ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 61, 2021-10-13 00:00

מיקי לוי: חברי הכנסת, היום יום רביעי, ז' בחשוון התשפ"ב, 13 באוקטובר 2021, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

מיקי לוי: על הפרק: שאילתות דחופות.

מיקי לוי: חבר הכנסת מקלב, בבקשה.

מיקי לוי: שר החקלאות, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: מכובדי השר, לאחרונה, מראש השנה, קיים מחסור חמור בחלב.

אורי מקלב: מחסור במוצר צריכה בסיסי פוגע קשה בילדים, בחולים ובעניים.

אורי מקלב: מתלונות צרכנים רבים עולה שבתקופת המחסור המחלבות מעדיפות את הרשתות על פני המכולות הקטנות בשכונה.

אורי מקלב: ברצוני לשאול, מכובדי: 1.

אורי מקלב: מדוע המשרד לא נערך לכך שלא ייווצר מחסור בחלב בתקופת החגים ואחריה?

אורי מקלב: 2.

אורי מקלב: מדוע המשרד לא מחייב את המחלבות לשווק באופן שוויוני?

עודד פורר: תודה, חבר הכנסת מקלב.

עודד פורר: אני חייב קודם כול להתנגד להערכה אחת בשאלתך, כי זה לא נכון שהמשרד לא נערך לכך, אלא הפוך.

עודד פורר: משרד החקלאות נערך וגם דרש לא פעם ולא פעמיים גם מהמחלבות וגם מהרפתנים לראות מה קורה לקראת חגי תשרי, כי התופעה הזאת היא תופעה שמעת לעת קורית בימי החגים, וצריך להבין מה הסיבה שלה, הכותרת "מחסור בחלב" פשוט לא נכונה, כי לא היה מחסור בחלב גולמי.

עודד פורר: לא היה מחסור בחלב שאותו חולבים החקלאים והרפתנים מהפרות, כי כבודו בוודאי יודע שגם מטעמים של צער בעלי חיים החליבה מתבצעת בכל יום מימות השנה, כולל שבת ויום כיפור.

עודד פורר: החלב הזה מגיע מהרפת למחלבה, ושם עושים את העיבוד למוצרי החלב המעובדים – החלב בקרטון שאנחנו מכירים, חלב בשקית, הקוטג', היוגורטים, כל אחד עם המוצרים שהוא צורך.

עודד פורר: רק צריך להבין שבחודש ספטמבר, בין היתר בגלל החגים – נפל חודש שבו כל החגים היו באמצע השבוע – לא היו ימי עבודה.

עודד פורר: מי שזקוק לאותם ימי עבודה הן המחלבות שמייצרות ומעבדות את החלב.

עודד פורר: הסיבה שלא היו ימי עבודה, כי המחלבות לא עובדות – הן לא עובדות לא בשבתות ולא בחגים.

עודד פורר: אני מרשה לעצמי להניח שכבודו לא מתכוון שהמחלבות במדינת ישראל יהפכו להיות מחלבות שעובדות 24/7.

עודד פורר: המחסור בימים האלה הוביל אפילו לתוצאה שבה יובשו 16 מיליון ליטר של חלב, כי אי-אפשר היה לעבד אותם.

עודד פורר: נשפכו עוד 2.3 מיליון ליטר של חלב כי אי-אפשר היה לעבד אותם, פשוט לא היו ימי העבודה האלה.

עודד פורר: צריך להבין, בהיערכויות שעשה משרד החקלאות אל מול המחלבות ביקשנו גם להשבית קווי ייצור של מוצרים אחרים כדי שייצרו יותר חלב מבדרך כלל, ושיעמדו בקצב הזה.

עודד פורר: נערכו.

עודד פורר: אבל חלב ניגר, שהוא חלב שאורך חיי המדף שלו קצר יחסית לעומת מוצרים אחרים, ואנחנו רואים את זה גם במוצרים נוספים, בקוטג' קצת, שגם חיי המדף שלו קצרים – בתקופה כזאת שבה אין ימי עבודה, הפתרון היחיד הוא אם היה קו ייצור שהוא קו לא כשר, שעובד גם בשבתות וחגים, וניתן היה לייצר חלב.

עודד פורר: אני מניח שמחלבות, שפועלות על פי שיקוליהן, אגב, גם מבחינת המשרד, משרד הכלכלה במובן הזה לא מתערב להן בשיקולים העסקיים.

עודד פורר: אני יכול לומר לך שיש מחלבה שבחרה משיקוליה העסקיים לא לייצר מוצרים מפוקחים, ואתה רואה מחלבה שמעדיפה להתמקד במוצרים שבהם אין פיקוח, שבהם השוק חופשי, ולא להיות כפופה לכאבי הראש האלה.

עודד פורר: אני חושב שחלק מהמחסור נבע גם מלחץ של הציבור.

עודד פורר: היה מחסור בחנויות, אז הוא אמר, אוקיי, אם אני קונה בדרך כלל שלושה או ארבעה קרטונים, אני אקנה חמישה או שישה קרטונים, ואז זה נגמר.

עודד פורר: לא הייתה בוודאי איזושהי העדפה, לפחות לפי מה שאנחנו רואים, בין רשתות לבין מכולות.

עודד פורר: הקושי הגדול הוא במחסור בימי ייצור.

עודד פורר: אבל בהחלט אני יכול לומר לך שאנחנו גם צופים פני עתיד, נראה איך מתמודדים עם התופעה הזו בצורה אחרת, כי היא קורית בכל פעם שיש חגים שנופלים באמצע השבוע ויש מיעוט ימי עבודה בחגים האלה, וצריך לראות איך נערכים פה, בין אם זה בקווי ייצור שאולי לא כשרים, שיוכלו לספק תוצרת לאוכלוסייה שלא צורכת את התוצרת הכשרה, ולייצר את האיזון הזה.

עודד פורר: אבל בהחלט יש פה משהו שהוא לא נכון מבחינת איך שהשוק עובד, זה מצריך חיוב של קווי ייצור נוספים.

עודד פורר: מבחינת התוצרת החקלאית שעליה אמון משרד החקלאות, חלב היה; לא היו ימי עבודה למחלבות לעבד אותו.

אורי מקלב: – – –

עודד פורר: לא, לא הייתה.

עודד פורר: אני לא מכיר.

עודד פורר: לא הייתה תופעה כזאת.

עודד פורר: צריך להבין רק שמה שאני בדקתי גם מול הרשתות – ואני גם הולך לשבת עם מנהלי כל הרשתות.

עודד פורר: אגב, אני הולך לעשות את זה מכמה טעמים, גם מהטעם של הרפורמה שאנחנו עושים, מפני שאנחנו מעוניינים להילחם בפערי התיווך.

עודד פורר: אני לא יכול לשבת עם מנהלי הרשתות ביחד, אני צריך בנפרד מטעמים של תחרותיות והממונה על ההגבלים.

עודד פורר: גם כאן, אחת הבעיות הייתה שגם בסופרים – הסופרים עצמם, לאור תחושת המחסור שקיימת אומרים, אוקיי, בדרך כלל אני מזמין 50 ארגזים, אני מזמין 100 הפעם.

עודד פורר: אז פה הייתה איזושהי חלוקה.

עודד פורר: לא היה סופר שלא קיבל או מקום שלא קיבל מוצרי חלב.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: שאלת המשך, בבקשה.

אורי מקלב: אני מקווה שלא היה משתמע מדבריך, השר עודד, עידוד לפתיחת מחלבות בשבתות וחגים.

אורי מקלב: תחשוב אם לא – – –

עודד פורר: לא, זה לא עידוד.

עודד פורר: לא עידוד.

עודד פורר: אתה צריך להבין, חבר הכנסת מקלב, צריך להבין – – –

אורי מקלב: יש גם עובדים שלא רוצים – – –

עודד פורר: זה לא עניין של עידוד.

עודד פורר: רק צריך להבין שכשאנחנו עכשיו עם מחלבות שמחויבות לכשרות ולא יכולות לייצר או אפילו לעשות קו ייצור נפרד – נניח שאפילו היה קו ייצור אחד שהיה מייצר בתקופות כאלה, והוא היה של חלב לא כשר.

עודד פורר: דיני הלכה ודיני כשרות אנחנו לא נשנה בבניין הזה.

עודד פורר: את זה אי-אפשר לעשות.

אורי מקלב: אבל חלב, יש לו 30 יום, הוא מחזיק מעמד.

אורי מקלב: היה אפשר להיערך קודם – – –

עודד פורר: נערכו, נערכו.

עודד פורר: כל המחסנים היו לטובת הנושא הזה.

אורי מקלב: בכל אופן, שאלה נוספת, ברשותך.

אורי מקלב: כפי שידוע, לפני ראש השנה כבר התחילה שנת שמיטה, ומאז קיים מחסור בירק ובירקות לציבור שדורש כשרות של שמיטה.

אורי מקלב: מה עושה המשרד כדי שבמשך שנת השמיטה יבוא הירקות והפירות יהיה סדיר, לא יהיה מחסור, וממילא לא תהיה העלאת מחירים?

אורי מקלב: כשיש מחסור, באופן מיידי יש העלאת מחירים, והיום צרכני השמיטה משלמים יותר בגלל המחסור הזה.

עודד פורר: תודה על השאלה, חבר הכנסת מקלב.

עודד פורר: אני חושב שזה אחד הנושאים החשובים, ואגב, גם המעניינים, לעסוק בהם.

עודד פורר: כאן קצת היסטוריה, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: הפעם אני אאריך בתשובתי, כבן העיר רחובות, אז מושבה, שנוסדה ב-1890, שהסבא של הסבא שלו שלח את ילדיו לארץ ישראל להקים את המושבה רחובות.

עודד פורר: המושבה הייתה מושבה חקלאית.

עודד פורר: הם התחילו לעסוק בחקלאות, 1890, לא היה אז משרד חקלאות, לא הייתה תמיכה ממשרד החקלאות, לא היו סובסידיות.

עודד פורר: 1896 – שנת שמיטה, שנת שמיטה בארץ ישראל, ופתאום צריך להתמודד עם משהו שהחקלאות לא התמודדה איתו.

עודד פורר: הרי רק למדו דיני שמיטה.

עודד פורר: פתאום יש חקלאות בארץ ישראל וצריך להחליט מה עושים עם החקלאות, והיו ויכוחים ודיונים גדולים.

עודד פורר: היה ההיתר שנתן אז הרב קוק כרב המושבות, והיו גם כאלה שלא קיבלו – אגב, חברי הכנסת, שתדעו, המחלוקות שאנחנו רואים פה היום, לא המצאנו אותן פה; זאת אומרת, זה לא רק השנה, זה היה גם אז.

עודד פורר: היו כאלה שאפילו רצו להחמיר יותר מפסיקתו של הרב קוק, כמו יעקב ברוידא, אחד מהאנשים שתרמו אז.

עודד פורר: בית הכנסת הגדול ברחובות נקרא על שם אשתו, אוהל שרה, והוא התעקש שישמרו שנת שמיטה.

עודד פורר: לא פשוט לשמור בארץ ישראל ב-1896 שנת שמיטה, משם מגיע האוכל שלך.

עודד פורר: מצאו את הפתרונות.

עודד פורר: גם כאן, אתה מכיר יותר טוב ממני את הפתרונות ההלכתיים, בין אם זה של היתר המכירה ובין אם זה יבוא.

עודד פורר: וחלק מזה זה פתיחת השוק ליבוא ויבוא תוצרת חקלאית ממקומות אחרים.

עודד פורר: זו הסיבה, אחת הסיבות, שאני נפגשתי עם שר החקלאות הירדני.

עודד פורר: כבר לפני כמה חודשים, ממש בתחילת כהונתי, נפגשתי עם שר החקלאות הירדני כדי לסכם הסכם ולרכוש מירדן ירקות ופירות.

עודד פורר: גם כשאני רוצה את התוצרת החקלאית שנרכוש לכאן כדי שיצרכו אותה מי ששומרים את השמיטה, אני רוצה שהיא תהיה טרייה כמה שיותר מכמה שיותר קרוב.

עודד פורר: צריך להבין – – –

קריאה: – – –

עודד פורר: היא לא דאגה להם למים.

עודד פורר: אני יכול להגיד לך שדואגים להם למים כבר הרבה זמן במסגרת ההסכמים עם ירדן, הסכמים סופר-חשובים לביטחון הלאומי של מדינת ישראל.

עודד פורר: הקשר שלנו עם ירדן הוא דרמטי לביטחון הלאומי של מדינת ישראל, ולצערי אנחנו נכנסנו אחרי תקופה ארוכה שבה הקשר הזה ניתק כמעט לחלוטין.

עודד פורר: מערכת היחסים הייתה מאוד מאוד קשה, ואנחנו עובדים קשה מאוד כדי לשקם אותה, בין היתר בפגישה הזו שלי עם שר החקלאות הירדני, עם רשימה ארוכה של נושאים שבהם אנחנו רוצים לשתף פעולה.

עודד פורר: לא רק יבוא פירות וירקות אלא גם מלחמה במזיקים, כשאנחנו נלחמים במזיקים מסוימים לחקלאות שלנו.

עודד פורר: המזיקים, אין להם בדיקה בביקורת הגבולות אם הם עברו בין ירדן לישראל.

עודד פורר: אנחנו חיים באותו אזור, ודווקא בתחום הזה לא בודקים אותם, לא רשויות הביטחון, לא אף אחד.

עודד פורר: אני רואה עכשיו שהתחלף היושב-ראש.

עודד פורר: אני לא יודע אם היושב בראש יודע, אבל לא בודקים את זבובי הפירות, למשל, כשהם עוברים מישראל לירדן או מירדן לישראל.

אחמד טיבי: אין מחסומי מג"ב.

עודד פורר: לא, אין מחסומים, לא של המוח'בראת ולא של אחרים.

עודד פורר: הסיפור הזה מחייב אותנו לשיתוף פעולה.

עודד פורר: ואני שמח שעם כינונה של הממשלה הזאת חידשנו את השיח עם ירדן, גם בהקשר של שנת השמיטה, על יבוא של תוצרת חקלאית.

עודד פורר: יותר מזה, הגדלנו את מכסות היבוא של התוצרת החקלאית.

עודד פורר: פה אני חייב לומר גם מילה על הרפורמה שאנחנו עושים בחקלאות.

עודד פורר: אני חושב שהשוק צריך להיפתח, צריך להיפתח לתחרות.

עודד פורר: החקלאות הישראלית יודעת להיות תחרותית.

עודד פורר: היא הייתה תחרותית הרבה מאוד שנים, היא גם היום תחרותית בתחומים מסוימים.

עודד פורר: איפה שהשקיעו בחדשנות, איפה שהשקיעו ביזמות, איפה שהשקיעו בטכנולוגיה חדשה, בזנים החדשים, בלראות איך אנחנו עושים את היכולת שלהם להבשיל מהר יותר, שם אנחנו מובילים.

עודד פורר: אז אנחנו מייצאים אבוקדו למדינות אחרות, אז בוודאי שאנחנו יודעים להיות תחרותיים באבוקדו.

עודד פורר: אנחנו מייצאים תמרים למדינות אחרות, בוודאי שאנחנו יודעים להיות תחרותיים גם שם.

עודד פורר: ואני אומר לך שאנחנו יודעים ויכולים להיות תחרותיים גם בפירות וירקות.

עודד פורר: לכן הפטנט הזה של מכסות, שיושב שר וקובע מכסה כמה אפשר לייבא וכמה אי-אפשר לייבא, כאילו אנחנו ננהל את השוק – ניהול שוק כלכלי על ידי ממשלות ברמה של לקבוע כמה צורכים, כמה אוכלים, כמה שותים – אבד עליו הכלח, עבר מן העולם.

עודד פורר: חלק מהפתיחה הזאת, אני מקווה שכשתסתיים הרפורמה – צריך להבין שהפתיחה הזו, אנחנו עושים אותה על פני חמש שנים.

עודד פורר: בשנת השמיטה הבאה לא נצטרך לקבוע מכסות מיוחדות בגלל שנת שמיטה עכשיו, של יבוא.

עודד פורר: אלא יהיו תקופות שבהן אתה אומר, אוקיי, זאת שנה שבה יש פחות צריכה, יש כבר מאיפה לייבא, כבר כל המערכת תראה את האבסורד.

עודד פורר: במיוחד לקראת השנה הזאת צריכים לקום יבואנים ולהתקשר עם חקלאים שם ולדאוג לכל התחלופה הזאת, בשוק שלא היה מתוכנן כל כך, לא היינו נדרשים בכלל לסוגיה הזאת.

עודד פורר: לעניין השמיטה נדרשנו לכך, נתנו יותר מכסות יבוא של פירות וירקות.

עודד פורר: עיקר הבעיה היא, אגב, ככל שתתקדם השנה, כי חלק מהתוצרת עוד קיימת מקודם.

עודד פורר: אבל אני אומר לך ששנת השמיטה גם נתנה לנו את ההזדמנות לחתום על הסכם שיתוף פעולה עם הירדנים, חשוב מאוד, ספציפית סביב הנושא הזה.

עודד פורר: דרכו אנחנו נעמיק את שיתוף הפעולה בנושאים אחרים, שאני לא ארחיב עליהם כרגע, אבל שיסייעו לחקלאות הישראלית לפתוח שווקים חדשים ברמה שתהפוך אותנו – – –

מיכאל מלכיאלי: אגב, כל הכבוד – – –

משה ארבל: – – –

עודד פורר: אני חייב לומר לך, חבר הכנסת מיכאלי – – –

מיכאל מלכיאלי: מלכיאלי.

עודד פורר: מלכיאלי, סליחה.

עודד פורר: סליחה.

עודד פורר: אני כל הזמן מתבלבל בינך לבין חברת הכנסת מיכאלי.

עודד פורר: אני לא יודע למה.

עודד פורר: יכול להיות בגלל האג'נדה.

מיכאל מלכיאלי: – – –

עודד פורר: חבר הכנסת מלכיאלי, תתפלא, הירדנים צריכים דברים ממדינת ישראל.

עודד פורר: ואני אגלה לך עוד סוד.

עודד פורר: גם אנחנו צריכים דברים מירדן.

עודד פורר: ואנחנו יודעים לנהל איתם את השיח הזה, והשיח הזה הוא שיח טוב.

עודד פורר: לפחות במובן הזה, כשאני ישבתי מול שר החקלאות הירדני היו לי לא מעט בקשות.

עודד פורר: לא את כולן אני יכול לפרט כרגע, ואני שמח להגיד לך – – –

קריאה: – – –

עודד פורר: אני שמח לומר לך שבדברים שביקשתי ממנו אנחנו מתקדמים בנתיב מצוין, שישפיע דרמטית לטובת הכלכלה הישראלית והחקלאות הישראלית.

עודד פורר: אבל לקח לנו הרבה זמן לגשר על פער וחוסר אמון שנשאר כאן מהממשלה הקודמת, כולל מה שהוביל לאובדן של קרקעות חקלאיות, ולו היה שיח נכון עם הירדנים, שמבין שבתוך ההסכמים האלה אנחנו צריכים להיות איתם ולעבוד איתם בשיתוף פעולה ובכבוד הדדי, לא היינו מפסידים את הקרקעות החקלאיות האלה שהממשלה הקודמת הפסידה, וניתן היה לשמר אותן.

משה ארבל: אתה מציע – – – שנחזיר את צופר ונהריים?

עודד פורר: אני הייתי שמח מאוד, רק אני אומר לך, את מה שאתם הפסדתם ואת מה שאתם קלקלתם בממשלה הקודמת, ייקח לנו קצת זמן לתקן.

קריאה: אתם הייתם חלק מהזמן – – –

עודד פורר: חלק מהדברים, חלק מהדברים – – –

קריאה: אתם הייתם חלק מהזמן בממשלה – – –

קריאה: מעניין מי היה שר החוץ של נתניהו.

קריאה: מי היה שר החוץ של נתניהו?

עודד פורר: חלק מהדברים, חלק מהדברים אנחנו עושים מהר – – –

קריאה: שר החוץ אז, מי היה?

עודד פורר: אני יכול לומר לך שכשהיה שר חוץ לנתניהו שקוראים לו אביגדור ליברמן, המשרד הזה תפקד.

עודד פורר: ואני מציע לך, חבר הכנסת מלכיאלי, תבקש, תזמין מחקר.

עודד פורר: אתה יכול להזמין מחקר ממרכז המחקר והמידע של הכנסת – – –

מיכאל מלכיאלי: – – –

עודד פורר: תנסה לברר מה עלה בגורלו של משרד החוץ אחרי שעזב אותו אביגדור ליברמן; ומה עשה ראש הממשלה מהמשרד הזה, ואיך הוא פירק אותו לגורמים, כולל סגירת נציגויות, כולל דילול כל המעמד של משרד החוץ בעולם, עד כדי כך שאתה מגיע למצב, בשומר החומות, שלרשות הפלסטינית יש יותר נציגים ממה שיש למשרד החוץ בעולם.

עודד פורר: הגענו למצב שבו העסק הזה מפורק לחלוטין, גם מבחינת יחסי החוץ וגם מבחינת תחומים אחרים.

עודד פורר: אז אנחנו מתקנים, ואני שמח על התיקון הזה.

עודד פורר: אני אומר עוד פעם, שנת השמיטה נתנה לנו סיבה ליזום קשר מול הירדנים ולהעמיק את שיתוף הפעולה.

עודד פורר: אני אשמח לראות את המחקר שתזמין מהכנסת – מה עלה בגורל משרד החוץ מאז עזיבתו של אביגדור ליברמן ועד כניסתנו חזרה לממשלה.

מיכאל מלכיאלי: תבדוק, במשרד האוצר – – – לחלשים.

עודד פורר: בין היתר, אגב, כשר אוצר, הוא זכה להחזיר תקציבים למשרד החוץ שנגרעו ממנו אחרי הרבה מאוד שנים.

עודד פורר: כי נורא נוח לשבת ולספר – –

מיכאל מלכיאלי: הוא לקח מהחלשים, קיצץ, מס גודש – – –

אחמד טיבי: מלכיאלי, תן לשר לסיים.

עודד פורר: אם כבר העלית את "לקח מהחלשים", בוא נדבר על התקציב החברתי, אולי הטוב ביותר שהוגש, בוודאי בשנים האחרונות.

עודד פורר: אתה יודע, הפעם האחרונה שהצביעו כאן על תקציב הייתה ב-2018.

מיכאל מלכיאלי: עדיף מאשר תקציב כזה.

מיכאל מלכיאלי: עדיף שלא יהיה תקציב מאשר תקציב כזה.

עודד פורר: אז עכשיו, ב-2021, מצביעים על תקציב.

עודד פורר: בוא נזכיר לך על מה אתה תצביע בתקציב.

עודד פורר: אני מקווה שתצביע בעד.

מיכאל מלכיאלי: לא, לא יהיה.

מיכאל מלכיאלי: זה תקציב חבר'ה, זה חברתי לחבר'ה.

עודד פורר: אני בטוח שלהעלות את ההכנסה המינימלית לאזרח ותיק במדינת ישראל לגובה של 70% משכר המינימום – אנחנו מדברים על תוספת של כ-500 שקל לחודש לכל אזרח ותיק, 500 שקל, שהוא מקבל אותם לחשבונו, בנוסף להכנסתו לתוך עולם הבטחת ההכנסה, שנותן לו הנחות בארנונה, בחשמל, בנושאים אחרים, מגוון רחב של רשת ביטחון סוציאלית.

עודד פורר: אני בטוח שאתה תצביע בעד הדבר הזה.

עודד פורר: אבל אולי יש לי הרושם והתחושה, אולי, מדבריך, שהכול בשבילך זה רק קרדום לחפור בו, רק לחפש איך אתה תתנגד לתקציב הזה.

עודד פורר: אז יש לך הזדמנות להוסיף ולהצביע בעד תקציב חברתי כל כך.

מיכאל מלכיאלי: חברתי למי?

מיכאל מלכיאלי: לעשירים.

עודד פורר: יושב כאן שר הרווחה והביטחון החברתי.

עודד פורר: עוד לפני שאושר תקציב המדינה, קרא לו שר האוצר – אני לא יודע מתי קרה דבר כזה, ויעיד פה השר מאיר כהן.

עודד פורר: הוא כבר היה שר רווחה.

עודד פורר: הוא אומר, קורא לך שר האוצר – עוד אין תקציב מדינה – ואומר לך: תשמע, עוד לפני שיש תקציב, באישור מיוחד, אנחנו נותנים מקדמה לתוכנית למלחמה באלימות במשפחה.

עודד פורר: מה התוכנית הזאת?

עודד פורר: זאת תוכנית שהממשלה הקודמת, ב-2017, קיבלה עליה החלטה, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: סליחה שאני מפריע לך, אדוני השר, זה לא נהוג.

מאיר כהן: אבל אני רוצה להגיד שהאירוע של אתמול – – – אנחנו היינו מחויבים להליכים – – –

מיכאל מלכיאלי: איזה אירוע אתמול?

מאיר כהן: שנייה.

אחמד טיבי: תן לשר לענות.

מאיר כהן: היום, בוועדת הרווחה, התווסף סכום של 900 מיליון שקל לילדים נכים.

מאיר כהן: זה לא היה.

מאיר כהן: יכולים להתווכח, אבל אני חייב להגיד את העובדה הזאת.

מאיר כהן: ואני מודה לחבר הכנסת סעדי, שהיה שם, וציין את זה.

מאיר כהן: 900 מיליון שקלים, שלא היו ביום שישי האחרון ונכנסו לתוך החוק.

עודד פורר: זאת עוד דוגמה.

מאיר כהן: ועל זה אומרים שזה לא חברתי.

עודד פורר: עוד דוגמה לתקציב חברתי.

עודד פורר: אני אסיים בנושא של המלחמה באלימות במשפחה.

עודד פורר: חבר הכנסת מלכיאלי, בוודאי אתה מכיר את זה כי הייתם שותפים לממשלה שקיבלה החלטה, ב-2017, על תקציב לתוכנית הלאומית למלחמה באלימות במשפחה, ויצאה גם בכותרות ובהכרזות על התוכנית הזאת.

עודד פורר: רק היא שכחה דבר אחד קטן, אתה יודע מה?

עודד פורר: לתקצב אותה.

עודד פורר: לשים כסף.

מיכאל מלכיאלי: להעלות מיסים, כמו שאתם מעלים.

עודד פורר: אז היא לא שמה כסף ב-2017, והיא לא שמה כסף ב-2018 וב-2019 וב-2020.

מיכאל מלכיאלי: ולא העלתה מיסים, מה שאתם עושים.

עודד פורר: ונשים נרצחו, והאלימות במשפחה עלתה וגאתה עד למצב בלתי נסבל, שאותו אנחנו צריכים לתקן היום.

עודד פורר: וזאת רק דוגמה אחת למה שאנחנו צריכים לתקן.

עודד פורר: אז קורא שר האוצר לשר הרווחה והביטחון החברתי, ואומר לו: אתה מקבל עכשיו את התקציב, כפי שהחליטו אז, עוד לפני שאנחנו מאשרים תקציב מדינה.

עודד פורר: צא לדרך, תתחיל לפעול, נשלים לך את כל מה שצריך בתקציב המדינה.

עודד פורר: אנחנו מדברים על תוספת של יחידות דיור לדיור הציבורי ובנייה של דיור ציבורי.

עודד פורר: כמה זמן לא בנו דיור ציבורי?

עודד פורר: כמה זמן ישבתם בממשלה?

עודד פורר: לא בניתם דיור ציבורי, לא עשיתם את זה.

עודד פורר: כמה זמן ישבתם בממשלה?

עודד פורר: לא העליתם את הסיוע בשכר דירה לאוכלוסיית האזרחים הוותיקים במדינת ישראל, שמקבלים סיוע מהמדינה.

עודד פורר: אז אתם, את המשחקים שלכם עשיתם אך ורק לקוניונקטורות הפוליטיות שלכם, ובגלל זה הרשיתם לעצמכם להיות חתומים על המחדל הכלכלי הגדול ביותר שיש במדינת ישראל, וזה להשאיר את המדינה הזאת בלי תקציב מדינה, בלי תקציב מדינה – –

מיכאל מלכיאלי: עדיף מתקציב – – –

עודד פורר: – – כל כך הרבה הזמן, ואתם יודעים מה המשמעות של התקציב הזה.

אחמד טיבי: תודה רבה לשר.

אורי מקלב: – – –

עודד פורר: אני גאה להיות חלק מממשלה שתעביר את התקציב הכי חברתי שהיה פה בתקופות האחרונות.

עודד פורר: ויותר מזה, שתעביר תקציב.

עודד פורר: וכן, חבר הכנסת מקלב, היא גם תטפל בנושא של שנת השמיטה, ותטפל בנושא פתיחת השווקים, כדי שיהיו כאן גם תחרות וגם חקלאות ישראלית פורצת דרך.

עודד פורר: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה, כבוד השר.

אחמד טיבי: סגן שר הכלכלה יאיר גולן, בבקשה.

אחמד טיבי: אריה גולן זה ביומן הבוקר.

אחמד טיבי: חברת הכנסת רות וסרמן לנדה, תפדלי, סית רות.

רות וסרמן לנדה: שוכרן.

– – – של הדיור הציבורי – – – אתם זרקתם הצידה – – –

אחמד טיבי: השרה גינזבורג.

אחמד טיבי: תמר, מזמן לא ראיתי אותך במליאה.

אחמד טיבי: מה שלומך?

תמר זנדברג: גם אתמול וגם היום.

אחמד טיבי: יומיים רצוף?

אחמד טיבי: יפה שאת מבקרת כאן.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, חברת הכנסת וסרמן לנדה ממתינה.

אחמד טיבי: לא, היא לא ממתינה.

אחמד טיבי: היא עדיין מדברת עם שר החקלאות.

אחמד טיבי: אנחנו ממתינים לה.

אחמד טיבי: תפדלי.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: שאללה יוסיף לך חסד.

אחמד טיבי: )

רות וסרמן לנדה: שוכרן, אלף שוכר.

אחמד טיבי: אהלן וסהלן.

רות וסרמן לנדה: לפי הלמ"ס, שיעור התעסוקה בקרב גברים ערבים בגיל 20 עד 24 ירד משמעותית.

רות וסרמן לנדה: כ-30% מהם לא רשומים ללימודים או מועסקים החל מגיל 18.

רות וסרמן לנדה: בחוק ההסדרים ישנה התייחסות לקביעת יעד לאומי לתעסוקה לאוכלוסיית גברים ערבים מגיל 25 עד 66.

רות וסרמן לנדה: דווקא 18 עד 24, שהכי מועדים לפורענות מבחינת פשיעה, לא כלולים.

רות וסרמן לנדה: מדוע לא הוגדרה אוכלוסייה זו ביעדי התעסוקה בחוק ההסדרים?

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, השאילתה של חברת הכנסת רות וסרמן לנדה חשובה ביותר, והיא בהחלט במרכז העשייה של המשרד.

יאיר גולן: התשובה קצת ארוכה, ואני אפרט אותה.

יאיר גולן: אכן, השאילתה היא במקום.

יאיר גולן: בשנים 2014–2019 ירד שיעור התעסוקה בקרב גברים מאוכלוסיית המיעוטים בגילאים שציינת.

יאיר גולן: למעשה, עד גיל 24.

אחמד טיבי: עליזה, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יאיר גולן: עם זאת, ההחלטה להתעמק בגילי העבודה העיקריים, קרי מגיל 25 ומעלה עד יציאה לפנסיה, נובעת מכך שבגילאים הצעירים יש, בין השאר, תחלופה בין תעסוקה ולימודים.

יאיר גולן: לכן במקרים שבהם השילוב בתעסוקה בגיל צעיר הוא על חשבון רכישת הון אנושי, שילוב בתעסוקה בגיל צעיר אינו בהכרח מקדם תעסוקה בטווח הארוך, ובפרט לא את התעסוקה האיכותית, זאת שיש רווח גדול בצידה.

יאיר גולן: עם זאת, אני רוצה לציין שהיעדר יעד ממשלתי לתעסוקת ערבים מתחת לגיל 25 לא מעיד על היעדר עשייה לטובת הטיפול בסוגיה הזאת, בעיקר לאור ההבנה שההשקעה בגילאים הצעירים מהווה תשתית הכרחית לקידום תעסוקתי שישמש אותנו לעתיד לבוא.

יאיר גולן: לכן המשרד תומך בתוכניות רבות להכשרה מקצועית, כולל קורסים חשובים במכללות של החברה הערבית, כגון מכללת העתיד בעפולה או מכללת אל-קאסמי בבאקה אל-גרבייה.

יאיר גולן: במקביל לתוכניות המופעלות במשרד כיום עמל המשרד, בשיתוף משרדי ממשלה נוספים, על כתיבת תוכנית חומש, שמתגבשת ממש בימים אלה.

יאיר גולן: אני מכלה שעות רבות במפגש עם משרדי הממשלה השונים הרלוונטיים על מנת לגבש תוכנית חומש אשר תאפשר העמקת השירותים הקיימים, גידול במספר המשתתפים בתוכניות השונות והרחבת פריסת השירותים.

יאיר גולן: במסגרת העבודה על התוכנית מתבצעת גם חשיבה על תוכניות חדשות, ביניהן שנת מעבר, ליווי אינטנסיבי לצעירים, הכוונה לאקדמיה והפניה להכשרות מקצועיות.

יאיר גולן: אני אעיר בנושא הזה ששירות התעסוקה מתכוון לפתוח עוד ארבע לשכות תעסוקה ביישובי הבדואים בדרום.

יאיר גולן: כאמור, אף שתוכנית החומש צפויה להרחיב את השירותים בצורה ניכרת, כבר כיום מפעיל המשרד מגוון תוכניות המעודדות שילובם של צעירים מאוכלוסיית המיעוטים בתעסוקה.

יאיר גולן: כך מינהל תעסוקת אוכלוסיות בזרוע העבודה מפעיל את מרכזי ריאן – 22 מרכזים ו-40 סניפים שהם מרכזי הכוון תעסוקתי המיועדים לאנשים המשתייכים לחברה הערבית, הדרוזית והצ'רקסית.

יאיר גולן: מרכזים אלה פרוסים בצפון הארץ, בדרום, במרחב המשולש ובמזרח ירושלים, ונותנים מענה – על פי הסקרים שלנו, מענה טוב מאוד – לאוכלוסייה הדורשת.

יאיר גולן: בשנת 2020, 20.4% מהפונים ומקבלי השירות במרכזי ריאן היו גברים צעירים בגילי 17–25, ו-57% מכלל הפונים ומקבלי השירות היו גברים ונשים בגילים שציינתי.

יאיר גולן: בחציון הראשון של שנת 2021, של שנה זו, 53% מכלל הפונים ומקבלי השירותים היו נשים וגברים בגילים 17–25, ו-17% היו מקרב הגברים בגילים הרלוונטיים.

יאיר גולן: ניתן להתרשם שיש פניות רבות דווקא בקרב הנשים, ואין ספק שיש מקום לעודד את פניית הגברים לתוכניות האלה.

יאיר גולן: תוכנית חדשה נוספת אשר תופעל ברחבי הארץ היא שנת מעבר לצעירים מהחברה הערבית.

יאיר גולן: במסגרת שנת המעבר הצעירים ירכשו כלים להשתלבות בתעסוקה, החל ממיומנויות מחשב ומיומנות טובה יותר בשפה העברית, וכלה במיומנויות רכות אחרות.

יאיר גולן: התוכנית הזאת נועדה לצמצם פערים ולהקנות כלים דרושים להשתלבות מיטבית בתעסוקה איכותית.

יאיר גולן: בנוסף לכך, המשרד מפעיל מסלול להכשרה מקצועית באמצעות שוברים המזכים במימון חלקי של שכר הלימוד.

יאיר גולן: מסלול זה מאפשר לבחור קורס להכשרה מקצועית והכשרות טכנולוגיות, בדגש על לימודי הנדסאות, המתאים לכישורי המועמד ומאפשר לו להיקלט בעבודה מקצועית, כאשר שכר הלימוד ממומן חלקית באמצעות השובר.

יאיר גולן: בנוסף, בוגרי הקורסים אשר משתלבים בעבודה בתחום הנלמד זכאים למענק השמה.

יאיר גולן: אני רוצה לומר לך שהייתי בסוף השבוע הקודם, ביום חמישי הקודם, בטקס הסיום במכללת אלקאסמי.

יאיר גולן: מרשים ביותר – 274 מסיימים שהולכים למלא תפקידים נחשקים במשק הישראלי, ובדגש, כמו שציינתי, על תחום הבניין ותפקידי הנדסאות וטכנאות נוספים.

יאיר גולן: כמו כן, המשרד עוסק בטיפול בתחום הפשיעה, בהגבלות על יבוא צעצועים מסוכנים – אני מזכיר את העניין הזה כי זה עוד תחום שבו המשרד מעורב, ואנחנו מתכוונים להטיל מגבלות קשות על כל מה שקשור ביבוא צעצועים מסוכנים, שחלקם באופן מוכח משמש גם לפשיעה.

יאיר גולן: לסיכום, אדגיש כי המשרד ממשיך לפעול לשילובן של אוכלוסיות היעד, וביניהן כמובן אוכלוסיית הצעירים מהחברה הערבית, ולתפיסתנו קידום תעסוקתי הוא אחד הפתרונות המערכתיים לטיפול בפשיעה בחברה הערבית, שזה כמובן יעד ממשלתי מן המדרגה הראשונה.

יאיר גולן: על כל מה שציינתי עד עכשיו אני רוצה להוסיף, בנוסף לכל מה שכבר פירטתי, שהרשות לעסקים קטנים ובינוניים מקצה 20% מתקציבה לתמיכה בעסקים קטנים ובינוניים בחברה הערבית.

יאיר גולן: למעשה היא מקצה יותר, כי יש פה עוד תוכניות נלוות שהן לא חלק מהתקציב של הרשות אבל מנוהלות על ידי הרשות, שמופנות ספציפית לחברה הערבית, בדגש למשל על תוכנית לשילובן של נשים ערביות במעגל התעסוקה.

יאיר גולן: מינהל פיתוח אזורי תעשייה מקצה 40% מתקציבו – כלומר, כפול מחלקה של האוכלוסייה הערבית באוכלוסייה – לפיתוח אזורי תעשייה בחברה הערבית.

יאיר גולן: כך שבסך הכול אני חושב שיש פה עשייה נרחבת.

יאיר גולן: כשנשלים את תוכנית החומש – זה תהליך שייקח עוד שבועות ספורים – אני מניח שההשקעה תהיה רבה יותר ועם השפעה רחבה יותר.

יאיר גולן: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: שאלה נוספת, ברשותך.

אחמד טיבי: תפדלי.

רות וסרמן לנדה: קודם כול, אני מאוד מעריכה את התשובה המאוד-מקיפה, ואין ספק, גם אחרי שיעורי בית לא מעטים.

רות וסרמן לנדה: מהדברים שלך עולה שגם משרד הכלכלה, זרוע התעסוקה, אבל לא רק, וגם המשרד לשוויון חברתי ותוכנית החומש שמתגבשת, 923, מאוד מאוד לוקחים בחשבון את הסוגיה של התעסוקה, ובכלל החברה הערבית.

רות וסרמן לנדה: עם זאת, 30%, על פי הסטטיסטיקה, לא הולכים או לא מכוונים את עצמם לא ללימודים ולא לתעסוקה, וככל הנראה בגילי 18 עסקים קטנים ובינוניים זה עדיין לא הכיוון.

רות וסרמן לנדה: התחושה היא שאותם גילאים – כפי שהיה עם נשים ערביות, שהפכו ליעד לאומי לתעסוקה, וההצלחה שם הייתה פנומנלית – צריכים להילקח ברמה הרבה יותר גבוהה מבחינת ההשלכות הפוטנציאליות של אחוזים כל כך ניכרים שאחרי זה לא מוצאים תעסוקה.

רות וסרמן לנדה: פה השאלה היא למה לא לקחת את כל המכלול המרשים ולשים אותו תחת מטרייה שכבר הוכיחה את עצמה כדי למנוע את הנושא בעתיד?

רות וסרמן לנדה: אגב, "הוכיחה את עצמה" זה יכול להיות עד רמה מסוימת, לא 100%, אבל עשתה משהו מרשים ביותר בקרב נשים בגילים מסוימים.

רות וסרמן לנדה: תודה.

אחמד טיבי: אל תענה בינתיים.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יעקב אשר, שאלה נוספת.

אחמד טיבי: תפדל.

עאידה תומא סלימאן: – – –

אחמד טיבי: שלושתם.

אחמד טיבי: את אחריו, ואחר כך סגן השר יאיר גולן ישיב.

תודה, אדוני היושב-ראש.

ידידי סגן השר – – –

אחמד טיבי: הוא מבקש לתקן – סגן השרה.

סגן השרה, זה נכון.

אגב, אני דווקא תולה תקוות בעניין הזה בנושא שאני רוצה לדבר עליו, כי זו פעם ראשונה שבמשרד אחד נמצאים שני אלופים בצה"ל בדימוס.

בדרך כלל מדובר באנשים אמיצים.

ואני פונה אליך כי אני מכיר אותך ואני יודע שבתפקידיך כאלוף פיקוד העורף ידעת למצוא את ההבדלים באוכלוסיות וידעת לתת לכל אחד את הטיפול והשירות הנכון.

אני פונה אליך לגבי הנושא הזה שהחברה החרדית עברה תהליך שבו הרבה נשים התמקצעו במקצועות הרבה יותר משתכרים, הרבה יותר חשובים, בתחומים שונים, ולא הצטמצמו רק להוראה – מורה וגננת וכו'.

זו תופעה שקרתה הרבה, אני גם תרמתי לעניין הזה, אני וחבריי ראשי הרשויות במגזר החרדי.

הגענו למצב היום שיש הרבה מקצועות חופשיים שנשים חרדיות עובדות בהם.

דא עקא, דווקא בקדנציה שבה שני אלופים בצה"ל נמצאים שם במשרד הזה, המשרד שלכם משתף פעולה ואף חתם על הקריטריונים שבהם אומרים לאותן נשים: אתן לא יכולות לפתח קריירה, אתן לא יכולות להמשיך הלאה, רק בגלל שהבעל שלכן – מסיבות אמוניות שלו, אידיאולוגיות, ואף יותר מכך – מחליט לשבת וללמוד.

הגזרה הזאת של המעונות גורמת לכך שנשים יוותרו על המקצועות האלו.

זה כבר קורה היום.

נשים יוותרו על המקצועות האלה, יורידו חצאי משרות, ילכו למקצועות פחות טובים, וכאן אתם נותנים מכה אנושה לדברים שאתם מטיפים להם כל הזמן ומדברים עליהם ביחד ורוצים לעשות אותם.

חוץ מזה, זה גם פוגע פגיעה אנושה בכל המעונות, שיורדים עכשיו ברישום שלהם, בכל מערכות המשפחתונים שיורדות ברישום שלהן.

יעקב מרגי: – – –

תודה רבה, מרגי, שאתה עוזר לי.

אחמד טיבי: נא לסיים.

אני רוצה לסיים.

אני מסיים.

אני מבקש את התערבות

כם באומץ לב בעניין הזה – לעצור את הדבר הזה – –

אחמד טיבי: תודה רבה.

– – ולבחון שוב את הקריסה שעלולה לקרות בציבור החרדי.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

עאידה תומא סלימאן: כבוד סגן השרה, עד עכשיו, בכל מה שקשור לתוכניות לתעסוקה באוכלוסייה הערבית, אם זה לנשים ואם זה לצעירים, הגישה של המשרדים – גם עכשיו – היא השקעה בהון האנושי, כלומר עוד הכשרות ועוד הכשרות ועוד כל מיני תוכניות של ליווי, של עברית מקצועית וכו'.

עאידה תומא סלימאן: אני עוקבת אחרי הנושא הזה מאז שנכנסתי לכנסת לפני שש שנים, ולפני זה – בעבודה הקודמת שלי.

עאידה תומא סלימאן: במקביל, כל הנושא של פיתוח מקומות עבודה והיצע של מקומות עבודה לא מושקע דיו בתוך האוכלוסייה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: כל הנושא של אזורי תעסוקה ואזורי תעשייה, מדשדש במקום; כל התוכניות משכפלות את עצמן דרך משרדים שונים – המשרד לפיתוח הנגב והגליל עושה תוכניות, גם המשרד לשוויון חברתי וגם משרד הכלכלה – ואין סנכרון או תיאום עם תוכנית כלכלית שמטרתה לא רק להשקיע בהון האנושי בכל מיני תוכניות שכבר עבר זמנן אלא להתחיל לפתח מקומות תעסוקה שיכולים לקלוט.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן גם.

עאידה תומא סלימאן: האם אתם מתכננים לעבור?

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהשרה הייתה אתמול בביקור במרכזי ריאן בנגב; אנחנו ראינו שברגע שנפתח אזור תעשייה ונכנסו לשם סודה סטרים וכל מיני מפעלים אחרים, זה הקפיץ את רמת התעסוקה באזור.

עאידה תומא סלימאן: האם אתם מתכננים, קודם כול, ליישם את התוכניות שכבר הרבה שנים לא יושמו בעניין בניית אזורי תעשיה?

עאידה תומא סלימאן: האם אתם משנים גישה בעניין התוכניות של עידוד תעסוקה גם לגברים וגם לנשים?

אחמד טיבי: תודה רבה, תודה.

אחמד טיבי: שוכרן.

אחמד טיבי: תפדל.

יאיר גולן: רבותיי חברי הכנסת, ברשותכם, אני אענה קודם כול לחברת הכנסת תומא סלימאן, ואחרי זה אחזור לשאילתות ההמשך הקודמות.

יאיר גולן: הפנייה שלך לגמרי נכונה, כלומר לא מספיק להשקיע רק בהון האנושי, אלא יש להשקיע גם בהון הפיזי.

יאיר גולן: בתוכנית הנוכחית, בתוכנית החומש המתגבשת, אנחנו הולכים לשים על הנושא הזה דגש מיוחד.

יאיר גולן: אתמול אני ישבתי עם נציגי משרד האוצר, עם השר חמד עמאר וכמובן אנשי המשרד, על מנת לסגור את התוכנית לחברה הדרוזית והצ'רקסית.

יאיר גולן: אני רוצה לומר לך בסיפוק שיש לנו תוכנית קונקרטית לכל יישוב ויישוב, ובחלק מהמקומות אנחנו מקבצים כמה יישובים ובונים אזור תעשייה אזורי, ואני מקווה שנכניס את זה בעיקר להילוך יותר גבוה.

יאיר גולן: ניתנו הרבה הבטחות, לא התגברו על כל מיני חסמים – למשל פשוט כתיבת תב"עות – ואז הכסף מופיע ברשומות כאילו כְּמַה שהוקצה לזה, אבל בפועל בשטח לא קורה כלום.

יאיר גולן: הכוונה שלנו בחומש הקרוב שיקרה – זאת אומרת שכל דבר שאנחנו מתחייבים אליו זה תוכנית שתתבצע בשטח, כלומר יהיו מרכזי תעסוקה ומרכזי תעשייה במקומות שעליהם אנחנו מדברים.

יאיר גולן: הדבר הנוסף – גליל מערבי, ואני לא צריך להסביר כמה הוא חשוב – אני מתכוון לבחון מחדש את התוכנית של אזור התעשייה כברי, שהיא למעשה תוכנית ישנה שהוקפאה וירדה מעל הפרק.

יאיר גולן: אני מתכוון להחזיר את זה לדיון בתוך המשרד, כדי שבאמת יהיה פה מרכז תעשייתי אזורי חדש, שמאפשר כמובן הרבה מאוד מקומות תעסוקה בגליל המערבי.

יאיר גולן: נושא נוסף שקשור בעניין הזה ויהיה חלק מהתוכנית זה כל נושא שיפור התחבורה – גם התחבורה הציבורית וגם טיפול בדרכים – כדי שאנשים בכלל יוכלו, בפרק זמן סביר והגיוני, לצאת לעבודה ולחזור מהעבודה, וגם זה חלק מהעניין.

יאיר גולן: אני ממליץ שהנושא הזה ייסקר על ידי המשרד פעם נוספת בהמשך כדי לעמוד על ההתקדמות.

יאיר גולן: לגבי השאילתה, אני חוזר לחברת הכנסת וסרמן לנדה: המשרד בוודאי מפעיל תוכניות נוספות.

יאיר גולן: שתי תוכניות הדגל של המשרד, שיש להן גם תוכניות משנה – למזרח ירושלים ולאוכלוסייה הבדואית בדרום – זה 418 ו-420, תוכניות שתכליתן לזהות גרעיני עסקים ויוזמות עסקיות בתוך החברה הערבית, לתגבר אותן בהלוואות נוחות ובסיוע ישיר שלא מחייב החזר הלוואות, על מנת שבאמת נראה פה פריחה ועידוד של הכלכלה בחברה הערבית.

יאיר גולן: התוכניות האלה מוגדרות אצלנו כתוכניות מוצלחות עם מכפיל של 2.14 על כל שקל שאנחנו משקיעים.

יאיר גולן: בעינינו זה הישג מרשים.

יאיר גולן: אני חייב לומר ביושר שיש לנו חילוקי דעות בנושא הזה עם האוצר, שמנסה להגביל את התוכניות.

יאיר גולן: אנחנו רוצים לתגבר את התוכניות.

יאיר גולן: אני מניח שבימים הקרובים אנחנו נסכם את העניין הזה עם האוצר ונגיע לעמק השווה בנושא הזה.

יאיר גולן: אנחנו מתכוונים לשים על זה הרבה כסף במהלך החומש הקרוב.

יאיר גולן: לגבי שאילתת ההמשך של חבר הכנסת אשר, אדוני חבר הכנסת, אני חושב שהצעד המשמעותי ביותר – חבר הכנסת אשר, אני מתייחס לשאילתת ההמשך שלך.

יאיר גולן: אני רוצה לומר בעניין הזה שנדמה לי שנכון לבחון את ההחלטות לאור העובדה, שלצערי איננה מספקת, קודם כול להוריד את גיל הפטור.

יאיר גולן: אני מניח שכשנוריד את גיל הפטור תהיה הבנה בקרב הגברים בחברה החרדית – –

ישראל אייכלר: אדוני השר, הוא לא שאל על – – –

יאיר גולן: – – שמה שנקרא ישיבה בישיבה הוא לא באמת תכלית חייהם.

יאיר גולן: הרי אנחנו יודעים לומר שכ-20% הם באמת תלמידי תורה מובהקים שרואים את עתידם בלימוד מתמשך, ואנחנו מברכים על כך.

ישראל אייכלר: הוא שאל על נשים, אדוני השר.

יאיר גולן: אבל השאר – לא כולם זו תכלית חייהם ולשם הם מתאימים.

יאיר גולן: נראה לי שאם אנחנו ניתן להם את האפשרות עם הורדת גיל הפטור, שלצערי לא סוכמה כמהלך ארוך טווח אלא כמהלך זמני שאחרי זה נבחן אותו, נתאים אותו וכן הלאה, אבל אני מניח שזה עוד יסתדר בהמשך – אני מניח שעוד ועוד גברים חרדים ייכנסו בגיל המתאים, בגיל הפורה, למעגל העבודה.

יאיר גולן: אני מקווה שהם גם יעברו הכשרות מקצועיות נוספות שיאפשרו להם תעסוקה רווחית שמגדילה את העושר של החברה החרדית באופן כללי, יגדילו את חלקם בכלכלה הישראלית, ואז חלק מהמצוקות האלה ייעלמו מעצמן.

יאיר גולן: עם זאת, אני רוצה לומר שבכל מה שקשור להפעלת המשפחתונים, שחלק לא מבוטל מהחברה החרדית נסמך בעצם על אותם אלה שמפוקחים כרגע על ידי המשרד ועתידים לעבור בינואר 2020 למשרד החינוך, אנחנו עושים מאמצים עילאיים על מנת להגביר את הרישום, להעביר את תנאי הרישום ולהביא לכך שבאמת – – –

חתמתם על הורדת הסבסוד לאותן 17,000 משפחות – – –

יאיר גולן: אנחנו לא מקטינים את הסבסוד.

יאיר גולן: אנחנו במשרד לא מקטינים את הסבסוד.

יאיר גולן: זה לא נכון.

השרה חתמה על זה בגלל הלחץ של שר האוצר.

יאיר גולן: אנחנו לא מקטינים.

אתמול אני נפגשתי – – – כי אני מכיר אותך – – –

יאיר גולן: אני אבדוק את העניין.

יאיר גולן: חבר הכנסת אשר, אני אבדוק את העניין הזה.

יאיר גולן: לפי מיטב הבנתי והכרתי, הסבסוד נשאר ברמה הנוכחית שלו כדי שהשכר – – –

הורידו את אלה שלא עובדים – – –

יאיר גולן: אני אחזור אליך אישית.

אחמד טיבי: תודה, יעקב אשר.

יאיר גולן: ואני אומר:

יאיר גולן: הכללים שאנחנו רוצים, שהשכר יהיה בין 2,100 ל-2,800 לחודש בלבד ולא יעלה על הסכום הזה, נשארים שרירים ותקפים, ואנחנו נתעקש על כך.

יאיר גולן: אם יש פערים, כפי שאתה מצביע עליהם, אני מבטיח לחזור אליך אישית.

יאיר גולן: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה, כבוד סגן השרה.

אחמד טיבי: יעלה ויבוא שר העבודה והרווחה חבר הכנסת מאיר כהן.

אחמד טיבי: אתה חבר כנסת?

אחמד טיבי: מאיר, אתה – – –

מאיר כהן: אני בא, סליחה, אדוני.

אחמד טיבי: יאללה, יאללה.

משה ארבל: גם הוא לא יודע, היושב-ראש.

מאיר כהן: אני שר הרווחה והביטחון הסוציאלי.

מאיר כהן: העבודה זה אורנה ברביבאי.

אחמד טיבי: אבל אתה חבר כנסת?

מאיר כהן: כן, כן.

אחמד טיבי: אתה גם חבר כנסת.

אחמד טיבי: הוא גם חבר כנסת.

אחמד טיבי: עאידה תומא סלימאן, תפדלי.

עאידה תומא סלימאן: שוכרן, סייד א-ראיס.

אחמד טיבי: אהלה וסהלה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד השר, לאחרונה נודע לנו שנסגר המרכז לעבודה שיקומית לבעלי צרכים מיוחדים בנצרת.

עאידה תומא סלימאן: ברצוני לשאול: 1.

עאידה תומא סלימאן: איך התקבלה ההחלטה?

עאידה תומא סלימאן: 2.

עאידה תומא סלימאן: מה הסיבות לסגירת המרכז?

עאידה תומא סלימאן: 3.

עאידה תומא סלימאן: האם מתוכנן לפתוח אותו מחדש?

עאידה תומא סלימאן: 4.

עאידה תומא סלימאן: אם לא – איך יקבלו המטופלים את השירות בחזרה?

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, מכובדיי – –

אחמד טיבי: תפדל.

מאיר כהן: – – שרות ושרים, חברי כנסת וחברות כנסת, בהמשך לשאלה שלך, ראשית, תודה רבה על הצפת סוגיה חשובה זו על במת מליאת הכנסת, ובהזדמנות הזאת אני רוצה להודות לך גם על מה שדיברנו לפני ועל המעורבות הבלתי-מתפשרת שלך בכל מה שקורה במגזר הערבי ונשים במגזר.

מאיר כהן: תודה רבה לך – ואתמול ראינו את זה.

מאיר כהן: במינהל מוגבלויות אנחנו עוסקים בתחומים רבים שמטרתם לקדם אנשים עם מוגבלות על רצף התעסוקה.

מאיר כהן: בין היתר עוסק האגף בפיתוח מודלים להקניית מיומנויות תעסוקה, בבניית תוכניות לקידום רצף תעסוקה, הכשרה לניוד על רצף התעסוקה, ואנחנו מפתחים מודלים עסקיים תוך-מפעליים – כלומר יש מצבים שעובדים בתוך המפעל – המאפשרים יחסי עובד–מעביד, וזה אגב דבר שהיום נמצא על שולחן הדיון הציבורי, האם במפעלים המוגנים האלה זה יחסים של עובד–מעביד וכל מה שקשור לכך.

מאיר כהן: נידרש – הכנסת, משרד העבודה, משרד הרווחה – נידרש לכל הדבר הזה.

מאיר כהן: משרד הרווחה מפעיל 300 מפעלים מוגנים, המהווים שלב ראשוני ברצף התעסוקה הקיים ומיועדים לתת שירות לאנשים עם יכולת תעסוקתית נמוכה ביותר, שאינם – קשה להם – חבריא, אנחנו מבקשים שקט, ביטן.

אחמד טיבי: ביטן.

מאיר כהן: חשוב שתכירו – בשאילתה הזאת זאת גם הזדמנות להגיד לכם מה עושה כל משרד.

מאיר כהן: אז אמרנו, 300 מפעלים מוגנים כאלה.

מאיר כהן: המטרה של המפעל, של כל מפעל, אמרתי, היא להכשיר אנשים ולקדם אותם על רצף התעסוקה, מתוך תקווה, בעזרת השם, להעביר כמה שיותר לשוק החופשי ולמצוא להם השמות.

מאיר כהן: לעניין סגירת המסגרת בנצרת – ואני עונה ישירות על השאלה שלך.

מאיר כהן: המסגרת נסגרה – חברים – – –

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, אני לא מצליחה לשמוע את השר.

עידית סילמן: המיקרופון, נכון?

מאיר כהן: אפשר להגביר את זה?

עאידה תומא סלימאן: לא, זו לא בעיה של המיקרופון.

מאיר כהן: אני עונה על המסגרת בנצרת, אחרי ששמעתי את הדברים.

אחמד טיבי: בבקשה.

מאיר כהן: המסגרת בנצרת נסגרה בעקבות אלימות של אחד ההורים כלפי מנהל המסגרת.

מאיר כהן: ראש העיר החליט לסגור מיידית את המפעל.

מאיר כהן: לפני שאני אומר מה עשינו, אנחנו מוקיעים התנהגות בריונית ואלימה מכל סוג שהוא – –

סמי אבו שחאדה: כולנו, אדוני השר.

מאיר כהן: – – כנגד נותני השירות, ובטח ובטח כנגד העובדים במרכזי התעסוקה האלה.

מאיר כהן: אין שום סיבה שמישהו ייכנס ויטיח אגרוף באף אחד.

מאיר כהן: ביום שני, 4 באוקטובר, התקיימה פגישה בנוכחות צוות המפעל, ראש העיר והפיקוח המחוזי של משרד הרווחה.

מאיר כהן: היו הממונה והמפקחת המחוזית, ושניהם דרשו לפתוח מיידית את שערי המפעל בהקדם, ואכן סוכם על חזרה מיידית לעבודה.

מאיר כהן: ביום רביעי, 6 באוקטובר, חזר המפעל – חבר הכנסת בני בגין, כבודו – ביום רביעי, 6 באוקטובר, חזר המפעל לפעילות מלאה.

מאיר כהן: המפעל עובד, חזר לפעילות מלאה.

מאיר כהן: אין מציאות שבה יסגרו את המפעלים, עם כל הכבוד לראשי ערים, ובסופו של דבר יצטרכו להתייעץ איתנו.

מאיר כהן: ואכן, ייאמר לכבודו שהוא התייעץ איתנו, ופתחנו את המפעל מחדש.

מאיר כהן: באופן שוטף – באופן שוטף – אנחנו עם יד על הדופק, המפעל נותן מענה מקצועי כמה שצריך.

מאיר כהן: אני מבקש להדגיש שמשרד הרווחה והביטחון החברתי מחויב לחלוטין לשמירה על ביטחונם ושלומם של המטופלים ושל העובדים – ושל העובדים – בכל אחת מהמסגרות שלנו.

אחמד טיבי: עליזה, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

מאיר כהן: ולכן, תודה רבה לך שהעלית את זה, אבל אלה הדברים.

מאיר כהן: המפעל עובד.

מאיר כהן: הייתה הפסקה של כמה ימים בגלל הבריונות הזאת; שלחתי את אנשיי, הם ישבו עם ראש העיר.

מאיר כהן: אנחנו לא נאפשר, בגלל שמישהו חטא, שכולם יסבלו, אבל אני חושב שכמו באירוע של אתמול, שלצערי הגדול נחטפה אישה ממקלט לנשים, וברוך השם שזה הסתיים בגלל – –

אחמד טיבי: מעורבות מיידית.

מאיר כהן: – – מעורבות מיידית, גם של הבנות שליוו אותה, גם של מנהלת המקום – אלימות במקומות האלה שלנו אנחנו מוקיעים.

מאיר כהן: היה צריך להפסיק, היה צריך לעשות את הבירור הזה, אבל המפעל חוזר ועובד.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: עאידה תומא סלימאן, שוב.

אחמד טיבי: אחריה – משה ארבל.

עאידה תומא סלימאן: כבוד השר, אני קודם כול מודה לך על הדברים בפתיחת הדברים שלך, וכמובן אני שמחה על הפתיחה המחודשת של המרכז, כי לא ייתכן שבגלל שמישהו מההורים מתפרע – דבר שאני כמובן מגנה בכל תוקף – לסגור מקום שאמור לספק את השירות לאנשים עם צרכים מיוחדים.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מודה לך על התשובה.

עאידה תומא סלימאן: רציתי להתייחס לנושא של ניסיון החטיפה או החטיפה שקרה אתמול.

עאידה תומא סלימאן: אני פונה לכבודו ומבקשת התייחסות מאוד ברורה איך יטופל העניין של המשטרה, שכדי להיראות הירואית ושהיא הצליחה במבצע שהיא ביצעה – ואכן היא הצליחה, וכל הכבוד, וזו המחויבות שלהם, אבל לצאת בהצהרה כזאת כאילו האישה נחטפה מתוך המקלט, שהפחד הזה הנוראי יגיע לכל אישה בציבור?

עאידה תומא סלימאן: למה המשטרה – קודם כול, האם היא בדקה את המסוכנות שהאישה נמצאת בה ויידעה את המקלט על המסוכנות הזו קודם, דבר שהם צריכים לעשות, כולל לשכת הרווחה האחראית על האישה?

עאידה תומא סלימאן: דבר שני, האם מתוכנן בצורה מסודרת לבדוק את המקרה הזה וללמוד ממנו איך מתנהלים במצב כזה?

אחמד טיבי: תודה רבה.

מאיר כהן: גברתי – – –

אחמד טיבי: דקה, אל תענה.

אחמד טיבי: משה ארבל, ואחריו – אוסאמה סעדי.

אחמד טיבי: אתם מאותה סיעה אז אנחנו מגוונים.

קריאה: – – –

אחמד טיבי: יש מין נוהג כזה – מאותה סיעה.

מאיר כהן: חשבתי שאמרת שאוסאמה סעדי – – –

אחמד טיבי: אה, ומשה ארבל?

אחמד טיבי: הם חברים.

אחמד טיבי: משה ארבל.

משה ארבל: – – – לשקול את ההצעה.

משה אבוטבול: אם השר מאשר, אז אפשר.

אחמד טיבי: בבקשה, חבר הכנסת ארבל, תפדל.

משה ארבל: כבוד השר, היום בשעה 13:00 תתקיים הלווייתו של חייל גולני אבבה דרסך בהר הרצל.

משה ארבל: אבבה מצא את מותו בדרך טרגית כטירון בגולני.

משה ארבל: כבודו, כשר הממונה גם על הביטחון החברתי, אני מבקש לדעת כיצד בכוונתך לפעול גם ביחס לחיילי צה"ל ממשפחות קשות יום, עולים חדשים, גם בסיוע וליווי המשפחה השכולה וגם – ובפרט – במניעת המקרה הבא.

משה ארבל: מסתבר שמשרד הביטחון וצה"ל לא מצליחים לבד.

משה ארבל: ביטחון חברתי לא יכול להתעלם ממצוקות של חיילי צה"ל, וחובה עלינו למנוע את המקרה הבא.

משה ארבל: אני אשמח לדעת כיצד בכוונת אדוני לפעול בנושא.

משה ארבל: תודה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, תפדל.

אוסאמה סעדי: תודה, אדוני היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: כבוד השר, לפני בערך שלושה שבועות נפגשנו – אני והיושב-ראש חברי חבר הכנסת אחמד טיבי – איתך ועם הצוות המשרדי, והעלינו כמה נושאים, ובהם סוגיית העובדים הסוציאליים.

אוסאמה סעדי: אנחנו עדיין מקבלים המון פניות מסטודנטים, אלה שסיימו בירדן ובאוניברסיטאות ברשות הפלסטינית.

אוסאמה סעדי: אז סיכמנו שתפנה במכתב.

אוסאמה סעדי: אני יודע שפנית במכתב לזרז, השאלה היא איפה זה עומד.

אוסאמה סעדי: צריך לסיים את הסאגה הזאת.

מאיר כהן: יש כבר תשובה על המכתב, ואנחנו עובדים על זה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אני יכול לענות?

אחמד טיבי: עכשיו אדוני יכול לענות על שלושתן יחד.

מאיר כהן: חברת הכנסת תומא סלימאן, תראי, אתמול נערך תחקיר מצוין, באמת, והבוקר נפגשתי עם כל המנהלות.

מאיר כהן: נפגשתי בזום, היה חשוב לחזק אותן; שמעתי על המצוקות ובירכתי על כך שהנשים האלה עובדות במקומות – זה מקום עבודה שהוא מאוד מאוד מורכב.

מאיר כהן: עכשיו ראו, נשים שנמצאות במקלט הן לא נשים שנמצאות בכלא; הן נמצאות עם הילדים שלהן, חלקן לוקחות את הילדים לבית הספר, הן מקבלות רפואה בקהילה.

מאיר כהן: אנחנו צריכים, כחברה, לקבל החלטה: לא די בכך שהן מוצאות מבתיהן על לא עוול בכפן כי מישהו הכה אותן – אנחנו לא יכולים להחזיק אותן בכלא, לכן יש נהלים מאוד ברורים.

מאיר כהן: אתמול הדברים פעלו על פי הנוהל, וברוך השם – באמת ברוך השם, כי יכולנו לעמוד כאן היום – ברוך השם גם שהגברת הזאת, המנהלת, והבנות שהיו איתה, פעלו כמו שהן פעלו.

מאיר כהן: ומגיעה מילה יותר מאשר טובה למשטרה, חבריא: המשטרה לא פרסמה שהם נחטפו במעון, המשטרה פרסמה את הדברים כהווייתם.

מאיר כהן: את יודעת, אנחנו מוצאים הרבה פעמים זמן לזרוק בוץ על המשטרה; אתמול ניצלו חייה של אישה בגלל תפקוד נכון של כל הגורמים.

מאיר כהן: את צודקת, אנחנו צריכים לחשוב – – –

עאידה תומא סלימאן: הפרסום לא היה מדויק.

מאיר כהן: אני מסכים איתך, ויתרה מכך, אני מסכים איתך שזה גרם להרבה מאוד חששות – וזה מה שעשיתי בבוקר, להפיג את זה אצל הנשים, שאמרו: וואו, יכול להיות שמשהו יקרה בתוך המקלט ויחטפו אותנו מתוך המקלט.

מאיר כהן: לא, זה לא העניין.

מאיר כהן: אבל, חברת הכנסת תומא, נצטרך לקבל כולנו החלטות בדבר המקלטים, איך אנחנו מטפלים ביותר זמן.

מאיר כהן: אין מצוקה של מקומות, נפתחו לא מזמן מספיק מקלטים.

מאיר כהן: אין לנו מקלטים שהם מעבר לכמות ואין לנו גם רשימות המתנה, אבל במה שיש לנו אנחנו תמיד נצטרך להשתפר ולשפר את העניין.

מאיר כהן: אדוני חבר הכנסת ארבל, ב-2013, כשהייתי שר הרווחה, פניתי למשרד הביטחון וביקשתי במסגרת הביטחון התזונתי – אני, כשר הרווחה – להעביר כסף למשרד הביטחון כדי להשתתף, לגבי אותם חיילים שקשה להם עם העורף המשפחתי, בשקט בשקט לחלק את מה שצריך לחלק.

מאיר כהן: משרד הביטחון אז אמר לי: אנחנו יודעים לטפל באנשים שלנו.

מאיר כהן: הלכתי לבדוק איך, ואכן יש עמותות שמטפלות.

מאיר כהן: אני מודיע: יש לנו כסף לביטחון התזונתי, ואנחנו נשיג עוד כסף לביטחון התזונתי.

מאיר כהן: והיה ומשרד הביטחון ירצה לשתף פעולה, אני מתחייב בזאת למצוא תקציבים, להעביר ממשרד הרווחה והביטחון הסוציאלי, רק שירצו ויהיו מוכנים לעשות שיתוף עם מסגרת אזרחית.

מאיר כהן: משרד הביטחון אומר: אני יודע לטפל בחיילים עם כל הבעיות.

מאיר כהן: אני זורק לך: לך תגשר בינינו, ברוך הבא.

מאיר כהן: נמצא את הכסף.

מאיר כהן: הבעיה היא לא של כסף, הבעיה היא של סדרי עדיפויות.

מאיר כהן: אדוני, אוסאמה, אכן הוצאתי מכתב.

מאיר כהן: קיבלנו מענה למכתב, קיבלנו מענה גם מהאוניברסיטה – – –

אחמד טיבי: בבית לחם.

מאיר כהן: כן, ויושבים בהוראתי כמה שיותר מהר כדי לגבש.

מאיר כהן: אני מאוד מקווה – אמרתי לחבר'ה: אחרי שסיימתם את העבודה, ב-15 בנובמבר אתם מגישים את סגירת העניין.

מאיר כהן: אני אדווח לך ב-15 בנובמבר, אני אף מוכן להזמין אותך ללשכתי, היות שאתה יזמת את זה, לשבת לישיבה שנייה עם האנשים האלה – אנחנו, אגב, בונים את ההכשרה שלהם, להתחיל לקלוט אותם לפני שהסיפור שלהם יסתיים מבחינת החתימה האקדמית, להכשיר אותם.

מאיר כהן: אנחנו במצוקה גדולה מאוד בלשכות רווחה במגזר הערבי, ששם אנחנו צריכים אנשים דוברי ערבית, שזו שפתם.

מאיר כהן: אני מקווה שאנחנו נפתור את זה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

אחמד טיבי: נושא חשוב.

אחמד טיבי: תודה רבה לשר הרווחה.

אחמד טיבי: שר הבריאות יעלה ויבוא, אם הוא רוצה.

אחמד טיבי: יש מלכיאלי בפינה?

מיכאל מלכיאלי: לא בפינה.

אחמד טיבי: לא בפינה, פה.

אחמד טיבי: ישראל אייכלר, חבר הכנסת, בבקשה, אדוני.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, שר הבריאות, לפי הנחיות משרדך, מחלימים שחוסנו לא מקבלים מנת חיסון שלישית, מה שנקרא בוסטר.

ישראל אייכלר: במקרים שבהם חלפו שישה חודשים מקבלת החיסון פג תוקף התו הירוק, ובגלל שהם לא קיבלו את החיסון השלישי הם אינם יכולים לחדש את התו הירוק, ואלפי אלפי אנשים מכירים את זה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לדעת: 1.

ישראל אייכלר: קודם כול, מדוע זה קרה?

ישראל אייכלר: 2.

ישראל אייכלר: כיצד פועל משרדך על מנת שלא תיפגע שגרת חייהם בעבודה וביום-יום?

ניצן הורוביץ: תודה.

ניצן הורוביץ: צר לי, חבר הכנסת אייכלר, אבל אתה לא מעודכן.

ניצן הורוביץ: אתה לא מעודכן.

ניצן הורוביץ: אתה לא מעודכן, זה פשוט לא נכון.

ניצן הורוביץ: לפי הנחיות משרד הבריאות – ויש נוהל מחלים מסודר – מחלים שחוסן, לפני שהוא החלים או אחרי שהוא החלים, לא צריך לעשות מנת בוסטר, זאת אומרת לקבל חיסון שלישי, והוא זכאי לתו ירוק באופן מלא.

ניצן הורוביץ: אם פג התו הירוק שלו, אז הוא יכול לחדש את התו הירוק שלו והוא לא צריך לעשות לשם כך בוסטר.

ניצן הורוביץ: ב-17 באוקטובר, כשייכנס התו הירוק החדש לתוקף, אז הוא גם יקבל תו ירוק חדש, ואין עם זה שום בעיה ושום עניין.

אחמד טיבי: שאלה נוספת, בבקשה.

ישראל אייכלר: כבוד השר, אמרת אמת, אבל חצי אמת.

ישראל אייכלר: כי כשאני הגשתי את השאילתה, ניסו הרבה אנשים – אני גם ניסיתי – ולא הייתה אפשרות לקבל את התו הירוק, כי המחלימים קיבלו תשובה: משרד הבריאות לא מכיר אותך כמחלים, בשעה שלאיש יש תעודת מחלים, מהישן.

ישראל אייכלר: עכשיו תיקנו את זה כנראה במחשב, ולכן כשאתה בא עכשיו ומשיב, ביום רביעי, יכול להיות שזה תוקן, ואני מאוד שמח על כך.

ישראל אייכלר: השאלה הבאה שלי: אתם מתחילים לפתוח לתיירים את הארץ ב-1 בנובמבר, כך פורסם.

ניצן הורוביץ: כן.

ישראל אייכלר: תייר שיבוא לארץ, איך הוא מקבל תו ירוק, שהוא יוכל להיכנס לחנות, לקניון ולמלון?

ניצן הורוביץ: הוא מקבל.

ניצן הורוביץ: אם הוא עומד בדרישות החיסונים שלנו, אז הוא בא והוא מקבל תו ירוק.

ניצן הורוביץ: למשל, אני יכול להגיד לך שלפני יומיים אחותי באה לארץ עם בעלה מגרמניה, ויש להם תו ירוק מגרמניה והם חוסנו בגרמניה.

ניצן הורוביץ: הם באו לארץ וקיבלו תו ירוק בישראל.

ישראל אייכלר: גם זה חידוש, כי בעבר מדינת ישראל אמרה: אני לא מכירה בשום מסמכים מחוץ לארץ, לא בחיסונים שלכם ולא בשום דבר.

ישראל אייכלר: רק פה.

ישראל אייכלר: לכן שאלתי.

ניצן הורוביץ: אז אני אמרתי לך שוב – אתה לא מעודכן היום.

ניצן הורוביץ: אני לא יודע, אתה שואל שאלות לא מעודכנות.

ישראל אייכלר: אני מעודכן מאוד.

ישראל אייכלר: אני מאוד מעודכן.

ניצן הורוביץ: אז אני אומר לך שעד עכשיו כמעט לא נכנסו תיירים לישראל, בודדים.

ישראל אייכלר: לא, אני מדבר על תיירים לא ישראלים.

ניצן הורוביץ: כן, אני יודע, אני יודע.

ניצן הורוביץ: וב-1 בנובמבר יתחילו להיכנס תיירים על בסיס יחידני, לא בקבוצות, לא ישראלים – זרים.

ניצן הורוביץ: ואם הם מחוסנים בארצותיהם ויש להם תעודה פה, אז הם מקבלים תו ירוק, ישראלי.

ישראל אייכלר: עכשיו ברשותך, אדוני השר, היות שכל השאלות – – –

אחמד טיבי: שאלת שאלה אחת.

אחמד טיבי: אתה חורג, אבל תמשיך.

ישראל אייכלר: אז זהו, שאלה מאוד חשובה.

ישראל אייכלר: אתה, אדוני היושב-ראש, תתמוך בזה.

ישראל אייכלר: משרד הבריאות הציג אמש בוועדת הבריאות תוכנית שיקום בקהילה למתמודדי נפש.

ישראל אייכלר: אדוני השר, אתה בטח יודע שיש פער נורא וחור שחור בין מוסדות השיקום של משרד הרווחה ועמותות הרווחה והתעסוקה בקהילה לאנשים בעלי מוגבלות, שיש שם פעילות גדולה מאוד, ובין החלל הנורא בתחום סל השיקום במשרד הבריאות והטיפול במתמודדי נפש.

ישראל אייכלר: המצב הוא – זו באמת מצווה, כי הרבה אנשים לא רוצים להקים בכלל מוסדות כאלה.

ישראל אייכלר: והשאלה היא: מה בדעתך לעשות כדי לחולל מהפכה של ממש בסל השיקום בקהילה למתמודדי נפש?

אחמד טיבי: תודה רבה.

ניצן הורוביץ: טוב, תודה.

ניצן הורוביץ: זה באמת נושא חשוב, וגם לך, חבר הכנסת אייכלר, יכולה להיות תרומה לעניין, כי בעוד שלושה שבועות יגיע התקציב לכנסת, ויש בו תוספת של 600 מיליון שקל לבריאות הנפש, עם חלק נכבד בקהילה, ואם אתה תתמוך בתקציב – – –

משה ארבל: הבעיה היא שבאותה אצבע צריך גם להצביע על קיצור למתמחים בשעות ההתמחות.

משה ארבל: אז מה נעשה?

ניצן הורוביץ: אבל אתה רוצה קיצור למתמחים, לא?

משה ארבל: לא מספיק.

ניצן הורוביץ: אה, לא מספיק.

ניצן הורוביץ: אבל בוא נגיד שבניגוד למה שאתם עשיתם, ולא עשיתם כלום במשך השנים הרבות, אז אנחנו מקצרים את התורנות למתמחים וגם נותנים לבריאות הנפש בקהילה, ואתה תוכל לתמוך בזה כשזה יהיה בתקציב.

ניצן הורוביץ: וזה נכלל בתקציב הקרוב.

ישראל אייכלר: שאלתי מה אתה עושה, לא מה אני עושה.

ניצן הורוביץ: לא, אז אני מביא את התקציב, ואתה תוכל לתמוך, ואז יהיה כסף.

אחמד טיבי: גדי יברקן – שאלה נוספת.

אחמד טיבי: השר הורוביץ.

אחמד טיבי: טעות, טעות, טעות.

קריאות: – – –

אחמד טיבי: יש שר תורן?

אחמד טיבי: בבקשה, גדי.

אחמד טיבי: בבקשה, תתחיל.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, אני רוצה להבהיר למען הגילוי הנאות – אני בעד חיסונים.

דסטה גדי יברקן: אני הייתי חולה, מחלים, וגם קיבלתי חיסון ראשון.

דסטה גדי יברקן: אבל מה שמשרד הבריאות עושה כנגד הלא-מתחסנים – וזכותם הטבעית, חופש בחירה – ההסתה הנוראית, אנשים עוד יירצחו.

דסטה גדי יברקן: אני אומר לך.

דסטה גדי יברקן: אני רואה בפייסבוק ובטוויטר הודעות של הורים שמבקשים להחרים את הילדים של כאלה שלא התחסנו.

דסטה גדי יברקן: מדינת ישראל צריכה לאפשר גם לאלה שלא התחסנו לחיות כמו בני אדם.

דסטה גדי יברקן: לא יכול להיות שאותם אנשים שלא התחסנו יהפכו למצורעים יותר מסוכנים מהקורונה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

דסטה גדי יברקן: אני קרוב בעצמי – באמת, אני אומר לך – למרוד בהוראות שלכם ולא להתחסן בחיסון שני ושלישי.

אחמד טיבי: היה עדיף שלא תגיד את המשפט הזה.

אחמד טיבי: אתה חבר כנסת.

דסטה גדי יברקן: אנחנו חברי כנסת, אבל יש גם אנשים שחיים.

דסטה גדי יברקן: אני בעד חיסון – – –

אחמד טיבי: למרוד בהוראות משרד הבריאות?

אחמד טיבי: על חיסון?

אחמד טיבי: זה לא נכון.

דסטה גדי יברקן: אני בעד חיסונים, אני בעד, ואני התחסנתי.

ניצן הורוביץ: אז על מה אתה מדבר בכלל?

דסטה גדי יברקן: אני לא מכחיש, אבל בואו תאפשרו לכל מי שלא התחסן גם לחיות פה בכבוד.

ניצן הורוביץ: על מה אתה מדבר בכלל?

ניצן הורוביץ: על מה אתה מדבר?

אחמד טיבי: זה משהו אחר, אבל למה למרוד בהוראות?

ניצן הורוביץ: על מה אתה מדבר?

ניצן הורוביץ: אתה בדבריך השגויים והמטעים רק מחריף את המצב ופוגע במי שאתה כביכול רוצה לסייע לו.

ניצן הורוביץ: מישהו מכריח?

ניצן הורוביץ: על מה את מדבר בכלל?

אחמד טיבי: דקה.

אחמד טיבי: השר הורוביץ.

אחמד טיבי: מלכיאלי, תפדל.

ניצן הורוביץ: באמת, על מה אתה מדבר?

ניצן הורוביץ: על מה אתה מדבר?

ניצן הורוביץ: תפסיק עם זה, באמת.

ניצן הורוביץ: חסר אחריות.

ניצן הורוביץ: הרי עכשיו – תפסיק, שמעתי אותך.

ניצן הורוביץ: שמעתי אותך, מותר לך, אבל מותר לי לענות לך.

ניצן הורוביץ: חסר אחריות שכמוך.

דסטה גדי יברקן: חסר אחריות זה מי שגורם ל-100 מיליון אנשים כמעט – – –

ניצן הורוביץ: זה דברים מהסוג שאתה מדבר, זה דברים מהסוג שאתה מדבר.

ניצן הורוביץ: תתבייש לך.

דסטה גדי יברקן: אני צריך להתבייש?

דסטה גדי יברקן: אתה צריך להתבייש – – –

ניצן הורוביץ: עכשיו בבתי החולים, עכשיו בבתי החולים – – –

דסטה גדי יברקן: אני בעד חיסון, אני התחסנתי חיסון ראשון.

ניצן הורוביץ: אז תשב בשקט.

ניצן הורוביץ: אז תשב בשקט.

דסטה גדי יברקן: אני לא אשב בשקט, אתה תשב בשקט.

ניצן הורוביץ: אז מאה אחוז, אם אתה רוצה שאני אענה לך אז תשב בשקט.

ניצן הורוביץ: מאה אחוז.

ניצן הורוביץ: עכשיו תקשיב.

ניצן הורוביץ: בתי החולים – – –

דסטה גדי יברקן: לא אני אשב בשקט.

דסטה גדי יברקן: אתה תנסה להבין – – –

אחמד טיבי: תירגע, גדי, חבר הכנסת יברקן.

אחמד טיבי: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

דסטה גדי יברקן: – – –

ניצן הורוביץ: תגיד לי, אתה יצאת מדעתך?

ניצן הורוביץ: באמת, אני שואל אותך.

אחמד טיבי: אני אגיד לך, ביטן, למה – כי חבר כנסת יברקן הוא חבר כנסת, ואומר:

אחמד טיבי: אני קרוב למרוד בהוראות משרד הבריאות לגבי חיסונים.

ניצן הורוביץ: בסדר, תן לי לענות.

ניצן הורוביץ: תן לי לענות.

דסטה גדי יברקן: – – – אז תתמודד עם הטענות האלה.

דסטה גדי יברקן: אתם ממשלה, ואתם – – –

אחמד טיבי: אבל תן לשר לענות, יא גדי.

אחמד טיבי: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ניצן הורוביץ: אתה רק צועק, רק צועק.

ניצן הורוביץ: בבתי החולים היום יש ירידה חדה במספר הנדבקים ובמספר החולים קשה ובמספר המאושפזים, אבל כמעט כל מי שנשאר בבתי החולים וכל החולים החדשים שמגיעים, כולל במצבים קשים – –

אחמד טיבי: לא מחוסנים.

ניצן הורוביץ: – – ובעיקר צעירים – הם אנשים שלא התחסנו.

ניצן הורוביץ: היום בעיקר בבתי החולים האירוע של הקורונה הוא אירוע של אנשים שלא התחסנו.

ניצן הורוביץ: המדינה הזאת נותנת לכל אזרח את האמצעי להגן על עצמו מפני הקורונה – להתחסן ולזכות במוגנות גדולה מאוד מפני המחלה, שהיא יכולה להיות מחלה מסוכנת גם במבוגרים וגם אצל צעירים, ולכן חשוב מאוד להתחסן.

ניצן הורוביץ: יחד עם זאת, לא מכריחים.

ניצן הורוביץ: מי שלא רוצה להתחסן – לא מכריחים.

ניצן הורוביץ: אין כאן שום כפייה.

ניצן הורוביץ: גם כשאתה מקבל – – –

דסטה גדי יברקן: אסור לו להיכנס לקולנוע – – –

ניצן הורוביץ: סלח לי, סלח לי.

ניצן הורוביץ: תפסיק להטעות.

דסטה גדי יברקן: אסור לו לנשום אוויר.

ניצן הורוביץ: סלח לי.

ניצן הורוביץ: גם כשאתה לא מתחסן ואתה רוצה לקבל תו ירוק – נגיד לצורך כניסה לקולנוע, אתה יכול לעשות בדיקה, ותיכנס לקולנוע.

ניצן הורוביץ: על מה אתה מדבר בכלל?

ניצן הורוביץ: אז אני מציע שתיקח בחזרה את הדברים שלך – –

דסטה גדי יברקן: אתה רק מחזק את דעתי עכשיו – – –

אחמד טיבי: לא להפריע לשר.

אחמד טיבי: לא להפריע.

ניצן הורוביץ: – – ותפסיק להפיץ בדותות.

ניצן הורוביץ: זה שיש ברשתות פייק ניוז איום ונורא בעניין חיסונים – יש את זה גם במדינות זרות, לצערי.

דסטה גדי יברקן: – – – מסכים איתך – – –

ניצן הורוביץ: אז מספיק עם זה.

ניצן הורוביץ: אנחנו מנסים פה להילחם במגפה שהיא מגפה מסוכנת, והיא מפילה חללים – – –

דסטה גדי יברקן: אבל לא תוך כדי רמיסת זכויות אדם.

ניצן הורוביץ: אבל אין שום דבר כזה שאתה מדבר עליו.

ניצן הורוביץ: אני מתפלא שאתה בכלל אומר את המילים האלה.

ניצן הורוביץ: אנחנו מאפשרים לכל אחד להיכנס לכל מקום, אין שום מגבלות תנועה – – –

דסטה גדי יברקן: – – –

ניצן הורוביץ: תפסיק, באמת, אבל אתה יכול לעשות בדיקה, אלא אם כן אתה גם מסרב לעשות בדיקה, ואז בכלל אני לא מבין את הטענה.

דסטה גדי יברקן: לא – – –

ניצן הורוביץ: אז אני לא מבין מה אתה רוצה בכלל.

דסטה גדי יברקן: כבוד השר, אני מכבד אותך – – –

ניצן הורוביץ: אבל מה אתה רוצה?

ניצן הורוביץ: מה אתה בדיוק רוצה?

דסטה גדי יברקן: אז אולי אני אסביר את עצמי.

ניצן הורוביץ: לא, כי לא הבנתי.

דסטה גדי יברקן: אני בעד חיסונים, אני התחסנתי.

דסטה גדי יברקן: אני – – –

אחמד טיבי: אבל שאלת את השאלה הזאת, גדי.

דסטה גדי יברקן: כדי להביא – – –

ניצן הורוביץ: מה אתה רוצה?

דסטה גדי יברקן: אני עוזר לך.

דסטה גדי יברקן: אני רוצה – – –

ניצן הורוביץ: אל תעזור לי, אל תעזור.

ניצן הורוביץ: אתה צריך לקרוא לאנשים להתחסן, וזה הכול.

דסטה גדי יברקן: אני קורא לכולם.

אחמד טיבי: בלי למרוד בהוראות.

אחמד טיבי: מלכיאלי, בבקשה.

דסטה גדי יברקן: – – – במדינה הזאת.

דסטה גדי יברקן: מי שאמר שהוא מזהה תהליכים – – –

ניצן הורוביץ: אתה גם משווה את זה לשואה?

ניצן הורוביץ: נו, באמת.

דסטה גדי יברקן: לא, אני אמרתי – – –

ניצן הורוביץ: נו, אז מה אתה מדבר?

ניצן הורוביץ: נו, מה, באמת.

ניצן הורוביץ: איזה מין דיבורים אלה?

דסטה גדי יברקן: מי שהשווה את זה זה לא אני.

דסטה גדי יברקן: חס וחלילה.

דסטה גדי יברקן: אל תכניס לי מילים לפה, זה לא מה שאמרתי.

ניצן הורוביץ: אמרת את זה עכשיו במו פיך, לא?

דסטה גדי יברקן: חס וחלילה.

ניצן הורוביץ: אה, לא אמרת.

ניצן הורוביץ: טוב.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אדוני השר.

מיכאל מלכיאלי: אני פונה אליך בשתי נקודות – האחת, גם כשר הבריאות – – –

ניצן הורוביץ: יש אנשים ששומעים את זה, וזה גורם להם לא להתחסן, ואחר כך הם חולים ומגיעים לבית החולים ומתחרטים ואומרים: קיבלנו מידע כוזב שגרם לנו לא להתחסן, ואנחנו מידרדרים למחלה קשה.

ניצן הורוביץ: זה מה שדיבורים כאלה גורמים, ולכן אני מתרגז.

ניצן הורוביץ: בסוף הם גם חולים וחלילה מתים.

דסטה גדי יברקן: זה לא מה שאמרתי.

דסטה גדי יברקן: אמרתי: צאו להתחסן.

דסטה גדי יברקן: שכולם ילכו להתחסן, אבל מי שבחר לא להתחסן – יש לו זכות לחיות.

דסטה גדי יברקן: אתם מאפשרים לאנשים האלה לעזוב את הארץ – – –

אחמד טיבי: מי אומר ההפך מזה?

ניצן הורוביץ: מי אומר את זה?

ניצן הורוביץ: מי אומר?

ניצן הורוביץ: על מה אתה מדבר בכלל?

דסטה גדי יברקן: אז תאפשר לאנשים לחיות.

דסטה גדי יברקן: תציג תוכנית.

ניצן הורוביץ: אבל אני אומר לך, אפשר לעשות בדיקה.

ניצן הורוביץ: מה אתה מקשקש, באמת?

אחמד טיבי: אתה מכיר מישהו שלא התחסן ולא קיבל טיפול?

דסטה גדי יברקן: כבוד השר, אבל תכבד במילותיך.

דסטה גדי יברקן: תוציא מילים מכובדות.

ניצן הורוביץ: מאה אחוז.

אחמד טיבי: מלכיאלי, יאללה.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אדוני השר, אני רוצה לפנות אליך בשתי נקודות: האחת, כשר הבריאות.

מיכאל מלכיאלי: אני פניתי אליך לפני כמה חודשים עם בעיה שהמון המון שנים נמצאת, והייתי רוצה להעלות את זה שוב ולקבל את המעורבות שלך.

מיכאל מלכיאלי: היום נושא הרכישות בתוך בתי החולים – אדם שנמצא בבית חולים ורוצה ללכת לקנות לעצמו קפה או משהו לאכול צריך לקחת משכנתה כדי להתמודד עם זה.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שהמעורבות שלך בקפיטריות, בנושאים מסוג זה, היא נצרכת מאוד.

מיכאל מלכיאלי: אנשים יושבים חודשים שלמים ואין להם שום יכולת להכניס משהו – אוכל – לפה, ואין דרך להתמודד עם זה, זה נושא אחד.

מיכאל מלכיאלי: נושא שני: אתה, אדוני השר, כשר הבריאות וכאחראי גם על מחלקות הנפש ושאר הבעיות, מעניינת אותי עמדתך.

מיכאל מלכיאלי: האם האמירה האומללה של אתמול, "אני מאוד מאוד אוהב את החרדים אבל צריך להגביל את הכוח הפוליטי שלהם" – אם זה היה נאמר כלפי יהודים במקומות אחרים היינו כולנו צועקים: אנטישמיות – האם אתה, כשר הבריאות, שאחראי על המחלקות לבעיות הנפש יכול להסכים עם האמירה הזאת, או אולי לבוא ולהתנגד לאמירה הזאת?

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

ניצן הורוביץ: אתה עושה זילות של בריאות הנפש כשאתה מכניס עניין פוליטי, ואתה יודע שאתה – כל השאלה הזאת היא לא במקום, וחבל שאתה שואל.

מיכאל מלכיאלי: לא, השאלה היא מה עמדתך.

ניצן הורוביץ: לא, אנחנו מדברים על נושא רציני.

ניצן הורוביץ: למה אתה מכניס פה דברים על חרדים – – –

מיכאל מלכיאלי: כי ראש ממשלה שאומר כאלה אמירות צריך טיפול.

ניצן הורוביץ: כן, בסדר, אז מה זה קשור למשרד הבריאות?

ניצן הורוביץ: סליחה.

אחמד טיבי: טוב, בסדר, בסדר – – –

משה אבוטבול: – – –

ניצן הורוביץ: בסדר, מאה אחוז, מאה אחוז.

משה אבוטבול: אם הוא היה מדבר ככה על הקהילה, היית שותק?

ניצן הורוביץ: כן, כן, שמעתי אותך.

משה אבוטבול: היית שותק?

משה אבוטבול: לא היית שותק.

ניצן הורוביץ: כן, כן.

ניצן הורוביץ: עכשיו אני רוצה להגיד – – –

אחמד טיבי: דקה, דקה, חבר'ה – – –

משה אבוטבול: אתם מכל דבר נלחצים.

ניצן הורוביץ: בנושא המזנונים – – –

אחמד טיבי: מזנונים, דקה.

משה אבוטבול: רק שתראה את הצביעות.

קריאה: – – – את עצמך – – –

ניצן הורוביץ: לגבי המזנונים – – –

דסטה גדי יברקן: אבל איזו קהילה?

משה אבוטבול: הוא יודע איזו קהילה, הוא יודע טוב – – –

ניצן הורוביץ: אתה יכול להגיד "להט"ב", זה בסדר, לא יקרה לך שום דבר – –

משה אבוטבול: – – – הכול בסדר.

ניצן הורוביץ: – – אם תגיד את המילה הזאת, מה קרה?

משה אבוטבול: – – –

ניצן הורוביץ: יכה אותך ברק משמיים?

משה אבוטבול: אותך יכה ברק משמיים.

ניצן הורוביץ: אוקיי, טוב, בסדר.

משה אבוטבול: תתבייש לך.

ניצן הורוביץ: עכשיו לגבי מזנונים בבתי חולים, אכן בעיה ניכרת, היא במיוחד חמורה בשבת, שאז בכלל סגור ואין מה לקנות.

ניצן הורוביץ: לכן אני רוצה לפתוח את המזנונים גם בשבת, משום – – –

מיכאל מלכיאלי: ביום חול אי-אפשר לקנות, מה שבת?

ניצן הורוביץ: סליחה, כי בשבת הכול סגור, בשבת יש הרבה חולים ומבקרים בבתי החולים, ואין להם אפילו כוס קפה לקנות.

ניצן הורוביץ: אני חושב שזה צריך להיות פתוח שבעה ימים בשבוע.

ניצן הורוביץ: לזה אתה מסכים?

ניצן הורוביץ: לא.

משה אבוטבול: יש מכונות, יש מכונות, אל תבלבל את המוח.

משה אבוטבול: יש מכונות קפה.

ניצן הורוביץ: אז יש מכונות גם בימי חול, לא?

משה אבוטבול: אל תקשקש, אל תקשקש.

ניצן הורוביץ: אז יש גם מכונות בימי חול.

ניצן הורוביץ: הוא שאל.

משה אבוטבול: לא, לא, לא, ימי חול – – – גם ככה – – –

ניצן הורוביץ: אה, אז יש מכונות רק בשבת ולא בימי חול.

משה אבוטבול: מה אתה מדבר, מה אתה מדבר.

ניצן הורוביץ: בקיצור, מה שנקרא, אתם לא מחפשים פתרון.

משה אבוטבול: אתה – – – לטפל בחולים.

משה אבוטבול: טפל בחולים, לא בבריאים.

ניצן הורוביץ: אבל אתה שאלת על מזנונים.

משה אבוטבול: תטפל בחולים, לא בבריאים.

ניצן הורוביץ: כן.

ניצן הורוביץ: אז עכשיו אני רוצה להגיד: אני פועל גם להוריד את המחירים במזנונים בבתי החולים וגם לכך שהם יהיו פתוחים שבעה ימים בשבוע, כולל בשבת, כי בשבת יש הרבה מבקרים שבאים לבקר את החולים וגם הם רוצים לקנות משהו לאכול ולשתות, וזה צריך להיות פתוח שבעה ימים בשבוע.

מיכאל מלכיאלי: זה מקובל על ראש הממשלה?

אחמד טיבי: תודה רבה לשר הבריאות.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/1886/24; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: עכשיו אנחנו עוברים לחקיקה הפרטית.

אחמד טיבי: ההצעה הראשונה – הצעת חוק דיווח שנתי על מצב הטבע והמגוון הביולוגי בישראל, בתמיכת הממשלה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אלון טל.

משה אבוטבול: רפורמה, רפורמה של – – –

אחמד טיבי: יוראי, ההצעה שלך מוצמדת אחריו.

אחמד טיבי: עשר דקות, בבקשה, אדוני.

אלון טל: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת – – –

אחמד טיבי: ביטן, ביטן, אקוניס, ביטן, תירגעו קצת.

אלון טל: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, ההכחדה היא לנצח.

אלון טל: כאשר אנחנו מחסלים אוכלוסייה שלמה של בעלי חיים או מיני צמחים, הם עוברים מן העולם ולא ישובו.

אחמד טיבי: אבוטבול, אי-אפשר, אתם לא נותנים לו לדבר.

משה אבוטבול: – – – לדבר או לפתוח בשבת.

אחמד טיבי: די כבר.

אלון טל: כאשר אנחנו מחסלים אוכלוסייה שלמה של בעלי חיים או מיני צמחים, הם עוברים מן העולם ולא ישובו.

אלון טל: כמו בכל כדור הארץ, גם הטבע במדינת ישראל מצוי היום במשבר חמור.

אלון טל: הצעת החוק לדיווח על מצב הטבע באה לתת מענה.

אלון טל: זה זמן מה שמדענים מגדירים את העידן הנוכחי כהכחדה שישית, כלומר, במהלך ההיסטוריה של כדור הארץ עד כה היו חמש תקופות שבמהלכן התרחש חורבן אקולוגי.

אלון טל: ההכחדה האחרונה הייתה לפני 65 מיליון שנה, כנראה בעקבות נפילת אסטרואיד ליד מקסיקו.

אלון טל: היא שינתה דרמטית את תנאי החיים בפלנטה; חצי מן החי והצומח שחיו על כדור הארץ וכל הדינוזאורים בבת אחת נמחקו.

אלון טל: היום אנו עדים להכחדה עולמית נוספת, אבל ההכחדה השישית היא שונה מכל ההכחדות הקודמות.

אלון טל: היא שונה – – –

אחמד טיבי: זה הרעש של יום רביעי, ויש רעש מיוחד ביום רביעי, זה הרעש של ביטן, הפינה שם.

אלון טל: דוד, תנמיך את הקול, דוד, רק להנמיך את הקול.

אלון טל: בבקשה, תן לי לדבר.

אלון טל: היום אנו עדים להכחדה עולמית נוספת, אבל ההכחדה השישית היא שונה מכל ההכחדות הקודמות.

אלון טל: היא שונה משום שהיא אינה תוצאה של תופעות טבע קיצוניות, אלא היא תוצאה ישירה של התפשטות ופעילות מופרזת של האדם, חמדנות, אטימות וגם טמטום.

אלון טל: על פי הדוח האחרון של World Wildlife Fund, אותה קרן עולמית לשמירת הטבע, דוח שבחן למעלה מ-4,000 מיני בעלי חיים מכל הסוגים, בכל היבשות, מספר היצורים שבטבע, ירד ב-68% מאז 1970.

אלון טל: אני מבקש לחזור על הנתון המזעזע הזה: למעלה משני-שלישים מבעלי החיים – היונקים, הזוחלים, הציפורים שהיו בטבע לפני 50 שנה – היום כבר אינם.

אלון טל: חברות וחברים, זה קרה במשמרת שלנו.

אלון טל: יחד עם זאת, אני מניח שאיש מאיתנו לא שם לב.

אלון טל: עוד נתון להמחיש עד כמה הטבע בעולם נמצא במצב קטסטרופלי: על פי מחקר חדש, אם נשקול את כל הביומסה על פני כדור הארץ, 96% מן המשקל הוא בני אדם וחיות המשק שלנו, ואילו 4% בלבד בעלי החיים בטבע.

אלון טל: לפני 30 שנה, הקהילה הבין-לאומית התחילה להתארגן.

אלון טל: האמנה בדבר המגוון הביולוגי של האו"ם, כצעד ראשון, מחייבת את כל המדינות החברות שלה לנטר עד כמה שניתן את המגוון הביולוגי במדינות שלהן.

אלון טל: בשנת 1995 מדינת ישראל אשררה את האמנה.

אלון טל: למרבה הצער, מאז ביצוע ההתחייבות בהקשר זה היה חלקי בלבד – אדוני היושב-ראש, אני מבקש שתבקש מהאנשים להיות קצת יותר בשקט, קשה לי – ובינתיים משבר המגוון הביולוגי איננו תופעה גלובלית רחוקה, אין הוא פוסח על ישראל, הוא מתרחש כאן ועכשיו.

אלון טל: מי שעוקב אחרי הנתונים הזואולוגיים של עשר השנים האחרונות בישראל עלול לחוש שהוא שותף לדבר עבירה.

אלון טל: החלום הציוני אמור היה להביא ברכה לארץ ישראל ולמערכות האקולוגיות שלה, וכך היה בימים הראשונים של המדינה כאשר נחקק איסור חמור על ציד והוקמה רשת של שמורות טבע עם רשות לפקח.

אלון טל: למרבה הצער, בשנים הארונות המגמה התהפכה.

אלון טל: היום הטבע סובל מאד מן הנוכחות שלנו בישראל.

אלון טל: חברות וחברים, אני מבקש להדגיש: זאת לא תעמולה של מחבקי עצים; החי והצומח אינם יודעים לשקר, הם פשוט נעלמים בשקט.

אלון טל: יש כאן מחדל קולקטיבי.

אלון טל: והכי גרוע, רוב הציבור, רוב חברי הכנסת ורוב שרי הממשלה לא יודעים על קיומו בכלל.

אלון טל: כך התרשמתי – – –

אחמד טיבי: מרצ לשעבר, אני מבקש.

אלון טל: כך התרשמתי לפני חמש שנים כאשר הוצג דוח מצב הטבע המקיף הראשון באוניברסיטת תל אביב.

אלון טל: הדוח הוא פרי של שיתוף פעולה מוסדי נדיר ומבורך במסגרת מיזם המארג.

אלון טל: מדובר בתשלובת של רשות הטבע והגנים, קרן קיימת לישראל, המשרד להגנת הסביבה והחברה להגנת הטבע.

אלון טל: הרעיון המוצלח היה שבמקום לריב, נכון יהיה לאחד את כל כוחות של כל הגופים העוסקים בניטור ותיעוד הטבע בישראל.

אלון טל: דוחות המארג הם מקיפים, הם מעמיקים, הם מקצועיים, אבל בעיקר הם מדאיגים.

אלון טל: לפני חמש שנים, עם פרסום הדוח הראשון, למדנו שהנסיגה במצב הטבע בישראל חורגת הרבה מעבר למה שחשבנו, והמשבר חמור יותר מאשר ציפינו: השטחים הפתוחים מידלדלים בקצב של 21 קמ"ר לשנה; הנשרים הולכים ונעלמים, הזוחלים בנסיגה, ומעט מיני הדו-חיים שלנו כמעט נעלמו כליל; למעלה משליש מהחולייתנים בישראל הוגדרו כמינים בסכנת הכחדה.

אלון טל: באותה השקה ראשונה של הדוח נדהמתי כאשר השר להגנת הסביבה של אותם הימים, שאמור היה להשתתף בטקס, כלל לא טרח להגיע.

אלון טל: כנראה שגם הוא לא ידע עד כמה המצב חמור.

אלון טל: החלטתי לכתוב חוק, שלפחות במשמרת שלנו נהיה מודעים למצב הטבע של ארץ ישראל.

אלון טל: לא רק שהשר להגנת הסביבה ידע מה קורה למגוון הביולוגי כאן, אלא גם ממשלת ישראל והכנסת.

אלון טל: יחד עם חברי הטוב פרופ' אורי שיינס, אקולוג מאוניברסיטת חיפה, כתבתי את הצעת חוק דיווח שנתי על מצב הטבע והמגוון הביולוגי בישראל, והינה, סוף-סוף, זאת אותה הצעת חוק שעליה אנחנו מצביעים היום.

אלון טל: באופן פורמלי, מטרת הצעת החוק היא לסייע בגיבוש מדיניות שתמנע הרעה במצב הטבע והמגוון הביולוגי ולהביא לשיפורו.

אלון טל: האסטרטגיה הכללית לקידום מטרה זו היא מתן מעמד סטטוטורי לאותו דוח מצב הטבע, כדי להבטיח מודעות שלטונית וציבורית משמעותית למצב הטבע והמגוון הביולוגי בישראל.

אלון טל: השר להגנת הסביבה יציג לממשלה ולכנסת בזמן אמת את אותן המגמות העיקריות בטבע ואת האיומים המשפיעים עליו.

אלון טל: הדוח הסטטוטורי, על פי הצעת החוק, יכלול גם מדיניות רצויה ויעדים ויתריע על הרעה משמעותית במצב.

אלון טל: חברות וחברים, לפני ארבעה ימים, בשבת, קראנו את פרשת נוח.

אלון טל: נזכרנו שוב כיצד האדם, גם כאשר הוא פועל לבדו, מסוגל להציל את כלל היצורים על פני כדור הארץ.

סמי אבו שחאדה: – – –

אלון טל: אכן.

אלון טל: אנחנו מתכוונים שזה גם יכלול את הסביבה הימית.

אלון טל: בשנים האחרונות תיבת נוח הפכה לסמל בכל העולם, לא רק למחויבות של בורא העולם לשימור הבריאה אלא גם ליכולת שלנו, בדור הזה, להיות שותפים לאותה משימה קדושה.

אלון טל: למעשה, זאת גם חובתנו.

אחמד טיבי: דקה אחרונה.

אלון טל: אני מסיים.

אלון טל: חברות וחברי הכנסת, הסופר דנטה כתב לפני 700 שנה שהמקומות החמים ביותר בגיהינום שמורים לאנשים המעדיפים בזמן משבר לשבת בחיבוק ידיים.

אלון טל: ההצבעה בעד החוק הזה היא אמירה שאנחנו איננו אדישים ואיננו שאננים.

אלון טל: אני מבקש מכם, חברות וחברי הכנסת, להצביע בעד החוק, המבטיח שבמשמרת שלנו מדינת ישראל אכן תעשה מאמץ עליון להבין מהו מצב הטבע בגבולותיה ואף תכנס מומחים שימליצו כיצד ניתן להבריא אותו.

אלון טל: זה המעט שנוכל לעשות למען היצורים שאיתם אנחנו חולקים את הארץ הטובה הזאת.

אלון טל: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/1492/24; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: יוראי להב הרצנו, בבקשה.

אחמד טיבי: ההצעה מוצמדת, ולכן שלוש דקות לרשותך.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, משבר האקלים הוא האתגר הגדול ביותר שעומד בפני בני הדור שלי.

יוראי להב-הרצנו: זיהויו ככזה ואופן ההתמודדות שלנו איתו יקבעו במידה רבה את איכות החיים של בני הדורות הבאים כאן ובעולם.

יוראי להב-הרצנו: אתמול נפגש שר החוץ יאיר לפיד עם קמלה האריס, סגנית נשיא ארצות הברית, בוושינגטון.

יוראי להב-הרצנו: אחד הנושאים המרכזיים שהם דיברו עליהם היה משבר האקלים והכלים שעומדים לרשות מדינות במאבק למען הסביבה.

יוראי להב-הרצנו: הנושא הזה לא רק מעסיק צעירים, הוא מעסיק את מנהיגי העולם החופשי שעובדים בו כי הם מבינים את גודל המשימה.

יוראי להב-הרצנו: אני גאה להיות חלק מקואליציה של חברים בבית הזה, מהקואליציה ומהאופוזיציה, שעובדים בתיאום מלא ובשיתוף פעולה כדי לקדם את סדר-היום הסביבתי בוועדות מול ארגוני החברה האזרחית וגם כאן בחקיקה.

יוראי להב-הרצנו: החוק החשוב הזה שכתב חברי ומורי חבר הכנסת פרופ' אלון טל, שהוא לגמרי מחלוצי הפעילות הסביבתית בישראל, הוא ספתח נכון לחקיקה הזו בכנסת העשרים-וארבע.

יוראי להב-הרצנו: הצעה זו היא מהראשונות שהגשתי בכנסת, ואני גאה לדבר עליה ולקדם אותה יחד עם חברי אלון.

יוראי להב-הרצנו: בדוח שפורסם בשבוע שעבר על ידי המארג, שזה צוות של כמה גופים וארגונים סביבתיים, הוצגה הידרדרות נוספת ומדאיגה בשנים האחרונות במגוון הביולוגי בישראל.

יוראי להב-הרצנו: גריעה של למעלה מ-145 קמ"ר מהשטח הטבעי וירידה ברציפות השטחים הטבעיים בכל הארץ – אלה רק חלק מהנתונים המדאיגים בדוח, אשר לא מותירים צל של ספק: חברות וחברים, זהו צו השעה.

יוראי להב-הרצנו: מגוון ביולוגי עשיר, כולל מינים נדירים ואפילו כאלה שבסכנת הכחדה, הוא חלק קריטי במערכת האקולוגית שלנו.

יוראי להב-הרצנו: אך מעבר לכך, למגוון הביולוגי יש השפעה ישירה על החיים שלנו.

יוראי להב-הרצנו: פגיעה בו משמעותה פגיעה בנו.

יוראי להב-הרצנו: ללא תוכנית לאומית מסודרת המתעדת בזמן אמת את מצב המגוון הביולוגי בישראל, בלתי אפשרי להעריך את מידת הנסיגה בפועל.

יוראי להב-הרצנו: בלי להכיר בבעיה על פרטיה יהיה קשה עד בלתי אפשרי לטפל בה.

יוראי להב-הרצנו: הצעת החוק שמובאת בפנינו היום מחייבת את הממשלה בהגשת דוח מפורט על מצב הטבע בישראל ובהגשתו לציבור ולכנסת.

יוראי להב-הרצנו: הניטור והדיווח התכוף יציגו את תמונת המצב המלאה ויסייעו בגיבוש מדיניות לאומית יעילה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

יוראי להב-הרצנו: כנסת נכבדה, זוהי קריאת השכמה.

יוראי להב-הרצנו: מחובתנו לפעול בדחיפות לשיפור השמירה על הטבע, ולוודא שישראל מצטרפת לשורה של מדינות מפותחות שכבר אימצו תוכניות לבלימת הנסיגה – וזו, אדוני, הסנונית הראשונה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

יוראי להב-הרצנו: תודה לך.

אחמד טיבי: תעלה ותבוא השרה לאיכות הסביבה – השרה להגנת הסביבה תמר זנדברג.

אחמד טיבי: לא "איכות" אלא "הגנה".

אחמד טיבי: תפדלי.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: הינה, באו לשאול אותך אם אתה רוצה קפה, אולי תיזכר איזו שרה אני, איזה יום היום, איך קוראים ליאיר גולן, איך קוראים ליעקב אשר.

אחמד טיבי: השמאל לא קיים בממשלה, ולכן שכחתי את השמות שלו במדויק, אם כבר שאלת.

תמר זנדברג: ידעתי שלא הייתי צריכה להיכנס איתך לזה – אבל בפרוטוקול צריך לציין את הצחוק.

תמר זנדברג: אתה יודע, בפרוטוקול אין את הנימה ולא יודעים שצחקנו, אז נעשה כזה "חה חה חה חה" לפרוטוקול.

אחמד טיבי: צחקתי, ושמעו את הצחוק שלי, וצחקתי כשאמרתי למיכל רוזין "מרצ לשעבר", והיא לא הגיבה.

תמר זנדברג: ממשיך להסתבך.

תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני רוצה להודות לשני חברי הכנסת, לחבר הכנסת אלון טל ולחבר הכנסת – – –

דוד אמסלם: – – –

אחמד טיבי: ביטן, יא זלמה, אי-אפשר לשמוע.

אחמד טיבי: שניכם.

דוד אמסלם: רק אותנו אתה שומע מכל האולם?

אחמד טיבי: אתם המוקד הנשמע ביותר – – –

דוד אמסלם: תכריז איזו שרה היא, אנחנו לא כל כך מזהים עם המשקפיים.

אחמד טיבי: השרה להגנת הסביבה.

תמר זנדברג: עם משקפיים מזהים יותר טוב אבל לא מרחוק, זה משקפיים רק לקרוב.

תמר זנדברג: אתה יכול ללחוש?

תמר זנדברג: זה לא אפשרי.

אחמד טיבי: by definition זה לא קורה.

דוד אמסלם: היא כבר – – – מאז שמינו אותה לשרה להגנת הסביבה.

תמר זנדברג: אני רוצה להודות לחברי הכנסת אלון טל ויוראי להב הרצנו על הצעת החוק הזאת.

תמר זנדברג: היא באה בזמן מאוד מאוד חשוב, בזמן שבו המערכות האקולוגיות בעולם נמצאות במשבר קשה ומתמשך.

תמר זנדברג: על פי דוח מצב הטבע הגלובלי מ-2019, 75% מהמערכות האקולוגיות היבשתיות עברו שינויים משמעותיים ממצבן הטבעי, וכשני-שלישים מהמערכות האקולוגיות הימיות נתונות להשפעת האדם.

תמר זנדברג: כמיליון מינים, חברות וחברים, נמצאים היום בסכנת הכחדה.

תמר זנדברג: אתמול השתתפתי באופן מקוון בוועידה הבין-לאומית של אמנת המגוון הביולוגי שעליה חתומה ישראל, שהתכנסה בסין.

תמר זנדברג: הדיון בוועידה התמקד בפעולות המשמעותיות שיש לנקוט ברמה הגלובלית והלאומית כדי לבלום את ההידרדרות החדה הנמשכת במצב המגוון הביולוגי בעולם.

תמר זנדברג: בוועידה הבעתי את תמיכתה של ישראל ביוזמות בין-לאומיות להגנה על 30% מהמערכות האקולוגיות היבשתיות והימיות בעולם עד 2030 והדגשתי כי בכוונתי להתחיל ביישום מיידי של היוזמה, בין היתר על ידי קידום הכרזה על שמורת טבע ראשונה במים הכלכליים של ישראל באזור הפרעת פלמחים, אזור רגיש ביותר מבחינה סביבתית בים התיכון שלנו.

תמר זנדברג: השמורה הזאת צפויה להגדיל פי ארבעה את שטח השמורות הימיות בישראל – מ-170 קמ"ר כיום למעל 700 קמ"ר לאחר ההכרזה.

תמר זנדברג: משבר האקלים מחמיר עוד יותר את מצב הטבע העולמי, וברור לכול כי בלימת משבר האקלים וההיערכות אליו לא ניתנות לביצוע ללא שמירה על המערכות הטבעיות כך שתהיינה עמידות ומתפקדות.

תמר זנדברג: הצעות החוק המונחות לפנינו מבקשות למעשה לעגן בחקיקה ראשית הליך התנדבותי חשוב אשר מתקיים באופן סדור בעשור האחרון.

אחמד טיבי: קיש, אמסלם.

דוד אמסלם: היא הייתה פה ודיברה עם החברים שלה.

דוד אמסלם: אנחנו לא חייבים לשמוע.

דוד אמסלם: אין כזה בפרוטוקול.

דוד אמסלם: לא כתוב שאנחנו צריכים לשמוע.

תמר זנדברג: אתם לא צריכים לשמוע, אבל אני צריכה לשמוע את עצמי.

דוד אמסלם: אנחנו לא צריכים לשמוע.

דוד אמסלם: לא מפריעים.

אחמד טיבי: תודה, חבר הכנסת אמסלם.

אחמד טיבי: תמשיכי.

אחמד טיבי: אבל תרגיעו.

תמר זנדברג: די, נו, ביטן, בחייאת.

תמר זנדברג: אמסלם, אין לי ציפיות ממנו, אבל תנו לי לסיים, תנו לי להקריא.

תמר זנדברג: יואב, תנו לי להקריא.

אחמד טיבי: יואב, א.

אחמד טיבי: אתה מפנה את הגב לשרה; ב.

אחמד טיבי: שומעים – – –

תמר זנדברג: שיפנה את הגב, אבל אני לא שומעת את עצמי.

תמר זנדברג: הצעות החוק המונחות לפנינו מבקשות למעשה לעגן בחקיקה ראשית הליך התנדבותי חשוב – – –

אחמד טיבי: גם ענבר.

תמר זנדברג: הצעות החוק המונחות לפנינו מבקשות למעשה בחקיקה ראשית הליך התנדבותי חשוב אשר מתקיים באופן סדור בעשור האחרון.

תמר זנדברג: זה כשלוש שנים מפרסם המארג את דוח מצב הטבע הטבעי במטרה לספק תמונת מצב עדכנית ומהימנה של מצב הטבע בישראל כחלק מהמאמצים לשמירת הטבע, הסביבה הימית והמגוון הביולוגי.

תמר זנדברג: הדוח התקופתי מפורסם לציבור ומתכלל את המידע המגיע מכלל הגופים העוסקים בניטור, כולל עיבוד נתונים ודיווח על מצב המגוון הביולוגי של ישראל.

תמר זנדברג: נכון להיום מופק הדוח באמצעות מאמצים משותפים של המשרד להגנת הסביבה, רשות הטבע והגנים וקרן קיימת לישראל, תחת החסות של מוזיאון הטבע באוניברסיטת תל אביב, הפועלים יחד במסגרת המארג.

תמר זנדברג: הדוח כולל בתוכו ניטור ארוך טווח של המערכות היבשתיות, בתי הגידול הלחים, ניטור ימי בים התיכון, אשר מעוגן בהחלטת ממשלה, ניטור בים סוף וכן ניטורים נוספים בשטחים הפתוחים.

תמר זנדברג: הדוח האחרון פורסם והועבר לאו"ם בשנת 2019, ובימים אלה המשרד להגנת הסביבה שוקד יחד עם המארג ושותפים נוספים על הכנת הדוח לשנת 2022.

תמר זנדברג: מדינת ישראל התחייבה לניטור ודיווח תקופתיים – – –

אחמד טיבי: קטי.

קטי קטרין שטרית: מה?

אחמד טיבי: שומעים אותך עד מבשרת.

קטי קטרין שטרית: אני פה עם מסכה.

אחמד טיבי: אבל שומעים אותך.

קטי קטרין שטרית: לא, לא, אתה מתנקם בי.

אחמד טיבי: בך באופן אישי?

קטי קטרין שטרית: אני רק נכנסתי.

אחמד טיבי: שמעתי אותך.

קטי קטרין שטרית: שמעת.

תמר זנדברג: מדינת ישראל התחייבה לניטור ודיווח תקופתיים על אודות מצב הטבע, השטחים הפתוחים והמגוון הביולוגי כבר בשנת 1992 בעת שהצטרפה לאמנת המגוון הביולוגי של האו"ם.

תמר זנדברג: אך מעבר למחויבות הבין-לאומית זאת גם מחויבות שלטונית לכל דבר ועניין, ופעולה הכרחית לשמירה על המערכות האקולוגיות ולרווחת האדם.

תמר זנדברג: דוח מצב הטבע הוא גם הבסיס למדד המגוון הביולוגי שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בשיתוף המשרד להגנת הסביבה.

תמר זנדברג: יחד הם מאפשרים לציבור ולנו, מקבלי ההחלטות, להבין אם חלה הידרדרות במגוון הביולוגי, המספק לנו שירותי מערכת חשובים כל כך.

תמר זנדברג: מדד המגוון הביולוגי שפורסם בשבוע שעבר מצביע על המשך ההידרדרות במצב המערכות האקולוגיות, בעיקר עם העלייה בהתמרת שטחים טבעיים לבנויים וקיטועם.

תמר זנדברג: כפי שמעיד דוח מצב הטבע האחרון, שפורסם ב-2018, קצב התמרת השטחים הפתוחים הוא הגבוה ביותר זה 20 שנה.

תמר זנדברג: הדוח האחרון הצביע על התפשטות של יונקים כמו הדורבן והתן הזהוב מאזור הים התיכון לאזורים מדבריים בדרום הארץ – – –

סמי אבו שחאדה: – – – לשמוע אותך – – –

תמר זנדברג: מה אני אעשה?

תמר זנדברג: אני מנסה.

תמר זנדברג: אני מסכימה איתך – –

אחמד טיבי: תודה, סמי.

תמר זנדברג: – – מה אני יכולה לעשות?

אחמד טיבי: תמשיכי, תמר.

אחמד טיבי: פה זה hopeless case, ואני לא רוצה להוציא אותם.

אחמד טיבי: לא רוצה.

תמר זנדברג: אין בעיה.

תמר זנדברג: הדוח האחרון הצביע על התפשטות של יונקים כמו הדורבן והתן הזהוב מהאזור הים התיכון לאזורים מדבריים בדרום הארץ, בתי גידול שמינים אלו אינם מתקיימים בהם באופן טבעי; המיינה, אחד המינים הפולשים הגרועים ביותר, ממשיכה להתפשט לשטחים חדשים, כולל לשטחים חקלאיים ולמדבר; 20 מיני עופות נוספו לספר האדום מאז 2002, ותוך עשור נוספו תשעה מיני צמחים פולשים חדשים לישראל.

תמר זנדברג: בדוח הוצגו גם מגמות חיוביות, אך לצערנו, מאז פרסומו מגמות אלו התהפכו:

תמר זנדברג: עד 2017 אוכלוסיית הנשרים בצפון הייתה במגמת התאוששות, אך היא נבלמה בגלל ההרעלה הגדולה לפני שנתיים; שונית האלמוגים באילת הייתה גם היא במגמה חיובית עד לסופה הגדולה שהתרחשה במרץ 2020, שגרמה להרס משמעותי של השונית והערכת הנזק שלה עדיין נמשכת.

תמר זנדברג: כל זה בא להדגיש את הרגישות הרבה של המערכות האקולוגיות בישראל, את רמת ההשפעה האנתרופוגנית ואת חשיבות הניטור, איסוף הנתונים ועיבודם.

תמר זנדברג: שימוש בר-קיימא במגוון הביולוגי ובמשאבי הטבע שלנו הוא קריטי לבריאות האדם.

תמר זנדברג: השמירה על מערכות אקולוגיות בריאות ומתפקדות תתרום לצמצום משבר האקלים ולהיערכות אליו.

תמר זנדברג: לכן דוח מצב הטבע הוא בעל חשיבות רבה עבור הציבור כולו ועבור היכולת של הממשלה לנווט את מאמציה באופן מקיים.

תמר זנדברג: לכן אני סבורה, וכך גם סברה ועדת השרים לענייני חקיקה בהמלצתי, שנכון לעגן את הכנת הדוח ולפרסם אותו בחקיקה.

תמר זנדברג: לאור זאת אני קוראת לחברות ולחברי הכנסת, לאור החלטת ועדת השרים לענייני חקיקה, לתמוך בהצעות החוק שלפנינו.

תמר זנדברג: הגעתי להבנות עם חברי הכנסת המציעים שבהמשך הליך החקיקה ייעשה תיאום עם הממשלה, ובראש ובראשונה עם המשרד להגנת הסביבה, אשר מוביל את מדיניות המגוון הביולוגי והשטחים הפתוחים בישראל, ובהתאם לשינויים שסוכמו עם המציע.

תמר זנדברג: המציעים, יוראי ואלון טל, אתם מסכימים לתיאום עם משרדי הממשלה?

אחמד טיבי: האם אתם מסכימים למה שאמרה השרה, לתיאום עם משרדי הממשלה?

יוראי להב-הרצנו: עם הממשלה הזאת אנחנו מסכימים תמיד.

תמר זנדברג: תודה רבה.

אחמד טיבי: יש לכם זיקה לממשלה.

אחמד טיבי: גם לשרה יש זיקה.

אחמד טיבי: רבותיי, אנחנו עוברים להצבעה.

אחמד טיבי: כל אחד ואחת למושב שלו.

אחמד טיבי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 41

אחמד טיבי: נמנעים – 1

אחמד טיבי: בעד – 41, אין מתנגדים, נמנע אחד.

אחמד טיבי: חבר הכנסת דוידסון אמר שהוא לא נקלט והוא בעד.

אחמד טיבי: יואב קיש נמנע.

אחמד טיבי: 42 בעד, בסופו של דבר.

אחמד טיבי: זאת ההצעה של אלון טל, ההצעה הראשית.

אחמד טיבי: היא עוברת לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

אחמד טיבי: עכשיו עוברים להצבעה על ההצעה המוצמדת, של חבר הכנסת יוראי להב הרצנו.

אחמד טיבי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 48

אחמד טיבי: נמנעים – 2

אחמד טיבי: 48 בעד, נמנעים – שניים.

אחמד טיבי: גם ההצעה הזאת התקבלה, והיא תעבור להמשך דיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/2183/24; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצעה הבאה, הצעת חוק השתלת איברים.

אחמד טיבי: חברת הכנסת מירב בן ארי, ווין מירב?

אחמד טיבי: מווג'ודה.

אחמד טיבי: תפדלי.

מירב בן ארי: שוכרן.

מירב בן ארי: אדוני היושב בראש, חבריי וחברותי חברי הכנסת, אני רוצה להציג בפניכם את החוק שלי, חוק להשתלת איברים – תיקון.

מירב בן ארי: חברת הכנסת קרן ברק, זה מאוד מפריע לי.

מירב בן ארי: נראה לי שאם אני הייתי עושה את זה כשאת היית מציגה חוק, אוי ואבוי לי.

מירב בן ארי: אז או שתשבי ואני אוכל לדבר – – –

אחמד טיבי: זה חל גם לגבי עאידה?

מירב בן ארי: גם עאידה תומא סלימאן.

מירב בן ארי: זה מפריע.

מירב בן ארי: תודה.

אחמד טיבי: ביטן.

אחמד טיבי: בבקשה, תתחילי.

מירב בן ארי: תודה רבה, אדוני.

מירב בן ארי: כמעט כולנו ממלאים טפסים ממשלתיים מקוונים.

מירב בן ארי: אנחנו עושים את זה מדי יום בהרבה משרדים.

מירב בן ארי: מטרת הצעת החוק שלי היא שבעצם בסוף כל טופס או בתחילתו, איך שיגדיר המשרד, תהיה אפשרות לציבור להירשם לכרטיס אדי ולמלא את הטופס הנכון.

מירב בן ארי: אני רק רוצה שתדעו שבמדינת ישראל נכון למרץ 2021, רשומים במאגר שלנו קצת פחות מ-10%, סליחה, פחות מ-11%, 10.7% מכל האוכלוסייה הבוגרת בישראל.

מירב בן ארי: זה נתון מאוד נמוך.

מירב בן ארי: זה נחשב לכישלון במדינות ה-OECD ואפשר לתקן ולשפר את זה.

מירב בן ארי: דווקא במדינת ישראל המתקדמת, אומת הסטרטאפ שבה הרבה מהטפסים שלנו מקוונים, אין לנו הנגשה לשירותי אדי, ולכן הבאתי את החוק הזה.

מירב בן ארי: אני חייבת קודם כול לתת קרדיט לשר החוץ יאיר לפיד, כי זה חוק שלו.

מירב בן ארי: הוא זה שכתב אותו, ואני ממשיכה אותו ומביאה אותו בפניכם.

מירב בן ארי: אני יודעת שאתם מדברים עכשיו, כי אתם מבינים שזה חשוב ותצביעו בעד, אבל מאוד חשוב לי – נורא קשה, כי צריך לצעוק – מאוד חשוב לי שתדעו, גם אם אתם חתומים על כרטיס אדי וגם אם אתם מבינים את החשיבות, יש לנו ציבור שלם בעם שלא מבין.

מירב בן ארי: לא מבין כמה זה חשוב.

מירב בן ארי: לכן מדינת ישראל נשרכת מאחור.

מירב בן ארי: היום, בעצם אחרי שהחוק הזה יעבור קריאה שלישית – וזה כרגע בקריאה טרומית – יוכלו אזרחים רבים להיחשף וכן תהיה להם האפשרות לחתום על הכרטיס.

מירב בן ארי: אני רוצה להזכיר שמי שחותם על כרטיס, קודם כול יש לו איזושהי קדימות מסוימת בתור להשתלת איברים, שזה לא פחות חשוב, כי היום במדינת ישראל יותר מ-1,000 איש ממתינים להשתלת איברים.

מירב בן ארי: בשנה האחרונה מתו 63 אנשים.

קטי קטרין שטרית: תסבירי למה המקוון חשוב.

מירב בן ארי: ברור, אני מנסה, זה קשה כשמדברים, אבל אני מנסה.

מירב בן ארי: בשנה האחרונה מתו בהמתנה 63 אנשים.

חיים כץ: ממה מתו?

מירב בן ארי: כן, בשנה האחרונה, בהמתנה להשתלת איבר שלא היה להם.

קטי קטרין שטרית: כמה?

מירב בן ארי: 63.

מירב בן ארי: 1,200 איש מחכים היום במדינה להשתלת איברים.

מירב בן ארי: אנחנו הנתון הכי נמוך בין מדינות ה-OECD, ואין סיבה, כי היום כל אדם מעל גיל 17 יכול לחתום על אדי.

מירב בן ארי: אז קודם כול אני קוראת לכם להצטרף.

מירב בן ארי: וגם אם זה לא מספיק, אנחנו מעכשיו ניתן אפשרות בטופס מקוון להירשם לכרטיס אדי.

מירב בן ארי: זה דבר דרמטי בעיניי וזה דבר חשוב.

מירב בן ארי: מעבר לקדימות שעליה דיברתי, למשפחות שמחכות להשתלה יהיה יותר קל, כי ברגע שיש כרטיס אדי, אנחנו יודעים שנמצא בפני הצוות הרפואי תורם פוטנציאלי.

מירב בן ארי: אבל אם אין כרטיס אנחנו לא יודעים שזו הצוואה.

מירב בן ארי: לכן – ואני מניחה שגם אתה תדבר על זה, שר הבריאות – הרבה יותר קל לצוות הרפואי לקבל את אותו אדם שלצערנו עובר מוות מוחי, ובאמת לקדם את נושא ההשתלות.

מירב בן ארי: אני בחרתי להצטרף לאדי כבר ב-2007, אני רואה בזה נושא משמעותי ומהותי.

מירב בן ארי: ואני קוראת לכם לא רק להצטרף, גם באמת לקדם את הצעת החוק הזאת, כדי שכמה שיותר אנשים יוכלו להצטרף.

מירב בן ארי: אני מודה שוב ליאיר לפיד, שר החוץ.

מירב בן ארי: זה היה חוק שלו.

מירב בן ארי: אני מודה לוועדת השרים לענייני חקיקה.

מירב בן ארי: אני מודה לשרת הפנים, שרגע לפני הסכימה והייתה איתנו באירוע הזה, לשר הבריאות ולמשרד הבריאות, שאדי הוא חלק ממשרד הבריאות והוא מקדם את הנושא, וכמובן לארגון אדי, שלא רק שהוא מקדם את הכרטיס, הוא גם עושה עבודה מדהימה למען המשפחות של אותם מושתלים.

מירב בן ארי: אני מודה להם על כל המוכנות שלהם לקדם את הנושא הזה.

מירב בן ארי: אני קוראת לכם לשפר את זה.

מירב בן ארי: אני קוראת לאזרחי ישראל: אנחנו לא צריכים להישרך מאחור.

מירב בן ארי: אם יש משהו שמאפיין את החברה הישראלית זו מעורבות הדדית, זו סולידריות, אז למה דווקא אנחנו נשארנו שם מאחור?

מירב בן ארי: אנחנו נקדם את החוק ונאפשר לאזרחי ישראל באמצעות טפסים מקוונים להירשם לכרטיס אדי, ואני מאוד מקווה שבעזרת השם ביום הבריאות בשנה הבאה, שר הבריאות, שאני מקווה כמובן שזה יהיה השר ניצן הורוביץ, יציג בפני המליאה את שיעור המשתתפים, שאני מאוד מקווה שיעלה.

מירב בן ארי: תודה רבה לכולם.

מירב בן ארי: מילה אחרונה, תודה גם לצוות שלי וליועצים שלי.

מירב בן ארי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: שר הבריאות, בבקשה.

אחמד טיבי: אדוני השר, בבקשה.

ניצן הורוביץ: תודה רבה, חברת הכנסת בן ארי.

ניצן הורוביץ: כבר 24 שנים בארנק שלי, פלא שזה עוד לא נאבד, אני מחזיק את הכרטיס הזה, כרטיס אדי מ-1997, וכתוב שם, אני סימנתי: כל איבר מגופי שהזולת יוכל להיעזר בו להצלת חייו.

ניצן הורוביץ: 24 שנה יש לי הכרטיס הזה, נראה לי זה סגולה, הכרטיס הזה מביא מזל.

ניצן הורוביץ: לצערי, מעט מדי אנשים מחזיקים בכרטיס, וגם כשיש להם את הכרטיס והם כתבו שהם מוכנים לתרום איברים לאחר מותם, לפעמים כשהמשפחה מתנגדת זה גובר על מה שכתוב בכרטיס עצמו.

ניצן הורוביץ: ובכל זאת, אנחנו יודעים מהניסיון שברגע שיש כרטיס, אז גם אם למשפחה יש איזשהן מחשבות, ברגע שהבן אדם בעצמו על גופו מחזיק את הכרטיס, שזאת העדות הכי ברורה לרצון שלו לתרום איברים, זה קורה.

ניצן הורוביץ: צודקת חברת הכנסת המציעה שרק 14% מהאוכלוסייה הבוגרת חותמת על כרטיס אדי.

ניצן הורוביץ: מה זה אומר?

ניצן הורוביץ: זה מבטא מצב שישראל מפגרת בתרומות איברים אחרי מדינות מפותחות, ולכן אנשים מתים כל שנה, כשהם ממתינים להשתלת איברים.

ניצן הורוביץ: זה מצב שהוא חרפה.

ניצן הורוביץ: אדם מת מוות מוחי, בתאונה, יש פרק זמן, חלון – ד"ר טיבי, כמה שעות מאז שבן אדם מת מוות מוחי עדיין אפשר לקחת איברים להשתלה?

ניצן הורוביץ: עניין של אולי כמה שעות, נכון?

אחמד טיבי: בלבד.

ניצן הורוביץ: בלבד, אלה שעות יקרות שבהן מתבזבז הזמן ואובדת האפשרות לתרומה.

ניצן הורוביץ: לכן צריך לעודד את האנשים לחתום על הכרטיס הזה.

ניצן הורוביץ: הכרטיס הזה הוא מציל חיים.

ניצן הורוביץ: אני חושב שהמודעות בארץ נמוכה מדי וצריך להעלות אותה.

ניצן הורוביץ: ההצעה הזאת, שמנגישה את החתימה גם בטפסים מקוונים, כשאתה מוציא רישיון נהיגה או רישיון רכב, או כשאתה מוציא דרכון או בא לאיזשהו משרד, ואז באופן מקוון אתה יכול לחתום על הכרטיס, זה דבר שאני מקווה מאוד שיעלה את מספר החותמים ויביא לכך שיהיו לנו כאן יותר תרומות איברים ויותר הצלת חיים.

ניצן הורוביץ: זה לא בהצעה שלך, אבל אני חושב, חברת הכנסת, שצריך גם – ואני חושב שצריך לעשות תיקון כזה: אם בן אדם חתם על הכרטיס אז גם במקרה שיש אחר כך כל מיני לא-יודע-מה, התנגדויות ודברים – ברגע שהוא עצמו חתם על הכרטיס, אני חושב שזה מבטא את רצונו.

ניצן הורוביץ: הוא נושא את הכרטיס הזה על גופו, כמו שאני מחזיק את זה בארנק, ואני לא מבין למה לא לקבל את הבקשה שלו.

ניצן הורוביץ: צריך לדעתי לתקן גם את זה.

ניצן הורוביץ: אני אומר את זה פה לתשומת לב הכנסת.

אחמד טיבי: תודה, תודה.

ניצן הורוביץ: ולכן אני קורא ומציע לכל חברי הכנסת, מהאופוזיציה ומהקואליציה, לתמוך בהצעה הזו.

ניצן הורוביץ: זו הצעה טובה, נכונה, הצעה שתציל חיים.

ניצן הורוביץ: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אורלי לוי אבקסיס מתנגדת.

קריאות: – – –

אחמד טיבי: אין הצבעה, יש עוד חמש דקות.

אחמד טיבי: שלוש דקות.

אחמד טיבי: היא מבקשת להתנגד.

אחמד טיבי: אבל הערה למירב בן ארי ולשר.

אחמד טיבי: קוראים לזה כרטיס אָדי, לא אדי.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: שלוש דקות.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה – שר הבריאות, אני רוצה להסב את תשומת ליבך, ואם באמת אכפת לכם מתורמי האיברים במדינת ישראל אז כדאי שתשימו לב טוב טוב מה קורה עם אותם תורמים אלטרואיסטים שתורמים מהאיבר החי, מהגוף החי, כדי להציל חיים של אנשים שהם אפילו לא מכירים.

אורלי לוי אבקסיס: כך, פורסם מכתב בחודש אוגוסט שחושף שתורמים אלטרואיסטים זוכים להערכה רבה, אומנם, בחברה, אבל יש גם יחס אחר, שאותו חושף עו"ד ינקי פפר, תורם כליה, שמפרט במכתב לממונה על שוק ההון על קשיים לא פרופורציונליים, על התעמרות ועל העלאת הפרמיות של הביטוחים, בין אם זה ביטוחי בריאות, בין אם זה ביטוחי חיים.

אורלי לוי אבקסיס: מענישים אותם על כך שהם חוסכים מיליונים למדינה.

אורלי לוי אבקסיס: נראה לכם הגיוני שתפקירו את כל אותם תורמי כליה לאנשים שהם אינם מכירים, לחזירות הבלתי נתפסת של חברות הביטוח, כשהאבסורד הגדול הוא שמי שרוצה לתרום כליה צריך לעבור מסכת בדיקות רפואיות, אחרת הוא איננו יכול להיות ראוי ואי-אפשר לבצע את ההליך?

אורלי לוי אבקסיס: אני נחשפתי לזה מהאבא של החבר של בתי, ניצן.

אורלי לוי אבקסיס: האיש הזה צדיק גדול.

אורלי לוי אבקסיס: בחור צעיר עם ילדים, תשעה ילדים, שהחליט לתרום כליה לבן אדם שאיננו מכיר, שהוא לא ראה בחיים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הוא רצה לתת לו איכות חיים, מתוך המקום האלטרואיסטי, הערכי.

אורלי לוי אבקסיס: ואז הוא מגלה שמי שמנסה לחדש את ביטוחי הבריאות, את אותם ביטוחי חיים – חברות הביטוח לא מעוניינות בו.

אורלי לוי אבקסיס: הם שולחים אותו לעשות בדיקות על בדיקות על בדיקות.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, תחשבו, האנשים האלה, לא רק שהם מונעים את הסבל מאותו אדם שהם לא מכירים, שסובל ועושה דיאליזות באופן קבוע, לפעמים יום-יומי – הם גם חוסכים את הזמן הזה בבתי החולים, חוסכים את ההוצאות המטורפות על תרופות של האנשים שהידרדרו בגלל שאין להם כליה מתפקדת, חוסכים את ההוצאות על התרופות ועל אשפוזים מיותרים.

אורלי לוי אבקסיס: ואותם אנשים כבר עברו את כל מסכת הבדיקות הגופניות.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו תגידו לי אתם – אנחנו מעריכים אותם, נכון?

אורלי לוי אבקסיס: אז בואו לא רק נשנה להם את הטופס המקוון; בואו נלך לקראתם ונבטיח להם לא רק לעצור את החזירות הבלתי-נתפסת של חברות הביטוח מול אותם אנשים שתורמים איברים – –

אחמד טיבי: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: – – אלא גם ניתן להם תמריצים לעשות זאת – –

אחמד טיבי: תודה רבה, תודה, אורלי.

אורלי לוי אבקסיס: – – ולא להקשות, לא עליהם ולא על החיים של הילדים שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

אחמד טיבי: מירב בן ארי, זכות התשובה, שלוש דקות.

אחמד טיבי: רבותיי, אני ער לעובדה שבימי רביעי יש רעש מיוחד במליאה, כי המליאה מלאה בחברי כנסת.

אחמד טיבי: אבל חלק מכם ממש מגזימים.

אחמד טיבי: למשל המוקד הזה של הרעש, פה, עם ביטן, שהגב שלו אליי ולדובר, וגם שם, גם בפינה שם.

אחמד טיבי: זה לא מכבד את הדוברים, את החברים שלכם.

אחמד טיבי: חיים כץ, נא לשבת, לא להפנות את הגב.

אחמד טיבי: ביטן, ביטן, ביטן, שב, אל תפנה את הגב, יא רבאק, שב.

חיים כץ: אין הצבעה.

אחמד טיבי: אגב, תהיה הצבעה שמית.

אחמד טיבי: בבקשה, שלוש דקות.

מירב בן ארי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מירב בן ארי: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס – אני לא רואה אותה – הציגה כאן אירוע – –

אורלי לוי אבקסיס: – – –

מירב בן ארי: שמעתי, לא הפרעתי לך גם.

מירב בן ארי: – – שלגמרי מקובל וראוי.

מירב בן ארי: גדי, שב רגע, אתה יכול שנייה?

מירב בן ארי: אני רוצה רגע לראות אותה.

אחמד טיבי: גדי, גדי, שב, שב.

מירב בן ארי: אין לי הרבה אירועים בחיים שאני מסכימה איתה, זה אירוע נדיר, אז בבקשה.

מירב בן ארי: לא הפרעתי לה, היא דיברה, זה עניין שלגמרי מקובל, ולא תאמיני, אני מוכנה גם לשמוע ולטפל.

מירב בן ארי: אבל לזה אין שום קשר לזה שהכרטיס הזה של אדי הוא מציל חיים.

מירב בן ארי: ואמר שר הבריאות ניצן שהמצב שלנו גרוע.

מירב בן ארי: אנחנו בתחתית הסולם של ה-OECD.

מירב בן ארי: אנחנו, המדינה הסולידרית של ערבות הדדית, שזה החיים שלנו, שבצוק איתן וכל מבצע כולנו רצים, ושומר החומות – דווקא בכרטיס אדי, שיכול לתת לאנשים אפשרות לחיות, אנחנו אחרונים.

מירב בן ארי: אז אם יש כאן נושא אחד, הוא נושא חשוב, אין לי בעיה, באמת.

מירב בן ארי: הינה, את רואה?

מירב בן ארי: זה קורה.

מירב בן ארי: אבל לעודד מודעות בטפסים מקוונים – אני מצפה מקואליציה ואופוזיציה לתמוך.

מירב בן ארי: היה מה שהיה בערכות האונס, בואו נשים את זה מאחור.

מירב בן ארי: תסתכלו על העם שלכם, הוא מסתכל עליכם.

מירב בן ארי: ערבים, יהודים, חילונים, דתיים – אין דבר יותר חשוב מלהציל נפשות.

מירב בן ארי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: ובכן, ההצבעה היא שמית.

אחמד טיבי: נא להתחיל בהליך ההצבעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – אמיר אוחנה?

ירדנה מלר-הורוביץ: אמיר אוחנה?

ירדנה מלר-הורוביץ: אמיר אוחנה?

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד.

אמיר אוחנה: לא, לא, לא.

אמיר אוחנה: לא הצבעתי.

קריאה: לא משתתף?

אחמד טיבי: בינתיים לא ענה.

אחמד טיבי: לא ענה.

קריאה: – – –

אחמד טיבי: אתה לא אמרת שאתה לא משתתף.

אמיר אוחנה: אני לא אמרתי כלום.

אחמד טיבי: הוא שתק.

אחמד טיבי: שתק בחקירה.

אמיר אוחנה: נגד, נגד.

אחמד טיבי: הצביע?

אחמד טיבי: נגד.

אחמד טיבי: אמרו לו להגיד נגד, עזרו לו להוציא את זה מהבטן.

אחמד טיבי: בבקשה.

אמיר אוחנה: אמרתי שאני לא – – –

אחמד טיבי: זה היה אצור בתוכו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – נגד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – בעד אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – נגד מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – נגד חיים כץ – בעד ישראל כץ – נגד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – בעד מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – בעד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין –

ירדנה מלר-הורוביץ: בעד שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – בעד

אחמד טיבי: נא להקריא שמות אלה שלא ענו בסיבוב הראשון.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אופיר אקוניס – אינו נוכח רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח קרן ברק – נגד ניר ברקת – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח אבי דיכטר – נגד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח מיכל וולדיגר – אינה נוכחת מאיר כהן – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת יעקב מרגי – נגד בנימין נתניהו – אינו נוכח אביר קארה – אינו נוכח יואב קיש – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת עמיחי שיקלי – אינו נוכח

אחמד טיבי: האם יש מישהו שלא הצביע?

אחמד טיבי: תמה ההצבעה.

אחמד טיבי: ובכן, לתוצאות: מתנגדים – 40, תומכים – 61.

אחמד טיבי: ההצעה עוברת לוועדת הבריאות להמשך חקיקה.

אחמד טיבי: מברוכ.

מירב בן ארי: לוועדת הבריאות.

אחמד טיבי: בריאות.

אחמד טיבי: אמרתי ועדת הבריאות.

אחמד טיבי: אם תדברי עוד פעם, נעביר את זה לוועדת הכנסת.

מירב בן ארי: – – –

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/1544/24; דברי הכנסת, מושב שני, חוב' א', ישיבה 58.]

אחמד טיבי: << הצח >> הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – גמלת הבטחת הכנסה לקשיש), התשפ"א–2021 << הצח >> [הצעת חוק פ/1540/24; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לנושא הבא שעל סדר-היום, והוא: הצעת חוק הבטחת הכנסה (הגדלת הגמלה בגיל פרישה והצמדתה לשכר הממוצע).

אחמד טיבי: בזמנו נימק חיים כץ, בשבוע שעבר, והשר לא השיב אז, נכון?

קריאה: השר השיב.

אחמד טיבי: השר השיב.

אחמד טיבי: כתוב "ישיב במשולב".

אחמד טיבי: ולכן עכשיו איימן יעלה.

קריאה: והשר ישיב לשניהם.

אחמד טיבי: והשר ישיב לשניהם.

אחמד טיבי: תפדל, איימן עודה.

אחמד טיבי: נאאב איימן עודה, תפדל.

אחמד טיבי: איימן, שלוש דקות, מוצמדת.

אחמד טיבי: חיים, אתה רשאי, אחרי איימן, לעלות.

חיים כץ: בסדר, בסדר.

חיים כץ: אבל יש פה בעיה.

חיים כץ: יש פה, בטופס כתוב שזה ילך לוועדת העבודה והרווחה, וצריך ללכת לוועדת הכספים שכבר התחילו לדון בזה.

אחמד טיבי: נראה.

אחמד טיבי: אנחנו נגיד.

חיים כץ: כי הם עובדים על זה.

חיים כץ: חבל על הזמן.

חיים כץ: ואנחנו מצרפים את זה.

אחמד טיבי: אוקיי.

אחמד טיבי: הלשכה המשפטית קובעת.

אחמד טיבי: תן לאיימן להציג, ואתה פה.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עמיתיי חברי הכנסת וחברות הכנסת – – –

אבתיסאם מראענה: – – –

אחמד טיבי: עופר.

איימן עודה: אסור.

אחמד טיבי: אתה, ממתי איש חד"ש, מפלגה קומוניסטית, יושב בכיסא מיניסטר?

אחמד טיבי: עאידה כועסת.

אחמד טיבי: אבתיסאם מלינה.

אחמד טיבי: תפדל.

עופר כסיף: לא – – –

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עמיתיי חברי הכנסת וחברות הכנסת, רק ל-48% מהקשישים יש פנסיה, והיתר צריכים לחיות מקצבת זקנה.

איימן עודה: הם תלויים בהשלמת הכנסה.

איימן עודה: קצבת הבטחת הכנסה לקשישים היום ליחיד היא 3,270, ולזוג – 5,166 שקלים.

איימן עודה: סכומים מחפירים, שמשאירים את הקשישים בקו העוני ולא מאפשרים חיים בכבוד.

איימן עודה: היום הרבה קשישים מבקשים מהילדים שלהם דמי כיס.

איימן עודה: לפני שלוש שנים החליטו להעלות את הקצבה ב-2 שקלים, ולא יותר.

איימן עודה: שנים התירוץ היה שאין כסף.

איימן עודה: אבל אם יש מיליונים להתנחלויות, מיליארדים לפנסיות של אנשי קבע, אז יש כסף, אבל השאלה היא למי מעבירים אותו.

איימן עודה: לפני שעה קלה הגעתי לסיכום עם בכירי האוצר על העלאת קצבת השלמת ההכנסה של קשישים.

איימן עודה: אנחנו נעלה את קצבת הזקנה ל-70% משכר המינימום.

איימן עודה: בתקופת הקורונה נתניהו נתן 500 שקל לכל אזרח.

איימן עודה: מעכשיו 500 שקל בכל חודש, ולזוג – 700 בשקל בכל חודש.

איימן עודה: ההצעה שלנו הייתה להעלות את הקצבה ל-85% משכר המינימום.

איימן עודה: ההעלאה עכשיו ל-70% היא צעד בכיוון הנכון, אבל הדרך עוד ארוכה.

איימן עודה: המטרה שלנו חייבת להיות להעלות את קצבת הזקנה לשכר מינימום, ולוודא שאף קשיש לא יחיה בעוני.

איימן עודה: אני קורא לכל חברי הכנסת מהקואליציה והאופוזיציה להתגייס.

איימן עודה: מגיע לקשישים לחיות בכבוד.

איימן עודה: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: "ותגמלו חסד עם אביכם ועם אמכם" – בייחוד בני החברה הערבית, יותר מחצי מהמבוגרים חיים במצוקה כלכלית ומבקשים סיוע מהילדים.

איימן עודה: יש לנו הזדמנות היום להוסיף קצבאות לקשישים – ליחיד 500 שקל בכל חודש, לזוג 700 שקלים בכל חודש.

איימן עודה: דיברתי עם הפקידים הבכירים במשרד האוצר, ואני מקווה שהיום נאשר את החוק שמבטא את הכבוד לדור המבוגר הזה, שמגיע לו לחיות בכבוד.

איימן עודה: ) תודה רבה.

איימן עודה: תודה רבה.

אחמד טיבי: שוכרן, נאאב איימן עודה.

אחמד טיבי: השר ישיב גם לחיים כץ וגם לאיימן עודה במשולב.

אחמד טיבי: ולאחר מכן ייערכו שתי הצבעות.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברות וחברי כנסת נכבדים, ראשית, אציין כי חוק הבטחת הכנסה, התשמ"א–1982, אדוני היושב-ראש, נועד להוות רשת מגן אחרונה למי שאין לו הכנסה מספקת, וזאת לצורך מינימום מחיה בכבוד.

מאיר כהן: שנית, אבקש להתייחס לכך שהגענו לסיכום עם חבר הכנסת חיים כץ, שעליו אני מברך, אדוני.

מאיר כהן: חברות וחברי כנסת נכבדים, נושא העלאת הקצבאות של האזרחים הוותיקים הוא נושא שחשוב לכולנו, קואליציה ואופוזיציה, ולי באופן אישי.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, גם איתך דיברנו על זה.

אחמד טיבי: נכון.

מאיר כהן: חשוב לכולנו.

מאיר כהן: מהיום שחזרתי להיות שר הרווחה שמתי את הנושא הזה, כמו שהשר הקודם טיפל בכך.

מאיר כהן: היה חשוב לנו.

מאיר כהן: הנושא של הקצבאות הוא חוצה מפלגות, חוצה מגזרים, חוצה את כולם.

מאיר כהן: במסגרת חוק ההסדרים שאותו אנחנו מעלים, מוצע לתקן ולהגדיל את שיעורי גמלת הבטחת הכנסה לזכאים מעל לגיל פרישה, כך ששיעורה יעמוד על 70% משכר המינימום ליחיד, אך כ-110% משכר המינימום לזוג.

מאיר כהן: זוג מקבל יותר מאשר שכר מינימום.

מאיר כהן: מדובר בהגדלה בסך מאות שקלים לקצבה, שעלותה הינה 1.3 מיליארד שקלים.

מאיר כהן: מהלך זה יוציא מאות אלפי קשישים ממעגל העוני.

מאיר כהן: חברות וחברי הכנסת, אני שמח שהגענו לסיכום עם חבר הכנסת, כי נושא זה הוא חשוב, ואין לגביו לא קואליציה ולא אופוזיציה.

מאיר כהן: תראו, אני רוצה להגיד משהו.

מאיר כהן: אני בטוח שכאשר דנים בנושא של קשישים כולכם זועקים, וכשנותנים תשובה אף אחד לא מקשיב.

מאיר כהן: בסדר, אז נמשיך.

אחמד טיבי: ינון, גפני, ארבל, חיים כץ, בועז, קושניר, השר מדבר.

שלמה קרעי: – – –

מאיר כהן: סליחה, חוזר בי.

מאיר כהן: שלוימ'ל, אתה צודק.

מאיר כהן: אני שמח שהגענו לסיכום עם חבר הכנסת, אני חוזר על זה, על נושא שאין לגביו קואליציה–אופוזיציה.

מאיר כהן: הסכמנו כי הצעת החוק של חבר הכנסת תוצמד להצעת החוק הממשלתית, ויחד, קואליציה ואופוזיציה, נעלה מאות אלפי קשישים מעל לקו העוני.

מאיר כהן: לסיכום, חברי הכנסת וחברות הכנסת, כפי שציינתי בתחילת דבריי, נושא זה נמצא בראש סדר העדיפויות שלי, ואני מעניק לו את מלוא תשומת הלב.

מאיר כהן: אני רוצה לספר לכם שבאמצעות חוק ההסדרים דאגנו, אני וחבריי, שר האוצר והביטוח הלאומי, והובלתי שינוי משמעותי של העלאת הקצבאות, וכן לעדכון העלאת הדיסרגרד לקשישים מ-6,014 שקלים ל-7,700 שקלים, חבריא, בשקט בשקט, עם שקל ועוד שקל, עם הסברה שסדרי העדיפות צריכים להיות לטובתנו.

מאיר כהן: היום תוכלו להיות סמוכים ובטוחים שנדאג לעוד תוספות לאותם קשישים.

מאיר כהן: אנחנו חושבים על האזרחים הוותיקים ועל הצורך בהעלאת הקצבאות שלהם, אבל באמת ובתמים, אני מאוד מבקש שכל מי שהדבר הזה בוער בו, שרק יצא מנקודת חשיבה אחת, אין בדברים האלה אופוזיציה ואין קואליציה.

מאיר כהן: אנחנו פתוחים, הלב של חיים נמצא בדיוק במקום הטוב, כמו הלב של חברים בקואליציה.

מאיר כהן: ברור לנו.

מאיר כהן: ובמיוחד מי שהיה שר רווחה מבין את הצורך, כי האנשים האלה, הוא פוגש אותם ורואה אותם בכל סיור.

מאיר כהן: אני מבקש לתמוך בהצעה, בבקשה.

מאיר כהן: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה, מכובדי השר.

אחמד טיבי: חיים כץ, שלוש דקות.

אחמד טיבי: האמת היא שאומרים לי שאין לך זכות, כי הוא אמר לתמוך.

אחמד טיבי: לפנים משורת הדין.

חיים כץ: לפנים משורת הדין.

אחמד טיבי: דקה.

אחמד טיבי: דקה.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני חושב שאנחנו הולכים פה למהלך אדיר, שנוכל להוציא את כל האזרחים הוותיקים ולהעלות אותם מעל קו העוני.

חיים כץ: זה ישפר – תחשבו על זה שיש 198,000 אזרחים ותיקים שנמצאים מתחת לקו העוני, מתוך מיליון אזרחים ותיקים.

חיים כץ: הם מתחת לקו העוני.

חיים כץ: זה מהלך שגם לדוחות של ה-OECD וגם לנו, לעצמנו, זה חלום שמתגשם.

חיים כץ: הודיתי כשדיברתי, הודיתי לאיווט, אני מודה למאיר כהן.

חיים כץ: מאחר והדיונים, הייתה כוונה – אמרתי בפעם שעברה ששר האוצר החליט להעביר את החוק, והוא העביר אותו בחוק ההסדרים, וכבר התחילו לדון בחוק הזה, והחוק הזה כבר בעיצומו, ואז בשבוע שעבר אמרו לי: חיים, אתה תתיישר עם החלטות הממשלה?

חיים כץ: אמרתי: כן.

חיים כץ: ובהחלטות הממשלה החוק כבר בעיצומו, בדיונים בוועדת הכספים, ולכן אני חושב שצריך להעביר אותו לוועדת הכספים, כי זה נראה לא סביר שבאמצע החוק צריך לשאול את שר הרווחה אם הוא מסכים לזה, ואז נימנע – נרוויח את הזמן של מעבר לוועדת הכנסת.

אחמד טיבי: אתה פנית לשר, מאיר?

מאיר כהן: הם יתאמו ביניהם, זה יהיה בכספים.

חיים כץ: מאה אחוז, זה יעבור לוועדת הכספים.

חיים כץ: אני מקווה שבמהרה זה יעבור, ונוציא את האזרחים הוותיקים מעל קו העוני, ואז נוכל לשפר את עומק העוני, כי אם נעביר אותם ב-2 שקלים זה לא יספיק, אבל זה צעד ראשון, צעד ראשון ונצרך לעזרה לאזרחים האלה.

חיים כץ: תודה רבה לך, מאיר, תודה רבה לחברי הכנסת, אני מקווה שתהיה תמיכה מלאה, ואני מברך את איימן עודה, שבא והצמיד את הצעת החוק שלו להצעה.

חיים כץ: ברוכים הבאים.

אחמד טיבי: תודה רבה, עוברים להצבעה, רבותיי.

אחמד טיבי: הצבעה אלקטרונית.

אחמד טיבי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 51

אחמד טיבי: נמנעים – אין

אחמד טיבי: חיים כץ 51:0.

אחמד טיבי: לכספים.

אחמד טיבי: אמרתי כספים, הכול ברור.

אחמד טיבי: חבר הכנסת עודה, זו הצעה שלך.

יואב קיש: מה זה?

יואב קיש: יש הצבעה?

אחמד טיבי: אותה הצעה.

יואב קיש: אתה צריך להכריז, לא שמענו אותך מכריז.

אחמד טיבי: הכרזנו.

אחמד טיבי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 37

אחמד טיבי: נמנעים – אין

אחמד טיבי: בעד – 37, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: גם הצעה זו עוברת לוועדת הכספים.

אחמד טיבי: גם מרב מיכאלי תומכת.

אחמד טיבי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: גם אני תומך.

אחמד טיבי: גם איתן גינזבורג.

אלעזר שטרן: גם אני.

אחמד טיבי: גם אלעזר שטרן.

אחמד טיבי: גם מירב בן ארי.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/2245/24; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: הצעת חוק הסדרת השימוש בקנביס למטרות רפואיות, התשפ"ב–2021.

מאזן גנאים: אחמד – – –

אחמד טיבי: עברנו לסעיף הבא, יא ג'מעה, אבל מאזן גנאים ורינאוי זועבי בעד.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצעת חוק הסדרת השימוש בקנביס למטרות רפואיות, התשפ"ב–2021.

אחמד טיבי: שרן השכל תנמק.

אחמד טיבי: בבקשה, שרן.

אחמד טיבי: יש לך עשר דקות שלמות.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אדוני היושב-ראש, מזכירת הכנסת, חברות וחברים – אני מבקשת שישמרו על השקט.

אחמד טיבי: לא שומעים את המציעה, רבותיי.

אחמד טיבי: רבותיי, לא שומעים את המציעה.

אחמד טיבי: ינון, בוא לפה.

שרן השכל: אדוני היושב-ראש, מזכירת הכנסת, חברות וחברים, סיון מימוני ז"ל, חולה אונקולוגית, הייתה רק בת 26 ולפני חתונתה כאשר נפטרה לאחר שהופסק לה בפתאומיות הרצף הטיפולי בקנביס הרפואי.

שרן השכל: אבי חרמון, אבישג גולן, חמי שטורמן, יהודית וקנין, מגי אקאפו, רונן ביטן, שלמה שושן, שפרה דדון, יורם טל ורבים נוספים, זכרם לברכה – כל אלה הם קורבנות שאומנם מתו ממחלה קשה, אך הרפורמה שהחיל משרד הבריאות לפני כשנתיים העצימה וזירזה את מחלקתם ואת סוף חייהם, כאשר הרגעים האחרונים מלווים בסבל בלתי נתפס.

שרן השכל: הקנביס הרפואי כבר מזמן אינו משמש רק לשיכוך כאב, ובישראל כיום ישנם 102,000 מטופלים בקנביס רפואי, הסובלים כולם ממחלות קשות וחשוכות מרפא, חלקן סופניות או מסכנות חיים.

שרן השכל: בתוך אוכלוסייה זו ישנם בין היתר 8,666 חולים אונקולוגיים, 2,600 חולי קוליטיס וקרוהן – דלקת מעי כרונית – חלקם לאחר כריתתו; כ-2,000 חולים במחלות נוירולוגיות פרוגרסיביות המונעות מהם תפקוד עצמאי, כגון טרשת נפוצה ופרקינסון, ולמעלה מ-10,000 פוסט-טראומטיים, עיקרם הלומי קרב ונפגעות ונפגעי תקיפה מינית.

שרן השכל: חבריי חברי הכנסת, הרפורמה שהחיל משרד הבריאות בקנביס הרפואי לפני כשנתיים, החילה רגולציית ייצור חדשה לגמרי, המנוגדת לתקינה המקובלת במקומות אחרים בעולם אשר גיבשו מתכונת לטיפול בקנביס רפואי.

שרן השכל: שינוי הרגולציה של גידול וייצור התרופה גרם גם לשינוי בתרופה עצמה.

שרן השכל: למעשה, תרופה שעבדה במשך כעשור לעשרות אלפי חולים, הקשים ביותר במדינה, פתאום הפסיקה, באיזו דרך קסם, ואף החלה לגרור תופעות לוואי.

שרן השכל: חמור לא פחות, אותה רפורמה אפשרה את סימון אריזת הטיפול בצורה חסרה, בלי לחייב את ציון שם זן הקנביס שממנו יוצרה על גביה, ובאופן ששני זני קנביס שונים, המכילים ריכוז שונה של חומרים פעילים, נכללים באותה קטגוריית מוצרים ונחשבים זהים.

שרן השכל: שוו בנפשכם: האם ייתכן שאקמול, תרופה קלה לשיכוך כאבים, תחשב זהה למורפיום, שהוא תרופה נרקוטית קשה?

שרן השכל: אלא שכך ממש סיווגה הרפורמה של משרד הבריאות את זני הקנביס השונים.

שרן השכל: את המרשמים לזנים השונים יכול הרוקח לנפק בלי שום עקביות מחודש לחודש.

שרן השכל: במילים פשוטות, ברפורמה שעשה משרד הבריאות לפני שנתיים, במקום לטפל המטופלים היום בעצם מקבלים מעין שקית הפתעה שהם לא יודעים כיצד התרופה בה תשפיע עליהם ולאילו תופעות לוואי היא למעשה תגרום.

שרן השכל: זו אחריותנו, ממשלת ישראל וחברי הכנסת, לתקן את העוולה מסכנת החיים הזאת ולהציל את אלו שעדיין לא נפטרו.

שרן השכל: הצעת החוק שאני מביאה לפניכם היום להסדרת השימוש בקנביס רפואי עושה את התיקון הנדרש.

שרן השכל: ההצעה מצמידה את תקינת הייצור לאלו המקובלות במדינות העולם ומחייבת את סימון האריזה בצורה מלאה ומדויקת בהתאם לבדיקות המעבדה שנעשו למוצר לפני הפצתו.

שרן השכל: באופן זה גם יתאפשר פיקוח אמיתי ומדויק יותר הן על התכשירים המופצים והן על איכותם, ואף תוקל מלאכתה של משטרת ישראל באבטחה ואכיפה, שכן היא תדע בדיוק מה מותר למי לגדל, עד לאיזו רמה גנטית צמחית שאותו הצמח נמצא.

שרן השכל: הצעת החוק להסדרת השימוש בקנביס רפואי גם מורידה חסמים רבים בשרשרת הערך שהקים משרד הבריאות לפני שנתיים, שרשרת ערך כבדה ומסורבלת, ובעיקר יקרה, שתוצאותיה היו התייקרותו הסופית של הטיפול עבור החולים באופן שהוא פשוט בלתי נתפס בדעת.

שרן השכל: עד לפני שנתיים שילמה קלייר, אם חד-הורית לחיילים משוחררים הסובלת מפיברומיאלגיה, 370 שקלים בחודש עבור הטיפול שלה, אבל כבר שנתיים שהיא נאלצת בכל חודש לבחור בין רכישת הטיפול ובין רכישת מזון או תשלום חשבונות בשל עלות של מעל ל-2,000 שקלים בחודש.

שרן השכל: כמוה גם רפאל, חולה קרוהן לאחר כריתת חלקי מעי, שטרם הרפורמה שילם את אותו מחיר אחיד של 370 שקלים לחודש, וכיום נאלץ לשקול ירידה מהארץ למקום שבו יוכל להרשות לעצמו את הטיפול.

שרן השכל: מחיר אחיד ומפוקח של 370 שקלים בחודש עבור כל מינון, זה מה שהיה נהוג במשך עשור.

שרן השכל: בן לילה נדרשו עשרות אלפי חולים קשים, המתקיימים ברובם מקצבאות נכות, להוציא בכל חודש עד 2,000 ו-3,000 שקלים.

שרן השכל: חבר'ה, זה כמעט כל סכום קצבת הנכות שהם מקבלים.

שרן השכל: לא ייתכן שאוכלוסיית החולים הקשה ביותר במדינת ישראל תיאלץ לבחור בין מזון לטיפול רפואי, אבל זה המצב היום של מעל 102,000 חולים במדינת ישראל.

שרן השכל: עוול נוסף שמתקנת הצעת חוק זו הוא העוול שבדרישה לרישיונות השימוש – רישיון מינהלי, בדיוק כמו איזה רישיון לנהיגה או רישיון לנשק, שכל מטופל, אזרח הסובל ממחלה קשה, חייב לקבל ממשרד הבריאות בטרם יוכל לקבל את אותה התרופה או את הטיפול שמתאים לו, גם אם רופאו המליץ עליו.

שרן השכל: רישיון הקנביס מקנה למשרד הבריאות סמכות שאינה קיימת בשום טיפול רפואי אחר – היכולת לבטל את אישור הטיפול מכל סיבה שמצא לנכון, בלי תלות בשיקול דעת של רופא.

שרן השכל: איפה נשמע דבר כזה?

שרן השכל: באיזה טיפול נשמע דבר כזה?

שרן השכל: אדוני היושב-ראש, אתה רופא.

שרן השכל: תוכל לומר לנו באיזה טיפול נקטעת תרופה שמטפלת בחולה בלי שום חוות דעת רפואית מקצועית?

שרן השכל: האם יעלה על הדעת של מי מהנוכחים במליאה שמחר בבוקר יחליט פקיד במשרד הבריאות להפסיק בעבורו את התרופה שהוא נוטל דרך קבע בלי שיתייעץ עם אותו רופא?

שרן השכל: זה מה שקורה היום.

שרן השכל: זה מה שקורה היום, אדוני שר הבריאות ניצן הורוביץ.

שרן השכל: אני יכולה להביא לך עשרות מקרים, גם מהשבוע שעבר.

שרן השכל: האמת היא שהגשתי אותם למשרד שלך.

ניצן הורוביץ: – – –

שרן השכל: כן, כן, כן.

שרן השכל: אני מדברת על רפורמה שהותקנה לפני שנתיים.

שרן השכל: אדוני שר הבריאות, אתה נכנסת לפני שלושה חודשים.

שרן השכל: כמובן שאני יודעת שיש פה שיתוף פעולה מלא, אבל צריך לדבר על העוולות שנעשו לפני שנתיים, שאותן אנחנו מתקנים היום.

שלמה קרעי: מי הולך להרוויח מהחוק הזה?

שרן השכל: השימוש בקנביס רפואי גורר הוצאות גבוהות מצד המטופלים.

שרן השכל: הם נאלצים לשלם לרופאים פרטיים אחת לכמה חודשים לשם חידוש רישיון הטיפול, מה שהביא לתופעה בזויה שבה צצו מתווכים, מאכערים למיניהם, המנצלים את מצבם של החולים ולוקחים מהם מאות ואלפי שקלים נוסף על התשלום הנדרש.

שלמה קרעי: תספרי לנו לאן הכסף הולך.

שרן השכל: אני אשמח לספר לך, חבר הכנסת קרעי, לאן הכסף הולך.

שרן השכל: אני ראיתי היום כתבה שבה למעשה ייעלמו איכשהו, השוק כביכול יפסיד 2 מיליארד שקלים.

שרן השכל: אתה יודע מי מממן את 2 מיליארד השקלים האלה?

שרן השכל: החולים האונקולוגיים, ילדים חולי פיברומיאלגיה, חולי אפילפסיה – הם מממנים תרופה ב-3,000 וגם 4,000 שקלים.

שרן השכל: וברגע שאנחנו נעשה את זה, כן, אנחנו נחסוך לאותם כיסים של משפחות וילדים מעל 2 מיליארד שקלים בתרופות שקופות החולים לא מממנות.

שלמה קרעי: כבר אישרנו את זה בוועדת הפנים.

שלמה קרעי: אישרנו את זה כבר – – –

שרן השכל: משם הכסף הזה.

שרן השכל: תראה, קרעי, אני יודעת שאתם רגילים לקשקש ולהמציא כל מיני דברים כאלה ואחרים, אבל כל חולה במדינת ישראל שמשתמש בקנביס רפואי הוא הוכחה לכך שהדברים שאתה אומר ממש לא נכונים; אני איאלץ לקרוא להם אפילו שקרים.

שרן השכל: אני לא יודעת מי העביר לך את הדברים האלה.

אחמד טיבי: שאלה למציעה: בהצעת החוק שלך כתוב שההפצה תיעשה מחוץ לבתי המרקחת.

אחמד טיבי: א.

אחמד טיבי: זה פתח למסחור; ב.

אחמד טיבי: זו פגיעה ברוקחים.

שרן השכל: אני אומר כך – ואני מבקשת רק להוסיף זמן גם לתגובה הזו.

אחמד טיבי: אני אוסיף לך.

שרן השכל: ברור לי שלרוקחים יש בעיה, או לבתי המרקחת, יותר נכון, יש בעיה.

שרן השכל: הדבר הראשון – כתוב שכל יציאה של תרופה היא על ידי רוקח, כך שהרוקחים לא יפסידו את עבודתם.

שרן השכל: מי כן יפסיד?

שרן השכל: היום בתי המרקחת מרוויחים עד 30% ממחיר תרופה.

שרן השכל: איפה שמעת דבר כזה?

שרן השכל: עכשיו, מילא אם העלות הייתה כמו עלות של אנטיביוטיקה שמחירה 50 או 100 שקלים, והם היו מרוויחים 30%, אז בית המרקחת היה מרוויח 30 שקלים.

שרן השכל: אבל כאשר מדובר בתרופה שהעלות שלה מגיעה גם ל-3,000 שקלים, אותו ילד חולה אפילפסיה שלא יכול ללא התרופה הזו משלם לבית המרקחת 1,000 לכיס האישי שלהם.

אחמד טיבי: תודה רבה, שרן.

שרן השכל: אנחנו נדאג שזה יהיה בפיקוח, אדוני היושב-ראש.

שרן השכל: אנחנו נדאג שזה יהיה כמובן בחנויות שמוכרות כבתי מרקחת או בחנות ייעודית מאותו המקום, כמו שקיים היום.

שרן השכל: למשל תיקון עולם הקימו לדעתי חמישה בתי מרקחת מטעם תיקון עולם.

שרן השכל: הדבר יהיה מפוקח ומוסדר, דומה למה שקיים היום.

אחמד טיבי: תודה רבה.

שרן השכל: אבל הביזיון הזה של בתי המרקחת פשוט לא יימשך – הם לא ימשיכו לעשות קופה כזאת על חשבון החולים הכי קשים.

אחמד טיבי: תודה רבה, חברת הכנסת שרן השכל.

שרן השכל: רגע, אני עכשיו אסיים.

שרן השכל: רגע.

אחמד טיבי: 13 דקות.

שרן השכל: זה גם עם ההפרעות וגם עם השאלות.

אחמד טיבי: משפט אחרון.

שרן השכל: אני אסכם.

שרן השכל: אני אסכם פה.

אחמד טיבי: לא לסכם.

אחמד טיבי: משפט.

שרן השכל: שתי פסקאות.

אחמד טיבי: לא.

אחמד טיבי: תשמעי, 13 דקות.

שרן השכל: בסדר.

שרן השכל: אבל שאלו שאלות, תן לי לענות.

אחמד טיבי: בבקשה.

שרן השכל: חבריי חברי הכנסת, זו הצעת חוק שכולה, על כל סעיפיה, היא הצעת חוק רפואית, שמטפלת במקרים הכי קשים.

שרן השכל: חובתנו המוסרית, כבני אדם בכלל וכנבחרי ציבור בפרט, היא להצביע בעדה.

שרן השכל: מחלה אינה יודעת דת, גזע ומין.

חיים ביטון: – – –

אחמד טיבי: נתתי לה, כי – – –

שרן השכל: מחלה אינה יודעת שיוך פוליטי או עדתי.

שרן השכל: מחלה יכולה להכות בעשיר ובעני.

אחמד טיבי: בגלל שהוספתי לה, אתה תדבר שני, אחרי קיש.

שרן השכל: מחלה אינה מבדילה בין עשיר לבין עני, בין חזק לבין חלש – כאחד.

שרן השכל: אני קוראת לכל חבריי להניח בצד את המחלוקות הפוליטיות ולא לעשות הון פוליטי על חשבונם של חולים.

שרן השכל: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה, חברת הכנסת שרן השכל.

אחמד טיבי: שר הבריאות, בבקשה.

אחמד טיבי: הפריעו לה הרבה, עאידה, ואני גם שאלתי אותה, והיא חרגה מהזמן דקה ו-47 שניות.

דוד ביטן: מה פתאום?

דוד ביטן: שבע דקות.

דוד ביטן: שבע דקות חריגה.

אחמד טיבי: אבל אני מפצה את האופוזיציה לפנים משורת הדין.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני השר.

אחמד טיבי: עשר דקות, אם הוא רוצה.

ניצן הורוביץ: את הקנביס צריך לשחרר – אני אומר את זה בצורה ברורה.

ניצן הורוביץ: הגיע הזמן לשחרר את העניין הזה, שכבול יותר מדי שנים במגבלות ביורוקרטיות מיותרות, וצריך לעשות כאן רפורמה אמיתית, שתשחרר את השימוש בקנביס, ואני אומר את זה כאן בצורה ברורה.

יואב קיש: זה לא כתוב בהצעת החוק.

ניצן הורוביץ: אני אומר את זה מעבר להצעת החוק, חבר הכנסת קיש.

ניצן הורוביץ: אני גם תומך בלגליזציה של הקנביס, ואני חושב שהגיע הזמן.

ניצן הורוביץ: הצעת החוק הזאת מסדירה את השימוש בקנביס לצרכים רפואיים.

ניצן הורוביץ: היא קובעת דרישות מהעוסקים בתחום וכו': אופן רישום, מסחר בצמח, כולל להעביר שירותי גמילה לאחריות קופות החולים.

ניצן הורוביץ: אנחנו סבורים, אני אומר את זה, שנכון יותר להסדיר את זה בתקנות ונהלים פנימיים במשרד הבריאות.

ניצן הורוביץ: אני חושש שחקיקה עלולה דווקא לסרבל ולהגדיל את הנטל הרגולטורי במקרה הזה, ואני רוצה לשחרר את העניין – זה שינוי בעמדת משרד הבריאות.

ניצן הורוביץ: ולכן, אני בעד ייעול ופישוט המהלך הרגולטורי.

ניצן הורוביץ: ואני יכול להגיד שבמשרד הבריאות התחלנו בעבודת מטה כדי להסדיר את הנושא בצורה מבוקרת, תוך איזון בין הצורך למנוע זליגה ושוק שחור, ומצד שני גם למנוע הסדרה מכבידה ומיותרת.

ניצן הורוביץ: אנחנו גם סבורים שבתוך חודשים ספורים אנחנו נשלים את העבודה במשרד הבריאות, ונביא תקנות שבעצם ייתרו את הליך החקיקה ויסדירו את העניין על הצד הטוב ביותר.

ניצן הורוביץ: בצד הנאמר, והיות שהצעת החוק נועדה לתכלית ראויה, ואכן, צריך לבצע שינויים בתחום הזה, כי באמת הטיפול בקנביס הוא כבד, הוא מסורבל, הוא ברובו מיותר – לכן, אני קורא לחברי הכנסת לתמוך בקריאה הטרומית.

ניצן הורוביץ: החלטת ועדת השרים היא, בסיכום עם המציעה, שלאחר הקריאה הטרומית הצעת החוק תחזור לדיון בוועדת השרים לחקיקה ולא תקודם מעבר להצעת חוק זו בטרומית ללא הסכמה נוספת של ועדת השרים לחקיקה.

ניצן הורוביץ: אנחנו ביקשנו הצבעה שמית בעניין.

ניצן הורוביץ: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת קיש, נא לעלות.

אחמד טיבי: שלוש דקות התנגדות.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, השרים, חברות וחברי הכנסת, שר הבריאות הורוביץ – איפה אתה?

יואב קיש: הרגע דיברת פה – באופן מפתיע אני שותף לעמדתך.

יואב קיש: החוק הזה חוק מיותר, לא צריך אותו, והינה, אני מספר לכל מי שצופה בנו בבית – –

יסמין פרידמן: תגיד זה להורים של הילדים שפה בחוץ.

יואב קיש: – – כי כל חברי הכנסת פה יודעים, שזה רק כדי שלשרן השכל כאילו יהיה הישג.

יואב קיש: אבל זה עודף, רגולציה מיותרת; אמר את שר הבריאות.

יואב קיש: אני, כסגן שר הבריאות, את כל החוק הזה אני העברתי כבר במשרד הבריאות.

יסמין פרידמן: תגיד זה להורים של הילדים – – –

יואב קיש: תשמעו את האבסורד.

יואב קיש: אני יכול לעבור איתכם סעיף-סעיף: רישיונות, גידול וייצור, אריזה וסימון – היא לקחה את מה שאני, כסגן שר הבריאות, תחת אחריותי, הלכתי ועשיתי במשרד הבריאות.

יואב קיש: אין שום צורך בחוק הזה.

יואב קיש: הוא מיותר, והיחיד שרוצה את זה הוא מי שבקואליציה רוצה לחזק את תקווה חדשה, שלא עוברת את אחוז החסימה בסקרים.

יסמין פרידמן: – – – רוצים את זה.

יסמין פרידמן: על מה אתה מדבר?

יסמין פרידמן: על מה אתה מדבר?

יואב קיש: כל זה קיים כבר, חברים.

יסמין פרידמן: – – – שרוצים את זה.

יסמין פרידמן: על מה אתה מדבר?

יסמין פרידמן: על מה אתה מדבר?

יואב קיש: אמר את זה שר הבריאות בצורה הכי ברורה.

יסמין פרידמן: תתבייש לך.

יואב קיש: רגולציה מיותרת.

יואב קיש: הכול בסמכות המשרד.

אחמד טיבי: תודה רבה, יואב.

יואב קיש: הכול נעשה במשרד.

יואב קיש: חבל על הזמן של הבית הזה.

אחמד טיבי: אני רוצה לתת לאמסלם.

אחמד טיבי: אני חותך אותך באמצע.

יואב קיש: אני יודע.

יסמין פרידמן: אם הכול נעשה, למה יש טענות?

יואב קיש: ולקינוח, אני אגיד לכם עוד דבר אחד מאוד פשוט.

יואב קיש: יש פה אירוע פוליטי.

יואב קיש: רע"מ צריכים להחליט אם הם מתנגדים או תומכים.

יואב קיש: אם הם יתנגדו, כולנו נתנגד כדי להראות את זה.

קריאות: – – –

יוראי להב-הרצנו: יואב, יואב, יואב.

יואב קיש: אם הם יתמכו, אז החוק יעבור.

יואב קיש: חברים, זה לא מעניין.

יסמין פרידמן: איך אתה חי עם עצמך?

יואב קיש: חוק שייתקע פה לא יזוז לשום מקום.

יואב קיש: קורה גם ככה במשרד הבריאות, כי אני, יחד עם השר יולי אדלשטיין, עשינו את זה למטופלים.

יואב קיש: הכול כלאם פאדי, מנסור עבאס.

יסמין פרידמן: אם עשית הכול, אם עשית הכול, תגיד את זה להורים בחוץ, אם עשית הכול.

יסמין פרידמן: בושה.

אחמד טיבי: סליחה, אל תעלה.

אחמד טיבי: אל תעלה.

אחמד טיבי: היות שגם חבר הכנסת מנסור עבאס ביקש להתנגד – – –

יואב קיש: אני סיימתי.

אחמד טיבי: דקה.

אחמד טיבי: לא, לא.

יואב קיש: נתתי לו את הזמן – – –

אחמד טיבי: אני לא יכול לתת לשלושה, על הצעה אחת, להתנגד.

אחמד טיבי: ולכן – אתה מוותר לו?

קריאות: – – –

אחמד טיבי: הוא מתנגד.

אחמד טיבי: אם הוא רוצה לעלות, הוא מתנגד.

אחמד טיבי: אתה מתנגד או רוצה דחייה?

קריאות: – – –

דודי, דודי, לא, לא, אל תיתן לו.

דוד אמסלם: רק שנייה.

קריאות: הוא לא מתנגד.

קריאות: הוא לא יתנגד.

אחמד טיבי: דקה, דקה, מנסור, אל תעלה.

אחמד טיבי: מנסור, אל תעלה.

אחמד טיבי: אל תעלה.

אחמד טיבי: לא לעלות.

אחמד טיבי: מנסור, אל תעלה.

אחמד טיבי: אל תעלה, יא זלמה.

אחמד טיבי: אני אישרתי לך לפנים משורת הדין, אבל פתאום יש שלושה על הצעה אחת.

אחמד טיבי: אני לא יכול.

יואב קיש: אבל הוא מהקואליציה.

יואב קיש: הוא מהקואליציה.

יואב קיש: זה לא הגיוני.

יואב קיש: אסור, הממשלה תומכת, הוא מהקואליציה, מה פתאום הוא נדחף לעלות לדבר?

קריאה: למה לא?

יואב קיש: כי כשהממשלה תומכת, לא.

אחמד טיבי: לא, לא.

אחמד טיבי: מבחינת התקנון, כל אחד יכול להתנגד, גם מהקואליציה, יואב קיש.

אחמד טיבי: אבל בדרך כלל יש מתנגד אחד להצעה אחת.

אחמד טיבי: היות שנתתי לפנים משורת הדין, אני רוצה לבטל את זה.

אחמד טיבי: מה דעתך?

אחמד טיבי: אתם שלושה.

אחמד טיבי: אתם שלושה.

יואב קיש: יש לי עוד חצי דקה זמן.

אחמד טיבי: לא, לא.

אחמד טיבי: רד, רד.

קריאות: – – –

אחמד טיבי: נכון, נכון.

אופיר כץ: נתת לו מילה, אחמד.

אופיר כץ: תעמוד במילה.

יואב קיש: ביקשת בשביל דודי.

שלמה קרעי: תעמוד במילה, אחמד.

אופיר כץ: נתת לו מילה.

אופיר כץ: תעמוד במילה.

דוד אמסלם: תן לי שתי דקות – – –

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, אדוני היושב-ראש, לראש הממשלה תמיד מותר לעלות.

יצחק פינדרוס: אני מבקש.

יצחק פינדרוס: ובלי כל קשר.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני לא רוצה להתייחס לגופה של הצעה, אני רוצה להתייחס לגופה של מוטיבציה.

דוד אמסלם: מה קרה כאן, בתקווה חדשה?

דוד אמסלם: תקווה חדשה קיבלו 16 מיליון שקל ערבויות מעשרה אנשים.

דוד אמסלם: ערבות אחת, 4 מיליון שקל, ממר קולבר.

דוד אמסלם: מי זה מר קולבר?

דוד אמסלם: מר קולבר זה בן אדם שיש לו חברת קנביס, פנאקסיה, וגדעון סער הכניס את זה לסעיף הקואליציוני, סעיף 30.

דוד אמסלם: יש פה עסקת שוחד קלאסית, רבותיי, שלא הייתה כדוגמתה.

דוד אמסלם: שר המשפטים מגיש את חוק הקנביס, מכניס אותו להסכם הקואליציוני, מקבל 4 מיליון שקל.

דוד אמסלם: אם הוא מגרד את אחוז החסימה, דרך אגב, מלמטה, הוא גם לא מחזיר את ה-4 מיליון שקל.

דוד אמסלם: ועכשיו אנחנו שומעים את שרן השכל דואגת למסכנים, לחולים.

דוד אמסלם: דרך אגב, הבן אדם, לפי מה שכתוב בעיתון, עשה עסקאות חוץ-בנקאיות בניירות ערך.

אחמד טיבי: תודה רבה, דודי.

דוד אמסלם: הרי ברור לכם שאם החוק הזה עובר, המניה שלו קופצת עוד היום.

אחמד טיבי: דודי.

אחמד טיבי: תודה, דודי.

דוד אמסלם: אז תבינו את השחיתות.

דוד אמסלם: מר מנדלבלוף, אתה לא עושה כלום, לא רואה, לא שומע.

אחמד טיבי: דודי, תודה רבה.

אחמד טיבי: מנסור, דקה.

מנסור עבאס: אדוני היושב-ראש, ברשותכם, אני רוצה לדבר בשפה הערבית.

קריאה: לא, לא, לא.

אחמד טיבי: מותר לו לדבר בשפה הערבית.

קריאות: – – –

אנחנו רוצים להבין.

אנחנו רוצים להבין מה שהוא אומר.

מנסור עבאס: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: לפני שלושה חודשים הוצג בכנסת חוק שמכשיר את השימוש בקנביס באופן חופשי ומונע הפללה בשל השימוש בחומר הזה.

מנסור עבאס: באותו זמן הרשימה הערבית המאוחדת, למרות שהיא הייתה בקואליציה, החליטה שהיא נגד החוק הזה והפלנו את החוק הזה בשל עמדה שרעית דתית שהכריחה אותנו להצביע נגד החוק במסגרת הכללית.

מנסור עבאס: היום יש בפנינו חוק אחר, שמדבר על שימוש בקנביס או בנגזרותיו, ומדבר עליו כשימוש רופאי ורפואי בלבד.

מנסור עבאס: )

קריאות: – – –

ינון אזולאי: אתה מוכר את הילדים הערבים, אתה מוכר אותם, עובד עליהם.

ינון אזולאי: תצביע נגד.

ינון אזולאי: תתנגד.

ינון אזולאי: זה גורם לך לפשיעה אצלכם במגזר.

ינון אזולאי: תתבייש לך.

מנסור עבאס: (אומר בערבית: הרשימה הערבית המאוחדת תיתן הזדמנות לחוק הזה בקריאה הטרומית.

מנסור עבאס: )

ינון אזולאי: אתה גורם לפשיעה במגזר הערבי.

ינון אזולאי: אתה לא דואג למגזר הערבי.

ינון אזולאי: הם עושים עליך סיבוב, ואתה מסכים להם.

ינון אזולאי: תתבייש לך.

מנסור עבאס: (אומר בערבית: לאחר מכן נעבוד על הטיפול בכל סעיפי החוק.

מנסור עבאס: )

ינון אזולאי: זהו, מספיק לו.

ינון אזולאי: עברה כבר דקה.

ינון אזולאי: עברה יותר מדקה.

ינון אזולאי: מספיק.

ינון אזולאי: חלאס.

ינון אזולאי: חלאס, עברה דקה.

מנסור עבאס: (אומר בערבית: אם לא נצליח להשיג את השינוי בטיוטת החוק – –)

ינון אזולאי: הוא מדבר שטויות למגזר הערבי, הוא עובד עליהם.

ינון אזולאי: – – – את הילדים.

ינון אזולאי: בושה.

מנסור עבאס: (– – אחרי הקריאה הטרומית, אנחנו נצביע נגד החוק הזה.

מנסור עבאס: זוהי עמדתנו.

מנסור עבאס: ) תודה רבה לכם.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מנסור עבאס, תודה רבה.

קריאות: – – –

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני רק רוצה להעיר לחבר הכנסת מנסור.

אחמד טיבי: הוא אמר שלפני שלושה חודשים הם הצביעו נגד – אתם מוכנים לשבת בשקט?

אחמד טיבי: מנסור, מנסור, תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

משה אבוטבול: מנסור, הכול כשורה?

משה אבוטבול: הכול כשורה?

אחמד טיבי: אני רק רוצה גם לענות למנסור.

אחמד טיבי: יש סעיף שאומר שמכירה והפצה זה מחוץ לבתי המרקחת.

אחמד טיבי: יש כאן פתח לדברים לא תקינים.

קריאות: – – –

ינון אזולאי: – – – הוא הורס את החינוך שלהם.

אחמד טיבי: מותר לה להשיב.

אחמד טיבי: אוקיי.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: אבו מוחמד, אני מקנא בשרן השכל.

אחמד טיבי: נתת לה הזדמנות להצעה טרומית על הקנביס, ולא נתת לי הזדמנות לחיבור הבתים לחשמל בטרומית.

אחמד טיבי: בבקשה.

אחמד טיבי: ) שלוש דקות.

דוד אמסלם: מנסור עבאס, מר עבאס, מר עבאס, מר עבאס.

מנסור עבאס: – – –

אחמד טיבי: (אומר בערבית: רק שלא נתתי לאחיך ולחבר שלך קודם, נתתי לשרן השכל מתקווה חדשה, יש הבדל.

אחמד טיבי: )

דוד אמסלם: חבר הכנסת עבאס, חבר הכנסת עבאס – – –

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: חבריי חברי הכנסת, אני רק רוצה לומר לחבריי מהליכוד, איזה ביזיון שאתם מנסים לעשות פוליטיקה על חשבון החולים.

דוד ביטן: את עושה פוליטיקה כל הזמן.

דוד ביטן: לא אנחנו.

שרן השכל: יואב קיש עולה לפה, לבמה – – –

קריאות: – – –

שרן השכל: למה לא שומעים אותי?

אחמד טיבי: יש בעיה – – –

דוד אמסלם: – – –

אחמד טיבי: אתה מפריע לה, והיא לא יכולה – אמסלם.

דוד אמסלם: כי הכסף יעוור עיני אנשים.

קריאות: – – –

שרן השכל: אני רוצה לומר, באמת, אני ציפיתי להרבה יותר ממי שיושבים כאן.

שרן השכל: יואב קיש מדבר כאילו – – –

קריאות: – – –

דוד אמסלם: נהיית רפורמי.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אמסלם, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

דוד אמסלם: נהיה רפורמי.

אחמד טיבי: מספיק, חלאס.

אחמד טיבי: בבקשה.

שרן השכל: יואב קיש טוען שהוא כבר הביא תקנות למשרד הבריאות, אפשר להחיל את זה בתקנות.

שרן השכל: אבל הוא לא מספר לכם שהפקידים במשרד הבריאות עצרו אותו, לא נתנו לו להזיז ולו במילימטר את אותה רפורמה, וכל השנה וחצי שהוא ישב כסגן שר הבריאות לענייני הקנביס, הוא לא הצליח לשנות ולו במאומה את העוולה הנוראית שנעשית היום לחולים.

קריאות: – – –

שרן השכל: כל חולה – החולים הקשים ביותר במטופלים יעידו כי לא נעשה כלום בשנתיים האחרונות, בעוולות הנוראיות האלה שאני הסברתי עוד לפני כן.

שרן השכל: וחבר הכנסת דודי אמסלם, אני חייבת לומר לך שאני מתביישת, אני כל כך מתביישת בך.

דוד אמסלם: אני רוצה, אני רוצה – – –

שרן השכל: כאשר אנחנו ישבנו יחד, כיסא ליד כיסא – – –

דוד אמסלם: אני רוצה להגיב – – –

שרן השכל: כאשר – אני מבקשת – – –

אחמד טיבי: בבקשה, אחרי ההצבעה נראה.

דוד אמסלם: אני רוצה הודעה אישית.

דוד אמסלם: היא הזכירה אותי.

אחמד טיבי: דקה.

אחמד טיבי: נא לאפשר לה.

אחמד טיבי: אני אחליט.

דוד אמסלם: הודעה אישית.

אחמד טיבי: אני אחליט אחר כך.

שרן השכל: כאשר אנחנו ישבנו כיסא ליד כיסא, לא פעם עלינו לפה, לדוכן הזה, ודיברנו על איך משמיצים פוליטיקאים, איך מנפחים שקרים עליהם, איך במקום להיות ענייניים ולדבר על אידיאולוגיה ועל רפורמות, אנחנו מדברים עלינו, על הנושאים האישיים.

שרן השכל: ואתה, פעם אחר פעם עולה לבמה הזאת ומשמיץ ומכפיש ומשקר ברמה האישית, בלי טיפת אידיאולוגיה.

שרן השכל: אני אומרת לך, אני מתביישת לשמוע את הדברים האלה.

שרן השכל: כל מה שאמרת עכשיו הוא פשוט הכפשה אחת.

שרן השכל: בשש השנים האחרונות אני עובדת על נושאי הקנביס, בין אם זה בתחום הפלילי, בתחום הרפואי, בתחום האי-הפללה.

שרן השכל: עד שנעביר לגליזציה מלאה אני לא אנוח.

שרן השכל: הניסיון שלך לבוא ולהשמיץ ולהכפיש את השם שלי בכל מיני תיאוריות קונספירציה כאלה ואחרות, פשוט מבייש.

יואב קיש: שר הבריאות אומר לך שהחוק לא יעבור.

יואב קיש: שר הבריאות אומר לך שהחוק לא יעבור, אז מה?

שרן השכל: אנחנו יכולים להראות פוליטיקה אחרת, פוליטיקה שמדברת על אידיאולוגיה.

שרן השכל: יכולים להיות בינינו ויכוחים, אבל לבוא ולתקוף ברמה האישית, להכפיש, להשמיץ, לשקר – בדיוק על זה התלוננו.

שרן השכל: ואתה מיישם את זה יותר טוב מכל מה שהם עשו בעבר.

שרן השכל: פשוט בושה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: רבותיי, גם האופוזיציה וגם הממשלה ביקשו הצבעה אישית.

אחמד טיבי: נא להתחיל בהצבעה.

דוד אמסלם: – – – הודעה אישית.

אחמד טיבי: אני שוקל את הבקשה שלך.

אחמד טיבי: נא להתחיל בהצבעה.

אחמד טיבי: וואו, אתם קשים היום.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – נגד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – אינו נוכח אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – נגד אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – נגד מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – נגד

שלמה קרעי: עבאס, נהיית רפורמי.

יואב קיש: עודף רגולציה, עודף רגולציה.

יואב קיש: לא צריך את זה.

יואב קיש: שר הבריאות שלך מתנגד.

יואב קיש: החוק הזה יהיה קבור.

אחמד טיבי: חברים, חברים, תודה רבה לכם.

אחמד טיבי: זהו, המחאה נשמעה.

אחמד טיבי: נא להמשיך, נא להמשיך.

שלמה קרעי: – – – בושה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – בעד מאיר פרוש – אינו נוכח יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

אחמד טיבי: נא לקרוא בשמות אלה שלא היו או לא ענו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח זאב בנימין בגין – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – בעד רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – נגד נפתלי בנט – בעד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח מיכל וולדיגר – נגד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת מאיר כהן – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת בנימין נתניהו – אינו נוכח אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד מאיר פרוש – נגד אביר קארה – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – נגד

אחמד טיבי: האם יש מישהו שעדיין לא הצביע?

אחמד טיבי: קרן ברק – נגד.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חברת הכנסת) קרן ברק – נגד

אחמד טיבי: האם יש מישהו שעוד לא הצביע?

אחמד טיבי: תמה ההצבעה.

יואב קיש: שר הבריאות – – –

מירב בן ארי: עזוב, זה לא היום שלכם היום.

מירב בן ארי: זה לא היום שלכם היום.

יואב קיש: שר הבריאות אומר – – –

מירב בן ארי: לא כרטיס אדי, לא קנביס רפואי.

מירב בן ארי: עזוב.

יואב קיש: אני עשיתי את זה, אין פה חוק.

יואב קיש: את יודעת מה, אני מוכן – אם זה עובר קריאה ראשונה – – –

אחמד טיבי: יואב, הפרדת כוחות, יואב.

יואב קיש: אף אחד לא ידון בזה, לא יקיימו על זה דיון.

מיכל שיר סגמן: – – –

יואב קיש: עכשיו תעשו לנו "יש", "יש", איזה שטויות.

יואב קיש: לא יעבור כלום.

יואב קיש: זה רק בשביל שרן.

עידית סילמן: יואב קיש, היית סגן שר, וזה יכול היה לעבור בתקנות שאתה חייב להעביר, ולא העברת.

שרן השכל: למה לא העברת?

שרן השכל: למה לא העברת?

יואב קיש: אתן מצחיקות, הוא לא יעשה עם זה כלום.

יואב קיש: הוא אמר שהוא לא יעשה עם זה כלום.

שרן השכל: למה לא העברת?

יואב קיש: העברתי, כל מה שרצית.

עידית סילמן: כשהיית סגן שר לא העברת כלום.

שרן השכל: כשהיית סגן שר הבריאות – אפס.

יואב קיש: זו הצעת חוק – הכול עשיתי.

יואב קיש: הכול עשיתי – אצוות, אספקה, הכול.

יואב קיש: זה שלי.

יואב קיש: הוא אמר לך שהוא לא מעביר לך את זה.

יואב קיש: תשאלי אותו.

אחמד טיבי: תוצאות.

יואב קיש: הינה, בואו נשמע את ה"יש" הגדול על כלום.

יואב קיש: "יש" גדול על כלום.

מירב בן ארי: אם אתה עשית את זה, אז גם אתה צריך להגיד כן.

אחמד טיבי: פעם ראשונה אני רואה קבוצה של חברות כנסת, עם תמיכה מבחוץ של בועז, ככה מכווצות.

דוד ביטן: זו הצעת חוק פוליטית.

אחמד טיבי: קנביס זה נושא מגדרי, שרן?

אחמד טיבי: קנביס זה משהו מגדרי?

אחמד טיבי: ביטן, ביטן, עוד לא הכרזתי על התוצאות.

אחמד טיבי: ביטן.

אחמד טיבי: להזיז את ביטן משם.

אחמד טיבי: ביטן.

קריאות: ביטן – קח את ביטן לשם, אביגדור.

קריאות: (אומר בערבית ומתרגם:) קח אותו.

קריאות: זה אירוע שצריך לפזר.

קריאות: הן רוצות למחוא כפיים מראש.

קריאות: אסור למחוא כפיים, הינה אני אומר.

יואב קיש: לא להקריא את התוצאות עד שהן מתפזרות.

אחמד טיבי: אביגדור, אני מבקש לפזר אותן.

קריאות: – – –

גבי לסקי: – – – זו הפגנה חוקית, סליחה.

אחמד טיבי: את יודעת מה זו הפגנה חוקית, את דווקא, גבי, ומה זה לא חוקית.

אחמד טיבי: פרוש.

אחמד טיבי: ובכן, רבותיי, נגד – 42, בעד – 54.

אחמד טיבי: ההצעה עברה.

אחמד טיבי: הצעת הקנביס עברה לוועדת הבריאות.

קריאות: – – –

יעקב מרגי: מדע.

יעקב מרגי: מדע.

משה ארבל: הוועדה לפניות הציבור, הוועדה לפניות הציבור.

אחמד טיבי: ועדת מדע.

אחמד טיבי: בריאות.

אחמד טיבי: ההחלטה של המזכירות היא בריאות.

אחמד טיבי: מדע – אז היא עוברת לוועדת הכנסת להכרעה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, ביקשתי הודעה אישית.

אחמד טיבי: אני מבקש שיואב קיש יעלה להודעה אישית.

דוד אמסלם: לא, הוא ויתר.

אחמד טיבי: ויתר?

אחמד טיבי: אמסלם.

יואב קיש: רגע, רק אחד, או שניים?

אחמד טיבי: אני נתתי לך עדיפות על אמסלם קודם, עכשיו רק אמסלם, חלאס.

אחמד טיבי: רק אחד.

אחמד טיבי: רק אחד, והוא ידבר בשמך.

אחמד טיבי: חלאס, יא יואב.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראינו את החגיגה.

אחמד טיבי: דקה, דקה.

אחמד טיבי: אני קורא אתכן לסדר בגלל הסלפי.

אחמד טיבי: הוא מדבר.

דוד אמסלם: מה זה חשוב?

דוד אמסלם: הרי הכנסת שלהם.

דוד אמסלם: הם קנו את הכנסת בטאבו.

אחמד טיבי: מה זה צריך להיות?

דוד אמסלם: עם שישה מנדטים וארבעה מנדטים קנו את הכנסת.

דוד אמסלם: הם מדברים ושואגים עלינו למה אנחנו הצבענו נגד החוק.

אחמד טיבי: – – – אמסלם – – –

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לענות, קודם כול ברמה העקרונית, לגב' שרן השכל ולכל חבר מרעותיה, שפה צעקו "אתם לא מתביישים".

דוד אמסלם: עוד כמה דקות יעלו כאן הצעת חוק של מע"מ על תרופות אונקולוגיות, ואתם תצביעו נגד.

דוד אמסלם: חכו ותראו את הצבועים.

דוד אמסלם: עוד מעט.

דוד אמסלם: בואו נראה מה תעשו כולכם פה, שרציתם קנביס, אבל את התרופות לאנשים שזקוקים לזה, שהן תרופות מצילות חיים – עוד מעט אני אסביר את זה.

דוד אמסלם: עוד מעט נסביר.

קריאות: – – –

קריאה: – – – שב בשקט – – – שב בשקט – – – או שתצא החוצה או שב בשקט.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, עכשיו אני רוצה לדבר על מה שדיברה קודם חברת הכנסת השכל.

דוד אמסלם: אני רוצה להזכיר לכם, קודם כול למנסור עבאס: מנסור עבאס, גם האסלאם זה שאלה של סחר.

דוד אמסלם: הרי אתה עלק דתי.

דוד אמסלם: לפני שבועיים-שלושה אמרת לנו: זה חוק שנוגד את האסלאם.

דוד אמסלם: כנראה נתנו לך עוד כמה לירות, הבטיחו לך עוד כמה ג'ובים, ופתאום האסלאם גם מאפשר את זה.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש.

דוד אמסלם: פעם הערכתי אותך.

קריאה: בושה.

קריאה: בושה.

ינון אזולאי: – – –

דוד אמסלם: אני מבין שנהיית בדיוק כמו כל אלה כאן בשמאל שדורכים על הדת היהודית.

דוד אמסלם: אתה גם דורך על הדת האסלאמית.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שאתה בקואליציה, גם את האסלאם לא רואים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: היו לי חמש דקות.

אחמד טיבי: לא, לא.

אחמד טיבי: אין לך.

אחמד טיבי: יש לך שלוש דקות.

דוד אמסלם: שלוש דקות.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה להתייחס למה שבעצם אמרתי קודם.

אחמד טיבי: סליחה, תיקון – היו חמש דקות ולא שלוש.

דוד אמסלם: נכון.

אחמד טיבי: אוקיי.

דוד אמסלם: לכן, רבותיי, בואו נעבור לעובדות.

דוד אמסלם: גב' שרן השכל הגישה הצעת חוק אי-הפללה, שנפלה לפני שלושה שבועות.

דוד אמסלם: אני אומר לכם, תבדקו: תקווה חדשה קיבלה 16.5 מיליון שקל ערבויות מעשרה אנשים.

דוד אמסלם: תיכנסו לתוך מבקר המדינה ותראו.

דוד אמסלם: הינה, סגלוביץ' מבין בדברים האלה, אבל כרגע הוא נמצא בכיוון הלא-נכון, מה זה מעניין?

דוד אמסלם: אחד האנשים, קולבר, נתן 4 מיליון שקל.

דוד אמסלם: דרך אגב, ערבות לבחירות זה cash flow.

דוד אמסלם: זו לא ערבות לבניין.

דוד אמסלם: זה כסף שאם לא עברת את אחוז החסימה, הוא הלך.

דוד אמסלם: מי שנותן לך את זה גם יודע שיש סיכוי טוב שהוא לא מקבל כלום.

דוד אמסלם: אלא מאי, מי זה הקולבר הזה?

דוד אמסלם: בעל חברת קנביס.

דוד אמסלם: רבותיי, יש לו חברת קנביס.

דוד אמסלם: דרך אגב, קראתי בעיתון שלפני שהצעת החוק עלתה כאן – הרי אנחנו לא יודעים איזו הצעה תעלה בעוד שלושה שבועות – הוא כבר עשה עסקה חוץ-בנקאית וקנה את המניות בערך יותר גבוה מאשר השוק הבורסאי.

דוד אמסלם: למה – –

אחמד טיבי: דודי.

דוד אמסלם: – – מישהו כנראה אמר לו: עוד שבועיים אנחנו מעלים את החוק.

אחמד טיבי: משפט אחרון.

דוד אמסלם: עכשיו, הכול ברור.

דוד אמסלם: מר סגלוביץ', יש פה כסף, יש פה הצעת החוק שנכנסה, דרך אגב, להסכם הקואליציוני בסעיף 30, יש כאן חוצפה, ויש כאן, דרך אגב, שוחד עיני-עינכ.

אחמד טיבי: תודה רבה.

דוד אמסלם: ומה טוענת תקווה חדשה?

אחמד טיבי: תודה, דודי.

דוד אמסלם: תקשיבו מה הוא אומר:

דוד אמסלם: אף אחד במפלגה לא הכיר את עיסוקו של מר קולבר בענייני קנביס.

דוד אמסלם: יענו, מה?

דוד אמסלם: בן אדם בא – מר סגלוביץ', אם הייתי בא אליך ומספר לך שמישהו נתן לי 1,000 שקל ואני לא יודע במה הוא עובד? 4 מיליון שקל, ככה.

דוד אמסלם: כנראה קולבר יצא לרחוב ואמר: הראשון שעובר, אני נותן לו 4.

דוד אמסלם: לא מתבייש?

דוד אמסלם: שר המשפטים במדינת ישראל.

אחמד טיבי: תודה רבה.

דוד אמסלם: מר מנדלבלוף, אם אתה לא פותח בחקירה בעניין הזה, אתה יכול לסגור את כל הפרקליטות.

אחמד טיבי: תודה.

דוד אמסלם: את ראש הממשלה על סיגר רדפתם?

אחמד טיבי: תודה רבה.

דוד אמסלם: על עוגייה?

דוד אמסלם: על בקבוק יין של 30 שקל?

מאי גולן: – – –

אחמד טיבי: דודי, דודי, דודי.

דוד אמסלם: לא מתבייש.

דוד אמסלם: אתה וסגלוביץ'.

דוד אמסלם: אתה יושב עם המושחת הזה.

קריאה: – – – מה קשור?

אחמד טיבי: דודי, תודה רבה.

אחמד טיבי: זכות התגובה לחבר הכנסת מנסור עבאס.

אחמד טיבי: ויתר.

אחמד טיבי: תודה רבה.

קריאה: אין לו מה לענות.

ינון אזולאי: – – –

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לנושא הבא.

קריאות: – – –

אחמד טיבי: ויתר, ויתר.

אחמד טיבי: איפה אנחנו, העברת שירותי גמילה?

אחמד טיבי: של מי? של עידית סילמן?

אחמד טיבי: הראשון?

יעקב מרגי: עד איפה תידרדר הכנסת?

יעקב מרגי: עד איפה?

דוד אמסלם: – – – מקבלים כספים, מדברים עלינו.

קריאה: – – –

דוד אמסלם: הוא לא יודע מה – – –

דוד אמסלם: [הצעת חוק פ/2041/24; נספחות.

דוד אמסלם: ]

אחמד טיבי: יאללה, עידית, הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – העברת שירותי הגמילה לאחריות קופות החולים וטיפול בהתמכרויות), חברת הכנסת עידית סילמן.

אחמד טיבי: ישיב שר הבריאות לאחר מכן.

דוד אמסלם: הינה, עכשיו היא מתקשרת לקולבר להודיע לו.

עידית סילמן: תודה.

אחמד טיבי: גברתי, יש לך עשר דקות.

עידית סילמן: תודה.

עידית סילמן: הקואליציה הזאת לכתחילה ובדיעבד רואה את טובת הציבור שהיא מייצגת.

עידית סילמן: כולנו עבדנו כדי שהחוק שעלה זה עתה יעבור.

עידית סילמן: הקואליציה הזו פועלת לפי מי שרואה את הציבור.

עידית סילמן: אנחנו באנו לעבוד.

עידית סילמן: באנו לעבוד עבור הציבור, ואנחנו משרתיו.

אוריאל בוסו: מה שאת אומרת – – – מה הבדיחה הזאת?

עידית סילמן: אנחנו נמשיך ונילחם למען הגעה להסכמות, כי זה מה שמגיע לעם הזה, גם אם זה קשה וגם אם זה לוקח זמן – –

ינון אזולאי: – – –

אוריאל בוסו: איזה הסכמות?

אוריאל בוסו: אתם רק הורסים את העם.

עידית סילמן: – – וגם אם יהיה מול המצלמות של כולם פה.

קריאות: – – –

עידית סילמן: אנחנו נילחם על זה, כי זה מה שנכון.

אוריאל בוסו: תתביישו לכם.

עידית סילמן: תודה לחברת הכנסת שרן, שנלחמה פה למען מה שנכון לה, לח"כים, רם שפע, ולכל סיעות הקואליציה שהעבירו את החוק האחרון שעלה כאן, של שרן.

ינון אזולאי: עבאס – – – עבאס – – –

עידית סילמן: ספין מיותר על תככים ומזימות לא יעזור פה.

עידית סילמן: יש קואליציה חזקה, והיא עובדת.

עידית סילמן: לעניין החוק הנוכחי, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברי הממשלה, בתחילת יולי קיבלתי פנייה של אם חד-הורית צעירה לבן מתבגר מיישובי העוטף שטלטלה אותי מאוד.

עידית סילמן: הבן פיתח בשנה וחצי האחרונות בעיות התנהגות קשות, סירב לישון ושיחק במשך שעות רבות משחקי מחשב.

עידית סילמן: האם, שנתמכת על ידי משרדי הרווחה, לא יכלה להרשות לעצמה להתמודד עם הקושי בדרך שאינה המערכת הציבורית.

עידית סילמן: תחילה היא ניגשה לטיפול במסלול לטיפול בהתמכרויות, שנמצא תחת משרד הבריאות, ושם הועלתה האפשרות שהילד סובל מחרדות ופוסט-טראומה.

עידית סילמן: אז היא הועברה במקביל לקופת החולים.

עידית סילמן: בשל מחסור בכוח אדם היא המתינה כמעט 100 ימים לאבחון רפואי, ואז המתנה נוספת לתחילת טיפול נפשי, שטרם החל.

עידית סילמן: לטענתה, את הטיפול הנפשי האם והבן נטשו.

עידית סילמן: אנחנו, כמערכת, כשלנו.

עידית סילמן: בישראל 2021 ההתמכרויות מסוגים שונים הפכו לשכיחות, בין אם מדובר בהתמכרות לשימוש בחומרים פסיכו-אקטיביים, תרופות מרשם, הימורים או התנהגויות מסוגים שונים.

מיכל מרים וולדיגר: של מי החוק הזה, עידית?

מיכל מרים וולדיגר: של מי החוק הזה?

מיכל מרים וולדיגר: של מי הוא?

קריאה: קרדיט, קרדיט.

מיכל מרים וולדיגר: אמרת שלא צריך חוק.

עידית סילמן: כיום בישראל מעריכים שיש 120,000 אנשים שהם גם מכורים וגם סובלים מהפרעות נפש, וזה מתוך הדוח של הממ"מ.

מיכל מרים וולדיגר: ניגשת אליי ואמרת: מיכל, לא צריך חוק.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה להבין.

עידית סילמן: אנחנו יודעים ומכירים כבר שנים – קשר הדוק והפוך בין התמכרויות להתמודדות עם בעיות הנפש ובין התמודדות עם בעיות נפשיות והתמכרויות.

משה ארבל: למה הפלתם אותו?

משה ארבל: את יכולה להסביר למה?

משה ארבל: מה את חושבת, ראש הקואליציה, שמיכל וולדיגר העלתה – – –

עידית סילמן: אחרי עבודת מטה מאומצת אני מתכבדת להציג בפני חברי הכנסת את הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי – –

משה ארבל: את יכולה להסביר למה?

משה ארבל: מה החוצפה הזאת, מה זה?

מיכל מרים וולדיגר: – – – החוק – – – חוק מושלם.

עידית סילמן: – – (תיקון – העברת שירותי הגמילה לאחריות קופות החולים וטיפול בהתמכרויות), התשפ"א–2021.

משה ארבל: למה הפלתם את החוק של וולדיגר?

משה ארבל: למה הפלת את החוק הזה?

משה ארבל: למה הפלתם את החוק הזה?

קריאה: את עמדת פה, פה, ואמרת שלא צריך חוק.

קריאה: את עמדת פה.

עידית סילמן: ב-2015 נכנסה לתוקף הרפורמה בשירותי בריאות הנפש.

עידית סילמן: האחריות לטיפולים בתחום בריאות הנפש הועברה לקופות החולים.

אורית סטרוק: את עמדת פה, פה, ואמרת שלא צריך חוק.

אורית סטרוק: את עמדת פה.

עידית סילמן: למעשה, ביקשו מאנשים במצבי חיים קשים במיוחד להתמודד עם שתי מערכות ממשלתיות ביורוקרטיות מכבידות, להיטלטל מצד לצד – –

מיכל מרים וולדיגר: – – –

אורית סטרוק: תתביישי לך.

אורית סטרוק: תתביישי.

אורית סטרוק: תתביישי במה שאת עושה.

אורית סטרוק: תתביישי.

אחמד טיבי: נא לשבת בכיסא.

אורית סטרוק: את עמדת פה ואמרת שלא צריך חוק.

עידית סילמן: – – הטיפול בסוגיית ההתמכרויות נותרה במשרד הבריאות ובמשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים – –

אורית סטרוק: אמרת שלא צריך חוק.

אורית סטרוק: תתביישי.

אורית סטרוק: בושה מה שעשית.

אורית סטרוק: בושה.

עידית סילמן: – – ומטופלים המתמודדים עם הפרעות נפשיות מופנים לקבלת טיפול במסגרת קופות החולים בשל ההפרעה הנפשית.

עידית סילמן: כתוצאה מכך, מטופלים רבים מטורטרים ומוותרים על זכויותיהם.

עידית סילמן: רוב המתמודדים עם הפרעת ההתמכרות סובלים גם מהפרעה נפשית.

עידית סילמן: בחלק מהמקרים אותה הפרעה נפשית התפתחה כתוצאה מהפרעת ההתמכרות.

משה ארבל: למה הצבעת נגד, כיושבת-ראש קואליציה?

משה ארבל: החוק של מיכל וולדיגר הוגש בכנסת – –

עידית סילמן: ישנו צורך רפואי וחברתי ברור שהטיפול בשתי המחלות – הפרעה נפשית והפרעת ההתמכרות – יהיה תחת אותו גוף מטפל על מנת ליצור רצף טיפולי מקצועי, יעיל ונאות.

משה ארבל: – – את הצבעת נגדו.

משה ארבל: את יכולה להסביר למה?

משה ארבל: את יכולה להסביר למה?

משה ארבל: מה הנימוק?

משה ארבל: הכול קרדיט?

משה ארבל: מיכל וולדיגר, לפני ארבעה חודשים, הביאה את החוק הזה, והצבעת נגדו כיושבת-ראש קואליציה.

עידית סילמן: לפיכך, מוצע להעביר את תחום הגמילה והטיפול בהתמכרויות לאחריות קופות החולים, להשלים את הרפורמה בבריאות הנפש – –

אורית סטרוק: – – – את אמרת שלא צריך חוק – – –

עידית סילמן: – – ולייצר רצף טיפולי הוליסטי הולם, שיסייע למתן טיפול מיטבי ויעיל.

עידית סילמן: כמו כן, מוצע בהצעת החוק להוסיף לתוספת השנייה טיפול על ידי – –

קריאות: – – –

עידית סילמן: – – צוות רב-מקצועי בהתמכרויות, שיכלול בין היתר רופא מומחה בפסיכיאטריה, פסיכולוג, עובד סוציאלי ומרפא בעיסוק – –

משה ארבל: למה הצבעת נגד החוק של וולדיגר?

עידית סילמן: – – מה שיאפשר טיפול מיטבי במתמכר.

משה ארבל: העתקת אותו והצמדת – – – את יכולה להסביר למה?

קריאות: – – –

עידית סילמן: חברים, ההצעה הזו מגיעה אליכם לאחר עבודת הכנה פוליטית ארוכה – –

קריאות: אוה.

עידית סילמן: – – שנעשתה בחודשים האחרונים.

משה ארבל: בושה וחרפה.

עידית סילמן: עבודת חריש רבה ועמוקה – –

משה ארבל: את הצבעת נגד החוק הזה, את הפלת אותו כיושבת-ראש קואליציה.

עידית סילמן: – – לילות כימים, כפשוטו, מול משרדי הבריאות, האוצר, המשפטים, מול משרד הרווחה – –

משה ארבל: אין לך בושה לעמוד כאן ולהציע את החוק הזה מחדש?

עידית סילמן: – – מול קופות החולים – –

משה ארבל: אבדה הבושה?

עידית סילמן: – – מול מומחי בריאות ואחרים – –

קריאות: – – –

עידית סילמן: – – כדי באמת להגיע לתמיכה ממשלתית בהצעת החוק בהבנות ובהסכמות – –

משה ארבל: את הפלת את החוק הזה כיושבת-ראש קואליציה.

עידית סילמן: – – במקביל להקמתה – –

משה ארבל: אני לא מאמין, איך אבדה הבושה, עד כדי כך?

עידית סילמן: – – של ועדה בין-משרדית מקצועית, שבה יהיו חברים אנשי מקצוע – –

אורית סטרוק: בושה.

אורית סטרוק: בושה.

אורית סטרוק: בושה.

עידית סילמן: – – מכל המשרדים הרלוונטיים, בראשות משרד הבריאות, ובמקביל להסכמה על תיאום מלא מול משרד הבריאות בהמשך החקיקה – ותודה, השר ניצן הורוביץ, על זה.

עידית סילמן: הוועדה הבין-משרדית תשב ותבחן לעומק את הדרכים המיטביות להעברת האחריות לקופות החולים.

מיכל מרים וולדיגר: – – –

עידית סילמן: כן, אנחנו לא נעשה את זה בחוסר אחריות.

אורית סטרוק: – – –

עידית סילמן: את העלויות התקציביות, את סוגי הטיפולים שיועברו ומה שמשמעותי נוסף ונגזר מההחלטה הזו.

מיכל מרים וולדיגר: – – –

עידית סילמן: אנחנו מביאים היום בשורה גדולה, גם אם זה צעד ראשון, בדרך להשלמת הרפורמה – –

קריאות: – – –

עידית סילמן: – – בבריאות הנפש ולקידום השירותים ומערכי הטיפול הניתנים למתמכרים.

מיכל מרים וולדיגר: – – –

עידית סילמן: אנחנו לא ניתן לחוקים שקיבלו דחייה בוועדת שרים לשלושה שבועות, שמישהו ירים ויפיל אותם, כי הם חשובים ומשמעותיים.

משה ארבל: את הפלת אותם.

משה ארבל: את הפלת אותם.

עידית סילמן: תודה לחברת הכנסת שרן השכל – –

משה ארבל: מה זה הנוכלות הזאת?

אורית סטרוק: – – –

עידית סילמן: – – ולסיעת תקווה חדשה – –

משה ארבל: את הפלת את החוק הזה כיושבת-ראש קואליציה.

קריאות: – – –

עידית סילמן: – – שמסמרו יחד איתנו את הדבר החשוב הזה בהסכמים הקואליציוניים שלהם.

משה ארבל: מה, הבושה?

משה ארבל: איך את לא מתביישת?

ינון אזולאי: – – –

משה ארבל: את הפלת את החוק הזה.

משה ארבל: אתם – – –

עידית סילמן: אני ושרן – –

אחמד טיבי: חבר הכנסת ארבל.

עידית סילמן: – – מביאות אליכם כאן את הצעת החוק הזו.

אורית סטרוק: גועל נפש.

עידית סילמן: לעולם בריאות הנפש – –

אורית סטרוק: גועל נפש – – –

עידית סילמן: – – הגעתי במהלך לימודי התואר הראשון והשני שלי בווינגייט.

אחמד טיבי: חברת הכנסת סטרוק.

עידית סילמן: אתמול סיפרתי פה על הדוכן כי בחרתי להתמחות – –

משה ארבל: היושב-ראש, יש טיפול רפואי לדבר הזה?

משה ארבל: זה סכיזופרניה – –

עידית סילמן: – – במגמה של שיקום נכים.

עידית סילמן: זכיתי לעבוד – –

משה ארבל: – – להצביע ולהפיל אותו, ואז להביא את אותו חוק פעם נוספת.

עידית סילמן: – – ולפגוש את הנכות הפיזית גם בהידרותרפיה – –

אורית סטרוק: גועל נפש – – –

עידית סילמן: – – גם באותה התעמלות שיקומית, גם בהצטרפות לריקודי עַם עִם נכים על כיסאות גלגלים – –

אורית סטרוק: – – – זה גועל נפש – – –

עידית סילמן: פגשתי שם את הנכות הנפשית לא פחות מאותה נכות פיזית.

אורית סטרוק: גועל נפש.

אורית סטרוק: בושה.

עידית סילמן: לא סתם נאמר "נפש בריאה בגוף בריא".

אורית סטרוק: יש גבול לגועל נפש – – –

עידית סילמן: משם עברתי לחברת תרופות ייחודית, שעסקה כולה בתחום הפסיכיאטריה – –

אורית סטרוק: פשוט גועל נפש.

עידית סילמן: – – ושם נחשפתי למקרים המאתגרים בבתי החולים, למחלקות, הרופאים, המטפלים וכוחות העזר.

משה ארבל: ואחרי כל זה הפלת את החוק של מיכל.

עידית סילמן: משם ללאומית, לכללית – –

משה ארבל: בושה וחרפה.

עידית סילמן: – – כדי לטפל בבריאות הנפש והגוף.

עידית סילמן: מיום היותי סטודנטית עסקתי בתחום הזה – –

אורית סטרוק: – – – גועל נפש – – –

עידית סילמן: – – גם בחודש וחצי שבהם הכנסת העשרים-ואחת תפקדה, טרם פיזור מהיר שלה, התחלנו לבנות יסודות לעשייה הפרלמנטרית בתחום.

מיכל מרים וולדיגר: נמחא לה כפיים – – –

עידית סילמן: הצטרפתי לחברתי חברת הכנסת קטי שטרית, שהובילה את הנושא בכנסת – –

קריאות: – – –

עידית סילמן: – – וגם בהיותי בשנתיים של סבבי בחירות מחוץ לכנסת – –

אורית סטרוק: – – – גועל נפש – – –

עידית סילמן: – – היא נתנה לי את המקום והעשייה המשותפת יחד.

עידית סילמן: יחד בנינו את השדולה, שהיא הובילה, לבריאות הנפש ומניעת אובדנות.

עידית סילמן: יחד אנחנו פועלות גם בכנסת זו.

עידית סילמן: העשייה המשותפת היא נר לרגליי והקשרים הטובים בכנסת מאפשרים לנו לקדם נושאים שהיו שקופים.

עידית סילמן: אתמול קיימנו דיון מיוחד בוועדת הבריאות, ויום מיוחד שאותו יזמה חברת הכנסת מיכל וולדיגר בדיונים בוועדות השונות.

עידית סילמן: תודה לח"כיות היקרות קטי שטרית – –

מיכל מרים וולדיגר: אין בעד מה.

עידית סילמן: – – אמילי מואטי, מיכל וולדיגר, על קידום התחום.

עידית סילמן: ומילה אחת אחרונה.

מיכל מרים וולדיגר: אין בעד מה, עידית – – –

עידית סילמן: מילה חשובה.

עידית סילמן: בחודש אוגוסט – –

קריאות: – – –

עידית סילמן: – – הצעת החוק בנושא הזה של חברת כנסת מיכל וולדיגר עלתה לדיון בוועדת שרים לחקיקה.

עידית סילמן: ועדת השרים החליטה לדחות בכמה חודשים את הדיון במטרה להגיע להבנות, להידברות – –

מיכל מרים וולדיגר: איזה הבנות?

מיכל מרים וולדיגר: אמרת שלא צריך חוק – – –

אורית סטרוק: – – –

עידית סילמן: – – ובעיקר לאפשר עבודת מטה מקצועית.

עידית סילמן: אני, שבאה מעולם הבריאות, מתחום קופות החולים, ישבתי עם קופות החולים והבנתי את הקושי שלהם ביישום של הרפורמה הזו – –

קריאות: – – –

עידית סילמן: – – ואת הזמן שצריך גם מולם.

עידית סילמן: לכן, החלטנו לנהוג באחריות, לבקש דחייה.

עידית סילמן: אני באופן אישי נלחמתי בוועדת שרים למען זה שהחוק לא ייפול אלא יידחה.

עידית סילמן: ולצערנו, למרות הדחייה הקצרה – חברת הכנסת קטי שטרית, שקיבלה דחייה של ארבעה חודשים, הסכימה לדחות למען הרשות למניעת אובדנות – –

אורית סטרוק: – – –

מיכל מרים וולדיגר: – – – כי יש נשים – – –

עידית סילמן: – – כי זה חשוב ומהותי.

עידית סילמן: ולצערנו, למרות הדחייה, הצעת החוק הועלתה לכאן להצבעה במליאה – –

קריאות: – – –

עידית סילמן: – – למרות בקשותינו והפצרותינו, ולכן נדחתה, בהתאם לעמדת הממשלה בוועדת השרים.

עידית סילמן: כעת, חברת הכנסת שרן השכל ואנוכי מביאות אליכם את הצעת החוק הזו, עם הצמדה של אותה הצעת חוק חשובה שהציעה חברת הכנסת מיכל וולדיגר, לאחר שעשינו בחודשים האחרונים עבודת חריש רחבה ועמוקה – –

מיכל מרים וולדיגר: כל הכבוד – – –

עידית סילמן: – – אחרי שבדקנו וראינו איך אפשר להעביר – –

משה ארבל: אדוני היושב-ראש – – –

עידית סילמן: – – את הדבר הזה בצורה טובה, ובעזרת השם, זה יגיע לוועדת הבריאות – –

אחמד טיבי: תודה רבה, עידית.

עידית סילמן: – – ובשיתוף עם חברת הכנסת שרן השכל נעשה עבודה מדהימה.

משה ארבל: תודה רבה – – –

עידית סילמן: אני רוצה להודות לכם על התמיכה החשובה – –

אורית סטרוק: גועל נפש.

אורית סטרוק: גועל נפש.

קריאות: – – –

עידית סילמן: – – ברפורמה הזאת ולהגיד שזה בנפשנו.

עידית סילמן: כל מה שיפילו לנו כאן ורואה את טובת הציבור, אנחנו נרים באהבה גדולה למען הציבור, כי אנחנו – –

משה ארבל: אתם הפלתם.

עידית סילמן: – – באנו לעבוד, בלי ספינים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

קריאות: – – –

אורית סטרוק: – – – גועל נפש – – –

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: אני רוצה להיות פה, גם ממושבי פה כסגן יושב-ראש – סטרוק, תירגעי – להיות פה לחברי האופוזיציה, היות שאני סבלתי מאותה תופעה, התופעה שבה הקואליציה דוחה הצעות חוק של חברי אופוזיציה ואחר כך אתה מוצא אותן מועתקות כדי לקדם אותן על ידי הקואליציה.

אחמד טיבי: זוהי תופעה לא לעניין, והיא פוגעת בעבודת הכנסת.

עידית סילמן: אנחנו – – –

אחמד טיבי: לא קשור.

אחמד טיבי: לא קשור, אני מדבר על ניסיון אישי, גם.

אחמד טיבי: אני מדבר על ניסיון אישי.

אבי מעוז: זה נקרא גנבה.

אחמד טיבי: יש כאלה שקוראים לזה גנבה, או copy-paste.

אחמד טיבי: יש.

אחמד טיבי: יש כאלה ויש כאלה.

אורית סטרוק: קוראים לזה גנבה.

אחמד טיבי: יש כאלה ויש כאלה.

אחמד טיבי: יש לי הצעת חוק, קוראים לה "חיבור בתים לחשמל".

אחמד טיבי: היא לא הייתה קיימת, פתאום אני רואה אותה, copy-paste.

ינון אזולאי: מי?

ינון אזולאי: מי?

ינון אזולאי: מי עשה את ה-copy-paste?

אחמד טיבי: לא בפרלמנט הבלגי.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אבי מעוז: אחרי לקיחת שוחד – – –

אחמד טיבי: זה מקומם.

אחמד טיבי: מקומם או לא? אתה עובד, מתייעץ – –

עידית סילמן: – – –

אחמד טיבי: – – מביא אנשים, אומרים לך לא, אבל פתאום אתה רואה אותה מועתקת.

ינון אזולאי: – – – קרדיט.

ינון אזולאי: זה מה שהם רוצים, לא רוצים שום דבר – – –

קריאות: – – –

אורית סטרוק: – – – ככה, וככה, וככה.

אורית סטרוק: זה לא יעזור לך.

אורית סטרוק: זה גנבה – – –

אורית סטרוק: [הצעת חוק פ/2155/24; נספחות.

אורית סטרוק: ]

אחמד טיבי: חברת הכנסת וולדיגר, בבקשה, הצעה מוצמדת.

ינון אזולאי: ההצעה הראשונית היא של מיכל וולדיגר, והאלה מהקואליציה – – –

קריאה: מיכל, הבמה כולה שלך.

קריאה: – – – ככה עובדים.

מיכל מרים וולדיגר: יו"ר הכנסת, מכובדיי חברי הכנסת – – –

אורית סטרוק: ועכשיו היא גם יוצאת, לא נעים לה אפילו להקשיב לך.

מיכל מרים וולדיגר: טוב, אני רגילה לזה.

מיכל מרים וולדיגר: אמרו לי חמש דקות.

קריאה: שלוש.

קריאה: מוצמד זה שלוש דקות.

מיכל מרים וולדיגר: טוב, אני מוכרחה להודות שאני שמחה, שמחה שהצעת חוק שעמלתי עליה רבות, ולצערי הרב הקואליציה הפילה במליאה לפני כחודשיים, עולה שוב.

מיכל מרים וולדיגר: זה אומנם באופן עקרוני מנוגד לתקנון הכנסת, שקובע שחוק שנפל, צריך להמתין איתו חצי שנה.

מיכל מרים וולדיגר: אבל את נפגעי התחלואה הכפולה התקנון לא מעניין, מעניינים אותם החיים שלהם.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן, בלי ספוילרים, אני אצביע בעד – עידית, כדאי שתסתכלי עליי – אני אצביע בעד החוק שלך.

עידית סילמן: – – –

מיכל מרים וולדיגר: לא, לא, אל תפזרי לי נשיקות.

מיכל מרים וולדיגר: די, אני לא צריכה אותן, אפילו דוחה אותן, אבל אני אצביע בעד החוק שלך ושל שרן.

קריאה: – – –

מיכל מרים וולדיגר: אני קוראת לכם, חבריי מהאופוזיציה, להצביע בעד החוק שלהם, כי אנחנו ענייניים, והם ממש לא.

עידית סילמן: – – –

מיכל מרים וולדיגר: ממש לא.

מיכל מרים וולדיגר: כי מה שעומד מול העיניים שלי זה נפגעי התחלואה הכפולה, וכל יום שעובר – זה נחמד להגיד לי לחכות חודשיים וחצי, אבל כל יום שעובר אנשים מתים, מתים, ואני מכירה אותם, לא שתי אלה שיושבות שם.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה לנצל את שתי הדקות שעומדות לרשותי כדי להביא לכם את עמדת משרד הבריאות, העמדה הרשמית של משרד הבריאות – ולא עברתי צד.

מיכל מרים וולדיגר: אני אגיד לכם איך אני יודעת מה העמדה הרשמית של משרד הבריאות.

מיכל מרים וולדיגר: לפני חודשיים וחצי עמדה פה שרה ונאמה, אז אני רק רוצה לקרוא לכם כמה מילים שהיא אמרה.

מיכל מרים וולדיגר: אוקיי?

מיכל מרים וולדיגר: תאזינו: "מהותית, בשם משרד הבריאות ושר הבריאות, הם סבורים שמדובר במהלך ראוי", החוק שלי, "וכוונת המחוקק מלכתחילה הייתה להעביר בסופו של יום את כל השירותים שבאחריות המדינה לאחריות הקופות.

מיכל מרים וולדיגר: בהסכמים הקואליציוניים הוסכם כי כחלק מהשלמת הרפורמה לבריאות הנפש, רפורמה חשובה ביותר, תיעשה העברה של תחום ההתמכרויות לקופות החולים, והתחלת עבודת מטה של משרד הבריאות.

מיכל מרים וולדיגר: הגם", ממשיכה השרה ואומרת, "הגם שהמהלך נכון וראוי", היא אומרת, "נכון שיבוצע במסגרת עבודת מטה סדורה טרם מימושו, וכך מתכוון לעשות משרד הבריאות, באופן שיאפשר הבנה מעמיקה" ובלה בלה בלה.

מיכל מרים וולדיגר: ואז היא אומרת לי: "מיכל, את מקשיבה?" היא שואלת אותי, ואני הקשבתי, הקשבתי מאוד טוב, ואני בוחרת שוב להעתיק את מה שהיא אומרת לי.

מיכל מרים וולדיגר: "לטענת שר הבריאות", היא אומרת, "אין צורך בכלל בתיקון חקיקה על מנת לבצע העברת האחריות לקופות, שכן בהתאם להוראות סעיף 69 לחוק בריאות ממלכתי, דרך המלך", אומרת השרה, "לביצוע השינוי הזה היא צו של שר הבריאות, והוא מתכוון להשתמש בכך, בהסכמת שר האוצר ובאישור הממשלה".

מיכל מרים וולדיגר: רגע רגע, נעצור שנייה, אוקיי?

מיכל מרים וולדיגר: כבוד השרה אומרת ששר הבריאות ניצן הורוביץ התכוון לעשות זאת בעבודת מטה סדורה.

ניצן הורוביץ: איזו שרה?

ניצן הורוביץ: השיבה בשמי?

מיכל מרים וולדיגר: השיבה במקום השר, כן.

מיכל מרים וולדיגר: היא אמרה שהשר הורוביץ מתכוון לעשות עבודה מטה סדורה, באישור שר האוצר ואישור הממשלה.

מיכל מרים וולדיגר: למה זה לא קרה עד עכשיו, למה?

מיכל מרים וולדיגר: כי שר האוצר לא אישר, כי הממשלה לא אישרה?

מיכל מרים וולדיגר: מי בממשלה לא אישר?

מיכל מרים וולדיגר: אולי תגלו לנו, נפגעי התחלואה הכפולה רוצים לדעת מה קרה פה.

מיכל מרים וולדיגר: חודשיים וחצי ושום דבר לא זז, אוקיי?

מיכל מרים וולדיגר: שום דבר לא.

מיכל מרים וולדיגר: ואני רגע ממשיכה לצטט.

מיכל מרים וולדיגר: היא אומרת, השרה: "על כן אבקש מחבריי חברי הכנסת", כך היא אמרה, תקשיבו, "להצביע נגד הצעה זו".

מיכל מרים וולדיגר: נגד ההצעה.

מיכל מרים וולדיגר: קואליציה – שרן, הצבעת נגד ההצעה הזאת.

מיכל מרים וולדיגר: אני ממשיכה.

מיכל מרים וולדיגר: מה היא עוד אומרת?

מיכל מרים וולדיגר: "בסוף יש הרבה מאוד חוקים", היא מסבירה לי.

מיכל מרים וולדיגר: "לבית הזה יגיעו הרבה מאוד חוקים".

מיכל מרים וולדיגר: אני יכולה לומר לך – היא פונה אליי – שכדי לשנות מציאות לא צריך חקיקה.

מיכל מרים וולדיגר: אני אומרת לכם, אם יש אפשרות לשר הבריאות להשתמש בצו – ובאמת, צריך לעשות פה עבודה רצינית, ואולי זאת הדרך הנכונה – למה זה לא נעשה עד היום?

מיכל מרים וולדיגר: מה השתנה?

מיכל מרים וולדיגר: אני לא מבינה.

מיקי לוי: בבקשה לסיים.

מיכל מרים וולדיגר: אני מסיימת.

מיכל מרים וולדיגר: אני מסיימת.

מיכל מרים וולדיגר: אמרה כבוד השרה: זה הדבר הנכון לעשות, זאת דרך המלך – "לדאוג שהרפורמה הזו, שהיא כל כך חשובה – – – תיעשה כך שהיא תעזור להציל נפשות.

מיכל מרים וולדיגר: מדובר בהצלת נפשות", והחוק הזה הוא באמת חשוב.

מיכל מרים וולדיגר: רגע, כבוד השרה, אני לא מצליחה להבין: הצלת נפשות?

מיכל מרים וולדיגר: אז איפה הייתם חודשיים וחצי?

מיכל מרים וולדיגר: אה, אני מבינה, כדי שעידית ושרן יזכו בקרדיט.

מיכל מרים וולדיגר: לא נורא, תסלחי לי – – –

מיקי לוי: תודה רבה.

מיכל מרים וולדיגר: אני מסיימת, עוד משפט אחד.

מיכל מרים וולדיגר: אני חושבת שזו בושה וחרפה, וכשמדברים איתי על ממשלת שינוי, אז כנראה אני מבינה – השינוי הוא להיות בוטים ולהיות כאלה שגונבים קרדיט, כי מה שחשוב זה הקרדיט ולא העניין.

מיכל מרים וולדיגר: אז אני לא עושה כך, כי אני חושבת שכל מי שצופה בי בבית, כל מי שנמצא פה, יודע שפגועי הנפש צריכים את החוק הזה, במיוחד אלה שסובלים מתחלואה כפולה.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן אני קוראת לחבריי, למרות שזה מגעיל ולא נעים, אנא – בשבילי, לא בשבילן – תצביעו בעד החוק הזה.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

מיקי לוי: תודה.

יעקב מרגי: זו דוגמה מכובדת של חבר כנסת.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/1828/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: בבקשה, חברת הכנסת שרן השכל.

מיקי לוי: דקה מהמקום, בבקשה.

מיקי לוי: ישיב, כמובן, שר הבריאות.

אורית סטרוק: את צריכה לבקש סליחה ממיכל.

שרן השכל: קודם כול, אני רוצה לנצל את הדקה שיש לי – – –

מיכל מרים וולדיגר: – – – שזה חוק שלי – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת וולדיגר, אני לא ראיתי שהיא הפריעה לך.

מיקי לוי: בבקשה.

אורית סטרוק: – – – חברה שלי.

מיקי לוי: בבקשה.

שרן השכל: שני דברים.

שרן השכל: הדבר הראשון, בגלל שיש לי דקה אחת מאוד מאוד מצומצמת – ואני מבקשת לתת הארכה משום שהפריעו לי – חשוב לי לציין שני דברים: הדבר הראשון הוא שיכול להיות שלא הובנתי נכון בנאום הקודם שלי, ואני רוצה להבהיר.

שרן השכל: התלונות וההלנות על מה שקרה לחולים בשנתיים האחרונות הן לגבי הרפורמה שהעביר השר ליצמן.

שרן השכל: השר ניצן הורוביץ פתוח ונכון לבוא ולתקן את אותן עוולות שנעשו לאותם חולים.

שרן השכל: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא, ואני מודה ומברכת על שיתוף הפעולה הזה.

שרן השכל: דבר ראשון.

קריאה: למה לא אישרתם את זה לפני חודשיים?

ינון אזולאי: – – –

שרן השכל: הדבר השני, בעניין ההתמכרויות.

מיקי לוי: לא, לא נהוג להפריע בדקה מהצד.

מיקי לוי: תודה.

ינון אזולאי: מספיק עם היוהרה הזאת.

ינון אזולאי: מספיק.

שרן השכל: אדוני היושב-ראש, יש לי בדיוק עוד 30 שניות, אז אני מבקשת לשמור על השקט.

מיקי לוי: בבקשה, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: לא, אי-אפשר כבר לשמוע את היוהרה הזאת.

ינון אזולאי: אי-אפשר.

שרן השכל: אני רוצה להבהיר, גם לחברת הכנסת וולדיגר, שהגישה הצעת חוק והנושא בדמה: עם כל הכבוד, תקווה חדשה התחייבה לעניין הזה במצע הבחירות שלה עוד לפני שחברת הכנסת וולדיגר הייתה בכנסת.

שרן השכל: בנוסף לכך – – –

קריאות: – – –

שרן השכל: בנוסף לכך, אנחנו הכנסנו את הנושא לתוך ההסכמים הקואליציוניים.

אורית סטרוק: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, מספיק.

מיקי לוי: תודה.

שרן השכל: הייתי מאוד שמחה אם הייתם נכנסים יחד איתנו לתוך הקואליציה ועובדים – –

קריאות: – – –

שרן השכל: – – בקושי רב על מנת לשפר את מצבם של החולים במדינת ישראל.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס, בעמידה וגם צועק?

שרן השכל: אבל כנראה שיש לכם פוליטיקה שהיא יותר חשובה מהחולים במדינת ישראל – –

משה ארבל: נתת לה עשר דקות.

מיקי לוי: אבל יש לה דקה.

מיקי לוי: דקה.

שרן השכל: – – מההזנחה הפושעת של אנשים שיש להם התמכרויות – –

ינון אזולאי: הזנחה פושעת – – –

מיכל מרים וולדיגר: – – –

שרן השכל: – – שלא טיפלו בהן במשך שנים, ונתנו להם למות ברחובות משום שלא היה להם מקום לטיפול.

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, חברת הכנסת וולדיגר.

שרן השכל: זה המצב עם חברייך לאופוזיציה – –

מיכל מרים וולדיגר: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת וולדיגר, לא אישרתי לך להפריע לה.

שרן השכל: – – שעד לפני ממש כמה חודשים היו באותו כיסא שיכלו לשנות את זה.

שרן השכל: אז עם כל הכבוד – –

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה.

שרן השכל: – – אני מאוד גאה ושמחה על שיתוף הפעולה בינינו, בין תקווה חדשה לבין מפלגת ימינה ועידית סילמן ובין שר הבריאות ניצן הורוביץ, ונשמח אם חברי האופוזיציה גם כן יצטרפו לעניין הזה.

מיקי לוי: תודה.

שרן השכל: אנחנו מברכים, וזו עוד הוכחה שבסוף יש פוליטיקה שבה כאשר אתה מבטיח הבטחות בחירות זה בעצם חוזה עבודה מול הציבור – – –

קריאות: – – –

מיקי לוי: תודה רבה.

שרן השכל: ואנחנו מקיימים סעיף אחרי סעיף.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חברת הכנסת השכל, תודה רבה.

אורית סטרוק: סליחה, רק סליחה.

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, היא ירדה, היא סיימה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: שר הבריאות עונה במשולב על שלוש ההצעות.

מיכל מרים וולדיגר: אני מבקשת להגיב.

מיכל מרים וולדיגר: היא הזכירה את השם שלי.

מיקי לוי: לא, לא, את לא יכולה להגיב כי השר על הדוכן כרגע.

מיקי לוי: נגמר, תודה.

ניצן הורוביץ: חברת הכנסת מיכל, קודם כול אני אזכיר את השם שלך – וולדיגר – לטובה.

ניצן הורוביץ: אני רוצה לשבח את חברת הכנסת מיכל וולדיגר, שהעניין הזה בנפשה, והיא מדברת מדם ליבה, ותבורך על המאמצים שהיא עושה בעניין הזה.

משה ארבל: ולכן ממשלתך הפילה את החוק שלה.

משה ארבל: תודה רבה שבירכת באמת.

ניצן הורוביץ: אז רגע.

ניצן הורוביץ: אז עכשיו היא הצמידה, וזה בסדר גמור.

בצלאל סמוטריץ': השר, כל הכבוד.

בצלאל סמוטריץ': הוא לפחות בירך אותה.

ניצן הורוביץ: עכשיו בואו, לגופו של עניין.

ניצן הורוביץ: מרגי, לגופו של עניין.

קריאות: – – –

ניצן הורוביץ: קודם כול, צריך להגיד את זה.

ניצן הורוביץ: היא עניינית, וזה בסדר גמור.

ניצן הורוביץ: והנושא הזה חשוב מכדי שאנחנו פה נעשה בו סחר-מכר.

אורית סטרוק: – – – על גנבה?

ניצן הורוביץ: עכשיו אני רוצה להגיד, זה גם טוב שיש חברי כנסת שנושא הבריאות הוא קריטי עבורם.

ניצן הורוביץ: ובכלל, אנחנו רואים – ואולי זה סימן לאיזו נורמליזציה – שנושא הבריאות תופס כותרות ראשיות, ואנשים דנים על מחלות, חיסונים, התמחויות ובתי חולים ולא רק מה שהיה בעבר, פוליטיקה וכל מיני סיפורים כאלה, כי זה בסוף מה שמעסיק את הבן אדם ואת האזרח.

ניצן הורוביץ: לגופן של הצעות החוק האלה, הצעד הוא חשוב ונכון.

ניצן הורוביץ: אלה התמכרויות מגוונות: זה התמכרויות לאלכוהול, סמים, הימורים – יש מגוון של התמכרויות שאדם יכול ליפול אליהן.

ניצן הורוביץ: הטיפול בהן צריך להיות בקופות החולים, כמו טיפול בכל בעיה אחרת.

ניצן הורוביץ: נדרשנו לזה כחלק מהנושא הגדול של חיזוק בריאות הנפש בקהילה.

ניצן הורוביץ: זאת אומרת, הטיפול הפסיכותרפי בקהילה, ופה, באופן מיוחד וספציפי, בהתמכרויות.

ניצן הורוביץ: עכשיו תראו, התמכרויות זו מחלה, ובן אדם שנופל להתמכרות, זה משפיע על כל משפחתו וסביבתו.

ניצן הורוביץ: אנשים מאבדים את חייהם, באמת פשוטו כמשמעו, כתוצאה מהתמכרות לאלכוהול, לסמים להימורים, למין – יש כל מיני סוגים.

ניצן הורוביץ: ולכן הכוונה כאן, של העברת הנושא – שחלקו היום הוא במשרד הבריאות, חלקו בקופות וחלקו בשום מקום בכלל – לאחריות מלאה של הקופות הוא נכון.

ניצן הורוביץ: אלא מה, כמו בבריאות הנפש באופן כללי – וזה היה הרי חלק מהרפורמה של 2015 בבריאות הנפש – הנושא הזה לא מקבל את המענה הדרוש לו בקופות החולים.

ניצן הורוביץ: כל בן אדם שמנסה לקבוע תור לטיפול פסיכותרפי בקהילה יכול לפעמים לחכות חודשים רבים לתור.

ניצן הורוביץ: אנחנו לא רוצים לזרוק את זה על הקופות בלי שתהיה תשתית ובלי שתהיה עבודה עם הקופות, שבאמת יהיה מענה לזה בקופות.

ניצן הורוביץ: לכן אנחנו התחלנו בעבודת מטה בתוך משרד הבריאות, והיא עבודת מטה אינטנסיבית.

ניצן הורוביץ: אני לא אומר פה "עבודת מטה" בשביל סתם להגיד, אלא זו עבודת מטה אמיתית.

ניצן הורוביץ: גם יש תקצוב מסוים לעניין הזה שהובטח כך שזה לא מילים באוויר, ואנחנו באמת רוצים שזה יטופל בקופות החולים.

ניצן הורוביץ: דרך המלך, הייתי אומר, היא לעשות את העניין הזה זה בצו שלי ולא בחקיקה ראשית.

ניצן הורוביץ: חוק ביטוח בריאות ממלכתי קובע בסעיף 69 שביצוע השינוי, העברה בין התוספות, הוא בצו של שר הבריאות, בהסכמת שר האוצר ובאישור הממשלה.

ניצן הורוביץ: יחד עם זאת יש פה הצעות חוק של כמה חברות כנסת שרוצות לקדם את העניין, ולכן אמרנו שאנחנו מוכנים לתמוך בזה בקריאה טרומית.

ניצן הורוביץ: לאחר מכן, היות שהנושא הוא מורכב, סבוך, קשה, ומדובר פה באנשים שהם במצבי קיצון ואנחנו לא רוצים להפקיר אותם, הנושא הזה יעבור לוועדת שרים, ובהמשך העבודה תקודם במסגרת צוות בין-משרדי.

ניצן הורוביץ: אני באמת מקווה, כשר הבריאות, שאני אוכל בקרוב לבוא לפה, אחרי שהעניין הזה יאושר, ונוכל להעביר את הטיפול בהתמכרויות – כי התמכרות זה באמת דבר קשה ביותר, קשה ביותר, והטיפול זה טיפול ממושך.

ניצן הורוביץ: זה לא דבר פשוט לטפל בזה, ודרושה מומחיות לטיפול בהתמכרויות.

ניצן הורוביץ: ומה שאנחנו רוצים – וזו תפיסה אולי יותר כוללת של הנושא – שאנשים לא יגיעו למצבים אובדניים, למצבים של פגיעה עצמית, למצבים של הידרדרות שיחייבו חלילה אשפוז בבית חולים לבריאות הנפש, אלא שהדבר הזה יטופל במסגרת הקהילה; שאדם ימשיך לחיות את חייו או יוכל לחיות את חייו, כי ברגע שאתה בהתמכרות עמוקה אתה בעצם מפסיק לחיות את חייך.

ניצן הורוביץ: ולצערי, יש לנו המון המון אנשים בארץ שנפלו להתמכרות ולא יכולים לצאת מזה.

ניצן הורוביץ: לא יכולים לצאת מזה.

ניצן הורוביץ: ואנחנו, במקרים האלה – ופה התפיסה, אני חושב, של הבריאות הציבורית.

ניצן הורוביץ: שום ביטוח פרטי ושום גוף פרטי ושום יוזמה פרטית לא יוציאו אנשים מהמצבים האלה.

ניצן הורוביץ: זה לא רווחי.

ניצן הורוביץ: אלה אנשים במצבי קיצון.

ניצן הורוביץ: בדרך כלל גם איך להם איך לשלם.

ניצן הורוביץ: רק המדינה, המדינה יכולה לעזור, וזו התפיסה של בריאות ציבורית.

ניצן הורוביץ: בריאות ציבורית זאת בסופו של דבר רשת הביטחון שמונעת מבן אדם ליפול ולהתרסק.

ניצן הורוביץ: חייבת להיות רשת בריאות ציבורית שנותנת לו, אוחזת בו באמת ברגעים שעלולים להיות הרגעים האחרונים.

ניצן הורוביץ: ולכן, כל מי שמנסה לפגוע בבריאות הציבורית, להפריט שירותים של בריאות ציבורית, לקצץ בשירותים של בריאות ציבורית, פוגע באופן ישיר בציבור ובאנשים שהכי הכי זקוקים לזה.

ניצן הורוביץ: אנשים שהם מכורים, אנשים שהם מכורים – אתם לא תראו אותם פה, בלובי בכנסת, ואתם לא תראו אותם בטלוויזיה.

ניצן הורוביץ: אלה אנשים שאין להם קול ואין להם הרבה השפעה וכוח, אבל הם רבים רבים רבים מאוד בינינו, ולכן אנחנו צריכים לתת להם יד ולא להפקיר אותם, לתת להם יד.

ניצן הורוביץ: ולתמוך בבריאות ציבורית זה לא לשרוף כסף, כמו שכל מיני אנשים שבאים מתוך איזושהי גישה כלכלית כביכול חושבים; בריאות ציבורית זה סוציאל-דמוקרטיה, זאת רשת הגנה חברתית.

ניצן הורוביץ: אין חברה מתוקנת בלי בריאות ציבורית, בלי חינוך ציבורי, וזה גם נכון לגבי תחומים אחרים, כמו דיור ציבורי ותחבורה ציבורית, על פי ערך השוויון.

ניצן הורוביץ: חברת הכנסת עידית סילמן, אני עומד לסיים, אז אני רוצה להודות לך על תשומת הלב – את גם יושבת-ראש ועדת הבריאות – ואני קורא לכל חברי הכנסת לתמוך.

ניצן הורוביץ: כאמור, הצעת החוק תחזור אחרי הקריאה הטרומית לממשלה, ותקודם בצוות בין-משרדי.

קריאה: אתה יכול לשיר שיר בינתיים.

יעקב מרגי: כולם בעד, כולם בעד.

יעקב מרגי: מה הסיפור?

ניצן הורוביץ: אני אוהב, מרגי, לדבר בעניין, לדבר לעניין, אז אני לא אוהב שעושים את הדברים האלה.

ניצן הורוביץ: בכל אופן, חוק ביטוח בריאות ממלכתי, שנחקק בתקופת ממשלתו של יצחק רבין, הוא עד עצם היום הזה הבסיס לבריאות הציבורית שלנו.

ניצן הורוביץ: לצערי, לצערי, החלק של הציבורי, של הממשלה, הולך ופוחת, והחלק של הפרטי הולך ועולה.

ניצן הורוביץ: היום אנחנו עומדים על משהו כמו 60% הוצאה ציבורית ו-40% פרטית, שזה הרבה יותר מדי.

ניצן הורוביץ: זה פער שהוא לא טוב, וגם הוא הולך ונשחק, לצערי.

ניצן הורוביץ: המטרה שלי כשר בריאות היא להחזיר את הבריאות הציבורית למעמד שלה, לחזק אותה.

ניצן הורוביץ: לא את הפרטית; לחזק את הבריאות הציבורית, כדי שכל בן אדם, בלי קשר למוצא שלו, למעמד שלו, לדת שלו, להכנסה שלו, למקום המגורים שלו, יקבל את אותו שירות ממערכת הבריאות כמו אדם שהוא חזק ומקושר ומבוסס.

ניצן הורוביץ: ולכן – אני מסיים, אני מסיים כאן – לתשומת ליבכם, אני קורא לחברי הכנסת להצביע בעד הצעת החוק.

ניצן הורוביץ: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מרגי ביקש להתנגד, בבקשה, להצעת החוק הראשונה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, תקשיבו, חבריי חברי הכנסת, תתפלאו לשמוע – קיבלתי טלפון מהפרוטוקול.

יעקב מרגי: הוא אמר לי שהוא מסמיק, ואין לו מספיק דם בעורקים כדי להסמיק.

יעקב מרגי: רבותיי, הייתה תופעה של העתקת חוקים כאן בכנסת, אבל לפחות רושמים איזו שורה למטה.

יעקב מרגי: ממתי כתבנו "נסיבות מיוחדות" על זה שהמעתיקה היא יושבת-ראש הקואליציה?

יעקב מרגי: צר לי לומר לך, אדוני היושב-ראש, אני בנשיאות לא שמתי לב.

יעקב מרגי: ראיתי את ההתלחשות לגבי החוקים שלהם.

יעקב מרגי: זה בניגוד לתקנון.

יעקב מרגי: תקנון הכנסת אומר: חוק שנפל – חצי שנה לא עולה במליאה.

יעקב מרגי: עד כמה תקמטו את תקנון הכנסת?

יעקב מרגי: רגע, תן לי, תן לי.

יעקב מרגי: נא לא להפריע לי.

יעקב מרגי: חברת הכנסת סילמן העתיקה את החוק של מיכל וולדיגר מילה במילה.

יעקב מרגי: רבותיי, הינה אני אומר לכם, חברי האופוזיציה: מחר, כל החוקים הטובים שלנו – אותו גורל.

יעקב מרגי: זו ממשלת השינוי?

יעקב מרגי: בזה אתם מתפארים?

יעקב מרגי: אוי לכם.

יעקב מרגי: בושה אם בזה אתם מתפארים.

קריאה: – – –

יעקב מרגי: מה, אין?

יעקב מרגי: אתם לא מסוגלים?

יעקב מרגי: לא מסוגלים לומר: חוק ראוי?

יעקב מרגי: תאמרו את האמת: אנחנו נביא אותו, הקואליציה.

יעקב מרגי: מותר לכם, אבל תמתינו, לפחות תתאפקו חצי שנה.

יעקב מרגי: מה קרה?

יעקב מרגי: מה הביזיון הזה?

יעקב מרגי: עומדת כאן חברת הכנסת – עולה לה בבריאות לומר שזה חוק של מיכל וולדיגר?

יעקב מרגי: לאן הגענו?

יעקב מרגי: לאן הגענו?

יעקב מרגי: ביזיון.

יעקב מרגי: אני מתבייש.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, אני מתבייש שאני היום – נירה שפק, את זוכרת שבנאום הראשון שלך מהצד אמרת:

יעקב מרגי: אני מתביישת בבית הזה – והערתי לך?

יעקב מרגי: אמרתי לך, יהיו לך עוד הרבה הזדמנויות להתבייש.

יעקב מרגי: זו אחת הדוגמאות.

יעקב מרגי: בחיים לא נהגנו כך בכנסת.

יעקב מרגי: ידענו לפרגן אחד לשני, ידענו להתנהל עניינית.

יעקב מרגי: מה קרה, שכחתם?

מיכל רוזין: להביא דוגמאות – – –

יעקב מרגי: נכון, היו, היו, אבל מיכל, לא חיכינו חצי שנה?

עידית סילמן: – – –

יעקב מרגי: דילגנו על תקנון הכנסת?

יעקב מרגי: רבותיי, רבותיי, רבותיי, אני רוצה לומר, תקשיבו, אני בכוונה עליתי לדבר – –

עידית סילמן: – – –

יעקב מרגי: – – כי אנחנו בתחילת הקדנציה.

יעקב מרגי: אנחנו בתחילת הקדנציה.

יעקב מרגי: התנהלות כזאת תבוא לכולנו בפרצוף.

יעקב מרגי: זה יחזור אליכם כבומרנג.

יעקב מרגי: רבותיי, קווים אדומים שאתם מסרטטים עכשיו – יבוא מישהו אחריכם ויסרטט קו אדום יותר קרוב.

יעקב מרגי: ואתם, שהתביישתם בהתנהגות של הבניין הזה, אתם, שחששתם לגורלה של הכנסת, אתם, שהרמתם דגלים של ערכי המוסר, אתם יום-יום, יום-יום, יום אחר יום, מכלים את אותן סיסמאות.

מיקי לוי: תודה, תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, נא לשבת.

מיקי לוי: ההצבעה היא הצבעה אלקטרונית.

מיקי לוי: שלוש הצבעות.

מיקי לוי: בבקשה להצביע.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 63

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 63, נגד – אפס.

מיקי לוי: בבקשה להוסיף את חבר הכנסת רוטמן וחבר הכנסת מקלב.

מיקי לוי: ההצבעה שלכם היא בעד?

מיקי לוי: אז 65 בעד, חבר הכנסת ביטון, בתוספת.

מיקי לוי: הצעת החוק התקבלה, ותעבור לדיון בוועדת הבריאות.

מיקי לוי: אנחנו עוברים, אנחנו עוברים – – –

מיכאל מלכיאלי: כספים, כספים – – –

מיקי לוי: אוקיי, הבנתי, הבנתי.

מיקי לוי: ההצעה תעבור לוועדת הכנסת.

יצחק פינדרוס: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס, תודה.

מיקי לוי: ההצעה תעבור לוועדת הכנסת כדי לקבוע להיכן היא תישלח.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצעת החוק השנייה, של חברת הכנסת וולדיגר.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 72

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 72, נגד – אחד.

מיקי לוי: הצעת החוק עברה, ותועבר לוועדת הבריאות.

מיקי לוי: רווחה?

מיקי לוי: ההצעה תעבור לוועדת הכנסת כדי לקבוע להיכן תישלח.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצעת החוק השלישית באותו נושא, של חברת הכנסת השכל.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 63

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 63, נגד – שניים.

מיקי לוי: ההצעה עברה, ותועבר לוועדת הבריאות.

מיקי לוי: לא הצלחת להצביע?

מיקי לוי: מה את מצביעה, בעד?

מיקי לוי: את שתי ההצבעות האחרונות של חברת הכנסת לוי אבקסיס בבקשה להכניס לפרוטוקול.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצעה הבאה – הצעת חוק יום בריאות הנפש, התשפ"א–2021, הצעת חברת הכנסת וולדיגר וקבוצת חברי הכנסת.

מיקי לוי: תנמק את ההצעה חברת הכנסת וולדיגר, בבקשה.

מיקי לוי: מאירים לי כאן, באל"ף, שכל הצעות החוק הקודמות יועברו לוועדת הכנסת כדי להצביע להיכן הן יועלו וידונו בהן.

מיקי לוי: חברת הכנסת וולדיגר, את רוצה להגיב על מה שהיה או שאת מוותרת?

מיכל מרים וולדיגר: – – –

מיקי לוי: אז בואי, תעשי את זה במשולב.

מיקי לוי: תביאי את הצעת החוק, ניתן לך כמה דקות, ואחר כך ניתן לך כמה דקות כדי להציג את החוק החדש.

מיקי לוי: בבקשה, חברת הכנסת וולדיגר, אני אתן לך לעשות משולב.

מיכל מרים וולדיגר: – – –

מיקי לוי: למה?

מיקי לוי: הוא בסדר-היום.

מיקי לוי: את רוצה לדלג עליו?

מיקי לוי: את לא מוכנה – – –

קריאות: – – –

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה, חברת הכנסת וולדיגר.

מיקי לוי: תגיבי על הדברים, ואחר כך נעבור להצעת החוק שלך.

מיכל מרים וולדיגר: אז קודם כול אני רוצה להגיב על הדברים שנאמרו קודם.

מיכל מרים וולדיגר: אמרה שרן שאני לכאורה, לכאורה, גנבתי את החוק שלי מההסכמים הקואליציוניים.

מיכל מרים וולדיגר: ההסכמים הקואליציוניים – אני רוצה רגע להזכיר לך שאני הגשתי את החוק שלי במאי.

מיכל מרים וולדיגר: הקואליציה והממשלה הוקמו ביוני, ההסכמים הקואליציוניים הם מיוני, אז לא יכולתי בכלל לעיין בהם.

מיכל מרים וולדיגר: אולי אתם לקחתם מהחוק שלי לתוך ההסכמים הקואליציוניים את הצעת החוק הזו.

מיכל מרים וולדיגר: אז סדר-יום – בואי נסדר את הדברים ונדייק אותם, כי ההסכמים שלכם נעשו אחרי הצעת החוק שלי.

מיכל מרים וולדיגר: זה דבר ראשון, אוקיי?

מיכל מרים וולדיגר: אז ממש לא העתקתי ולא חשבתי אפילו על מה שאתם רוצים.

מיכל מרים וולדיגר: עכשיו אני חושבת שמן הראוי שאם את רואה חוק – ואת באמת, שרן, העתקת את החוק, וזה בסדר, זה מבורך, זה גם מחמיא לי, אפילו את דברי ההסבר, וזה בסדר – תבואי ותגידי מילה.

מיכל מרים וולדיגר: אני חושבת שיש פה איזה כללים שלדעתי הם בסיסיים ביותר, גם אם הם לא כתובים בתקנון.

מיכל מרים וולדיגר: זה חוק חדש, זה לא משהו מהכנסת הקודמת.

מיכל מרים וולדיגר: את היית בכנסת הקודמת, יכולת להגיש את זה גם אז, אם זה כל כך חשוב, וזה לא הוגש.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה להזכיר שכשאני לא הייתי, בכנסת הקודמת, גם תקווה חדשה לא הייתה בכנסת הקודמת, אז כך שלהגיד שזה משהו שאתם דוגלים בו – קצת קשה לי להבין את זה.

מיכל מרים וולדיגר: צר לי.

מיכל מרים וולדיגר: אומנם אני חדשה בכנסת ואומנם אנחנו מתעסקים בפוליטיקה, אבל גם לזה יש גבול, ולדעתי עברתם אותו.

מיכל מרים וולדיגר: [הצעת חוק פ/1735/24; נספחות.

מיכל מרים וולדיגר: ]

מיכל מרים וולדיגר: עכשיו אני אעבור להצעת החוק שלי.

מיכל מרים וולדיגר: אומנם אין לי כאן את הנאום שכתבתי, אבל אני כן רוצה לדבר עליה.

מיכל מרים וולדיגר: השבוע הזה הוא שבוע בריאות הנפש, וביום ראשון היה יום בריאות הנפש הבין-לאומי.

מיכל מרים וולדיגר: יש לא מעט מדינות בעולם שהיום הזה מוכר בהן בחוק כיום להעלאת המודעות.

מיכל מרים וולדיגר: עכשיו אני רוצה רגע להסביר לכם למה הכוונה בהעלאת המודעות.

מיכל מרים וולדיגר: אני מבינה שאני לא כל כך בתשומת הלב של כולם, גם לא של שר הבריאות – ואגב, אני רוצה להודות לשר הבריאות, אני רוצה להודות לשר הבריאות, שהנושא של בריאות הנפש בהחלט נמצא אצלו בראש סדר העדיפויות, רק לצערי הרב זה רק אצלו, כנראה, ולא אצל יתר השרים והקואליציה.

מיכל מרים וולדיגר: יום בריאות הנפש הבין-לאומי, כמו שאמרתי, הוא יום חשוב להעלאת המודעות והגברת הידע ושבירת הסטיגמות.

מיכל מרים וולדיגר: יכול להיות מאוד שגם במחלות אחרות, במוגבלויות אחרות ובנכויות אחרות אין מספיק מודעות, אבל בבריאות הנפש חוסר המודעות, הסטיגמות והדעות השליליות, כמו שאמרתי פה אתמול, הורגים.

מיכל מרים וולדיגר: הורגים.

מיכל מרים וולדיגר: מי שיש לו מחלה קשה אחרת, אולי הוא מתבייש, אבל הוא מקבל טיפול כזה או אחר.

מיכל מרים וולדיגר: אבל בבריאות הנפש, אם נעלה את זה למודעות, ולא רק בכנסת, לא רק פה, במליאה ובוועדות, אלא בבתי הספר; אם נדבר על זה, לא נתבייש, ננכיח את זה; ננגיש את המידע שבריאות הנפש זה לא משהו מפחיד, זה לא שד, זה לא איזה משהו דמוני, שאימאל'ה, כל בן אדם שרוצח, מייד שולחים אותו לבדיקה פסיכיאטרית, שמא הוא משוגע, שמא הוא חולה נפש – מילים שהפכו לגנאי; אם אנחנו נבין שככל שנטפל בבעיה הזאת יותר מוקדם, ככל שזו אפילו לא תהיה בעיה, זה יהיה קושי נפשי, ואם ילד מתלונן שכואבת לו הבטן, אימא שלו או אבא שלו ייקחו אותו לרופא משפחה לבדוק דברים גופניים שאולי מהם נובע הכאב אבל באותה מידה הם גם ייקחו אותו לפסיכולוג לטיפול נפשי כזה או אחר – ככל שנקדים ונעשה את זה כך ייטב.

מיכל מרים וולדיגר: אתם יודעים – אני רואה שרובכם לא בקשב, אבל על הצעת החוק הזאת שלי חתמו כל סיעות הקואליציה והאופוזיציה.

מיכל מרים וולדיגר: חברתי שלא נמצאת פה, או אולי כן, עידית סילמן, חתמה על החוק הזה; שרן השכל חתמה על החוק הזה; מירב בן ארי חתמה על החוק הזה – –

– – –

מיכל מרים וולדיגר: – – כולם חתמו על החוק הזה.

מיכל מרים וולדיגר: כשפניתי לשרים היקרים שלנו, הם אמרו לי: כן, אנחנו בעד, אבל לצערי הרב, יש עדיין משחקי קואליציה–אופוזיציה.

מיכל מרים וולדיגר: הגיעה אל אוזני השמועה: מיכל, בקואליציה החליטו שלא מעבירים חוקים של אופוזיציה עד אחרי העברת התקציב.

מיכל מרים וולדיגר: אז שלא יספרו לנו שהם ענייניים.

מיכל מרים וולדיגר: אל תאמינו לזה, הם ממש לא ענייניים.

מיכל מרים וולדיגר: יש דברים שהם חשובים ביותר.

מיכל מרים וולדיגר: בגלל שאנחנו היום בשבוע בריאות הנפש.

מיכל מרים וולדיגר: לא היה מכובד יותר ומנכיח יותר את זה שכנסת ישראל כולה, בין היושבים בצד הזה ובין היושבים בצד הזה, הייתה אומרת לפגועי הנפש: אתם חשובים לנו, אנחנו רואים אתכם, אל תתחבאו?

הם לא – – – לא – – – הם לא מפרגנים לנו על זה.

זו בושה – – –

מיכל מרים וולדיגר: הם גם לא מקשיבים, אז זה בסדר, אני מדברת אליך.

מיכל מרים וולדיגר: שתיהן חתומות על החוק והן לא מקשיבות, אז בסדר.

– – –

מיכל מרים וולדיגר: יש במדינת ישראל, יעקב, למעלה מ-150,000 אנשים שהם חולים כרונית במחלות נפש, אבל יש גם הרבה מעבר לכך, שצריכים טיפול נפשי בגלל טראומה כזאת או אחרת, ואם הם לא ילכו לטפל, המחלה – אותו קושי ילך ויתפח ויהפוך למחלה, שגם תעלה כסף למדינת ישראל.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן, כמה טוב היה אם ועדת השרים הייתה אומרת: יאללה, מעלים את זה להצבעה ונצביע בטרומית, ואם יש קשיים כאלה ואחרים, נשב על זה, כי מי כמוכם יודע שלא כל טרומית הופכת לחוק.

מיכל מרים וולדיגר: אבל לא, מה פתאום, מה פתאום?

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו ענייניים.

מיכל מרים וולדיגר: והם לא מוכנים, אלא אני אחכה שבועיים.

מיכל מרים וולדיגר: אז אתם יודעים מה, אני אחכה שבועיים, כי בניגוד לחוק הקודם, שפשוט הורג, החוק הזה הוא לא תקציבי, הוא רק הצהרתי – להצהיר לאנשים היקרים, שאני כל כך מחוברת אליהם לא כי למדתי על זה באוניברסיטה אלא כי אני חיה איתם.

מיכל מרים וולדיגר: האנשים היקרים האלה – וזה לא אחד ולא שניים, זה מאות אלפים – אני רוצה לומר לכם שאתם יקרים לי ואתם חשובים לי.

מיכל מרים וולדיגר: גם מודעות זה דבר חשוב, ויום שביקשתי שיהיה יום מיוחד, שייקבע בחקיקה.

מיכל מרים וולדיגר: פנו אליי לא מעט אנשים בכנסת, פה, בכנסת הזאת, גם מהקואליציה וגם מהאופוזיציה וגם שרים, ואמרו לי: מיכל, שאפו לך על אתמול.

מיכל מרים וולדיגר: אתמול יושב-ראש הכנסת נעתר שיהיה יום מיוחד לבריאות הנפש, ואני ביקשתי, בחוק הזה, שיום כזה יהיה כל שנה, שאני לא אצטרך לבוא ולבקש אותו אלא הוא יהיה קבוע בחקיקה ויצוין בכל המסגרות הציבוריות במדינת ישראל.

מיכל מרים וולדיגר: אז שוב, לצערי, ועדת השרים לא קיבלה את זה, וביקשה ממני לדחות את זה בשבועיים.

מיכל מרים וולדיגר: אז אני אדחה בשבועיים את ההנמקה וההצבעה ונראה מה יקרה בשבועיים האלה.

איתן גינזבורג: לא, ההנמקה היא עכשיו; התשובה של השר וההצבעה בעוד שבועיים.

מיכל מרים וולדיגר: אתם יודעים יותר טוב ממני.

מיכל מרים וולדיגר: בכל מקרה, הצבעה לא תהיה עכשיו.

מיכל מרים וולדיגר: הבנתי נכון?

איתן גינזבורג: לפי בקשתך.

מיכל מרים וולדיגר: אוקיי, אז ההצבעה לא תהיה עכשיו, אבל אני כן קוראת לכולם להצביע בעד החוק הזה בעוד שבועיים.

מיכל מרים וולדיגר: זה חוק חשוב, זה חוק ללא תקציב, זה חוק להעלאת המודעות, וכולנו, כולנו, צריכים לקום ולהצדיע לאותם מתמודדי נפש והמשפחות שלהם, שבאמת נופלים תחת הנטל, ולהגיד להם: אנחנו איתכם.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, רבה מאוד, לחברת הכנסת מיכל וולדיגר.

איתן גינזבורג: כאמור, אדוני, תשובת השר וההצבעה יהיו במועד אחר.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/1896/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצעת חוק סיוע לקטינים נפגעי עבירות מין או אלימות (תיקון – טיפול נפשי לילדים שנפגעו מינית), של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

איתן גינזבורג: תעלה ותבוא.

איתן גינזבורג: ישיב על הצעת החוק השר מאיר כהן.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עד עשר דקות.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, אדוני היושב בראש.

אורלי לוי אבקסיס: חבריי חברי הכנסת, אני עומדת כאן לפניכם היום ואני מציעה את אחת ההצעות ההומניות ביותר, הרגישות ביותר.

אורלי לוי אבקסיס: האחריות שלנו כמבוגרים לשמור לא רק על שלומם, על נפשם ועתידם של ילדים שאיתרע מזלם ונפגשו חלילה וחס באיזה פדופיל רשע, באיזה פוגע מינית רשע, שבאחת חירב להם את החיים, את הנפש, וסלל להם מסלול אחר לחלוטין מהמסלול הנורמטיבי שהיה אמור להיות להם.

אורלי לוי אבקסיס: אני עומדת כאן לפניכם ומבקשת מכם לחשוב על כל אותם ילדים וילדות, אלה שציפור נפשם לא רק נפגעה – היא נגנבה.

אורלי לוי אבקסיס: ילדים שעברו התעללות מינית צריכים אותנו, המבוגרים, לצידם, ואם לא נהיה שם לצידם, אני שואלת אתכם, איך נוכל לישון בלילה?

אורלי לוי אבקסיס: איך המצפון שלנו יתיר לנו להמשיך ולהתהלך, לחייך, לחיות את חיינו ברוגע, בזמן שברגע אחד חייהם של ילדים נעצרו?

אורלי לוי אבקסיס: הם כנראה לא יחייכו יותר את אותו חיוך ישן, תמים ואמיתי, כי אם וכאשר אחרי אירוע של פגיעה כל כך קשה יעלה חיוך על פני אותו ילד, סביר להניח שהוא יהיה מריר, הוא יהיה כואב והוא יסתיר מאחוריו פצע עמוק.

אורלי לוי אבקסיס: רק הבוקר פורסם בידיעות אחרונות, בכתבה של הדר גיל-עד, כי זמן ההמתנה לסיוע נפשי עומד על שנה וחצי – פרק זמן ארוך, בלתי נסבל, בלתי נתפס לכל אותם אנשים שחוו חוויה כל כך קשה, ששעון העצר – שעון בדמות שעון חול תנסו לדמיין לכם, של חיים נורמטיביים – יש סיכוי קטן שאם לא נעצור את השעון הזה, לא נצליח להציל גם את הסיכוי שאותם אנשים יחזרו לחיים נורמטיביים.

אורלי לוי אבקסיס: ואני אומרת לכם, חבריי בקואליציה, נכון, יש ועדת שרים לחקיקה שמורה לכם, חברים מהקואליציה, להתנגד לחוקים שמוצעים על ידי האופוזיציה, אבל השכל הישר, המצפון שלכם – האם גם הוא מורה לכם להתנגד?

אורלי לוי אבקסיס: האם גם הוא מורה לכם להצביע, לא כנגד חברים באופוזיציה – כנגד אותם ילדים קטנים שחווים התעללות מינית, שכולנו יודעים שאם לא יקבלו את הטיפול הנפשי הזמין, הקרוב לבתיהם, ישלמו מחיר כבד?

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר לכם, חברים וחברות, הצעת החוק מבקשת לעזור בעיקר לאותם חלשים שבין הילדים הללו, כי כולם נפגעים, בין שאתה בא מבית חזק ובין שאתה בא מבית חלש.

אורלי לוי אבקסיס: אלה שמגיעים מבית חזק, עם כל הטרגדיה – וישנה טרגדיה קשה – להורים שלהם תהיה אפשרות להנגיש להם טיפול נפשי, זמין, שאולי יצליח להחזיר אותם למסלול הנורמטיבי.

אורלי לוי אבקסיס: אך מה עם אותם ילדים שלהורים שלהם אין מאות שקלים במזומן לשלם בעבור כל טיפול, ובטח ובטח כאשר מדובר בטיפולים שסמוכים לזמן האירוע?

אורלי לוי אבקסיס: הם ימתינו בתור כשנה וחצי, כפי שאנחנו מגלים מדוח אחרי דוח וכפי שמתפרסם היום בידיעות אחרונות, והמדינה בעצם מציעה להם פתרון על בסיס מקום פנוי, כאילו אנחנו הולכים עכשיו לאיזה מלון ומבקשים מבצעים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מה עם אותם ילדים ממשפחות מוחלשות, אלה שמטבע הדברים נופלים גם יותר קורבן לאלימות מינית?

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יודעים שככל שהילד חלש יותר, ממשפחה יותר חלשה, הסיכונים שהוא חשוף להם, לפגיעה כזאת או אחרת, הולכים וגדלים.

אורלי לוי אבקסיס: ילד וילדה שלא יקבלו טיפול בזמן בגלל פרוצדורה, בגלל שאין תורים, יסחבו איתם חיים שלמים של סבל.

אורלי לוי אבקסיס: אבל החיים השלמים של הסבל שלהם לא יסתכמו רק בהם, כי הם יעלו כסף למערכת, והם יעלו יעלה הרבה יותר אם לא ניתן את הטיפול בזמן הנכון.

אורלי לוי אבקסיס: אני שואלת אתכם איך בכלל אפשר לחשוב על כסף באירועים כאלה, אבל אם אנחנו מדברים על כסף – ככל שנקדים את הטיפול, כך נחסוך בהוצאות עתידיות כשנצטרך להתמודד עם אותם נפגעים שיפתחו לא רק רגרסיה.

אורלי לוי אבקסיס: תראו, אני השבוע שמעתי אצל קרן נויבך על ילד, ילד בן 15, 16, שעבר תקיפה מינית.

אורלי לוי אבקסיס: אותו ילד, שלא קיבל את הטיפול בזמן, יקבל, בסופו של דבר – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ביטן, חבר הכנסת אמסלם.

קריאה: יש פה שר?

איתן גינזבורג: יש פה שר, אלעזר שטרן.

איתן גינזבורג: הרגע ראיתי אותו.

דוד אמסלם: תמשיכי לדבר.

איתן גינזבורג: את ההערות אני נותן במליאה היום, לא אתה.

דוד אמסלם: תמשיכי.

דוד אמסלם: ואל תהיה שחצן.

דוד אמסלם: אל תהיה שחצן ומתנשא.

דוד אמסלם: איתן, אני שומע את ההערות שלך.

דוד אמסלם: אתה הגעת לי לפה.

אורלי לוי אבקסיס: טוב, אנחנו נעבור להצבעה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אין שר במליאה – אפשר לעבור להצבעה.

דוד אמסלם: אל תהיה שחצן ומתנשא, כאילו רק אתה מבין.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת דוד אמסלם – – –

דוד אמסלם: אל תגיד לי "חבר הכנסת אמסלם".

דוד אמסלם: אל תגיד לי "חבר הכנסת אמסלם".

איתן גינזבורג: – – – בפעם ראשונה.

איתן גינזבורג: אל תהיה חצוף, אל תהיה חצוף.

אורלי לוי אבקסיס: הצבעה.

אורלי לוי אבקסיס: הצבעה.

דוד אמסלם: אתה חצוף.

איתן גינזבורג: אל תהיה חצוף.

איתן גינזבורג: אתה עובר גבולות על ימין ועל שמאל.

דוד אמסלם: אתה חצוף – – – של אבא שלך.

איתן גינזבורג: אל תגיד לי, אדוני, אל תגיד לי – – –

דוד אמסלם: אל תגיד לי.

דוד אמסלם: אתה שנה וחצי פה – – –

איתן גינזבורג: זה לא מעניין אותך כמה, שנה וחצי או לא שנה וחצי.

איתן גינזבורג: אל תתייחס בצורה כזאת ותכבד את המקום הזה.

קריאות: הצבעה.

דוד אמסלם: תדבר כמו בן אדם.

איתן גינזבורג: תכבד את המקום הזה.

דוד אמסלם: אתה תדבר כמו בן אדם.

איתן גינזבורג: תכבד את המקום הזה.

דוד אמסלם: שחצן.

איתן גינזבורג: תכבד את המקום הזה.

דוד אמסלם: מתנשא.

איתן גינזבורג: יש גבול כמה אפשר להתאפק איתך.

דוד אמסלם: אל תבלבל את המוח – – – תנקה את החלב מהשפתיים.

איתן גינזבורג: אני מבין.

איתן גינזבורג: שמעתי אותך.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

דוד אמסלם: שמעתי אותך.

דוד אמסלם: גם אנחנו שמענו אותך.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

דוד אמסלם: גונב את ההצבעה ככה.

דוד אמסלם: תביא, תביא את החברים שלך.

קריאות: איתן – – –

איתן גינזבורג: שנייה, בסדר, מה – – –

קריאה: – – – הצבעה שמית – – –

קריאה: היא ירדה כי לא היה שר.

איתן גינזבורג: סליחה, גברתי, לא, את – – –

אורלי לוי אבקסיס: לא היה שר במליאה.

איתן גינזבורג: סליחה, חברת הכנסת אבקסיס, אני מבקש ממך לרדת מהדוכן.

אורלי לוי אבקסיס: לא היה שר במליאה.

איתן גינזבורג: אבל אם את יורדת מהדוכן, את יורדת מהדוכן.

איתן גינזבורג: זה לא כבקשתך.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, כשאתם רוצים אתם פועלים לפי התקנון.

אורלי לוי אבקסיס: אתם מכשירים כל דבר – – –

איתן גינזבורג: את ירדת, גברתי.

איתן גינזבורג: תרדי, בבקשה, מהדוכן.

אורלי לוי אבקסיס: אני עדיין בזמן.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יכול להוסיף לי את הזמן.

אורלי לוי אבקסיס: לא היה שר במליאה.

איתן גינזבורג: בבקשה, תרדי מהדוכן.

איתן גינזבורג: בבקשה, תרדי מהדוכן.

אורלי לוי אבקסיס: אין לך זמנים?

איתן גינזבורג: ברגע שאת ירדת מהדוכן, הנאום שלך הסתיים.

איתן גינזבורג: נא לרדת מהדוכן.

אורלי לוי אבקסיס: תקשיבו, כשאין שר במליאה, עוצרים את הדיון.

איתן גינזבורג: נא לרדת מהדוכן.

אורלי לוי אבקסיס: אתם חתיכת צבועים.

אורלי לוי אבקסיס: נראה אתכם מצביעים שמית – –

איתן גינזבורג: תרדי, בבקשה, מהדוכן.

אורלי לוי אבקסיס: – – על אותם ילדים וילדות נפגעי תקיפה מינית – –

איתן גינזבורג: חברת הכנסת אבקסיס, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אורלי לוי אבקסיס: – – לטיפול נפשי מיידי.

איתן גינזבורג: אל תבזי את הכנסת.

איתן גינזבורג: אל תבזי את הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי חמש דקות.

אורלי לוי אבקסיס: אין שר במליאה.

אורלי לוי אבקסיס: תלמד את התקנון.

איתן גינזבורג: תרדי, בבקשה.

איתן גינזבורג: תרדי, בבקשה, מהדוכן.

אורלי לוי אבקסיס: אני ארד – –

איתן גינזבורג: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: – – אבל אתם חתיכת צבועים, ושידע כל ילד בישראל שאתם מצביעים נגד טיפול נפשי לנפגעות תקיפה מינית – –

קריאה: – – –

איתן גינזבורג: אדוני, גם אם אין שר, אז הנוהג הוא שאפשר להמשיך לנאום בלי מגבלת זמן, לא שהיא יורדת מהדוכן ועולה מתי שהיא רוצה.

איתן גינזבורג: אין כללים כאלה.

אורלי לוי אבקסיס: – – ילדים שהפדופילים אונסים, אתם מגינים על הפדופילים וזורקים את הילדים.

איתן גינזבורג: אולי, חברת הכנסת אבקסיס, תרדי, בבקשה, מהדוכן.

אורלי לוי אבקסיס: נעשה הצבעה שמית, נחשוף אתכם – –

דוד אמסלם: אל תהיה אלים, אתה.

דוד אמסלם: אתה מניפולטור.

דוד אמסלם: אתה משחק אותה כאילו אתה – – –

איתן גינזבורג: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש.

דוד אמסלם: אתה שחצן.

אורלי לוי אבקסיס: – – נראה איך תצביעו.

אורלי לוי אבקסיס: נראה איך המצפון שלכם ייתן לכם.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת אבקסיס.

אורלי לוי אבקסיס: ההיסטוריה לא תסלח לכם – –

איתן גינזבורג: חברת הכנסת אבקסיס, מספיק.

אורלי לוי אבקסיס: – – הילדים לא יסלחו לכם.

אורלי לוי אבקסיס: כשהייתי באופוזיציה העברתי את זה יחד עם קואליציה – –

איתן גינזבורג: תרדי, בבקשה, מהדוכן.

אורלי לוי אבקסיס: – – שלא היה לה אינטרס לקדם אותי.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת אבקסיס, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

איתן גינזבורג: בבקשה להוריד אותה מהדוכן.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אתם תסירו את המסכות.

אורלי לוי אבקסיס: אתן לא פמיניסטיות, אתן לא – – –

קריאה: איתן, איתן, למה אתה לא יוצא להפסקה?

קריאה: אם אין לך שר תורן – – –

איתן גינזבורג: אתה מפריע לי – – – אתה מפריע לי.

קריאה: אבל שנייה, אין לך שר תורן.

קריאה: צא להפסקה.

קריאה: צא להפסקה עד שיהיה לך שר.

איתן גינזבורג: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

איתן גינזבורג: תתרחק מהדוכן.

איתן גינזבורג: אני שמעתי את זה, אני מודע לזה.

דוד אמסלם: אל תבלבל לנו את המוח.

דוד אמסלם: גנבת עכשיו את ההצבעה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיש תלונה ליושב-ראש הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: תלמדי אותו את התקנון.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: האם יש שר במליאה?

אורלי לוי אבקסיס: – – – מזכירת כנסת.

איתן גינזבורג: אם אין שר במליאה, אנחנו – – –

אורלי לוי אבקסיס: אין עמדת קואליציה, חבר'ה.

אורלי לוי אבקסיס: אין שר במליאה – – –

איתן גינזבורג: סליחה, חברת הכנסת אבקסיס, שבי, בבקשה, במקומך.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, נא לשבת במקומותיכם.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, אני רוצה להבין.

אורלי לוי אבקסיס: אין שר במליאה.

איתן גינזבורג: תשבו, בבקשה, במקומותיכם.

איתן גינזבורג: אם אין שר במליאה – – –

אורלי לוי אבקסיס: לא כשאני הייתי.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי חמש דקות נוספות.

אורלי לוי אבקסיס: הוא לא היה.

קריאה: – – –

איתן גינזבורג: אבל אדוני לא היה כאן.

איתן גינזבורג: אדוני לא היה כאן.

איתן גינזבורג: אדוני לא היה.

איתן גינזבורג: הוא לא היה.

איתן גינזבורג: הוא עמד כאן מולי, ברגע שעלו הוא לא היה.

איתן גינזבורג: ולכן, חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה, וההצבעה תהיה שמית.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה הצבעה שמית

אורלי לוי אבקסיס: אין עמדת ממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: אין עמדת ממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: מי השר המשיב?

איתן גינזבורג: גברתי, הוא לא חייב להשיב.

אורלי לוי אבקסיס: אז זאת אומרת שאין עמדת ממשלה.

איתן גינזבורג: לא, זה לא אומר.

איתן גינזבורג: הצבעה שמית מטעם הממשלה.

איתן גינזבורג: בבקשה, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת.

קריאות: – – –

אורלי לוי אבקסיס: שידעו מי מצביע נגד ילדים נפגעי תקיפה מינית.

אורלי לוי אבקסיס: אני אגיש עליך תלונה ליושב-ראש הכנסת.

דוד אמסלם: אתה מתנשא – – – אתה גנבת הצבעה עכשיו.

קריאות: איתן – – – לא מתאים לך – – –

דוד אמסלם: כן, אתה, אל תתנשא.

דוד אמסלם: גנבת פה הצבעה.

איתן גינזבורג: שמעתי.

איתן גינזבורג: שמעתי.

איתן גינזבורג: כל שבוע אני מקבל – – –

אורלי לוי אבקסיס: אתה פועל בניגוד לתקנון.

אורלי לוי אבקסיס: אתה פועל בניגוד לתקנון.

אורלי לוי אבקסיס: אתה לא ראוי לשבת על הכיסא הזה.

אורלי לוי אבקסיס: תלמד את התקנון.

אורלי לוי אבקסיס: אתם גונבים הצבעות, אתם מצביעים פעמיים, אתם דופקים את המסכנים, אתם פוגעים בילדים.

אורלי לוי אבקסיס: אתה לא ראוי לשבת על הכיסא הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אתה לא מכיר את התקנון.

אורלי לוי אבקסיס: אתה לא מכיר – תתייעץ עם מזכירת הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: תתייעץ עם מזכירות הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה מזכירה, שאמורה לרענן לך את הזיכרון.

אורלי לוי אבקסיס: תלמד ממזכירת הכנסת דברים שאתה לא יודע.

אורלי לוי אבקסיס: אתם גונבים מהמקפצה הצבעות, הצעות לסדר-היום.

אורלי לוי אבקסיס: אתם גונבים הכול.

אורלי לוי אבקסיס: אתם צבועים.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – אינו נוכח אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – אינה נוכחת חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – נגד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – אינו נוכח צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד

דוד אמסלם: כבוד הרב הרפורמי – – – בעד טיפול נפשי לילדים.

דוד אמסלם: כבוד הרב הרפורמי, בואו תקשיבו לצבוע.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – אינו נוכח

דוד אמסלם: כבוד הרב הרפורמי הצביע בעד הקנביס, בוא נשמע על טיפול נפשי לילדים.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חברת הכנסת) נעמה לזימי.

איתן גינזבורג: נעמה לזימי?

איתן גינזבורג: נעמה לזימי?

קריאה: נעמה לזימי נמצאת?

קריאה: אבל היא פה.

אורלי לוי אבקסיס: תלמדו עוד כמה מכם – – –

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חברת הכנסת) נעמה לזימי – אינה נוכחת

מיכאל מלכיאלי: קואליציה בושה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד

מיכאל מלכיאלי: – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מלכיאלי, חבר הכנסת מלכיאלי, אנחנו באמצע הצבעה, נא לא להפריע.

איתן גינזבורג: אנחנו לא מפריעים באמצע ההצבעה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, נא להצביע.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, נא לא להפריע להצבעה.

גלעד קריב: מה עשית – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קריב, תודה.

איתן גינזבורג: או לשבת או לצאת החוצה.

שלמה קרעי: בושה – – –

גלעד קריב: – – חוץ מלהגן על יו"ר המפלגה שלך?

גלעד קריב: בטלן, אדם של שנאה, צבוע.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת קרעי, אמסלם, מלכיאלי, לא להפריע למזכירת הכנסת להקריא את השמות.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קריב, מספיק.

דוד אמסלם: בושה מלמעלה עד למטה, צביעות.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) בצלאל סמוטריץ' – בעד

דוד אמסלם: – – –

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אני מבקש להפסיק להפריע למזכירת הכנסת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

דוד אמסלם: – – –

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש –

איתן גינזבורג: מאיר פרוש?

איתן גינזבורג: אינו נוכח.

קריאה: הינה, הוא פה.

איתן גינזבורג: נגד.

מאיר פרוש: אינני – – –

איתן גינזבורג: אדוני, אתה נוכח כאן, אתה צריך להגיד.

יבגני סובה: אינו נוכח, אינו נוכח.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מאיר פרוש – אינו נוכח יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד

שלמה קרעי: שרת החינוך נגד – – –

גלית דיסטל אטבריאן: שרת החינוך נגד ילדים.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת דיסטל, נא לשבת במקומך.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת דיסטל, חברת הכנסת דיסטל, ברוכה הבאה, נא לשבת במקום.

גלית דיסטל אטבריאן: שרת החינוך מצביעה נגד הילדים.

איתן גינזבורג: שמענו אותך גם בפעם הראשונה, לא צריך לצעוק שמונה פעמיים.

גלית דיסטל אטבריאן: אני מתביישת – – –

איתן גינזבורג: את יכולה להתבייש בשקט, לא היית חייבת לצעוק.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – בעד ניר אורבך – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח אופיר אקוניס – בעד זאב בנימין בגין – אינו נוכח ענבר בזק – נגד מיכאל מרדכי ביטון – נגד רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח ניר ברקת – אינו נוכח מאי גולן – בעד יואב גלנט – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח חיים כץ – בעד ישראל כץ – אינו נוכח יריב לוין – אינו נוכח נעמה לזימי – נגד גבי לסקי –

איתן גינזבורג: גבי לסקי, מה עמדתך?

איתן גינזבורג: חברת הכנסת לסקי, חברת הכנסת לסקי.

איתן גינזבורג: נגד.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת לסקי?

איתן גינזבורג: אינה נוכחת.

איתן גינזבורג: ירדנה, אינה נוכחת.

קריאות: לא, לא, מה זה?

קריאות: בושה – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קיש, שב במקומך, בבקשה.

איתן גינזבורג: אי-אפשר לשמוע את עמדות חברי הכנסת כי אתם צועקים.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קיש, שב, בבקשה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מלכיאלי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מלכיאלי, שב, בבקשה.

איתן גינזבורג: אי-אפשר לשמוע את עמדות חברי הכנסת כי אתם צועקים בלי הפסקה.

איתן גינזבורג: תנו למזכירת הכנסת למלא את עבודתה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת לסקי, מה עמדתך?

גבי לסקי: נגד.

איתן גינזבורג: נגד, תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – אינו נוכח אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – בעד מרב מיכאלי – אינה נוכחת אבי מעוז – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד בנימין נתניהו – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה – בעד מאיר פרוש – בעד אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – נגד

קריאות: – – –

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חבר הכנסת ארבל, די, אי-אפשר לקיים את ההצבעה ככה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אופיר כץ, די.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת דיסטל, מספיק, אתם מפריעים למזכירת הכנסת.

גלית דיסטל אטבריאן: כמה שעות שכולם צועקים, וכשאני צועקת – – –

איתן גינזבורג: את לא שמת לב שקראתי לפנייך לכץ ולארבל.

גלית דיסטל אטבריאן: אל תרדפו אותי.

איתן גינזבורג: אני מבין, אני מבין את התסכול.

גלית דיסטל אטבריאן: לכולם מותר, אבל גלית אומרת מילה – – –

איתן גינזבורג: את לא שמה לב, כנראה.

איתן גינזבורג: מודעות עצמית לא תזיק לך.

איתן גינזבורג: בבקשה, בסדר.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אלון שוסטר – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח עמיחי שיקלי – נמנע מיכל שיר סגמן –

איתן גינזבורג: מיכל שיר סגמן?

איתן גינזבורג: מיכל שיר – נגד.

אופיר כץ: יו"ר הוועדה לזכויות הילד, יו"ר הוועדה לזכויות הילד, יו"ר הוועדה לזכויות הילד.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חברת הכנסת) מיכל שיר סגמן – נגד

איתן גינזבורג: האם יש חבר כנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת ניר אורבך.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) ניר אורבך – נגד

איתן גינזבורג: נגד.

איתן גינזבורג: יש עוד חבר כנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אם כך ההצבעה הסתיימה, נא למנות את הקולות בבקשה.

משה ארבל: איך היא תוכל לעשות עכשיו דיון על זה, איך?

שלמה קרעי: איפה עידית סילמן, שתעדיף את הקנביס – – –

משה ארבל: כל ארבעה חודשים, כל ארבעה חודשים – – –

קריאות: – – –

דוד אמסלם: הם דואגים לזכויות רפואיות למסתננים, אבל לילדים הקטנים שלנו כלום – – – לא אכפת לך? נגד?

דוד אמסלם: למסתננים – – –

אורלי לוי אבקסיס: – – –

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לעצור את הדיון, אין שר תורן במליאה.

משה ארבל: ממשלה מנופחת ואף אחד לא יכול להגיע למליאה?

משה ארבל: בושה וחרפה – – –

קריאות: – – –

משה ארבל: אתה מוציא את הדיון במליאה להפסקה?

שלמה קרעי: בושה וחרפה.

אורלי לוי אבקסיס: מה קרה, השרים לא הגיעו, השאירו הכול לנורבגים – – –

קריאות: – – –

אורלי לוי אבקסיס: השרים ברחו, אתם שואבי המים, אתם השטיח שהם דורכים עליו.

איתן גינזבורג: דוד וגילה, דוד, דוד, שנייה, דוד, דוד, היא באמצע ספירת קולות, תן לה לסיים ולך לדבר איתה.

דוד אמסלם: אתה לא תגיד לנו מה לעשות.

איתן גינזבורג: מה אתה רוצה שאני אעשה?

איתן גינזבורג: אני לא עושה כלום, מחכים להצבעה.

דוד אמסלם: אתה גנבת את ההצבעה הזאת – – –

מיכאל מלכיאלי: – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת הרב מלכיאלי, די, מספיק.

דוד אמסלם: גינזבורג, אתה גנבת את ההצבעה הזאת, אתה.

אורלי לוי אבקסיס: מיכל רוזין הצביעה נגד הילדים.

אורלי לוי אבקסיס: שלא תדברו איתנו יותר – – –

דוד אמסלם: פקה-פקה – – –

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, להלן התוצאות – – –

דוד אמסלם: מוסי רז, אני שומע אותך מדבר על המחבלים – – –

איתן גינזבורג: תוצאות ההצבעה הן כדלקמן: בעד – 47, נגד – 49, נמנע אחד.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק לא התקבלה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצעת חוק-יסוד: כניסה, הגירה ומעמד בישראל, של חבר הכנסת שמחה רוטמן וקבוצת חברי הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: – – –

איתן גינזבורג: בסדר, שמעתי.

איתן גינזבורג: לא, אני לא נותן לך הודעה אישית.

אורלי לוי אבקסיס: מה זאת אומרת?

איתן גינזבורג: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת, בבקשה.

איתן גינזבורג: כתבת שאת מבקשת, ואני לא מאשר את הבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: אתה גם לקחת לי זמן דיבור – – –

איתן גינזבורג: לא לקחתי לך זמן דיבור, את ירדת מהדוכן.

איתן גינזבורג: ירדת מהדוכן מבחירתך.

איתן גינזבורג: את יכולה להתרחק מהדוכן.

איתן גינזבורג: את הפסקת את הדיון שלך, ירדת כדי לגנוב הצבעה, ואת ירדת מהדוכן כדי להצביע, וזה לא הצליח לך.

איתן גינזבורג: בבקשה, הודעה.

אורלי לוי אבקסיס: – – – תתבייש לך.

איתן גינזבורג: לא היית צריכה לרדת, אף אחד לא ביקש ממך.

איתן גינזבורג: בבקשה, ניר אורבך.

דוד אמסלם: אתה גנבת את ההצבעה.

דוד אמסלם: אתה שחצן וגנבת את ההצבעה.

דוד אמסלם: לא מתבייש, לא מתבייש.

אורלי לוי אבקסיס: אתה עוד – – – את ההצבעה הזו.

קריאות: – – –

איתן גינזבורג: בבקשה, יושב-ראש ועדת הכנסת.

): היושב-ראש, חברי הכנסת, שלשום אושר במליאה החוק לעניין ועדות הכנסת, שלפיו יושב-ראש הוועדה המשותפת לתקציב הביטחון יוכל להיות חבר ועדת הכספים או ועדת החוץ והביטחון, ולא רק חבר ועדת הכספים, כפי שהיה קבוע עד לאישור החוק.

): בהתאם, וכפי שסוכם בין יושב-ראש ועדת הכספים לבין יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון עוד לפני חקיקת החוק, ועדת הכנסת קבעה בישיבתה היום כי חבר הכנסת רם בן ברק יכהן כיושב-ראש הוועדה המשותפת במקום חבר הכנסת אלכס קושניר.

): זוהי ההודעה הראשונה.

קריאות: – – –

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום כי ועדת העבודה והרווחה תדון בהצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון דמי ביטוח מופחתים לסטודנטים), התשפ"א–2021, פ/375/24, של חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי, לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

): תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: אולי תגרסו את הילדים במגרסה של שטרן – – –

הצעת חוק-יסוד: [הצעת חוק פ/1568/24; נספחות.

הצעת חוק-יסוד: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצעת חוק-יסוד: כניסה, הגירה ומעמד בישראל, של חבר הכנסת שמחה רוטמן.

איתן גינזבורג: ינמק את הצעת החוק חבר הכנסת עמיחי שיקלי.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, חמש דקות.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני עד חמש דקות לרשותך.

עמיחי שיקלי: שלום לחבריי חברי הכנסת, אני אבקש לנמק את החשיבות של חוק-יסוד: ההגירה.

עמיחי שיקלי: אני רוצה להקריא מתוך מצע מפלגת ימינה את מצע המפלגה בנושא מגילת העצמאות.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, אין שר – – –

עמיחי שיקלי: מגילת העצמאות קבעה כעקרון יסוד כי מדינת ישראל תהיה פתוחה לעלייה יהודית ולקיבוץ גלויות, יחד עם הקפדה על פיתוח הארץ לכל יושביה.

עמיחי שיקלי: בעשורים האחרונים, יחד עם הנס הכלכלי שעברה ישראל, החלו רבים אחרים לנסות להגר לישראל על מנת לשפר את איכות חייהם בכל מיני דרכים ותואנות שונות.

עמיחי שיקלי: בשנים האחרונות מגמה זו הולכת ומחריפה, ואף מאיימת להפוך את היוצרות כך שהעלייה היהודית הופכת למיעוט מתוך זרם המגיעים לישראל.

עמיחי שיקלי: דווקא מתוך המחויבות הזו לשקוד על פיתוח הארץ לכל יושביה ללא הבדל דת, גזע ומין, ושמירה על רוב דמוגרפי יהודי מוצק, שהיא חובה אסטרטגית מהמעלה הראשונה, אנחנו חייבים לחוקק מחדש את החוק למניעת ההסתננות.

עמיחי שיקלי: וחשוב לציין, אנו נמצאים בנקודת זמן קריטית, ולכן בממשלה הבאה – קרי, זו, כן?

עמיחי שיקלי: אנחנו נציב את הקידום של מדיניות הגירה אחראית עבור מדינת ישראל כיעד אסטרטגי מהמדרגה הראשונה.

עמיחי שיקלי: נפעל להבטיח את עתידה של ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית לדורות הבאים.

עמיחי שיקלי: זוהי בדיוק תכליתו של חוק-יסוד: ההגירה.

עמיחי שיקלי: עד כאן מצע ימינה.

עמיחי שיקלי: לענייננו, החוק למניעת הסתננות נפסל על ידי בג"ץ כמה פעמים.

עמיחי שיקלי: לשם כך דרוש היה לחוקק חוק-יסוד, חוק שכאמור התחייבנו לקדם בימינה.

עמיחי שיקלי: החוק נועד לממש ארבעה יעדים מרכזיים: 1.

עמיחי שיקלי: מניעת איחוד משפחות; 2.

עמיחי שיקלי: שלילת כניסת מסתננים; 3.

עמיחי שיקלי: מניעה של כניסה של פעילי BDS תחת מסווה של תיירות; 4.

עמיחי שיקלי: שלילת אזרחות ממחבלים, לרבות מחבלים אזרחי ישראל.

עמיחי שיקלי: תחת ממשלת השינוי והאיחוי אנו עדים לשורה של התפתחויות מטרידות המאיימות על צביונה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית: 1.

עמיחי שיקלי: התחייבות בהיקף שאינו ידוע ליושבי המשכן הזה לאשר אלפי משפחות, בלחץ של רשימת מרצ הפוסט-ציונית ורע"מ האסלאמיסטית; 2.

עמיחי שיקלי: ניצן הורוביץ, שר הבריאות, הודיע כי יקדם ביטוח בריאות ממלכתי למסתננים – עלויות עתק על חשבון משלם המיסים הישראלי לאלה שנכנסו לכאן שלא כחוק; הדבר כמובן יתמרץ הסתננות בהיקפים הולכים וגוברים, ואנחנו גם רואים כיצד הסתננות כזו בארצות הברית מערערת את הצביון של המדינה; 3.

עמיחי שיקלי: הסכמת שר הביטחון בני גנץ להעניק מעמד לאלפי משפחות פלסטיניות ללא היתר – ידיעה שבעיתון הרשות הפלסטינית אל-חיאת אל-ג'דידה הוגדרה כמימוש בפועל של זכות השיבה עבור כ-40,000 פלסטינים; סטטוס קוו זה לא, סכנה לביטחון ישראל ולצביונה של מדינת ישראל כביתו הלאומי של העם היהודי זה כן.

עמיחי שיקלי: אני קורא לחברי הכנסת מהמחנה הלאומי להצביע בעד חוק-יסוד: ההגירה על פי מצע ימינה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת עמיחי שיקלי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שמחה רוטמן, בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: עד חמש דקות לרשותך.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, האמת היא – אתם בוודאי שמתם לב, הייתה פה איזו דרמה קודם במליאה בשאלה אם לגיטימי או לא לגיטימי לגנוב הצעת חוק.

שמחה רוטמן: אם לגיטימי או לא לגיטימי.

שמחה רוטמן: עידית סילמן, יושבת-ראש הקואליציה, לקחה הצעת חוק של מיכל וולדיגר, הציגה אותה כשלה, והדבר הזה עורר הרבה רעש.

שמחה רוטמן: והאמת היא שבגלל שאני חבר כנסת חדש, יכול להיות שלא ידעתי עד כמה המעשה שלי פסול, ולכן למדתי את הלקח.

שמחה רוטמן: ואני מודה, אני מודה, את הצעת חוק-יסוד: ההגירה אני גנבתי.

שמחה רוטמן: לקחתי אותה בלי רשות, לקחתי אותה בלי רשות מחברת הכנסת אז, שרת הפנים היום, שרת המשפטים לשעבר, אילת שקד.

שמחה רוטמן: אני גנבתי ממנה.

שמחה רוטמן: זה חוק-יסוד שלה.

שמחה רוטמן: זה חוק-יסוד שהוא לא חוק-יסוד שהיא הציעה ככה על הדרך, זה חוק-יסוד שהיא העלתה כאשר היא עמדה בראשות ימינה בסבב הבחירות השני, והיא התחייבה שחוק-היסוד הזה יקודם בתוך שנה, שחוק-היסוד הזה הוא אבן יסוד אצלה בדרך.

שמחה רוטמן: הייתי בטוח שהיא תהיה פה, הייתי בטוח שאילת שקד תעמוד פה בשמלת חג כאשר עולה להצבעה הצעת חוק שלה, שהיא חלום חייה, המצע שלה.

שמחה רוטמן: שהיא תבוא לפה, תתמוך בחוק.

שמחה רוטמן: אין לה זכות הצבעה – הלכה, נהייתה נורבגית – אבל לפחות הייתה עומדת, נותנת תמיכה מוסרית.

שמחה רוטמן: בשבוע שעבר היא הייתה בדובאי, ברחה מרוב בושה.

שמחה רוטמן: דחינו, השבוע – מצוין.

שמחה רוטמן: אז עכשיו היא גם ברחה.

שמחה רוטמן: איפה אילת?

שמחה רוטמן: איפה אילת?

שמחה רוטמן: זה חוק שלה.

שמחה רוטמן: חוק-יסוד: ההגירה בא לתקן את מה שבית המשפט העליון עשה לתחום ההגירה לישראל.

שמחה רוטמן: חוק-יסוד: ההגירה בא לתקן את העובדה ששלוש פעמים ביטל בית המשפט את החוק למניעת הסתננות, פעם אחת את חוק הפיקדון.

שמחה רוטמן: בנושא מסתננים, מי שקובע את מדיניות ההגירה של מדינת ישראל זה בית המשפט העליון.

שמחה רוטמן: בנושא איחוד משפחות, זכות השיבה השקטה של הפלסטינים, מי שקובע את מדיניות ההגירה זה בית המשפט העליון.

שמחה רוטמן: חוק האזרחות חורר פעם אחר פעם אחר פעם אחר פעם אחר פעם על ידי בית המשפט העליון.

שמחה רוטמן: עשו ממנו מסננת, לא נשארה בו אבן על אבן, ואת האבן היחידה שנשארה, משער הכניסה שנשאר בחומה מלאת חורים, שבמשך שנים עמדה שם ממשלה ציונית, לאומית, שאמרה: אנחנו לא נכניס אף אחד למדינת ישראל שלא חייב להיכנס לפה – משער הכניסה הזה הזיזו את ממשלת ישראל הציונית ושמו שם את מנסור עבאס.

סמי אבו שחאדה: ממשלת ישראל – – –

שמחה רוטמן: אילת מתביישת.

סמי אבו שחאדה: – – – רק יהודים.

שמחה רוטמן: אז א.

שמחה רוטמן: אני לא מתבייש.

שמחה רוטמן: אני אפילו חתום ראשון על הצעת החוק הזאת, ואני רוצה שמדינת ישראל תהיה מדינה יהודית, יהודית.

סמי אבו שחאדה: אתה רוצה – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שחאדה.

שמחה רוטמן: זה מעניין מאוד.

סמי אבו שחאדה: – – –

שמחה רוטמן: מעניין מאוד, מעניין מאוד – הקואליציה המיוחדת שנוצרה בין אילת שקד לבין מנסור עבאס לבין סמי אבו שחאדה.

שמחה רוטמן: הם לא רוצים את החוק הזה.

שמחה רוטמן: קואליציה מצוינת.

שמחה רוטמן: אם כבר מנסור עבאס נכנס – אתה עוד בחוץ, אבל בסדר.

שמחה רוטמן: גם אתה בדרך.

שמחה רוטמן: גם בנושא הזה נעלמה, נעלמה המדיניות – – –

סמי אבו שחאדה: – – –

שמחה רוטמן: אבל אדוני היושב-ראש, זה מאוד קשה לי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבו שחאדה, הייתה קריאת ביניים.

איתן גינזבורג: מספיקה אחת.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

סמי אבו שחאדה: – – –

איתן גינזבורג: תודה.

סמי אבו שחאדה: – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבו שחאדה, תודה.

איתן גינזבורג: קריאת ביניים זה לא נאום.

סמי אבו שחאדה: – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבו שחאדה.

סמי אבו שחאדה: – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבו שחאדה, אני מודה לך.

איתן גינזבורג: קראת קריאת ביניים, קולך נשמע בחלל האוויר.

איתן גינזבורג: תן לדובר לומר את דבריו בלי הפרעה.

איתן גינזבורג: תודה.

שמחה רוטמן: שנייה, תיתן לי עוד זמן.

איתן גינזבורג: הוספתי לך.

שמחה רוטמן: תודה.

שמחה רוטמן: גם חברי הכנסת מסיעת תקווה חדשה היו אמורים לתמוך בהצעת החוק הזאת.

שמחה רוטמן: הצעת חוק שהשר המקשר, השר אלקין, אמר שזה חוק נכון.

שמחה רוטמן: הוא מצביע נגד בגלל שמי שמחזיק אותו בגרון זה מנסור עבאס.

שמחה רוטמן: אילת ברחה כי מי שמחזיק אותה בגרון זה מנסור עבאס.

שמחה רוטמן: איפה היא הלכה?

שמחה רוטמן: חוק שלה.

שמחה רוטמן: ולכן אני אומר, גם בנושא המהגרים המסתננים, גם בנושא איחוד המשפחות, גם בנושא של מניעת כניסה של פעילי BDS ופעילים אנטישמיים, שגם שם בית המשפט העליון עשה דין לעצמו, גם בתחום של שלילת אזרחות ממחבלים – בית המשפט לא נותן, היועץ המשפטי לא מרשה.

שמחה רוטמן: מי מיישר איתם קו?

שמחה רוטמן: מי מיישר איתם קו?

שמחה רוטמן: ימינה ותקווה חדשה, אתם מיישרים קו עם האידיאולוגיה הפרוגרסיבית של בג"ץ ושל היועץ המשפטי לממשלה.

יוסף טייב: רוטמן, אתם – – –

שמחה רוטמן: אתם מיישרים איתם קו.

שמחה רוטמן: אני זוכר שהמצע היה לקדם חוק-יסוד: הגירה.

שמחה רוטמן: ואני זוכר שהמצע היה "אילת תנצח על בג"ץ, בנט ינצח את החמאס".

שמחה רוטמן: מסרתם את ממשלת ישראל לחמאס, מסרתם את ממשלת ישראל לבג"ץ.

שמחה רוטמן: ובסופו של דבר, את כל האידיאולוגיה שלכם השארתם וזרקתם לפח.

שמחה רוטמן: אני מצפה מכל חבר כנסת ציוני שנמצא פה בבניין להצביע בעד חוק-יסוד: ההגירה.

שמחה רוטמן: אני מצפה לראות שמירה על ביטחון מדינת ישראל ולא כניעה להבטחות לרע"מ ולמרצ.

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

שמחה רוטמן: אני – – –

דסטה גדי יברקן: תרד.

איתן גינזבורג: אתה יכול להמשיך לדבר, אם אתה רוצה, כי אני לא רואה שר באולם.

דסטה גדי יברקן: לך, לך, לך.

דסטה גדי יברקן: מה יש לך?

שמחה רוטמן: אני יורד.

איתן גינזבורג: סיימת?

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

משה ארבל: תעלה להצבעה.

משה ארבל: לעבור להצבעה עכשיו.

משה ארבל: לעבור עכשיו להצבעה.

איתן גינזבורג: אני – – –

משה ארבל: לעבור עכשיו להצבעה.

איתן גינזבורג: אתם לא נותנים לי אפילו – – –

משה ארבל: לעבור עכשיו להצבעה.

איתן גינזבורג: אתה לא נותן לי אפילו לדבר.

משה ארבל: או שאתה רוצה לגנוב עוד פעם.

איתן גינזבורג: אתה לא נותן לי אפילו לדבר, אדוני.

איתן גינזבורג: אתה לא נותן לי אפילו לדבר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אלעזר שטרן.

איתן גינזבורג: השר אלעזר שטרן.

משה ארבל: לעבור להצבעה.

דסטה גדי יברקן: לעבור להצבעה.

איתן גינזבורג: השר שטרן.

קריאה: קראת לו פעם אחת.

איתן גינזבורג: השר שטרן, אתה עולה או לא עולה?

קריאות: – – –

איתן גינזבורג: אתה עולה, בבקשה.

איתן גינזבורג: השר שטרן.

קריאה: – – –

איתן גינזבורג: השר שטרן, אתה עולה או לא עולה?

קריאות: – – –

איתן גינזבורג: השר שטרן, אתה עולה או אתה לא עולה?

איתן גינזבורג: בבקשה לעלות.

קריאות: – – –

איתן גינזבורג: אנחנו, אנחנו – השר שטרן.

דוד ביטן: מה, אתה עושה את זה כל פעם עם אחר?

איתן גינזבורג: השר שטרן.

דוד ביטן: מה זה הדבר הזה?

איתן גינזבורג: או שאתה עולה או שאתה לא עולה.

אלעזר שטרן: אני עולה.

איתן גינזבורג: אתה עולה?

איתן גינזבורג: אז בבקשה לעלות.

יובל שטייניץ: שאלת אותו מאה פעמים.

איתן גינזבורג: אם לא, אנחנו נעבור להצבעה.

יובל שטייניץ: מאה פעמים אתה – – – מה זה?

יובל שטייניץ: לא ראיתי דבר כזה.

יובל שטייניץ: מאה פעמים – – –

פטין מולא: זה לא סביר.

פטין מולא: לא סביר הדבר הזה.

אופיר כץ: – – –

יובל שטייניץ: אף יושב-ראש לא עשה דבר כזה.

יובל שטייניץ: לקרוא מאה פעמים לשר, כשצריכה להיות הצבעה, לקרוא לו כדי שיעלה.

איתן גינזבורג: תודה לתקנון המהלך מיקי זוהר.

מכלוף מיקי זוהר: אתה יודע את התקנון?

איתן גינזבורג: אני אבדוק – אני אפנה אליך בכל פעם שיש לי ספק.

מכלוף מיקי זוהר: אז בבקשה, תעמוד בכללי התקנון.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: קדימה.

קריאה: אם תהיה הצבעה שמית עכשיו, אני מבטלת את כל הדיונים – – –

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

יובל שטייניץ: זה לא תקין.

יובל שטייניץ: זה לא תקין.

יובל שטייניץ: שר לא רוצה לעלות, שלוש דקות היושב-ראש לוחץ עליו לעלות.

יובל שטייניץ: לא ראיתי.

יובל שטייניץ: אני בכנסת 20 שנה.

איתן גינזבורג: כנראה הערכת הזמנים שלך, אדוני, לא ממש קשורה למציאות.

איתן גינזבורג: בבקשה, השר שטרן.

יובל שטייניץ: אדוני, אני בכנסת 22 שנה, לא ראיתי דבר כזה.

איתן גינזבורג: תבדוק אם זה שלוש דקות.

יובל שטייניץ: לא ראיתי דבר כזה.

איתן גינזבורג: בבקשה, עד עשר דקות.

איתן גינזבורג: בבקשה.

דסטה גדי יברקן: מה אתה מכריח אותו לדבר?

דסטה גדי יברקן: נו, באמת.

פטין מולא: מה זה?

דסטה גדי יברקן: – – –

אלעזר שטרן: טוב, קראתי – – –

שמחה רוטמן: אני מבין – אני רוצה להודות לך שאתה מתבייש להגן על ההתנגדות של הממשלה לחוק הזה – – –

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, שבו, בבקשה.

אלעזר שטרן: אני אקריא.

איתן גינזבורג: שבו, בבקשה.

רון כץ: שטרן, הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: לא, סליחה.

איתן גינזבורג: בבקשה.

מאי גולן: איזו בושה.

אלעזר שטרן: סליחה.

אלעזר שטרן: אני כבר אומר עכשיו – – –

דסטה גדי יברקן: לא היה דבר כזה.

אלעזר שטרן: אנחנו מבקשים הצבעה שמית, אבל אני אקריא את התשובה של שרת הפנים.

אלעזר שטרן: מענה להצעת חוק-יסוד: כניסה, הגירה ומעמד בישראל.

אלעזר שטרן: אני קוראת לחברי הקואליציה להצביע נגד החוק שהוצע.

אלעזר שטרן: החוק שמוצע על ידם אינו נותן מענה לצרכים – – –

קריאות: בושה, בושה, בושה.

אלעזר שטרן: תודה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

קריאות: בושה, בושה, בושה.

אלעזר שטרן: באווירה הזאת – – –

איתן גינזבורג: בושה לכם.

איתן גינזבורג: אתם חרפה באופן שבו אתם מתנהגים.

מאי גולן: בושה לך.

מאי גולן: בושה לך.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת רוטמן, אתה רוצה להגיב?

בצלאל סמוטריץ': אני עולה.

בצלאל סמוטריץ': אני עולה.

איתן גינזבורג: בבקשה.

מאי גולן: בושה.

מאי גולן: לא היה ביזיון כזה מעולם.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת סמוטריץ'.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשותך.

מכלוף מיקי זוהר: אתה מוותר על התנהלות כזאת.

דוד ביטן: בושה וחרפה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברי מיקי זוהר, על זה נאמר: עבירה גוררת עבירה.

בצלאל סמוטריץ': כשאין מצפון, אין ערכים, אין מוסר, אין ערך למילה, לאמת, אז אין תקנון ולא צריך להיות שר.

בצלאל סמוטריץ': ומי שמנהל ישיבה יכול להיות הכי לא ממלכתי בעולם ופעמיים כבר לגנוב הצבעות כשאין לו רוב במליאה ולהשתמש בסמכות שלו כדי לטרפד את הדמוקרטיה – –

קריאות: בושה – – –

בצלאל סמוטריץ': – – ולפגוע – ואתה יודע שאני מעריך אותך.

בצלאל סמוטריץ': פגעת היום פעם שנייה בבית הזה, בכללי המשחק שלו, בהוגנות, ביושרה.

מאי גולן: הוא גונב הצבעות.

מאי גולן: דמוקרטיה מזויפת.

מאי גולן: אין גבול.

בצלאל סמוטריץ': זו בושה וחרפה.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו אני מבין גם למה אילת שקד מתביישת להיות כאן.

בצלאל סמוטריץ': ומסכן אלעזר שטרן, לא מספיק כל מה שהוא עבר בימים האחרונים, ועוד עמד כאן נבוך והתפתל באיזו מילה וחצי כדי להסביר למה הממשלה מתנגדת – הוא גם לא הסביר – לאחד החוקים הכי קריטיים לעתידה של מדינת ישראל יהודית ודמוקרטית.

בצלאל סמוטריץ': כן, יהודית, עם רוב יהודי דמוגרפי, עם ביטחון לאזרחי מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': חוק שאילת שקד כתבה והגתה וברחה.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, תראו, אני עמדתי כאן – – –

סמי אבו שחאדה: – – –

בצלאל סמוטריץ': אני איתכם לא מדבר, אנטי-ציונים, תומכי טרור, אויבים.

בצלאל סמוטריץ': אתם פה בטעות.

בצלאל סמוטריץ': אתם פה בטעות כי בן-גוריון לא גמר את העבודה ולא זרק אתכם ב-1948.

סמי אבו שחאדה: – – –

בצלאל סמוטריץ': זאת האמת.

בצלאל סמוטריץ': זאת האמת.

איימן עודה: – – –

בצלאל סמוטריץ': איתכם אין לי שיג ושיח.

בצלאל סמוטריץ': יש לי שיג ושיח עם אנשים שהגדירו את עצמם ציוניים, לאומיים, ימניים, הניפו דגלי לאום במדינת ישראל – –

איימן עודה: – – –

בצלאל סמוטריץ': – – קיבלו קולות בהונאה, ברמייה – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת עודה, שב, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': קיבלו קולות בהונאה, ברמייה – –

איימן עודה: כל הכבוד.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת עודה, שב, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': – – בגדו בבוחריהם, בערכיהם – –

מוסי רז: – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת רז, שב במקומך.

בצלאל סמוטריץ': – – בשותפיהם, במילתם.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת רז, שב במקומך.

בצלאל סמוטריץ': הם יצביעו עכשיו, ואני אומר לכם, חברים, זו תהיה הצבעה שמית והיא תצולם.

בצלאל סמוטריץ': ואני מבטיח דבר אחד.

בצלאל סמוטריץ': לא יהיה אזרח אחד במדינת ישראל שלא יראה את הסרטון: ניר אורבך – נגד; עידית סילמן – נגד; יום טוב כלפון – נגד; שרן השכל – נגד.

בצלאל סמוטריץ': כן, גדעון סער ברח.

בצלאל סמוטריץ': הוא, גם כן אין לו, בנורבגי.

מאי גולן: אלקין.

בצלאל סמוטריץ': שלא יהיה אחד, כן, שלא יראה את הסרטון הזה – –

מאי גולן: אלקין.

בצלאל סמוטריץ': – – ולא ידע על מי אפשר לסמוך ועל מי אי-אפשר לסמוך.

בצלאל סמוטריץ': את מי מעניינת מדינת ישראל היהודית ואת מי מעניינים הכיסא והשררה, ומכר את המדינה לאויבים, לתומכי טרור אנטי-ציוניים, שרוצים לבטל את הרוב היהודי של המדינה, את האופי היהודי של המדינה, את הזהות היהודית של המדינה.

בצלאל סמוטריץ': ועל זה הציבור ישפוט.

בצלאל סמוטריץ': אגב, גם הקדוש ברוך הוא ישפוט למעלה, אבל אני האחרון שמוסמך לדבר בשמו.

בצלאל סמוטריץ': אבל הציבור ישפוט.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: ההצבעה, לפי בקשת הממשלה, תהיה הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: נא לשבת במקומות.

איתן גינזבורג: מזכירת הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – נגד

סמי אבו שחאדה: נגד מדינה יהודית ודמוקרטית.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חבר הכנסת) יולי יואל אדלשטיין – בעד

קריאות: – – –

איתן גינזבורג: לא להפריע.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבו שחאדה, לא להפריע.

סמי אבו שחאדה: – – –

איתן גינזבורג: שמעתי, תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – אינו נוכח אוריאל בוסו – בעד

דוד אמסלם: – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, זה מפריע למזכירת הכנסת, ואתה בקריאה השנייה.

גלעד קריב: – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קריב, לא להפריע.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד

מאי גולן: בעד מדינה יהודית.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד

גלית דיסטל אטבריאן: בעד מדינה ציונית יהודית.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אריה מכלוף דרעי – אינו משתתף בהצבעה צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – נגד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – נגד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – אינו נוכח נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד

אבתיסאם מראענה: נגד שלוש פעמים.

שלמה קרעי: תתביישי לך, עוכרת ישראל.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד

שלמה קרעי: בעד מדינה יהודית.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – נגד

איתן גינזבורג: נא לקרוא שוב בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) זאב בנימין בגין – אינו נוכח רם בן ברק – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח ניר ברקת – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח גדי יברקן – בעד מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח יריב לוין – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח אמילי מואטי – אינו נוכחת בנימין נתניהו – אינו נוכח אביר קרא – אינו נוכח אלכס קושניר – נגד מירי רגב – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח קטי שטרית – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: האם יש חברי כנסת שלא הצביעו?

איתן גינזבורג: אם כך, ההצבעה הסתיימה, נא למנות את הקולות.

שלמה קרעי: שרן, כמה איחודי משפחות אלקין הבטיח לעבאס?

שלמה קרעי: אלקין, כמה איחודי משפחות הבטחתם לעבאס כשסגרתם את החוק הזה?

שלמה קרעי: כמה איחודי משפחות הבטחתם לאבו מאזן?

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 45, נגד – 57, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההצעה לא התקבלה.

איתן גינזבורג: הודעה אישית לחבר הכנסת ניר אורבך.

דוד אמסלם: בני עקיבא – – – למה לא הצבעת בעד חוק ההגירה – – – בני עקיבא – – האיחוד הלאומי.

דוד אמסלם: ספר לנו.

ניר אורבך: אני מקווה שחבר הכנסת אמסלם יקבל באופן רשמי מינוי לשומר המוסר.

ניר אורבך: אני מציע להגיש לו באופן רשמי את הדבר הזה.

דוד אמסלם: כל רבע שעה אתה מעלה פה ועדה.

דוד אמסלם: עוד נורבגי ועוד משהו.

ניר אורבך: חוק-יסוד: ההגירה.

ניר אורבך: האיחוד הלאומי משקר לציבור בפנים פעם אחר פעם.

ניר אורבך: חבר הכנסת שמחה רוטמן הבין שהם עשו טעות לפני חודש כשהם חברו לליכוד ולרשימה המשותפת והפילו את חוק האזרחות נגד האינטרס הביטחוני של מדינת ישראל.

ניר אורבך: הוא הבין את הבעיה וניסה לפתור אותה.

אורלי לוי אבקסיס: – – – צריך להוריד אותו, הוא לא ראוי לשבת שם על הכיסא.

ניר אורבך: הוא הלך לשרת הפנים אילת שקד וביקש סולם לרדת מהעץ.

ניר אורבך: הוא הודה שהם מכרו לוקשים לציבור, שהחוק שעכשיו הצבעתם עליו הוא חוק מכוער.

ניר אורבך: הם ביקשו מאילת: בואי, תודי שאת חוזרת בך מההבנות עם מרצ ורע"מ.

ניר אורבך: זה יהיה הסולם.

דוד אמסלם: 5,000 סגרתם.

ניר אורבך: ולמה אילת לא יכולה לתת להם את הסולם הזה?

דוד אמסלם: 5,000 מחבלים לשנה.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

ניר אורבך: כי יש הסכמים ויש קואליציה?

ניר אורבך: לא זאת השאלה.

ניר אורבך: השאלה האמיתית היא למה בכלל היא הייתה צריכה להגיע להבנות עם רע"מ ומרצ.

ניר אורבך: זאת השאלה.

אוריאל בוסו: – – – אתה הצבעת נגד?

ניר אורבך: אני אגיד לכם למה.

ניר אורבך: היא הגיעה אליהן בגלל האיחוד הלאומי.

שלמה קרעי: אתה מודה – – –

ניר אורבך: בגלל שהאיחוד הלאומי משחק בפוליטיקה קטנה, חבר הכנסת בוסו.

אוריאל בוסו: הצבעת נגד מדינה יהודית, תתבייש לך.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בוסו, תודה רבה.

ניר אורבך: פוליטיקה קטנה.

ניר אורבך: האיחוד הלאומי משחק לציבור בראש בשביל הקמפיין שלו.

דוד אמסלם: תתבייש לך.

דוד אמסלם: הכסף יעוור כל פעם, הכסף יעוור – – – השוחד יעוור.

דוד אמסלם: אתה תתבייש – – –

אוריאל בוסו: – – –

ניר אורבך: במקום לדאוג לאינטרס הביטחוני של מדינת ישראל, חבר הכנסת אמסלם – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בוסו, תודה.

ניר אורבך: האינטרס הביטחוני, אני אומר את זה לאט, האינטרס הביטחוני של מדינת ישראל, חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: למה אתה מדבר על זה?

דוד אמסלם: אתה תרד, אתה תרד.

ניר אורבך: ואז הגיעו לסיכום הבנות.

דוד אמסלם: תשאיר, הורוביץ ידבר על זה.

ניר אורבך: חבר הכנסת רוטמן דוחה את החוק.

דוד אמסלם: אתה בני עקיבא – – –

ניר אורבך: מקימים צוות שיעבוד על חוק מוסכם.

אוריאל בוסו: – – – מדינה יהודית.

ניר אורבך: חבר הכנסת רוטמן וחברת הכנסת השכל יעבדו על חוק פרטי, שיעלה כחוק ממשלתי.

ניר אורבך: אבל אז, הפלא ופלא, באופן מפתיע הלכו ליושב-ראש האופוזיציה והלכו ליושב-ראש האיחוד הלאומי והם לא הסכימו להבנות.

דוד אמסלם: עז מצח, עזות.

דוד אמסלם: קיבלת ועדה, הא?

דוד אמסלם: לא אכפת לך לגרש את כל היהודים מארץ ישראל, העיקר קיבלת ועדה.

ניר אורבך: לא הסכימו לרדת מהעץ ולא הסכימו להמשיך ולשמור, חבר הכנסת אמסלם, על האינטרס הביטחוני של מדינת ישראל.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, חבר הכנסת אמסלם, שמענו אותך.

דוד אמסלם: לך עם מוסי למוקטעה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, די.

שלמה קרעי: על מה אתה מסמן לך וי היום, חבר הכנסת אורבך – – – בעד הקנביס ונגד מדינה יהודית.

ניר אורבך: צריכים להבין משהו אחד פשוט וברור.

ניר אורבך: חוק-יסוד: ההגירה הוא חוק-יסוד, וככזה הוא לא פותר את בעיית איחוד המשפחות.

ניר אורבך: שלא יעבדו עליכם.

ניר אורבך: הוא לא פותר את בעיית איחוד המשפחות.

ניר אורבך: אתה שומע, חבר הכנסת אמסלם?

ניר אורבך: הוא לא פותר.

שלמה קרעי: בטח, אדוני המשפטן, בוודאי.

דוד אמסלם: תפסיק לבלבל לנו את המוח – – –

שלמה קרעי: אם הוא לא פותר – – –

ניר אורבך: חוק האזרחות פותר.

ניר אורבך: חוק האזרחות, שנדחה לפני חודש על ידי הליכוד והאיחוד הלאומי, ביחד עם המשותפת, הוא פותר.

דוד אמסלם: תביאו משהו שיפתור.

דוד אמסלם: תביאו שאף אחד לא ייכנס.

ניר אורבך: חבר הכנסת אמסלם, הוא פותר ואתה הצבעת נגדו.

ניר אורבך: אתה הצבעת נגד אזרחי מדינת ישראל.

דוד אמסלם: לא, שאף אחד לא ייכנס, אתם מכניסים מחבלים.

ניר אורבך: זה חוק-יסוד, שהוא חוק כללי – –

דוד אמסלם: אתם סגרתם עם מנסור עבאס 5,000 לשנה.

ניר אורבך: – – וזה חוק האזרחות, שהוא חוק ספציפי.

ניר אורבך: אני מציע, חבר הכנסת אמסלם, להפסיק עם השקרים הפופוליסטיים.

דוד אמסלם: מה זאת אומרת, אמר את זה פריג', אמר את זה ברדיו.

ניר אורבך: אתם אומרים את זה לציבור בביטחון.

דוד אמסלם: אמר את זה שר ברדיו.

דוד אמסלם: אתה משקר.

אוריאל בוסו: – – –

ניר אורבך: זה עובר טוב לציבור, השקרים האלה, אני מודה.

דוד אמסלם: אמר את זה שר ברדיו.

ניר אורבך: זה עובר טוב לציבור, לצערי, אבל גם אני משפטן, אז הינה אני מסביר.

דוד אמסלם: אתה פטפטן, לא משפטן.

ניר אורבך: נמצא פה גם פרופ' שיין מהקואליציה, מומחה אולי מספר אחת להגירה.

ניר אורבך: הייתי מציע שאולי תדברו איתו ותבינו.

שלמה קרעי: כולכם במפלגת השנאה.

ניר אורבך: חוק-יסוד: ההגירה לא פותר – אני חוזר שוב כדי שתבין, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: אתם מפלגת השנאה.

אוריאל בוסו: – – –

ניר אורבך: חוק-יסוד: ההגירה לא פותר את בעיית איחוד המשפחות.

ניר אורבך: בכל מקרה, גם אם החוק המחורר הזה היה עובר עכשיו, היינו צריכים, ואנחנו עדיין צריכים, להעביר את חוק האזרחות הספציפי.

ניר אורבך: עכשיו חשוב לי להגיד לציבור עוד משהו.

ניר אורבך: האיחוד הלאומי, זה לא חדש אצלם לאחז את עיני הציבור.

ניר אורבך: פעם אחר פעם הם – – –

דוד אמסלם: תקים עוד איזו ועדה לאיזה נורבגי.

אוריאל בוסו: – – –

ניר אורבך: כשאני הייתי בבית היהודי במשאים ומתנים מולם הם שיקרו לי במצח נחושה, לי ולרבנים.

אוריאל בוסו: מי משקר?

אוריאל בוסו: זה החוק של אילת שקד – – –

ניר אורבך: הפכו את הקערה על הראש פעם אחר פעם.

ניר אורבך: ואני גם, אגב, הצעתי לחברתי שרת הפנים אילת שקד – –

דוד אמסלם: קח מטוס לדובאי, עזוב אותך.

דוד אמסלם: קח את המטוס לדובאי, סע, סע, נו.

דוד אמסלם: עזוב, פטפטן – – –

ניר אורבך: – – אל תיכנסי איתם למשא ומתן, אין שם על מי לסמוך.

אוריאל בוסו: – – –

ניר אורבך: גם לפני הקמת הממשלה הזאת הם שיקרו בשאלה אם יש או אין ממשלת ימין.

ניר אורבך: הם פשוט שיקרו – – –

אוריאל בוסו: מי שיקר?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בוסו, מספיק, אי-אפשר.

ניר אורבך: וחיכיתי, כששיקרו ואמרו שיש שני עריקים.

אוריאל בוסו: מי שיקר?

איתן גינזבורג: אי-אפשר, חבר הכנסת בוסו.

איתן גינזבורג: אתה מדבר לאורך כל הנאום שלו.

איתן גינזבורג: אתה מפריע לאורך כל הנאום.

איתן גינזבורג: די.

איתן גינזבורג: קריאת ביניים זאת קריאת ביניים, לא נאום מקביל.

אוריאל בוסו: אי-אפשר לשמוע את השקרים האלה.

איתן גינזבורג: אתה יכול לצאת החוצה, אם אתה לא יכול לשמוע אותם.

ניר אורבך: אם הם היו כל כך בטוחים ואם יושב-ראש האיחוד הלאומי היה כל כך בטוח שהם באים, למה הוא לא התחייב, ככה, אתם יודעים, רק ליתר ביטחון, לבוא איתנו לממשלה שכן יכולה לקום ולשרת יחד איתנו את עם ישראל?

ניר אורבך: האיחוד הלאומי רצה ללכת לעוד בחירות.

דוד אמסלם: אתה משרת את מנסור עבאס, אתה לא מתבייש?

ניר אורבך: לרכוב שוב על הגב של הליכוד.

ניר אורבך: חבר הכנסת אמסלם, הם רוכבים עליכם.

דוד אמסלם: היית בבני עקיבא, אתה לא מתבייש?

ניר אורבך: האיחוד הלאומי רוכבים עליכם.

איתן גינזבורג: נא לסיים, חבר הכנסת אורבך.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

ניר אורבך: לרכוב שוב על הגב של הליכוד.

דוד אמסלם: בגלל זה אתה מקים ועדה כל רבע שעה לאיזה נורבגי.

ניר אורבך: ולהמשיך שוב ושוב את הקמפיינים שלהם, שהם ממשיכים גם עכשיו.

ניר אורבך: כל חוקי הטרללת שעוברים פה שבוע אחרי שבוע, הם לא מקצועיים – –

קריאה: הבנו.

איתן גינזבורג: עכשיו הסתיימו חמש דקות, אמרתי לו לסיים.

ניר אורבך: – – לא רלוונטיים, שלא עברו בממשלות יותר ימניות מהממשלה הזאת.

איתן גינזבורג: אני מודה לך, חבר הכנסת ארבל, על הדאגה הרבה לאופן ניהול הישיבה.

ניר אורבך: רק כדי לתת למישהו לחשוב שאנחנו פועלים נגד חוקי ימין.

איתן גינזבורג: משפט אחרון.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

ניר אורבך: אני רוצה ומציע לציבור לקרוא את החוקים המחוררים שהם מעלים.

משה ארבל: רגע, אבל מי כתב לך את זה?

משה ארבל: אורבך, עבאס כתב לך את הנאום?

איתן גינזבורג: אתה מוסיף לו דקות, אני לא מבין מה אתה עושה עכשיו.

ניר אורבך: חבר הכנסת ארבל, זה מצחיק פה אולי שלושה-ארבעה חברים, זה כבר לא משחק, הדבר הזה.

משה ארבל: זה עצוב.

משה ארבל: זה עצוב.

משה ארבל: זה עצוב מאוד.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: נא לסיים את הדברים.

ניר אורבך: הם שיקרו לציבור, וחיפשו סולם לרדת מהעץ.

ניר אורבך: ועכשיו, משפט אחרון, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: משפט אחרון, בבקשה.

ניר אורבך: הקמפיינים האלה כבר – אני אומר לך, חבר הכנסת דודי אמסלם – הקמפיינים האלה הם אלה שמסכנים את ביטחון המדינה.

דוד אמסלם: כשאתה קם בבוקר, איך אתה מסתכל על עצמך?

ניר אורבך: הגיע הזמן שתתפסו את עצמכם בידיים.

ניר אורבך: תודה רבה.

דוד אמסלם: איך אתה מסתכל לילדים שלך בעיניים?

דוד אמסלם: איזה בושות אתה עושה לילדים שלך.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: הודעה אישית לחבר הכנסת שמחה רוטמן.

דוד אמסלם: איך אתה – – – לילדים שלך, למשפחה שלך.

דוד אמסלם: אתה, בוודאי, אתה מבין מה אתה עושה.

ניר אורבך: שמענו על הדאגות שלך.

דוד אמסלם: אתה בושה וכלימה, בושה וכלימה.

דוד אמסלם: יושב-ראש ועדה.

קריאות: – – –

איתן גינזבורג: תודה רבה.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, טוב, גם הוא ברח, אני רואה.

שמחה רוטמן: טוב, כנראה שזה עניין מפלגתי, זה עניין מפלגתי בימינה לברוח.

שמחה רוטמן: האמת היא שניר אורבך כל הזמן מתבלבל בשמות של המפלגה שלנו, הוא כל הזמן שוכח שקוראים לנו מפלגת הציונות הדתית, כנראה הוא כבר לא עוקב באיזו מפלגה הוא, והוא חושב שכולם מחליפים מפלגות כמו גרביים.

שמחה רוטמן: לא יודע, חשבתי שהוא אמר שהוא למד משפטים.

אריה מכלוף דרעי: הוא משפטן.

אריה מכלוף דרעי: אל תפגע בו, הוא משפטן.

שמחה רוטמן: הוא משפטן.

שמחה רוטמן: מה זה אומר?

שמחה רוטמן: הוא לא למד משפטים?

דוד אמסלם: הוא למד משפטים בגן.

שמחה רוטמן: אז הוא אמר שהוא למד משפטים.

שמחה רוטמן: ואז הוא אומר שהחוק הזה, חוק-יסוד – אגב, הוא קרא לו "הטרלה"; אני במקום אילת שקד הייתי קצת נעלב שחבר המפלגה שלי קורא לחוק-יסוד שלי, שאני התחייבתי לקדם, "הטרלה".

שמחה רוטמן: אבל בסדר, זה כבר עניין שלהם.

שמחה רוטמן: אני שמעתי שיש הרבה שמחה בתוך ימינה.

אריה מכלוף דרעי: זו הייתה אילת שקד של לפני.

שמחה רוטמן: זה היה אילת שקד ליבתית.

שמחה רוטמן: ליבתית.

דוד אמסלם: לפני שהיא נסעה לדובאי.

שמחה רוטמן: אבל הוא אמר דבר מאוד פשוט.

שמחה רוטמן: אני אקריא – לא צריך.

שמחה רוטמן: מאחר שכל פעם שמישהו מימינה מאשים אותי בשקר, אני מרגיש שהאמינות שלי קצת עולה, אז אני אספר לכם שיש סעיף בחוק-היסוד, סעיף 6, שאומר – כנראה במשפטים לא הגיעו לשם: "הוראות לעניין מניעת כניסה לישראל ייקבעו בחוק", כמובן, אבל מכוח חוק-היסוד הזה באופן ישיר אפשר לקבוע אזורים, מכוח החלטת ממשלה, באישור הכנסת, שמי שמגיע משם לא יקבל מעמד בישראל.

שמחה רוטמן: קרי, באותו מנגנון שקיים בחוק האזרחות.

שמחה רוטמן: סעיף 6(ב): "הממשלה רשאית באישור הכנסת לקבוע כי אזרחים או תושבים של מדינות או אזורים מסוימים לא יקבלו מעמד או היתר שהייה בישראל".

שמחה רוטמן: זה כתוב בחוק.

שמחה רוטמן: אז או שהוא מדבר על חוק אחר או שהוא לא יודע או שהוא שכח.

שמחה רוטמן: או, מה שהרבה יותר סביר, כאשר מדובר בחבר מפלגת ימינה, שהוא פשוט משקר, הרבה יותר סביר.

שמחה רוטמן: אבל יש לו ממי ללמוד.

שמחה רוטמן: יש לו ממי ללמוד – ממי שהתחייב שהוא לא ישב בממשלה עם מנסור עבאס, ואפילו חתם, ואפילו אמר את זה – ועשה את זה.

שמחה רוטמן: אמר שהוא לא ישב בממשלה עם יאיר לפיד – ועשה את זה.

שמחה רוטמן: אמר שהוא לא ישב בממשלה עם מרצ – ועשה את זה.

שמחה רוטמן: יש לו ממי ללמוד.

שמחה רוטמן: יש לו ממי ללמוד – ממי שאמר, בזמן שהתוצרים של איחוד המשפחות תקפו אותנו בזמן שומר החומות: ממשלת השינוי ירדה מהפרק.

שמחה רוטמן: היא חזרה כנראה אל הפרק.

משה ארבל: צריך לצמצם את החרדים.

שמחה רוטמן: אבל צריך לצמצם את החרדים.

שמחה רוטמן: בקיצור, אני לא יודע.

שמחה רוטמן: אומנם כנראה בלימודי המשפטים של ניר אורבך לקרוא חוק זה כנראה היה בשיעור שהוא החסיר, אולי הוא היה עסוק בללמוד דברים אחרים – אני מלמד עליו זכות – אבל יש עוד משהו שהוא לא יודע.

שמחה רוטמן: הוא מדבר על המשא ומתן ביני לבין אילת שקד.

שמחה רוטמן: כשאני למדתי משפטים, אולי גם ידידי, חברי משה ארבל, יגיד שאני צודק, שמענו שיש דבר כזה שנקרא עדות שמועה.

שמחה רוטמן: מאחר שכאשר אני דיברתי עם אילת שקד ניר אורבך לא היה שם, אני רוצה להניח שגם אם הוא לא עומד פה ומשקר, הוא קיבל מידע שקרי.

שמחה רוטמן: אז אני רק אגיד בצורה מאוד פשוטה, שלא יהיו ספקות ושלא יהיו הבנות: אנחנו לא נוהגים לשקר, אנחנו גם לא נוהגים להפיץ מידע שקרי.

שמחה רוטמן: כשנכנסו למשא ומתן, הייתה לנו דרישה אחת ויחידה: תגידי שאת חוזרת בך מההתחייבות המופקרת, כשאת עמדת על הדוכן וקיצרת את חוק האזרחות לחצי שנה, וגרמת למנסור עבאס להצביע בעדו כי הבטחת לו אלפי אישורים; תבטלי את זה, ואנחנו איתך.

שמחה רוטמן: אין בעיה, הכול נשכח ונסלח, כל מה שעשית.

שמחה רוטמן: הקמת ממשלה עם תומכי טרור – סבבה.

שמחה רוטמן: כל מה שעשית.

שמחה רוטמן: נעביר חוק, תחזרי בך מההתחייבות שנתת לרע"מ ולמרצ.

שמחה רוטמן: היא לא הסכימה לחזור בה.

שמחה רוטמן: עכשיו, זה לא משהו שאפשר לתת עליו גרסאות, זה לא משהו שאפשר לעשות עליו דיונים.

שמחה רוטמן: אם היא מוכנה להתחייב, שתעלה לפה – אה, היא לא פה.

שמחה רוטמן: שתעלה לפה, גם ביום אחר היא יכולה – –

משה אבוטבול: יש לה כאב בטן, עזוב אותה.

שמחה רוטמן: – – ותגיד שהיא חוזרת בה מההתחייבויות לרע"מ ומרצ.

שמחה רוטמן: מה, את כל ההתחייבויות אפשר לבטל, רק את ההתחייבויות לרע"מ ולמרצ אי-אפשר?

שמחה רוטמן: אפשר להבטיח לציבור הכול ולשקר, אבל מה שהובטח לרע"מ ומרצ זה כתוב בתורה, זה כתוב בעשרת הדיברות?

שמחה רוטמן: כנראה שזה ליבתי.

דוד אמסלם: שמחה, תספר לציבור.

דוד אמסלם: מה היא הבטיחה?

דוד אמסלם: אמר פריג' – – –

שמחה רוטמן: היא הבטיחה אלפי אישורים.

דוד אמסלם: 5,000 משפחות בשנה.

משה ארבל: פה היא עמדה ואמרה: 1,000.

שמחה רוטמן: אמרה מספרים, הבטיחה אלפי אישורים.

שמחה רוטמן: היא מחכה שהחוק יעבור כדי לתת את כל מה שהבטיחה למנסור עבאס.

שמחה רוטמן: היא אמרה לי את זה במפורש: היא לא תחזור בה מהמחויבות הזאת.

שמחה רוטמן: אז אני הבנתי.

שמחה רוטמן: אני שמח מאוד לדעת ולגלות שאילת שקד מעדיפה את מוסי רז, מעדיפה את מנסור עבאס.

שמחה רוטמן: האמת היא שהיא מעדיפה גם את אוסאמה סעדי ואת סמי אבו שחאדה, מעדיפה את כל המשותפת, גם את מיכל רוזין, סליחה, סליחה, שכחתי.

שמחה רוטמן: היא מעדיפה את מיכל רוזין, שאמרה לה, איימה עליה במפורש בטויטר שאם היא תנהל איתי משא ומתן – סוף לקואליציה.

שמחה רוטמן: אז מיכל רוזין ניצחה.

משה ארבל: שמחה, איימן עודה – – –

שמחה רוטמן: אני חשבתי שאילת שקד אולי תיזכר בגרסא דינקותא שלה, חשבנו שגם ניר אורבך.

שמחה רוטמן: אנשים רקדו איתו ברחוב כי חשבו שהוא יחזור בו.

שמחה רוטמן: ימינה מכרה את מדינת ישראל לרע"מ ולמרצ.

שמחה רוטמן: ימינה מכרה את הדבר הכי יקר וחשוב לביטחון מדינת ישראל – מניעת כניסה, מניעת איחוד משפחות, מניעת זכות שיבה.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

שמחה רוטמן: ימינה היום הצביעה בעד זכות שיבה לפלסטינים יחד עם סמי אבו שחאדה ואוסאמה סעדי.

שמחה רוטמן: זו האמת, שיפסיקו למכור לנו לוקשים.

שמחה רוטמן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – אמנה בין ממשלת מדינת ישראל וממשלת איחוד האמירויות הערביות בדבר מניעת מיסי כפל ומניעת התחמקות ממיסים בזיקה למיסים על הכנסה.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת אוסאמה סעדי, ענבר בזק, שמחה רוטמן, שירלי פינטו קדוש ואורלי לוי אבקסיס בנושא: השלמת פערים בשנת הלימודים תשפ"ב לתלמידים עם לקויות למידה ודיסלקציה לאור נזקי הלמידה מרחוק.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה רבה.

ירדנה מלר-הורוביץ: [הצעת חוק פ/1790/24; נספחות.

ירדנה מלר-הורוביץ: ]

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת חוק בתי המשפט (תיקון – שימוע ובחירות חשאיות לשופטי בית המשפט העליון), התשפ"א–2021.

איתן גינזבורג: ינמק חבר הכנסת יואב קיש.

איתן גינזבורג: בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, האמת, אני מודה, זה לא חוק שלי, זה חוק של תקווה חדשה.

יואב קיש: אני אשמח לראות מי נמצא פה מהקואליציה, מתקווה חדשה.

יואב קיש: אני רואה את מאיר יצחק הלוי, ראש עיריית אילת לשעבר.

יואב קיש: שלום.

יואב קיש: אני רואה את השר זאב אלקין.

יואב קיש: ברשותכם, אני מקריא לכם ממצע תקווה חדשה לבחירות האחרונות.

יואב קיש: תוכנית סער לרפורמות במשפט: "תקווה לתיקון מערכת המשפט.

יואב קיש: לתקן – לא להרוס.

יואב קיש: מערכת משפט חזקה ועצמאית היא תנאי יסוד לקיומה של דמוקרטיה.

יואב קיש: יחד עם זאת, אי-אפשר להתעלם מהעובדה שהדמוקרטיה הישראלית נמצאת כבר עשורים רבים במשבר, הנובע מהיעדר הפרדה אמיתית של הרשויות, היעדר פיקוח ומחוסר שקיפות.

יואב קיש: מצב זה מוביל לירידה תלולה באמון הציבור במערכת המשפט ומהווה קרקע פורייה לחיכוכים ולקיפאון ביצועי חקיקתי ומשפטי".

יואב קיש: תקווה חדשה מבקשת לחזק את הדמוקרטיה הישראלית באמצעות הגדרה מחדש של יחסי הכוחות בין הרשויות ויצירת איזונים ובלמים במערכת אכיפת החוק.

יואב קיש: כך נבטיח חופש חקיקתי ויכולת משילות של הממשלה לצד הבטחת עצמאותו וחוסנו של בית המשפט".

יואב קיש: מאיר, חברי, זה מצע מפלגתך תקווה חדשה.

יואב קיש: עכשיו אני עובר על הסעיפים.

יואב קיש: הסעיף הראשון, פיצול תפקיד היועץ המשפטי לממשלה.

יואב קיש: הבאתם את זה – אפילו אני חושב שזה בהסכמים הקואליציוניים.

יואב קיש: נמצא פה השר זאב אלקין.

יואב קיש: האם הנושא של פיצול תפקיד היועץ המשפטי לממשלה מוסכם והיה בהסכמים הקואליציוניים?

קריאה: – – –

יואב קיש: יש.

יואב קיש: אבל זה לא קורה וכנראה גם לא יקרה.

יואב קיש: אז אני לקחתי את סעיף 2 במצע תקווה חדשה, שהיא גם הצעת חוק פרטית של גדעון סער מכנסות שהיו, שמדברת על שימוע פומבי למועמדים לשפיטה לבית המשפט העליון.

יואב קיש: ואני מקריא עוד פעם – מאיר, זה מהמצע שלכם.

יואב קיש: השר אלקין, אני אשמח אם תקשיב לדבריי.

יואב קיש: הבנתי שאתה גם תענה.

יואב קיש: השר אלקין, אני אשמח אם תקשיב לדבריי, אני מבין שאתה גם הולך לענות.

יואב קיש: מכיוון שמדובר במצע תקווה חדשה, אני אשמח שתקשיב.

זאב אלקין: – – –

יואב קיש: מה?

יואב קיש: לא שומע.

זאב אלקין: אני שמח שלמדת לעומק את המצע של תקווה חדשה – – –

יואב קיש: בהחלט.

יואב קיש: אני לקחתי את סעיף מס' 2 מהמצע.

יואב קיש: אני מודה שזה לא שיא חלומותיי.

יואב קיש: בוא נגיד, זה רחוק מהשינויים שאני חושב שצריך לעשות.

יואב קיש: יש עוד הרבה מאוד דברים שצריך לעשות.

יואב קיש: אבל כצעד ראשון בדרך אני מוכן לקבל את זה.

יואב קיש: שימוע פומבי, אמרנו.

יואב קיש: "לשופטי בית המשפט העליון ולתפיסותיהם יש השפעה אדירה בעיצוב אופייה של מדינת ישראל – – – אנו נאפשר לחברי הוועדה למינוי שופטים ולציבור ללמוד על תפיסות היסוד של המועמדים, על עמדותיהם, בכל הנוגע לסוגי השאלות העקרוניות שבית המשפט אמור לעסוק בהן, פרשנותם לחוקי-היסוד – – – הפרדת הרשויות ועמדתם בנוגע לצורך שבאיזון הראוי בין ערכים.

יואב קיש: נבצע זאת" – השר אלקין, תקווה חדשה – "באמצעות שימוע פומבי שיתקיים בפני הוועדה לבחירת שופטים, אשר יהיה שקוף לציבור".

יואב קיש: אז זה כל הסיפור, חברים.

יואב קיש: יש הרבה אנשים, אני ביניהם, שרוצים לעשות רפורמה הרבה יותר משמעותית.

יואב קיש: אבל אמרנו שזה צעד ראשון, צעד ראשון מידתי, שנמצא בליבת המצע של הקואליציה, לפחות מפלגה בקואליציה.

יואב קיש: ואני רוצה לתת לכם עוד ציטוט, שתבינו מדוע.

יואב קיש: וזה ציטוט מעיתון ישראל היום מלפני כעשרה ימים: אין שום מועמד שהוא שווה כוחות למרזל, רונן וכבוב, שיהפכו את בית המשפט העליון לאולטרה-אקטיביסטי ושמאלני עוד יותר.

יואב קיש: באופן מפתיע, מבין היום הציבור במדינת ישראל שלשופטים יש עמדות, עמדות שהם לוקחים ומשתמשים בהן כחלק מהליך השפיטה.

יואב קיש: אי-אפשר להתעלם מזה.

יואב קיש: ולכן אנחנו רואים שהמועמדים של השופטת חיות זה השופט יגאל מרזל והשופטת רות רונן, שאם הם ייכנסו לבית המשפט העליון, אני אומר לכם, כמה שחשבנו שהמהלך של אהרן ברק ואיך שנראה היום בית המשפט העליון – זה יהיה עוד יותר אולטרה-פרוגרסיבי ושמאלני.

יואב קיש: אבל בשביל שלא נתווכח על זה, ושלא ננחש – – –

גבי לסקי: – – – שמאלני – – –

יואב קיש: אתם יודעים מה, אולי אני טועה.

יואב קיש: אולי אני טועה.

גבי לסקי: – – – גם אתה לא מאמין – – –

יואב קיש: חברת הכנסת גבי לסקי, אולי אני טועה.

יואב קיש: בואו נעשה, בואו נעשה שימוע פומבי לשופטים תחת אור השמש.

יואב קיש: את מתנגדת לזה?

גבי לסקי: אתה טועה – – – אתה חושב – – –

יואב קיש: דרך אגב, זה במצע של תקווה חדשה.

גבי לסקי: – – – כל החברים שלך – – – בבית משפט – – –

יואב קיש: אין שום סיבה להתנגד להליך ראוי, דמוקרטי, שמופיע, דרך אגב – –

איתן גינזבורג: תודה, חברת הכנסת לסקי.

איתן גינזבורג: תודה.

יואב קיש: – – במינוי של שופטים בארצות הברית.

יואב קיש: אנחנו רואים איך ההליך הזה מתקיים.

יואב קיש: איזה יופי של דמוקרטיה.

יואב קיש: יש דברים שאפשר בהחלט ללמוד מהדמוקרטיה האמריקאית.

יואב קיש: דרך אגב, לא בכל דבר היא מתאימה לנו, כמובן – זו נשיאותית, זו פרלמנטרית – אבל הנושא של השימוע הציבורי לשופטים, ללמוד על עמדותיהם בשביל לשמוע ולראות, ושהציבור כולו יהיה שותף לעניין הזה, זה דבר בסיסי, נכון והוגן.

יואב קיש: ולכן אני לא מבין מדוע אתם בכלל מתנגדים.

גבי לסקי: תביא את המושבעים – – – החוקה האמריקאית.

יואב קיש: אומר השר סער בוועדת שרים לחקיקה שהוא רוצה לדחות את זה בארבעה חודשים.

יואב קיש: אז זה נכון, השר אלקין, שבמצע תקווה חדשה יש דברים שנראים מתאימים לאג'נדה של ימין.

יואב קיש: אבל אתם לא עושים עם זה שום דבר.

יואב קיש: דורסים אתכם על כל דבר ודבר, מעל 400 אישורים לאיחוד משפחות ברשות הפלסטינית, כולל כניסות מעזה.

יואב קיש: פה, ניר אורבך, זה לא דיבורים בעלמא, זה החלטות בפועל.

יואב קיש: זה אתם.

יואב קיש: השר אלקין, זו הממשלה שלך.

זאב אלקין: – – –

יואב קיש: והאירוע הזה של שימוע פומבי, הדבר הבסיסי – – –

יוסף טייב: אתה לא מבין מה זה שימוע פומבי.

יוסף טייב: אתה לא מבין מה זה אבל – – –

יואב קיש: אתה יודע מה, אני מוכן להתווכח על זה בהצעת החוק.

יוסף טייב: – – –

יואב קיש: לקחתי את הצעת החוק של גדעון סער.

יואב קיש: אתה יכול להגיד לשר המשפטים שהוא לא יודע.

יוסף טייב: אבל אתה לא יודע.

יואב קיש: אני אומר לך בצורה מאוד ברורה – –

יוסף טייב: אתה לא מבין מה זה – – –

יואב קיש: – – גדעון סער, שר המשפטים, הביא את ההצעה הזו.

יואב קיש: אני לא לוקח לו קרדיט.

יוסף טייב: יואב, יואב – – –

יואב קיש: אני עולה על הבמה הזו ואומר לך: זו הצעה של שר המשפטים בממשלה שלך.

יואב קיש: אתה תומך בשר המשפטים בממשלה שלך?

יוסף טייב: אתה לא יודע מה כתוב שם, אפילו.

יוסף טייב: אתה לא מבין.

יואב קיש: תאמין לי שאני יודע, וגם קראתי והגשתי, ואני תומך בה, תומך בה כצעד ראשון – לא מספיק, לא משמעותי, אבל צעד ראשון קטן בדרך לשינוי כל כך נדרש, עם מערכת משפטית שדורסת את הכנסת פעם אחר פעם, שמפעילה דיקטטורה שיפוטית כנגד מדינת ישראל.

יואב קיש: אני אומר את זה בלי בושה, ואני אומר לכם, את הדבר הזה חייבים לתקן.

יואב קיש: וזה צעד ראשון, הכי בסיסי שיש.

יואב קיש: ואני רוצה לדבר עוד מילה אחרונה, כי לא נתנו לי קודם להשיב לחברת הכנסת שרן השכל, שעלתה והתייחסה אליי באופן אישי.

יואב קיש: כל האירוע של חוק הקנביס הרפואי זה הצגה פשוטה בשביל שאת תרגישי שקיבלת קרדיט.

יואב קיש: הרי אין בזה דבר, דבר.

יואב קיש: כל מה שמופיע בחוק אני כבר התנעתי ועושים במשרד הבריאות.

יואב קיש: לא צריך את החוק הזה.

יואב קיש: יותר מזה, במשרד הבריאות, השר אמר לך שזה יחכה ולא יהיה עם זה שום דבר.

יואב קיש: סתם יצרת ביורוקרטיה, רגולציה, בשביל לקבל קרדיט.

יואב קיש: אז שרן, זו האמת, את יודעת את זה בדיוק כמוני.

יואב קיש: לא יעזור לך.

יואב קיש: אני הובלתי את השינויים האלה.

יואב קיש: הם קורים, הם מתרחשים.

יואב קיש: תקווה חדשה, מספיק עם הבלופים.

יואב קיש: לא רק שאתם לא עוברים אחוז חסימה, את מחפשים קרדיט מיותר בכנסת – עכשיו את החוקים שלכם, מהמצע שלכם, אתם צריכים לדעת להעביר.

יואב קיש: אני מאוד אשמח לשמוע מה השר אלקין ישיב, מדוע המפלגה שלו מתנגדת למצע שלה עצמה.

יואב קיש: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יואב קיש.

איתן גינזבורג: ישיב בשם הממשלה השר זאב אלקין, בשם שר המשפטים.

איתן גינזבורג: בבקשה, השר אלקין.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: גם, עד עשר דקות.

זאב אלקין: תודה רבה.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חבריי השרים, יושבת-ראש הקואליציה, שאני צריך לשכנע – – –

יעקב ליצמן: – – – הציבור החרדי.

זאב אלקין: חבר הכנסת ליצמן, אנחנו בשעת שאלות?

זאב אלקין: חשבתי שרוצים שאני אגיב לחבר הכנסת קיש.

יעקב ליצמן: לא – – – הציבור החרדי.

יעקב ליצמן: אני לא שואל שאלות.

יעקב ליצמן: אני קובע – – –

זאב אלקין: אתה יכול להמשיך לקבוע עד מחר, זה לא הופך לאמת.

זאב אלקין: דברי שקר לא הופכים לאמת מזה שאתה קובע.

יעקב ליצמן: – – –

איתן גינזבורג: תודה, חבר הכנסת.

זאב אלקין: אבל אני ממליץ לך בעתיד לבדוק לפני שאתה קובע.

יעקב ליצמן: אני בדקתי – – –

איתן גינזבורג: תודה.

זאב אלקין: אוקיי.

זאב אלקין: אז אני מודה לחבר הכנסת ליצמן על הערתו, אבל אנחנו בכל זאת התכנסנו פה – – –

יעקב ליצמן: – – –

איתן גינזבורג: תודה, חבר הכנסת.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

זאב אלקין: חבר הכנסת ליצמן, כפי שאמרתי, דברי שקר שנאמרים בביטחון לא הופכים לדברי אמת.

זאב אלקין: זה כלל שכדאי שתיקח בחשבון.

יעקב ליצמן: – – –

משה אבוטבול: הינה, לבנט כן הולך עם השקרים שלו.

אופיר כץ: יש כאלה ששיקרו כל כך הרבה – – – השקר מצליח – – –

משה אבוטבול: כמה פעמים בנט משקר וזה הולך לו?

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, עצרתי את השעון.

איתן גינזבורג: אתם לא מאפשרים לשר להגיב.

משה אבוטבול: בנט עושה את זה יפה – – –

איתן גינזבורג: אדוני, אדוני, תן לי, בבקשה, לנהל את הישיבה.

איתן גינזבורג: תן למליאה להתנהל בשקט, תן לשר להשיב.

משה אבוטבול: זה לא קשור, לא קשור.

איתן גינזבורג: הייתה פה הצעת חוק שלכם, של חבר הכנסת קיש.

איתן גינזבורג: הוא בטח רוצה לשמוע את התשובה ללא הפרעות.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

משה אבוטבול: – – –

זאב אלקין: אני לא שומע את עצמי.

חיים כץ: זאב, זה עוד נחשב שקט פה.

זאב אלקין: זה בסדר, אני נהנה.

חיים כץ: אם אתה לא שומע את עצמך, אז לא היית בקרקס לפני זה.

חיים כץ: היו הלוליינים – – –

זאב אלקין: יש סוגי קרקס שאני מעדיף לצפות בהם מאשר להיות בהם.

חיים כץ: יש לך פה יחס מיוחד, בשקט הזה.

זאב אלקין: אני נהנה מהשקט יחד איתכם.

חיים כץ: לא, אבל אתה אומר שאתה לא שומע את עצמך.

זאב אלקין: אם אתם לא ממהרים, גם אני לא ממהר.

חיים כץ: אה, יש לנו זמן עד הבוקר.

חיים כץ: אתה לא צריך, אתה בנורבגי?

איתן גינזבורג: אפשר להמשיך עם השעון?

חיים כץ: זאב, אתה בנורבגי?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת כץ, חבר הכנסת כץ.

חיים כץ: אתה בנורבגי?

זאב אלקין: אני בנורבגי.

חיים כץ: אז אתה יכול ללכת, אנחנו נשארים.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת כץ, תודה.

איתן גינזבורג: ממשיכים.

זאב אלקין: תודה רבה, אני אנסה עוד פעם.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, הקשבתי היטב לחבר הכנסת קיש, ואני שמח שיש לו כל כך הרבה זמן באופוזיציה ללמוד לעומק את המצע של תקווה חדשה.

זאב אלקין: יש לנו באמת מצע רחב, עם הרבה סעיפים.

יואב קיש: הוא לא כזה רחב, הוא לא כזה רחב.

זאב אלקין: אני מעריך שתצטרך ארבע שנים מלאות ללמוד את כולו, על בוריו, בצורה עמוקה כפי שלמדת את הפרק המשפטי, ואנחנו נעשה הכול כדי שארבע השנים האלה יעמדו לרשותך ובהחלט תוכל, עד סוף הקדנציה, לסיים את ההיכרות העמוקה עם המצע של תקווה חדשה.

יואב קיש: העיקר שתעברו את אחוז החסימה בסקרים.

זאב אלקין: אל תדאג.

זאב אלקין: אני בטוח שתיהנה בארבע השנים האלה בלימוד המעמיק של המצע.

זאב אלקין: לקח לנו פחות זמן לכתוב אותו, אבל לקרוא אותו הרי ייקח ארבע שנים.

אופיר כץ: גם האזרחים קראו את המצע שלכם ועובדתית הם לא מאמינים לכם.

זאב אלקין: אני גם שמח שחבר הכנסת קיש מתעניין במצע.

זאב אלקין: אתה יודע, אני בדרך כלל בן אדם מנומס, וכשמישהו משקיע זמן בללמוד את מצע מפלגתי אני תמיד שמח ללמוד את מצע מפלגתו, להשוות ולקיים דיון מעמיק, אידיאולוגי, לעומק.

יואב קיש: קיבלת חוק.

יואב קיש: לא צריך.

זאב אלקין: ניסיתי לעשות את זה – לא, הרי אנחנו מדברים על מצע מול מצע, רק לפני רגע.

זאב אלקין: אז ניסיתי.

יואב קיש: נתת לי ארבע שנים ללמוד?

יואב קיש: הכול יהיה בסדר.

יואב קיש: בוא נלמד.

יואב קיש: עכשיו תתייחס להצעת החוק.

זאב אלקין: תכף אני אתייחס.

זאב אלקין: ניסיתי פשוט ללמוד את מצע מפלגתו של חבר הכנסת קיש.

זאב אלקין: אתה יודע, אפשר לעשות את זה בגוגל מהר.

זאב אלקין: לעשות גוגל: המצע של תנועת הליכוד.

זאב אלקין: לא מצאתי.

זאב אלקין: אגב, אני יכול לגלות לך, חבר הכנסת קיש, היות ששנינו היינו פעם באותה מפלגה, שהעובדה הזאת מטרידה אותי לא מהיום.

חיים כץ: לא מצאת את מצע הליכוד?

זאב אלקין: לא.

חיים כץ: אז במה אתה מודה, שלא כתבת את זה בסדר?

חיים כץ: לא כתבת את זה בסדר?

זאב אלקין: לא, אני עונה.

זאב אלקין: חבר הכנסת כץ, בוא, תקשיב לסיפור.

זאב אלקין: פעם הייתי יושב-ראש לשכת הליכוד, כידוע, שהוא הגוף האידיאולוגי של התנועה.

זאב אלקין: פניתי בכמה מערכות בחירות ליושב-ראש הליכוד בנימין נתניהו, ואמרתי: לא נעים, אנחנו בין המפלגות הבודדות במדינת ישראל שאין להן מצע.

זאב אלקין: בוא נכתוב מצע, ולשכת הליכוד זה גוף מתאים לכך, שיוכל לעבוד ברצינות על מצע, על סעיפים שונים.

חיים כץ: זאב, זה היה בפסח?

זאב אלקין: זה היה הרבה לפני פסח.

חיים כץ: זה היה בפסח?

זאב אלקין: זה היה הרבה לפני פסח, אדוני חבר הכנסת כץ.

חיים כץ: אה, לפני פסח.

חיים כץ: אבל כשבא פסח, היה מצע.

זאב אלקין: התגובה שלך, אני חייב להגיד, הייתה בערך תגובתו של חבר הכנסת נתניהו, יושב-ראש הליכוד אז והיום.

יואב קיש: זאב, בכל זה אתה מושך זמן.

יואב קיש: תן תשובה עניינית.

זאב אלקין: הוא אמר לי: מה מצע, מי צריך מצע, מי הולך לבחירות עם מצע?

זאב אלקין: אחר כך, אחרי הבחירות, עוד ישאלו אם אנחנו מקיימים או לא.

זאב אלקין: לא צריך.

זאב אלקין: יש מפלגה, הולכים לבחירות בלי מצע, וכך נלך.

יואב קיש: אז אנחנו שואלים אם אתם מקיימים.

זאב אלקין: לכן, חבר הכנסת קיש, אי-אפשר לעשות השוואה, כי באמת אנחנו מפלגה שעשתה מצע, ואתה נשארת במפלגה שהיושב-ראש שלה מעדיף שהאזרחים לא ישאלו אחרי הבחירות מה היה המצע, ולכן פשוט לא כותב את המצע.

אמיר אוחנה: מצד שני, אתם מפלגה – – – הפרה את המצע, ואנחנו לא.

זאב אלקין: אחרי העיון הזה בסוגיה של המפלגות שיש להן מצע ואין להן מצע, נעבור עכשיו לסוגיה שלפנינו: הצעת החוק שהציע חבר הכנסת קיש.

איתן גינזבורג: רק שים לב לזמנים.

יואב קיש: – – – שישה מנדטים.

זאב אלקין: בהחלט, אני שם לב.

זאב אלקין: אבל אני חייב לשכנע את יושבת-ראש הקואליציה.

זאב אלקין: עד שלא שכנעתי אותה שעמדת הממשלה נכונה, אני לא אוכל לרדת.

איתן גינזבורג: אתה תוכל, כי זה עשר דקות הנמקה.

זאב אלקין: לא, זה ברור.

איתן גינזבורג: עשר הדקות יסתיימו, ותצטרך לרדת אחרי עשר דקות.

זאב אלקין: אז אני אנצל את כל הזמן הזה, כשכל מאמץ השכנוע שלי קודם כול מופנה ליושבת-ראש הקואליציה.

איתן גינזבורג: במסגרת הזמנים.

זאב אלקין: ברגע שהיא תשתכנע, אז אני אסתפק.

חיים כץ: איתן, יש לו שלוש דקות לענות.

חיים כץ: שבע זה פרפראות.

איתן גינזבורג: בוא ניתן לו, בחמש הדקות שנותרו הוא ישכנע אתכם מדוע הממשלה צודקת.

חיים כץ: לא, הוא לא צריך חמש.

זאב אלקין: עכשיו אדוני מפריע לי.

זאב אלקין: אני צריך תוספת זמן על חשבון אדוני.

איתן גינזבורג: קיבלת עוד 20 שניות.

איתן גינזבורג: אוקיי.

איתן גינזבורג: עכשיו לגופו של החוק.

איתן גינזבורג: קודם כול, אני שמח שבכנסת הזאת יש חברי כנסת חדשים, שזאת כנראה קדנציה ראשונה שלהם, ולכן הם באים בהתלהבות לעסוק בנושאים שעד עכשיו לא הייתה להם הזדמנות לעסוק בהם.

איתן גינזבורג: ככה, לכאורה, לתומי חשבתי, כששמעתי את ההתלהבות של חבר הכנסת קיש.

איתן גינזבורג: אבל אז פתאום נזכרתי שחבר הכנסת קיש, זאת לא הקואליציה הראשונה שלו.

איתן גינזבורג: הוא היה חבר כנסת בכיר בקואליציה, בכמה קואליציות, בתנועת הליכוד.

איתן גינזבורג: פתאום שפשפתי את עיניי ואמרתי: רגע, אז כל זה לא היה נכון?

איתן גינזבורג: אז למה החוק הזה לא עבר אז?

איתן גינזבורג: למה חבר הכנסת קיש לא נלחם עליו בכזה להט, כפי שהוצג כאן במליאה, לא הביא אותו לוועדת שרים לחקיקה, לא העביר אותו, לא שכנע את החברים שלו למפלגה?

שמחה רוטמן: לא משעמם אותך, אותו נאום שוב ושוב?

שמחה רוטמן: לא משעמם אותך?

זאב אלקין: אני, למשל, יכול להגיד, חבר הכנסת קיש, שאת החוק הראשון בנושא הזה – אומנם במתכונת קצת שונה – הגשתי יחד עם חבר הכנסת לוין עוד בשנים 2009 ו-2012.

יואב קיש: ומה קרה?

זאב אלקין: אני אספר לך מה קרה.

זאב אלקין: הגשנו הצעת חוק, רצינו להביא אותה לוועדת השרים.

זאב אלקין: התקשר אלינו – מי אתה חושב?

זאב אלקין: ניחוש פרוע – יושב-ראש הליכוד, ראש הממשלה דאז, בנימין נתניהו.

זאב אלקין: הוא אמר: זאב ויריב, אנא מכם, אל תעשו מלחמה עם העליונים, מה אנחנו צריכים את זה?

זאב אלקין: אל תיגעו בנושאים האלה; אל תביאו את זה לוועדת שרים.

שמחה רוטמן: ובסוף השתכנעת ממנו.

שמחה רוטמן: הינה, עכשיו אתה – – –

זאב אלקין: והוא לא אפשר לנו להביא את זה לוועדת שרים לחקיקה.

אוריאל בוסו: – – –

זאב אלקין: לא אפשר לנו להביא אותו.

יואב קיש: אז עכשיו אתם לא רוצים לריב עם העליונים.

יואב קיש: הבנתי, זאת התשובה.

זאב אלקין: לא, לא, לא.

זאב אלקין: אני רק מספר לך למה.

יואב קיש: זה בסדר, אתה יכול לא לריב עם העליונים.

זאב אלקין: חבר הכנסת קיש, היות שלא התעניינת בנושא החשוב הזה כשהיית בקואליציה והייתה לך אפשרות – – –

יואב קיש: למה לא? למה לא? זה לא נכון.

זאב אלקין: הגשת את הצעת החוק הזאת קודם, בכנסות הקודמות?

יואב קיש: אחרות הגשתי.

יואב קיש: פסקת התגברות הגשתי.

זאב אלקין: לא.

זאב אלקין: אני שואל על החוק הספציפי הזה.

יואב קיש: אבל אמרתי, זה צעד ראשון.

יואב קיש: אמרתי על הבמה שאני רוצה הרבה יותר, אבל לקחתי צעד ראשון – – –

זאב אלקין: זה ברור.

זאב אלקין: חוק על שימוע לשופטים הגשת או לא הגשת בכנסות הקודמות?

יואב קיש: אני אענה אחר כך.

יואב קיש: היושב-ראש – – –

זאב אלקין: לא הזדמן לך, כנראה.

זאב אלקין: אבל אם היית מגיש, אז אני מספר לך מה היה קורה: היית מקבל טלפון מבנימין נתניהו, שהיה מבקש ממך לא לקדם את החוק.

זאב אלקין: לפחות זאת החוויה – – –

אוריאל בוסו: אדוני השר, למה ביטלתם את – – –

זאב אלקין: אם תזמין אותי לשעת שאלות, אני אשמח לענות לך.

זאב אלקין: או בפרטי, חבר הכנסת בוסו.

שלמה קרעי: מרגי, לנו יש חוקה, לא צריכים מצע.

שלמה קרעי: מפלגה היסטורית, אנחנו לא טרנד.

זאב אלקין: זאת גם עובדה מעניינת, כי לכל המפלגות יש חוקה, כי זה מחויב.

זאב אלקין: יש מפלגות שיש להן גם חוקה וגם מצע.

איתן גינזבורג: זה החוק, כן – – – חוקה זה משהו תקנוני, אדוני.

איתן גינזבורג: זה לא אידיאולוגיה.

שלמה קרעי: אנחנו מפלגה היסטורית, לא טרנד חולף כמוכם, שיימחק בפעם הבאה.

זאב אלקין: לגבי גופם של דברים, בהצעת החוק של חבר הכנסת קיש – וכאמור, הוא נזכר שהנושא הזה קיים וצריך לטפל בו רק כשהגיע לאופוזיציה, ובסיטואציה שעכשיו יושב-ראש מפלגתו כבר לא יכול לעצור אותו, כי הוא לא שולט על סדר-היום של הממשלה – יש לא מעט רעיונות נכונים, שאני דווקא מזדהה איתם כשר וכחבר בוועדת שרים לחקיקה.

זאב אלקין: ולכן, כשעלתה לדיון הצעת החוק, לא רצינו להפיל אותה בוועדת שרים לחקיקה, כי בהחלט יש פה נושא רציני מאוד לדיון.

זאב אלקין: כמובן, בקואליציה מורכבת, מהסוג כפי שלפנינו, הצעת חוק מהסוג הזה דורשת הסכמה בין המרכיבים השונים של הקואליציה, ודיון רציני.

זאב אלקין: מה שהחליטה ועדת השרים זה לא לצאת נגד הצעת החוק אלא לתת זמן לדיון הזה, והחליטה לדחות את ההכרעה לגבי הצעת החוק בארבעה חודשים.

זאב אלקין: לכן, אם מה שמעניין את חבר הכנסת קיש זה באמת רפורמה משמעותית בסוגיה הזאת, והוא מעוניין לקיים הידברות, לכאורה מה שהוא צריך לעשות זה להמתין את הזמן הזה.

זאב אלקין: בכל זאת, מדובר פה ברפורמה שבממשלות נתניהו השונות לא עשו אותה יותר מעשור.

זאב אלקין: אז אם לא עשו את זה בעשור בממשלות נתניהו, שהוא מנהיג דגול, אפשר לתת לממשלה הזאת ארבעה חודשים.

זאב אלקין: אנחנו לא מבקשים עשור.

זאב אלקין: אבל לפעמים מה שמעניין את האנשים זה לא תוכן הדברים אלא למעשה היכולת לייצר ניגוח תקשורתי כאן, במליאת הכנסת.

זאב אלקין: וזה לגיטימי, בשביל זה הכנסת קיימת; רק שאז כדאי להגיד את האמת, שהצעת החוק מוגשת לא כדי להעביר אותה, ולא מתוך דאגה לסוגיה איך נראה מהלך של בחירת השופטים והשימוע.

זאב אלקין: אני כאן דווקא מזדהה מאוד עם דעתו של חבר הכנסת קיש.

זאב אלקין: הצעת החוק שלי ושל יריב היא יותר מרחיקת לכת מההצעה שאדוני הגיש, היא מדברת על שימוע בוועדת חוקה ולא בוועדה למינוי שופטים, אבל בהחלט עדיף שימוע מאשר היעדר השימוע.

יואב קיש: זה הכי מצומצם.

זאב אלקין: ולכן מבחינת התוכן אני לא יודע מה העמדה של שאר שרי הממשלה, כי כאמור לא הכרענו בסוגיה הזאת, אבל אני מזדהה עם לא מעט מהעקרונות שמופיעים כאן.

זאב אלקין: רפורמה מסוג כזה, אם לא עשו אותה עשור, בהחלט אפשר להמתין עוד ארבעה חודשים ולאפשר לממשלה את הדיון.

זאב אלקין: אם אדוני מעוניין בניגוח פוליטי ובהכרעה בהצבעה, אז כמובן, כל עוד לא נקבעה עמדה פוזיטיבית של ועדת שרים לחקיקה – – –

קריאה: – – –

זאב אלקין: אני שמח שחברת הכנסת סילמן השתכנעה.

זאב אלקין: כל עוד לא נקבעה עמדת ועדת שרים, עמדת הממשלה באופן אוטומטי, אם חבר הכנסת קיש לא יאפשר לה לגבש עמדה, היא להתנגד, וניאלץ להפיל את הצעת החוק.

זאב אלקין: חבל שחבר הכנסת קיש הופך נושא כל כך חשוב רק לכלי ניגוח פוליטי במליאת הכנסת, אבל כבר התרגלנו.

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה רבה, ועמידה בדיוק בזמנים.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת קיש יגיב לדברי השר, ולאחר מכן נעבור להצבעה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

יואב קיש: אני אענה – זו לא הייתה תשובה, אלו היו כל מיני אמירות סרק, השר, אני מתנצל.

יואב קיש: מצע, לא מצע, כן מצע, היה בעבר.

יואב קיש: יש לי חזון, יש לי חזון לעשות שינוי.

יואב קיש: הגשתי הצעות חוק בנושא פסקת התגברות, שאני יודע, לצערי, שאין שום סיכוי שיעברו.

יואב קיש: לקחתי את הדבר הכי מינורי והכי קטן – נכון, לא הגשתי אותו בעבר, כי רציתי לעשות דברים הרבה יותר משמעותיים.

יואב קיש: מה זה קשור לעניין ההצעה?

יואב קיש: ההצעה היא מאוד פשוטה: שימוע ציבורי, שיהיה שקוף לציבור הרי זה הדבר הכי בסיסי שיש.

יואב קיש: השר אלקין, ביקשתם ארבעה חודשים.

יואב קיש: ארבעה חודשים זה נצח בפוליטיקה, זה לזרוק את זה לפח.

יואב קיש: אם אתה אומר לי עכשיו: תחכה חודש, אני מוכן לרדת ולחכות חודש להחלטת ועדת השרים.

זאב אלקין: אני מחויב להחלטות של ועדת שרים לחקיקה.

יואב קיש: אז אל תגיד שאני עושה פוליטיקה.

יואב קיש: אתם באים לנפנף פה את הצעות החוק שבמצע שלכם.

יואב קיש: אתם נלחמים עם אחוז חסימה, כי אף אחד לא מאמין לכם, כי מכרתם את כל העקרונות שלכם לרע"מ ולמרצ.

יואב קיש: לא רק אתם, גם ימינה.

יואב קיש: לוקחים פה משהו שהוא הכי בסיסי.

יואב קיש: אומרים לך: אני יושב איתך חודש, ננסה לעשות – אתה זורק גם את זה לפח.

זאב אלקין: חבר הכנסת קיש – – –

יואב קיש: לפני שנייה עשיתם משהו רק בשביל לייצר קרדיט לחברת תקווה חדשה, שאין בזה כלום, הקנביס הרפואי.

יואב קיש: ממש מיותר, הצעת חוק שרק מפריעה למשרד הבריאות.

יואב קיש: משרד הבריאות עושה את הדברים.

יואב קיש: שר הבריאות ישב פה בעצמו ואמר שלא יקרה כלום עם הצעת החוק הזו.

יואב קיש: על מי אתם עובדים?

יואב קיש: אתם לא עוברים אחוז חסימה.

יואב קיש: תעשו משהו לאג'נדה שלכם.

יואב קיש: אתם לא תקווה חדשה, אתם תקווה חלשה.

יואב קיש: זה פשוט הזוי שאתם נציגי ציבור.

יואב קיש: אני עכשיו מבין היטב את האכזבה הגדולה מכם.

יואב קיש: אתם לא עושים כלום, אתם רק דואגים לקיומה של ממשלת השמאל-לפיד-בנט הזו.

יואב קיש: אתם מחפשים ציבור אחר שיתמוך בכם.

יואב קיש: אתם לא נאמנים למצע שלכם.

יואב קיש: כל מה שאתם עושים פה הוא חסר ערך, והציבור רואה את זה.

יואב קיש: הוא לא נותן בכם אמון, אתם לא עוברים אחוז חסימה, אתם דבוקים לכיסאות שלכם.

יואב קיש: אנחנו נישאר פה ונראה לכם את האמת הזו פעם אחר פעם אחר פעם, כמה זמן שזה ייקח, ובסוף אתם תתפרקו, תתפוררו, וגם לא תהיו פה יותר לייצג אף אחד, כי אף אחד לא מאמין לכם.

יואב קיש: לא תקווה חדשה, תקווה חלשה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יואב קיש.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא, תפסו את מקומותיכם, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה הצבעה אלקטרונית.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: מי בעד הצעת חוק בתי המשפט (תיקון – שימוע ובחירות חשאיות לשופטי בית המשפט העליון)?

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 37

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: אם כך, בעד – 37, ובצירוף קולה של חברת הכנסת לוי אבקסיס 38, נגד – 57, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק לא התקבלה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/1879/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת חוק העונשין (תיקון – גזר דין עונש מוות למורשע ברצח בנסיבות טרור).

איתן גינזבורג: ינמק חבר הכנסת דוד אמסלם, בבקשה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם כול, לפני שאני מתייחס להצעת החוק, אני רוצה להתייחס – אתמול הייתה ועידת ג'רוזלם פוסט.

דוד אמסלם: שמענו שם את מר בנט אומר:

דוד אמסלם: אנחנו צריכים להגביל את כוחם של החרדים.

דוד אמסלם: חבר הכנסת גפני, לא הבנתי כל כך למה הוא מתכוון.

משה אבוטבול: בושה.

משה אבוטבול: ראש ממשלה שמאלני.

אוריאל בוסו: אמירה אנטישמית, זו אמירה אנטישמית.

דוד אמסלם: בן אדם שבקושי עבר את האחוז ורימה את כל הציבור וסחט את השמאל – למה הוא מתכוון, שכל קול שלכם ייחשב לחצי קול?

דוד אמסלם: יא נוכל, יא גנב, הרי אתה גנבת את כל הציבור.

דוד אמסלם: 20 מנדטים – צריך לקצץ אותם.

דוד אמסלם: הרי אני אמרתי שהשמאל עוד יגרום לכך שבימין לא יוכלו להצביע.

דוד אמסלם: יגידו: הם לא כל כך מבינים, אנחנו נדאג להם.

דוד אמסלם: בעיירות הפיתוח הם לא כל כך – האישה המבוגרת שעלתה ממרוקו לא כל כך יודעת.

דוד אמסלם: אנחנו נדאג להם, הם לא צריכים להצביע, הם לא מבינים כל כך.

דוד אמסלם: אני אמרתי לחבר'ה הערבים: חבר'ה, אתם והימין, בסוף נגיע לימים כאלה.

דוד אמסלם: זו התנשאות של בן אדם שקורא לעצמו ראש ממשלה, לא מבין מה הוא מוציא מפיו.

דוד אמסלם: אנחנו צריכים להגביל את כוחם של החרדים – קודם כול, מי זה "אנחנו", מר בנט?

דוד אמסלם: אתה ומי, ואילת שקד?

דוד אמסלם: אני רוצה להבין, זוג הנוכלים?

דוד אמסלם: מי זה אנחנו?

דוד אמסלם: ואיך אתה רוצה להגביל – בחוק?

דוד אמסלם: בוא תספר לנו איך.

דוד אמסלם: באמצעות השר בר לב, המשטרה, השב"כ?

דוד אמסלם: ספר לנו איך.

דוד אמסלם: גם הרבה שכל אין לך.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה, ברשותכם, לעבור להצעת החוק.

דוד אמסלם: רבותיי, אני רוצה להראות לכם את מצעד הצביעות שקורה כאן.

דוד אמסלם: חבר הכנסת סובה, אתה והמפלגה שלך, בוא נתחיל קודם כול בפנינים ומשלים של מר ליברמן.

דוד אמסלם: הצדיק מר ליברמן, הפטריוט הגדול, עלה לכאן, ואיך אמר?

דוד אמסלם: מילה שלי זו מילה.

דוד אמסלם: בוודאי, מילה זו מילה.

דוד אמסלם: אז בואו נתחיל – איך אמר ליברמן, חבר הכנסת טיבי, חבר הכנסת מנסור עבאס?

דוד אמסלם: אין אזרחות בלי נאמנות.

מאי גולן: בלי נאמנות אין אזרחות.

דוד אמסלם: הבנת?

דוד אמסלם: קודם כול אז הוא היה בימין, לכן הוא חושב שווליד טאהא ומנסור עבאס הם חלק מתנועת בית"ר.

דוד אמסלם: בכלל, אשתו של ווליד טאהא סורגת בלילות כובעי גרב לחיילי צה"ל.

דוד אמסלם: זה מה שהוא חושב.

דוד אמסלם: ובוודאי גם ווליד טאהא, ווליד טאהא תורם לשק"ם – מדי פעם הוא בא לתת לחיילים קצת מצופים.

דוד אמסלם: בגלל זה ליברמן אוהב אותו.

דוד אמסלם: הוא אמר להם: ואללה חבר'ה, אתם גדולים יותר מכל היהודים.

דוד אמסלם: אתם תקבלו אקסטרה.

דוד אמסלם: חוץ מהתקציב הרגיל שמגיע לכל אזרח, עוד 53 מיליארד אקסטרה.

דוד אמסלם: אין כסף לחיילים, אבל לכם יהיה, אל תדאגו.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: אנחנו צריכים לעודד ציונים כמוכם, שכולם יהיו כמוכם.

יאיר גולן: אתם לא נתתם כסף לחרדים?

דוד אמסלם: כולם.

יאיר גולן: אתם לא נתתם כסף לחרדים – – –

דוד אמסלם: אתה מבין, לפנסיה שלו, שהיא בערך 50,000, הוסיף עוד 5,000.

יאיר גולן: אתה עוד – – – משקר בלי סוף.

יאיר גולן: בושה.

יאיר גולן: בושה.

דוד אמסלם: אבל מה?

דוד אמסלם: לחיילים אין כסף.

יאיר גולן: – – –

איתן גינזבורג: תודה, סגן השר גולן.

איתן גינזבורג: תודה, סגן השר גולן.

דוד אמסלם: אתה מבין, קיבל הבן אדם שוחד, תפקיד סגן שר.

מאי גולן: – – –

דוד אמסלם: אתה מבין, זה, הצדיק הגדול, שמקבל פנסיה של 50,000 וגם הצביע שיקבל עוד תוספת לפנסיה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת גולן.

דוד אמסלם: זה, זה, זה שעכשיו יוצא.

דוד אמסלם: סך הכול, ראיתי, מקבל 100,000 בגדול.

יאיר גולן: בוא נדבר על הפנסיה שלך.

יאיר גולן: בוא נדבר על הפנסיה שלך כחבר כנסת.

מאי גולן: – – –

דוד אמסלם: הוא מסכן, עני, עני, אין לו מספיק כסף, למה החיילים שמרוויחים 1,000 שקל זה הרבה, הרבה מאוד.

דוד אמסלם: לכן הוסיפו לו עוד כמה אלפים, למה לא?

דוד אמסלם: תסביר לי למה לא?

יוסף טייב: אתה יודע, הוא סגן הרמטכ"ל וגיבור ישראל.

יוסף טייב: הוא סגן הרמטכ"ל.

דוד אמסלם: יוסי, אנחנו מתביישים בבן אדם כזה.

יוסף טייב: הוא סגן הרמטכ"ל וגיבור ישראל.

מאי גולן: – – –

דוד אמסלם: ליברמן גם אמר – רק שנייה.

מאי גולן: – – – סגן הרמטכ"ל שלך – – –

דוד אמסלם: כשלי

דוד אמסלם: ברמן היה – רק שנייה, זה מפריע לי.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, אני מבין שלא אכפת לך מה קורה כאן כשאני מדבר.

דוד אמסלם: עכשיו פתאום לא אכפת לך שיעשו רעש, אתה עצמך מרעיש, הכול בסדר.

איתן גינזבורג: כשאתה מדבר על רעש, זה מאוד מאוד מעניין, אדוני.

מאי גולן: – – – היושב-ראש – – –

דוד אמסלם: לא, אתה.

איתן גינזבורג: זה מאוד מעניין.

דוד אמסלם: אז אתה מפריע לי.

איתן גינזבורג: אני מציע לך להתרכז בנאום שלך.

דוד אמסלם: לא, אתה מפריע לי.

דוד אמסלם: אתה מפריע לי.

דוד אמסלם: אחרים – אין בעיה.

איתן גינזבורג: יש לך בעיה.

איתן גינזבורג: אני יושב כאן.

איתן גינזבורג: יש לך בעיה גדולה כאן.

יבגני סובה: דודי, אתה רוצה שכולנו נצא ותמשיך לנאום?

יבגני סובה: מה מפריע לך? לא הבנתי.

מאי גולן: – – –

דוד אמסלם: אתה יכול לצאת, סובה.

דוד אמסלם: מה אמר הבוס שלך – –

יבגני סובה: רק היושב-ראש מפריע לך?

יבגני סובה: באמת – – –

דוד אמסלם: – – אני אהיה שר ביטחון 48 שעות – אחסל את הנייה.

דוד אמסלם: מה קרה לכם, חבר'ה, רק תנו לי.

דוד אמסלם: אתם לא מבינים את זה, רק תיתנו לי את הצ'אנס.

דוד אמסלם: בכלל, סובה, אתה זוכר שהוא אמר שהוא רוצה להפציץ גם את סכר אסואן.

דוד אמסלם: למה לא, על הדרך להפציץ את המצרים, למה לא?

משה אבוטבול: מה עם – – –

דוד אמסלם: הדובדבן שבקצפת – חבר הכנסת טיבי, שאמר שהוא מחזיר אתכם להיות אזרחים במה שנקרא במדינה פלסטינית – חילופי שטחים.

דוד אמסלם: את זה אומר ליברמן.

דוד אמסלם: אבל מאז, תקשיב טוב מה קרה לבן אדם – נס, נס עצום.

דוד אמסלם: הוא עבר מטמורפוזה.

דוד אמסלם: ואללה, הוא יושב עם מנסור עבאס, אוכלים כבש.

דוד אמסלם: הוא אומר לו: כמה אתה צריך?

דוד אמסלם: עוד 2 מיליארד?

דוד אמסלם: קח, נשמה.

דוד אמסלם: עוד 4? קח.

דוד אמסלם: אני בכלל מציע לליברמן: עוד מעט פסח, תזמין אותם גם לליל הסדר קצת אצלך, אותו ואת ווליד טאהא.

דוד אמסלם: פתח להם איזה שולחן.

דוד אמסלם: למה נהייתם אחים, סחבקים.

דוד אמסלם: לא מעניין אותך כלום.

דוד אמסלם: מעניין אותך רק ווליד טאהא ומנסור עבאס, לשבת איתם ולראות איך פותרים את הבעיות.

דוד אמסלם: כל בוקר אני שומע אותך ברדיו אומר: ואללה, אחלה ממשלה.

דוד אמסלם: ממשלה טובה.

דוד אמסלם: עובדים.

דוד אמסלם: אתה מזכיר לי, אתה יודע, יש קבוצת תמיכה של המכורים, שיושבים ואומרים: ואללה, אוהבים אותך, דוד.

דוד אמסלם: אתה אומר לכולם, וכל שר כל בוקר קם: אוהב אותך, אחי.

דוד אמסלם: אתה גדול.

דוד אמסלם: אוהבים.

משה אבוטבול: אוהבים אותך.

דוד אמסלם: אתה יודע מי עושה את זה.

דוד אמסלם: זה מה שנקרא קבוצת תמיכה ממשלתית שהקמתם, בגלל שאתם יודעים שאתם לא עושים שום דבר ואין קשר בין אחד לשני אצלכם בשום נושא.

דוד אמסלם: לכן, אדוני שר האוצר, אני חושב שאתה פשטת רגל.

דוד אמסלם: אתה יושב עם ראש או סניף של האחים המוסלמים פה בכנסת.

דוד אמסלם: וגם מה, דאגת שאלכס קושניר גם יהיה יושב-ראש ועדת הכספים, על מנת לא להפריע לך להעביר להם את כל הכסף שבעולם.

דוד אמסלם: על זה אמרו חז"ל: הגאווה, התאווה והכבוד מוציאים אדם מן העולם.

דוד אמסלם: כל שיקול הדעת שלך בכלל הלך; מהרגע שאתה החלטת שאתה שונא את נתניהו ברמה של חבל על הזמן, ואין לי מושג למה, הכול כשר.

דוד אמסלם: פתאום, כפי שאמרתי, מנסור עבאס נהיה אחד מהציונים הדגולים, וכנ"ל ווליד טאהא וחבר מרעיו.

דוד אמסלם: אם אלה החברים שלך, אנחנו לא צריכים לדעת יותר, אדוני שר האוצר.

דוד אמסלם: זו בושה וכלימה.

דוד אמסלם: איך אתה לא מתבייש?

דוד אמסלם: עכשיו נעבור להצעת החוק.

דוד אמסלם: רבותיי, היות שאנחנו עוסקים – – –

אחמד טיבי: – – –

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: היות שהיום אנחנו עוסקים במה שנקרא העתקות – הרי גב' סילמן העתיקה את החוק של חברת הכנסת מיכל – – –

אוסאמה סעדי: ואתה העתקת את של ליברמן.

דוד אמסלם: יפה.

דוד אמסלם: אני לקחתי רק את של ליברמן והבאתי אותה לכנסת.

דוד אמסלם: מר ליברמן, אותו אחד, החבר של ווליד טאהא, שהוא הזמין אותו לפסח.

קריאה: אז רגע, שאלה, אני רוצה לשאול שאלה – – –

דוד אמסלם: אתה מוזמן לפסח, נשמה.

דוד אמסלם: תקבל אירוח חבל על הזמן אצל מר ליברמן.

חיים כץ: הוא ייתן לו לקרוא את הקושיות?

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: מה ההצעה אומרת?

דוד אמסלם: עונש מוות למחבלים.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לספר לכם שכשאני הייתי יושב-ראש הקואליציה לא רצינו להעלות את החוק הזה.

דוד אמסלם: ליברמן סחט אותנו, הכניס את זה למצע שלו – סעיף 50 – 34.

דוד אמסלם: אצלם 30 זה הקנביס, ואצלו 34 זה חוק מוות למחבלים.

דוד אמסלם: הבן אדם לקח את זה כדגל, בגלל שכך בעצם הוא הלך כדי להבעיר את השנאה, הרי.

דוד אמסלם: יש צדדים לכאן ולכאן.

דוד אמסלם: אנחנו בליכוד לא כל כך שמחנו להעלות את זה.

דוד אמסלם: הוא אילץ אותנו והעלינו את זה, בסופו של עניין, למרות שחלק מהקואליציה התנגדו, והצלחנו להעביר את זה ברוב דחוק.

דוד אמסלם: הוא בכלל השווה ואמר: אני תמכתי בחוק המרכולים – כאילו, מה לי ולמורשת ישראל – אתם תתמכו בחוק מוות למחבלים.

דוד אמסלם: אני לא העליתי את החוק הזה בגלל שאני חושב שהוא צודק או לא.

דוד אמסלם: זה כל אחד ועניינו.

דוד אמסלם: אני רק רציתי להראות את הצביעות, הצביעות הגדולה.

דוד אמסלם: מה אומר מר ליברמן?

דוד אמסלם: "רק גזר דין מוות הוא העונש הצודק והנכון לרוצח שתכנן מראש" וכו' וכו'.

דוד אמסלם: אני לא רוצה להלאות אתכם, בגלל שנגמר הזמן.

דוד אמסלם: אבל מה שמעניין, והפלא ופלא, אתם לא תאמינו – חבר הכנסת כץ, אתה לא תאמין איך הקדוש ברוך הוא מסדר את הדברים.

דוד אמסלם: תנחש מי אז היה השר שענה לליברמן ובכלל, ענה לאופוזיציה – מר אלקין.

דוד אמסלם: עכשיו אני מקריא לכם מה אמר מר אלקין: אני מציע לכולם לא לגלגל עיניים כשהם אומרים שזאת "הצעת חוק פוליטית והיא נועדה לשרת צרכים פוליטיים, אני מציע שתתבוננו טוב בראי ותשאלו את עצמכם אם הייתם מעיזים להגיד את זה אם – – –", חס ושלום, "היינו אחרי פיגוע" וכו'.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: ואז שואל אותו – הוא מתאר את הפיגוע באביתר, מר אלקין, ולא אלאה.

דוד אמסלם: הוא אומר שבעצם זה חיות אדם, ואז חבר הכנסת חזן אומר לו: "אתה עושה עוול לחיות".

דוד אמסלם: אז הוא אומר לו: "יכול להיות.

דוד אמסלם: אני מסכים איתך, חבר הכנסת חזן" וכו' וכו'.

דוד אמסלם: אני לא רוצה להלאות אתכם.

איתן גינזבורג: תודה.

דוד אמסלם: מה שאני רוצה להראות כאן, רבותיי – –

איתן גינזבורג: משפט אחרון.

דוד אמסלם: – – שגם אלקין וגם ליברמן הם אנשים שהם סוחרי סוסים.

דוד אמסלם: האידיאולוגיה לא מעניינת אותם.

דוד אמסלם: מדינת ישראל לא מעניינת אותם באמת.

דוד אמסלם: עקרונות אין להם.

דוד אמסלם: יש להם רק עיקרון אחד: לליברמן זה עיקרון אביגדור ליברמן, ואצל אלקין זה זאב אלקין.

דוד אמסלם: זה העיקרון.

איתן גינזבורג: תודה.

דוד אמסלם: הם צריכים כיסא, צריכים שליטה, כוח – –

איתן גינזבורג: תודה.

דוד אמסלם: – – לא משנה איפה.

דוד אמסלם: מחר איתכם ברע"מ הם ילכו.

דוד אמסלם: אתם תקימו ממשלה, גם עם – לא משנה, כל המפלגות שהן אנטי-ציוניות – אלקין מתחבר איתכם כל עוד תשלמו לו כמו שצריך, לו ולליברמן.

דוד אמסלם: תקבלו הכול.

דוד אמסלם: [הצעת חוק פ/28/24; נספחות.

דוד אמסלם: ]

איתן גינזבורג: להצעת החוק הוצמדה הצעת החוק שמספרה פ/28/24, של חבר הכנסת קרעי.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: תוכל לנמקה עד שלוש דקות.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מיום ליום אתם הולכים ומבזים את הכנסת הזו ומבזים את הציבור שבחר בכם.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אתה היום גנבת שתי הצבעות בניסיון למשוך זמן עד שייכנסו חברי הקואליציה שלך.

שלמה קרעי: אתה שוכח שבשבתך כיושב-ראש – – –

חיים כץ: קרעי, הוא לא מקשיב.

חיים כץ: הוא מדבר.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני מבקש שתקשיב לי, ואני אשמח אם נתחיל מהתחלה את הזמן.

איתן גינזבורג: ממש לא.

שלמה קרעי: אני מדבר אליך.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: אתה יכול לדבר.

שלמה קרעי: אתה מפריע לי.

שלמה קרעי: אתה לא מקשיב.

שלמה קרעי: אתה אמור להיות קשוב – לא לדבר עם מישהו אחר תוך כדי.

שלמה קרעי: אני מבקש להתחיל מהתחלה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: שמעתי את הבקשה שלך.

איתן גינזבורג: תמשיך בדיבור.

שלמה קרעי: טוב, תמשיך לבזות.

שלמה קרעי: תמשיך לבזות.

דוד אמסלם: לא משנה שהוא מפריע לך.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: הוא יושב-ראש – זו זכותו.

דוד אמסלם: אתה מבין את השחצן?

דוד אמסלם: זו זכותו.

שלמה קרעי: אתה היום ביזית פעמיים את הכנסת הזאת.

שלמה קרעי: גנבת כאן שתי הצבעות כאילו אתה יושב-ראש המושב של הקואליציה בלבד.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה מה שקורה הלכה למעשה.

שלמה קרעי: היום ראינו את הצביעות של הקואליציה הזו, איך שהם מטיפים לנו מוסר.

שלמה קרעי: שרן, הצטלמתם כאן על חוק הסמים, אבל על החוק שהפלתם, של סיוע לילדים נפגעי תקיפה מינית, לא עשיתם תמונת צילום, תמונת ניצחון שהצלחתם להפיל ולצאת נגד הילדים.

שלמה קרעי: תתביישו לכם.

שלמה קרעי: אתם חבורה של פופוליסטים, וכל מה שמעניין אתכם זה רק לנסות ולהשיג תמונות ולנסות להביך, כאילו שאתם אופוזיציה.

שלמה קרעי: אתם שוכחים שאתם קואליציה.

שלמה קרעי: התפקיד שלכם הוא להעביר כאן, למשול ולהעביר הצעת חוק.

שלמה קרעי: אם אתם עושים תמונת ניצחון שהצלחתם להעביר הצעת חוק, זה מראה עד כמה אתם נחשלים ועד כמה אתם כושלים.

שלמה קרעי: אני רוצה – השר אלקין, טוב שאתה נמצא כאן – לגבי הצעת החוק שעומדת כאן על הפרק.

שלמה קרעי: למרות כל הנורבגים שהכנסת לנו כאן, עשרות נורבגים על חשבון הציבור, אתה בא לפה מדי פעם.

שלמה קרעי: בכנסת העשרים אמרת כך: חלק מהאנשים שיצביעו עכשיו נגד – מי שיעשה גוגל ישמע את אותם אנשים מדברים אחרי פיגועים קשים.

שלמה קרעי: ישמע אותם אומרים שזה מה שצריך לעשות.

שלמה קרעי: אז זו צביעות.

שלמה קרעי: זה מה שאתה אמרת, אלקין, ובעיני רוחך ראית את עצמך יושב כאן במליאה וקורא לחברי הקואליציה שלך להצביע נגד החוק הזה.

שלמה קרעי: אתה וגם ליברמן, שעמד כאן ואמר דברים דומים, אמר:

שלמה קרעי: אם תעבור הצעת החוק, המחבלים ידעו כי עונשם יהיה מיידי וסופי ולא תהיה להם תקווה לשחרור מוקדם בעסקה כזו או אחרת.

שלמה קרעי: אתם מכרתם את הערכים שלכם, מכרתם את ביטחון ישראל, מכרתם את הנגב.

שלמה קרעי: כל הצעת חוק וכל ערך שפעם התגאיתם בו והרמתם את הדגל שלו, היום אתם באים ומבזים את עצמכם, מבזים את הכנסת ובוגדים ומועלים באמון שהציבור שבחר בכם, נתן לכם.

שלמה קרעי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת קרעי.

איתן גינזבורג: ישיב בשם שר המשפטים השר זאב אלקין.

קריאה: תהיה קצר, זאב.

זאב אלקין: זה תלוי בחברת הכנסת סילמן – – –

קריאות: – – –

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, האמת שכנראה כל הסוגות בכנסת התבלבלו, כי אני, כשהקשבתי לדברי שני חברי הכנסת שהציגו כאן את הצעת החוק, סברתי לתומי שאני נמצא בדיון בהצעת אי-אמון או אולי דיון של 40 חתימות, כי בדרך כלל כשמציגים בכנסת חוק בימי רביעי, 100% של הזמן, 80% של הזמן, מוקדש לתיאור הצעת החוק, לניסיון לשכנע אותנו כחברי כנסת – – –

שלמה קרעי: זאת התשובה העניינית שלך?

שלמה קרעי: זאת התשובה העניינית שלך לדברים?

זאב אלקין: אני יכול לדבר, אדוני היושב-ראש?

איתן גינזבורג: כן, אבל קריאת ביניים מותרת בכנסת.

שלמה קרעי: אתה יכול לדבר – – –

זאב אלקין: אפשר לתת, חבר הכנסת קרעי, תשובה עניינית להצעה עניינית.

זאב אלקין: אבל כשהקשבתי לך, ועוד יותר מכך – לחבר הכנסת אמסלם, אני הבנתי שבמקום הצעת החוק שכרגע אני בא לענות, יכלה להיות כאן כל הצעת חוק אחרת.

זאב אלקין: הרי לא טרחתם יותר מדי לעסוק במה שכתוב בפנים ולדון בעד ונגד סביב ההצעה המשמעותית שאתם מציעים, אלא כל מה שעניין אתכם זה להטיח דברי ביקורת בממשלה ונציגיה, שזה בסדר.

שלמה קרעי: ואתה בטח – – –

זאב אלקין: מותר.

זאב אלקין: בשביל זה קיימת הכנסת, רק בשביל זה יש הרבה הזדמנויות.

זאב אלקין: יש נאומים בני דקה, יש הצעת אי-אמון, יש דיון 40 חתימות, אבל בדרך כלל כשרוצים לעשות עבודת חקיקה רצינית, כשמדברים ומציגים את החוק, מדברים על החוק.

זאב אלקין: שני שלישים של הזמן, לא חייבים הכול.

שלמה קרעי: ואתה, לא כמונו, תהיה ענייני ותצביע בעד – – –

זאב אלקין: חבר הכנסת אמסלם בקושי הספיק בכלל לגעת בהצעת החוק, כל כך הוא היה להוט לדבר על שאר הנושאים שעל סדר-היום הציבורי.

זאב אלקין: ולכן, קשה לענות תשובה עניינית שמתייחסת לסעיפים של הצעת החוק, למחזה שהיה כאן, ועל כן, אני קודם כול אתייחס ללא מעט צביעות במה שאנחנו שומעים כאן.

זאב אלקין: אמר חבר הכנסת אמסלם, ככה, כבדרך אגב, כשרצה להקניט את אנשי ישראל ביתנו איך הם נלחמו על הצעת החוק הזאת בזמנו: אני, כשהייתי יושב-ראש קואליציה לא רציתי להעלות את הצעת החוק הזאת ואתם כמעט סחטתם אותי להביא אותה להצבעה.

זאב אלקין: זאת אומרת שהודה חבר הכנסת אמסלם, כבדרך אגב, כמסיח לפי תומו, שכשהוא ישב בצד הזה של האולם עמדתו הייתה שהצעת החוק הזאת לא נכונה ולא צריך לקדם אותה.

שלמה קרעי: אבל מה הייתה עמדתך?

שלמה קרעי: מה זה חשוב – – –

זאב אלקין: אבל עמדתי דווקא לא השתנתה.

זאב אלקין: תתפלא, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: מה הייתה עמדתך?

זאב אלקין: עמדתי לא השתנתה במעבר מצד אחד של האולם לצד השני של האולם.

שלמה קרעי: עמדתך לא השתנתה?

זאב אלקין: אני חשבתי שזאת הצעת חוק נכונה גם בעבר, אני חושב את זה גם היום, ולכן, בין השאר, בגלל שזאת עמדתי ויש עמדה דומה לעוד כמה שרים בממשלה, הצעת החוק הזאת לא נפלה בדיון בוועדת השרים – בדיוק, אגב, בדומה להצעת החוק הקודמת – כי לא שיניתי את עמדתי בגלל המעבר מפה לשם או מהכיסא הזה לכיסא הזה.

זאב אלקין: אבל דווקא חבר הכנסת אמסלם פה הודה בפה מלא, אמר: הייתי יו"ר קואליציה, לא רציתי להעלות, הפכתי ח"כ באופוזיציה, אני פתאום התאהבתי בהצעת החוק, גיליתי את האור ועכשיו אני חושב שאין דבר יותר חשוב לאזרחי מדינת ישראל מאשר להביא אותה להצבעה.

שלמה קרעי: ולכן אתה תומך בהצעה?

זאב אלקין: אז זה מעניין מאוד איך שהאופוזיציה משנה פה את נקודת ההתייחסות.

שלמה קרעי: מה עמדתך, השר אלקין?

שלמה קרעי: אתה תומך בהצעה?

זאב אלקין: אני תכף אשתף את אדוני.

זאב אלקין: יש לי עוד שש וחצי דקות, חבר הכנסת קרעי – –

מאי גולן: זה המון.

זאב אלקין: – – לענות לך גם על מה שקשור בהצעת החוק וגם על מה שלא קשור בהצעת החוק, כי כאמור, רוב דבריך וכמעט כל הדברים של חבר הכנסת אמסלם, בכלל לא נגעו בהצעת החוק.

זאב אלקין: אבל עוד פעם, הרי הפריע מאוד – אני בקושי שומע את עצמי.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת מלכיאלי, לזימי.

שלמה קרעי: בשביל לשמוע את עצמך – – –

איתן גינזבורג: חברת הכנסת לזימי.

שלמה קרעי: עדיף שלא לשמוע – – –

איתן גינזבורג: חברת הכנסת לזימי.

מיכאל מלכיאלי: בשיקולי עריקה לאופוזיציה – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קריב, השר בר לב, אדוני היושב-ראש.

קריאות: – – –

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, לשר קשה לדבר כי יש רעש במליאה, אז אנא, תתחשבו בדובר.

ינון אזולאי: – – –

איתן גינזבורג: תודה, חבר הכנסת אזולאי.

אופיר כץ: – – –

איתן גינזבורג: בבקשה.

זאב אלקין: חבר הכנסת קרעי, הוא – – –

איתן גינזבורג: הוספתי לך כמה שניות.

זאב אלקין: הוא באמת חבר כנסת יחסית צעיר ודינמי ונמרץ, ולכן זה הגיוני ונורמלי שהוא לא מכיר חלק מההתנהלויות סביב הצעת החוק הזאת בעבר, אבל דווקא חבר הכנסת אמסלם, יש לו יותר זמן ויותר פז"ם בבניין הזה כאן, ולכן חבר הכנסת אמסלם כיו"ר קואליציה לשעבר בוודאי זוכר למה הוא לא רצה להביא את הצעת החוק להצבעה במליאת הכנסת כשהוא שימש יו"ר קואליציה, וישראל ביתנו לחצו אותו.

זאב אלקין: ואם משום מה הזיכרון שלו בגד בו והוא לא זוכר למה זה קרה, אז אני מניח – – –

יבגני סובה: – – –

זאב אלקין: אז אני מניח – אני לא בטוח, חבר הכנסת סובה, אני לא בטוח אבל אני מניח, אני מניח שהייתה לזה אותה סיבה כפי שהייתה בתקופה שבה אני הייתי יושב-ראש הקואליציה וישראל ביתנו ניסו לקדם את הצעת החוק, כי כבר אז היא הייתה במצע של ישראל ביתנו והם ניסו להביא אותה לכנסת.

זאב אלקין: כשהנושא הזה היה צריך לעלות לדיון – –

קריאות: – – –

זאב אלקין: – – קיבלתי טלפון מראש הממשלה דאז, יושב-ראש הליכוד דהיום, יושב-ראש מפלגתם של חבר הכנסת אמסלם וחבר הכנסת קרעי, שאמר שזאת הצעת חוק קיצונית ואי-אפשר לקדם אותה, ולכן כדאי לעשות לה בלמים, וכמובן ישראל ביתנו לוחצים אבל אי-אפשר לקדם כזאת הצעת חוק.

זאב אלקין: ואז, הפלא ופלא – – –

איתמר בן גביר: למה הסכמת?

זאב אלקין: הפלא ופלא.

איתמר בן גביר: אתה צודק, למה הסכמת?

יבגני סובה: ראש הממשלה ביקש.

איתמר בן גביר: למה אתה מסכים?

זאב אלקין: ראש הממשלה מבקש, חושב שהצעת החוק הזאת תזיק למדינת ישראל ולתדמיתה.

זאב אלקין: אני כיבדתי אותו, כיושב-ראש קואליציה – – –

איתמר בן גביר: מה אתה, דחליל?

זאב אלקין: בדרך כלל – חבר הכנסת בן גביר – – –

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: תודה על ההערות.

איתן גינזבורג: תודה על ההערות.

זאב אלקין: חבר הכנסת בן גביר, אני מבין שכנראה – – –

איתמר בן גביר: אני שואל.

איתמר בן גביר: אני שואל.

איתן גינזבורג: אפשר לשאול פעם אחת, לא חמש פעמים.

איתן גינזבורג: פעם אחת מספיק.

זאב אלקין: חבר הכנסת בן גביר, אני מבין שאתה פטור מלנסות את המצב הזה כי לא נראה לי שתהיה פה קואליציה שיום מן הימים תהיה יושב-ראש שלה, אבל אם – – –

איתמר בן גביר: – – – עבאס, אתה צודק.

זאב אלקין: אבל אם תתייעץ עם אלה ששימשו כיושבי-ראש קואליציה, אז הם יודעים שבדרך כלל זה מה שקורה.

זאב אלקין: ולכן, הצעת החוק הזאת לא קודמה כי בנימין נתניהו לא רצה לקדם אותה, אבל כנראה שעכשיו התהפכו הדברים והשתנו.

זאב אלקין: והערה אחרונה, ובזה אני מסיים, אדוני היושב-ראש.

זאב אלקין: דיבר כאן חבר הכנסת אמסלם על הסניף של האחים המוסלמים, ומה לא?

זאב אלקין: ואני שאלתי את עצמי, חבר הכנסת מנסור עבאס, תאר לעצמך מה היה קורה – – –

עידית סילמן: השר, השר – – –

זאב אלקין: אני מסיים, חברת הכנסת סילמן – –

איתן גינזבורג: חברת הכנסת סילמן.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת סילמן.

איתן גינזבורג: – – אבל אני לא יכול לוותר על התענוג הזה לשאול את חבר הכנסת עבאס.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת סילמן, אנא, שבי במקומך, בבקשה.

שלמה קרעי: עדיין לא ענית – – –

קריאות: – – –

זאב אלקין: אני עונה.

זאב אלקין: חבר הכנסת עבאס – – –

קריאות: – – –

איתן גינזבורג: כי את מפריעה לדובר.

זאב אלקין: חבר הכנסת עבאס, תאר לעצמך מה היה קורה אם באותם הלילות הארוכים שישבת בבלפור עם בנימין נתניהו, והוא ביקש להקים יחד איתך את הקואליציה והרים טלפונים בלי סוף לחבר הכנסת סמוטריץ' כדי לשכנע אותו להסכים למהלך הזה – –

שלמה קרעי: שקר.

שלמה קרעי: שקר.

זאב אלקין: – – מה היה קורה אם חבר הכנסת סמוטריץ' היה נשבר, בלחץ הרבנים שהביאו עליו, וכו', והייתם מקימים קואליציה?

זאב אלקין: תחשוב איזה ייסורים היו לחבר הכנסת אמסלם, יום-יום הוא היה צריך לבוא ולהיות בקואליציה עם הסניף של האחים המוסלמים – –

שלמה קרעי: אתה יכול לומר משפט בלי להזכיר את ביבי?

יאיר גולן: – – –

זאב אלקין: – – פשוט, אני לא יודע איך הוא היה סובל את כל ההתנהלות הזאת.

שלמה קרעי: – – – משפט – נתניהו, נתניהו, נתניהו.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי.

איתן גינזבורג: די.

איתן גינזבורג: די.

זאב אלקין: אז אני מאוד מאוד שמח שחבר הכנסת סמוטריץ', בעמידתו האיתנה, חסך מחבר הכנסת אמסלם את הדבר הנורא הזה, שהוא כל כך מבין לליבנו וכל כך תיאר כאן, מעל בימת הכנסת, ולא אִפשר ליושב-ראש מפלגתם של חבר הכנסת אמסלם וחבר הכנסת קרעי להקים איתך, חבר הכנסת עבאס, קואליציה אלא אנחנו הקמנו את הקואליציה הזאת.

זאב אלקין: היות שמדובר בנושא מאוד רציני, ועדת השרים דנה בו בכובד ראש והחליטה לקיים דיון רציני בהצעת החוק.

זאב אלקין: היא דווקא לא דחתה אותה, לא הצביעה נגד, אלא קבעה זמן דיון של שישה חודשים.

זאב אלקין: ולכן, אם אתם רוצים לחכות להכרעה של הממשלה, אתם מוזמנים לעשות זאת.

שלמה קרעי: אלקין, תפסיק לרמות את כולם.

שלמה קרעי: אתה יודע מה זה שישה חודשים, שישה חודשים זה אומר – – –

זאב אלקין: אם אתם תתעקשו להביא את הצעת החוק להצבעה כעת אז, כמובן, כמקובל, כל עוד הממשלה לא קבעה את עמדתה אני קורא לאנשי הקואליציה ולחברי הכנסת להצביע נגד.

זאב אלקין: תודה רבה.

שלמה קרעי: תתבייש לך.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר זאב אלקין.

איתן גינזבורג: רוצה להשיב חבר הכנסת היוזם, דוד אמסלם.

שלמה קרעי: גם אני רוצה להשיב.

איתן גינזבורג: בהפחתת כל זמן ההפרעות?

שלמה קרעי: בהפחתת מה שאתה הפרעת לי לפני כן – תוספת.

איתן גינזבורג: שמעתי.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת – שמחה, זה מפריע לי.

דוד אמסלם: אני רק רוצה להזכיר לכולנו שהשר אלקין לא מזמן חנך אולם על שמו של הצדיק אלחרומי.

דוד אמסלם: זה הבן אדם, כן?

דוד אמסלם: זה התפקיד שלו.

דוד אמסלם: במקום שינציח אולמות על שמם של גדולי הציונות, זה מה שהוא עושה.

דוד אמסלם: תראו איזו מטמורפוזה הבן אדם עבר, תראו את השינוי.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה לטעון לגופו של עניין.

דוד אמסלם: קודם כול אני רוצה לומר: לנו הייתה בעיה בחוק הזה בגלל המהות שלו.

דוד אמסלם: ועד היום, דרך אגב, זאת הסיבה.

דוד אמסלם: זאת הסיבה, אנחנו לא צבועים כמוך, אנחנו לא היינו חייבים למנסור עבאס.

זאב אלקין: – – –

דוד אמסלם: אנחנו לא חייבים לאחמד טיבי.

דוד אמסלם: אנחנו שמענו את גורמי הביטחון, והיו צדדים לכאן ולכאן.

דוד אמסלם: אבל אתה?

דוד אמסלם: אתה הרי תמכת.

דוד אמסלם: אמרת: חיות אדם, לא מגיע להם.

דוד אמסלם: עכשיו אתה אומר שישה חודשים?

דוד אמסלם: אתה תצחק על כולם בחוץ, על החברים שלך בממשלה, לא עליי.

דוד אמסלם: שישה חודשים?

דוד אמסלם: בוא תדחה את זה בשבועיים.

דוד אמסלם: מה יהיה עוד שישה חודשים?

דוד אמסלם: הרי אתה יודע שאתה משקר.

דוד אמסלם: שיקרתם, אתה וגדעון סער, כל מערכת הבחירות.

דוד אמסלם: ולכן – – –

זאב אלקין: – – –

דוד אמסלם: בוודאי ובוודאי.

דוד אמסלם: אני הרי מכיר את הטריקים-שמיקים שלך.

דוד אמסלם: בוא, בבקשה.

דוד אמסלם: הרי מנסור עבאס מפיל לך את הממשלה מחר, אתה יודע את זה.

דוד אמסלם: אתה הולך הביתה, לא נבחר גם לכנסת.

דוד אמסלם: אז אל תהיה לנו עכשיו כאן איזה חכמולוג גדול: אתם יודעים למה לא הצבעתם.

דוד אמסלם: אז היינו בלי ערבים בממשלה ובלי תנועות לא ציוניות, יכולנו לקדם את החוק הזה אם רצינו, אבל היה לנו – – –

זאב אלקין: ועדיין היית נגד.

דוד אמסלם: אבל אתה, אתה בוגד בערכים שלך.

דוד אמסלם: אתה צבוע.

דוד אמסלם: אכפת לך כרגע רק ממנסור עבאס.

דוד אמסלם: הוא יקרוץ לך ככה, ואתה מגיש את הצעת החוק.

דוד אמסלם: אבל מנסור עבאס, עוד מעט תחנוך גם אולם על שמו, בכיף, והילדים שלו – יש מספיק אולמות.

דוד אמסלם: תעשו כל מיני – חניכה וגשרים, למה לא.

דוד אמסלם: תקרא לו גם בתל אביב, לא רק בכפרים, תעשה קצת גם ביהודה ושומרון, קצת באיזה יישוב, אולם ספורט על שם אלחרומי או על שם מנסור עבאס והחברים שלו, התנועה האסלאמית.

דוד אמסלם: אתה יודע בדיוק את מה הוא מייצג, אבל אותך זה לא מעניין.

דוד אמסלם: אתה חצית את הקווים, אתה כבר נמצא – הרסת את הגשרים, אין לך לאן לחזור.

דוד אמסלם: אתה יודע שאתה נמצא בכרטיס לכיוון אחד ואתה מנסה להציל את העור שלך ולכן הכול כשר, אתה תעבור על כל תרי"ג המצוות.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שכבר אתה חצית.

דוד אמסלם: איך אומרים, המומרים הם הכי מסוכנים.

דוד אמסלם: אתה כבר נמצא בצד השני, אתה אפילו לא יודע איך להתחבר לעסק הזה פה.

דוד אמסלם: חלקם מאמינים בזה, אבל אתה?

דוד אמסלם: הרי אתה יודע – היית בקדימה, עברת לליכוד, עכשיו אתה נמצא עם גדעון סער, מחר תחפש לך איזו אכסניה אחרת, בגלל שזה האופי שלך.

דוד אמסלם: אין לך אמת, אין לך שורשים, אין לך כלום.

דוד אמסלם: אתה מדלג כמו קנגורו ממקום למקום.

דוד אמסלם: מה שמעניין אותך זה רק אלקין ועוד בן אדם אחד – זאב אלקין ואלקין זאב.

דוד אמסלם: שני אנשים.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: תתבייש לך, מדבר ככה בזלזול על מי שמת, על חבר כנסת שמת?

יוראי להב-הרצנו: תתבייש לך.

קריאה: בן אדם חסר בושה.

יוראי להב-הרצנו: הוא עבד איתנו פה, בבית הזה, וכבודו – צריך לכבד גם ולשמור עליו.

יוראי להב-הרצנו: זה מעצבן אותי, איך הוא מדבר ככה על חבר כנסת שמת?

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, השר אלקין, עמדת כאן וקשקשת את עצמך לדעת.

שלמה קרעי: כל משפט שני שלך: אבל ביבי, אבל נתניהו.

שלמה קרעי: אבל איפה אתה, מה אתה תגיד?

שלמה קרעי: מה אתה תאמר לחברים שלך בשכונה, בבית הכנסת, השבת כשתקרא את הפסוק "לך אתן את הארץ הזאת", כשאתה טוען ואתה אומר: אני עדיין ימני, אני מאמין בזכות של עם ישראל כאן?

שלמה קרעי: מה אתה תאמר להם כשיגידו לך: למה נתת למחבלים האלה הזדמנות להשתחרר בעסקאות, בבריחה מהכלא?

שלמה קרעי: לתת להם שם תפנוקים – ממתקים, לימודים.

שלמה קרעי: מה תאמר למשפחות השכול?

שלמה קרעי: אתה עמדת כאן ואמרת שאתה תיאבק שההצעה הזו תעבור.

שלמה קרעי: יוליה מלינובסקי, את הגשת את הצעת החוק הזו.

שלמה קרעי: יוליה, יוליה, את בטלפון.

שלמה קרעי: תסתירי את פנייך מבושה, זה באמת נדרש.

שלמה קרעי: אתם הייתם כאן.

שלמה קרעי: ליברמן: מילה שלי זו מילה.

שלמה קרעי: אני אמשיך ואני אוביל את ההצעה הזאת, לא תהיה יותר קייטנה למחבלים בבתי הסוהר.

שלמה קרעי: מה תגידו עכשיו כשתצביעו נגד ההצעה?

שלמה קרעי: הבטחת להשיב לגופו של עניין, אלקין.

שלמה קרעי: מה השבת?

שלמה קרעי: שום כלום, אין לך תשובה.

שלמה קרעי: אתה בעד, אבל קורא לקואליציה להצביע נגד.

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: כי אתם תלויים במנסור עבאס, אתם תלויים באחים המוסלמים, אתם תלויים בממשלה של תומכי טרור, ממשלה פוסט-ציונית.

שלמה קרעי: היינו השבוע בדיון בוועדת החוץ והביטחון.

שלמה קרעי: אתה יודע על מה היה הדיון, אלקין?

שלמה קרעי: על האלימות של המתנחלים.

שלמה קרעי: לא על הטרור, שמנסים לפגע כאן ביהודים, בילדים.

שלמה קרעי: זה לא מעניין כבר את ועדת החוץ והביטחון כי אבתיסאם מראענה, שהיא רוצה להשמיד את זיכרון יעקב, שקודם גם אמרה: אני מצביעה שלוש פעמים נגד – –

מאי גולן: היא הכחישה שואה.

שלמה קרעי: – – אלה האנשים שחברת אליהם.

שלמה קרעי: איך אתה לא מתבייש לשבת בממשלה כזו?

שלמה קרעי: יוליה מלינובסקי, איך תצביעי נגד חוק שאת הגשת, עם עודד פורר?

שלמה קרעי: והיושב-ראש שלך אמר שאתם – שישראל ביתנו תיאבק בכנסת ותישאר בכנסת עד שיעבור החוק הזה.

שלמה קרעי: זה אותו חוק בדיוק שאת הגשת, מילה במילה.

גלית דיסטל אטבריאן: – – –

מאי גולן: היא אמרה: רק תחליף את הערבים בחרדים וזה עובד.

שלמה קרעי: בדיוק, בדיוק.

שלמה קרעי: הפכתם את החרדים למושא השנאה שלכם.

שלמה קרעי: חיפשתם מגזר שאפשר לשנוא אותו ולקבל ליטוף בתקשורת.

שלמה קרעי: ראיתם שעם הערבים זה לא עובד.

שלמה קרעי: תתביישו לכם, כל אלה שיושבים כאן, שאתם גורמים לאובדן יכולת ההרתעה של מדינת ישראל.

שלמה קרעי: אתם מאפשרים לבג"ץ לא להרוס בתי מחבלים ואתם לא מוכנים להעלות את רף הענישה כלפי טרוריסטים ששחטו ילדים, שפגעו במשפחות.

שלמה קרעי: הם לא מעניינים אתכם.

שלמה קרעי: תתביישו.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: אנחנו, חברי הכנסת, עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: ההצבעה, על פי בקשת חברי האופוזיציה, תהיה הצבעה שמית, לכן אני מבקש ממזכירת הכנסת לקרוא בשמות חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – אינו נוכח אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו משתתף בהצבעה אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – נגד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – נגד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – אינו נוכח נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – אינו נוכח אבתיס

אלינור ימין: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – אינו נוכח יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – בעד גלעד קריב – אינו נוכח שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – נגד

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – אינו נוכח מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח ניר ברקת – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח יריב לוין – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – אינו נוכח אורי מקלב – אינו נוכח יעקב מרגי – בעד בנימין נתניהו – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד יצחק פינדרוס – אינו נוכח מאיר פרוש – אינו נוכח אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח גלעד קריב – נגד מירי מרים רגב – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – נגד אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: אם כן, חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 30, נגד – 50, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת חוק העונשין (תיקון – גזר דין עונש מוות למורשע ברצח בנסיבות טרור), של חבר הכנסת אמסלם לא התקבלה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק העונשין (תיקון – גזר דין עונש מוות למורשע ברצח בנסיבות טרור), של חבר הכנסת שלמה קרעי.

איתן גינזבורג: הצבעה אלקטרונית.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 17

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: אם כך בעד, בתוספת קולותיהם של חברות הכנסת אבקסיס, ברק, ודיסטל, 20 בעד, נגד – 45, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק לא התקבלה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2052/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להמשך סדר-היום – הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון – מינוי יועצים משפטיים של משרדים), של חבר הכנסת אמיר אוחנה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, להציג את הצעת החוק, בכבוד רב, אפילו.

אמיר אוחנה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, השר אלקין, אתה יודע, יש מנטרה כמעט קבועה בקרב חברי הקואליציה דהיום, כמעט בכל מצב שבו האופוזיציה מציעה הצעה טובה, הצעה שיש עימה טעם.

אמיר אוחנה: המנטרה הזו אומרת – כמו זומבים הם חוזרים על זה בוועדות, במליאה, בתקשורת – איפה הייתם 12 שנה, למה לא עשיתם את זה 12 שנה?

אמיר אוחנה: כאילו הממשלה הזו לא הכתירה את עצמה כממשלת שינוי.

אמיר אוחנה: שינוי לרעה, טוב, זה גם שינוי.

אמיר אוחנה: עכשיו, השר אלקין, עזוב שרוב האומרים את המנטרה הזאת והחוזרים אחריה כמו תוכים, היו חברים בממשלה ב-12 השנים האחרונות, בממשלות ובקואליציות, כן, כולל אתה עצמך, כמובן, אלא שבחלק גדול מהמקרים עשינו גם עשינו.

אמיר אוחנה: בשבוע שעבר, למשל, העלתה האופוזיציה הצעת חוק להעלאת שכר חיילי החובה, הצעה שאין מוצדקת ממנה.

אמיר אוחנה: כמו אותם זומבים שמעתי בתקשורת חלק מהחברים אומרים: איפה הם היו 12 שנה?

אמיר אוחנה: אז אתה יודע היטב, השר אלקין, איפה היינו 12 שנה, כי ב-2017 הקואליציה שלנו העלתה את שכר חיילי החובה לא ב-10%, לא ב-20% – ב-50%.

אמיר אוחנה: ואת המגמה הזו צריך להמשיך.

אמיר אוחנה: לא רק שהממשלה הזו בלמה את המגמה הזו, היא גם הוסיפה חטא על פשע.

אמיר אוחנה: אנחנו, הממשלה שלנו – אני הייתי יושב-ראש ועדת משנה לכוח אדם בצה"ל – קיצרנו את משך שירות החובה, כלומר משך השירות שבו החיילים מקבלים את אותה משכורת רעב, מ-36 חודשים, בהדרגה, עד ל-30 חודשים, וחיילים שהתגייסו עד לאחרונה התגייסו לפרק זמן של 30 חודשים.

אמיר אוחנה: זה היה הסיכום בין האוצר לבין משרד הביטחון.

אמיר אוחנה: אגב, הצבא קיבל עבור זה 650 מיליון שקלים כדי שיוכל להשאיר בשירות סדיר נוסף את אלה שהוא סבור שצריכים להישאר.

אמיר אוחנה: והינה עכשיו באה הממשלה הזו, ובשבוע שעבר האריכה את שירות החובה.

אמיר אוחנה: לא רק שהחיילים לא יקבלו תוספת לשכר, הם גם ישרתו זמן רב יותר.

אמיר אוחנה: אז זה דוגמה אחת לאיפה היינו ב-12 השנים האחרונות.

אמיר אוחנה: והינה דוגמה נוספת.

אמיר אוחנה: את הצעת החוק הזו, השר אלקין, אני הגשתי עוד כאשר היינו אתה ואני חברים באותה מפלגה.

אמיר אוחנה: הגשתי אותה כשהייתי חבר כנסת בקואליציה.

אמיר אוחנה: ההצעה, שנוסחה יחד עם התנועה למשילות ודמוקרטיה – ואני חייב לתת קרדיט לחברי, אז עורך הדין והיום חבר הכנסת שמחה רוטמן, שהיה הרוח החיה מאחורי הצעת החוק הזו – אומרת בפשטות ובתמצית את הדבר הבא: השרים ימנו את היועצים המשפטיים במשרדיהם.

אמיר אוחנה: למה?

אמיר אוחנה: כמו שקורה, אגב, במקומות רבים בעולם.

אמיר אוחנה: משום שהתפיסה היא שהשר, נבחר ציבור, אחריותו וחובתו להיות מסוגל להגשים את המדיניות שלשמה נבחר, ותפקידו של היועץ המשפטי של המשרד לסייע לשר להגשים את המדיניות הזאת, בדרכים חוקיות, כמובן.

אמיר אוחנה: השאלה שעומדת בבסיס התפיסה הזו היא למי המילה האחרונה, האם לציבור באמצעות נבחריו – כמו שראוי שיהיה בדמוקרטיה – או האם לגורם בלתי נבחר מהמערכת המשפטית, בין אם זה היועץ המשפטי של המשרד, בין אם זה היועץ המשפטי לממשלה ובין אם זה בית המשפט.

אמיר אוחנה: זה הרציונל שעומד מאחורי ההצעה, ולמרות שהיא קצרה ותכליתית יש בה כדי לבצע שינוי משמעותי לטובת המשילות ולטובת הדמוקרטיה – כשם התנועה, שכאמור, סייעה לי בניסוח ובהגשת הצעת החוק.

אמיר אוחנה: כמובן, כשהגשתי את הצעת החוק – – –

יעקב מרגי: חבר הכנסת חיים כץ, מיקי מכלוף, שומעים אתכם כאן.

אמיר אוחנה: כמובן, כשהגשתי את הצעת החוק היועמ"שים היו על הגדרות, היועמ"שים למיניהם: לשעבר, לשעתיד, בהווה, היו על הגדרות.

אמיר אוחנה: פגיעה בדמוקרטיה, סוף הדמוקרטיה וכהנה וכהנה תיאורים שבאים בעצם להגיד: אל תזיז לנו את גבינה, אנחנו שולטים, לנו המילה האחרונה, אנחנו המלך הפילוסוף, ואתה, מי אתה, הנבחר שיושב כאן?

אמיר אוחנה: מי אתם?

אמיר אוחנה: אנחנו אלה שצריכים להחליט.

אמיר אוחנה: עכשיו, הייתה אז שרת משפטים לכאורה ימנית, אילת שקד.

אמיר אוחנה: היא דיברה גבוהה-גבוהה בעד המשילות ובעד הדמוקרטיה, והצעת החוק הזו לכאורה הייתה אמורה להתאים לה ככפפה ליד, אלא שהיא, מסיבות לא ברורות, עיכבה וטרפדה את הצעת החוק הזו מלהגיע לוועדת השרים לחקיקה.

יעקב מרגי: אני חושב שחבר הכנסת גפני הגיש איזו הצעת חוק דומה, קציבת כהונה.

אמיר אוחנה: אז כיוונתי לדעת גדולים.

יעקב מרגי: לא, זה משהו אחר.

אמיר אוחנה: אותו רעיון.

יעקב מרגי: למה אמרתי את זה?

יעקב מרגי: כי גם אז עמדו על הרגליים האחוריות.

יעקב מרגי: << אחרי_כן >>

אמיר אוחנה: כן, תמיד עומדים על הרגליים האחוריות.

אמיר אוחנה: היועמ"שים עמדו על הרגליים האחוריות, אילת שקד, שהייתה אמורה לתמוך, עיכבה, ולבסוף הביאה את ההצעה לוועדת השרים.

אמיר אוחנה: אלא מה, היא הצמידה אותה להצעה ממשלתית שסירסה את הצעת החוק מתוכן.

אמיר אוחנה: מה אמרה ההצעה הממשלתית?

אמיר אוחנה: לא מינוי אישי, אלא ועדת איתור של חמישה, שמתוכה לשר יש שניים וחצי וליועץ המשפטי לממשלה יש שניים וחצי.

אמיר אוחנה: מה זה חצי?

אמיר אוחנה: איש אקדמיה שהשר ימנה בהסכמת היועץ המשפטי לממשלה, יש לו וטו.

אמיר אוחנה: 2.

אמיר אוחנה: קביעות של שבע שנים.

אמיר אוחנה: לאמור, רוב השרים, כמעט כולם, יכהנו תחת יועצים משפטיים – בכוונה אני אומר זאת כך כי זו ההייררכיה – שהם לא מינו ולא יכולים לפטר.

אמיר אוחנה: ולבסוף, אם חשבת להכניס דם חדש לשירות המדינה, רעיונות חדשים – לא.

אמיר אוחנה: הצעת החוק של אילת שקד גם אמרה שתינתן עדיפות לעובדי המדינה.

אמיר אוחנה: כלומר, להשאיר את ההגמוניה על מכונה.

אמיר אוחנה: אחד הטיעונים – – –

יעקב מרגי: חבר הכנסת ביטן, אתה רוצה שכל העם בשדות ידע מה קורה במרכז הליכוד?

יעקב מרגי: אז תעשו את זה בלחש, בבקשה.

אמיר אוחנה: אדוני, אני צריך עוד שתי דקות בגלל הקריאות, בסדר?

חיים כץ: – – – בשכונה זה צעקות.

אמיר אוחנה: התקיימו דיונים בוועדת החוקה, חוק ומשפט, ששתי הצעות החוק הגיעו אליה והימין הביע תמיכה.

אמיר אוחנה: השמאל, אגב, בהגינותו אני חייב להגיד, אמר: אנחנו מתנגדים גם להצעה הפרטית של אוחנה, גם להצעה הפרטית של שקד, אבל בהצעה של אוחנה אנחנו מבינים את ההיגיון, אצל שקד גם זה לא.

אמיר אוחנה: בכל אופן, הכנסת פוזרה והגענו עד הלום, והצעת החוק כמובן לא עברה קריאה ראשונה, שנייה ושלישית.

אמיר אוחנה: אבל עכשיו, השר אלקין, לכאורה אני מגיש את ההצעה הזאת בניגוד לאינטרס שלי.

אמיר אוחנה: אני באופוזיציה, היום אין לנו שרים.

אמיר אוחנה: למה אני צריך לתת לכם את הכוח למנות את היועצים המשפטיים של משרדיכם?

אמיר אוחנה: הביקורת שהייתה אז על שקד מהציבור הימני, הביאה אותה לומר את הדבר הבא, שקד אמרה: נכון, זו הצעת חוק טובה, אבל אפילו נתניהו לא רוצה בה, נתניהו לא רוצה בהצעת החוק הזאת.

אמיר אוחנה: ולכן, אדוני, כשאני הגשתי את הצעת החוק הזאת מהאופוזיציה, החתמתי לא רק – את כל ראשי סיעות האופוזיציה, ולמיטב ידיעתי זו הצעת החוק הראשונה שהוא חתום עליה מזה 12 שנים, חבר הכנסת, ראש האופוזיציה וראש הממשלה לשעבר ולעתיד, בעזרת השם, בנימין נתניהו.

אמיר אוחנה: גם הוא חתום על הצעת החוק הזו.

אמיר אוחנה: זו הצעת חוק שהיינו אמורים לגנוז אותה עכשיו, אנחנו באופוזיציה; נחכה, נגיע לקואליציה, נגיש אותה שוב.

אמיר אוחנה: אבל זה מראה לך, השר אלקין, מה זה אופוזיציה שלא מתוך פוזיציה אלא מתוך עקרונות.

אמיר אוחנה: אנחנו נצביע בעד הצעת החוק הזו, אנחנו רוצים בהצעת החוק הזו, אנחנו רוצים שתהיה יותר דמוקרטיה במדינת ישראל, שתהיה יותר משילות, שהשרים כן יוכלו להשפיע, והציבור בסוף יכריע.

אמיר אוחנה: אם הציבור הרי לא רוצה בנבחר ציבור, הוא יכול להרחיק אותו.

אמיר אוחנה: אבל מה כשהציבור לא מעוניין ביועץ משפטי?

אמיר אוחנה: אותו הוא לא יכול להרחיק, ולא פקיד ולא שופט.

אמיר אוחנה: ולכן, ראוי שבאיזון הדמוקרטי הנכון, הכוח והעוצמה יהיו יותר אצל נבחרי הציבור.

אמיר אוחנה: החוק הזה, וכאן אני מסכם – החוק הזה מוגש מהאופוזיציה אבל הוא איננו מוגש מתוך פוזיציה.

אמיר אוחנה: החוק הזה אומר כן לשלטון החוק אבל לא לשלטון המשפטנים.

אמיר אוחנה: תודה רבה.

אמיר אוחנה: [הצעת חוק פ/1586/24; נספחות.

אמיר אוחנה: ]

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת אוחנה.

יעקב מרגי: אתה רואה?

יעקב מרגי: לא היית צריך תוספת אפילו.

יעקב מרגי: ישיב להצעת החוק השר המקשר זאב אלקין.

יעקב מרגי: סליחה, מוצמדת להצעת החוק הזו הצעת חוק שירות המדינה (מינויים), של חבר הכנסת שלמה קרעי.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך.

יעקב מרגי: בבקשה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לא נורא, אלקין, תקשיב עוד קצת לתהליך הצביעות והטרנספורמציה שעברתם מימין לשמאל בתוך זמן כל כך קצר.

שלמה קרעי: היום, אדוני היושב-ראש, שר מגיע למשרד ממשלתי, והוא עומד בפני צומת – – –

יעקב מרגי: נא לפזר את ההתקהלות של חברי הליכוד.

יעקב מרגי: מיקי זוהר, בבקשה, צאו לפרסה, ציונה מחכה לכם.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

שלמה קרעי: אדוני, נתחיל מהתחלה.

יעקב מרגי: בוא נראה, קודם כול.

שלמה קרעי: נתחיל מההתחלה.

שלמה קרעי: היום שר מגיע למשרד ממשלתי וכאילו הוא עומד בפני צומת גורל – מה יהיה, האם אני אצליח לממש את המדיניות שלי או לא?

שלמה קרעי: מה יאמר היועץ המשפטי, האם יאשר לי?

שלמה קרעי: האם המדיניות שלי, שלמענה נבחרתי על ידי הציבור שבחר בי, האם המדיניות הזאת תמצא חן, תתיישב עם דעתו העליונה של היועץ?

שלמה קרעי: מי אתה בכלל, היועץ המשפטי למשרד?

שלמה קרעי: מי שמך לקבוע ולהתוות מדיניות?

שלמה קרעי: יש כאן בחירות, הציבור הולך לקלפי ובוחר את נבחריו שיתוו מדיניות.

שלמה קרעי: התפקיד של היועצים המשפטיים זה למצוא את הדרך ליישם את המדיניות של השר.

שלמה קרעי: לא יכול להיות שיועצים משפטיים – גם לממשלה, אגב.

שלמה קרעי: היועץ המשפטי לממשלה תקע מקלות – מה זה מקלות, ברזלים – לאורך כל הדרך – – –

גבי לסקי: – – –

שלמה קרעי: בוודאי, חברת הכנסת לסקי, למה נבחרת?

שלמה קרעי: בשביל מה הגעת לכאן, לכנסת?

שלמה קרעי: כדי שיועץ משפטי שלא נבחר יגיד לך איזו מדיניות בסדר ואיזו לא?

קריאות: – – –

יעקב מרגי: קריאות ביניים בישיבה.

שלמה קרעי: כדי שיתפרו תיקים רק לנתניהו ולכל החבר'ה בהודעות סמ"ס, כולל בנט וכולל כולם – ולהם לא יעשו כלום?

עופר כסיף: – – –

שלמה קרעי: כדי שמנדלבליט יוכל לומר – הפגנות בבלפור מותר, אבל הפגנות מול גנץ ובנט אסור?

שלמה קרעי: בשביל זה אתם רוצים יועץ משפטי?

גבי לסקי: – – –

שלמה קרעי: ברור לכולם – – –

גבי לסקי: – – – מי היועץ המשפטי שעושה את דברו של השר.

גבי לסקי: היועץ המשפטי מגן על האינטרס של הציבור, לא של השר – – –

שלמה קרעי: זאת השקפת עולם גרועה ומסוכנת ביותר, שהיועץ המשפטי יגן על הציבור מפני השר שהציבור בחר בו.

שלמה קרעי: הציבור רצה שהשר הזה יקבע מדיניות – –

גבי לסקי: – – –

שלמה קרעי: – – הציבור ביקש מהשר הזה להתוות מדיניות.

שלמה קרעי: אם השר יממש מדיניות לא טובה הוא יוחלף בקלפי.

גבי לסקי: לא, לא – – –

שלמה קרעי: לא יבוא יועץ משפטי ויגיד מה מותר ומה אסור.

שלמה קרעי: בארצות הברית, שהיא הדמוקרטיה הגדולה בעולם, יועצים משפטיים מתחלפים עם החלפת כהונה.

יעקב מרגי: הוספתי לך דקה.

שלמה קרעי: תודה.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: יועצים משפטיים צריכים לסייע לשר להתוות את המדיניות שלו ולא לחסום את המדיניות, לא לומר לו מה לעשות ומה לא לעשות.

שלמה קרעי: ואני לא מתפלא על היועצים המשפטיים, זה התחיל מבג"ץ – בג"ץ, עם המהפכה השיפוטית של אהרן ברק.

שלמה קרעי: וראינו את דינה זילבר, מה כתבה בספר שלה, שהתפקיד שלהם, של המשפטנים, זה לקחת כמה שיותר סמכויות מנבחרי הציבור, מאיתנו, גם ממך.

שלמה קרעי: יבוא יום ויהיו יועצים משפטיים ימניים שאנחנו נמנה, ואת תראי שהם יחסמו אותך והם לא יקשיבו לך.

שלמה קרעי: ככה את רוצה שזה יהיה?

גבי לסקי: – – –

שלמה קרעי: יועצים משפטיים – צריך שיהיו איזונים ובלמים גם למשפטנים.

שלמה קרעי: לא יכול להיות שבג"ץ יסרס את מדיניות הממשלה, יפגע במדיניות ההרתעה ולא ייתן להרוס בתי מחבלים – –

יעקב מרגי: תודה, נא לסיים.

שלמה קרעי: – – ויועצים משפטיים לא ייתנו לשר לממש את המדיניות שלו.

שלמה קרעי: הצעת החוק הזאת ממליצה לתת לשר למנות יועץ משפטי, שיהיה משרת אמון.

שלמה קרעי: ככה זה בדמוקרטיה – לתת לעם לקבוע ולא לתת לקומץ אנשים שלא נבחרו על ידי אף אחד.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: ישיב, כפי שאמרנו, השר זאב אלקין.

קריאה: ניסיתי לשכנע אותו לתמוך בכל זאת, זה לא עובד.

יעקב מרגי: לאחרונה אתה יותר מדי בצד השמאלי, אני מתחיל לחשוד.

גבי לסקי: – – –

יעקב מרגי: גבי, יש תקדימים.

יעקב מרגי: לא חששנו, תראי מה קרה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עד עשר דקות לרשותך.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, ההצעה הזאת, תלוי מנקודת ההסתכלות.

זאב אלקין: אתה כרגע הסתכלת מהכיסא של יושב-ראש הישיבה, אבל כשמסתכלים מתוך המליאה, מכיסא של ראש ממשלה – – –

יעקב מרגי: כל אחד וזווית הראייה שלו, זה נכון.

זאב אלקין: בפרלמנטים, הצד הימני הוא הצד של הקואליציה.

יעקב מרגי: אני חושב שהצעת החוק מדברת על זווית הראייה.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, חברי השר, חבריי חברי הכנסת, אני שוב אנסה לשכנע אתכם בעמדת הממשלה – – –

יעקב מרגי: סדרנים, אני נכשלתי, לבד, להשתיק את האגף הימני.

אמיר אוחנה: אני יכול לבקש בקשה אחת?

אמיר אוחנה: תגיד לי מה קורה – – –

יעקב מרגי: דוד ביטן, חיים כץ – תשתיק אותם.

אמיר אוחנה: אנא, אמור למליאה מה שאתה עומד להגיד, אלא מה שאתה חושב בפנים – – – רק תגיד.

זאב אלקין: אני עד עכשיו לא הקראתי אף תשובה שקיבלתי משר המשפטים.

אמיר אוחנה: בסדר.

אמיר אוחנה: זאת אומרת מה שאתה עומד להגיד זה מה שאתה חושב ומאמין בו.

זאב אלקין: כך אני מנסה בדרך כלל.

אמיר אוחנה: בבקשה.

זאב אלקין: כך אני מנסה בדרך כלל.

זאב אלקין: קודם כול, חבר הכנסת אוחנה התייחס כאן בדבריו לסוגיה המעניינת שבגללה הוא הרחיב וראה בזה דגל גדול.

זאב אלקין: הוא הלך לראש האופוזיציה והחתים אותו על הצעת החוק הזאת כדי להביע את התמיכה.

זאב אלקין: והאמת היא שכשלקחתי את נוסח הצעת החוק, כשהתכוננתי לענות כאן מעל הדוכן במקום שר המשפטים, הדבר שבלט מאוד ושמתי אליו לב זאת העובדה הזאת.

זאב אלקין: אני חייב להגיד, אדוני, שכנראה, חל שינוי מאוד דרמטי בעמדות של יושב-ראש הליכוד ברגע שהוא עבר מכיסא ראש הממשלה לכיסא של ראש האופוזיציה.

משה גפני: – – – את נתניהו?

משה גפני: ממתי?

זאב אלקין: לא אני פתחתי.

זאב אלקין: חבר הכנסת גפני, מי שעמד כאן לפני כמה דקות – – –

משה גפני: – – –

זאב אלקין: חבר הכנסת גפני – יואיל חבר הכנסת מרגי – מי שעמד כאן

זאב אלקין: לפני כמה דקות והתפאר בעובדה שחבר הכנסת נתניהו חתום על הצעת החוק הזאת זה לא אני.

משה גפני: – – –

זאב אלקין: זה לא אני.

זאב אלקין: מה אני אעשה, חבר הכנסת גפני?

אמיר אוחנה: נעשה תחרות מי עושה יותר שינויים.

זאב אלקין: חבר הכנסת אוחנה, אני רק רוצה לחלוק איתך מעט מהסיפורים ההיסטוריים על ההתגלגלות של הרעיונות האלה.

זאב אלקין: ודווקא הכי נוח לי שנמצא כאן באולם חבר הכנסת גפני, כי אני בדיוק התכוונתי לדבר עליך, חבר הכנסת גפני.

משה גפני: למה אתה לא בא מחר לוועדה?

זאב אלקין: התכוונתי לדבר עליך.

זאב אלקין: למה אני לא בא מחר לוועדה – – –

משה גפני: כי התכוונתי לדבר איתך מחר – – –

זאב אלקין: אני אשמח לדבר איתך גם על הנושא של קריית גת, אבל לא בהזדמנות הזאת של הצעת החוק הזאת, אלא בכל הזדמנות אחרת שתבחר.

זאב אלקין: אבל דווקא התכוונתי לדבר עליך, חבר הכנסת גפני, ולשם שינוי דברי שבח.

זאב אלקין: הרי הצעת החוק הזאת היא באמת הצעת חוק שהולכת עד הקצה, והיא מציעה להפוך את המשרה של היועץ המשפטי למשרדי ממשלה למשרת אמון לגמרי כמו משרת המנכ"ל, ויש על זה לא מעט ויכוח.

זאב אלקין: אבל הניסיון לייצר איזושהי זיקה בין השר לבין היועץ המשפטי הרי לא התחיל פה ואפילו לא בהצעה הזאת, שהיא הצעת הקצה.

זאב אלקין: דווקא הניסיון הכי משמעותי בתחום הזה – או לפחות הראשון, לא בטוח שהכי משמעותי, אבל הראשון בתחום הזה, שנעשה עוד לפני ההצעה של השרה דאז והשרה דהיום אילת שקד, היה של חבר הכנסת משה גפני.

אמיר אוחנה: – – –

זאב אלקין: לא, לא, לא.

זאב אלקין: אני חייב להגיד שהיו ימים בכנסת ישראל שגם אדוני וגם השרה שקד לא היו חברי כנסת.

זאב אלקין: הייתה תקופה כזאת.

זאב אלקין: היא הייתה קצרה, אבל הייתה.

אמיר אוחנה: טוב.

זאב אלקין: אז בתקופה הקצרה הזאת חבר הכנסת גפני הוביל הצעת חוק, בשבתו על כיסא יושב-ראש ועדת הכספים, שבאה עם רעיון מהפכני וזעזעה את כל אמות הסיפים במשרדים של היועצים המשפטיים במשרדי הממשלה, ואמרה את הדבר הבא: כהונה של היועץ המשפטי במשרד ממשלתי תוגבל לשבע שנים.

משה גפני: זה עבר בוועדה – – – ואתה היית נגדי.

זאב אלקין: חבר הכנסת גפני, אני גם רוצה להזכיר למה הייתי נגדך.

זאב אלקין: הרי אתה זוכר מה היה הוויכוח.

זאב אלקין: בדיוק לוויכוח הזה אני הולך.

משה גפני: – – –

זאב אלקין: שנייה, חבר הכנסת גפני, זה סיפור מעניין.

זאב אלקין: אתם לא רוצים לשמוע סיפור מעניין?

משה גפני: – – –

אוריאל בוסו: – – – היום היועץ המשפטי בצד של השמאל.

מיכאל מלכיאלי: – – –

זאב אלקין: אני חשבתי שיעניין אתכם לשמוע סיפור מעניין, אבל אני רואה שאתם מתנגדים בתוקף.

מיכאל מלכיאלי: אולי היועץ המשפטי שלך יגיד לך שההחלטה – – – או עם יועצים משפטיים כאלה – – –

זאב אלקין: קודם כול, אם כבר לקחת אותי לשם, אני חושב שכשבונים נכון לבנות לכל הציבורים ולא לציבור מסוים.

מיכאל מלכיאלי: לציבור החרדי מגיע לגור באיזה מקום.

זאב אלקין: לכן בקריית גת מערב, באותן 10,000 יחידות דיור, במסגרת תוכנית שקיימת כבר הרבה זמן ואפשר לשווק אותה – – –

מיכאל מלכיאלי: – – –

זאב אלקין: לא.

זאב אלקין: אדוני טועה.

זאב אלקין: אני מציע לאדוני ללמוד את העובדות.

זאב אלקין: כי אין היום תוכנית מאושרת עבור הציבור החרדי, אלא יש היום תוכנית – – –

קריאות: – – –

יעקב מרגי: חבר הכנסת מלכיאלי, חבר הכנסת בוסו, נא לאפשר לשר.

מיכאל מלכיאלי: – – – עם הכול.

זאב אלקין: אני אשמח לענות אבל אם אני אשמע את עצמי.

זאב אלקין: אני לא שומע.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, תנו לשר להשיב.

מיכאל מלכיאלי: – – –

יעקב מרגי: רגע, אבל תן לו להשיב.

דוד אמסלם: – – –

יעקב מרגי: להשיב על ראשונות ראשונות ועל אחרונות אחרונות.

זאב אלקין: הזמן שלי רץ ואני לא מצליח.

מיכאל מלכיאלי: – – –

יעקב מרגי: מלכיאלי, בבקשה.

זאב אלקין: אם כבר מעניין אתכם לדעת על קריית גת מערב, אם אתם רוצים אני אענה על זה תוך דקה.

זאב אלקין: אבל תנו לי לענות.

זאב אלקין: המצב העובדתי הוא כזה – – –

משה גפני: – – –

זאב אלקין: אפשר לענות?

זאב אלקין: אם אתה רוצה אני אענה.

זאב אלקין: אם אתה לא רוצה אז לא.

משה גפני: לא – – –

יעקב מרגי: הוא מנסה לענות, אתם לא נותנים לו.

משה גפני: לא, לא – – –

יעקב מרגי: בסדר, במבחן התוצאה.

יעקב מרגי: חכה למבחן התוצאה, מה יהיה.

יעקב מרגי: כמו חריש.

זאב אלקין: תאמין לי, אדוני לא רוצה להיזכר למה חריש לא הפכה עיר לחרדים.

זאב אלקין: כולנו יודעים – – –

יעקב מרגי: חברים.

יעקב מרגי: בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: – – – היום שרת החינוך אמרה שהחרדים צריכים להיות ציונים.

מיכאל מלכיאלי: אז שילכו לכסיף – – –

דוד אמסלם: – – –

זאב אלקין: אם כבר שאלתם – – –

יעקב מרגי: חברים, מרגע זה אני מתחיל לקרוא לסדר.

יעקב מרגי: כל הפרעה תיקרא לסדר.

יעקב מרגי: נקודה.

יעקב מרגי: נא לאפשר לשר להשיב.

אוריאל בוסו: – – –

יעקב מרגי: אני לא אהיה סלחן.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

זאב אלקין: אם כבר שאלתם על קריית גת מערב, אני אעשה הפסקה, וכנראה הציבור לא ישמע את הסיפור על החוק של חבר הכנסת גפני, וחבל.

זאב אלקין: לגבי קריית גת מערב – זאת תוכנית קיימת מאושרת שאפשר לשווק אותה באופן מיידי, 10,000 יחידות דיור.

זאב אלקין: היא מיועדת לכלל הציבורים במדינת ישראל, כולל לציבור החרדי.

זאב אלקין: הייתה יוזמה של חבר הכנסת ליצמן בשבתו כשר השיכון וחבר הכנסת דרעי בשבתו כשר הפנים – –

יעקב ליצמן: – – –

זאב אלקין: – – לשנות את התוכנית הזאת, מה שכמובן דורש לעכב את השיווק.

יעקב ליצמן: – – –

יעקב מרגי: אתה יכול לבקש הודעה אישית ולומר.

יעקב מרגי: למה בקריאת ביניים?

יעקב ליצמן: – – –

זאב אלקין: מה שכמובן דורש לעכב את השיווקים.

זאב אלקין: אני אגלה לכם סוד: יושב כאן בשקט בסיעה שלכם חבר כנסת פינדרוס שפעם עבד במשרד השיכון על תוכנית בנייה לציבור החרדי.

זאב אלקין: אתם יודעים מה כתוב בהמלצות של הוועדה שהוא היה שותף לה?

זאב אלקין: אני מציע לשניכם להסתכל אחורה ולפנות לחבר הכנסת פינדרוס, להתעניין אצלו מה הייתה ההמלצה.

זאב אלקין: ההמלצה הייתה שקריית גת מערב תהיה לציבור הכללי במסגרת התוכנית הקיימת, ולצידה תקום עיר חרדית – שפיר.

זאב אלקין: אגב, אני תומך בתוכנית הזאת ולא מתנגד לה.

אתה טועה.

קריאות: – – –

זאב אלקין: להפך, ביקשתי מאנשי משרדי לקדם את התוכנית בדיוק כפי שהופיע בהמלצות של חבר הכנסת פינדרוס והמשרד, כפי שהן הוגשו.

מיכאל מלכיאלי: – – –

יעקב מרגי: מלכיאלי, תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מלכיאלי, תודה.

אמיר אוחנה: – – –

זאב אלקין: עכשיו לגבי הצעת החוק הזאת – –

יעקב מרגי: אני מוסיף לך שלוש דקות.

זאב אלקין: – – אני בכל זאת אחזור לאירוע הזה שהזכרתי, עם חבר הכנסת גפני.

זאב אלקין: חבר הכנסת גפני הציע בהצעת חוק מהפכנית להגביל את הכהונה לשבע שנים.

זאב אלקין: אמות הסיפים רעדו והיועצים המשפטיים של משרדי ממשלה התייצבו כחזית נגד הצעת החוק הזאת – איך יכול להיות שיועץ משפטי של משרד ממשלתי, מישהו יעז להחליף אותו אחרי שבע שנים?

זאב אלקין: לא קדנציה אחת – כמעט שתי קדנציות מלאות של הממשלה.

זאב אלקין: מפה לשם ומשם לפה ואחרי הרבה מאבקים הצליחו להגיע להסכמות שמקדמים את הצעת החוק הזאת.

זאב אלקין: ואז כשהגיעה הצעת החוק הזאת לשלבים הסופיים של הקידום שלה עלתה שאלה מעניינת: האם היא תחול על יועצים משפטיים מעכשיו והלאה או על יועצים משפטיים שכבר מכהנים במשרדי ממשלה?

זאב אלקין: זכור לי היטב שאני וחברי חבר הכנסת יריב לוין לחצנו מאוד על חבר הכנסת גפני להחיל את הצעת החוק הזאת גם על יועצים משפטיים שמכהנים עכשיו.

זאב אלקין: אממה, מסיבות שאולי פעם יגיע הזמן לספר עליהן – אגב, מכהן איתנו כאן חבר הכנסת צביקה האוזר, שאז שימש כמזכיר הממשלה – הנחה ראש הממשלה את מזכיר הממשלה לפעול בכל הכוח, כולל גם מולי ומול חבר הכנסת לוין, כדי שהצעת החוק של חבר הכנסת גפני בשום פנים ואופן לא תחול על היועצים המכהנים אלא תחול רק מעכשיו והלאה.

זאב אלקין: היו שם נסיבות מאוד מעניינות איך גובשה העמדה הזאת של בנימין נתניהו ובאיזה נסיבות ולמה, אבל – –

דוד אמסלם: ראית?

דוד אמסלם: הוא הגיע, הוא הגיע.

דוד אמסלם: ראית?

דוד אמסלם: בסוף הוא הגיע לבנימין נתניהו – – –

זאב אלקין: – – אבל זה יהיה חלק מהזיכרונות שאולי חבר הכנסת האוזר יחלוק עם הציבור.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, מה שאתה אומר זה – – – מה שנתניהו אמר.

זאב אלקין: לא, הפוך, הפוך דווקא.

זאב אלקין: דווקא הפוך.

זאב אלקין: אנחנו התעקשנו שאת הצעת החוק שלך צריכים להחיל גם על יועצים משפטיים מכהנים.

זאב אלקין: אדוני אמר לי אז: אני לא יכול, כי לא יעבירו לי את הצעת החוק, כי ראש הממשלה מתנגד, ולכן אני נאלץ להעביר אותה בנוסח המסורס.

משה גפני: – – –

זאב אלקין: ולכן כשנזכרתי בסיפור הזה – אני דווקא ממש שפשפתי עיניים כשראיתי את שמו של בנימין נתניהו על הצעת החוק הזאת.

אמיר אוחנה: – – –

זאב אלקין: אבל כנראה מה שרואים מהכיסא של ראש ממשלה כשמדברים עם יועצים משפטיים, וחושבים שאסור אפילו להגביל אותם בשבע שנים אם הם כבר מכהנים – רואים דבר אחר מהכיסא של יושב-ראש האופוזיציה.

חיים כץ: הערה – – –

יעקב מרגי: תן לו לסיים.

זאב אלקין: סיכומו של דבר, לגבי הצעת החוק הנדונה, אני חושב שדווקא יש בה לא מעט רציונל נכון, וחבר הכנסת אוחנה, שאלת אותי מה עמדתי, אבל ועדת שרים לחקיקה קיבלה החלטה דמוקרטית נגד הצעת החוק הזאת, ולכן – – –

אמיר אוחנה: – – – הצביע בעד?

זאב אלקין: אני לצערי לא נכחתי באותה ישיבה, אז אני לא הצבעתי בעד.

אמיר אוחנה: אתה מוכן לבדוק ולהשיב לי?

אמיר אוחנה: אתה מוכן לבדוק ולהשיב לי אם מישהו הצביע בעד?

זאב אלקין: אני אבדוק, לפנים משורת הדין.

זאב אלקין: אומנם בדרך כלל זה לא מתפרסם, אבל אני בהחלט אבדוק.

זאב אלקין: אני מודה שאני לא הייתי באותה ישיבה.

זאב אלקין: אני מניח שאם הייתי, יכול להיות שהייתי מצביע בעד, למרות שזאת הצעה יותר קיצונית ממה שבזמנו אפילו קידמתי עם חברי חבר הכנסת לוין, אבל עמדת ועדת שרים לחקיקה והממשלה היא להתנגד להצעת החוק.

יעקב מרגי: נא לסיים.

זאב אלקין: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

חיים כץ: – – –

יעקב מרגי: המציעים רוצים להשיב.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אמיר אוחנה רוצה להשיב לשר, בבקשה.

חיים כץ: למה לא נתת לי לשאול שאלה?

יעקב מרגי: תשאל אותו עכשיו.

יעקב מרגי: שלוש דקות לרשותך.

משה גפני: איך שגלגל מסתובב.

אמיר אוחנה: השר אלקין, עמדת כאן לדעתי יותר מעשר דקות, נכון?

אמיר אוחנה: הייתה תוספת.

יעקב מרגי: נתתי לו תוספת של שלוש דקות על כל הדו-שיח.

אמיר אוחנה: עמדת כאן יותר מעשר דקות, ורק ב-20 השניות האחרונות דיברת על הצעת החוק, ואמרת, בצורה מאוד לקונית: ועדת השרים הצביעה נגד, אנחנו קוראים להצביע נגד.

אמיר אוחנה: חשבתי שיש הזדמנות – ואני ניסיתי, לפחות בדברים שלי – לקיים דיון ענייני – –

שלמה קרעי: גם עכשיו הוא לא מקשיב.

אמיר אוחנה: – – לגופו של עניין, לגופה של ההצעה.

אמיר אוחנה: ואפילו ב-13 דקות, או כמה שזה לא היה, כשעמדת כאן, על מה דיברת?

אמיר אוחנה: על כך שנתניהו, בהצעת חוק אחרת – נתניהו, עוד פעם נתניהו.

אמיר אוחנה: מה תעשו אם לא תוכלו לדבר על נתניהו?

אמיר אוחנה: תצטרכו לתת דין וחשבון מה אתם עושים ומה אתם לא עושים, על מה אתם מצביעים בעד ועל מה אתם מצביעים נגד.

אמיר אוחנה: אמרת את זה לא בהקשר של הצעת החוק הזאת, למה?

אמיר אוחנה: כי בהצעת החוק הזו הוא תומך, הוא חתום עליה, שמו מתנוסס ברשימת החותמים.

אמיר אוחנה: גם כאן היית צריך להגיד "נתניהו"?

אמיר אוחנה: זאב אלקין, השר אלקין, ממשלות ישראל לדורותיהן, זה לא דבר חדש, הכפיפו את עצמן למוסד רומס, דורס, היועץ המשפטי לממשלה, שפועל בלי חוק, מוסד שפועל בלי חוק.

אמיר אוחנה: יש חוק-יסוד: הכנסת, יש חוק-יסוד: הממשלה, יש חוק-יסוד: הנשיא, אין חוק-יסוד: היועץ המשפטי לממשלה, אין חוק היועץ המשפטי לממשלה, אין תקנה שאומרת מה גבולות הגזרה, מה הסמכויות של היועץ המשפטי לממשלה.

אמיר אוחנה: הוא פשוט נטל אותן לעצמו, קיבל חיזוק מבית המשפט העליון – מי יושבים שם?

אמיר אוחנה: היועצים המשפטיים לשעבר – קיבל חיזוק וזה נהיה הדין, זה נהיה החוק.

אמיר אוחנה: אנחנו עושים זאת כבר שנים.

אמיר אוחנה: אני חושב, זאב אלקין, שפעם גם אתה היית מאלה שניסו לעשות זאת, לאזן את הכוחות.

אמיר אוחנה: כשמונטסקיה הגה את הרעיון של הפרדת רשויות, בעיניו המערכת המשפטית הייתה צריכה להיות נחותה ביחס לשתיים האחרות, כי היא הכי פחות דמוקרטית, לא יושבים בה – היא היחידה שלא יושבים בה נבחרי ציבור.

אמיר אוחנה: אתם נותנים את ידכם היום, אם תצביעו נגד ההצעה הזו, לא רק לכך שמערכת המשפט לא תהיה מאוזנת, אלא לכך שהיא תהיה עליונה.

אמיר אוחנה: היא כבר היום עליונה, ואתם מחזקים אותה, ואתם רומסים את הדמוקרטיה, רומסים את המשילות, ואנחנו בעזרת השם נחזור מהר, בראשותו של בנימין נתניהו, כדי לשנות זאת.

אמיר אוחנה: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת קרעי, מעוניין להשיב?

שלמה קרעי: כן.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, בבקשה, אדוני.

שלמה קרעי: תודה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, השר אלקין, תסלח לי, אבל פשוט לא הקשבתי לאף מילה ממה שאמרת לפני כן, כי בפעמים הקודמות שדיברת לא ידעת לענות לגופו של עניין אפילו מילה אחת.

יעקב מרגי: חבר הכנסת שטייניץ.

שלמה קרעי: ושמעתי את חבר הכנסת אוחנה, שהקשיב לך ושמע שלא ענית אף מילה לגופו של עניין.

שלמה קרעי: אז אני רוצה שוב פעם לדבר על עוד משהו לגופו של עניין ולנסות לשכנע את מי שבעבר היו לו ערכים ליברליים, ערכים של ימין משפטי, של לתת את הכוח בידי נבחרי הציבור, לתת את התוויית המדיניות בידי הנבחרים, ועכשיו רוצה להעביר את הכול לידי המשפטנים.

שלמה קרעי: קראנו בפרשה על אברהם אבינו, שמסופר: "ויהי רעב בארץ, וירד אברם מצרימה לגור שם".

שלמה קרעי: ואז כתוב שהוא נתן את שרה ואמר לה: "אמרי נא אחתי את, למען ייטב לי בעבורך".

שלמה קרעי: הרמב"ן מעביר ביקורת על אברהם אבינו, שהיה אולי האדם החכם ביותר בעולם, מנהיג, מייסד האומה, אבי האומה.

שלמה קרעי: הוא כותב: "ודע כי אברהם אבינו חטא חטא גדול" גם ביציאתו מן הארץ מפני הרעב, "והיה לו לבטוח בשם שיציל אותו ואת אשתו וכל אשר לו".

שלמה קרעי: ועל המעשה הזה "נגזר על זרעו הגלות במצרים, במקום המשפט שמה הרשע והחטא".

שלמה קרעי: ככה כותב הרמב"ן.

שלמה קרעי: מה הוא רוצה ללמד אותנו כאן?

שלמה קרעי: מה אנחנו למדים, מה מוסר ההשכל שלנו?

שלמה קרעי: שגם אדם חכם וגם אחד גדול ככל שיהיה, אי-אפשר לתת בידיים שלו את הכוח להחליט כרצונו ולקבוע, במיוחד דברים – – –

עופר כסיף: זה מה שעשיתם עם נתניהו.

שלמה קרעי: לא, אנחנו בדמוקרטיה הולכים לבוחר ומקבלים מחדש את הסמכות להחליט ואת הסמכות להתוות מדיניות, במיוחד אם מדובר בנושאים שקשורים לאותם אנשים בעצמם.

שלמה קרעי: הם קובעים לעצמם במה מותר להם לדון ובמה לא, מה גבולות הכוח שלהם.

שלמה קרעי: הם מסרטטים את גבולות הכוח שלהם ובעצם מנסים לבלוע את כל הסמכויות ולהשאיר אתכם, אתכם, חברי הקואליציה, מעוקרים מתוכן; לא משאירים לכם אפילו סמכות – אולי להמליץ, אולי להפוך ליועצים, אבל מי שקובע בסוף אלו היועצים המשפטיים והבג"ץ.

יעקב מרגי: נא לסכם.

שלמה קרעי: ולכן אני ממליץ לכם ומבקש מכם להצביע בעד הצעת החוק הזו, שנותנת כוח בידי נבחרי הציבור, נותנת התוויית מדיניות בידי השרים ולממשלה.

שלמה קרעי: נכון שבממשלה הרעה הזו אולי עדיף שהכוח יישאר בידי המשפטנים, אבל אנחנו ענייניים, לא משנה מה הממשלה.

יעקב מרגי: נא לסיים, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: גם עם ממשלה שבאה ברמייה, אנחנו מעדיפים ללכת עם הדמוקרטיה ושהכוח יהיה בידי הנבחרים ולא בידי המשפטנים.

שלמה קרעי: תודה.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון), של חבר הכנסת אמיר אוחנה וקבוצת חברי הכנסת – הצבעה.

יעקב מרגי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 32

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: בעד הצביעו 33, כולל חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, שאין לה עמדת הצבעה, נגד – 42, אין נמנעים.

יעקב מרגי: הצעת החוק לא עברה.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק שירות המדינה, של חבר הכנסת שלמה קרעי.

יעקב מרגי: הצבעה.

יעקב מרגי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 33

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: בעד הצביעו 34, כולל קולה של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, נגד – 42, אין נמנעים.

יעקב מרגי: הצעת החוק לא עברה.

יעקב מרגי: [הצעת חוק פ/1768/24; נספחות.

יעקב מרגי: ]

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום – הצעת חוק סל הקליטה (תיקון – סל קליטה לחוזר בתשובה), התשפ"א–2021.

יעקב מרגי: ינמק חבר הכנסת מאיר פרוש.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עד עשר דקות לרשותך.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת – – –

יעקב מרגי: חברי הכנסת, נא לשמור על השקט במליאה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

מאיר פרוש: לפני כמה חודשים – – –

יעקב מרגי: עליזה בראשי, נא לא להרעיש.

מאיר פרוש: לפני כמה חודשים נחשפתי להצעת חוק שהוגשה על ידי מי שכיהנה כחברת כנסת והיום היא השרה תמר זנדברג.

מאיר פרוש: היא דיברה בהצעת החוק שלה על סל קליטה לחוזרים בשאלה, ואני מבין גם שסיעת מרצ הגישה חוק דומה כמעט בכל כנסת שכיהנה.

מאיר פרוש: אני מאמין – לפחות רוצה להאמין מההיכרות שלי עם סיעת מרצ – שהרציונל של החוק זה הוא בעצם ערבות הדדית, עזרה לחלש, חמלה לאדם האחר.

מאיר פרוש: משום כך חשבתי שראוי הדבר להניח כנגד אותה הצעה – לא חלילה כדי להתגרות או להתריס – –

יעקב מרגי: חברי הכנסת, נא לשמור על שקט, תנו לדבר בלי לצעוק.

מאיר פרוש: – – הצעת חוק משלי, שתדבר על אותו עניין רק מכיוון אחר:

מאיר פרוש: הצעת חוק שמדברת על ערבות הדדית, חמלה ועזרה לחלש, שתמיד אפיינו את עם ישראל.

מאיר פרוש: בפרשת ויקרא נכתב – – –

יעקב מרגי: דוד ביטן, אתה סגן יושב-ראש הכנסת.

מאיר פרוש: בפרשת ויקרא, פרק כ"ה, פסוק ל"ה, נכתב: "וכי ימוך אחיך ומטה ידו עמך והחזקת בו גר ותושב וחי עמך".

מאיר פרוש: "וכי ימוך אחיך" – התורה מתייחסת לאדם המך, דהיינו העני, כאל אח שלך.

מאיר פרוש: יש כאן אמירה ברורה שמביאה אותנו להבין שהתורה מכוונת אותנו להתייחס לזולת כאל אח אמיתי, כאל אחים אשר יש להם צדדים דומים ויש צדדים שונים.

מאיר פרוש: הצד החזק שבך יסייע לצד החלש שבאחיך.

מאיר פרוש: בהסתכלות רחבה יותר ניתן לראות כי ההתייחסות לאחר כאל אח מחייבת רגישות.

מאיר פרוש: היא מחייבת הקשבה ויכולת להכיל את האחר, מכיוון שהוא בבחינה של אח.

מאיר פרוש: מתוך תפיסה זו יש לשאוף לעולם שבו האחריות החברתית מתאפשרת על ידי אחריות אישית; האחריות של כל אחד ואחת לקחת על עצמו על מנת לבנות חוסן חברתי.

מאיר פרוש: ביהדות נקבע על ידי חכמינו כלל מוסרי והלכתי לציון ערבות הדדית: "כל ישראל ערבים זה בזה".

מאיר פרוש: משמעותו המקורית היא שכל יהודי נושא באחריות על קיום המצוות של חברו.

מאיר פרוש: בעת החדשה רווח הביטוי במשמעות שונה, שלפיה כל אדם אחראי על שלומו ורווחתו של חברו.

מאיר פרוש: הדוגמאות הבולטות לערבות ההדדית בימינו הן ארגוני ההתנדבות השונים שבהם מוענק סיוע לאזרחים ללא תמורה.

מאיר פרוש: גם כאשר הקימו את המדינה, אלה אשר הקימו אותה דיברו כביכול על ערבות הדדית, כאשר הציבורים השונים משתדלים לקיים שיח ולהכיל אחד את השני ככל האפשר.

מאיר פרוש: במאה ה-20, במיוחד עם קום המדינה, עקרון הערבות ההדדית בא לידי ביטוי באידיאולוגיית הקואופרציה, שמתבטאת בפועל במוסדות חברתיים קואופרטיביים בישראל.

מאיר פרוש: הקיבוץ בפרט ויישובים שיתופיים אחרים הוקמו על בסיס אידיאולוגיה זו.

מאיר פרוש: בין השאר התקיימו קואופרטיבים בתחומי הבריאות – כמו קופות חולים; התחבורה – אגד ודן; החקלאות – תנובה; הצרכנות – המשביר לצרכן, קו-אופ צפון; בנקאות קואופרטיבית – הלוואה וחיסכון.

מאיר פרוש: הצעת החוק שאני הגשתי מדברת על אנשים שפעמים רבות מגלים שיש ניכור מצד הסביבה בכל מיני צורות ורמות רק בגלל שהם בחרו בדרך מסוימת.

מאיר פרוש: אותם אנשים מגיעים לעיתים לפת לחם ממש ומתקשים לכלכל את משפחתם.

מאיר פרוש: בדברי ההסבר של החוק נכתב שהחוזרים בתשובה הם אנשים שעוברים לחיות באורח חיים חרדי.

מאיר פרוש: גילם הוא בין 16 ל-25, כאשר רוב האנשים החוזרים בתשובה שירתו בעבר שלהם בצבא, וחלקם גם נשואים.

מאיר פרוש: בשל ממוצע גילם הצעיר של החוזרים בתשובה הם טרם ביססו את עצמם מבחינה כלכלית, ותהליך החזרה בתשובה מעמיד אותם בפני אתגרים חדשים, המקשים עליהם להתפרנס.

מאיר פרוש: החוזרים בתשובה – התמיכה בהם אינה ממוסדת כלל.

מאיר פרוש: אין כל תמיכה או סיוע ייעודי כלשהו לחוזרים בתשובה מצד המדינה.

מאיר פרוש: בנוסף, אין בחוק הישראלי, בתקנות או בנהלים הגדרה לחוזרים בתשובה, ואין הכרה רשמית בתהליך.

מאיר פרוש: היעדר הגדרה רשמית מקשה על איסוף נתונים מדויקים על היקף התופעה.

מאיר פרוש: החזרה בתשובה היא תהליך אישי מורכב, אשר במהלכו ואחריו רבים מהחוזרים בתשובה נתקלים בפערים לעומת אורח החיים החרדי, המלווים באתגרים נפשיים וחברתיים.

מאיר פרוש: החוזרים בתשובה בישראל הם בוגרי מערכת החינוך הממלכתית, ובשל הפערים הגדולים בין מערכת החינוך הממלכתית למערכת החינוך החרדית התורנית נוצרים פערים גדולים במיוחד בכל הנוגע להשכלה, תרבות וחברה.

מאיר פרוש: פערים אלה באים לידי ביטוי למשל בהבדלים בסגנון אורח החיים, בהשקפה ובאמונה בה' יתברך ובאורח חיים צנוע ומכובד.

מאיר פרוש: חוזרים בתשובה וכן העוסקים בסיוע להם מעידים כי אדם המסיים לימודיו במערכת החינוך הממלכתית נמצא בפערי השקפה גדולים ושונים מאורח החיים החרדי.

מאיר פרוש: כתוצאה מכך, חוזרים בתשובה נמצאים בפער גדול לעומת צעירים בני גילם שלמדו והתחנכו במערכת החינוך החרדית – –

יעקב מרגי: אתן בשלוש קריאות, אני אוציא אתכן.

מאיר פרוש: – – והם נדרשים להשקיע מאמצים ומשאבים רבים כדי להשתלב בחברה החרדית.

מאיר פרוש: התהליך מאוד דומה לתהליך הגירה, ובשל כך ניתן להקבילו לתהליך הקליטה בישראל.

מאיר פרוש: לפיכך מוצע בהצעת החוק לקבוע כי חוזר בתשובה – יש לי עוד זמן, יש לי עוד על מה לדבר – העומד בתנאי הצעת החוק יהיה זכאי לסל קליטה בדומה לעולה חדש.

מאיר פרוש: סל הטבות זה יאפשר לחוזר בתשובה להתמקד בתהליך ויסייע לו להתמודד עם האתגרים.

מאיר פרוש: לפני שאני מסיים, אני רוצה לומר – – –

יעקב מרגי: אני לא רציתי שתסיים, רציתי לעזור לך שלא יפריעו לך.

מאיר פרוש: לפני שאני מסיים, אני רוצה לומר, בארבע הדקות שנותרו לי – חבריי כבר דיברו קודם על העניין הזה של הפעולה שהשר אלקין והשרה שקד רוצים ועושים והולכים לעשות בקריית גת, דבר שפוגע, הייתי אומר, בציפור נפשו של הציבור החרדי, בהיעדר פתרונות דיור אחרים.

מאיר פרוש: השר אלקין ניסה לומר כך, ושמענו את הרב ליצמן אומר לו שהתשובה שלו היא לא נכונה.

מאיר פרוש: זה נושא אחד.

מאיר פרוש: השר אלקין אחראי באופן ישיר לכך שאתמול בבוקר, לפנות בוקר, עם תגבור של 400 שוטרים, הרסו מערות קבורה בגילה.

מאיר פרוש: אני רוצה לומר לכם שהשר אלקין, שר הבינוי והשיכון, אחראי להריסת המערות האלו, כאשר הוא ידע – הייתי איתו בקשר; בהתחלה ביקשתי ממנו שבוע, ושלשום בערב ביקשתי ממנו שייתן שבוע-שבועיים, כי הדבר הזה יכול לקבל פתרון הנדסי אחר, ובינתיים גם יוכלו לאכלס 120 אנשים שקנו שם דירות.

מאיר פרוש: אבל השר אלקין – הייתי אומר, כמנהגו – החליט מה שהוא החליט, ואתמול לפנות בוקר והיום ממשיכים להרוס את מערות הקבורה האלה.

מאיר פרוש: אני אומר את זה כאן גם כשהוא לא נמצא באולם.

מאיר פרוש: אני רוצה לומר – הוא רצה לרוץ לראשות עיריית ירושלים לפני שלוש שנים.

מאיר פרוש: הוא ניהל שיחות עם כל מיני אנשים.

מאיר פרוש: הוא גם אמר – למשל כשאני שאלתי אותו, מה תעשה בשכונות המעורבות – נושאים שהם לא קלים לפתרון בבעיות שיש בין דתיים לחילונים – הוא אמר: סמוך עליי.

מאיר פרוש: ואני יודע שלא אני ולא מישהו אחר אמר לו בפנים: השר אלקין, אנחנו זוכרים, כשאנחנו היינו באופוזיציה – גם אני הייתי באופוזיציה כשהוא היה בקואליציה והוא נהג בנו, חברי האופוזיציה, באותו נוסח; אני לא רוצה לומר רודנות, אבל באותו נוסח: ככה אני רוצה, ככה אני מחליט, ככה אני אעשה.

מאיר פרוש: אם הוא היה יודע 10–12 שנה קודם שיבוא יום והוא יבקש להיות מועמד לראשות עיריית ירושלים – – –

יעקב מרגי: אתה רוצה לנאום מפה?

מאיר פרוש: מלבד העובדה שאנחנו כאגודת ישראל ביקשנו להריץ מועמד חרדי, הוא לא בא בחשבון אפילו כדי לחשוב עליו, מכיוון שהכרנו את האישיות שקוראים לה אלקין.

מאיר פרוש: אני מזכיר לשר אלקין את ההתלבטויות ואת התחינות שלו אלינו, שנסכים עליו כמועמד, ולא הסכמנו.

מאיר פרוש: ואני אומר לו היום, הוא אדם צעיר: ההתנהגות שלו, גם בקריית גת, נגד הציבור החרדי, וגם בהריסות מערות הקבורה, תהיה לו בעוכריו, כי אנחנו לא זבל, ואנחנו לא השוליים של המחנה, ואי-אפשר לנהוג בציבור החרדי כמו שהוא נוהג, עם התשובות שלו: כך אני החלטתי, כך אני רוצה.

יעקב מרגי: דוד ביטן, אתה לא יוצא להפסקה היום?

מאיר פרוש: מצאתי לנכון, לפני שאני מסיים את הדברים שלי על הצעת החוק – יש לי עוד דקה ועשרים שניות, לומר לשר אלקין: אני מתבייש בך, אדם שמכהן כשר הבינוי והשיכון, שעמדת על כך ורצית ודחפת לפרוץ עם באגרים ולהרוס מערות קבורה, שבהם, לפי אלה שמאמינים בקבורה, אלה שמאמינים בכך שהיו פעם יהודים – כי הארכיאולוגים הרי תמיד אומרים שמדובר בלא יהודים.

מאיר פרוש: לפי הארכיאולוגים, אני לא יודע מתי היו פה יהודים בעבר.

מאיר פרוש: אלה שמאמינים ויודעים מה שהיה בעבר, אומרים שיש חשש גדול שמדובר בקבורה יהודית.

מאיר פרוש: ואתה, אלקין, בהוראה שלך, בהוראה שלך, הרסו מערות קברות ב-48 שעות האחרונות, ואתה אחראי לדבר הזה.

מאיר פרוש: ועכשיו אני מבקש, מתוך כך שהצעת החוק שלי מדברת על חמלה, ערבות הדדית ועזרה לחלש, אני לא רואה כל סיבה שמישהו כאן בבית הזה יתנגד ויצביע נגד הצעת החוק החשובה הזו.

מאיר פרוש: אני בטוח שהשר ששמע אותי מסכים לכל מילה שאמרתי.

מאיר פרוש: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת פרוש.

יעקב מרגי: ישיב להצעת החוק הנ"ל השר – אוריאל בוסו מוצמד?

יעקב מרגי: [הצעת חוק פ/1758/24; נספחות.

יעקב מרגי: ]

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, אוריאל בוסו – בקרוביי אקדש.

יעקב מרגי: חשבתי שיש הצעת חוק אחרת.

יעקב מרגי: בבקשה, בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך.

יעקב מרגי: תתחיל, כשאנחנו בשלטון אנחנו נדיבים.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק שהגשתי, ומונחת לפניכם כאן, באה למעשה לתקן אפליה מתמשכת לאורך שנים.

אוריאל בוסו: גולת הכותרת של החוק היא אומנם: מדוע תיגרע זכותו של אדם החוזר בתשובה למתן סל קליטה בסיסי, בשונה מסל קליטה של עולה חדש, למשל?

אוריאל בוסו: למה תיגרע זכותו של אזרח קיים, אזרח ותיק?

יעקב מרגי: סליחה, סליחה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת דוד ביטן, לא הצלחתי להשתיק אותך.

יעקב מרגי: אולי תקזז את כל הקואליציה, יהיה לנו שקט?

יעקב מרגי: הרעש פה, מחברי הקואליציה-האופוזיציה – בבקשה.

אוריאל בוסו: למעשה, התמיכה בחוזרים בתשובה אינה ממוסדת.

אוריאל בוסו: לצערנו, היא נעשית לרוב על ידי ארגונים, ארגוני חזרה בתשובה, כמו: ארגון הידברות, לב לאחים, יד לאחים, ועוד ועוד, שצריכים לארגן תרומות בסכומי עתק.

אוריאל בוסו: הם מטפלים במאות ובאלפי מקרים בכל שנה ושנה.

אוריאל בוסו: לפי ממצאי סקר חברתי שנערך על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2009 עולה כי 5% מקרב האוכלוסייה היהודית הבוגרת בישראל הגדירו את עצמם כחוזרים בתשובה.

אוריאל בוסו: עוד עולה מהסקר כי 21% מהאוכלוסייה דיווחו כי נעשו דתיים יותר במהלך חייהם.

אוריאל בוסו: מדובר בעשרות ומאות אלפי בני אדם, ומאז המספרים, ברוך השם, רק הולכים וגדלים.

אוריאל בוסו: למעשה אנחנו נמצאים עכשיו ממש בפרשת לך לך, פרשיות שהמציאו למעשה את אברהם אבינו, החוזר בתשובה הראשון שגילה את בוראו והתחיל להגיד לאנשים מיהו בורא עולם, הוא עשה את זה עם אבן קטנה, ולהגיד אחד לאחד מהי זכותו.

אוריאל בוסו: החזרה בתשובה היא תהליך מורכב ואישי, שגורר במהלכו הוצאת כספים, אי-התאקלמות בחברה, לימודים, בתים, יציאה מהבית.

אוריאל בוסו: חלק מההורים קולטים, חלק לא.

אוריאל בוסו: אבל אין מה לעשות.

אוריאל בוסו: שמענו את השרה לאיכות הסביבה דהיום תמר זנדברג, היא הרי רוצה לקדם חוק לחוזרים בשאלה.

אוריאל בוסו: אנחנו מדינת היהודים.

אוריאל בוסו: אנחנו לא מדברים על לגייר אנשים.

אוריאל בוסו: כל אחד ישמור על תורתו, יהדותו, ואלוהיו מבחינתכם.

אוריאל בוסו: אנחנו כבר יודעים שמנסור עבאס ימכור את אל-אקצה בשכטה.

אוריאל בוסו: ראינו את זה.

אוריאל בוסו: כן, הוא ימכור את כל התורה ואת כל האסלם.

יעקב מרגי: הוספתי לך דקה על ההפרעות שלי, אבל לא מעבר לזה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

אוריאל בוסו: אבל כשנמצא פה ונואם חבר הכנסת נפתלי בנט, ואומר לנו שהוא רוצה – – –

מוסי רז: הוא ראש ממשלה.

אוריאל בוסו: מי?

מוסי רז: הוא ראש ממשלה.

אוריאל בוסו: אדם שרוצה להגביל את ההשפעה שלי במדינת ישראל, אני פה בשביל להגביל את התואר שלו.

אוריאל בוסו: מבחינתי, הוא חבר כנסת ולא ראש ממשלה.

אוריאל בוסו: הוא לא יגביל את זכותם של מיליון אזרחים, ויאמר להם: אין לכם זכות.

אוריאל בוסו: לקחת 16 נציגים ולהגיד להם, אתם לא שווים, והוא עם שישה מנדטים שלו לוקח וגונב ראשות ממשלה, אז הוא לא ראש ממשלה, הוא חבר כנסת.

אוריאל בוסו: אני מגביל את התואר שלו אחרי שהוא רוצה להגביל את ההשפעה שלי.

אוריאל בוסו: באיזה עזות מצח?

אוריאל בוסו: אם היה עומד נשיא ארצות הברית ואומר:

אוריאל בוסו: טוב שיש כושים בארצות הברית אבל צריך להגביל את ההשפעה שלהם, כל העולם היה אומר עליו: אנטישמי.

אוריאל בוסו: זו אמירה אנטישמית שלא נשמע כדוגמתה.

אוריאל בוסו: הוא אפילו לא מתנצל עליה.

מוסי רז: אני מסכים איתך, אבל – – –

יעקב מרגי: אתקן אותך.

יעקב מרגי: אומרים "שחורים", אומרים "אפרו-אמריקאים".

אוריאל בוסו: אם היה אומר "שחורים", סליחה.

אוריאל בוסו: אבל אם ראש הממשלה היה אומר:

אוריאל בוסו: טוב שיש עולים מחבר העולים או מאתיופיה וצריך להגביל את ההשפעה שלהם, כל העולם היה קופץ עליו.

אוריאל בוסו: קודם אמר פה חבר הכנסת סמוטריץ' נגד הערבים, ואני רואה עכשיו שכל העיתונאים קופצים עליו.

אוריאל בוסו: לא שמענו שאותם עיתונאים קפצו על אמירותיו של מר בנט.

יעקב מרגי: נא לסיים, תודה.

אוריאל בוסו: ולכן, אני קורא לחברי הכנסת במדינת היהודים לתמוך בחוק שנותן סיוע למי שרוצה לחזור למקורותיו, ולהיות כמו הסבא שלו.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

יעקב מרגי: ישיב לשתי הצעות חוק, השר עמר בר לב, השר לביטחון הפנים.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

מיכל רוזין: – – –

יעקב מרגי: מיכל רוזין, חשבתי לתומי שכבר שום דבר לא מקפיץ אותך.

יעקב מרגי: אני רואה שעדיין יש לך איזושהי רגישות.

מיכל רוזין: הביטוי – – –

יעקב מרגי: בסדר, הערנו לו.

יעקב מרגי: הערתי, תיקן.

יעקב מרגי: אני תהיתי על הרגישות שלך, אבל אני רואה שנשאר לך משהו.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: עד עשר דקות לרשותך.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מוסי רז, השר משיב ולא שומעים אותו.

יעקב מרגי: הרב אייכלר, חבר הכנסת אייכלר, אני רוצה לשמוע את תשובת השר.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

עמר בר-לב: אדוני היושב-ראש, אני כמובן בא כאן להשיב בשם השרה פנינה תמנו שטה, שרת הקליטה.

עמר בר-לב: הצעת החוק באה לתקן את חוק סל הקליטה, התשנ"ה–1994, כך שאדם שהתחנך במערכת החינוך הממלכתית וחזר בתשובה לפי ההגדרות שיקבע השר לשירותי דת, בהסכמת שר החינוך, באישור ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, המוגדר לפי ההצעה כחוזר בתשובה, יהיה זכאי לסל קליטה באופן זהה לעולה.

עמר בר-לב: חוק סל הקליטה, התשנ"ה–1994, מעגן את הסיוע הכספי הניתן לכל עולה חדש בתחילת שהותו בישראל.

עמר בר-לב: הסיוע אמור לתת עזרה לעולה בתקופת התאקלמותו הראשונה בישראל.

עמר בר-לב: סל הקליטה מוענק על ידי משרד העלייה והקליטה אך ורק לעולים חדשים, במטרה לסייע להם בקליטתם בישראל, נוסף על תוכניות סיוע מגוונות בתחום החינוך, התעסוקה רווחה ועוד.

עמר בר-לב: חבר הכנסת פרוש מבקש לסייע לחוזרים בתשובה באמצעות חוק סל קליטה המיועד לסיוע לעולים חדשים כאמור.

עמר בר-לב: עמדת משרד העלייה והקליטה, בראשות השרה פנינה תמנו שטה, היא כי האכסניה המוצעת לסיוע לחוזרים בתשובה באמצעות סיוע כספי איננה קשורה לנושא שאותו מבקש חבר הכנסת לפתור.

עמר בר-לב: זאת ועוד, אישור הצעת החוק עלול להביא כך שאוכלוסיות נוספות ימצאו לנכון לבקש להשתמש בכלים המיועדים לסיוע לעולים חדשים על מנת להטיב עימן.

עמר בר-לב: בנוסף, קיימות מערכות שונות של המדינה, לרבות מוסדות רווחה, שתפקידן לתת סיוע לישראלים ותיקים בעת מצוקות מסוגים שונים, וניתן להשתמש בהן לטובת סיוע לאוכלוסייה זו.

עמר בר-לב: הצעות חוק דומות למתן סיוע מתוך סל הקליטה, הן עבור חוזרים בשאלה והן עבור חוזרים בתשובה, הוגשו כבר בשנים עברו, ולא נמצאה הצדקה להעניק את הסיוע במסגרת חוק סל הקליטה.

עמר בר-לב: נוכח האמור לעיל, אבקש מחבריי חברי הכנסת להתנגד להצעה זו.

עמר בר-לב: מקובל עליך, חבר הכנסת פרוש, שנתנגד?

עמר בר-לב: נתנגד להצעה.

מאיר פרוש: – – –

יעקב מרגי: אולי עשית טעות שהסתמכת על הצעת החוק הקודמת, כי גם אז הם התנגדו.

עמר בר-לב: מה?

מאיר פרוש: גם – – –

עמר בר-לב: תשמע, אני לא בקי בדברים האלה, בהצעה הזאת, אבל הבנתי שגם בעבר – – –

מאיר פרוש: – – – יקיים הסכם עם מנסור עבאס, אני – – –

עמר בר-לב: תכף נדבר על – – – הקבורה.

יעקב מרגי: תודה.

עמר בר-לב: שנייה, רגע, לאט-לאט.

עמר בר-לב: יש זמן עד שיגיעו חברי הקואליציה.

יעקב מרגי: יש לך עוד 5:55.

יעקב מרגי: דבר.

עמר בר-לב: עוד 5:55?

עמר בר-לב: אוקיי.

יעקב מרגי: עכשיו כבר 5:50.

עמר בר-לב: בקיצור, מה שאני מבין הוא שהצעות דומות הוגשו כבר בעבר, ורציתי לשאול אותך, חבר הכנסת פרוש, האם אתה בעד הצעה דומה לחוזרים בשאלה?

יעקב מרגי: הוא הסתמך עליה.

יעקב מרגי: הוא הסתמך עליה.

עמר בר-לב: אני שואל.

מאיר פרוש: אני הפסקתי – – – להתקדם.

מאיר פרוש: להתקדם.

עמר בר-לב: לא, תשמע, בדרך כלל – – –

יעקב מרגי: הוא מוכן להתקדם במשא ומתן.

יעקב מרגי: תתקדם, הוא אומר.

עמר בר-לב: כמובן, אין כלל, אבל מתוך מה שאני שמעתי יש הרבה יותר חוזרים בשאלה שהמשפחות שלהם מתכחשות להם מאשר חוזרים בתשובה שהמשפחות שלהם מתכחשות להם.

עמר בר-לב: ולכן, אם כבר צריך לתת – נכון לתת הצעת חוק כזאת, אז אולי צריך לתת הצעת חוק הפוכה.

עמר בר-לב: אולי.

עמר בר-לב: מה אתה אומר?

עמר בר-לב: בקיצור, אני מציע לחבריי בקואליציה להצביע נגד הצעת החוק.

עמר בר-לב: תודה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת המציעים, רוצים להשיב?

יעקב מרגי: השר פרוש, אתה מעוניין להשיב?

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: אוריאל בוסו, מעוניין?

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

אוריאל בוסו: אדוני השר, שמענו את התשובה שלך, המאוד-מאוד-מאוד מנומקת.

אוריאל בוסו: לצערי, וגם לא רק לצערי, לא הייתה שום ציפייה מממשלה ומחברי כנסת שהצטרפו לממשלה שיום אחר יום, חוק אחר חוק, מנסים למחוק את הזהות האמיתית והיהודית של מדינת ישראל כמדינה יהודית, ובטח לא חשבו על רעיון לתת סל קליטה.

אוריאל בוסו: אבל אנחנו כאן להזכיר להם פעם אחר פעם שאנחנו כאן מדינה יהודית לפני שהיא דמוקרטית – כך גם במגילת העצמאות, שלא אנחנו כתבנו אותה – ואנחנו נחזק, איתכם ובלעדיכם, את מי שכן רוצה לחזור בתשובה.

אוריאל בוסו: הגופים שעושים את זה עד היום יעשו את זה הלאה, ואותם אנשים יוכלו להתאקלם בחברה בצורה מכובדת ויגיעו למה שיגיעו.

אוריאל בוסו: אבל אתם, מבחינתכם, תמיד תסתכלו בעיניים על המושג "יהודי" ותבינו איפה אתם נמצאים בזה.

אוריאל בוסו: ואותו חבר הכנסת בנט, שביקש לצמצם את כוחם של החרדים במדינת ישראל, לקרוא למיליון אזרחים שההשפעה שלהם תהיה מוחלשת – אנחנו נגיד לו: כאשר יענו אותו, כן ירבה וכן יפרוץ.

אוריאל בוסו: וטול קורה מבין עיניך במילים שאתה אומר, שאתה, עם שישה מנדטים, גנבת את כיסא ראשות הממשלה, עם כוח השפעה כל כך דליל.

אוריאל בוסו: בסקרים רואים כמה אתה חלש.

אוריאל בוסו: אבל כנראה שהיום מר בנט מחפש בייס אחר לבחירות, שהוא הבין.

אוריאל בוסו: אחרי שהוא איבד את הציונות, איבד את הימין, איבד הכול, הוא מבקש לפנות לקהל של אביגדור ליברמן, של יאיר לפיד.

אוריאל בוסו: אולי כך הוא יצוף מעל אחוז החסימה.

אוריאל בוסו: אבל לא יעזור לך, פעם אחר פעם, כי זו האישיות שלך, וככה אתה לא תגיע לשום דבר.

אוריאל בוסו: ככל שתתקוף את החרדים, לא תתרומם יותר מזה.

אוריאל בוסו: נמשיך להיות כאן, ונמשיך רק כך להצליח ולומר את האמת בפנים לכולם.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להצבעה על ההצעה הראשונה – הצעת חוק סל הקליטה, של חבר הכנסת פרוש.

יעקב מרגי: ההצבעה.

יעקב מרגי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 18

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: בעד הצעת החוק הצביעו 18, נגדה – 24.

יעקב מרגי: אי לכך, הצעת החוק לא עברה.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק השנייה, של חבר הכנסת אוריאל בוסו.

יעקב מרגי: מי בעד?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 18

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: בעד הצעת חוק סל הקליטה (תיקון – זכאות וחוזר בתשובה), של חבר הכנסת אוריאל בוסו, הצביעו 18, נגדה – 24.

יעקב מרגי: אי לכך, הצעת החוק לא עברה.

יעקב מרגי: [הצעת חוק פ/1807/24; נספחות.

יעקב מרגי: ]

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום – הצעת חוק תגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם (תיקון – הרוגי העלייה), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת דסטה גדי יברקן.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: עד עשר דקות לרשותך.

יעקב מרגי: יועצות, אתן מעוניינות שאקרא בשמכן ברבים?

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, הצעת החוק הזו באה לעשות תיקון היסטורי וצדק היסטורי וכבוד לכנסת הזו, כבוד לכנסת הזו.

דסטה גדי יברקן: הצעת החוק באה לבקש ממדינת ישראל להכיר בכל יהודי אתיופיה שעלו לארץ ישראל דרך סודאן, אז אדמת אויב.

דסטה גדי יברקן: מתו אלפי יהודים.

דסטה גדי יברקן: הצעת החוק שלי, אני מגיש אותה בשם כל ביתא ישראל ומשפחותיהם.

דסטה גדי יברקן: הצעת החוק הזו באה ומבקשת להכיר בנספים כהרוגי מלכות ובבני משפחותיהם.

דסטה גדי יברקן: מדינת ישראל נתנה כבוד לנספים ומציינת יום זיכרון ממלכתי בהר הרצל, היכן שקבורים גדולי האומה.

דסטה גדי יברקן: קהילת ביתא ישראל היא קהילה אדירה ועצומה, ובהזדמנות זו אנסה לספר לכם מעט את הסיפור העשיר של הקהילה הזו.

דסטה גדי יברקן: קהילת ביתא ישראל – יהודי אתיופיה – ירדו מארץ ישראל עוד בימי בית ראשון, ימי המלך שלמה.

דסטה גדי יברקן: לאחר שהגיעו לאתיופיה, כל אתיופיה קיבלה את דת ישראל, ולמעשה אתיופיה הייתה ירושלים השנייה.

דסטה גדי יברקן: נבנו מבני הציבור, העתק של ארץ ישראל, ובהם מבנים, בתי מקדש, ואפילו עיר שקוראים לה על שם ציון – אקסום ציון.

דסטה גדי יברקן: היום חורבות העיר הזו הפכו לאחד מאתרי התיירות הנחשבים ביותר באתיופיה.

דסטה גדי יברקן: ביתא ישראל היו ממוקמים בעיקר בצפון אתיופיה – מחוז אמהרה ומחוז תיגראי.

דסטה גדי יברקן: מאז מנליק הראשון ועד ימי הקיסר היילה סלאסי, כל מלכי אתיופיה היו משושלת דוד המלך, קרי, ממלכת יהדות אתיופיה, ששלטה על חבל ארץ אדיר באתיופיה.

דסטה גדי יברקן: אתיופיה הייתה המדינה הראשונה שקיבלה את דת הנצרות.

דסטה גדי יברקן: אז עם ישראל היושב באתיופיה נחצה לשניים – כאלה שקיבלו את הנצרות וכאלה שהתנגדו לנצרות והמשיכו לשמור על דתם, על דת משה וישראל.

דסטה גדי יברקן: כך גם הוקמו שתי ממלכות – ממלכה של ביתא ישראל וממלכה של הנוצרים.

דסטה גדי יברקן: למרות מלחמות הדת שהיו באתיופיה לאורך השנים, הקהילה שמרה על הדת בקנאות גדולה ובמסירות אין-קץ.

דסטה גדי יברקן: למרות הממלכה, החיים הטובים, השלטון והשפע, החלום לשוב לארץ ישראל היה הדבר המרכזי בחיי הקהילה הזו.

דסטה גדי יברקן: ניסיונות העלייה של בני הקהילה אף פעם לא הופסקו.

דסטה גדי יברקן: מוכר בקרב הקהילה, אך הציבור הישראלי והעם היהודי בכלל לא נחשפו אליו, הוא המסע בהובלת אבא מהרי ב-1862, אשר התחיל כמסע רגלי עם עשרות אלפי יהודים אשר כל מטרתם הייתה להקים את מדינת ישראל.

דסטה גדי יברקן: להזכיר לכם, כשאבותיי תכננו את הרעיון להקים את המדינה היהודית, ב-1862, חוזה המדינה בנימין הרצל היה בן שנתיים – הרצל נולד ב-1860.

דסטה גדי יברקן: המסע נכשל.

דסטה גדי יברקן: אלפי יהודים טבעו בים האדום משום שהאמינו שהים ייחצה לשניים כמו שים סוף נחצה לשניים בעת יצאת מצרים והעם עבר תוך כדי שהם שרים את שירת הים.

דסטה גדי יברקן: 120 שנה לאחר הניסיון ההוא של מסע רגלי בהובלת אבא מהרי, שוב התחלנו.

דסטה גדי יברקן: ב-1980 אלפי יהודים נהרו מאתיופיה אל סודאן, כי זו הייתה הדרך היחידה להגיע לארץ ישראל.

דסטה גדי יברקן: בזמן הזה, כשהשמיים נסגרו, זה לא מנע מהקהילה האמיצה הזו להמשיך מסע רגלי לעבר ירושלים.

דסטה גדי יברקן: כששמע על המצוקה של היהודים ראש הממשלה דאז מנחם בגין ז"ל, הוא אמר לראש המוסד דאז יצחק חופי – ב-1977 הוא קרא לראש המוסד והצהיר ואמר לו את המשפט האלמותי: "הביאו לי את אחיי יהודי אתיופיה".

דסטה גדי יברקן: מאז, המוסד וזרועות הביטחון של מדינת ישראל פעלו בתוך סודאן ואתיופיה על מנת להביא את אלפי היהודים שהגיעו דרך סודאן.

דסטה גדי יברקן: ההמתנה גבתה אלפי קורבנות – נשים, ילדים; לרובם לא היה אפילו קבר ולא נאמר עליהם קדיש.

דסטה גדי יברקן: משפחות שלמות נמחקו בסודאן.

דסטה גדי יברקן: הרעב והמחלות שפקדו את היהודים בסודאן כמעט השמידו את כולם אך הם לא ויתרו, ולמרות הקשיים והמחלות המשיכו לצעוד לעבר ירושלים, ולבסוף הגשימו את החלום הנכסף שהיה קיים 2,700 שנה.

דסטה גדי יברקן: אלה שהגיעו – הגיעו פיזית, אבל נפשם נשארה בסודאן, מצולקת, מפוחדת ובעיקר כואבת.

דסטה גדי יברקן: הצעת חוק הזאת באה לתת כבוד אחרון לנספים ולמתים והכרה בסבלן של משפחות ההרוגים.

דסטה גדי יברקן: אין קהילה, מאז שהציונות קמה, שהקריבה כל כך הרבה אנשים למען מדינת ישראל בדרכם לארץ ישראל כמו יהודי אתיופיה.

דסטה גדי יברקן: כשמדברים על ציונות, זה הסיפור שעליו מערכת החינוך צריכה להיות מושתתת, בכל בית ציוני, בכל מדינת ישראל ומחוצה לה.

דסטה גדי יברקן: הצעת החוק הזאת עושה כבוד לכנסת, חבריי חברי הכנסת.

דסטה גדי יברקן: אין סיפור מרגש וכואב יותר מסיפור העלייה של יהודי אתיופיה דרך סודאן.

דסטה גדי יברקן: לצערי הרב, דווקא שרת הקליטה, יוצאת הקהילה, דווקא היא קוברת את החוק החשוב הזה בגלל שיקולים פוליטיים, בניגוד לשרים בוועדה, שרצו לקדם את החוק הזה, רצו לקדם ולעזור.

דסטה גדי יברקן: אך שרת הקליטה הטילה וטו רק בגלל שהצעת החוק הזאת הגיעה מסיעת הליכוד, מהאופוזיציה.

דסטה גדי יברקן: אני רוצה להודות לשרים שביקשו לאשר את הצעת החוק, ואני רוצה להודות גם לחבר הכנסת ניר אורבך, שעזר לי בחוק ומסייע לי.

דסטה גדי יברקן: אני מאמין שהחוק הזה לא אמור להיות חוק פוליטי.

דסטה גדי יברקן: אין דבר חשוב יותר מהציונות.

דסטה גדי יברקן: מדינת ישראל מושתתת על העלייה.

דסטה גדי יברקן: כל אחד מאיתנו צריך לעשות את המיטב כדי שהציונות תמשיך לפעום בלבבות רבים, וההיסטוריה הציונית של יהודי אתיופיה צריכה להיות במערכת החינוך ובכל בית.

דסטה גדי יברקן: הצעת החוק הזאת, חבריי חברי הכנסת, באה לתת כבוד לנספים ולעזור לאלפי משפחות מצולקות נפשית, שבוכות 24/7.

דסטה גדי יברקן: אומנם פיזית הם בארץ ישראל – נפשם מצולקת, נשארה על אדמת סודאן.

דסטה גדי יברקן: ואדוני היושב-ראש, אני יודע שאתה באופן אישי, גם בהיותך שר הדתות לשעבר, וכחבר כנסת, עזרת בחקיקות חשובות מאוד עבור קידום הקהילה, קידום ההיסטוריה, ובעיקר בנושאים של קידום הקייסים.

דסטה גדי יברקן: הצעת החוק הזאת – להכיר באלה שנספו, להכיר בהם כהרוגי מלכות – זה המעט שמדינת ישראל יכולה לעשות.

דסטה גדי יברקן: הסיפור הציוני שלנו ריק ללא הסיפור הזה.

דסטה גדי יברקן: הסיפור של יהדות אתיופיה הוא עצום.

דסטה גדי יברקן: אני אולי נוגע בחוק קטן, זה פסיק מההיסטוריה האדירה של ביתא ישראל, ומדינת ישראל אמורה להכיר, לפתוח את מערכת החינוך ולהכיר בהזדמנות הזאת את ההיסטוריה הענפה.

דסטה גדי יברקן: הסיפור הזה שמדינת ישראל היום יכולה להכיר בנספים כהרוגי מלכות – לא מדובר בכסף; האנשים האלה לא צריכים את הכסף של הביטוח הלאומי.

דסטה גדי יברקן: אבל ההכרה, ההכרה בנספים, ההכרה בסבלם והבאתם לארץ ישראל, במה שהם עשו, זה המעט שמדינת ישראל יכולה לעשות.

דסטה גדי יברקן: אני מקווה מאוד שבהמשך נוכל להעביר את החוק הזה ללא קשר לאופוזיציה–קואליציה.

דסטה גדי יברקן: אין לי שום בעיה ששרת הקליטה תביא, או כל אחד אחר יביא; נתמוך בו.

דסטה גדי יברקן: היום זה הסיפור של יוצאי אתיופיה, ועם הסיפור של יהדות מרוקו, הסיפור של יהדות אמריקה, יהדות התפוצות – זו ההיסטוריה של כלל עם ישראל.

דסטה גדי יברקן: במקרה הזה אנשים חירפו את נפשם למען ארץ ישראל לאחר חלום של 2,700 שנה, והתחילו מסע רגלי בלי לפחד.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, ממשפחה של עשר נפשות שיצאה מאתיופיה לסודאן – שמונה אנשים נפטרו, שמונה נקברו.

דסטה גדי יברקן: הכאב העצום הזה אמור להיות כאב של עם ישראל.

יעקב מרגי: נא לסכם.

דסטה גדי יברקן: אדוני, אני רוצה להודות לך.

דסטה גדי יברקן: אני מקווה מאוד שהצעת החוק הזאת תעבור.

דסטה גדי יברקן: היא הייתה צריכה לעבור מזמן, ואני מקווה מאוד שבכנסת הזאת, בממשלה הזאת, נעביר אותה.

דסטה גדי יברקן: גם אם הפעם חלילה לא נצליח להעביר את זה, החוק הזה יעבור, משום שאין חוק כה חשוב עבור המסע הציוני לארץ ישראל, שיכול להביא את הכבוד לנספים.

דסטה גדי יברקן: תודה רבה, אדוני.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: ישיב על הצעת החוק השר לביטחון פנים השר עמר בר לב.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: עד עשר דקות.

עמר בר-לב: שלום.

עמר בר-לב: תודה, אדוני היושב-ראש.

עמר בר-לב: שוב אני משיב כאן בשם שרת הקליטה.

עמר בר-לב: הצעת החוק פוגעת בתכלית חוק תגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם – להוקיר ולתגמל את מי שפעל פעילות ציונית שהיה בה כדי להשפיע על אחרים ולא רק על עצמו, קרי, אנשים שסיכנו את עצמם למען עליית אחרים.

עמר בר-לב: בנוסף, הצעת החוק מבקשת להשוות את תנאיהם של פעילי עלייה אשר הוצאו להורג והומתו במדינה זרה, "הרוגי מלכות" – – –

יעקב מרגי: נטע, נטע, חברת הכנסת נטע, תודה.

יעקב מרגי: גם חברתך.

יעקב מרגי: בבקשה.

עמר בר-לב: אני אתחיל מההתחלה.

יעקב מרגי: האוקטבות של השר לביטחון פנים הן לא גבוהות, אתן יודעות, אז נא לא להפריע.

עמר בר-לב: הצעת החוק מבקשת להשוות את תנאיהם של פעילי עלייה אשר הוצאו להורג והומתו במדינה זרה, "הרוגי מלכות", לשל כל אדם אשר נהרג בדרכו לעלות לישראל.

עמר בר-לב: יתר על כן, לא בוצעה עבודת מטה בנושא אל מול משרד העלייה והקליטה ומשרד האוצר לקידום ההצעה.

עמר בר-לב: בדברי הצעת החוק מצוין כי התיקון מיועד לנספי סודאן אשר נספו בדרכם לישראל מאתיופיה, בעוד מילות הצעת החוק אינן מייחדות קבוצה זו אל מול קבוצות אחרות, ופותחות אפשרות להכרה בכל מי שנפטר במהלך עלייתו מכל ארץ בעולם.

עמר בר-לב: מאחר שבמדינת ישראל רוב האנשים הם עולים בעצמם או שהם בני עולים, העלות התקציבית של הצעת החוק גבוהה באופן משמעותי מהעלות התקציבית הנדרשת כדי לתת מענה לקבוצה ייחודית זו מקרב יוצאי אתיופיה.

עמר בר-לב: לאחר עשרות שנים שבהן ממשלות ישראל לא החליטו על פיצוי הולם לנספי סודאן ומשפחותיהם, אני שמח להודיע – – –

יעקב מרגי: קרן ברק, השיחה שלך – את משתפת גם אותנו.

יעקב מרגי: קרן ברק, את לא שמה לב, את משתפת אותנו בשיחה.

יעקב מרגי: בבקשה.

עמר בר-לב: אני שמח להודיע כי שרת העלייה והקליטה כבר החלה בעבודת מטה לקידום פיצוי לאוכלוסייה זו באופן יסודי ומעמיק ותוך בחינת האכסניה המתאימה לכך.

עמר בר-לב: על אף טענתו של המציע כי ועדת השרים החליטה להתנגד להצעה, לא זה המצב.

עמר בר-לב: הוחלט לאפשר למציע לבוא בדין ודברים עם הגורמים הממשלתיים הרלוונטיים, ובהם שרת העלייה והקליטה, האמונה על הרשות לאסירי ציון והרוגי מלכות במשרד העלייה והקליטה, במטרה להגיע לסיכומים על מנת להיטיב עם נספי סודאן ומשפחותיהם בדרך הנכונה.

קריאה: – – –

עמר בר-לב: עלינו, נבחרי הציבור, לעבוד מתוך אחריות ושליחות.

יעקב מרגי: חבר הכנסת פינדרוס – – –

– – –

עמר בר-לב: עלינו, נבחרי הציבור, לעבוד מתוך אחריות ושליחות, מתוך כבוד למי שעברו את הגיהינום במחנות הפליטים בסודאן בשנת 1984.

עמר בר-לב: על כן, חבר הכנסת יברקן מוזמן לשתף פעולה עם המהלך שמובילה השרה האחראית לתחום אסירי ציון, השרה פנינה תמנו שטה, יחד עם שר האוצר.

איפה השרה?

איפה השרה?

עמר בר-לב: לאור האמור לעיל, החליטה ועדת השרים לחקיקה לדחות את הדיון בהצעת החוק בשלושה חודשים, על מנת לאפשר למציע לשתף פעולה עם המהלך הממשלתי המתגבש למען אוכלוסייה זו.

עמר בר-לב: לכן אני שואל אותך, חבר הכנסת גדי יברקן, האם אתה מקבל את ההצעה של ועדת השרים?

דסטה גדי יברקן: אני מסכים לדחייה, ואני אשמח להגיד מילה.

עמר בר-לב: יופי, אז תודה רבה.

עמר בר-לב: חבר הכנסת יברקן מסכים לדחייה, ולכן לא תהיה עכשיו הצבעה.

עמר בר-לב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יברקן מבקש לומר משהו, בבקשה.

קריאה: – – –

יעקב מרגי: לא חרב עד שעמדו על מידת הדין, העמידו את דבריהם – רחמיו על כל מעשיו.

יעקב מרגי: בבקשה, חבר הכנסת יברקן.

יעקב מרגי: זה לפנים משורת הדין.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות.

דסטה גדי יברקן: תודה רבה.

דסטה גדי יברקן: פשוט שכחתי, אמרתי תודות קודם, ואני רוצה להודות לשר במשרד האוצר חמד עמאר על התמיכה ועל שיתוף הפעולה.

דסטה גדי יברקן: נעשה שיתוף פעולה בעניין הזה.

דסטה גדי יברקן: תודה גם לשר לביטחון הפנים, שהשיב.

בועז טופורובסקי: – – –

יעקב מרגי: כשמתחילים עם תודות – ככה קורה כשמתחילים – – –

דסטה גדי יברקן: עד שסוף-סוף מישהו מהאופוזיציה אומר תודה, גם את זה רוצים עכשיו לשייך לכולם.

בועז טופורובסקי: – – –

דסטה גדי יברקן: הבנתי.

משה אבוטבול: שלושה חודשים עוברים מהר.

משה אבוטבול: הם לא ייתנו לך, וגם – – – אל תאמין להם.

יעקב מרגי: אבוטבול, תודה.

דסטה גדי יברקן: רק לתשובת השר, התשובה של דברי השרה, אני חושב שמטרת החוק היא בעצם להביא את הסיפור של המסע של יהודי אתיופיה לכל בית במדינת ישראל.

דסטה גדי יברקן: התמיכה הכלכלית הקטנה בביטוח לאומי זה לא מה שאנחנו צריכים.

דסטה גדי יברקן: ההכרה שיש כאן יהדות מגוונת בארץ ישראל, יהדות שהגיעה מכל כיוון, ושאנחנו שילמנו מחיר עצום – והמון אנשים במדינת ישראל לא מכירים את המסע ההירואי הזה.

דסטה גדי יברקן: הרבה אנשים גם לא יודעים שאתיופיה בהחלט הייתה תחת שלטון ביתא ישראל, וירושלים השנייה הייתה שם, וזאת ההזדמנות גם לחשוף את זה לכולם.

דסטה גדי יברקן: בהזדמנות הזאת אני מבקש מכל האנשים שנוגעים בהצעת החוק הזאת: ננהג בה בכבוד ראוי כפי שאני נוהג בה, ואני רוצה שיתוף פעולה מלא של כולם.

דסטה גדי יברקן: זה כבוד לנו ולכל הבית הזה.

דסטה גדי יברקן: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: כאמור, לא תהיה הצבעה על הצעת החוק.

יעקב מרגי: רק למי שזוכר פנסיה תקציבית, פעם, המדינה, כשהייתה מדינה יותר – הייתה תוספת לפנסיה, אם אני לא טועה, של 1% על פעילות עלייה.

יעקב מרגי: אבל כבר גדלנו והזדקנו, והמדינה הזדקנה ושבה.

דסטה גדי יברקן: היום היא מורידה את האחוזים.

דסטה גדי יברקן: [הצעת חוק פ/1941/24; נספחות.

דסטה גדי יברקן: ]

יעקב מרגי: נעבור לסעיף הבא בסדר-היום – הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס במכירת תרופות אונקולוגיות שאינן כלולות בסל הבריאות), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת דוד אמסלם.

יעקב מרגי: ישיב על הצעת החוק חבר הכנסת חמד עמאר – השר.

יעקב מרגי: תן להתרגל.

יעקב מרגי: אתה בנורבגי?

חמד עמאר: אני נורבגי?

יעקב מרגי: אז השר, השר.

דוד אמסלם: כולם אצלם נורבגים.

דוד אמסלם: באנו לעבוד – לעבוד על ישראל.

דוד אמסלם: באתם לעבוד על הציבור.

יעקב מרגי: עד עשר דקות לרשותך.

דוד אמסלם: צודק, עוד 30 הכול בסדר.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לפני שאתייחס להצעת החוק, ברשותכם אני רוצה לעדכן מה קורה עם השטיח המעופף של הממשלה.

דוד אמסלם: הרי לפיד נוסע למרוקו – לוקח מטוס, מטוס, לא תאמינו.

דוד אמסלם: ג'מבו, שוכר אותו, 100 איש.

דוד אמסלם: אחר כך חברים שלו מקפה דובנוב, עיתונאים, חבר'ה מהמשרד – יאללה, חבר'ה, נוסעים, מה זה משנה?

דוד אמסלם: מרוקו.

דוד אמסלם: עכשיו זה כסף שלנו.

דוד אמסלם: מונופול.

דוד אמסלם: אלה היו פעם מושחתים, ההם שם, לא נסעו.

יעקב מרגי: מה, כל נסיעה – מטוס ג'מבו?

דוד אמסלם: לא נעים לספר לך, כתבתי מכתב למנכ"ל משרד החוץ.

דוד אמסלם: שאלתי אותו כמה עלתה הנסיעה.

דוד אמסלם: כתב לי: 540,000 שקל ומשהו.

דוד אמסלם: עברו עשרה ימים – הוא הבין שזה עלה עוד 300,000.

דוד אמסלם: בקיצור, הנסיעה עלתה כמעט מיליון שקל – 1.

דוד אמסלם: חזר לארץ.

דוד אמסלם: הרי מדי פעם לפיד, יש לו ביקורים ממלכתיים במדינת ישראל.

דוד אמסלם: הוא נוסע למוסקבה.

דוד אמסלם: איך נוסעים?

דוד אמסלם: חוכרים עוד פעם מטוס.

דוד אמסלם: ראה את זה גנץ – אמר:

דוד אמסלם: אני נוסע לצרפת ככה, לא מספיק לקחו לי את השיירה?

דוד אמסלם: חוכר מטוס; דרך אגב, מטוס שלם, 180 איש – הוא נוסע, ועוד ארבעה-חמישה אנשים.

דוד אמסלם: וכן הלאה וכן הלאה.

דוד אמסלם: חבר'ה, זאת המציאות שאנחנו חיים בה.

דוד אמסלם: לא תאמינו, לצבוט את עצמנו ולהאמין כמה מושחתים האנשים האלה – בשלושה חודשים.

דוד אמסלם: לא תגידו שעכשיו עברו עשר שנים.

דוד אמסלם: שאלתי את עצמי, מה יהיה עוד חמישה חודשים?

יעקב מרגי: אני מסרב להאמין.

יעקב מרגי: אם זה נכון זה מזעזע, מזעזע.

דוד אמסלם: תבדוק מה אני אומר.

דוד אמסלם: עכשיו בואו תראו, רבותיי – – –

יעקב מרגי: מהדורות החדשות לא עסקו בזה?

דוד אמסלם: חס ושלום.

דוד אמסלם: למה שיעסקו בזה?

דוד אמסלם: עכשיו ראיינו אותי, שכשראש הממשלה נתניהו היה כנראה במעון, הניקיון עלה 900,000 שקלים.

דוד אמסלם: נסיעה אחת – מיליון שקלים, עם החבר'ה במרוקו, כולל זמרים.

דוד אמסלם: למה לא? אתם ראיתם את זה בטלוויזיה?

דוד אמסלם: ראיתם את זה בערוץ 12, 13?

דוד אמסלם: חס ושלום.

דוד אמסלם: למה שידברו על זה?

דוד אמסלם: ועכשיו אתם רואים, אני רואה בעיתון, לא מזמן, שהחבר שלך לשעבר, מר אלי אבידר, השר שעדיין מחפש את התיק של עצמו, כנראה הוא חיפש פה בארץ, לא מצא – נסע לדובאי, אולי ייתנו לו איזה תיק שם.

דוד אמסלם: שם אין שרים בלי תיק – הגיע – – –

יעקב מרגי: יש לי שאלה: למה האופוזיציה מקזזת אותם?

דוד אמסלם: לא חשוב, אני לא נכנס לזה.

דוד אמסלם: מספר לכם.

דוד אמסלם: כמובן, הגדיל.

דוד אמסלם: ראתה את זה אילת שקד, בוודאי, נסעה עם משלחת לדובאי.

דוד אמסלם: עכשיו, הם ממהרים לדובאי.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: שמא תיפול הממשלה מחר, אז בוא ננצל.

דוד אמסלם: דרך אגב, הם נסעו כמו שלדעתי שרי הממשלה לא נסעו בשנתיים.

דוד אמסלם: אני הייתי שר שנתיים, אף פעם לא נסעתי.

יעקב מרגי: בוא נזמין – – –

דוד אמסלם: כשנסעתי עם גלנט לאתיופיה, כשהוא היה שר הקליטה כדי לדאוג ליהדות אתיופיה, אני נסעתי על חשבוני, בגלל שאני לא שר הקליטה.

דוד אמסלם: הייתי אז שר התקשורת.

דוד אמסלם: אבל תראו לאיזה מחוזות הזויים הגענו עם האנשים המושחתים שיושבים פה, הצפונבונים שכל היום הטיפו לנו מוסר.

דוד אמסלם: מושחתים.

גם שר הדתות נסע.

דוד אמסלם: עכשיו נגיד – הגענו לשר הדתות.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: מסכן, נשאר כמעט לבד.

דוד אמסלם: אמר: אני חייב לנסוע מהר לדובאי.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: אני שר הדתות של כל המזרח התיכון והאמירויות.

דוד אמסלם: אני צריך לבדוק שם כשרות של הגמלים.

דוד אמסלם: האם יש משגיחים בשחיטה שם?

דוד אמסלם: האם הקאדים שם מונו כמו שצריך?

דוד אמסלם: אבל מה לעשות, רבותיי – – –

יעקב מרגי: גם אם קוברים לפי ההלכה.

דוד אמסלם: אבל תזכרו רק דבר אחד – השר חמד עמאר, עוד אין תקציב.

דוד אמסלם: מאיפה הכסף?

דוד אמסלם: אני, כשהייתי שר הדיגיטל, ביקשתי אייפוד, 700 שקלים, כדי שנוכל לראות את ישיבות הממשלה בזום.

דוד אמסלם: 700 שקלים – חודש וחצי.

דוד אמסלם: האוטו שלי היה נכנס למוסך כל שבוע.

דוד אמסלם: הייתי אומר להם: חבר'ה, כבר עשיתם אוטו חדש רק מהמוסך, לא חראם?

דוד אמסלם: אמרו לי: אין תקציב.

דוד אמסלם: פתאום יש תקציב חופשי.

דוד אמסלם: אין חשבים, אין מנדלבלופים, אין כלום – הכול הפקר, הכול משוחרר והנהרות זורמים.

דוד אמסלם: עכשיו, מאיפה הוא לקח?

דוד אמסלם: לקח את התקציב של ימי העיון של העובדים שאולי ילכו לאיזה חצי יום וייתנו להם קפה ועוגה.

דוד אמסלם: תבינו את החוצפה ועזות המצח, את השחיתות.

דוד אמסלם: ומנדלבלוף כמובן לא רואה כלום.

דוד אמסלם: הוא עדיין יושב במקרר ואוכל ארטיקים.

דוד אמסלם: לא רואה כלום.

דוד אמסלם: רק נתניהו מול הראש שלו.

דוד אמסלם: הוא שם את התמונה של נתניהו וזה הדבר היחיד שמעניין אותו.

דוד אמסלם: חוצפה ועזות מצח שלא נתפסת.

משה אבוטבול: – – – בשנה האחרונה – – –

דוד אמסלם: אביר קארה ראה את זה – אמר: עכשיו, איפה אני?

דוד אמסלם: חייב לנסוע גם הוא לדובאי.

דוד אמסלם: ראה את זה סגן שר החוץ רול ואמר: ואני לא צריך לנסוע לדובאי?

דוד אמסלם: עכשיו, הדובאים מסכנים, סובלים.

דוד אמסלם: כל רבע שעה נכנס להם שם איזה נורבגי והם לא יודעים מה לעשות איתו.

דוד אמסלם: דרך אגב, כולם נורבגים, לא מתקזזים איתם.

דוד אמסלם: למה הם עשו את הקיזוזים?

דוד אמסלם: למה הביאו לפה עוד 30 עובדים זרים?

דוד אמסלם: כדי שהם לא יצטרכו קיזוז, אדוני היושב-ראש.

דוד אמסלם: תראו את השחיתות שקורית כאן, במדינת ישראל, ואתם לא תקראו את זה באף מקום, שום דבר.

דוד אמסלם: וכמובן, תמר זנדברג – ואני מצטער, דרך אגב, יש מישהו פה באולם שלא נסע?

דוד אמסלם: אני הצעתי: קחו שבועיים, קחו עשרה מטוסים, קחו את כל החבר'ה, נגמור עם זה אחת ולתמיד.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: כל אחד רואה את חברו – רץ, רץ, שמא מחר הוא לא יהיה שר.

דוד אמסלם: החוצפה, באמת, אני לא יודע איך לתאר אותה במילים.

דוד אמסלם: אין מילים לתאר את זה.

דוד אמסלם: ועולה לי כאן מר לפיד: אתם רוצים ג'ובים.

דוד אמסלם: הוא לא אומר ג'ובים – ג'ובים.

דוד אמסלם: זה שלא שירת בצה"ל באופן מעשי, סיים 12 שנות לימוד ונהיה לי מלך העולם, כל היום מעופף לי.

דוד אמסלם: דרך אגב, הוא רק יורד לאיזו נחיתה קטנה, רוב הזמן הוא באוויר.

דוד אמסלם: לא מתבייש.

דוד אמסלם: חצופים.

דוד אמסלם: יש לך שר אוצר – אין לו כסף לחיילים, אין לו כסף לזקנים, אין לו כסף לנכים.

דוד אמסלם: למה יש לו?

דוד אמסלם: למנסור עבאס, 53 מיליארד שקלים, ואין לו כסף לתרופות מצילות חיים.

דוד אמסלם: אשתי, זיכרונה לברכה – אני נתקלתי בעניין הזה לפני 11 שנה, 12.

דוד אמסלם: אני פתאום נאלצתי לרכוש תרופה לאשתי ב-50,000 שקלים לחודש.

דוד אמסלם: ואז באתי, אני שומע בצד השני – לא אלאה אתכם – עם החברה, הם אומרים לי: לא כולל מע"מ.

דוד אמסלם: אני נפלתי מהכיסא.

דוד אמסלם: אמרתי מה, הטלוויזיה באילת זה בלי מע"מ; פרות וירקות בלי מע"מ.

דוד אמסלם: התרופות של האנשים שרוצים לחיות רק עוד כמה שבועות – אני רוצה לראות מי זה הבן אדם שעשה את זה.

דוד אמסלם: מי התנגד לזה?

דוד אמסלם: בא אליי משה כחלון, אמר לי: עזוב, דודי, אתה יודע מה, בוא נסכם את זה, שב עם פקידי האוצר, נגמור את העניין בלי חוק.

דוד אמסלם: אמרתי: בסדר.

דוד אמסלם: גמרנו את העניין.

דוד אמסלם: יצאנו לקול קורא.

דוד אמסלם: משרד המשפטים – לא אלאה אתכם – שנה.

דוד אמסלם: בסוף הייתה עמותה שזכתה והכול.

דוד אמסלם: אני הייתי בטוח שזה עובד.

דוד אמסלם: לפני שישה חודשים פתאום אני מקבל טלפון מאיזה עיתונאי, הוא שואל אותי: תגיד, דודי, אתה יודע כמה קיבלו?

דוד אמסלם: אמרתי לו: לא.

דוד אמסלם: הוא אומר לי: אפס.

דוד אמסלם: ישראל כץ, שר האוצר – אני הולך אליו, אנחנו קובעים עם אותם פקידים.

דוד אמסלם: והם מבטיחים לי: דודי, נפתור.

דוד אמסלם: חבר'ה, שום דבר לא ייפתר.

דוד אמסלם: הפקידים לא פותרים כלום, וגם לא התכוונו לפתור.

דוד אמסלם: הם לא צריכים את דוד אמסלם כדי להבין שבן אדם ששוכב על ערש דווי ויש לו עוד שלושה, ארבעה חודשים עם התרופה להיות עם הילדים, וממילא התרופה 50,000 שקלים, והמדינה לא נותנת לו אותה – הוא אומר: לא, אתה ביזנס, אתה קנית שעון רולקס, אתה גם תשלם 7% מע"מ.

ינון אזולאי: 17%.

דוד אמסלם: 17% מע"מ.

דוד אמסלם: אני אומר, אפילו בסדום לא היה דבר כזה.

דוד אמסלם: אני חשבתי שההצעה הזאת, אנחנו נשים אותה – בוודאי תעבור.

דוד אמסלם: למה, לא האמנתי שיש בן אדם – לא יהודי; בן אדם שיש לו טיפת מצפון, מה הוא מצפה, להגיע לנקודה הזאת ולהבין?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: הוא מצפה מה, שהוא או בני משפחתו יגיעו למצב הזה, לבית החולים, כדי להבין את הסיפור?

דוד אמסלם: אח שלי, זיכרונו לברכה, נפטר לפני ארבעה חודשים.

דוד אמסלם: גם שם רכשנו את התרופות, אני.

יעקב מרגי: להתכנס.

דוד אמסלם: חבר'ה, בושה וכלימה.

דוד אמסלם: איך בן אדם – עזוב עכשיו, שר האוצר עלק, בא ומתנגד בוועדת שרים והיא מורידה חוק מהסוג הזה.

דוד אמסלם: אמרתי, לכל הקשקושים יש לכם כסף – לנסיעות יש לכם כסף – –

יעקב מרגי: תודה רבה, חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: – – לצרכים הקואליציוניים יש לכם כסף; לנורבגים יש לכם כסף.

דוד אמסלם: למה אין לכם?

דוד אמסלם: לאנשים שימותו בטווח הקצר, רק מסכנים, שרוצים עוד כמה שבועות שיוכלו לנשום טיפה ולהרים את הראש.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני מקווה שדברים שיוצאים מן הלב ייכנסו אל הלב.

יעקב מרגי: חמד עמאר, עד עשר דקות לרשותך.

ינון אזולאי: אני לא מצפה מהם – – –

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת אמסלם, שמעתי אותך בקשב רב, אבל האמת, חשבתי שמההתחלה תתחיל להסביר על הצעת החוק – חשיבותה של הצעת החוק, כמה היא חשובה, כמה היא עוזרת להרבה אנשים.

חמד עמאר: הופתעתי – – –

ינון אזולאי: לא כדאי שתדבר נגד – – –

חמד עמאר: הופתעתי לשמוע אותך מדבר שמונה דקות על הנסיעות של השרים ונוגע רק בשתי דקות בהצעת החוק שלך.

קריאות: – – –

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, נא לשבת שם.

חמד עמאר: שמונה דקות היה לך זמן לדבר על כל הדברים בעולם, והשארת בסוף לדבר החשוב הזה רק שתי דקות.

אופיר כץ: – – –

חמד עמאר: אבל אני רוצה להזכיר לך, אדוני השר לשעבר, שאתה ישבת בממשלה רק לפני ארבעה חודשים.

חמד עמאר: 12 שנים היית בשלטון ולא הצלחת להעביר את הצעת החוק.

קריאות: – – –

חמד עמאר: ואתה אומר בעצמך שאני – – –

– – –

יעקב מרגי: חבר הכנסת אשר, בישיבה, לא בעמידה.

חמד עמאר: אתה אומר בעצמך: אני – הקמנו עמותה, בדקנו, לא ראינו.

חמד עמאר: חבל.

חמד עמאר: חבל.

חמד עמאר: אם הדבר חשוב – ואני אומר לכם:

חמד עמאר: חשוב – –

– – –

יעקב מרגי: חבר הכנסת אשר, בישיבה.

חמד עמאר: – – היית יכול לעשות את זה לפני ארבעה חודשים, ולא לעמוד כאן ולהציג הצעת חוק שאתה בעצמך יכולת לאשר בוועדת שרים, להביא את זה ולהעביר את זה, כולל כל האופוזיציה שיושבת כאן, שכולם היו בקואליציה לפני ארבעה חודשים.

חמד עמאר: אבל אין מה לעשות, אופוזיציה זו אופוזיציה, קואליציה זו קואליציה.

חמד עמאר: ברגע שאתה בקואליציה אתה יכול להביא את הצעות החוק שחשובות לך כדי לקדם אותן ולהעביר אותן.

חמד עמאר: זו תפקידה של הקואליציה.

חמד עמאר: ואופוזיציה שהייתה לפני ארבעה חודשים קואליציה, לא עשתה את זה – סימן שלא חשוב לה.

חמד עמאר: תאמין לי, אותו דבר.

חמד עמאר: אני עזרתי להרבה אנשים שהיו צריכים תרופות.

ינון אזולאי: – – –

יעקב מרגי: חבר הכנסת אזולאי, שמעו אותך.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

חמד עמאר: עזרתי להרבה אנשים שהיו צריכים תרופות.

חמד עמאר: עזרתי להם.

חמד עמאר: ואני אשאל אותך: אתה בעצמך אמרת שאתה עזרת לאח שלך בתרופה של 50,000 שקלים, נכון?

חמד עמאר: 50,000 שקלים, אתה אמרת.

חמד עמאר: אתה מביא הצעת חוק – ואני מדבר עכשיו לא ממה שכתבו לי כאן.

חמד עמאר: אם אני מאשר את זה, אני מאשר לאנשים העשירים שיכולים לשלם 17%, לא מאשר לכל אחד ואחד.

חמד עמאר: אני כמדינה צריך לדאוג לכולם, לא לדאוג לעשירים שיכולים לשלם את ה-50,000 שקל ולהוריד את ה-17%.

יעקב מרגי: הם לא יכולים.

יעקב מרגי: הם משעבדים את הבתים שלהם.

קריאות: – – –

חמד עמאר: 17% להוריד.

חמד עמאר: לכן מה שהיה צריך לעשות, מה שהיה צריך לעשות – – –

קריאות: – – –

חמד עמאר: הצעת החוק הייתה צריכה לבוא כשאתה היית בקואליציה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, תודה.

אופיר כץ: תאשר את זה פה – – – מה הבעיה?

חמד עמאר: ולענייננו, ולענייננו – – –

אופיר כץ: תאשר את זה, ובוועדה – – –

חמד עמאר: תשמע, אני שומע אותך, על מה אתה מדבר.

חמד עמאר: היית בקואליציה לפני ארבעה חודשים.

אופיר כץ: – – –

חמד עמאר: היית בקואליציה לפני ארבעה חודשים, לא ראיתי אותך עושה כלום, כלום, למען הפריפריה.

אופיר כץ: – – –

חמד עמאר: ואני כאן, אני כאן עומד – – –

אופיר כץ: תתבייש, כשאתה מסביר – – –

חמד עמאר: אני כאן עומד ושומע אתכם בשביל מס – – –

אופיר כץ: תתבייש שאתה עומד פה ומתנגד – – – בושה.

חמד עמאר: אני שומע אתכם מדברים.

חמד עמאר: אלה שבפריפריה צריכים לנסוע למרכז בשביל לקבל תרופות, לנסוע למרכז בשביל לקבל טיפול.

חמד עמאר: למה?

חמד עמאר: למה לא מקימים בית חולים בפריפריה?

חמד עמאר: למה לא מקימים בית חולים בצפון?

חמד עמאר: בית חולים בדרום?

חמד עמאר: אנחנו עשינו את זה ואנחנו נעשה את זה, והתחלנו לעשות את זה.

חמד עמאר: אתם לא עשיתם את זה.

חמד עמאר: אתם רק דיברתם.

חמד עמאר: אנחנו עשינו את זה.

ינון אזולאי: – – –

חמד עמאר: מדינת ישראל משקיעה יותר מ-500 מיליון שקל בסבסוד תרופות ובתרופות.

חמד עמאר: יותר מ-500 מיליון שקל.

קריאות: – – –

חמד עמאר: לא שקל ולא שניים.

חמד עמאר: אנחנו משקיעים יותר מ-500 מיליון שקל – – –

יעקב מרגי: חברי הכנסת, תודה.

ינון אזולאי: – – –

אופיר כץ: לא מעניין אותנו התקציב.

אופיר כץ: תענה על הצעת החוק.

חמד עמאר: אני מקווה שתישאר הרבה זמן באופוזיציה ותצעק הרבה זמן משם.

אופיר כץ: תענה על הצעת החוק.

אופיר כץ: תענה על הצעת החוק.

חמד עמאר: ואנחנו נענה לך עניינית, ואנחנו נענה לך על הדברים החשובים.

אופיר כץ: – – –

חמד עמאר: אנחנו נענה לך.

חמד עמאר: אני מבטיח לך.

אופיר כץ: – – –

יעקב מרגי: חבר הכנסת אופיר כץ, תודה.

יעקב מרגי: אופיר כץ, תודה.

חמד עמאר: הוספנו הרבה כסף לסל התרופות, מה שאתם לא עשיתם הרבה שנים.

חמד עמאר: הוספנו הרבה כסף לסל התרופות.

אופיר כץ: כל שנה הוא – – –

חמד עמאר: כי אתם לא עשיתם את זה.

חמד עמאר: אנחנו עשינו את זה.

חמד עמאר: אנחנו הוספנו 2 מיליארד שקל לסל הבריאות.

חמד עמאר: אתם לא עשיתם את זה, אנחנו עשינו את זה.

אופיר כץ: אני מעדכן אותך, אני מעדכן אותך, זה עלה בשנה שעברה והיה לפני שנתיים.

חמד עמאר: אנחנו תקצבנו הקמת שני בתי חולים, אחד בדרום, אחד בצפון.

חמד עמאר: אתם לא עשיתם את זה.

חמד עמאר: אנחנו עשינו את זה כי זה חשוב לנו.

ינון אזולאי: אתם לקחתם מכיס אחד של הזקנים ונתתם לכיס השני.

חמד עמאר: זה חשוב לנו.

ינון אזולאי: אל תבלבל לנו.

ינון אזולאי: אתה לקחת מהחלשים – – –

חמד עמאר: – – –

יעקב מרגי: חבר הכנסת אזולאי – – –

חמד עמאר: אנחנו עושים את הדברים שאתם לא עשיתם שנים רבות.

חמד עמאר: אנחנו מתקנים את מה שלא עשיתם ב-12 שנה.

חמד עמאר: אנחנו עושים את זה.

אופיר כץ: תשימו בתקליט קבוע: אתם, היו לכם 12 – זה כל השרים אומרים.

אופיר כץ: זה התקליט שלהם.

אופיר כץ: הם לא עונים על החוקים.

יעקב מרגי: תודה, אופיר כץ.

יעקב מרגי: זו זכותם – – –

חמד עמאר: אופיר כץ, תודה רבה.

חמד עמאר: אתה עוזר לי מאוד.

חמד עמאר: באמת אתה עוזר לי.

חמד עמאר: חבל שלא שמעתי אותך כשהיית בקואליציה ככה נלחם על מנת לקדם דברים בפריפריה.

אופיר כץ: עשיתי, עשיתי פי אלף ממה שאתה עשית.

חמד עמאר: חבל.

חמד עמאר: חבל.

אופיר כץ: עשיתי פי אלף לפריפריה – – –

חמד עמאר: חבל שלא שמעתי אותך דואג לעפולה, שאתה בא ממנה.

חמד עמאר: דואג לעפולה – –

אופיר כץ: – – –

חמד עמאר: – – דואג לבית חולים בעפולה.

אופיר כץ: – – –

חמד עמאר: דואג לאנשים שאתה בא מהם.

חמד עמאר: חבל שלא שמעתי אותך.

יעקב מרגי: השר עמאר, אם אתה פונה אליו, אני לא יכול להשתיק אותו.

יעקב מרגי: או שתדבר לחברי הבית – – –

חמד עמאר: התקנון אומר שזה אם אני תוקף אותך או אומר – אני אומר לו מה התקנון אומר – או מזכיר אותך במשהו לא טוב.

חמד עמאר: אתה לא יכול לעלות עכשיו רק בגלל שאני אמרתי את השם שלך.

חמד עמאר: הרי אני מכיר את התקנון של הכנסת כל כך טוב, ואתה יודע את זה.

חמד עמאר: בהכרח, ביטול של המע"מ על תרופות יקרות יסבסד אוכלוסייה עשירה אשר צורכת תרופות.

חמד עמאר: בשביל לשמור על עקרון השוויון במדינת ישראל, אתה לא יכול להוריד מע"מ על דבר ולהשאיר מע"מ על דבר אחר.

חמד עמאר: אם אתה רוצה להוריד מע"מ, אתה מוריד אותו באופן שווה לכולם.

חמד עמאר: אתה לא יכול לעשות את זה – – –

דוד אמסלם: ביטן, עזוב, לא צריך.

דוד ביטן: שום דבר.

דוד ביטן: אתה לא יכול לחזור בך.

דוד ביטן: מה עזוב?

חמד עמאר: הם מבטלים הצבעה שמית.

יעקב מרגי: נו, חברי הכנסת.

חמד עמאר: מפריעים לי.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אמסלם, בבקשה.

חמד עמאר: מפריעים לי.

יעקב מרגי: זה ייסגר עוד מעט.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

חמד עמאר: חבר הכנסת דודו אמסלם, באמת, אמרת דברים מאוד חשובים בשתי הדקות האחרונות שלך, שנגעו ללב של כל אחד ואחד ששמע אותם.

חמד עמאר: ואני אומר לך, אמרת, והרגשתי שאתה מדבר – – –

דוד ביטן: בוא, אתה נהיית לי תותח עם השטויות האלה, הא?

יעקב מרגי: דוד ביטן.

חמד עמאר: דוד ביטן, אתה רוצה להחליף אותי כאן?

חמד עמאר: אנחנו ניתן לכם את זה אולי אחרי שיעברו עוד 12 שנים, איפה שאתם ישבתם ולא עשיתם שום דבר למענם.

חמד עמאר: אמרת דברים מאוד – איפה שאני הייתי, השפעתי ועזרתי וקידמתי ודאגתי.

קרן ברק: זה אחד המצחיקים שאמרת.

קרן ברק: אחד המצחיקים.

חמד עמאר: ולא פספסתי שום דבר.

חמד עמאר: אפילו כשהייתי, דאגתי לסבסד את כל החיילים המשוחררים ב-90%, גם בקרקע, גם בתשתיות שלהם, והעברתי הצעות חוק מאוד חשובות שיכולות לעזור לכל אחד ואחד במדינת ישראל.

חמד עמאר: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לשר חמד עמאר.

יעקב מרגי: חבר הכנסת המציע רוצה להשיב?

דוד אמסלם: כן, כן.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, אדוני.

דוד אמסלם: אדוני השר חמד עמאר, אני רוצה להשיב לך.

דוד אמסלם: תראה, אני הייתי משוכנע שדבר כזה לא צריך לפרט.

דוד אמסלם: אין שום עניין לפרט.

דוד אמסלם: איך אמרתי?

דוד אמסלם: פירות וירקות בלי מע"מ, טלוויזיה באילת בלי מע"מ, תרופות לאנשים שהולכים למות – הרי מי צריך את התרופות האלה?

דוד אמסלם: זה אנשים שנמצאים על ערש דווי.

דוד אמסלם: הרי אם זה בסל לכאורה, ואני לא רוצה להיכנס לזה, אלה תרופות בהתוויה.

דוד אמסלם: אני נלחמתי על זה חמש שנים, מהיום שנכנסתי לכנסת.

דוד אמסלם: סגרתי את זה עם האוצר.

דוד אמסלם: אתה יכול לשאול את הסגן, את אלון מסר, ואתה יכול לשאול את נועה היימן.

דוד אמסלם: תקשיב.

חמד עמאר: – – –

דוד אמסלם: ואני רציתי לחסוך ביורוקרטיה של החוק.

חמד עמאר: – – –

דוד אמסלם: תן לי עד הסוף.

דוד אמסלם: תן עד הסוף.

יעקב מרגי: השר עמאר.

דוד אמסלם: אבל אתה בא – ציפיתי ממך לבוא עם קצת – אתה יודע, יש אנשים, זה לא נושא אישי שלי.

דוד אמסלם: רחמים.

דוד אמסלם: עכשיו בבית חולים, תיסע לעין כרם, תראה כמה משפחות יש שם.

דוד אמסלם: הם לא יודעים מה לעשות עם זה.

דוד אמסלם: דרך אגב, מי שיש לו כסף לא צריך את הסיפור של המע"מ.

דוד אמסלם: הוא קונה את התרופה.

דוד אמסלם: מי לא? זה שאין לו.

דוד אמסלם: אז לפחות נותנים לו אולי קצת תקווה, כמה חודשים, לבוא למשפחה, לראות את הילדים.

דוד אמסלם: אבל אתם – – –

יעקב מרגי: קרן ברק ודוד ביטן, זה כבר מוגזם.

יעקב מרגי: מוגזם.

יעקב מרגי: אי-אפשר ככה.

דוד אמסלם: למה אני דיברתי על המטוסים?

דוד אמסלם: בגלל שאני רציתי להראות לכם מה אתם נותנים ומה לא.

דוד אמסלם: אתם התחרפנתם.

דוד אמסלם: אתם נמצאים בהיפוך ערכים עצום.

דוד אמסלם: הינה, עוד מעט תשמע את הרב הרפורמי אומר לך: אנחנו בתיקון עולם.

דוד אמסלם: אתם לא נורמלים.

דוד אמסלם: אתם לא מבינים מה אתם עושים.

דוד אמסלם: אני ציפיתי ממך לא לענות פה, שיבוא ליברמן ושהוא יענה.

דוד אמסלם: אתה לא השאוויש.

דוד אמסלם: אין לך תשובה אמיתית.

דוד אמסלם: ואני אומר לכם, רבותיי, זה יכול לקרות לכל אחד פה.

דוד אמסלם: אני מצפה ומקווה מאוד ומתפלל שלא, אבל מי שעומד בניסיון הזה לא מאמין מה קורה – הכול מתפרק.

דוד אמסלם: גם בן אדם שכיר, להביא 30,000–40,000 שקל מכל האחים במשפחה זה אירוע.

דוד אמסלם: אבל למה לב האבן?

דוד אמסלם: איך אמרה כבר המשוררת, יש אנשים עם לב של אבן.

דוד אמסלם: זה אנשים עם לב ברזל, פלדה.

דוד אמסלם: אתם לא מתביישים?

דוד אמסלם: הכול פוליטיקה.

דוד אמסלם: אני עשיתי את הכול, וגם השרים היו איתי.

דוד אמסלם: הפקידים טרפדו את זה, ותשאל אותם, תשאל את נועה היימן אם לא היינו אצלה לפני חמישה חודשים; תשאל את מסר אם לא הייתי אצלו לפני ארבע שנים וסיכמנו הכול.

דוד אמסלם: אבל מה?

דוד אמסלם: בסוף הם מסובבים אותך באף, משקרים לך, ובגלל זה באתי היום להעלות את זה כחוק.

דוד אמסלם: אני מצפה ממך לבוא ולקדם את זה.

דוד אמסלם: זה לא עסק שלי, זה לא קשור לליכוד.

דוד אמסלם: קח את הקרדיט, תקדם את זה אתה.

דוד אמסלם: לא אכפת לי.

דוד אמסלם: אני, מעניין אותי שבסוף החולים, תהיה להם קצת תקווה.

דוד אמסלם: ולא מדובר בהרבה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אנחנו עשינו הערכה.

דוד אמסלם: אני מספר לך – –

יעקב מרגי: נא לסכם, אדוני.

דוד אמסלם: – – אפילו לא מדובר ב-20 מיליון שקל לשנה.

דוד אמסלם: אבל מה, זה טיסה אחת של לפיד – מיליון שקל.

יעקב מרגי: תודה.

דוד אמסלם: בגלל זה סיפרתי.

יעקב מרגי: תודה, אדוני.

דוד אמסלם: אחת של לפיד זה עשרות חולים.

דוד אמסלם: אתה מבין?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ואנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק מס ערך מוסף – – –

אופיר כץ: מרגי, מרגי.

יעקב מרגי: אתה רוצה ללמד אותי איך עובדים?

יעקב מרגי: אחרי ההצבעה.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס במכירת תרופות אונקולוגיות), של חבר הכנסת דוד אמסלם.

יעקב מרגי: הצבעה.

יעקב מרגי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 17

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: בעד הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממכירת תרופות אונקולוגיות), של חבר הכנסת אמסלם – 17 חברי כנסת, נגדה – 20 חברי כנסת.

יעקב מרגי: אי לכך, הצעת החוק לא עברה.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להודעה אישית של חבר הכנסת אופיר כץ.

דוד אמסלם: אפשר לקבל את הפלט של ההצבעה?

דוד אמסלם: אני רוצה לפרסם את זה אצלי.

יעקב מרגי: לך לסדרנים.

דוד אמסלם: אני רוצה להראות מי האנשים האלה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, חמש דקות עומדות לרשותך.

אופיר כץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, תודה שאפשרת לי.

אופיר כץ: השר עמאר פה או יצא?

יעקב מרגי: הפרוטוקול פה.

אופיר כץ: יצא.

אופיר כץ: הפרוטוקול פה.

אופיר כץ: לצערי, השר עמאר יצא.

אופיר כץ: האמת שאני באמת הופתעתי גם מהתשובה הריקה שלו וגם מהסגנון.

אופיר כץ: לא מתאים לו.

אופיר כץ: ציפיתי שהוא יענה פה בקצת יותר רגישות, במיוחד לאור העובדה שדודי, חבר הכנסת אמסלם, שיתף אותנו בטרגדיה שהוא עבר באופן אישי, וכולנו מכירים אותה וכמה זה היה לו קשה בכל התקופה.

אופיר כץ: אנחנו מחבקים אותך, דודי.

דוד אמסלם: תודה רבה.

אופיר כץ: הממשלה הזאת, כמו שאמר חבר הכנסת אמסלם, על הדברים שהוא השמיע פה ומנה – אני לא אחזור עליהם – יש להם כסף.

אופיר כץ: אז אני אוהב לקרוא קריאות ביניים, וגם אני הצדקתי את חבר הכנסת אמסלם.

אופיר כץ: השר עמאר עומד פה, כמו כל השרים שעומדים, לא מביא לנו תשובות ענייניות לחוקים.

אופיר כץ: 12 שנה, 12 שנה – זאת התשובה הקבועה.

אופיר כץ: לחוק הזה הוא בכלל לא היה צריך לא עשר דקות, לא חמש דקות ולא דקה.

אופיר כץ: אין מה להסביר פה.

אופיר כץ: איך אפשר להתנגד לחוק כזה?

אופיר כץ: אני עליתי לפה כי השר עמאר אמר לי: מה אתה עשית בשביל בתי החולים בפריפריה?

אופיר כץ: אז אומנם אני לא שר במשרד האוצר עם איווט ליברמן וכל הכוח וכל המנגנון וכל העוצמה, שהוא בעצם ראש הממשלה בממשלה הזאת; אני חבר כנסת פשוט.

אופיר כץ: בקדנציה הקודמת – אני רק צריך לעדכן בעובדות את השר עמאר, וטוב שיושב פה חבר הכנסת ליצמן.

אופיר כץ: מרכז לצנתור מוח לא היה קיים אצלנו בגליל המזרחי, ותושבי בית שאן ועפולה היו צריכים לנסוע – מי שעבר אירוע מוחי – לחיפה או לנהריה.

אופיר כץ: אני דחפתי שיהיה לנו מרכז צנתור מוח, ומי שעזר לי זה שר הבריאות לשעבר חבר הכנסת ליצמן.

אופיר כץ: באתי אליו עם הפנייה, ובאותו רגע הוא הרים את כל משרד הבריאות על הרגליים.

אופיר כץ: אני זוכר את השיחה הזאת אצלך בחדר.

אופיר כץ: בחודש הקרוב מרכז צנתור המוח הזה ייפתח, וגם לנו, תושבי הגליל המזרחי – חלילה, שלא נזדקק, אבל שני אנשים ביום צריכים את זה – – –

יעקב מרגי: חבר הכנסת האחרון שהייתי אומר עליו, בקדנציה הקודמת והנוכחית, שלא מייצג את הפריפריה ולא עושה את תפקידו נאמנה, זה חבר הכנסת אופיר כץ.

יעקב מרגי: זאת דעתי האישית.

אופיר כץ: תודה, אדוני היושב-ראש.

ינון אזולאי: אני מצטרף.

אופיר כץ: המרכז הזה לצנתור מוח בבית החולים פוריה, שאנחנו ביחד דאגנו להקמתו, יהיה מוכן כבר בחודש הקרוב.

אופיר כץ: כשאני שמעתי מבית חולים העמק שהם קיבלו רישיון למכשיר PET-CT, שלא קיים אצלנו באזור, ורוצים לקחת לו את זה לבית חולים מרוחק יותר, אני חושב שעשיתי יותר מדיון אחד בוועדות הכנסת.

אופיר כץ: התעמתי עם משרד הבריאות – למרות שהשר מהמפלגה שלי – עם קופות החולים, ולשמחתי, לאחר מאבק ממושך מכשיר ה-PET-CT הזה מגיע לבית החולים העמק בעפולה.

אופיר כץ: כשהייתי בביקור בבית החולים פוריה, מנהל בית החולים אמר לי שהם בונים מרכז לשיקום, שאין לנו בכל הצפון, והם נתקעו בחוסר תקציב של 60 מיליון שקל ובגלל זה הם עוצרים את העבודות.

אופיר כץ: הקמתי את הוועדה.

אופיר כץ: מי שעזר לי להקים את ועדת המשנה היה חבר הכנסת גפני – ועדת המשנה לוועדת הכספים.

אופיר כץ: לדיון הזה על מרכז השיקום הבאתי את ראש הממשלה נתניהו, את שר הבריאות יולי אדלשטיין ואת שר האוצר ישראל כץ.

אופיר כץ: בדיון הוצאתי מהם התחייבות להשלמת התקציב למרכז השיקום בפוריה.

אופיר כץ: אחרי שבועיים קיבלתי את האישור – 30 מיליון שקלים משרד הבריאות, 30 מיליון שקלים משרד האוצר.

אופיר כץ: היום מרכז השיקום הזה ממשיך להיבנות, ובקרוב יהיה לנו מרכז שיקום ראשון בצפון.

אופיר כץ: אז השר עמאר במשרד האוצר לא יטיף לי מה לעשות לטובת הפריפריה.

אופיר כץ: אני עוד לא שמעתי על פעולה אחת שלו שהוא עשה למען הפריפריה.

אופיר כץ: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה, חבר הכנסת אופיר כץ.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום.

קרן ברק: רגע, לפרוטוקול.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני מודיע לפרוטוקול שחברת הכנסת קרן ברק התכוונה להצביע בעד, ובטעות הצביעה "נוכח" בהצעת החוק האחרונה שהצבענו עליה, של חבר הכנסת אמסלם.

יעקב מרגי: [הצעת חוק פ/2035/24; נספחות.

יעקב מרגי: ]

יעקב מרגי: הסעיף הבא בסדר-היום – הצעת חוק השתתפות המדינה בעלות שכר לימוד במעון או במשפחתון, התשפ"א–2021, של חבר הכנסת יעקב ליצמן וקבוצת חברי הכנסת.

יעקב מרגי: ינמק חבר הכנסת יעקב ליצמן, ישיב סגן שרת הכלכלה יאיר גולן.

יעקב מרגי: חבר כנסת?

יעקב מרגי: לא חבר כנסת?

יעקב מרגי: אני לא לוקח סיכון.

יאיר גולן: חבר כנסת, חבר כנסת.

יעקב מרגי: קשה לי לזכור מי כן ומי לא.

יעקב מרגי: לכן.

יעקב מרגי: עד עשר דקות לרשותך, אדוני.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, דודי, אני רוצה לענות דקה אחת על מה שהיה כאן.

יעקב ליצמן: אצלי גם היו הנושאים האלה.

יעקב ליצמן: מה שעשיתי, הכפלתי את סל התרופות מ-300 מיליון ל-500 מיליון.

יעקב ליצמן: אני, אצל משה כחלון – אני חייב להגיד, בשיתוף פעולה – הכפלתי.

קריאה: לא שומעים.

יעקב מרגי: לא שומעים בפודיום.

יעקב ליצמן: עכשיו יותר טוב?

יעקב מרגי: יותר טוב.

יעקב מרגי: כן.

יעקב ליצמן: אני הכפלתי את סל התרופות מ-300 מיליון שקל אצל שר האוצר הקודם משה כחלון ל-500 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: אז אם השר עמאר היה חכם, היא היה בא היום ואומר:

יעקב ליצמן: עם מע"מ יש לי בעיה – הסיפור ככה, הסיפור ככה, לא ניכנס לבעיות שלהם, אבל מה, בואו נעלה את סל התרופות ב-100 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: הוא לא עושה את זה, כי משרד האוצר מטומטם.

יעקב ליצמן: שם הם לא מבינים.

יעקב ליצמן: שר האוצר מטומטם, הוא לא מבין שום דבר, שצריך להציל אנשים.

יעקב ליצמן: אין לו הבנה בזה.

יעקב ליצמן: יש לו הבנה בטניס, יש לו הבנה בוודקה, יש לו הבנה בכל מיני דברים אחרים.

יעקב ליצמן: בזה אין לו הבנה.

קרן ברק: מה אמרת, בוודקה?

קרן ברק: לא הייתי בטוחה ששמעתי.

יעקב ליצמן: אמרתי שיש לו הבנה בטניס, יש לו הבנה בוודקה, יש לו הבנה בכל מיני דברים אחרים.

יעקב ליצמן: בבריאות הוא לא מבין לעזור למישהו אחר.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, הגשתי את הצעת החוק הזאת, להסדיר את השתתפות המדינה בעלות שכר הלימוד במעון ובמשפחתון.

יעקב ליצמן: אסביר לכם, חבריי, מה מטרת הצעת החוק.

יעקב ליצמן: כידוע לכם, התקבלה החלטה אומללה של שר האוצר ליברמן להפלות את הילדים החרדים שזכו להיות ילדים של אברכי כולל, ולקחת מהם את השתתפות המדינה במימון במעונות יום.

יעקב ליצמן: מדובר בצעד פוגעני ונקמני, שרק פוליטיקה קטנה של ליברמן הביאה אותו לכך.

יעקב ליצמן: בעיניי, ילד הוא ילד, ללא אפליה וללא הבדל.

יעקב ליצמן: אסור לערב את הילדים היקרים במאבקים פוליטיים.

יעקב ליצמן: זה רע וזה עוול חברתי מסוכן.

יעקב ליצמן: כדי למנוע החלטה זאת, מוצע לעגן בחקיקה הסדר לעניין סבסוד מעונות יום לפעוטות, ולפיו אימא לפעוט שעובדת או לומדת, אם יש לה בן זוג עובד או לומד, תהיה זכאית להשתתפות המדינה בשכר הלימוד במעון או במשפחתון, וכל זאת לפי קריטריון מקצועי והוראות שיקבע שר הכלכלה והתעשייה.

יעקב ליצמן: בכך אנו נוציא את הפוליטיקה מתקציב מעונות היום ונביא שוויון חברתי צודק לכל ילדי ישראל, בדיוק כפי שהיה בעבר לאורך השנים.

יעקב ליצמן: האמת היא, רבותיי, שציפיתי שתהיה כאן השתתפות מסיבית, לפחות מהנציגות החרדית והדתיים.

קריאה: אנחנו פה עם – – –

יעקב ליצמן: כן, אבל זה לא מסיבי.

יעקב ליצמן: לא כולם.

יעקב ליצמן: גם נציגים של חברי אגודת ישראל אני לא רואה כאן.

יעקב ליצמן: אולי יבואו להצבעה, אבל לא נראה לי.

יעקב ליצמן: החוק הזה פוגע.

יעקב ליצמן: כל הזמן צעקנו על אלה שפוגעים בנו, ועכשיו, כשמביאים הצעת חוק לתקן את הדבר הזה, ציפיתי שכולם יבואו.

יעקב ליצמן: אני מודה לאדוני, תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב ליצמן.

יעקב מרגי: ישיב סגן שרת הכלכלה והתעשייה חבר הכנסת יאיר גולן.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

משה אבוטבול: נו, יאיר, אולי עם הצדק שלך אתה תגיד שבטח אתם תומכים – – – כל כך הרבה דברים – – – הרבה דברים – – –

יעקב מרגי: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: בבקשה, עד עשר דקות לרשותך.

משה אבוטבול: חוק אחד, דבר טוב אחד תעשה.

משה אבוטבול: במרצ אוהבים יושר.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת – – –

יאיר, זה בהמשך לבוקר – – –

יאיר גולן: חברים, אני מבטיח תשובה ראויה.

יאיר גולן: מבטיח תשובה ראויה.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אציין תחילה כי עמדת ועדת השרים לענייני חקיקה היא להתנגד להצעת החוק.

יאיר גולן: אני אסביר את הדברים.

יאיר גולן: ראשית אני אסביר את הרקע לדברים ואחר כך אעבור לנימוקים.

יאיר גולן: אומר כך: משרד הכלכלה והתעשייה מפרסם מבחנים ומעניק תמיכות להשתתפות המדינה בשכר לימוד של הורים לילדים בגיל הרך מזה שנים רבות, וזאת בהתאם לקריטריונים שנקבעים במבחנים ומתעדכנים מעת לעת.

יאיר גולן: מבחני התמיכה נקבעים בשיתוף עם אגף התקציבים במשרד האוצר ומשקפים את מדיניות הממשלה הנבחרת.

יאיר גולן: עד כאן המבוא.

יאיר גולן: מכאן אני עובר – – –

יעקב ליצמן: נגד החרדים.

יעקב ליצמן: נגד החרדים.

יאיר גולן: באמת אני מתנצל, חבר הכנסת ליצמן, מכיוון שאני קצת חירש ובלי מכשירי השמיעה שלי כרגע, אז אני אחר כך ארד – – –

יעקב ליצמן: הממשלה חירשת, לא אתה.

יאיר גולן: אני מבטיח לרדת אליך ולשמוע את הדברים מקרוב.

הוא אומר שהממשלה חירשת, לא אתה.

יעקב ליצמן: לא, המדינה.

יאיר גולן: הלאה.

יאיר גולן: הצעת חוק זו מבקשת לעגן בחוק מבחני תמיכה המשקפים את מדיניות – לא את החוק, את מדיניות – המשרד.

יאיר גולן: אין זה מקובל לעגן מבחני תמיכה בחוק, ובענייננו הדבר אף מייצר עיוות, שכן חוק לימוד חובה, תש"ט–1949, חל מגיל שלוש ולא חל על גילאי לידה עד שלוש.

יאיר גולן: לכן אם רוצים באמת שינוי, צריך קודם כול ובראש ובראשונה לחוקק חוק לימוד חובה מגיל אפס.

ינון אזולאי: ואתם תצביעו בעד?

יאיר גולן: נדון בזה בכובד ראש.

יאיר גולן: אני מבטיח לך, בכובד ראש.

יאיר גולן: יש נימוקים – חבר הכנסת אזולאי, יש נימוקים רציניים מאוד בעד, ויש גם כאלה נגד, ואני חייב לומר לך שטרם – טרם גיבשתי עמדתי בנושא החשוב הזה.

יאיר גולן: המאוד-חשוב.

יאיר גולן: כמו כן, מספר מענות היום והמשפחתונים המוכרים, שהם בעלי סמל מוסד, אינו מספק מענה לכלל הפעוטות במדינה.

יאיר גולן: אין מקום לקבוע זכאות להשתתפות בשכר לימוד בחוק כשאין חקיקה מחייבת ואין מוסדות שהם מוסדות מוכרים לכל הילדים בישראל.

יאיר גולן: מטרת הצעת החוק שבנדון הינה לעודד שילובן של אימהות בשוק העבודה.

יאיר גולן: הצעת חוק זו משקפת מדיניות עבר שלפיה מטרת המבחנים הייתה עידוד תעסוקת אימהות, ואילו השנה מדיניות זו שונתה למדיניות שוויונית יותר: עידוד תעסוקת שני בני הזוג.

יאיר גולן: כך, התמיכה תינתן רק למשפחות שבהן שני בני הזוג עובדים או לומדים לימודים מוכווני תעסוקה – אחד מהם או שניהם.

יעקב מרגי: זה מה שאמר חבר הכנסת ליצמן ולא שמעת, שהמבחן הזה הוא רק לא לחרדים.

יאיר גולן: לא, אנחנו נדע לעשות מבחן שהוא הגון ושוויוני לכולם, ואני מוכן לעבוד עם חברי הכנסת של יהדות התורה וש"ס בדיוק על המבחנים ההגונים והראויים בעניין הזה.

יעקב ליצמן: אני מוכן – – –

יאיר גולן: שינוי זה – אני אשמח.

משה אבוטבול: אתה אומר שוויוני, אני – – –

יאיר גולן: אני אשמח לשתף פעולה בנושא.

יאיר גולן: שינוי זה הינו שינוי מתבקש לאור תפיסתנו כי האחריות על הטיפול וחינוך הילדים הינה של בני הזוג ולא רק של האם.

יאיר גולן: הטמעת שינויים אלה במבחני התמיכה הביאה לראשונה לזהות מלאה בין ההורים, ללא הבדלים מגדריים, שאינם הולמים את עקרונות היסוד של מדינת ישראל, וביניהם העיקרון החשוב כל כך – עקרון השוויון.

יאיר גולן: מדובר בשינוי מדיניות חשוב, המהווה חלק ממהלך רוחבי שתכליתו שילוב החברה החרדית בשוק התעסוקה באופן נמרץ יותר, במאמץ למנוע החרפת פערים כלכליים והעמקת העוני בחברה הישראלית.

יאיר גולן: בשולי הדברים אני אוסיף את הדברים הבאים: הנושא הזה קשור בעבותות גם לתחום של הורדת גיל הפטור.

יאיר גולן: אני אומר כאן שמה שהגענו אליו בסופו של דבר, מבחינתי הוא פשרה.

יאיר גולן: זו לא הפשרה הכי טובה.

יאיר גולן: הייתי שמח אם גיל הפטור היה יורד באופן סופי ומוחלט ומאפשר לאברכים ותלמידי ישיבה לעזוב את לימודיהם ולהשתלב בשוק התעסוקה.

יאיר גולן: אני לא צריך לספר פה לאף אחד, ובוודאי ובוודאי לא לחברי הכנסת החרדים, כי תלמידים שבאמת מסוגלים יום-יום, שישה ימים בשבוע, ללמוד, לעיתים ללמוד 15 שעות ויותר ביממה – זה דורש כושר ריכוז בלתי רגיל ומחויבות יוצאת דופן לעולמה של תורה.

יאיר גולן: אין יותר מ-20% שבאמת מסוגלים למטרה הקשה והכבדה הזאת.

יאיר גולן: וכל השאר יכולים לשלב תורה ועבודה, עבודה ותורה.

יאיר גולן: אני רוצה לומר לכם, הייתה לי חוויה מרגשת לפני כשנתיים.

יאיר גולן: הלכתי לראות לימודים בישיבת מיר בירושלים.

יאיר גולן: נכנסתי בשעה 16:45.

יאיר גולן: החוויה הייתה מרגשת כי ראיתי אנשים, פשוטי עם, אנשים עובדים, בעלי מכולות, בעלי חנויות סדקית, סוגרים את תריסי המתכת, לוקחים את הספר ועולים לישיבה, מחפשים את שותפם לישיבה, יושבים יחדיו ולומדים.

יאיר גולן: אני אומר, זו הייתה חוויה מרגשת, מבחינתי, מה שראיתי: אנשים שעובדים ולא מזניחים את מה שהם מאמינים בו ואת רצונם לשלב חיים רוחניים בחיים גשמיים ולשלב משהו שהוא חורג משגרת היום-יום הקשה והשוחקת.

יאיר גולן: אני חושב שהמודל הזה צריך לחול על אוכלוסיות הולכות וגדלות בחברה החרדית.

יאיר גולן: אנחנו חייבים כולנו לחתור להקטנת העוני, להגדלת הרווחה הכלכלית.

יאיר גולן: אני רוצה לומר לכם יותר מזה: בואו נסת

יאיר גולן: כל רגע על עצמנו – אנחנו כולנו בני עם אחד.

יאיר גולן: זה יוצר ניכור כשחלק נושאים בעול הכלכלי וחלק פחות, באופן ניכר.

יאיר גולן: ואנחנו רוצים שכל אדם חרדי, גבר או אישה, שהולך לשוק העבודה ילמד קודם, ירכוש השכלה, ירכוש השכלה רלוונטית לעולם התעסוקה, ודרך זה יצליח להרוויח טוב יותר ולקיים משפחה ברווחה גדולה יותר ולספק לילדיו את החינוך הטוב ביותר.

יאיר גולן: אני מכיר היטב את המערכת החברתית התומכת המפותחת בחברה החרדית, אבל אנחנו צריכים לשאוף שמערכת זו תתמקד באותם אלה שהם מוכי גורל או אין בידם להשתכר באופן ראוי והולם.

יאיר גולן: וכל השאר צריכים לעבוד.

יאיר גולן: ואני משוכנע – ואני אומר את זה על סמך ביקור במפעלים, בחברות הייטק שמעסיקות אוכלוסייה חרדית, בעיקר נשים – אין לי ספק שניתן לשלב את השניים יחדיו.

יאיר גולן: לא ראיתי, ממה שהתרשמתי – ופגשתי כאלה עשרות רבות – שהדבר פוגע באיזשהו אופן באמונתן או באמונתם, בנוהגיהם, בקהילות שלהם, במשפחות שלהם.

יאיר גולן: נהפוך הוא, נדמה לי שזה תרם באופן ניכר ומשמעותי לרווחתם ולרווחת החברה הישראלית כולה.

יאיר גולן: ולכן אני ממליץ בחום שאנחנו נשב יחדיו, אולי בימים שבהם המתיחויות בין קואליציה לאופוזיציה ישוככו באופן ניכר, ויחדיו נשב על מנת להבריא את החברה הישראלית, לייצר חברה יצרנית יותר, למדנית יותר ובריאה יותר.

יאיר גולן: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לסגן השרה חבר הכנסת יאיר גולן.

יעקב מרגי: המציע רוצה להשיב?

יעקב מרגי: הוא בין המציעים?

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: צביקה יעקבזון, שומעים אותך עד לכאן.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, האמת היא שלא הבנתי את מה שאמר סגן השר יאיר גולן.

משה גפני: פשוט לא הבנתי.

משה גפני: זה התחיל עם זה שיש כללים, שאנחנו פה בכנסת לא נתערב בכללים של משרד הכלכלה בנושא של מעונות.

משה גפני: מה פירוש "לא נתערב"?

משה גפני: מה היה קשור עכשיו תלמידי ישיבות והביקור שלך, אדוני סגן השר, בישיבת מיר, וזה שצריך לשבת ושצריכים לצאת לעבוד ולא ללמוד וכן ללמוד, ושצריך שיהיה שוויון?

משה גפני: מה שעשיתם כשרק נכנסתם לממשלה, בלי לבחון את כל הדברים ולבדוק – באתם ואמרתם שאישה חרדית לא תוכל לצאת לעבוד.

משה גפני: זה מה שאמרתם.

משה גפני: קבעתם ממש בימים הראשונים, עוד לפני שלמדתם קריטריונים במשרד הכלכלה.

משה גפני: אישה חרדית, לפי מה שאתם אומרים, לא תצא לעבוד אם בעלה לומד תורה.

משה גפני: אם בעלה לומד באוניברסיטה סינית עתיקה, היא כן תצא לעבוד וכן יקבלו סבסוד.

משה גפני: מה פירוש המילה שוויון?

משה גפני: שוויון בין מי למי?

משה גפני: בין האישה החרדית לבין אישה אחרת שרוצה לצאת לעבוד?

משה גפני: בין הסטודנט שלומד איזשהו לימוד באוניברסיטה לבין מי שלומד בישיבת מיר?

משה גפני: אותו מקום בישיבת מיר, שהלכת לשם, שיושב שם אברך במצוקה – ואתה ראית את המצוקה, לפי דבריך, אני מאמין לך שאתה ראית את זה – ואשתו יוצאת לעבוד, והיא עובדת 24 שעות שבועיות כפי שהרב ליצמן קבע בחוק הזה, אז היא מקבלת סבסוד כמו כל אישה אחרת או כמו כל גבר אחר שיוצאים לעבודה.

משה גפני: התפקיד של משרד הכלכלה זה לעודד אנשים, ובעיקר נשים, לצאת לעבודה.

משה גפני: מה שאתם עשיתם כמעט ביום הראשון שלכם בממשלה זה לקבוע שנשים חרדיות תישארנה בבית – זה מה שאמרתם – או שהבעל יפסיק ללמוד תורה.

משה גפני: לא תזכו לדבר הזה.

משה גפני: לא יפסיקו ללמוד תורה.

משה גפני: לא יעזרו מעונות, לא יעזרו חוקים ולא יעזור כלום.

משה גפני: ילמדו תורה, מי שיכול, ומי שלא יכול – אתה לא תשפיע עליו לא לכאן ולא כאן.

מיכאל מלכיאלי: וגם – – –

משה גפני: אבל איך אתה משתמש במילה "שוויון"?

משה גפני: מה ההבדל בין האישה החרדית לבין אישה אחרת במשק?

משה גפני: מה ההבדל בין מי שלומד בישיבת מיר לבין מי שלומד באוניברסיטת תל אביב?

משה גפני: מה ההבדל?

משה גפני: למה הוא צריך לקבל סבסוד לילד שלו ולמה הוא לא?

משה גפני: למה מי שבישיבת מיר, שראית אותו לומד תורה, לא מקבל סבסוד?

משה גפני: למה החלטתם את זה?

משה גפני: למה עשיתם את הרשעות הזאת, שאין לה שום קשר למה שדיברת?

משה גפני: אין לה קשר לשוויון, אין לה קשר לכללים ואין לה קשר לקריטריונים.

משה גפני: הרב ליצמן מוותר על החוק שלו.

יעקב מרגי: נא לסכם.

משה גפני: תחזרו לקריטריונים שהיו כל הזמן.

משה גפני: למה עשיתם פתאום קריטריונים במחטף כזה, ואנחנו לא יכולים אפילו להגיב?

משה גפני: למה?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נא לסיים.

משה גפני: למה?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים כרגע להצבעה על הצעת חוק השתתפות המדינה בעלות שכר לימוד במעון או במשפחתון, של חבר הכנסת ליצמן.

יעקב מרגי: הצבעה.

יעקב מרגי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 14

יעקב מרגי: נמנעים – אין

היושב-ראש – – –

יעקב מרגי: בעד הצעת החוק הצביעו 14, ונגדה – 19.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אשר, מה?

– – –

יעקב מרגי: היית בזמן?

יעקב מרגי: היה אפס או היה בזמן?

היה אחד, חצי כזה.

יעקב מרגי: חצי כזה.

יעקב מרגי: לפרוטוקול: חבר הכנסת יעקב אשר התכוון להצביע בעד ולא הספיק.

יעקב מרגי: אני קובע שהצעת החוק לא עברה.

יעקב מרגי: [הצעת חוק פ/895/24; נספחות.

יעקב מרגי: ]

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום – הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון – פיקוח אלקטרוני על אדם שהוצא כלפיו צו הגנה), התשפ"א–2021.

יעקב מרגי: תנמק חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יעקב מרגי: לידיעת חברי הכנסת, תשובה והצבעה במועד אחר.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי, עשר דקות עומדות לרשותך.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת הנכבדים, היום אני מעלה פעם שלישית בכנסת ישראל את הצעת החוק שבפניכם, הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון – פיקוח אלקטרוני על אדם שהוצא כלפיו צו הגנה).

יעקב מרגי: ניר, חבר הכנסת, אני לא יודע איך קוראים לעוזרת שלך אבל היא די רעשנית.

יעקב מרגי: הייתי קורא אותה לסדר, אבל לא הכרתי אותה.

יעקב מרגי: אז להבא.

עאידה תומא סלימאן: הצעת החוק הזו עברה בקריאה טרומית ב-2017.

עאידה תומא סלימאן: היא עברה בקריאה טרומית, כי כולם הבינו את החשיבות של הגנה על נשים נפגעות אלימות, נשים שסובלות מבן זוג אלים.

עאידה תומא סלימאן: ההצעה אומרת שברגע שמוציאים צו הגנה והבן אדם שהוצא נגדו צו הגנה מוגדר כמסוכן מאוד והוא עלול לפגוע באישה, ואפילו אם יש צו הרחקה ממנה הוא יפר את הצו, וכולם יודעים שקרו הרבה מקרים כאלה – אני עדיין זוכרת את המקרים האלה שבהם האישה חשבה שיש לה צו הרחקה, צו הגנה ושהיא בטוחה, ובכל זאת הגיע הגבר האלים ורצח אותה.

עאידה תומא סלימאן: אני מזכירה לכולם את המקרה של וופא עבאהרה מכפר עראבה.

עאידה תומא סלימאן: וופא חשבה שהיא מוגנת, חשבה שהיא הוציאה נגדו צו הגנה, התלוננה כמה וכמה פעמים במשטרה על הפרות בצל הצו עצמו, ובכל זאת בן זוגה לשעבר רדף אחריה, אחרי שהתקיימה ישיבה בבית משפט, הוציא אותה מתוך האוטו, ירה בה והיא נפטרה.

עאידה תומא סלימאן: תתארו לעצמכם: וופא נרצחה בשנה שעברה, לפני שנה ומשהו.

עאידה תומא סלימאן: אם הצעת החוק הזאת, שעברה בקריאה טרומית ב-2017 – חברי הכנסת, אם את ההצעה הזו, שעברה בטרומית ב-2017, היינו ממשיכים לחוקק, הממשלה לא הייתה דוחה את המשך החקיקה, ובאמת הצעת החוק הייתה הופכת להיות חוק והיה אפשר לשים את האזיקון האלקטרוני על בן הזוג ואצל וופא, לפחות היא הייתה יודעת שהוא מתקרב, לפחות היא הייתה יודעת שהוא עלול לפגוע בה ולפחות אולי אולי היא הייתה נועלת את עצמה בתוך האוטו והוא לא היה מגיע אליה.

עאידה תומא סלימאן: אבל לא.

עאידה תומא סלימאן: יש לנו את כל הזמן בעולם.

עאידה תומא סלימאן: אתם זוכרים איך העברתם את כל הנושא של אזיקונים אלקטרוניים ופיקוח בתקופת הקורונה?

עאידה תומא סלימאן: זה עבר בחקיקת בזק.

עאידה תומא סלימאן: אבל להגן על חיי נשים?

עאידה תומא סלימאן: מה פתאום, זה יכול לחכות.

עאידה תומא סלימאן: עוד אישה, עוד אישה ועוד אישה.

עאידה תומא סלימאן: ב-2020 העליתי את הצעת החוק שוב, והיא עברה בקריאה טרומית באותו זמן שגם עברה הצעת חוק, בדיוק כמוה, של חברת הכנסת קרן ברק.

עאידה תומא סלימאן: אתם חושבים שהתקדמנו מעבר לקריאה טרומית?

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נשארנו בקריאה טרומית.

עאידה תומא סלימאן: והיום אני מעלה את זה בפעם השלישית.

עאידה תומא סלימאן: מי שמכיר אותי יודע שהנושא של אלימות נגד נשים בנפשי.

עאידה תומא סלימאן: אני ראיתי, לאורך יותר מ-35 שנים, את התפתחות המאבק הזה לאט-לאט, והייתי חלק ממנו, ואני הבטחתי להישאר חלק ממנו.

עאידה תומא סלימאן: אבל האטימות שאני רואה – – –

יעקב מרגי: מה הסיבה?

יעקב מרגי: מה אומרים?

עאידה תומא סלימאן: פעם אומרים: צריך שינוי בחקיקה, פעם אומרים: אין תקציב, ופעם האוצר לא רוצה לשלם.

עאידה תומא סלימאן: אתם יודעים שמי שמייצר את האזיקונים האלקטרוניים זה חברות ישראליות?

עאידה תומא סלימאן: הן מוכרות אותם, ועובדים לפיהם בכמה מדינות בעולם.

עאידה תומא סלימאן: אבל חס וחלילה שהנשים במדינת ישראל יקבלו את ההגנה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אתמול יצאה המשטרה בהודעה שנחטפה אישה שוהה במקלט.

עאידה תומא סלימאן: החטיפה קרתה מחוץ למקלט, וזה היה חשוב להדגיש את זה, אבל אני, לאורך 35 שנים, כל פעם שנכנסתי למקלט הנשים שניהלתי, נשים היו אומרות לי: עאידה, למה אני זאת שצריכה לשלם את המחיר ולשבת בתוך המקלט ולא להמשיך את החיים שלי?

עאידה תומא סלימאן: למה הוא מסתובב בחוץ ואני נמצאת בתוך המקלט?

עאידה תומא סלימאן: והמטרה של החוק הזה היא לאפשר ליותר נשים להרגיש מוגנות, שיוכלו להמשיך בעבודה שלהן, שיוכלו להמשיך עם הילדים שלהן ללכת לאותו בית ספר שהם רגילים, ולתת להם את חופש התנועה וההגנה בבת אחת.

עאידה תומא סלימאן: האם נשכיל ונבין שאישה שנמצאת בסכנה, יחפשו אותה?

עאידה תומא סלימאן: זה מה שקרה אתמול.

עאידה תומא סלימאן: המשפחה חיפשה את האישה והגיעה אליה, וחטפו אותה, וקרה נס – –

קרן ברק: אתמול?

יעקב מרגי: כן.

עאידה תומא סלימאן: – – כי המשטרה התערבה מהר.

יעקב מרגי: הייתה הצלחה, אבל זה לא מובן מאליו.

עאידה תומא סלימאן: אתמול אישה נחטפה על ידי שני אחים – –

יעקב מרגי: מחוץ – – –

עאידה תומא סלימאן: – – מחוץ למקלט.

עאידה תומא סלימאן: היא הייתה מחוץ למקלט, כי נשים במקלט – ואני רוצה להגיד את זה שוב ושוב ושוב – נשים במקלט הן לא בבית סוהר.

עאידה תומא סלימאן: כשהן צריכות לצאת כדי לקבל איזשהו שירות, יש להן את האפשרות לעשות את זה, אבל אם אישה נמצאת בסכנה אמיתית והיא צריכה לצאת – אתם יודעים, אני ראיתי נשים במקלטים שכורעות ללדת, וכשהיא נמצאת בבית חולים אף אחד לא מגן עליה.

עאידה תומא סלימאן: לפחות אולי יהיה לה אז את האזיקון האלקטרוני, והיא תדע שהיא מוגנת והיא יכולה להקפיץ מישהו שיעזור לה.

עאידה תומא סלימאן: התושייה של הנשים אתמול, זה מה שהגן עליה.

עאידה תומא סלימאן: מה שעשו הנשים אתמול היה יכול להיות בדיוק העבודה שהאזיקון האלקטרוני יעשה.

קרן ברק: מה הן עשו?

עאידה תומא סלימאן: היו איתה נשים, ישר התקשרו למשטרה.

עאידה תומא סלימאן: מנהלת המקלט התערבה מהר, והמשטרה.

יעקב מרגי: זיהו את מספר הרכב.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד, תתפלאו לשמוע, אני אומרת, המשטרה פעלה במהירות, ובאמת היה מרדף והצליחו להציל אותה – –

קרן ברק: באיזו עיר?

יעקב מרגי: בצפון.

עאידה תומא סלימאן: – – וכל הכבוד על זה שהצליחו להציל אותה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שבאותה מהירות ובאותה תושייה יעשו את זה בכל מה שקשור לפשיעה ואלימות בחברה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: בינתיים זה לא קורה, אבל טוב שהם עשו, יש להם דוגמה איך הם יכולים לפעול באמת כדי שיצילו במצבים המסוכנים.

עאידה תומא סלימאן: אבל נחזור להצעת החוק.

עאידה תומא סלימאן: אני חשבתי לתומי שברגע שאני אגיש את ההצעה, אחרי שהיא כבר עברה שתי קריאות טרומיות, זהו, נצביע היום וזה יעבור קריאה טרומית ונזרז את זה.

עאידה תומא סלימאן: היו לנו הרבה ויכוחים היום, ואני שמחה שבקואליציה ובממשלה אמרו שהם מחויבים לחוק הזה ושהם רוצים להעביר אותו.

עאידה תומא סלימאן: בגלל זה אני הסכמתי לדחות את ההצבעה בשבועיים, כדי להגיע למצב – אבל הפעם לא נעביר אותו טרומית ונשב בחיבוק ידיים.

עאידה תומא סלימאן: מי שמסכים להעביר את הצעת החוק הזו בקריאה טרומית חייב למלא אחרי ההבטחה הזו שהנשים יהיו מוגנות, שיקבלו את האזיקונים האלה ושנוכל סוף-סוף להגיד לנשים: יש לך שתי אפשרויות אם את בסכנה – או שאת נכנסת למקלט לנשים, וזה יפריע לחיים השוטפים שלך – –

יעקב מרגי: או שהוא.

עאידה תומא סלימאן: – – או – –

יעקב מרגי: תהיי עם אזיקון.

עאידה תומא סלימאן: – – שאת תהיי עם האזיקון האלקטרוני – –

יעקב מרגי: הוא יהיה עם האזיקון.

עאידה תומא סלימאן: – – והוא יהיה.

עאידה תומא סלימאן: שניהם, יהיה להם, כדי שהיא תקבל התראה שהוא בסביבה שלה, וככה תוכל להגן על עצמה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שבעוד כמה חודשים אני אעמוד על הדוכן הזה ואני אודה לכל מי שהיה מעורב, שסוף-סוף נעביר את החוק הזה ונתחיל להגן על הנשים.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

יעקב מרגי: הצעת חוק חשובה, ראויה.

יעקב מרגי: תודה רבה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

עידית סילמן: באתי במיוחד, עאידה.

יעקב מרגי: אני כולי תקווה, כולי תקווה שבשבועיים הבאים אנחנו נצביע בעד הצעת החוק ונקדם אותה יחד.

יעקב מרגי: תודה רבה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יעקב מרגי: כפי שאמרתי, תשובה והצבעה במועד אחר.

יעקב מרגי: << הלסי >> מצוקת הרופאים המתמחים בשל אורך התורנויות << הלסי >>

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לנושא הבא, הצעות לסדר-היום מס' 430, 440, 441, 447 ו-465, בנושא: מצוקת הרופאים המתמחים בשל אורך התורנויות.

יעקב מרגי: חבר הכנסת המציע הראשון, חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בבקשה.

יעקב מרגי: להצעה לסדר-היום הנוכחית יש חמישה מציעים; ישיב אחרי כן שר הבריאות ניצן הורוביץ.

יעקב מרגי: בבקשה, עד שלוש דקות לרשותך, אדוני.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני לא חושב שיש אזרח במדינת ישראל – – –

יעקב מרגי: סליחה.

יעקב מרגי: עד חמש דקות לרשותך.

יעקב מרגי: מתקנים אותי.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני לא חושב שיש אזרח בישראל שלא יצא לו להיתקל בתופעה הזאת של אנשים שנמצאים במשמרת מעל 20 שעות ואמורים לתת לך שירות רפואי.

יצחק פינדרוס: אתה מגיע לחדר מיון, עד שרואה אותך רופא הנשמה יוצאת, ובסוף אתה פוגש אדם שכבר נמצא 20, 22 שעות על הרגליים, 19 שעות על הרגליים, 17 שעות על הרגליים, והוא אמור לתת לך אבחון ולנסות להתמודד, אחרי שאתה כבר ממתין אין-סוף זמן.

יצחק פינדרוס: היה נדמה, כשקמה הממשלה והביאו לוועדת הבריאות מתווה – היה נדמה שהאנשים הבינו, אבל כמו בכל דבר, היה נדמה כך.

יצחק פינדרוס: הביאו – איך קוראים לה מוועדת הבריאות?

יעקב מרגי: יו"ר הקואליציה, חברת – – –

יצחק פינדרוס: סילמן.

יעקב מרגי: עידית סילמן.

יצחק פינדרוס: עידית סילמן הביאה טיוטה של מתווה, הכול בסדר – במדורג, אנחנו נגיע למצב, זה ייקח שנה, ייקח שנתיים, ייקח ארבע שנים, ייקח חמש שנים, אבל אנחנו נגיע לשם.

יצחק פינדרוס: ואז איכשהו הדבר הזה התמסמס, וחזרו חזרה אחורה.

יצחק פינדרוס: עשו מתווה, כן, בבית חולים שיקום בפריפריה ב-2024, 2025, 2026.

יצחק פינדרוס: בבתי החולים – בכמה שיש היום שבהם יש פחות מ-10% מהמתמחים, שם יהיה בסדר; השאר, איפה שכל אזרחי ישראל מגיעים ופוגשים את האנשים, מה יקרה שם?

יצחק פינדרוס: לא, שם אתה תמשיך לראות את הרופא טרוט עיניים, מנסה להתמודד עם הסיטואציה אחרי שאתה, גם כן כבר הוציאו לך את המיץ.

יצחק פינדרוס: אדוני שר הבריאות, אני חייב לומר שאני מתפלא – אני לא תוקף אבל אני באמת מתפלא – כי פורסם שהגיעו כבר המתמחים שהתפטרו, 2,500 מתמחים הגיעו להתפטר, יש עוד כמה מאות שהתפטרו מאז, הגיעו למשרד הבריאות.

יצחק פינדרוס: אתה יודע, בשביל הנימוס, שיכניסו אותם לחדר הישיבות, ולא השר ייפגש איתם, יועץ השר – בוא, אני במערכת הפוליטית, גם אתה, אני כבר 30 שנה, ויודע שכשמגיעים אנשים אז לפחות, גם אם אתה לא נפגש איתם, אתה שולח איזה יועץ, איזה נער, איזה מישהו, איזה נהג לפחות שידבר איתם.

יצחק פינדרוס: לא, תשאירו את המכתבים אצל המאבטחים.

יצחק פינדרוס: גם אם יש אי אלו בעיות תקציביות, לצורך העניין – קודם שמענו שהוסיפו 2 מיליארד שקל לבריאות – בוא נגיד שיש אי אלו בעיות, תפגוש אותם, תדבר איתם, תשמע אותם, תתייחס אליהם.

יצחק פינדרוס: אתה יודע, בוא, שמעתי, יש את ההסתדרות הרפואית.

יצחק פינדרוס: בסוף, ההסתדרות הרפואית גוף ותיק, מי כמוך יודע, יש עוד אינטרסים ועוד דברים.

יצחק פינדרוס: זכותם.

יצחק פינדרוס: כבודם במקומו מונח, וזכותם, אבל יש פה אלפי מתמחים שזועקים געוואלד, זועקים "אנחנו לא מסוגלים", ואני אומר לך שיש מולם מיליוני אזרחים במדינת ישראל שפוגשים את המתמחים האלה ויודעים שזה לא מציאותי.

יצחק פינדרוס: יודעים כולם שעכשיו הגיע הזמן, הגיע הזמן להגיע להסדר.

יצחק פינדרוס: היה הסדר, הייתה טיוטת הסדר שהייתה מונחת.

יצחק פינדרוס: למה לפסול אותה?

יצחק פינדרוס: למה להעיף אותה?

יצחק פינדרוס: למה לזרוק אותה?

יצחק פינדרוס: למה לא לדבר איתם?

יצחק פינדרוס: ואני אומר לך, במאבקים כאלה, מי כמוך יודע, בסוף, בגלל שהם גם צודקים – לא רק בגלל שהם הרבה והם חזקים; כי הם צודקים – בגלל שהם צודקים הם הרי ינצחו.

יצחק פינדרוס: למה לעשות את זה אחרי מאבק?

יצחק פינדרוס: שבו איתם, תגיעו להסדר, כי החיים שלנו, של הילדים שלנו, של ההורים שלנו, של כל אלה, תלויים בדיוק בדבר הזה, תלויים בדיוק בדבר הזה.

יצחק פינדרוס: הם לא יכולים להיות הדלת האחורית של המערכת הרפואית במדינת ישראל, הם העתיד של המערכת הרפואית במדינת ישראל.

יצחק פינדרוס: אז יכול להיות שעכשיו מצ'פרים את הרופאים הבכירים – זה בסדר, מצ'פרים את הרופאים שנמצאים.

יצחק פינדרוס: אני מוכן לקבל שייתנו יתרון לפריפריה, אבל צריכה להיות תוכנית אמיתית שרואים, שמעכשיו במדורג, בשלוש-ארבע-חמש השנים הקרובות, חוזרים למתווה כפי שהצגתם, כפי שהציגו משרד הכלכלה, משרד האוצר ומשרד הבריאות – ומגיעים ל-16 פלוס 2 בתוך ארבע-חמש שנים.

יצחק פינדרוס: הדבר הזה צריך להיעשות.

ניצן הורוביץ: המתווה.

יצחק פינדרוס: אבל לא, זה לא המתווה שאישרתם בסוף.

יצחק פינדרוס: בסופו של דבר הלכתם על 10% בפריפריה ודחיתם את הפתרון לעוד חמש שנים, לא במדורג.

יצחק פינדרוס: דחיתם את הפתרון.

יעקב מרגי: נא לסכם.

יצחק פינדרוס: תודה רבה, אדוני.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: זה יקרה; זה יקרה כשיגדילו את מספר הסטודנטים לרפואה ויקצו מיטות להתמחות.

יעקב מרגי: זה יקרה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת גדי דסטה יברקן – אינו נוכח.

יעקב מרגי: אי לכך, חבר הכנסת חיים ביטון, בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: אחריו – חבר הכנסת איתמר בן גביר.

יעקב מרגי: אם גדי יברקן יגיע תוך כדי, לפנים משורת הדין אתן לו.

יעקב מרגי: הייתה טעות טכנית ונתנו לחבר הכנסת פינדרוס חמש דקות, אבל חיים ביטון – בקרוביי – עד שלוש דקות יהיו.

יעקב מרגי: שלוש דקות עומדות לרשותך, אדוני.

חיים ביטון: את ה"אקדש" לא הוספת.

חיים ביטון: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אינני מתיימר להבין יתר על המידה בתחום הרפואה, אבל בעומדי כאן כחבר כנסת בכנסת ישראל הנכבדה, ומולי נמצא שר הבריאות של עכשיו – כל פעם יש מישהו אחר, עכשיו ניצן הורוביץ, אדוני שר הבריאות – – –

ניצן הורוביץ: בעזרת השם.

חיים ביטון: בעזרת השם מה?

חיים ביטון: כבר נמאס לך?

ניצן הורוביץ: יתברך.

חיים ביטון: יתברך שמו לעד.

חיים ביטון: אני חייב לומר, יצא לי בחיי, בכמה סיטואציות משפחתיות עצובות – יש לי אח, לצערי, אח נכה במאת האחוזים.

חיים ביטון: המון שנים בילינו איתו בבתי חולים.

חיים ביטון: אני חושב שאפשר להתחיל לדבר על המספרים ועל הנתונים, שזה בסדר, ויש כאלה שהם מומחים כאלה ואחרים, ואני גם מבין, אני אמור להבין, את המשמעות הפיננסית של כל סעיף וסעיף ואת היכולת של בתי החולים במעמסה האדירה, במיוחד בתקופת הקורונה.

חיים ביטון: אני חושב שמכאן באה הזעקה, שצריכים להתייחס אליה בצורה קצת יותר – אני אומר את זה בעדינות – קצת יותר רגישה, בלי להיכנס לפרטים.

חיים ביטון: ברור לי שיש המון ישיבות, ברור לי שדנו ודנים וממשיכים לדון, ובטוח שהשר יעמוד פה עוד פעם ויסביר לנו את הנתונים, אבל תוצאתית אני חושב שמשרד הבריאות – ואנחנו ניהלנו כמה דברים גם כן בחיים, ומבינים שכשיש מצוקה צריכים בסוף לפתור אותה.

חיים ביטון: אני באתי פה לדוכן בעיקר לקרוא, יותר נכון לזעוק את הזעקה של אותם מתמחים, שלכולי עלמא אין ספק לגבי אותן 26 שעות שהם צריכים לעשות במשמרת, שזה דבר שהוא לא הגיוני בעליל.

חיים ביטון: אני יודע שביום רביעי האחרון גב' ברביבאי חתמה על איזשהו – נקרא לזה צמצום של הבעיה – אבל ראינו גם את התגובה של אלה שאמורים לקבל את הדבר הזה ולהסכים עליו.

חיים ביטון: לא על כל דבר צריך להסכים, אבל אם זה היה באמת הסכם טוב, מספיק, שאפשר לחיות איתו, אני בטוח שהם היו מהצד השני מסכימים איתו.

חיים ביטון: אבל כיוון שזה בהליך מאוד איטי, וזה ברור – עוד פעם, אני חוזר ואומר, כאדם שמבין בפרוצדורות ניהוליות ועשיתי כמה דברים בחיים, זה לגיטימי שדברים לוקחים זמן.

חיים ביטון: אבל בנושא הזה דווקא בתחום הכירורגי, שזה תחום מאוד מאוד קשה, וכל הנושא של המנתחים, הנושא של המרדימים וכו' – לא באו לקראתם כפי שצריך.

חיים ביטון: אני קורא פה מעל בימת הכנסת לאדוני השר, בוודאי, אני בטוח שאתה בתוך הדברים, לעומקם של דברים, אבל אני חושב שהגיע הזמן לקרוא להם שוב, לשבת איתם בצורה מסודרת ולהגיע איתם להבנה, כי בסוף כולנו, לצערנו, נאלצים להיות בידיים שלהם, וזה דבר שנוגע בכלל האוכלוסייה, לא קשור לא לחרדים, לא לחילונים ולא לערבים.

חיים ביטון: כלל האוכלוסייה, לצערנו, נצרכת לאותם אנשים, אותם אנשים מיוחדים, אותם אנשים שמאבדים את עצמם בשבילנו, ואני חושב שזה מספיק בשביל לעשות בשבילם עוד.

חיים ביטון: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה, חבר הכנסת חיים ביטון.

יעקב מרגי: אחריו יעלה ויבוא חבר הכנסת איתמר בן גביר – אינו נוכח.

יעקב מרגי: אי לכך, בזה תם סדר הדוברים בהצעה לסדר-היום, וישיב שר הבריאות, כאמור.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הנושא הזה מאוד יקר לליבי, לכן אני שר הבריאות הראשון שבכלל עוסק בו וגם מביא תוכנית אמיתית, שכבר אושרה ותוקצבה, לקיצור התורנויות.

ניצן הורוביץ: כל שרי הבריאות לפניי והממשלות שהיו לפנינו ברחו מהעניין הזה כמו מאש, כי הוא באמת קשה ומסובך.

ניצן הורוביץ: אני הראשון שאמרתי כבר ביום הראשון שנכנסתי למשרד הבריאות שבכוונתי להביא לסיום העוול הזה – וכן, זה עוול – של עבודה ברצף של 26 שעות.

ניצן הורוביץ: אני לא יודע איך מחזיקים מעמד 26 שעות.

ניצן הורוביץ: כשאני בא בערב הביתה אחרי יום עבודה, אני מאוד עייף, אני הולך לישון.

ניצן הורוביץ: זה קשה מאוד להחזיק את הלילה עד הבוקר שלמוחרת.

ניצן הורוביץ: לכן לא נאחזתי בתירוצים של קורונה – זה, אגב, לא תירוצים; משרד הבריאות, כמו שאתם יודעים, תחת לחץ גדול – ושל תקציב, שאנחנו מאשרים ושעכשיו זה לא הזמן, כמו שעשו כל השרים לפניי, כולל השר ממפלגתך, שהיה הרבה שנים במשרד הבריאות ולא נקף אצבע בעניין הזה, אלא באתי ועשיתי, ותוך שלושה חודשים, יחד עם שרת הכלכלה ושר האוצר, הבאנו מתווה, שכבר פורסם ותוקצב, לקיצור תורנויות לכל המתמחים בארץ תוך ארבע שנים.

ניצן הורוביץ: זה מתחיל כבר במרץ בשנה הקרובה, שזה ממש או-טו-טו, בעשרה בתי חולים בישראל: סורוקה בבאר שבע, ברזילי באשקלון, פוריה בטבריה, זיו בצפת, נהריה, שלושה בתי חולים בנצרת – בתי חולים שגם ככה מתקשים לגייס רופאים, וגם ככה המתמחים עושים בהם תורנויות רבות, לפעמים שמונה תורנויות בחודש, שזה המון.

ניצן הורוביץ: המתווה הזה חל כבר בפעימה הראשונה על 15% מהמתמחים, ואנחנו גם מגבילים את מספר התורנויות לשש.

ניצן הורוביץ: זו לא איזו הצעה או תוכנית או רעיון או הבטחה, כמו שאגב זרקו למתמחים בכל השנים; זה דבר שקורה, ואנחנו כבר בימים האלה יושבים עם מנהלי בתי החולים ועם המועצה המדעית של הר"י, שצריכה לאשר את מבנה ההתמחות, וכבר יושבים על האיושים ועל השיבוצים כדי שהתוכנית באמת תתחיל ב-31 במרץ.

ניצן הורוביץ: היא לא מסתיימת שם.

ניצן הורוביץ: המתווה במפורש קובע שהיא תעבור לכל הארץ, ואני אומר את זה כאן, מעל במת הכנסת.

ניצן הורוביץ: אין כזה דבר בשוק העבודה שבמקום אחד יעבדו ככה ובמקום אחר יעבדו בצורה אחרת.

ניצן הורוביץ: אנחנו קובעים כאן נורמה חדשה בשיטת ההעסקה של המתמחים, שבה עובדים 16 פלוס 2 ולא 26, שזה בעצם 24 פלוס 2.

ניצן הורוביץ: זאת אומרת שהמתמחה יתחיל את התורנות ב-16:00 ולא ב-8:00.

ניצן הורוביץ: אני יודע, כי אני מסתובב בבתי החולים ואני יושב כל הזמן עם המתמחים, עד כמה – – –

יצחק פינדרוס: אמרת יפה מה מתחיל במרץ.

יצחק פינדרוס: מה מוגדר בהסכם שהולך אחרי מרץ?

ניצן הורוביץ: אז אנחנו עושים את זה בהדרגה.

ניצן הורוביץ: אנחנו עוברים לכל הארץ, אין לי כוונה לעצור שם.

יצחק פינדרוס: מה המתווה?

ניצן הורוביץ: זה המתווה.

ניצן הורוביץ: קבוע במתווה, כתוב – – –

יצחק פינדרוס: נתת שני תאריכים – מרץ ועוד ארבע שנים.

ניצן הורוביץ: אז בין לבין אנחנו עוברים לכל הארץ.

ניצן הורוביץ: תבין, אם זה היה תלוי בי – היו לכם הרבה שנים להוכיח את עצמכם, אבל מילא, השארתם לי את הירושה הזאת.

ניצן הורוביץ: אם זה היה תלוי בי, הייתי מחר מקצר לכולם וגם מכפיל להם את השכר, כי מגיע להם.

ניצן הורוביץ: לצערי, בגלל המחסור ברופאים – יש, אגב, אתה יודע, בתי חולים, למשל בתי חולים פסיכיאטריים, עם תקנים שלא מצליחים לאייש.

יעקב מרגי: נמצאים במצוקה.

ניצן הורוביץ: כן.

ניצן הורוביץ: בגלל המחסור ברופאים אנחנו חייבים לעשות את זה באופן מדורג.

ניצן הורוביץ: כל מי שהוא מהתחום מבין את זה.

יעקב מרגי: כבוד השר, אם תוכל גם להתייחס לקטע הזה של מספר הסטודנטים לרפואה כל שנה.

יעקב מרגי: כל מחזור.

ניצן הורוביץ: כן.

ניצן הורוביץ: ולכן, והיות והבעיה נובעת ממחסור ברופאים, אנחנו גם מביאים תוכנית לתוספת של 400 סטודנטים לרפואה שילמדו כאן בארץ, וכבר אתמול – שלשום?

ניצן הורוביץ: איזה יום היום כבר?

יעקב מרגי: רביעי.

ניצן הורוביץ: כבר ביום ראשון הודענו ל-60 סטודנטים נוספים לרפואה שלא היו אמורים להתקבל שהם מתקבלים.

יעקב מרגי: הבאים בתור שהיו.

יעקב מרגי: שהיו מועמדים ועברו את כל התהליך.

ניצן הורוביץ: נכון, נכון.

ניצן הורוביץ: נכון.

ניצן הורוביץ: כי לא היו מקומות – בטכניון, בבן-גוריון ובצפת, בר-אילן – והם מתקבלים.

ניצן הורוביץ: בשנה הבאה יהיו הרבה יותר.

ניצן הורוביץ: בסך הכול בשנים הקרובות נגיע לתוספת של 400 סטודנטים לרפואה נוספים, שילמדו בישראל – ולא בחו"ל, או שלא ילמדו בכלל או שילמדו משהו אחר.

ניצן הורוביץ: זאת אומרת, הגישה שלנו כאן היא לפתרון אמיתי ויסודי של הבעיה, שהיא בעיה מאוד קשה, והיא לא נוגעת רק לרופאים.

ניצן הורוביץ: למשל, בתחום הסיעוד, אחים ואחיות, בישראל, בהשוואה עולמית, יש חצי ממספר אחיות לנפש בהשוואה למדינות ה-OECD.

ניצן הורוביץ: אז השנה, כבר בשבוע הזה התחילו ללמוד עוד 450 סטודנטיות וסטודנטים לסיעוד, אחים ואחיות.

ניצן הורוביץ: עוד 450 כבר השבוע.

ניצן הורוביץ: וכנ"ל יש גם בעיה בכוח עזר, במאבטחים – בכל השרשרת הזאת.

יעקב מרגי: מיטות, מיטות התמחות.

ניצן הורוביץ: כן.

יעקב מרגי: זה יתוקצב?

ניצן הורוביץ: ודאי.

ניצן הורוביץ: הסטודנטים שמתחילים ללמוד – הרי בשנה הרביעית יש להם כבר שלב קליני, כן?

ניצן הורוביץ: הם כבר לומדים בבתי החולים, וכן, יש תוספת של שדות קליניים החל מהשנה הרביעית שלהם.

ניצן הורוביץ: אגב, זה לא רק בבתי חולים; זה יהיה בבתי חולים ובקהילה.

ניצן הורוביץ: זה יהיה כך.

ניצן הורוביץ: בכל אופן, יש כאן תוכנית אמיתית וראשונה בעצם בהיקפה, לפתור את הבעיה הזאת.

ניצן הורוביץ: אני מחויב, ואני אומר את זה כאן:

ניצן הורוביץ: אני מחויב באופן מלא לקיצור התורנויות.

ניצן הורוביץ: אתה יודע, לפני כמה שבועות הייתה לי פגישה עם בכירי מערכת הבריאות, ומישהו שם, באמת מאוד בכיר, שאל אותי: האם בעצם אתה אומר לנו שהתקבלה החלטה לקצר את התורנויות של המתמחים?

ניצן הורוביץ: אז אני אומר: כן, התקבלה ההחלטה.

ניצן הורוביץ: זה כל כך לא היה מובן מאליו שדבר כזה יכול בכלל לקרות, שהיום – אז אני מקבל ביקורת מצד אלה שמתנגדים בכלל לקיצור תורנויות ומצד אלה שרוצים יותר, ובכל מקרה אנחנו הולכים במתווה שקורה ומתוקצב ומתחיל.

ניצן הורוביץ: ולמה הוא מתחיל בפריפריה?

ניצן הורוביץ: כי בפריפריה יש את הקושי הגדול ביותר.

ניצן הורוביץ: כי אם אני מייד אתחיל באיזשהו סגמנט ארצי, נגיד ניקח מחלקה מסוימת ונעשה אותה מייד על ההתחלה ארצי, אז בתי החולים החזקים במרכז – שההתמחות אצלם היא הרבה יותר אטרקטיבית מבחינת המתמחים, וגם ככה הם שואבים את הכוחות – ישתו את התקנים האלה מהפריפריה, ואנחנו נעמוד בפני שוקת שבורה.

ניצן הורוביץ: עכשיו, תבין את זה – – –

יצחק פינדרוס: שאלה פשוטה – אדוני השר – – – אז תגיד לנו – אני עולה בעוד 20% במרץ 23 – – –

ניצן הורוביץ: בסדר, אז אני מחויב, אני אמרתי לך את זה שאני מחויב להגיע לכולם תוך פרק זמן מוגדר.

ניצן הורוביץ: זה לא open ended כאן, לנצח.

ניצן הורוביץ: אנחנו הולכים לסדר את זה.

ניצן הורוביץ: סוף-סוף אנחנו הולכים לסדר את זה, וזה כמובן מותנה באיושים.

ניצן הורוביץ: אני רוצה לא סתם לעמוד פה ולהבטיח; אני רוצה שבאמת יגיעו רופאים כדי לקצר את התורנויות האלה, כי צריך הרבה רופאים כדי לקצר את התורנויות האלה.

ניצן הורוביץ: אתה לא רוצה להשאיר מחלקות ריקות בלילה.

ניצן הורוביץ: עכשיו, לצערי, גם צריך להגיד עוד דבר, ואני אומר את זה כאן:

ניצן הורוביץ: השתרשה נורמה במערכת הבריאות שבה רופאים בכירים הולכים אחר הצוהריים למקומות אחרים, והנטל כולו נופל על המתמחים שנשארים בבית החולים.

ניצן הורוביץ: מעבר לזה, המתמחים – ואני אומר את זה מתוך אהדה עמוקה למאבק שלהם; האמת שהייתי איתם במאבק עוד ב-2011, כשזה היה עוד חלק מהמחאה החברתית – –

יעקב מרגי: נא לסכם.

ניצן הורוביץ: – – וגם אז הבטיחו להם ומרחו אותם, אבל הפעם אנחנו מוציאים לפועל את העניין הזה ומקצרים בפועל, לא במילים.

יצחק פינדרוס: תפגוש אותם.

ניצן הורוביץ: ודאי שאני פוגש אותם, כל הזמן אני פוגש אותם.

ניצן הורוביץ: מה אתה מדבר בכלל?

ניצן הורוביץ: אני פוגש אותם כל הזמן.

ניצן הורוביץ: מה נראה לך, שאני לא פוגש אותם?

ניצן הורוביץ: אני בצד שלהם.

ניצן הורוביץ: ולכן אנחנו הולכים עם העניין הזה, מקצרים לכולם, ואני אגיד – אני גם מקווה שהקיצור בפריפריה תחילה גם יביא לזה שמתמחים, בטח בחודשים הקרובים, יעדיפו לעשות את ההתמחות בבתי חולים בפריפריה.

ניצן הורוביץ: יש בתי חולים מצוינים, והאזרחים שם הם בדיוק כמו האזרחים במרכז, ומגיע להם בדיוק כמו למרכז, ואנחנו נגיע לכולם.

ניצן הורוביץ: זאת ההתחייבות של הממשלה, שהיא חתומה והיא ברורה, ואם נצטרך, חבר הכנסת פינדרוס, נחדד אותה עוד יותר.

יעקב מרגי: תודה.

ניצן הורוביץ: תודה רבה, ואני אומר יישר כוח גדול למתמחים.

ניצן הורוביץ: ואגב, לא רק להם – לכל עובדי מערכת הבריאות, שבימים האלה במיוחד עובדים תחת לחצים גדולים מאוד.

ניצן הורוביץ: תודה.

יעקב מרגי: מה מציע השר?

יעקב מרגי: המבקשים?

ניצן הורוביץ: מה שירצו חברי הכנסת.

ניצן הורוביץ: ירצו דיון בוועדה?

ניצן הורוביץ: כבר קיימנו בוועדה דיון על זה.

ניצן הורוביץ: דיון במליאה?

ניצן הורוביץ: אין לי התנגדות.

יצחק פינדרוס: דיון בוועדת העבודה והרווחה.

יעקב מרגי: אוקיי, תודה.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להצבעה.

יעקב מרגי: מי שיצביע בעד – זה בעד המשך הדיון בוועדת העבודה הרווחה והבריאות.

יעקב מרגי: בבקשה, הצבעה.

יעקב מרגי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 7

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: בעד – שבעה, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יעקב מרגי: אני קובע שההצעה לסדר-היום בנושא מצוקת הרופאים המתמחים, של חברי הכנסת, תועבר לדיון בוועדת העבודה והרווחה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: << הלסי >> שוב פועלים נפגעו בתאונות עבודה << הלסי >>

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום – הצעה לסדר-היום בנושא: שוב פועלים נפגעו בתאונות עבודה, מס' 443, של חבר הכנסת משה אבוטבול.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: ישיב להצעה לסדר-היום סגן השרה, חבר הכנסת יאיר גולן.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, השר, השרה שנמצאת פה, אני רוצה לדבר באמת על נושא כאוב לכולנו.

משה אבוטבול: זה לא דבר שאפשר לעבור עליו לסדר-היום.

משה אבוטבול: ידוע שאחת הבעיות הקשות ביותר שיש לנו היא הנושא הזה של דיור.

משה אבוטבול: דיור זה חסר מאוד, בכל המגזרים בכלל ובפרט במגזר החרדי.

משה אבוטבול: אולי כאן ההזדמנות גם, אם מדברים על דיור, להעלות את מחאתנו על כך שהתקבלה היום החלטה מאוד שרירותית למנוע את העיר שיועדה על ידי שר הפנים ושר השיכון בעבר עבור המגזר החרדי, שסובל באופן חריף מאוד מאוד ממחסור וממצוקת דיור; הלכו, ומייעדים את זה לציבורים נוספים, שגם להם מגיע, אבל ללכת לעשות למישהו טוב על חשבון שעושים לאנשים רע זה דבר שהוא לא יהודי והוא לא מקובל.

משה אבוטבול: לשלוח אנשים: לכו תגורו שם, ליד הכפרים, ליד אזור מגורי ערבים, זה לא בדיוק הדבר שיעשה הציבור שלנו, הציבור החרדי.

משה אבוטבול: אני לא חושב שבאמת נעשה פה משהו נבון.

משה אבוטבול: אני שמח שחבריי חברי הכנסת מסיעות ש"ס ויהדות התורה גם דיברו על זה וידברו על זה ויטפלו בנושא הזה, אבל אני חושב שזה היה באמת אחד הדברים היפים שעשה שר הפנים, הפריפריה והגליל הרב אריה דרעי כשהוא היה שר הפנים, שהוא באמת עבד על זה מאוד קשה, שיוכלו אותן משפחות למצוא קורת גג, וזה לא מותרות.

משה אבוטבול: אנחנו רוצים לדבר דווקא על בעיה שהיא סביב הנושא הזה, כי כדי להגיע לבתים צריכים גם לבנות.

משה אבוטבול: אבל יותר ויותר אנחנו מקבלים בתקופה האחרונה, וגם בשבוע שעבר, תלונות על הנושא של האסונות של אותם אלה שבונים ונהרגו באותן תאונות עבודה.

משה אבוטבול: זה דבר שהוא חמור.

משה אבוטבול: אסור לנו לנוח על זרי דפנה כשאנחנו יודעים שהאנשים הללו, חלקם נפצעים באורח קשה, חלקם גם מתים תוך כדי עבודה מעל הפיגומים, כשהם נופלים מהפיגומים, ולאחר מכן אנחנו רק בחדשות מקבלים מספרים נוספים, על עוד אחד ועל עוד אחד שנהרגו בתאונת עבודה של הבנייה.

משה אבוטבול: אני רוצה לומר שכאחד שבאמת בנה עשרות אלפי יחידות דיור בעיר בית שמש, וגם כיתות לימוד בבתי ספר, תמיד הקפדנו על הנושא הזה שחייבים לדאוג שהכול יעשה בבטיחות, ולא בצורה – אנחנו יודעים שהרבה מהקבלנים, כדי להוזיל את כוח העבודה, מביאים כאלה שאין להם רישיון עבודה, או כאלה שבעצם, כדי לחסוך כל מיני אגורות, עושים את זה בצורה מרושלת, לא לפי התקנים של מכון התקנים.

משה אבוטבול: לא מביאים פקחים, לא עושים גידור נאות, לא עושים.

משה אבוטבול: הרבה הרבה מהדברים שנדרשים לעשות הם לא עושים, גם לא הדרכה בסיסית לאותם עובדים.

משה אבוטבול: לכן אני חושב שחובה, באמת חובה, לתת את הדעת על הנושא הזה.

משה אבוטבול: אני יודע שבקדנציה הקודמת הייתה בוועדת העבודה והרווחה ועדת משנה לנושא הזה של פציעתם של עובדים, עובדי בניין, והבאנו לשם קבלנים ועוד הרבה אנשים, יחד עם יושב-ראש הוועדה.

משה אבוטבול: נעשתה עבודה מאוד טובה.

משה אבוטבול: אני הייתי חבר בוועדה הזו.

משה אבוטבול: אני חושב שאסור לנו להזניח את התחום הזה.

משה אבוטבול: אסור לנו להזניח את אותן משפחות.

משה אבוטבול: אחרי זה מוצאים את המשפחה ללא אב משפחה כי הוא נפל מפיגום ולא חזר לביתו.

משה אבוטבול: לכן אני דורש שהממשלה תיתן את הדעת לנושא הזה.

משה אבוטבול: לפעמים צריכים לדעת, בפרט, לאותם קבלנים סוררים צריכים להגדיל את הענישה על אותם אלה שמביאים כאלה שאין להם הדרכה, וצריכים לזכור שכוח זול הוא לפעמים יקר מאוד, גם בחיי אדם.

משה אבוטבול: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת משה אבוטבול.

מנסור עבאס: ישיב סגן שרת הכלכלה והתעשייה יאיר גולן.

מנסור עבאס: בבקשה.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבר הכנסת אבוטבול, אני מתכבד להשיב על ההצעה שלך לסדר-היום.

יאיר גולן: אני רוצה לומר את הדבר הבא: נתבקשתי על ידי שרת הכלכלה והתעשייה לרכז במשרד את הטיפול בכל נושא הבטיחות, הרפואה תעסוקתית, הבריאות התעסוקתית בכלל, ואני רוצה לומר לך, חבר הכנסת אבוטבול, שהנושא המרכזי שבו אני מטפל בימים אלה זה נושא תאונות הבנייה.

יאיר גולן: הטיפול בנושא הזה, או היקף הבעיה, לצערי, מלווה אותנו כבר שנים.

יאיר גולן: חלה השתפרות מסוימת.

יאיר גולן: הטיפול המערכתי החל בשנת 2018, ויש להעלות על נס את פועלו של חבר הכנסת לשעבר איל בן ראובן ותרומתו לנושא.

יאיר גולן: הוא לקח את זה באופן אישי, וגם היום בחייו האזרחים הוא ממשיך לטפל בנושא.

יאיר גולן: אין ספק שהצעדים שננקטו עד היום היו מעט מדי, פחות מדי, ועם זאת – הם הביאו לשיפור משמעותי.

יאיר גולן: אפשר לומר שמ-2018 ועד היום אנחנו רואים סדר גודל של 30% פחות נפגעים פטאליים – הרוגים בתאונות הבנייה – ואפשר לומר שאנחנו רואים יותר אכיפה, יותר פעילות של להביא קבלנים לדין, יותר פעילות של שלילת רישיונות מקבלנים.

יאיר גולן: אם לנקוב במספרים, אז ב-2020 נסגרו 4,000 אתרי בנייה לתקופות משתנות, וב-2021 היו 9,200 פעולות פיקוח של מפקחי משרד הכלכלה והתעשייה באתרים עצמם והוגשו כתבי אישום כנגד 20 קבלנים.

משה אבוטבול: מה עם קנסות?

יאיר גולן: חלק מזה זה גם קנסות, וקנסות כבדים.

יאיר גולן: אני רוצה לומר לך שבסך הכול, כשאני מסתכל על כל הפעילות, יש פעילות.

יאיר גולן: זה הוריד את כל העניין – יש מדד עולמי בעניין הזה – מרמה של מלמעלה מ-14 הרוגים ל-100,000 לרמה של 11.2 הרוגים ל-100,000.

יאיר גולן: זה עדיין רחוק מאוד מהסטנדרט העולמי הגבוה, סטנדרט שאנחנו רואים אותו, נאמר, באנגליה או בגרמניה, שעומד על סדר גודל של 2 בלבד ל-100,000; זה היעד, לשם אנחנו צריכים להגיע, להוביל את העולם ולא להשתרך מאחור.

יאיר גולן: מתוקף הובלתי את התחום בתוך המשרד אני רוצה לפרט במה אנחנו הולכים לטפל.

יאיר גולן: הדבר הראשון זה כל נושא ההכשרה וההסמכה.

יאיר גולן: הכוונה שלנו להגיע למצב שלא נכנס לאתר בנייה מי שלא עבר הכשרה כלשהי, ואם תפקידו מורכב – קיבל הסמכה מוכרת על ידי מוסד מלמד מוכר במדינת ישראל.

יאיר גולן: אנחנו בדרך לשם.

יאיר גולן: אני במשא ומתן מתקדם מול התאחדות הקבלנים, ההסתדרות, הקרן לעידוד ענף הבנייה, ואנחנו נסכם את העניין הזה באופן שכל מי שנכנס לאתר בנייה עבר איזושהי הכשרה והסמכה בכל התפקידים הרגישים, תפקידים עם אחריות.

יאיר גולן: הדבר השני זה כל נושא החניכה והפיקוח.

יאיר גולן: הכוונה שלנו היא לרכז מאמצים מתוך מינהל הבטיחות ומתוך המוסד לבטיחות ולגהות כדי לעשות פעילות מתואמת, משותפת.

יאיר גולן: היום נפגשו ראש המוסד וראש המינהל יחדיו עם הצוותים על מנת לגבש תפיסה אחת – מעולם לא הייתה כזאת – שתוביל בצורה משולבת, עם ריכוז מאמץ, את כל נושא הבטיחות במשרד.

יאיר גולן: התחום הבא הוא תחום החקיקה.

יאיר גולן: החוקים שנוגעים לבטיחות מפוזרים בכל מיני פקודות, חלקן מנדטוריות.

יאיר גולן: זה דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת.

יאיר גולן: אני דיברתי כבר עם חברת הכנסת אפרת רייטן, יושבת-ראש ועדת העבודה והרווחה, על מנת לקדם חוק בטיחות לאומי חדש שיאגד, יעדכן ויאמץ את הסטנדרטים הנקוטים בעולם.

משה אבוטבול: – – – העבודה.

יאיר גולן: בכנסת זה יובל על ידי משרד העבודה והרווחה, והמשרד המטפל הוא משרד הכלכלה והתעשייה, שאליו הועברה זרוע העבודה ממשרד הרווחה.

יאיר גולן: האמת, לטעמי זהו המקום הטבעי לזרוע העבודה, היא צריכה לשבת אצלנו.

יאיר גולן: כל נושא הפיקוח על העבודה, תקנים, בטיחות וגהות, כמו גם תנאי עבודה, כולם במשרד.

משה אבוטבול: עם כל הקונסטלציה, מי היום מוגדר שר העבודה בממשלה?

יאיר גולן: השרה אורנה ברביבאי, ואני סגנה.

יאיר גולן: הסעיף הבא זה כל נושא האמצעים והטכנולוגיה.

יאיר גולן: יש לנו היום טכנולוגיה שיכולה למנוע מספר לא מבוטל של תאונות שאנחנו מוצאים בשטח, לדוגמה, מנופים מתקדמים שנשלטים מרחוק, ועל גבי המנוף עצמו יש כמות מרשימה של מצלמות, עם יכולת עיבוד ממוחשבת, עם בינה מלאכותית שיודעת לזהות נפגעים בתוך האתר ולטפל בהם מבעוד מועד, או על ידי עצירת הפעילות באופן אוטומטי או על ידי השמעת אזעקה לאחראים באתר באופן שהאירוע יימנע טרם התרחשותו.

יאיר גולן: אנחנו שוקדים בימים אלה על אישור החברות שייצרו את סטנדרט הפיגומים החדש.

יאיר גולן: כידוע, הפיגומים בישראל הם מדור מאוד מאוד מיושן, שאינו מקובל בעולם, בעולם המתקדם היום.

יאיר גולן: אנחנו הולכים להכניס לארץ בחודשים הקרובים פיגומים חדשים, בטוחים יותר, יציבים יותר, רחבים יותר, שתואמים את הסטנדרט הגבוה ביותר בעולם.

יאיר גולן: תקינה – אנחנו בכל שאר הנושאים מתכוונים לאמץ את התקינה המתקדמת בעולם.

יאיר גולן: ארגון בתוך המשרד – ציינתי את חיזוק הקשר בין המוסד לבטיחות וגהות למינהל הבטיחות במשרד.

יאיר גולן: אני מוסיף על העניין הזה את מכון התקנים הישראלי, שחלק גדול מהציוד שנכנס לתוך אתר הבנייה צריך לעבור לאישורו, ודרך שיתוף פעולה הדוק יותר, שלצערי לא היה ברמה נדרשת בעבר, אנחנו נביא את התקינה המתקדמת ביותר ואת נוהלי העבודה המתקדמים ביותר לתוך אתרי הבנייה.

יאיר גולן: אי-אפשר לסיים בלי לומר שהפעילות הזאת כרוכה בתיאום בין משרדי הממשלה.

יאיר גולן: המשרד חייב בנושאים האלה לעבוד יד ביד עם משרד הפנים ועם משרד הבינוי והשיכון.

יאיר גולן: אני כבר בקשר הדוק עם מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון על מנת להקים קודם כול ועדת חקירה משותפת, שתחקור את כל התאונות בחודש האחרון, והיו לנו כמה כאלה.

יאיר גולן: מתוך החקירה המשותפת הזאת נפיק לקחים וניתן הכוונה ברורה יותר, בין-משרדית, לפעילות שנועדה לשפר את מצב הבטיחות.

יאיר גולן: אם לסכם את הדברים, אני אומר שמניסיוני בצבא ההגנה לישראל בנושא טיפול בתאונות אימונים, הייתה לנו סיסמה שאמרה "לגעת באפס".

יאיר גולן: נכון, אנחנו מכירים את החיים ואנחנו אנשים בוגרים, אנחנו יודעים שאי-אפשר באמת להגיע לאפס תאונות – ככה זה סביבה שיש בה בני אדם – אבל אני חושב שהכיוון הזה, הנחישות הזאת לגעת באפס, היא שצריכה להכווין אותנו, והמשמעות שלה היא אימוץ הסטנדרטים הגבוהים ביותר שנקוטים בעולם – ציינתי את זה כבר בראשית דבריי.

יאיר גולן: אני ממליץ להעביר את הנושא לוועדת העבודה והרווחה.

מנסור עבאס: תודה, סגן השר יאיר גולן ויישר כוח.

מנסור עבאס: הצגת תיאוריה שלמה איך אפשר לטפל בנושא הזה.

מנסור עבאס: זה מאוד חשוב גם מבחינתנו כי גם בחברה הערבית משלמים מחיר מאוד כבד בנושא הזה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה אבוטבול, אתה מקבל את הצעת השר להעביר את זה לוועדת העבודה והרווחה?

משה אבוטבול: אני מקבל את זה, כי הוא גם אצלנו, בבית שמש, היה מפקד והיה נותן הרצאות, ואיך, ודמיון כזה.

משה גפני: – – – בניגוד עניינים.

משה אבוטבול: ניגוד עניינים – – –

מנסור עבאס: אז הוא ממשיך במסורת.

מנסור עבאס: אנחנו מקווים שהוא ייגע באפס בנושא הזה.

משה אבוטבול: אני יודע שאתה, עבאס, היית מרוצה מההרצאה שלו.

משה אבוטבול: רוב הנפגעים באים מהמגזר הזה.

מנסור עבאס: אתה צודק.

מנסור עבאס: אנחנו גם נעקוב ונעבוד ביחד עם סגן השר.

משה אבוטבול: תעבירו מיליארד אחד מהמיליארדים גם לנושא הזה.

מנסור עבאס: אני מאוד מודה לך, חבר הכנסת משה אבוטבול, שהעלית את הנושא הזה.

מנסור עבאס: כל הכבוד לך.

מנסור עבאס: חברים, אנחנו נצביע על העברת ההצעה לוועדת העבודה והרווחה.

מנסור עבאס: בבקשה, אנא, להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 10

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: עשרה חברי כנסת בעד.

מנסור עבאס: ההצעה לסדר-היום בנושא: שוב פועלים נפגעו בתאונות העבודה, עוברת להמשך דיון בוועדת העבודה והרווחה, ושוב תודה לחבר כנסת משה אבוטבול ולסגן השר יאיר גולן.

מנסור עבאס: << הלסי >> ההתנהלות לאחרונה בראש חודש ברחבת הכותל המערבי << הלסי >>

מנסור עבאס: נעבור להצעות לסדר-היום בנושא: ההתנהלות לאחרונה בראש חודש ברחבת הכותל המערבי, מס' 434, 448, 455, 457 ו-462.

מנסור עבאס: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, חברי, גברתי השרה, חברי הכנסת – אין חברות כנסת, רק השרה – – –

מנסור עבאס: כן, היא גם חברת כנסת.

מוסי רז: כן, אני אומר רק השרה.

מוסי רז: היא חברת כנסת, אבל אין חברות כנסת נוספות.

מוסי רז: הכותל הוא המקום הקדוש ביותר לעם היהודי, ובתוקף היותו המקום הקדוש ביותר לעם היהודי, יהודים בישראל ובתפוצות – בעיקר בארצות הברית, שם התפוצה השנייה בגודלה – לוטשים עיניהם למקום ומסתכלים מה קורה שם.

מוסי רז: ומה שקורה שם מרחיק את מדינת ישראל מיהודי העולם; מה שקורה שם מרחיק את ישראל מרוב היהודים בארצות הברית, שנמנים עם הזרמים הרפורמי והקונסרבטיבי, האחים שלנו.

מוסי רז: אני לא רפורמי ולא קונסרבטיבי וגם לא אורתודוקסי, אבל מה שקורה שם מרחיק אותנו מיהודי ארצות הברית.

יואב בן צור: מוסי, אז מה אתה?

מוסי רז: 33 שנים נשות הכותל, בעקביות, בנחישות, ללא אלימות, באות בראש חודש להתפלל, וזוכות להתקפות אלימות של אנשים שנמצאים שם, וזוכות לזה שבהנחיית רב הכותל לא מרשים להן – – –

משה אבוטבול: סליחה, משהו דחוף.

משה אבוטבול: סליחה, היושב-ראש.

משה אבוטבול: הצבעתי פה במקום פה, אז אני מבקש שזה יתוקן.

מנסור עבאס: שנייה.

מנסור עבאס: סגנית המזכירה, על מנת שלא יהיו אי-הבנות, בטעות הוא הצביע מהמקום ליד מקומו.

מנסור עבאס: בסדר, אתה לא תעבור לוועדת האתיקה, משה.

משה אבוטבול: קודם כול תקימו אותה, אחרי זה נראה מי יבוא אליה.

מוסי רז: בהוראה לא חוקית נאסר עליהן להכניס ספרים למקום, ספרי תורה, ומפעילים עליהן חיפושים על הגוף, פוגעים בהן בגוף ובנפש, עולבים בהן פעם אחר פעם, חודש אחר חודש.

מוסי רז: הן לא זוכות שם להגנה, לא של משמרות הכותל וגם לא של המשטרה, ויש שם כנראה גם מי שמעודד את זה.

מוסי רז: ואותו אחד שמעודד את זה – והוא כמובן לא היחיד – הוא גם אחראי לזה שהמקום הזה, שהוא נכס ציבורי, פתאום מושכר לכל מיני אירועים, צריך לשלם כדי להגיע אליו, לכל מיני מקומות סגורים.

מוסי רז: מנסים למנוע תפילה רפורמית, מנסים למנוע תפילה קונסרבטיבית, מנסים למנוע – –

ינון אזולאי: אין תפילה רפורמית.

ינון אזולאי: אין דבר כזה תפילה רפורמית.

מוסי רז: – – תפילה של נשים.

מוסי רז: אני מסתכל על תמונות ישנות – – –

ינון אזולאי: – – – תפילה בכלל.

מוסי רז: אני מסתכל על תמונות ישנות, לדוגמה מתקופת השלטון העות'מאני, הכיבוש העות'מאני במקום הזה, בכותל, ואני רואה שגברים ונשים יהודים התפללו שם יחד, והכול היה בסדר.

מוסי רז: אפשר לעשות את זה.

מוסי רז: אין שום צורך כל דבר – – –

משה גפני: אתה רוצה לחזור לתקופה העות'מאנית?

מוסי רז: רק בנושא הזה.

מוסי רז: אין שום צורך להשתמש באלימות הזאת.

מוסי רז: זה מרחיק מאיתנו את יהדות העולם.

משה גפני: – – –

ינון אזולאי: – – – מה זה אלימות, איך שהוא אמר.

ינון אזולאי: זה אלימות – – –

מוסי רז: זה לא הוגן כלפי הנשים האלה.

מוסי רז: אני אומר לך, חבר הכנסת גפני, פעם גם התנגדו לזה שנשים יצביעו בבחירות, ועל זה הייתה מהומה גדולה גם בקונגרס הציוני, ובסוף במאה שערים לא הצביעו נשים ובכל המקומות הצביעו נשים.

משה גפני: – – –

מוסי רז: ולאט-לאט אני מאמין שאנחנו גם נגיע ליום שבו אתם תקבלו את זה שנשים יכולות להתפלל שם.

משה גפני: – – –

קריאה: חלומות, חלומות.

ינון אזולאי: למה, נשים לא מתפללות בכותל?

ינון אזולאי: נשים מתפללות בכותל.

ינון אזולאי: נשים מתפללות בכותל.

ינון אזולאי: אין שום בעיה בכותל לנשים.

ינון אזולאי: אתה לא יודע, אם בכלל היית בכותל.

ינון אזולאי: אתה יודע מה הולך שם – – – אתה לא יודע – – –

מנסור עבאס: חברי הכנסת, תנו לחבר הכנסת להשלים משפט אחד.

ינון אזולאי: – – –

מוסי רז: אני רוצה להגיד דבר אחרון לגבי התחקירים שהתפרסמו.

מוסי רז: יש אדם שמשמש בתפקיד הזה 21 שנים, וכמו שצריך הגבלת קדנציות לראש ממשלה, מזמן צריך להגביל את הקדנציה שלו ולפתוח את המקום הזה, שיהיה שם רב – מצידי שיהיה רב אורתודוקסי, מצידי גם חרדי, אבל מישהו אחר, שינהג ביותר הוגנות.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת מוסי רז.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יואב בן צור, בבקשה.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

יואב בן צור: תעצור את השעון באמצע, כמו שעשית.

מנסור עבאס: עוד לא הפעלתי.

יואב בן צור: אל תפעיל.

יואב בן צור: עוד שתי דקות תתחיל להפעיל.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, כמי שנמצא לפחות פעם בשבוע ברחבת הכותל המערבי – מוסי, חבר הכנסת מוסי רז – –

מנסור עבאס: בואו נקשיב, חברי הכנסת.

יואב בן צור: – – אני אשמח אם תשמע מה שיש לי לומר.

יואב בן צור: אני אענה על ראשון – ראשון ועל אחרון – אחרון.

יואב בן צור: כחבר דירקטוריון של הקרן למורשת הכותל לפני כ-20 שנה, אני מכיר את מצבו של הכותל אז ואני מכיר את מצבו של הכותל היום, אחרי שהגאון הרב שמואל רבינוביץ', רב הכותל, נכנס לעניינים שם, ולית מאן דפליג, אין מחלוקת שמצב הכותל היום – הוא פשוט מוחזק בצורה מכובדת ורגילה.

יואב בן צור: זה נכון שהרב רבינוביץ' משמש 21 שנה.

יואב בן צור: ב-2017 פנתה התנועה לאיכות השלטון ליועץ המשפטי לממשלה וביקשה לקצוב את כהונת רב הכותל.

יואב בן צור: היועץ המשפטי לממשלה אכן נענה, ואמר שהוא קוצב את כהונתו של רב הכותל לשש שנים, אך מה – הדבר הזה יחול רק לאחר שתסתיים כהונתו של הרב רבינוביץ'.

יואב בן צור: כידוע לך, גם היועצים המשפטיים לממשלה הגבילו את כהונתם של יועצים במשרדי הממשלה, אבל היועצים המשפטיים הישנים, של לפני ההחלטה הזאת, נשארים בכיסאותיהם ללא הגבלה.

יואב בן צור: יסביר לי כבודו מה ההבדל.

יואב בן צור: יש מכתב של היועץ המשפטי לממשלה שקובע שכהונתו של הרב רבינוביץ' תוכל להימשך עד שהוא יצא לפנסיה או יחליט לפרוש לפני כן וללכת לתפקיד אחר, מכיוון שההחלטה בעניינו נתקבלה רק לאחר שהוא כבר מכהן בתפקיד, ולכן לא חלה עליו ההגבלה הזאת.

יואב בן צור: שנית, מי שעובר על החוק בכותל – יושב-ראש ועדת החוקה קיבל חוות דעת מהיועץ המשפטי לממשלה, שאמר שאולי בגלל חסינותו מותר לו להיכנס עם ספר תורה לאחר שהוא נכנס, אבל אסור לו בשום פנים ואופן למסור את זה לאף אחד, זאת עבירה על החוק.

יואב בן צור: איזו דוגמה של יושב-ראש ועדת חוקה שעובר על החוק בריש גלי כדי לרצות מאן דהוא או מישהו ולהראות שכל כך מוצדק התפקיד שלו, היכן שהוא נמצא, וכמה זה חשוב שיש לו חסינות, והוא יוכל בעקבות החסינות הזאת להיכנס לרחבת הכותל לעזרת נשים.

יואב בן צור: מוסי, אני רוצה לומר לך שאשתי מתפללת איתי יחד פעם בשבוע בכותל.

יואב בן צור: אף אחד לא מפריע לה, אף אחד לא מונע ממנה להתפלל.

יואב בן צור: אנו נוהגים ברחבת הכותל – יש חוק שמי שממונה על הכותל זה רב הכותל, הוא קובע את התקנות, והתקנות מאושרות על ידי היועצים המשפטיים.

יואב בן צור: עכשיו, בבקשה, יש לכם ממשלה שיכולה להעביר כל חוק, יכולה לקבוע שיום השבת הוא לא שבת, יכולה לקבוע שהשמש תשקע יותר מוקדם או יותר מאוחר, כל מה שאתם רוצים אתם יכולים להעביר.

יואב בן צור: כרגע החוק הוא שאסור לנשים להיכנס לרחבת הכותל עם ספר תורה לפי התקנות, ומי שעושה אחרת עובר על החוק.

יואב בן צור: עובר על החוק.

יואב בן צור: לכן אני אומר לך – – –

מנסור עבאס: כן.

יואב בן צור: רק שנייה, מנסור.

מנסור עבאס: תמשיך.

יואב בן צור: לכן אני אומר לך שמי שנוהג אחרת ופועל נגד החוק, נגד החוק – קבעו רחבה שבה יכולים להתפלל, אני לא זוכר את השם, שם, בצד ימין – הם יכולים להתפלל שם בצורה מעורבת או איך שהם רוצים, לא עלינו, אבל עכשיו, ברחבה עצמה, כרגע, נכון לעכשיו, החוק אומר שיש הפרדה בין נשים לגברים, ואסור לבצע את הפעולות הללו.

יואב בן צור: לכן אנחנו מחזקים מפה את ידיו של רב הכותל בפעולות ובהתנהלות שהוא מתנהל, שהוא עושה אותה על פי חוק.

יואב בן צור: גם תפקידו, עם כל הכבוד, מעוגן בחוק.

יואב בן צור: אין שום אדם שיכול למנוע ממנו.

יואב בן צור: יש לו ההסמכות שהוא צריך להיות מוסמך, מכל הרבנים גדולי התורה כמו רבנים אחרים.

יואב בן צור: אני רוצה לומר לך עוד דבר: אמרת שלכל מקום שנכנסים צריך לשלם.

יואב בן צור: כשאתה נכנס לשמורות הטבע אתה צריך לשלם?

יואב בן צור: אז גם למנהרות הכותל, שמשקיעים שם מאות מיליוני שקלים לטובת הטיפוח וההיסטוריה של המקום, בהחלט צריך לשלם, והסכומים סמליים מאוד מאוד והרבה יותר נמוכים מבהרבה מקומות.

יואב בן צור: מדינת ישראל ומשרדי הממשלה גובים על כניסה למוזיאונים, לרשויות ולשמורות טבע, שבהם יש הרבה פחות מה לראות והרבה פחות מה לקבל.

יואב בן צור: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יואב בן צור.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת משה גפני.

מנסור עבאס: ברשותך, חבר הכנסת משה גפני, אנחנו רוצים לעמוד בזמנים.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, רבותיי חברי הכנסת, אני לא עולה ככה עם ניירות לנאומים, אבל אני מבקש, אדוני היושב-ראש, במקרה הנוכחי להביא את המסמכים של הנושא הזה.

משה גפני: אני מחזיק כאן מכתב של משרד המשפטים שמיועד לרב הכותל, הרב שמואל רבינוביץ', שלפיו אסור להכניס ספר תורה חיצוני.

משה גפני: יש ספרי תורה בכותל המערבי.

משה גפני: אסור להכניס ספרי תורה חיצוניים לכותל המערבי.

משה גפני: יש חבר כנסת שבקדנציה הזאת נהיה חבר כנסת, והוא משתמש בחסינות שלו נגד הנהלים, נגד החוקים הקיימים, נגד הסטטוס קוו הקיים, שאסור לעשות את זה.

משה גפני: היועץ המשפטי אומר – אבל הם אומרים: אנחנו לא יכולים לפגוע בחסינות שלו.

משה גפני: הוא משתמש בחסינות לפגיעה בנהלים הקיימים, בחוקים הקיימים ובמתפללים, המתפללים שבאים לכותל המערבי יום-יום.

משה גפני: מי שמגיע יודע מי האנשים – האלפים, עשרות האלפים, מאות האלפים, תלוי גם באיזה זמן – שמגיעים לכותל המערבי דרך קבע.

משה גפני: הוא מתנהג בבריונות, משתמש בחסינות הזאת ומתפרץ עם ספר תורה – לפגוע ברגשות של כל האנשים שנמצאים שם בניגוד לנהלים.

משה גפני: ואסור לו.

משה גפני: נכתב במכתב, ואני מתאר לעצמי שהוא גם יודע את זה.

משה גפני: אסור לו להביא את ספר התורה.

משה גפני: השומרים שם לא יכולים לפגוע בחסינות שלו, מכיוון שמדובר במקום ציבורי, אבל אסור לו להעביר את זה לאף אחד אחר.

משה גפני: חבר הכנסת הזה עושה הכול בניגוד לכל הנהלים, בבריונות ממש, ולא בפעם הראשונה.

משה גפני: אנחנו לא מתכוונים לשתוק על העניין הזה.

משה גפני: אי-אפשר לנצל את החסינות כדי לפגוע בכל הנושא של הרגישות שיש לעם ישראל שמגיע דרך קבע לכותל המערבי.

משה גפני: מה עושים?

משה גפני: יש כאלה שרוצים לפגוע בקדושת המקום ורוצים לפגוע בציבורים שנמצאים שם דרך קבע, והם מתחילים להשמיץ את הרב של הכותל המערבי.

משה גפני: ואתה רואה כתבות בעיתונים, ואמר חבר הכנסת מוסי רז: צריך לקצוב את הכהונה שלו.

משה גפני: עמד פה זאב אלקין היום, והוא אמר:

משה גפני: גפני העביר חוק שיועצים משפטיים – תהיה קציבה של תקופת הכהונה שלהם לשבע שנים, וזה נעצר משום שראש הממשלה ביקש שהקציבה הזאת תחול גם על אלה שמכהנים, ולא היה אפשר להעביר את זה.

משה גפני: אלקין אמר את זה.

משה גפני: הוא היה אז יושב-ראש הקואליציה.

משה גפני: אי-אפשר, וזה כתוב פה במכתבים של היועץ המשפטי.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני הבאתי את זה לכאן.

משה גפני: יש לו כושר, לרב רבינוביץ'.

משה גפני: אי-אפשר לקצוב את הכהונה שלו.

משה גפני: לצערי הרב, עברנו את מירון, שגם זה מקום קדוש, עם כל מה שנלווה לעניין הזה.

משה גפני: הכותל המערבי תחת פיקודו של הרב רבינוביץ' מתנהל למופת, מקום שעיני כל העולם היהודי נשואות אליו.

משה גפני: ראינו איך הוא מתנהל בתקופת הקורונה ובימים רגילים, בסליחות, בחגים, בשבתות ובמועדים, והכול בכבוד הדדי, כל אחד שרוצה לבוא לכותל המערבי – בא לכותל המערבי ומתקבל בכבוד.

משה גפני: יש שם הפרדה בין גברים לנשים – את זה רוצים כולם.

משה גפני: הרב רבינוביץ' צריך לקבל את פרס ישראל על התנהלות כזאת.

משה גפני: יש שם מכל העדות, מכל החוגים, מכל הזרמים.

משה גפני: ואתם יודעים, זה לא פשוט – אתה מכיר היום את היהודים – זה לא פשוט להתנהל מול כולם במקום כזה, שהוא מקום קדוש, ושכולם ישמרו על הכבוד של כולם.

משה גפני: הרב רבינוביץ' עושה את זה, עם אנשים דתיים ועם אנשים שאינם דתיים – למה צריך להפריע?

משה גפני: עם אנשים שאינם דתיים, עם אנשים שנמצאים במקום הזה.

משה גפני: פתאום אתה רואה כתבות: צריך לקצוב את הכהונה, הוא גובה כסף, כל מיני דברים – ויש לו אחות וכל מיני – מה שמוצאים מתחת לאדמה.

משה גפני: אי-אפשר במדינה הזאת להיות אדם טוב, מוכשר, שעושה את עבודתו נאמנה.

משה גפני: פרס ישראל מגיע לו, ולשלוח לבית סוהר את חבר הכנסת הזה.

מנסור עבאס: תודה לחבר הכנסת משה גפני.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אבי מעוז.

משה אבוטבול: אני חושב שהרב גפני צודק – אסור להשתמש בחזירות לעבור על החוק.

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה אבוטבול, בוא נישאר במסגרת – – –

משה אבוטבול: לא, זאת חזירות – – –

מנסור עבאס: לא, זה ביטוי שאי-אפשר להשתמש בו.

משה אבוטבול: אני יודע, זה פוגע.

משה אבוטבול: גם אתם פגועים מהחזירות.

קריאה: חוק-יסוד: הכנסת – – –

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, גברתי השרה, בשבוע שעבר ניצל חבר כנסת את חסינותו הפרלמנטרית כדי לעבור על החוק ולהכניס ספר תורה פרטי לרחבת הכותל המערבי, ואף העז פניו ונכנס לעזרת הנשים במסגרת מאבקו המשותף עם נשות הפרובוקציה.

אבי מעוז: כל המערכת המשומנת של הארגונים הפרוגרסיביים של השמאל הרדיקלי נכנסו לפעולה כדי להביא להפעלת מתווה הכותל, ובשיטת ספירלת השתיקה, הם מנסים להשתיק את הרוב המוחלט של העם, שיש לו לב חי והוא אוהב את הכותל המערבי, מכיר בקדושתו ומחובר אליו בכל נימי נפשו.

אבי מעוז: כך הם מנסים להשתיק גם את הרב רבינוביץ', שעומד איתן כנגד כל הניסיונות לחלק את הכותל ולקרוע לנו את הלב.

אבי מעוז: בעזרת השם לא יקום ולא יהיה.

אבי מעוז: הרב רבינוביץ', חזק ואמץ.

אבי מעוז: הפרובוקציה בכותל הייתה המחשה מעולה למי שטרם הבין את מגמות התנועה הרפורמית, שבהנדסת תודעה יש מי שמכנה אותה ואת התנועה הקונסרבטיבית "זרמים ביהדות".

אבי מעוז: מי שממציא דרך חדשה מכוח דמיונותיו והזיותיו, גם אם הוא יהודי, איננו הופך להיות זרם ביהדות.

אבי מעוז: היום, אדוני היושב-ראש, התחלנו לבקש בתפילה "ותן טל ומטר לברכה".

אבי מעוז: התחלנו להתפלל על הגשם.

אבי מעוז: ולמה רק היום ולא מייד אחרי סוכות?

אבי מעוז: מפני שבזמן בית המקדש לקח לעולי הרגלים זמן לחזור מעלייתם לרגל לירושלים, ולא רצו חכמים שנתפלל על הגשם בזמן שאחינו עדיין בדרכם הביתה.

אבי מעוז: למרות שהטעם הזה לא רלוונטי כרגע, אין כוח בידי חכמים לשנות את ההלכה בעניין.

אבי מעוז: קל וחומר שבעניינים חמורים ויסודיים בתורת ישראל, מי שיכולים לחוות דעתם בעניין אלו גדולי ישראל, שמלאים בתורה, ביראת שמיים ובחרדת קודש למסורת, שעוברת אצלנו מדור לדור, ולא נמצאים באובססיה של עצם הרצון לחדש, לשנות ולמחוק, בלי שום יראת שמיים ושום מחויבות לתורה, למסורת ולגדולי הדורות.

אבי מעוז: מי ששייך לתנועה הרפורמית, שמזמן ניתקה את עצמה ממאוויי הגאולה ובניין בית המקדש, אבל משתמש בכותל המערבי כקרדום לקידום המאבק שלו למען הלגיטימיות שהוא מבקש להשיג, תוך שהוא מחולל פרובוקציה, מחלל קדושת ספר תורה ורומס את כבודן של המתפללות בעזרת הנשים, בוודאי שהוא איננו זרם ביהדות, אלא זרם בפרוגרסיביות הקיצונית שנאבקת כנגד זהותה היהודית היחידה והנאמנה של מדינת ישראל.

אבי מעוז: אחרי הכול – אני מסיים – גם הנצרות באה לעולם על ידי יהודים, וזה כמובן לא הופך אותה להיות זרם ביהדות.

אבי מעוז: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אבי מעוז.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אלון טל, בבקשה.

אלון טל: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, חברות וחברי הכנסת, יש לי שלוש בנות אמיצות.

אלון טל: כולן שירתו ביחידות קרביות והשתתפו במבצעים מורכבים.

אלון טל: מעולם לא דאגתי לשלומן בזמן השירות הצבאי, אבל דווקא בזמן שהן היו בתיכון בפעילות של תנועת הנוער המסורתי דאגתי מאוד.

אלון טל: הן היו מגיעות מדי ראש חודש לכותל המערבי כדי להשתתף בתפילה של נשות הכותל.

אלון טל: הייתי מסיע אותן ב-06:00, לפני בית הספר, ומביט בדאגה במתרחש בעזרת הנשים ברחבה.

אלון טל: הצעקות, הגידופים, ולפעמים גם הדחיפות והמכות הפחידו אותי.

אלון טל: דאגתי לא רק מהפגיעות הפיזיות אלא גם הפסיכולוגיות, שהשנאה במקום תהיה מידבקת.

אלון טל: חברות וחברי הכנסת, זה לא הגיוני.

אלון טל: הכותל המערבי, המקום הקדוש ביהדות, הפך לזירה מסוכנת יותר מסיורים חמושים בלב שטחי A ביהודה ושומרון.

אלון טל: איך זה ייתכן?

אלון טל: האלימות ברחבת הכותל נמשכת עד היום.

אלון טל: בראש חודש ניסן האחרון כוס קפה רותח נזרקה על ענת הופמן, יושבת-ראש ארגון; דבר לא נעשה נגד הפורע.

אלון טל: בראש חודש תמוז הושחתו 39 סידורים של נשות הכותל בידי המון זועם; עד היום, למרות עדויות מצולמות, דבר לא נעשה.

אלון טל: רק בשבוע שעבר, בראש חודש חשוון, ראיתי במו עיניי את האלימות נגד נשות הכותל, ובהן תמי גוטליב, סגנית יו"ר הארגון.

אלון טל: הן חטפו בעיטות ומכות מנערות שהגיעו בצורה מאורגנת להפריע לתפילה.

אלון טל: כאשר פנו למאבטחים, הם התעלמו מהן בהפגנתיות.

אלון טל: הכותל המערבי מנוהל כאוטונומיה נפרדת.

אלון טל: מבחינה חוקית, האבטחה במקום איננה בידי משטרת ישראל אלא באחריות שמואל רבינוביץ', המחזיק בכפל תפקידים – רב הכותל ויו"ר הקרן למורשת הכותל.

אלון טל: תחושתי היא כי אופי המאבטחים הוא כרוח המפקד – תיעוב כלפי נשות הכותל.

אלון טל: רב הכותל הפך את נשות הכותל למטרה קבועה להתעמרות: תחילה פסק שאסור להן אפילו להתעטף בטלית; אחר כך, לאחר שהפסיד בבית המשפט בעניין, הוא מוצא כל דרך אפשרית למנוע מהן להכניס ספר תורה.

אלון טל: חשוב לציין שיש בכותל מאות ספרי תורה, לגברים בלבד, והוא מקפיד בכל ראש חודש להפעיל את מערכת ההגברה על מנת שקולן של נשות הכותל חלילה לא יישמע.

אלון טל: המאבטחים יודעים היטב על הגיבוי שיקבלו מלמעלה.

אלון טל: התוצאה היא טרגדיה.

אלון טל: בעולם היהודי הכותל המערבי, השריד האחרון של בית המקדש, המקום הקדוש ביותר ביהדות, שתמיד היה משאת נפשם של העולים לרגל, הפך לסמל של חוסר סובלנות, אלימות ואפליה.

אלון טל: הגיע הזמן שהכנסת תתערב.

אלון טל: לכן אני מבקש להעביר את הנושא לדיון בוועדה לשירותי דת יהודיים.

אלון טל: יש לבדוק את אופן התנהלות הגופים המנהלים את האתר, אולי האתר החשוב ביותר במדינת ישראל.

אלון טל: בעיקר יש לבחון ברצינות את קציבת כהונתו של רב הכותל, כמו שמקובל אצל בכירים אחרים בשירות המדינה.

אלון טל: בקרוב נזכה למתווה חדש בכותל ויצירת רחבה שוויונית לתפילה.

אלון טל: זה צעד חשוב בהחזרת הכותל לחיק כלל יהדות העולם והחזרת ההרמוניה למקום, אבל זה לא מספיק.

אלון טל: כל מערכת בריאה מבינה את החשיבות של ההתחדשות.

אלון טל: ראוי שבשורת השינוי של ממשלת השינוי תגיע גם לכותל המערבי.

אלון טל: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה לחבר הכנסת אלון טל.

מנסור עבאס: דעה נוספת – – –

קריאה: – – –

מנסור עבאס: עמדת הממשלה – השרה יפעת שאשא ביטון.

יפעת שאשא ביטון: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני משיבה בשמו של שר הדתות מתן כהנא כלשונו, כפי שהוא כתב את הדברים.

יפעת שאשא ביטון: אלו הם דבריו: חברי הכנסת היוזמים, בואו נקרא לילד בשמו – הטענות שהעליתם מופנות כלפי רב הכותל.

יפעת שאשא ביטון: אני ער לפרסומים שהיו בעת האחרונה בכלי התקשורת בנוגע לרב הכותל והמקומות הקדושים, הרב שמואל רבינוביץ'.

יפעת שאשא ביטון: לרב רבינוביץ' יש זכויות רבות, ויחד עם זאת אסור לחרוץ גורלות על סמך דיווחים המתפרסמים בתקשורת.

יפעת שאשא ביטון: נכון יהיה לברר את התלונות במקומות הנכונים ולא מעל דפי העיתון.

יפעת שאשא ביטון: רב הכותל הוא עובד מדינה ונמנה עם הסגל הבכיר שבה.

יפעת שאשא ביטון: אשר על כן, הוא כפוף לנציבות שירות המדינה, ולכן הכתובת לטיפול ובירור התלונות בעניינו היא נציבות שירות המדינה.

יפעת שאשא ביטון: על כן, ככל שלחברי הכנסת המציעים יש טענות כלפי רב הכותל, אני מציע להפנות אותן לנציב.

יפעת שאשא ביטון: באשר להתרחשויות והמריבות סביב רחבת הכותל המערבי, אני מבקש רק להגיד שאני מייחל ליום שבו הכותל המערבי יהפוך להיות מקום של אחדות ולא של מריבות בין יהודים.

יפעת שאשא ביטון: אני יכולה רק להוסיף על זה: אמן.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון.

מנסור עבאס: דעה נוספת – נתחיל עם חבר הכנסת גלעד קריב.

גלעד קריב: לא דעה נוספת, הודעה אישית.

מנסור עבאס: אז בסיום ההצבעה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ינון אזולאי.

ינון אזולאי: אף אחד לא הזכיר את השם שלו.

מנסור עבאס: מה?

ינון אזולאי: אף אחד לא הזכיר את השם שלו.

משה אבוטבול: לא הזכרנו את השם שלו.

גלעד קריב: לא צריך להזכיר את השם.

משה אבוטבול: לא הזכירו שום דבר.

יעקב מרגי: דעה אחרת?

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

משה גפני: הוא לא יכול להגיד הודעה אישית, לא הזכרנו אותו בכל ההצעה – – –

מנסור עבאס: תשאירו את זה לשיקול דעתנו, רבותיי.

ינון אזולאי: אבל זה מה שהתקנון קובע – – –

משה אבוטבול: ממילא אנחנו לא – – –

מנסור עבאס: כן, חבר הכנסת ינון אזולאי, דקה, בבקשה.

יואב בן צור: – – –

מנסור עבאס: לא, עמדה נוספת לחברי הכנסת ינון אזולאי, משה אבוטבול ואיתמר בן גביר.

מנסור עבאס: בבקשה.

יצחק פינדרוס: איפה הוצאת אותי?

מנסור עבאס: אה, ופינדרוס.

מנסור עבאס: בואו נקשיב, חברים.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, קודם כול, תודה רבה.

ינון אזולאי: דיברו פה על נשות הכותל.

ינון אזולאי: אין מושג כזה "נשות הכותל", יש נשות הפרובוקציה, נשות השנאה – זה מה שיש.

ינון אזולאי: אין נשות הכותל, תכניסו את זה טוב טוב לראש.

ינון אזולאי: נשות הפרובוקציה.

ינון אזולאי: יושב פה רפורמי, חבר כנסת, שאמר בריאיון שמבחינתו היו בונים את הכותל בתל אביב.

ינון אזולאי: אז אני לא מבין, אם היו בונים את הכותל בתל אביב – הוא רק צריך להבין שבית המקדש נחרב בירושלים, ואם היו בונים את זה כבר בתל אביב, אז שייקח את הדברים שלו ויתפלל לאיזה חתיכת אבן בתל אביב.

ינון אזולאי: אם הם לא מבינים והם לא מאמינים בדברים העתיקים, הגיע הזמן שגם לא יבואו לריב על הכותל.

ינון אזולאי: שייקחו את הרגליים שלהם, יזוזו מהכותל, יעופו מהכותל, ילכו לתל אביב, ימצאו אבן, ישתחוו לה, כמו שהם רגילים לעשות.

ינון אזולאי: הרי אין להם אלוקים, אין להם כלום; יש להם רק שנאה, רק תחרות, רק איך להרוס את היהדות.

ינון אזולאי: הגיע הזמן שנגיד שהרפורמים הם תקלה, הם תאונה, הם לא באמת אנשים שבאו לעשות טוב ליהדות.

ינון אזולאי: אין זרמים ביהדות.

ינון אזולאי: יהדות יש אחת, רפורמים יש הרבה.

ינון אזולאי: שילכו, יפתחו לעצמם דת, יפתחו לעצמם מדינה, מה שהם רוצים.

מנסור עבאס: תודה.

ינון אזולאי: הגיע הזמן.

ינון אזולאי: די, מספיק, נמאסו.

ינון אזולאי: שילכו.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ינון אזולאי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה.

מנסור עבאס: דקה, אנא מכם.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לבוא ולומר שאם הכותל, שאמור לסמל את השלום, את האחדות של העם היהודי – כמה התגעגענו עד שכבשנו את הכותל חזרה, ופתאום מגיעות קבוצות שבעצם הנושא של הדת, קורבנות, בית המקדש, לא מדבר אליהן בכלל.

משה אבוטבול: זה לא שהם מאמינים בזה; הם רוצים לבוא עכשיו להכתיב שתהיה להם רחבה ולעשות שם את התפילות בדיוק בניגוד להלכה.

משה אבוטבול: עכשיו, הבן אדם שמנווט בצורה נבונה ונכונה ביותר את הכותל כבר שנים רבות, עשרות בשנים, הרב רבינוביץ', שצריך לדאוג לכל המגזרים ולדאוג לכל הרגישויות – פתאום מגיע מישהו ומשתמש בחסינות, שבעצם נועדה לדברים אחרים, כדי לעשות – תאר לעצמך כמה אתם כועסים כשאיזה חבר כנסת מגיע, עבאס, ליישובים שלכם ומנסה להתגרות בכם, איזו הרגשה יש.

משה אבוטבול: תשאלו את בן גביר מה קרה איתו לפני כמה ימים, כשהוא רק הגיע לשם.

משה אבוטבול: לאיפה?

משה אבוטבול: לכפר קאסם.

משה אבוטבול: מה אמרו לו?

משה אבוטבול: אתה לא רצוי פה, אתה לא זה.

משה אבוטבול: כולם הבינו שזה סתם פרובוקציה.

משה אבוטבול: בדיוק אנחנו מסתכלים על אותו אדם, המיותר הזה, שהוא יושב-ראש ועדת חוכא ואטלולא, כן?

משה אבוטבול: אז לכן, מבחינתנו נעמוד חזק לחזק את הרב רבינוביץ', שעושה עבודת קודש, ונעמוד כחומה בצורה נגד השיקוץ המתועב הזה, שמנסה לשנות את הסטטוס קוו בכותל הקדוש לכולנו.

משה אבוטבול: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת משה אבוטבול.

מנסור עבאס: חבר הכנסת איתמר בן גביר, בבקשה.

מנסור עבאס: דקה.

איתמר בן גביר: יושב-ראש הישיבה, כנסת נכבדה, אני מתחבר לדברים של חבר הכנסת אבוטבול, ולא שאני משווה – כי זכותנו על הר הבית אינה ניתנת לערעור, זה בית המקדש שלנו, שם היה ושם יהיה, בעזרת השם – אבל אני רק שואל: אם אני הייתי הולך מחר בבוקר עם דגל ישראל או עם ספר תורה ונכנס – לא להר הבית, לשטח הר הבית, ששם יהודים מסתובבים ונכנסים, אלא למסגד אל-אקצא – מה היית אומר, חבר הכנסת אלון טל?

איתמר בן גביר: מה הייתם אומרים?

איתמר בן גביר: הייתם זועקים, אומרים שזה חמור ושזה חוצפה ושזה פגיעה.

איתמר בן גביר: אבל אתם צבועים, אתם צבועים ודו-פרצופיים, וזאת ההתנהלות שלכם, כך היא נראית.

אלון טל: אתה מכחיש – – –

איתמר בן גביר: כך היא נראית.

איתמר בן גביר: אתה – אם אני הייתי נכנס עם ספר תורה למסגד אל-אקצא, מה אתה היית אומר, מה אתה היית אומר?

איתמר בן גביר: אתה היית הראשון שיוצא ואומר: זה לא בסדר, זה לא יפה, זה לא נאה.

איתמר בן גביר: חבורת צבועים, חבורת דו-פרצופיים.

איתמר בן גביר: מה שחשוב לכם זה לפגוע, זה לעשות פרובוקציה, זה להתסיס, זה לעורר מדנים.

איתמר בן גביר: זה אתם.

מנסור עבאס: חבר אחרון – חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, אני שמעתי את השרה מצטטת את אותו שר שנמצא כרגע בבחריין ואומרת שהיא רוצה שהכותל המערבי יהיה מקום של שלום.

יצחק פינדרוס: אני חייב לומר לך שאני מזועזע.

יצחק פינדרוס: יש קבוצה פרובוקטיבית שקוראת לעצמה "נשות הפרובוקציה", ש-30 שנה באה פעם ב-30 יום.

יצחק פינדרוס: אני רוצה רק לומר דבר אחד: כשהן התחילו לפני 30 שנה, הגיעו לכותל 300,000 איש בשנה.

יצחק פינדרוס: היום מגיעים מעל שלושה מיליון יהודים, מצביעים ברגליים, בגלל ההתנהלות של הכותל המערבי.

יצחק פינדרוס: איך הם מעיזים להשוות?

יצחק פינדרוס: מגיעה קבוצה פרובוקטיבית שעוברת כבר 30 שנה על החוק, כל פעם עוברים עוד צעד, באים לבית המשפט לקבל סעד ועוברים צעד נוסף, מעבר לבית המשפט; משתמשים בחסינות של איזה חבר כנסת שנבחר פה בתאונת דרכים עוד פעם לעבור על החוק, וכולנו שותקים, כשהמקום מתנהל.

מנסור עבאס: כן.

יצחק פינדרוס: הכי אני מתפלא על הדובר הראשון כאן בדיון.

יצחק פינדרוס: מה היה קורה אם היינו עושים את זה בכל מקום אחר?

יצחק פינדרוס: מקום שמתנהל בשקט, ברוגע, מיליוני איש מגיעים ברוגע, והייתה נכנסת לשם קבוצה פרובוקטיבית פעם אחר פעם – מה היו עושים?

מנסור עבאס: כן.

יצחק פינדרוס: ולכן ההצעה שלי היא להעביר את זה לוועדת הפנים – לפחות מישהו שיודע לכבד דת.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

מנסור עבאס: השרה יפעת שאשא, את מסכימה להעביר את זה לוועדת הפנים?

ינון אזולאי: לא, לדיון במליאה.

מיכאל מלכיאלי: דיון במליאה.

מנסור עבאס: אז אנחנו – – –

יצחק פינדרוס: במליאה.

מנסור עבאס: שנייה, שנייה.

ינון אזולאי: לפי התקנון זה דיון במליאה.

יפעת שאשא ביטון: למה במליאה?

ינון אזולאי: זה התקנון.

ינון אזולאי: כשיש מחלוקת זה הולך למליאה.

יצחק פינדרוס: דיון במליאה.

גלעד קריב: הממשלה מציעה להעביר את זה לוועדה.

גלעד קריב: הממשלה מציעה להעביר את זה לוועדה.

יפעת שאשא ביטון: לפחות דיון בוועדת הכנסת – – –

מיכאל מלכיאלי: מליאה, מליאה.

משה גפני: מה הנתון שלך – – –

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אני – – –

יפעת שאשא ביטון: שיבוא לדיון – – –

משה גפני: אם אנחנו מבקשים מליאה והם ועדה – – –

גלעד קריב: הם מבקשים במליאה ואנחנו מבקשים דיון בוועדה.

גלעד קריב: בואו נצביע.

מנסור עבאס: הממשלה מציעה לוועדת – – –

יפעת שאשא ביטון: – – – אמורה להצביע – – –

גלעד קריב: לוועדת – – –

משה אבוטבול: אנחנו מציעים מליאה.

משה אבוטבול: מליאה.

מנסור עבאס: שנייה, שנייה, המציעים הם שתי קבוצות – גם אתם וגם חבר הכנסת מוסי רז.

יצחק פינדרוס: אז אין בעיה, תעלה להצבעה – – –

משה אבוטבול: למליאה, למליאה.

מנסור עבאס: אז אנחנו נעביר את זה – – –

יצחק פינדרוס: לא, במליאה, דיון במליאה.

יצחק פינדרוס: הצבעה על דיון במליאה – – –

אלון טל: אדוני, יש – – –

קריאות: – – –

יפעת שאשא ביטון: אדוני היושב-ראש, אנחנו – – –

מנסור עבאס: שנייה, שנייה.

אלון טל: אדוני, ועדת הכנסת – – –

מנסור עבאס: חברי הכנסת, קצת סבלנות.

מנסור עבאס: מזכירת הכנסת תיתן לנו את ההנחיות ואז נפעל בהתאם.

יצחק פינדרוס: דיון במליאה.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אתם שמתם לב שכמעט לכל הדוברים נתתי את הזמן המלא בנוסף?

מנסור עבאס: כי אני מבין שזה נושא רגיש.

יצחק פינדרוס: יש לך כבוד לדת.

מיכאל מלכיאלי: עליך אין תלונות.

קריאה: – – – אין לנו תלונות ליושב-ראש.

מנסור עבאס: לכן, אני מבקש מכם קצת סבלנות ושנכיל אחד את השני.

משה אבוטבול: אני, לא אכפת לי שתיקח גם את ועדת החוקה.

משה אבוטבול: אין לי בעיה שתהיה גם אתה – – –

קריאה: – – – הם לא רלוונטיים, תעבירו את זה למליאה.

מנסור עבאס: קודם כול, חברי הכנסת, אנחנו נצביע קודם על הכללה, בעצם המשך דיון במליאה, ואחר כך, אם – – –

יפעת שאשא ביטון: תעבירו את זה למליאה.

מנסור עבאס: בעד זה למליאה.

מנסור עבאס: בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 10

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: אוקיי, עשרה חברי כנסת בעד, שניים מתנגדים.

מנסור עבאס: ההצעה לסדר-היום: ההתנהלות לאחרונה בראש חודש ברחבת הכותל המערבי, עוברת להמשך דיון במליאה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעה הבאה לסדר-היום, הצעה – – –

קריאה: – – –

מנסור עבאס: כן, אנחנו מאפשרים לחבר הכנסת גלעד קריב להגיב על הדברים.

מנסור עבאס: בבקשה, חמש דקות.

מנסור עבאס: נסיים מוקדם יחסית.

מנסור עבאס: חמש דקות, אדוני.

גלעד קריב: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי וחברות כנסת נכבדים, דומני שדי במחזה הזה של חברי הכנסת מן הסיעות החרדיות העוזבים את האולם על מנת שלא לשמוע את תגובתי על דברי ההשמצה שלהם על מנת להבהיר לציבור שצופה בנו במה אנחנו עוסקים.

איתמר בן גביר: – – –

מנסור עבאס: חבר הכנסת איתמר בן גביר, חבר הכנסת גלעד קריב הקשיב לכל הדברים שלכם, אז אנא ממך.

איתמר בן גביר: – – – אני אמרתי: כשיוצאים כשאני מדבר, אתה גם אומר משהו?

גלעד קריב: דרך אגב, חבר הכנסת בן גביר, אתה יודע את מנהגי בעניין.

איתמר בן גביר: לא אתה.

איתמר בן גביר: אני שואל.

גלעד קריב: אתה יודע את מנהגי.

גלעד קריב: אני עכשיו מוסר את ההודעה האישית שלי.

גלעד קריב: די, לטעמי, אדוני היושב-ראש, במחזה הזה של חברי כנסת שאינם מסוגלים לשמוע את תגובתו של העמית, של חבר הכנסת שזה עתה הם השמיצו.

גלעד קריב: הציבור הישראלי רואה את הדברים, והציבור הישראלי ויהודי העולם יודעים היטב מי מאמין שהבית הזה, שמדינת ישראל היא המדינה של כל חוגי וקהילות העם היהודי, אלה היושבים כאן ואלה היושבים בתפוצות, לצד עובדת היותה גם של מדינתם של אזרחים לא יהודים.

גלעד קריב: והאמת היא שהתגובה הטובה ביותר על המחזה המביש הזה, שכולו מעיד על קנאות וקיצוניות וחוסר סובלנות וחוסר כבוד לאחר, התגובה הטובה ביותר לדברים האלה היא להותיר אותם ללא מענה.

גלעד קריב: כי הציבור הישראלי חכם דיו.

גלעד קריב: הוא מצביע בהמוניו בשנים האחרונות נגד הכפייה שיוצאת משעריו של הממסד הרבני בהרבה מאוד תחומים.

גלעד קריב: אבל מכיוון שנשמעו כאן טענות לגבי השימוש בזכות החסינות, וכאן הדבר כבר נוגע לכבודה של הכנסת, מן הראוי להשיב ולהעמיד דברים על דיוקם.

גלעד קריב: אדוני היושב-ראש, בשנת 2010 התקין הממונה על המקומות הקדושים, הרב שמואל רבינוביץ', בחוסר סמכות, נוהל האוסר הכנסת ספרי תורה פרטיים לרחבת הכותל, תוך שהוא מציין בנוהל שהמטרה היא לסכל את תפילתן של נשות הכותל.

גלעד קריב: בשנת 2013 ניתנה פסיקה ברורה של בתי משפט במדינת ישראל שקובעת שתפילתן של נשות הכותל, לרבות קריאה בתורה, חייבת להיחשב לחלק ממנהג המקום ברחבת הכותל.

גלעד קריב: ולכן, הטענה שנשמעה כאן כאילו הכנסת ספר תורה לרחבת הכותל היא עבירה על החוק ועל הדין, אין בה דבר וחצי דבר.

גלעד קריב: והראיה הטובה ביותר היא שנשות הכותל, לצערי, נאלצו "להגניב" ספר תורה – אוי לבושה שצריך להגניב ספר תורה אל רחבת הכותל – כבר עשרות פעמים, והיועץ המשפטי לממשלה לא הורה על נקיטת כל צעד נגדן, מכיוון שיודע היועץ המשפטי לממשלה שעל פי פסיקת בתי המשפט במדינת ישראל אין מניעה להכניס ספר תורה לכותל ואין כל איסור על נשות הכותל להתפלל כמנהגן.

איתמר בן גביר: ואם אני אכניס ספר תורה למסגד, אתה תהיה בעד?

איתמר בן גביר: אתה תהיה בעד – – –

גלעד קריב: ולכן, אני השתמשתי בחסינותי, אני השתמשתי בחסינותי לא על מנת לעקוף את הוראות הדין במדינת ישראל אלא למנוע מסדרני הקרן למורשת הכותל המערבי להפר פסיקה – – – מפורשת.

איתמר בן גביר: – – –

גלעד קריב: זה כבר לא קריאת ביניים.

מנסור עבאס: חבר הכנסת בן גביר.

איתמר בן גביר: מותר לשאול שאלה.

גלעד קריב: – – –

מנסור עבאס: תן לו להשלים.

מנסור עבאס: אולי ירצה להשיב לך אחר כך.

מנסור עבאס: קצת סבלנות, קצת סבלנות.

איתמר בן גביר: שיענה לי.

גלעד קריב: אם ייתן לי היושב-ראש עוד זמן לענות לך, אענה לך.

גלעד קריב: אחזור על דבריי.

גלעד קריב: אני ניצלתי את חסינותי הפרלמנטרית לא על מנת להפר את הוראות הדין אלא על מנת לקיים את פסיקת בית המשפט במדינת ישראל ולמנוע מסדרני הקרן למורשת הכותל המערבי ומהממונה על המקומות הקדושים להפר בעצמם את הדין.

גלעד קריב: בדקה שנותרה לי, חשוב להזכיר עוד דבר אחד – את צביעותם של חברי הכנסת החרדים, וכאן אחזור על דבר שכבר אמרתי מעל הדוכן הזה, ובכך אסיים: חבר הכנסת גפני וחבר הכנסת ליצמן וחבר הכנסת דרעי היו בסוד מתווה הכותל.

גלעד קריב: חצי שעה לפני שממשלת נתניהו הצביעה על אישור מתווה הכותל קיבלתי טלפון, קיבלתי טלפון מהעוזר של מזכיר הממשלה אביחי מנדלבליט, שביקש מאיתנו – – –

מיכאל מלכיאלי: אתה משקר, אתה משקר פעם נוספת.

מיכאל מלכיאלי: זה לא נכון.

מיכאל מלכיאלי: אתה משקר פה עוד פעם ועוד פעם.

מיכאל מלכיאלי: שקר שחוזרים עליו מאה פעם לא – – – זה לא נכון.

מיכאל מלכיאלי: אתה שקרן ואתה מזלזל בכנסת.

מיכאל מלכיאלי: לא משקרים – – – כל כמה דקות משקר.

מיכאל מלכיאלי: שקרן.

מיכאל מלכיאלי: שקרן.

גלעד קריב: אדוני, מגיע לי הזמן שלי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת מיכאלי, בבקשה.

גלעד קריב: אני אמשיך.

גלעד קריב: אתם יכולים לצעוק – – –

מיכאל מלכיאלי: אתה שקרן – – – חצוף, שקרן.

גלעד קריב: אתם יכולים לצעוק מכיוון שאתם נתפסים בקלונכם.

גלעד קריב: המפלגות החרדיות הסכימו למתווה הכותל.

גלעד קריב: שלושה ימים לפני האישור בממשלה ד"ר אביחי מנדלבליט והרב שמואל רבינוביץ' ערכו סיור לחבר הכנסת גפני, חבר הכנסת ליצמן וחבר הכנסת דרעי, על מנת להציג להם את פרטי המתווה, והם נתנו את הסכמתם.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת גלעד.

גלעד קריב: עוד משפט אחד, אחרי כל ההפרעות, אדוני.

גלעד קריב: עוד משפט אחד.

גלעד קריב: אחרי הלחץ שהופעל עליהם הם נסוגו ממתווה הכותל.

איתמר בן גביר: הוא לא ענה לי – – – מה עם ספר תורה במסגד?

גלעד קריב: ב-24 שעות ניתן להביא שקט ושלווה לכותל אם ייושם מתווה הכותל במלואו ותיושם הפשרה.

גלעד קריב: ואני מודיע לכם, חברי הכנסת החרדים, על אפכם ועל חמתכם ניישם את מתווה הכותל בממשלה הזו, ועד אז נשות הכותל יתפללו כמנהגן עם ספר תורה בעזרת הנשים.

גלעד קריב: היהדות לא שייכת לכם – – – מדינת ישראל לא שייכת לכם.

גלעד קריב: תתרגלו.

איתמר בן גביר: – – –

מיכאל מלכיאלי: שקרן.

מיכאל מלכיאלי: לך מפה.

מיכאל מלכיאלי: אתה לא רצוי פה.

גלעד קריב: אני לא שואל אותך.

איתמר בן גביר: הוא לא ענה.

איתמר בן גביר: הוא אמר שהוא יענה לי והוא לא ענה.

מנסור עבאס: תודה לחבר הכנסת גלעד קריב.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: << הלסי >> בחינת הטענה כי רפורמת הכשרות הנלוזה נהגתה על ידי המכון הישראלי לדמוקרטיה << הלסי >>

מנסור עבאס: נעבור להצעה לסדר-היום בנושא: בחינת הטענה כי רפורמת הכשרות הנלוזה נהגתה על ידי המכון הישראלי לדמוקרטיה, מס' 450.

מנסור עבאס: יציג את ההצעה חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, במקומו של חבר הכנסת יעקב מרגי.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: עשר דקות, מיכאלי.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: האמת היא שלפני שאני הולך לדבר על הנושא שלשמו התכנסנו, נושא הכשרות, אני לא יכול שלא להגיב על דברי ההבל שנאמרו כאן ממש לפני כמה דקות.

מיכאל מלכיאלי: שקר שחוזרים עליו כמה פעמים – בסוף אף אחד לא יאמין לו.

מיכאל מלכיאלי: אף אחד מהנציגות החרדית, ודאי לא מהרבנים החרדים, לא שיתף פעולה, חלילה, עם לתת לאנשים המוזרים האלה, שאין להם ריח של יהדות – אין בינך לבין המסורת של ישראל כלום.

גלעד קריב: דרעי, ליצמן וגפני הסכימו למתווה הכותל, ואתה משקר במצח נחושה.

מיכאל מלכיאלי: אין בינך לבין המסורת של ישראל כלום.

מיכאל מלכיאלי: אתה לא רצוי בכנסת ישראל.

מיכאל מלכיאלי: תצא החוצה.

מיכאל מלכיאלי: תשאיר אותנו לבד.

מיכאל מלכיאלי: יותר טוב לנו.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לומר שאנחנו נעשה הכול ונמשיך להילחם בגופנו כדי שהאנשים האלה לא יזהמו את הכותל, שהאנשים האלה לא יבואו למקום הטהור והקדוש הזה, שמשם כתוב שנברא העולם – מהר הבית, מהמקום הזה ששם אברהם עקד את בנו.

מיכאל מלכיאלי: שם התחיל העולם, שם התחיל עם ישראל – –

יצחק פינדרוס: אפשר לחזור, הוא יצא.

מיכאל מלכיאלי: – – ולא ניתן לאנשים שבאים בדמות כאילו-יהדות, מזויפת, לבוא לזהם ולטמא את המקום הזה.

מיכאל מלכיאלי: עכשיו לנושא שלשמו התכנסנו.

מיכאל מלכיאלי: אני לא אנצל את כל הזמן שלי, רק אדוני היושב-ראש, יש בתקופה האחרונה מסע תקשורתי נורא ואיום שמנוהל בידי כהנא, בנט ועוד קבוצת אנשים שגנבו את המצביעים שלהם ובנו ככה ממשלה שמאלנית, יפה כזאת, נחמדה, ואין דבק אמיתי שמאחד – – –

עופר כסיף: אני מבקש שלא להשמיץ את השמאל.

מיכאל מלכיאלי: לאט-לאט.

מיכאל מלכיאלי: בנט זה באמת מושמץ, מסכים איתך.

מיכאל מלכיאלי: להיות ליד בנט זה לא כבוד גדול, אני מסכים איתך.

מיכאל מלכיאלי: עופר, פה נרשמה הסכמה בינינו.

מיכאל מלכיאלי: אין דבק לממשלה הזאת, אז יש נושא אחד שיש עליו הסכמה: כל מקום שקשור לחרדים, לדת – תכה בהם.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה – ואת אישה מסורתית, ואין לי ספק שנושא היהדות חשוב לך לא פחות מלהרבה אנשים.

מיכאל מלכיאלי: רק חשוב, גברתי השרה, שאת תדעי דבר אחד: רפורמת הכשרות שאמורה להגיע להצבעה תעשה שני דברים: קודם כול, היא תייקר את המחיה.

מיכאל מלכיאלי: כל הסיפור שלו זה רק המחיה?

מיכאל מלכיאלי: זה לא נכון, ועכשיו אני אסביר גם למה.

מיכאל מלכיאלי: דבר שני – היא תביא לנו הרבה יותר אוכל לא כשר, ואני אסביר למה.

מיכאל מלכיאלי: יש בעיות ברבנות שצריכים לתקן אותן.

מיכאל מלכיאלי: מערך הכשרות היום – צריך לשפר אותו, וטוב תעשה כל ממשלה שתיכנס לבדוק אותו, יחד עם מועצת הרבנות הראשית, מה לתקן.

מיכאל מלכיאלי: נכון להיום, החל בנו, שבאים למסעדה לאכול, עד נותן הכשרות, יש חמישה מעגלים: יש את המשגיח, מפקח, עד רב העיר.

מיכאל מלכיאלי: המשגיח מקבל כסף מהמקום; משגיח–מושגח – בעיה, מכירים את הבעיה.

מיכאל מלכיאלי: כל המפקחים מעליו, אין להם שום קשר לכסף:

מיכאל מלכיאלי: רב העיר לא מקבל כסף; המפקח הארצי לא; המפקח על המשגיחים לא.

מיכאל מלכיאלי: יש כמה מעגלים שלאף אחד בהם אין אינטרס כספי בנתינת הכשרות, יש להם משכורות שלהם.

מיכאל מלכיאלי: אין להם קשר.

מיכאל מלכיאלי: מה שהרפורמה הזאת הולכת לעשות – כל המפקחים יהיו שייכים לאותו תאגיד.

מיכאל מלכיאלי: כלומר, פחות תעודה – פחות כסף לתאגיד; פחות כסף לתאגיד – יותר אינטרס של הבן אדם לזלזל ברמת הכשרות.

מיכאל מלכיאלי: מה שהולכים לעשות כאן, בדמות של כאילו לדאוג לכשרות – ייווצר מצב בדיוק הפוך, כי כל המפקחים יהיו בעלי אינטרס, יהיו שייכים לתאגיד.

מיכאל מלכיאלי: תבינו, גברתי השרה, כל מי ששומע אותי: אני ואת כנראה נאכל כשר, נאכל כשר, בעזרת השם.

מיכאל מלכיאלי: אבל בעוד שני דורות, עוד שלושה דורות, הנכדים שלנו והנכדים של האנשים בתל אביב, שלא בדיוק ידעו להבחין בין רמת כשרות טובה לאיזה מישהו שרלטן שיכתוב סתם "כשר", יבואו לסופר, יראו "כשר", יאכלו, ולא יהיה פיקוח אמיתי על זה.

מיכאל מלכיאלי: למה זה ייקר את המחיה, בשונה ממה שכהנא אומר?

מיכאל מלכיאלי: את יודעת, היום בד"ץ נותן כשרות.

מיכאל מלכיאלי: בואו נפתח את זה.

מיכאל מלכיאלי: הבד"ץ מסתמך על הבסיס של הרבנות.

מיכאל מלכיאלי: הרבנות נותנת כשרות, והבד"ץ בעצם מעליו, אין לו מפקח יום שלם שם, לכן האגרה היא גם מאוד נמוכה.

מיכאל מלכיאלי: כשהרבנות לא תהיה שם, כמו בהצעת החוק, יבוא הבד"ץ ויגיד: רגע, אני רוצה מפקח יום שלם שם.

מיכאל מלכיאלי: מפקח יום שלם יעלה המון כסף.

מיכאל מלכיאלי: בוועדה שאלתי את מנכ"ל משרד הדתות על הדבר הזה: תגיד לי, איך השר שלך אומר שזה מוזיל?

מיכאל מלכיאלי: הרי הבד"צים אומרים, אנחנו הולכים לשים משגיח יום שלם כי אין לנו את הבסיס של הרבנות.

מיכאל מלכיאלי: הוא פתח עיני עגל: תראה, אנחנו חושבים, וזה.

מיכאל מלכיאלי: אין מה להתחמק מזה.

מיכאל מלכיאלי: הבד"צים אומרים בפה מלא: אם לא תהיה רבנות מתחת, נשים משגיח יום שלם.

מיכאל מלכיאלי: עכשיו כולם בסוף ירצו בד"צים, כי רוב אזרחי מדינת ישראל רוצים לאכול כשר.

מיכאל מלכיאלי: מה הרפורמה הולכת לעשות?

מיכאל מלכיאלי: לייקר את מחיר האוכל.

מיכאל מלכיאלי: הבד"צים אומרים: נשים משגיח יום שלם, לא תהיה ברירה, כי אין את הכשרות הממלכתית הבסיסית.

מיכאל מלכיאלי: אז אני מצפה שהרפורמה הזאת, שכאילו מנסים להביך את הציבור החרדי בה, תיעלם מהעולם, בגלל שהדבר הזה, מה שהוא יעשה, הוא קודם כול יעשיר את קופת הבד"צים – זה דבר אחד – ודבר שני, זה יוריד את רמת הכשרות וייקר את המחיה.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: ואני כן הייתי חושב שצריך להביא את זה לוועדה לדיון יסודי יותר.

מנסור עבאס: תודה לך.

מנסור עבאס: השרה יפעת שאשא ביטון, שרת החינוך, תעלה ותשיב.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יפעת שאשא ביטון: חבריי חברי הכנסת, גם את התשובה הזאת אני נותנת בשמו של שר הדתות מתן כהנא כפי שהוא כתב אותה – –

יצחק פינדרוס: – – – ההשתלמות של העובדים בבחריין.

יפעת שאשא ביטון: – – ואלה הם דבריו: אמרתם צהר, אמרתם המכון הישראלי לדמוקרטיה, אמרתם התנועה הרפורמית.

יפעת שאשא ביטון: התשובה היא פשוטה הרבה יותר: תוכנית הכשרות שלי מתבססת על תוכנית אחרת, משנת 2018, שהביאה עימה את בשורת התאגידים, וקידם אותה שר הדתות לשעבר, חבר מפלגתכם, השר אזולאי, זיכרונו לברכה, שקיבל את אישור הרב הראשי לישראל הרב יוסף, אך בסופו של דבר לא יצאה אל הפועל.

יפעת שאשא ביטון: בזמן שאתם פועלים להשמיץ ולסלף במקום לשתף פעולה, כל משרדי הממשלה הרלוונטיים – המשרד לשירותי דת, משרד המשפטים, משרד האוצר ואנשי הרבנות הראשית – ישבו יחד לנסח את החוק.

יפעת שאשא ביטון: אבקש מהיו"ר ומחברי הכנסת להסתפק בתשובה זו.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: ואני רק אוסיף שבאמת נושא כל כך חשוב, שמובא לכנסת אחרי הרבה מאוד שנים, שמדובר כאן פעם אחר פעם – אני חושבת שנכון לעת הזאת להתכנס כולם, לדון בו ביחד ולראות איך מגיעים גם לפתרונות נכונים בתחום הזה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: אני בעד.

מנסור עבאס: חבר הכנסת מלכיאלי, לאן הצעת להעביר?

מיכאל מלכיאלי: ועדת הפנים.

מנסור עבאס: השרה יפעת מסכימה?

יפעת שאשא ביטון: כן.

מנסור עבאס: אז אנחנו מצביעים על העברת ההצעה לוועדת הפנים.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 5

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: חמישה חברי כנסת בעד, אז ההצעה לסדר-היום בנושא:

מנסור עבאס: בחינת הטענה כי רפורמת הכשרות הנלוזה נהגתה על ידי המכון הישראלי לדמוקרטיה, עוברת להמשך דיון בוועדת הפנים.

מיכאל מלכיאלי: עברה פה אחד.

מנסור עבאס: אני הצבעתי בעד.

משה אבוטבול: אני מציע ועדה, אם אפשר.

משה אבוטבול: לאיזה ועדה זה יעבור?

מנסור עבאס: עבר לוועדת הפנים.

מנסור עבאס: << הלסי >> נפגעי האסון במירון טרם קיבלו פיצויים, חרף התחייבות ממשלתית << הלסי >>

מנסור עבאס: נעבור להצעה לסדר-היום בנושא: נפגעי האסון במירון טרם קיבלו פיצויים, חרף התחייבות ממשלתית, מס' 445, של חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

מנסור עבאס: בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, האחים אנגלרד, יהושע, זיכרונו לברכה, ומשה נתן, זיכרונו לברכה; האחים אלחדד, משה מרדכי, זיכרונו לברכה, ויוסף דוד, זיכרונו לברכה; הילד ידידיה משה חיות, זיכרונו לברכה; הילד אלעזר יצחק קולטי, זיכרונו לברכה; הנער משה לוי, זיכרונו לברכה; הבחור נחמן קירשבוים, זיכרונו לברכה; הבחור אליהו כהן, זיכרונו לברכה; הבחור יוסף יהודה לוי, זיכרונו לברכה; הבחור ישי מועלם, זיכרונו לברכה; הבחור יוסף מסטורוב, זיכרונו לברכה; הבחור חיים ראק, זיכרונו לברכה; הבחור שלמה זלמן ליבוביץ, זיכרונו לברכה; הבחור דניאל מוריס, זיכרונו לברכה; הבחור יעקב אלחנן סטרוקובסקי, זיכרונו לברכה; הבחור אריאל אחדות, זיכרונו לברכה; הבחור אברהם דניאל אמבון, זיכרונו לברכה; הבחור משה בן שלום, זיכרונו לברכה; הבחור דובי שטיינמץ, זיכרונו לברכה; הבחור מנחם קנובלוביץ', זיכרונו לברכה; הבחור ידידיה אשר פוגל, זיכרונו לברכה; הבחור יוסף עמרם טאובר, זיכרונו לברכה; הרב יוסף גרינבוים, זיכרונו לברכה; הבחור יוסי קאהן, זיכרונו לברכה; הרב משה ברגמן, זיכרונו לברכה; הרב שמחה בונים דיסקינד, זיכרונו לברכה; רב חיים עוזר סלר, זיכרונו לברכה; הרב ישראל אלנקווה, זיכרונו לברכה; הרב מנחם אשר זקבך, זיכרונו לברכה; הרב מרדכי יואל פאקעטא, זיכרונו לברכה; הרב אליעזר צבי יוזעף, זיכרונו לברכה; הרב יהודה לייב רובין, זיכרונו לברכה; הרב יונתן חברוני, זיכרונו לברכה; הבחור אלקנה שילה, זיכרונו לברכה; הרב דוד קרויס, זיכרונו לברכה; הרב שרגא גשטטנר, זיכרונו לברכה; הרב שמואל צבי קלגסבלד, זיכרונו לברכה; הרב שמעון מטלון, זיכרונו לברכה; הרב אלעזר גולדברג, זיכרונו לברכה; הרב חן דורון, זיכרונו לברכה; הרב אליעזר גפנר, זיכרונו לברכה; הרב חנוך סלוד, זיכרונו לברכה; הרב אריאל צדיק, זיכרונו לברכה; הרב משה צרפתי, זיכרונו לברכה.

מיכאל מלכיאלי: 45 הרוגי מירון – 45 נשמות, 45 משפחות, 45 אנשים, משפחות, מעגלים ומעגלי-מעגלים שעולמם נחרב עליהם.

מיכאל מלכיאלי: אין ספק – האירוע האזרחי הגדול ביותר מקומה של מדינת ישראל עד היום.

מיכאל מלכיאלי: לא יהיה אזרח, לא יהיה אדם שישכח איפה הוא היה בל"ג בעומר, מתי הוא קיבל את הבשורה, והתהליך, עד שהבינו כולם את הממדים הענקיים של האסון הזה.

מיכאל מלכיאלי: האסון, לצערי הרב, תפס פתאום ממדים פוליטיים – מי בעד, מי נגד, מנסים להביך קבוצה מסוימת.

מיכאל מלכיאלי: ממשלה שלמה הייתה עסוקה: כן ועדת חקירה, לא ועדת חקירה.

מיכאל מלכיאלי: השר בני גנץ, יו"ר כחול לבן, לקח את זה כהבטחת בחירות שלו.

מיכאל מלכיאלי: קיימו את ההבטחה, הקימו ועדת חקירה – הכול בסדר.

מיכאל מלכיאלי: פונים אליי אנשים, אדוני היושב-ראש, משפחות, שנמצאים בטיפולים פסיכולוגיים עם הילדים הקטנים, הורים שלצערנו עזבו את מקום העבודה שלהם.

מיכאל מלכיאלי: אין, שלא נדע, מי שפגש מקרוב את משפחת השכול, ולא משנה מאיזו סיבה, יודע שהחיים נעצרים.

מיכאל מלכיאלי: אנשים לא יכולים לצאת לעבוד.

מיכאל מלכיאלי: אנשים – שגרת היום שלהם נעצרת באותו יום.

מיכאל מלכיאלי: זה יום אחר, זה משפחה אחרת, זה אנשים אחרים.

מיכאל מלכיאלי: יש אנשים שאני מכיר באופן אישי שאיבדו ילדים באסון הנוראי הזה – האימא לא יוצאת מהבית, היא לא יוצאת בבית.

מיכאל מלכיאלי: היא נשארת בבית, מבכה את אובדן הילד שלה.

מיכאל מלכיאלי: מדינה שלמה הייתה עסוקה ימים, שבועות וחודשים באסון בהיבט הפוליטי, האחריות שצריך לטפל בזה.

מיכאל מלכיאלי: אף אחד לא חושב שהמדינה צריכה להכניס את היד לכיס לעזור למשפחות.

מיכאל מלכיאלי: הם צריכים להתגלגל בכל מיני עמותות?

מיכאל מלכיאלי: למה זה ככה?

מיכאל מלכיאלי: כשיעקב אשר הציע איזו הצעת חוק בנדון צעקו לו "פופוליסט", דחו אותו בצורה מאוד מאוד שרירותית וחוצפנית.

מיכאל מלכיאלי: אמרו, אנחנו נטפל, אנחנו נדאג.

מיכאל מלכיאלי: שום דבר.

מיכאל מלכיאלי: מדינה שלמה הייתה עסוקה בהיבטים פוליטיים, ניסו לגרור את האירוע באמת הנורא הזה.

מיכאל מלכיאלי: אין אחד, לא משנה אם הוא היה בעד או התנגד, זה לא משנה, שאמר שצריכים לעצור את הכול ולבדוק לאן אנחנו הולכים.

מיכאל מלכיאלי: מישהו מהמדינה?

מיכאל מלכיאלי: איפה שר הרווחה?

מיכאל מלכיאלי: איפה בני גנץ, שהתהדר?

מיכאל מלכיאלי: איפה הנוכל מרעננה, שבא לכאן וסיפר שאנחנו מפחדים מוועדת חקירה?

מיכאל מלכיאלי: אני אטפל, אני אדאג.

מיכאל מלכיאלי: איפה כל הגיבורים הענקיים האלה לאותן משפחות שנעצרו החיים שלהן?

מיכאל מלכיאלי: מישהו חשב שצריכים לקרוא להורים: מה אתם צריכים?

מיכאל מלכיאלי: הרי המדינה מבינה שזה לא עוד אירוע.

מיכאל מלכיאלי: זה אירוע שלא היה ובעזרת השם גם לא יהיה.

מיכאל מלכיאלי: גברתי השרה, אני יודע ששלחו אותך, לא יודע איזה שר, לענות על הדבר הזה, אבל את בממשלה, ואנחנו בונים על זה.

מיכאל מלכיאלי: תהיי לנו גם לפה גם בדבר הזה.

מיכאל מלכיאלי: יש כאן עשרות משפחות שנשבר מטה לחמן, שזקוקות לטיפולים.

מיכאל מלכיאלי: הם הולכים לרווחה השכונתית – עזבו, זה לא, משם אין פתרון.

מיכאל מלכיאלי: אין מי שיפתור את זה.

מיכאל מלכיאלי: כולם הולכים בסוף לעמותות ולגורמים שלא באמת יודעים לטפל בהם.

מיכאל מלכיאלי: אני מקווה שאחרי כל הכותרות וכל מה שהיה – זה באמת נושא שאין פה קואליציה ואופוזיציה, אין פה בעד ונגד, נושא שכולם מבינים שמישהו צריך להכניס את היד לכיס ולדאוג לנושא הזה, ואני מקווה שזה יקרה.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

משה אבוטבול: יישר כוח.

משה אבוטבול: שימשת פה לכולנו.

מנסור עבאס: תשיב השרה – – –

משה אבוטבול: הצלחת להסביר את הכאב.

מנסור עבאס: אין כאן תשובה?

מנסור עבאס: אז ועדת הפנים?

מנסור עבאס: אז אנחנו מצביעים על העברת ההצעה – – –

מיכאל מלכיאלי: אין שתי ועדות.

מיכאל מלכיאלי: לוועדת הפנים.

מנסור עבאס: יש עוד ועדה.

מיכאל מלכיאלי: איזה?

מנסור עבאס: הוועדה לענייני החברה הערבית.

מיכאל מלכיאלי: – – –

מנסור עבאס: כן, בסדר.

מנסור עבאס: אנחנו מסכימים.

מנסור עבאס: אנחנו נצביע.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה.

מנסור עבאס: ועדת הפנים, חברים.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 5

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: חמישה חברי כנסת בעד.

מנסור עבאס: אני קובע שההצעה לסדר-היום בנושא: נפגעי האסון במירון טרם קיבלו פיצויים עוברת להמשך דיון בוועדת הפנים.

מנסור עבאס: מי היה אמור להשיב על ההצעה הזאת?

מיכאל מלכיאלי: השר חמד עמאר.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – שאילתות רגילות לשר הביטחון.

מנסור עבאס: עולה כרגע סגן שר הביטחון אלון שוסטר.

מנסור עבאס: אנחנו מתחילים עם חברת הכנסת קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת.

מנסור עבאס: עוברים לשאילתה 135, של איתמר בן גביר: הנגשת מערת המכפלה.

מנסור עבאס: בבקשה.

איתמר בן גביר: יושב-ראש הישיבה, גברתי השרה, אדוני סגן השר, השבוע פורסם ששוב יש דחייה באישור הנגשת מערת המכפלה.

איתמר בן גביר: בג"ץ, כידוע, אישר את ההנגשה, התחילו עבודות בשטח, אנחנו רואים אותן, אבל משום מה הן זוכות לעיכוב מאוד מאוד רציני.

איתמר בן גביר: אני יודע שלפי לוח הזמנים היו כבר אמורים לסיים את עבודת ההנגשה.

איתמר בן גביר: השאלה באמת היא, מתי הולכים לסיים את העבודה הזאת?

איתמר בן גביר: הרי נוצרה שם מציאות של עבודות.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת איתמר בן גביר, נא להיצמד לנוסח.

מנסור עבאס: שאלת את השאלה.

מנסור עבאס: בבקשה, אדוני סגן השר.

אלון שוסטר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שר הביטחון אישר את הנגשת מערת המכפלה מייד עם כניסתו לתפקיד, מה שלא עשה אף שר לפניו.

אלון שוסטר: שר הביטחון רואה חשיבות רבה בהנגשת מערת המכפלה.

אלון שוסטר: יש לכך חשיבות ערכית ואנושית כאחד, ללא הבדל דת, גזע ומין, לישראלים ולפלסטינים כאחד.

אלון שוסטר: אני שמח לבשר שעבודות ההנגשה למערת המכפלה החלו, כפי שנאמר, לפני כחודשיים.

אלון שוסטר: מדובר בבשורה גדולה, שתתקן עוול של שנים ותאפשר נגישות של האתר הקדוש וההיסטורי.

אלון שוסטר: עבודות ההנגשה כוללות יצירת שביל עוקף למדרגות לכיוון מערב, ובמדרגות של המערה עצמה מתוכננת להיבנות מעלית לפתח המערה.

אלון שוסטר: באופן שאיננו מפתיע, לאור המיקום ההיסטורי, במהלך העבודות התגלו ממצאים ארכיאולוגיים, ובגינם הפסיקו כעת זמנית את עבודות ההנגשה.

אלון שוסטר: השלמת העבודות הארכיאולוגיות צפויה להימשך כשלושה שבועות, ולאחר מכן תימשך עבודת ההנגשה.

אלון שוסטר: הצפי להשלמת ההנגשה הוא כחצי שנה.

אלון שוסטר: יש לומר שכחברה וכמדינה יש לנו עוד דרך ארוכה ליצירת חברה צודקת ושוויונית, שתדע להכיל גם את מתקשי ההליכה והנעזרים בכיסאות גלגלים בכל אתר ואתר.

אלון שוסטר: אני שמח ששר הביטחון הבין את חשיבות הנושא והורה לקדם את ההנגשה לאחר שנים ארוכות שזה עוכב על ידי גורמים שונים.

מנסור עבאס: שאלה נוספת.

איתמר בן גביר: תראה, אדוני סגן השר, אני מתרשם מהדברים וזה יפה, אבל גם הערב הייתה חתונה למרגלות מערת המכפלה, וכשסב הכלה רצה לעלות – הוא היה נכה עם כיסא גלגלים – היו צריכים להוביל אותו ולקחת אותו בצורה מאוד מאוד קשה ולא פשוטה.

איתמר בן גביר: השאלה היא אם אין איזשהו פתרון זמני, לאפשר לנכים לעלות למערכת המכפלה עד שהעבודות ייפסקו, עד שהעבודות ייגמרו.

איתמר בן גביר: הרי לפי מה שאתה אומר, יש עוד שלושה שבועות, ויש עוד חודשים רבים, והשאלה – אי-אפשר למצוא איזשהו פתרון זמני לדבר הזה?

אלון שוסטר: התשובה היא ששישה חודשים זה לא רבים, זה שישה חודשים לעומת עשרות שנים שלא היה פתרון כזה.

אלון שוסטר: אז אני מציע להתאפק, להתאזר בסבלנות, והבשורה תבוא במהרה בימינו.

מנסור עבאס: חבר הכנסת איתמר, אתה רוצה להציג את השאילתה הבאה, שאילתה מס' 146 – פתרון תעבורתי לתושבי מיתר?

מנסור עבאס: בבקשה, תציג את השאילתה.

איתמר בן גביר: בכביש המוביל מהיישוב טנא עומרים למיתר עוברים מדי יום כ-13,000 פלסטינים בדרכם לעבוד בארץ.

איתמר בן גביר: זה הציר היחיד שבו ניתן לנסוע, כביש דו-סטרי צר ללא קו הפרדה.

איתמר בן גביר: הנסיעה בכביש מסוכנת ופקוקה.

איתמר בן גביר: ברצוני לשאול: 1.

איתמר בן גביר: האם במשרדך בוחנים פתרון תעבורתי חלופי?

איתמר בן גביר: 2.

איתמר בן גביר: אם כן – מה הפתרון?

איתמר בן גביר: 3.

איתמר בן גביר: מתי הצפי לביצוע?

איתמר בן גביר: אני רוצה לומר שהיו כל מיני הבטחות של הדרג הצבאי בשנה האחרונה, אבל עד כמה שאני יודע, הדברים פקוקים, לא מתנהלים כמו שצריך.

איתמר בן גביר: זה יוצר גם סכנה ביטחונית, סכנה ביטחונית ממשית כאשר יש כאלה פקקים ארוכים, עם 13,000 אנשים מהרשות הפלסטינית.

איתמר בן גביר: צריך להבין את המציאות שאישה יהודייה שנקלעת לשם, חוזרת הביתה – באיזו מציאות היא נמצאת.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת איתמר בן גביר.

איתמר בן גביר: סגן יושב-ראש הכנסת, אתה נותן לאנשים – תן גם לי.

איתמר בן גביר: זה לא יחס אחר.

מנסור עבאס: נתתי לך.

מנסור עבאס: אתה היית צריך להיות צמוד לשאילתה.

מנסור עבאס: שאלת והסברת.

איתמר בן גביר: טוב, בסדר.

איתמר בן גביר: אבל אף אחד כאן לא צמוד לשאילתה.

איתמר בן גביר: יש כאן מישהו צמוד לשאילתה?

איתמר בן גביר: ראית חבר כנסת אחד שעולה והוא צמוד לשאילתה?

מנסור עבאס: אנחנו דילגנו על חבר הכנסת עמיחי שיקלי, שגם לו יש שתי שאילתות הקשורות לנושא הזה.

מנסור עבאס: אני לא יודע אם הוא נמצא בבניין או לא, אז אנחנו ניקח את הסיכון הזה.

מנסור עבאס: השר ישיב, ואם הוא יבוא, הוא יוכל לשאול.

מנסור עבאס: תודה.

אלון שוסטר: ראשית, יש לציין כי משרד הביטחון מכיר בבעיית העומס הכבד שקיים במעבר המסוים הזה ומכיר במצוקה לעוברים בו.

אלון שוסטר: העומס נובע בעיקר מכך שאנחנו רוצים לאפשר לכמה שיותר פועלים לעבור לישראל למצוא את פרנסתם, זה עוזר לשקט ולביטחון.

אלון שוסטר: מצד שני, זה מכביד על המעבר, שתוכנן למספר עוברים נמוך בהרבה מזה שעוברים כיום: המעבר תוכנן ל-3,000 עובדים ביום, וכיום עוברים בו כ-12,000.

אלון שוסטר: משרד הביטחון, באמצעות רשות המעברים, משקיע מיליוני שקלים לצורך התאמת המעבר לסביבתו.

אלון שוסטר: עם זאת, המעבר פועל במרחב גיאוגרפי שבו מתקיימת תנועת רכבים ומשאיות אשר גדלה משנה לשנה, ומכאן שהמענה איננו יכול להיות רק במרחב המעבר אלא בראיית האזור כולו.

אלון שוסטר: בחודש יולי, לפני כחודשיים-שלושה, התקיים דיון בנושא גיבוש המלצות לפתרון בעיית הסדר הציבורי והתנועתי במרחב מעבר מיתר, בהשתתפות פיקוד מרכז, מח"ט חברון, סגן ראש המינהל האזרחי, ראש מועצת הר חברון ונציגי היישוב טנא עומרים ורשות המעברים.

אלון שוסטר: במהלך הדיון הוחלט על כמה פעולות לטווח הקצר, הבינוני והארוך.

אלון שוסטר: בסיכום הפגישה נקבע מתווה לביצוע וטיפול מיידי שיביא להגברת האפקטיביות של האכיפה המשטרתית במרחב ובמעבר מיתר וישפרו את תחושת הביטחון והבטיחות של תושבי היישובים הסמוכים, כמו דרום חברון וטנא עומרים, שעושים שימוש במעבר מיתר.

אלון שוסטר: בטווח הקרוב, משרד הביטחון, באמצעות מינהלת רשות המעברים ואגף הנדסה ובינוי במשרד הביטחון, מקדם את התכנון המפורט הנדרש לשדרוג המעבר.

אלון שוסטר: הוא אמור להסתיים לקראת סוף שנת 2021, והיעד לסיום עבודות שדרוג המעבר הוא סוף 2022.

אלון שוסטר: מדובר בעלות כספית משמעותית וייעודית של 21 מיליון שקלים, ששוריינה על ידי האוצר לבקשת המינהל האזרחי, ובחודש הבא תאושר, כך אני מקווה, במסגרת תקציב המדינה.

אלון שוסטר: בהמשך המתווה יש תוכנית לקידום פעולות נוספות, כמו פתיחת מעבר נפרד למשאיות, הקמת מערך הסעות מרוכזות לעובדים וקידום תחבורה ציבורית מסודרת על מנת שלא יגיעו עם רכבם הפרטי.

אלון שוסטר: מעבר מיתר עומד בראש תוכנית העבודה של מינהלת רשות המעברים ומינהלת קשת צבעים.

אלון שוסטר: המינהלות יזרזו את תהליכי התכנון והביצוע של שדרוג וטיוב המעברים.

איתמר בן גביר: סגן השר, אני מאוד מעריך אותך, אבל אני חושב שהתשובה שלך היא לעג לרש.

איתמר בן גביר: אני משתדל להיות יסודי, והגעתי למקום שם כדי ללמוד אותו, ישבתי ונפגשתי עם התושבים.

איתמר בן גביר: עכשיו, זה מאוד נחמד להוסיף אולי קצת שוטרים, לפתח קצת את המעבר, אבל אנחנו מבינים שזה לא הפתרון.

איתמר בן גביר: יש פתרון – יש את אשכולות, שיש שם מעבר שאפשר לפתוח אותו.

איתמר בן גביר: יש שם שער שיכול להיות פתוח, ואם יעברו במעבר אשכולות תושבים של היישובים – לא רק טנא עומרים, אלא כל מי שנתקע במעבר הזה, במעבר שאנחנו מדברים עליו – אז יכול להיות כאן איזשהו פתרון אמיתי וממשי.

איתמר בן גביר: אני מבין שאמרו לתושבים: נוסיף לכם עוד כמה שוטרים שם, יהיו שם אולי אנשי מג"ב קצת יותר, כדי להוסיף לתחושת הביטחון, אבל פתרון – פותרים בצורה יסודית, מהשורש, ולא בלהוסיף עוד חצי ניידת משטרה.

אלון שוסטר: טוב, אני אומר כך: מעבר אשכולות הוא מעבר שמשתמשים בו רכבי חירום בזמן חירום.

איתמר בן גביר: אז למה שלא יפתחו אותו תמיד?

אלון שוסטר: אני אעביר את ההצעה שנשמעת כאן בחלל משכן הכנסת לגורמים המתאימים והם ישקלו.

אלון שוסטר: הפתרון היסודי הוא אכן הסדרת המעבר כולו, בהינתן הצפיפות כפי שציינתי.

מנסור עבאס: תודה, סגן השר.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לשאילתה הבאה, של חבר הכנסת אבי מעוז: עיוות השפה העברית בצה"ל.

אבי מעוז: תודה, אדוני היושב-ראש.

אבי מעוז: לאחרונה פורסם שקורסים בחיל המודיעין החלו להשתמש ב"עברית רב-מגדרית", דבר הנוגד את כללי השפה העברית.

אבי מעוז: זהו טשטוש זהות פוסט-מודרני.

אבי מעוז: ברצוני לשאול: 1.

אבי מעוז: מהם תהליכי קבלת ההחלטות בנושאים אלו?

אבי מעוז: 2.

אבי מעוז: מי אישר את ההחלטה, המנוגדת לכללי השפה העברית?

אלון שוסטר: טוב, אני איצמד לתשובה שקיבלתי, שהיא באמת התשובה הרשמית, אבל אני כבר אומר בתחילה, חבר הכנסת מעוז, מה שהתכוונתי לומר בסוף.

אלון שוסטר: אנחנו חיים בעידן שבו משרתים גברים, נשים, חרדים, דתיים, אנשים שיש להם אמונות אחרות, תפיסות עולם אחרות.

אלון שוסטר: אני מציע לגלות גמישות וסבלנות ולא להתרגש מכל חריגה מהפורמט.

אלון שוסטר: זו לא תקלה בהוראות פתיחה באש או פגיעה בביטחון המדינה.

אלון שוסטר: אבל אני אענה את התשובה הפורמלית, והרי היא: על פי ההוראות בצה"ל, הוראות אגף מבצעים, תורה והדרכה 3.6 – הכתיבה והמינוח בצה"ל, כלל יחידות צה"ל מחויבות להקפיד על עברית תקנית בכל תחומי האות הכתובה: פקודות, הוראות, תקנות, ספרי הדרכה, כרזות, מילונים, עיתונים וכיוצא באלה.

אלון שוסטר: הוראה זו מבוססת על חוק המוסד העליון ללשון העברית, התשי"ג–1953, המחייב את כל משרדי הממשלה, ובהם את משרד הביטחון וצה"ל, לכתוב את מסמכיהם בעברית תקנית על פי כללי הכתיבה התקניים.

אלון שוסטר: בצה"ל מצויים כמה ספרי הדרכה המציעים דרכי כתיבה כלליות נעדרות מין מובהק לבחירתו של הכותב.

אלון שוסטר: האקדמיה ללשון העברית לא אישרה שימוש בכתב רב-מגדרי או בצורות לשון הזרות לעברית.

אלון שוסטר: תחום העריכה והמינוח במחלקת התורה וההדרכה מבסס את הנחיותיו לציבור הכותבים בצה"ל על כללי האקדמיה ללשון העברית העדכניים.

אלון שוסטר: הנושא חודד מול הגורמים הרלוונטיים, בדגש על החובה לכתוב בכתב תקני ולהשתמש בצורות התקניות בעברית בכל החומר הכתוב של הקורס.

אלון שוסטר: הפנייה בעל פה לחיילים וחיילות נעשית באופן התואם את מינם, מגדרם והציבור שבו מדובר.

אבי מעוז: תודה רבה, אדוני סגן השר.

אבי מעוז: לא הייתי מקל ראש, כמו שלא מקילים ראש אפילו בכפתור פתוח בחולצה כשעומדים במסדר, אבל אני מודה לך על התשובה.

אבי מעוז: ברצוני לשאול: פורסם באחרונה בתקשורת כי הכת המסיונרית היהודים המשיחיים מכשירה חיילים להטפה מסיונרית בתוך צה"ל.

אבי מעוז: בתגובת דובר צה"ל נאמר כי מדובר בחייל יחיד שעשה זאת על דעת עצמו.

אבי מעוז: עד כמה שידוע לי, גם לחייל יחיד אסור לבצע עבירה.

אבי מעוז: על פי המידע שהגיע אליי, לא מדובר בחייל יחיד, בחייל בודד, אלא זוהי תופעה רחבה.

אבי מעוז: ב-1986 היה מקרה אחד עם קצין במילואים.

אבי מעוז: שר הביטחון הדיח אותו כי הוא הטיף לנצרות בשירותו ובג"ץ גיבה את שר הביטחון.

אבי מעוז: רצוני לשאול, כיצד בכוונת

אבי מעוז: כם לפעול כדי למנוע פעילות מיסיונרית בצה"ל?

מנסור עבאס: שנייה, אדוני סגן השר.

מנסור עבאס: ההנחיה היא שהשאלה הנוספת נובעת מהתשובה של המשיב, ואתה מציג פה שאילתה נוספת לסגן השר.

אלון שוסטר: רציתי רק לומר שכל עוד המטיף לכאורה או לא לכאורה דיבר בשפה תקנית מבחינה מגדרית, אז אני פטור מלהשיב במסגרת השאילתה הזו.

אבי מעוז: למה?

אלון שוסטר: כי השאלה אינה נוגעת לשאלת המגדריות בשפה.

אבי מעוז: שם שום דבר הוא לא תקני.

מנסור עבאס: אז תודה, חבר הכנסת אבי מעוז.

מנסור עבאס: אתה יכול לשבת ולהפנות את השאילתה הזאת בצורה ישירה לשר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת עמיחי שיקלי נמצא?

מנסור עבאס: יצא?

מנסור עבאס: ויתר.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים.

מנסור עבאס: חבר הכנסת מיקי זוהר – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חבר הכנסת כסיף, שאילתה ראשונה, מס' 191, פיקוח על יצוא נשק.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר – – –

מנסור עבאס: עופר, אתה מעוניין להציג את שלוש השאילתות ביחד?

עופר כסיף: אין בעיה.

מנסור עבאס: אין בעיה.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: 191, 193, 196.

מנסור עבאס: << שאילתה >> 193.

מנסור עבאס: פיקוח על NSO << שאילתה >>

עופר כסיף: בסדר.

עופר כסיף: רצוני לשאול: 1.

עופר כסיף: האם אי פעם הוטלו סנקציות מינהליות כנגד NSO? 2.

עופר כסיף: מהם הצעדים שנקט משרד הביטחון אל מול הטענות על מעורבות NSO ברצח ג'מאל ח'אשוקג'י?

עופר כסיף: 3.

עופר כסיף: כמה עובדים במשרד הביטחון אחראים לפיקוח על מערכות המעקב של NSO? 4.

עופר כסיף: האם אי פעם סורבו בקשות חברת NSO לסחר?

עופר כסיף: 5.

עופר כסיף: אם כן – מה מספרן?

עופר כסיף: שאלה 193 – אה, סליחה.

עופר כסיף: אני אקרא << שאילתה >> את הכול.

עופר כסיף: חברת NSO מסרה הצהרות סותרות בנוגע לידיעה על יכולותיה לדעת מהן מטרות המעקב של הנסמכים על מערכותיה בקרב מדינות שעימן סחרה.

עופר כסיף: פעם טענה כי אין בידיה מידע, ופעם טענה כי המידע קיים ברשותה.

עופר כסיף: רצוני לשאול: לאור הסתירה, כיצד מפקח המשרד על שימוש לרעה ברישיונה של NSO?

עופר כסיף: אני עובר לשאילתה 196, קבלת מידע: 1.

עופר כסיף: האם המשרד יודע בכל עת מיהם יעדי השימוש במערכות של NSO? 2.

עופר כסיף: האם המשרד העניק רישיונות לחברת NSO פר לקוחות או שהעניק פר יעד לשימוש במערכות?

עופר כסיף: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת עופר כסיף.

מנסור עבאס: בבקשה.

אלון שוסטר: כבוד היושב-ראש, חברי כסיף, כנסת ישראל חוקקה את חוק הפיקוח על היצוא הביטחוני, התשס"ז–2007, המסדיר את הפיקוח של מדינת ישראל על יצוא ביטחוני, העברת ידע ביטחוני ומתן שירות ביטחוני, וזאת מטעמי ביטחון לאומי, יחסי החוץ של המדינה והתחייבויותיה הבין-לאומיות לפי אמנות שונות וכן אינטרסים חיוניים אחרים של המדינה.

אלון שוסטר: כללי הפיקוח, לרבות הקמת מרשם יצואנים ביטחוניים, הליכי קבלת רישיון וסנקציות בגין הפרתו, קבועים בחוק ובתקנות.

אלון שוסטר: במסגרת החוק האמור הוקם במשרד הביטחון אגף הפיקוח על היצוא הביטחוני.

אלון שוסטר: נוסיף כי בהליכי הפיקוח לוקחים חלק גורמי משרד הביטחון לצד משרד החוץ ומשרדי ממשלה נוספים, והכול בשל רגישות הנושא וחשיבותו.

אלון שוסטר: מערך הפיקוח בישראל כולל גורמים מקצועיים ממשרדים וגופי ממשל שונים.

אלון שוסטר: באגף לפיקוח היצוא הביטחוני עוסקים בכל היבטי הפיקוח על היצוא.

אלון שוסטר: בקשות לרישיונות עבור מערכת סייבר נבחנות בהתאם למדיניות היצוא, אשר נבחנת כדבר שבשגרה ולפי הצורך, כמדיניות.

אלון שוסטר: מדינת ישראל מאשרת יצוא של מערכות סייבר רק לגורמי ממשל לשימוש חוקי ולמטרות של מניעה וחקירה של פשיעה וטרור בלבד, בכפוף להתחייבויות והצהרות שימוש ומשתמש סופי מטעם המדינה הרוכשת.

אלון שוסטר: מדינת ישראל מעניקה רישיונות יצוא עבור שימוש בידי משתמש סופי מוגדר.

אלון שוסטר: במקרים שבהם בקשת יצואן לרישיון יצוא סותרת את מדיניות היצוא, בקשתו נדחית.

אלון שוסטר: היו מקרים שבקשות החברה לרישיונות סורבו.

אלון שוסטר: לא ניתן לפרט לגביהן מטעמי שמירה על ביטחון המדינה ויחסי החוץ שלה.

אלון שוסטר: ככל שמתברר שנעשה שימוש בניגוד לתנאי הרישיון או בניגוד להתחייבויות המשתמש הסופי, ננקטים הליכים מתאימים.

אלון שוסטר: אנחנו לוקחים ברצינות את הטענות בפרסומים האחרונים על NSO, והנושא נמצא בבדיקה.

אלון שוסטר: עם כניסתו לתפקיד שר הביטחון ערך השר ישיבה עם כלל הגורמים הרלוונטיים לצורך חידוד נהלים ווידוא שישראל אינה מוכרת למדינות נשק שעלול לשמש להפרת זכויות אדם.

אלון שוסטר: מדיניות זו היא הדירקטיבה של מערכת הביטחון, וכאמור, כל בקשה נבחנת לעומק.

מנסור עבאס: תודה, סגן השר.

עופר כסיף: אני יכול לשאול שאלה נוספת?

מנסור עבאס: כן, כן.

מנסור עבאס: אתה יכול לשאול שאלה נוספת, כן.

עופר כסיף: אדוני סגן השר, אני רוצה להתייחס למה שאמרת לגבי הבדיקה לכאורה או הזהירות לכאורה לגבי אותם גורמים שלהם מוכרים את אמצעי הלחימה, נקרא לזה, בלשון כללית, בין אם זה NSO לענייננו, או דברים אחרים.

עופר כסיף: כולנו יודעים שישראל סוחרת דרך קבע עם משטרים שמפירים באופן גס, ואפילו רצחני, זכויות אדם.

עופר כסיף: די אם נזכיר את דוטרטה בפיליפינים, או בזמנו את המשטר הצבאי במיאנמר.

עופר כסיף: כולנו יודעים שישראל מכרה להם אמצעי לחימה.

עופר כסיף: איך אתה מסביר את הסתירה העמוקה בין העובדות הידועות לבין מה שהרגע אמרת?

עופר כסיף: תודה.

אלון שוסטר: ובכן, נדמה לי שאני יכול לחזור, חבר הכנסת כסיף, אולי על המשפט האחרון.

אלון שוסטר: הדירקטיבה היא ברורה.

אלון שוסטר: אנחנו לא מוכרים, לא מוכרים למדינות נשק שעלול לשמש להפרת זכויות אדם, ויש אפשרות לקבל ערעורים והערות בכל נושא כזה.

איימן עודה: – – –

אלון שוסטר: המערכת תשמח לשמוע, תשמח לקבל הערות.

אלון שוסטר: אנחנו נמצאים במהלך של בדיקה משמעותית של הנושא שאתה העלית.

אלון שוסטר: וכל נושא נוסף ייבדק בקפידה.

אלון שוסטר: תודה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת עמיחי שיקלי, בבקשה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת עמיחי שיקלי, היו לו שלוש שאילתות.

מנסור עבאס: הוא ישאל שתי שאילתות, ולשלישית הוא כבר קיבל תשובה בהיעדרו.

מנסור עבאס: שאילתה מס' 4: ביקור מושל ג'נין אצל רוצח החייל משה תמם.

מנסור עבאס: בבקשה.

עמיחי שיקלי: שלום, כבוד סגן השר, ערב טוב.

עמיחי שיקלי: רג'וב, מושל ג'נין, ניצל את ההיתר שניתן לו למעבר לשטחי הקו הירוק וניצל את סמכויותיו באופן שאינו מוסרי להענקת אות הוקרה לרוצח משה תמם, השם ייקום דמו.

עמיחי שיקלי: רצוני לשאול: 1.

עמיחי שיקלי: כיצד יפעל משרד הביטחון לשלול אשרת כניסה של המושל לישראל בעתיד? 2.

עמיחי שיקלי: כיצד ימנע המשרד היתרי כניסה לארץ לגורמים התומכים בפגיעה באזרחי המדינה?

אלון שוסטר: אכרם רג'וב, המכהן כמושל ג'נין ברשות הפלסטינית, מחזיק בהיתר כניסה קבוע למדינת ישראל.

אלון שוסטר: זה נקרא סטטוס הרשאות.

אלון שוסטר: מחזיקי היתר כאמור אינם נדרשים לתאם כניסות פרטניות לשטח מדינת ישראל.

אלון שוסטר: אציין למען הסר ספק כי כניסתו של מושל ג'נין לצורך ביקור והענקת תעודת הוקרה למחבל רושדי אבו-מוך, שרצח את חייל צה"ל משה תמם ז"ל, לא הייתה ידועה מראש לרשויות, והכניסה נעשתה מכוח ההיתר שניתן לו מבעוד מועד כאמור.

אלון שוסטר: העובדה שמושל ג'נין ניצל את היתר הכניסה לישראל לצורך ביקור המחבל נודעה לרשויות רק בדיעבד ולאחר סיום הביקור.

אלון שוסטר: על רקע זה, ולאחר שהדבר הובא לידיעתו, החליט מתאם פעולות הממשלה בשטחים לשלול באופן מיידי את היתר הכניסה לישראל של מושל ג'נין תוך העברת מסר תקיף בנושא לצד הפלסטיני.

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת עמיחי שיקלי, שאילתה 131, אירוע ביטחוני במעבר מיתר.

עמיחי שיקלי: לגבי העניין של מעבר מיתר, בנוסף לנושא התעבורתי והעומס הכבד במקום, בתאריך 11 ביולי 2021 הותקפה במעבר סוזן מטוס על ידי פלסטינים, בניסיון לשדוד את רכבה.

עמיחי שיקלי: ישנו חשש שאירועים כאלה יחזרו על עצמם גם בעתיד, בגלל מחסור בכוחות ביטחון באזור.

עמיחי שיקלי: ברצוני לשאול: 1.

עמיחי שיקלי: האם וכיצד המשרד נערך לתגבור כוחות הביטחון במעבר מיתר, לנוכח האירוע החמור?

עמיחי שיקלי: 2.

עמיחי שיקלי: האם התוקפים הועברו לחקירה?

אלון שוסטר: באשר למקרה השוד האלים והמתועב של גב' סוזן מטוס, צה"ל מתייחס לאירוע כאל אירוע טרור ופועל לתפוס את המחבלים התוקפים ולהעמידם לדין.

אלון שוסטר: נכון להיום, הרכב אותר והושב לבעליו.

אלון שוסטר: אחד התוקפים נתפס, בעוד השני נמלט אך זהותו ידועה.

אלון שוסטר: כוחות הביטחון עושים מאמץ לעצור אותו מהר ככל האפשר.

אלון שוסטר: כוחות צה"ל בכל הגזרות מקיימים את הביטחון השוטף על פי הערכות מצב ומניידים כוחות ואמצעים, כולל הכוונת מודיעין מסוגים שונים, בהתאם לאיומים.

מנסור עבאס: שאלה נוספת?

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת שיקלי.

עמיחי שיקלי: תודה רבה.

עמיחי שיקלי: אני רק רוצה לומר שההתייחסות היא רצינית מאוד, כבוד סגן השר, ואני מאוד מודה לך על כך.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: תודה, סגן השר אלון שוסטר.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לשאילתות למשרד לביטחון הפנים.

מנסור עבאס: ישיב סגן השר יואב סגלוביץ', בבקשה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אוסמה סעדי – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בבקשה.

מנסור עבאס: שאילתה מס' 138 – דוחות קורונה בריבית ללא אפשרות ערעור.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: ננסה להיות צמודים לנוסח של השאילתה.

יצחק פינדרוס: אדוני סגן השר, אלפים קיבלו מכתב מרשות האכיפה והגבייה על קנסות קורונה עם ריבית ופיגורים, כאשר לא קיבלו כל דוח קודם בדואר או ביד.

יצחק פינדרוס: בקשתם לערעור מסורבת בשל הזמן שעבר, אף שחובת ההוכחה שהם אכן קיבלו אותו בזמן היא על הרשות.

יצחק פינדרוס: שאלתי, בעצם, איך מתמודדת משטרת ישראל בדיוק עם התופעה הזאת.

יצחק פינדרוס: זה עלה במסגרת הצעה לסדר-היום והתשובה הייתה שזה ייבדק.

יצחק פינדרוס: לצערי הרב, אני עדיין מקבל תלונות כאלה.

יואב סגלוביץ': קודם כול, ההצעה לסדר-היום הייתה על דברים קצת שונים, אבל פה יש שתי שאלות:

יואב סגלוביץ': מדוע לא ניתנת אפשרות להגיש ערעור?

יואב סגלוביץ': התשובה הקצרה היא שיש אפשרות להגיש ערעור.

יואב סגלוביץ': מדוע לא תופחת הריבית שהצטברה על קנסות הקורונה?

יואב סגלוביץ': היא כן תופחת, בכל מקום שהריבית לא הייתה מוצדקת.

יואב סגלוביץ': אם אתה רוצה, אני אתן גם את התשובה הארוכה, למרות שאני חושב שיש לך תשובה ארוכה.

יצחק פינדרוס: אני אכן קיבלתי את התשובה הארוכה.

יצחק פינדרוס: אני מוותר, אדוני השר, אין לי שום עניין למשוך את הזמן.

יצחק פינדרוס: אין לנו איזו הצבעה קואליציונית כרגע, שאני חייב למשוך את הזמן.

יצחק פינדרוס: כתוב בתשובה הארוכה, כפי שאמרת, שיש אפשרות.

יצחק פינדרוס: אני עדיין מקבל כל הזמן מכתבים, מאנשים שלא נתנו להם אפשרות, בדיוק על אותה טענה.

יצחק פינדרוס: הטענות שבאות מהשטח אליי ללשכה היו שמחות להסתדר עם מה שכתוב במכתב התשובה.

יואב סגלוביץ': התשובה הקצרה נותנת פתרון גם לתשובה הארוכה.

יואב סגלוביץ': אפשר להגיש ערעור.

יואב סגלוביץ': לא כל מי שמגיש ערעור לפי חוק – – –

יצחק פינדרוס: לא, לא מאפשרים לו.

יצחק פינדרוס: אומרים לו: אתה לא יכול להגיש ערעור.

יואב סגלוביץ': לא כל מי שמגיש ערעור לפי חוק העבירות המינהליות, ערעורו מתקבל.

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: אומרים לו: אין לך אפשרות.

יצחק פינדרוס: אדוני סגן השר, אני מדייק בדבריי.

יואב סגלוביץ': אני אומר עוד פעם, נשאלתי שאלה כללית.

יואב סגלוביץ': אני אומר כאן באמת, לא על מנת להתנצח.

יואב סגלוביץ': אני מאמין שאתה מקבל את הפניות האלה, הרי אין שאלה שהן מגיעות, ואתה שאלת אותי שאלה כללית, האם יש אפשרות להגיש ערעור, ואני אומר כן.

יואב סגלוביץ': כי אפשר להבין כאילו אי-אפשר להגיש ערעור, ולכן בדקתי אם אפשר להגיש ערעור.

יואב סגלוביץ': התשובה היא: כן, אפשר להגיש ערעור, כמו על כל תלונה מינהלית אחרת.

יואב סגלוביץ': האם במקרה פרטני א', ב' או ג' – – –

יצחק פינדרוס: לא, לא, לא.

יצחק פינדרוס: אני אחדד, אם כך, את השאילתה, עם התשובה.

יצחק פינדרוס: השאילתה היא פשוטה.

יואב סגלוביץ': אבל אני רואה מה כתוב פה בשאלה.

יואב סגלוביץ': אני נותן לך תשובה על השאלה.

יצחק פינדרוס: אני אומר, אדם לא קיבל.

יצחק פינדרוס: אומר: אני לא קיבלתי.

יצחק פינדרוס: אומרים לו: תקשיב, מבחינתנו קיבלת, אתה לא יכול להגיש ערעור.

יואב סגלוביץ': אני אומר עוד פעם, יש מרכז.

יואב סגלוביץ': אתם יודעים, גם בפעם הקודמת עניתי את זה, כשהייתה הצעה לסדר-היום.

יואב סגלוביץ': צריך להתקשר בטלפון, יש מספר.

יואב סגלוביץ': גם בדקתי בזמנו.

יואב סגלוביץ': כשעניתי לך להצעה לסדר-היום, בדקתי שזה לא סתם משהו.

יואב סגלוביץ': הרמתי טלפון וגם ענו לי.

יואב סגלוביץ': צריך להרים טלפונים ולעשות.

יואב סגלוביץ': מפה אני לא יכול לענות על שאילתה על משהו כללי כשאתה אומר לי על משהו נקודתי שמגיע.

יואב סגלוביץ': לכן, אני מתנצל שאני לא יכול לתת תשובה פרטנית לשאלה כללית.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

מנסור עבאס: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה.

מנסור עבאס: שאילתה מס' 139 – זהות החשוד במותו של מוסא חסונה.

עופר כסיף: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עופר כסיף: אדוני סגן השר, ממידע אשר הגיע אליי עולה כי החשוד בהרג מוסא חסונה הינו אדם רם דרג, ובשל כך המשך ההתעמרות והמעצרים המינהליים כלפי משפחת חסונה.

עופר כסיף: רצוני לשאול: 1.

עופר כסיף: מדוע לא תחשוף המשטרה את זהות היורה?

עופר כסיף: 2.

עופר כסיף: כיצד בכוונתך לפעול להבטחת שלומם של בני משפחת חסונה?

עופר כסיף: תודה.

יואב סגלוביץ': אני אלך גם כאן לגרסה הקצרה, ואם תרצה, נעבור לארוכה.

יואב סגלוביץ': התשובה הקצרה היא, פשוט מאוד, יש צו איסור פרסום שהוציא בית משפט.

יואב סגלוביץ': מי שרוצה לטעון כנגד הצו יפנה לבית משפט.

יואב סגלוביץ': זאת התשובה לגבי מדוע לא פורסם השם של האדם.

יואב סגלוביץ': במקום שיש צו איסור פרסום הוא לא מפורסם, כי שופט קיבל החלטה.

יואב סגלוביץ': לגבי הסיפור של האיום, אני אתן פה גם כן את התשובה הקצרה.

יואב סגלוביץ': אם תרצה, נפנה לתשובה הארוכה.

יואב סגלוביץ': התשובה הקצרה היא שלמיטב בדיקתי, אין שום בעיה של איום כלפי המשפחה.

יואב סגלוביץ': לא צריך לשמור עליה, ולכן אין שום סיבה לשמור עליה.

יואב סגלוביץ': אני אומר את זה אחרי הבדיקה, ולכן זאת התשובה הקצרה.

יואב סגלוביץ': אם תרצה תשובה ארוכה יותר – מפקד התחנה בקשר איתם, היה אצלם.

יואב סגלוביץ': שאלתי באופן פרטני, ואין טענה לאיום.

יואב סגלוביץ': הם לא מרגישים מאוימים, לפחות כפי שנסתברתי.

יואב סגלוביץ': כנראה אנחנו לא מדברים על אותם אנשים.

עופר כסיף: תודה, אדוני.

עופר כסיף: אני רוצה לשאול שאלה נוספת.

עופר כסיף: מדוע חקירה מהסוג הזה, חקירה של הרג, נמשכת חצי שנה, למרות שיש צילומים וסרטונים של האירוע?

עופר כסיף: לעומת זאת, הוגשו יותר מ-40 כתבי אישום נגד צעירים ערבים על עבירות קלות יחסית, כמו נזקי רכוש, גם ללא ראיות או צילומי העבירה.

עופר כסיף: זה כולל גם את ההתעמרות בבני משפחת חסונה, כולל מעצרים.

עופר כסיף: תודה.

יואב סגלוביץ': יש חקירה פלילית, יש שם חשודים, היו גם עצורים.

יואב סגלוביץ': הם שוחררו בבית המשפט עד שתיגמר החקירה.

יואב סגלוביץ': כנראה משהו שכולם רואים אותו כמשהו נורא פשוט הוא לא כל כך פשוט.

יואב סגלוביץ': לגבי השאלה, יש פה שאלות המשך והרבה מאוד שאלות והרבה שאילתות בעניין הזה.

יואב סגלוביץ': אני אעשה את ההקדמה להמשך.

יואב סגלוביץ': מספר העצורים הערבים לעומת מספר העצורים היהודים הוא בהתאם להתנהגות העבריינית שהייתה באותה תקופה.

יואב סגלוביץ': היו עבריינים יהודים והיו עבריינים ערבים.

יואב סגלוביץ': המשטרה צריכה לטפל בכולם, וכך היא נוהגת.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת עופר כסיף.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אופיר סופר – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חבר הכנסת עמיחי שיקלי, בבקשה.

מנסור עבאס: שאילתה מס' 119 – ניסיון לשרוף את היישוב אש קודש.

עמיחי שיקלי: שלום, כבוד סגן השר.

עמיחי שיקלי: ב-4 ביולי הוצתה שרפת ענק בסמוך ליישוב אש קודש שבבנימין, גוש שילה.

עמיחי שיקלי: האש הוצתה בכמה מוקדים, משלושה כיוונים בסמוך ליישוב, במטרה ברורה לייצר פגיעה ברכוש ובנפש.

עמיחי שיקלי: האש הגיעה עד לקו הבתים.

עמיחי שיקלי: רצוני לשאול: 1.

עמיחי שיקלי: האם נפתחה חקירה בנושא?

עמיחי שיקלי: 2.

עמיחי שיקלי: האם הוקם צוות חקירה מיוחד? 3.

עמיחי שיקלי: האם נעצרו חשודים?

יואב סגלוביץ': קודם כול, נפתחה חקירה, טרם נעצרו חשודים.

יואב סגלוביץ': לגבי השאלה השלישית מהו החשד, החשד הוא שההצתה בוצעה על רקע לאומני על סמך הראיות שיש שם.

יואב סגלוביץ': החקירה נמשכת.

מנסור עבאס: שאלה נוספת, חבר הכנסת שיקלי?

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לחבר הכנסת אבי מעוז, בבקשה.

מנסור עבאס: שאילתה מס' 88 – טרור כלפי תושבי שכונת שמעון הצדיק.

מנסור עבאס: אתה רוצה לשאול גם את השאילתה השנייה, בנוסף?

אבי מעוז: ברצף?

מנסור עבאס: תבחר, מה שנוח לך.

מנסור עבאס: אוקיי, השאילתה הראשונה, מס' 88, בבקשה.

אבי מעוז: תודה.

אבי מעוז: סגן השר, מדי לילה נזרקים בקבוקי תעברה, אבנים, וזה בנוסף לאיומים על תושבי שכונת שמעון הצדיק.

אבי מעוז: המשטרה לא עושה מספיק למגר את התופעה החמורה, למרות פניות רבות אליהם.

אבי מעוז: רצוני לשאול: 1.

אבי מעוז: מדוע לא נעשה דבר עד כה?

אבי מעוז: 2.

אבי מעוז: מתי מתכוון משרדך לפעול בכדי למנוע אסון?

יואב סגלוביץ': הנושא של שכונת שמעון הצדיק, כמו שקוראים לה מצד אחד, או שייח' ג'ראח מצד שני, כל אחד יקרא לעניינים איך שהוא רוצה, נמצא במוקד – דווקא בתקופה האחרונה יחסית רגוע, השאילתה נשאלה מזמן.

יואב סגלוביץ': אכן היו פניות, לא רק הפנייה שלך, בכלל פניות בכנסת, גם אליי, בזמן שאנחנו יושבים פה ביחד.

יואב סגלוביץ': מכל כיוון אפשרי המשטרה כן התעסקה עם העניין הזה.

יואב סגלוביץ': הרבה מאוד כוחות היו שם על מנת לייצר את השקט בשל אותו אירוע בעלות, אותו סכסוך, או איך שנקרא לו.

יואב סגלוביץ': האמירה שהמשטרה לא עוסקת בכך היא אמירה שאיננה נכונה.

יואב סגלוביץ': אני אומר משהו כללי: מי שגרים שם ונמצאים שם בדרך כלל לא הם היו הבעייתיים, שני הצדדים, אלא יותר גורמים שכל אחד משך לכיוון אחר.

יואב סגלוביץ': אני לא נכנס לשאלות האלה, אבל בעיקרון המצב, יחסית לתקופה הזו, הוא רגוע.

יואב סגלוביץ': אני לא חושב שיש שם אסון, יש הרבה מקומות עם מתיחות גבוהה בכל מדינת ישראל, גם בירושלים, ותפקיד המשטרה הוא לשמור על הסדר, ותפקידנו – תפקידנו, אני אומר באופן כללי – לייצר רגיעה ככל שניתן מעבר לדעות שונות.

מנסור עבאס: שאילתה שנייה לחבר הכנסת אבי מעוז – העברת שופטים למרכז ירושלים.

אבי מעוז: לאחרונה פורסם שכמה שופטים מבית המשפט המחוזי בירושלים עומדים לעבור ממזרח ירושלים למרכז כלל, ככל הנראה בגלל הפרעות באזור.

אבי מעוז: השאילתה נכתבה בתחילת אוגוסט.

אבי מעוז: רצוני לשאול: 1.

אבי מעוז: האם מדובר בכניעה לטרור הערבי בעקבות התפרעויות באזור?

אבי מעוז: 2.

אבי מעוז: האם משטרת ישראל וכוחות הביטחון אינם יכולים להגן על השופטים, ומשום כך המליצו להעבירם?

יואב סגלוביץ': לפעמים אתה לא יודע למה להתייחס.

יואב סגלוביץ': אני לא מכיר אירוע כזה.

יואב סגלוביץ': המשטרה לא המליצה על דבר כזה, זה לא נמצא על שום סדר-יום.

יואב סגלוביץ': זאת התשובה.

אבי מעוז: לא עברו שופטים מבית המשפט המחוזי?

יואב סגלוביץ': השאלה הייתה כזאת: האם המשטרה המליצה?

יואב סגלוביץ': המשטרה לא המליצה לעשות שום דבר שקשור, בטח לא משיקולים ביטחוניים.

אבי מעוז: לא, אין פה שאלה אם המשטרה המליצה.

יואב סגלוביץ': בוודאי שיש.

יואב סגלוביץ': השאלה: האם משטרת ישראל וכוחות הביטחון אינם יכולים להגן על השופטים?

יואב סגלוביץ': יכולים להגן על כל אדם במדינת ישראל, זה מה שהמשטרה עושה.

יואב סגלוביץ': לגבי כל מה שאנשים אומרים – אין לי מושג מאיפה הידיעות מגיעות.

יואב סגלוביץ': לפעמים זה קצת בעייתי להתייחס למשהו שמישהו אמר.

אבי מעוז: זה פורסם בתקשורת פשוט.

אבי מעוז: טוב, תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אבי מעוז.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסדרת שאילתות של חבר הכנסת איתמר בן גביר – אינו נוכח.

מנסור עבאס: עוברים לסדרת שאילתות של חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.

איימן עודה: ממה להתחיל, בבקשה?

מנסור עבאס: שאילתה מס' 76 – מעצר עז א-דין מריח.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, כבוד סגן השר, עז א-דין מריח עצור כבר כחודש עקב המחאות נגד המלחמה בעזה.

איימן עודה: מאז מעצרו זכויותיו כעצור הופרו באופן בוטה.

איימן עודה: עז א-דין לא שוחרר, ומעצרו מוארך ללא סיבה מוצדקת.

איימן עודה: רצוני לשאול: 1.

איימן עודה: האם יש הנחיה לבקש הארכת מעצרו?

איימן עודה: 2.

איימן עודה: האם נשקלה חלופת מעצר?

איימן עודה: אם כן – מדוע לא שוחרר?

איימן עודה: 3.

איימן עודה: האם נשקלה אפשרות שיקום לצעירים במקום הליך מעצר?

מנסור עבאס: בבקשה.

יואב סגלוביץ': גם זה, בשל פגרת הכנסת – אנחנו מדברים על אירועים מחודש מאי.

יואב סגלוביץ': האדם הספציפי שמוזכר פה היה עצור.

יואב סגלוביץ': המעצר שלו הוארך פעמיים.

יואב סגלוביץ': בסופו של דבר הוא שוחרר ב-10 ביוני מאחר שלא התגבשו די ראיות לעניין הזה.

יואב סגלוביץ': באותו אירוע שגם הוא היה עצור בו, ושוחרר כי לא היו די ראיות, הוגשו כתבי אישום חמורים מאוד כנגד שישה אחרים.

יואב סגלוביץ': בפועל הוא לא נמצא במעצר.

מנסור עבאס: שאילתה נוספת, 161.

מנסור עבאס: מבצע – – –

איימן עודה: כבוד סגן השר, האם נחקרו הפרות זכויותיהם והשפלתם של העצורים?

איימן עודה: אם כן, מה הינכם מתכוונים לעשות?

יואב סגלוביץ': על איזו שאילתה?

איימן עודה: אותה שאילתה, שאלה נוספת.

מנסור עבאס: שאלה נוספת.

יואב סגלוביץ': אוקיי.

יואב סגלוביץ': למיטב ידיעתי לא הופרו זכויות העצורים.

יואב סגלוביץ': העצורים – אתה מדבר על העצור הזה, העצור הזה שוחרר.

יואב סגלוביץ': יש עוד עצורים שהוגש נגדם כתב אישום חמור מאוד בעבירות חמורות מאוד באירועים חמורים מאוד.

יואב סגלוביץ': לא נשקל שחרור ממעצר, בשל חומרת העבירות האלה, גם לא תזכיר ולא הדברים האחרים.

יואב סגלוביץ': בעבירות חמורות מן הסוג הזה אין שחרור למעצר ולא לחלופות מעצר.

מנסור עבאס: שאילתה נוספת, 161 – מבצע משטרתי ביפו.

מנסור עבאס: בבקשה.

איימן עודה: כבוד סגן השר, במשך יותר משבוע ביפו המשטרה חסמה כבישים, עצרה רכבים ורוכבי אופניים, עיכובים לשווא ותשאולים מיותרים, תוך פרובוקציות יזומות מצד השוטרים.

איימן עודה: רצוני לשאול: 1.

איימן עודה: מה מטרת המבצע המשטרתי ביפו? 2.

איימן עודה: האם יש הנחיות מיוחדות לפעולת המשטרה ביפו?

איימן עודה: מהן?

איימן עודה: 3.

איימן עודה: האם ההנחיות כוללות עיכוב נהגים ורוכבים?

איימן עודה: מה מטרתן?

איימן עודה: 4.

איימן עודה: האם הובא בחשבון השיקול שהפרובוקציות עלולות להחמיר את המצב הנפיץ?

איימן עודה: בבקשה.

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת עודה, למה שאתה קורא פרובוקציות אני קורא אכיפה.

יואב סגלוביץ': אני רוצה להגיד לך שאנחנו במיעוט אכיפה, וככל שאני אוכל, תהיה יותר אכיפה כנגד רוכבי אופניים שנוסעים כמו פראי אדם, בוודאי אופניים חשמליים, ולא רק ביפו – מיקדת את השאלה ביפו, אבל אלו מבצעי אכיפה שצריכים להעצים אותם.

יואב סגלוביץ': כולנו הולכים בדרכים, בייחוד בערים הגדולות, ואתה מדבר איתי על יפו, על תל אביב.

יואב סגלוביץ': אנחנו נמצאים בסכנה גדולה מאוד מכל הסיפור הזה.

יואב סגלוביץ': זו מטרת מבצעי האכיפה – נהיגה, התנהגות פרועה במקומות האלה.

יואב סגלוביץ': אני יכול להבטיח לך שלא רק ביפו – בכל הארץ, בכל מקום, צריכים אך ורק להגביר.

יואב סגלוביץ': אפרופו, הדברים שאני עוסק בהם, חלק מהסיפור יהיה זה.

יואב סגלוביץ': אז תתכונן לשאילתות הבאות.

יואב סגלוביץ': הנושא הזה של התנהגות פרועה ונהיגה פרועה הוא חלק מהסיפור.

יואב סגלוביץ': לגבי העניין הזה, כנראה אנשים שגרים ביפו ופנו אליך לא מודעים, או שלא מספיק מודעים, או שעוצמים את עיניהם לגבי ההתנהגות הפרועה של רוכבים, גם ביפו, כמו במקומות אחרים בארץ.

יואב סגלוביץ': אין פה משהו מוכוון על יפו, יש פה מבצעי אכיפה שאני חושב שצריך להגביר אותם.

יואב סגלוביץ': גם השאילתה הזו היא שאילתה שלא הייתה אתמול, אבל אני אומר לך שזה חלק ממבצעי אכיפה מאוד נרחבים שצריך להרחיב אותם יותר.

מנסור עבאס: שאלה נוספת?

איימן עודה: אני רואה שסגן השר הוא חד-צדדי.

איימן עודה: אני יכול להגיד לך בצורה הברורה ביותר שאני תומך בהפגנות, אבל בוודאי שאני מתנגד לכל פגיעה בכל אזרח, לכל מעשה שהוא לא תקין מצד הציבור.

איימן עודה: אבל המשטרה, לצערי הרב, עודנה מתייחסת אל האזרחים הערבים כאל אויבים ולא כאל אזרחים.

איימן עודה: כמו שהחליטה ועדת אור, זה עדיין קיים.

איימן עודה: אתה היית חד-צדדי בגישה שלך.

מנסור עבאס: תודה.

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת עודה, אתה הרי מכיר אותי.

יואב סגלוביץ': אני נתתי תשובה לגבי שאילתה.

יואב סגלוביץ': אנחנו לא מדברים כרגע לגבי תפיסת העולם שלנו לגבי כל מיני דברים.

יואב סגלוביץ': שאלת אותי כרגע לגבי מבצעי אכיפה שהיו ביפו.

יואב סגלוביץ': אני אומר לך במפגיע: יהיו הרבה יותר גדולים, הרבה יותר נרחבים.

יואב סגלוביץ': אני אומר לך, כמי שמסתובב הרבה ביפו, שיש הרבה בעיות של תנועה והתפרעות וחוסר שמירה על החוקים.

יואב סגלוביץ': התפקיד שלי היום הוא לראות שיהיו יותר מבצעים על מנת לייצר הרתעה מול עברייני תנועה, ואת זה אני אמשיך לעשות – ביפו, בטבריה, בירושלים ובית שמש.

מנסור עבאס: שאילתה מס' 162 – מעצר שווא, עומרי שהואן.

איימן עודה: האמת שדיברת על תנועה ועניינים אזרחיים ואני דיברתי על הסוגיה של מאי ולא עניינים אזרחיים, אבל בכל זאת.

איימן עודה: כבוד סגן השר, מעצר שווא עומרי שהואן מאכסאל.

איימן עודה: בתאריך 11 במאי 2021 נעצר עומרי שהואן.

איימן עודה: לאחר יומיים עומרי שוחרר למעצר בית לעשרה ימים, שקוצר לחמישה ימים.

איימן עודה: בתאריך 25 במאי לפנות בוקר הגיעו כ-30 שוטרים לביתו לחקירת הרתעה, שכללה איומים.

איימן עודה: רצוני לשאול: 1.

איימן עודה: מה הייתה עילת המעצר?

איימן עודה: 2.

איימן עודה: מה היה הצורך בחקירת הרתעה כמתואר לאחר ששוחרר?

איימן עודה: 3.

איימן עודה: האם יש הנחיה להגיע עם מספר רב של שוטרים?

איימן עודה: מה המטרה?

יואב סגלוביץ': מדובר פה על אדם שהיה חשוד בעבירות פליליות חמורות, באירועים חמורים מאוד.

יואב סגלוביץ': לא תפסו פה בן אדם מן הרחוב, לא לקחו פה בן אדם שהלך בדרך ואמרו לו, בוא הנה, ותפסו אותו.

יואב סגלוביץ': אתה יודע ואני יודע שנעשו עבירות חמורות.

יואב סגלוביץ': אני לא מבין את המושג שאתה מדבר עליו של חקירת הרתעה.

יואב סגלוביץ': ואני אומר את זה כאן עוד פעם – ואני מדבר באופן כללי, לאו דווקא על המקרה הספציפי הזה.

יואב סגלוביץ': לפעמים לביצוע מעצר צריך 25 שוטרים.

יואב סגלוביץ': לפעמים יצטרכו גם 100.

יואב סגלוביץ': יצטרכו את כל מה שצריך כדי להחזיר חוק וסדר בכל מקום בארץ, יהודים או ערבים, ללא הבדל.

מנסור עבאס: שאלה נוספת.

איימן עודה: שאלה נוספת לכבוד סגן השר סגלוביץ'.

איימן עודה: דווקא את עומרי שהואן אני מכיר אישית.

איימן עודה: היה מספיק להתקשר הביתה.

איימן עודה: מה שאתה אומר פשוט מאוד לא נכון.

איימן עודה: המשטרה מתייחסת אל הערבים בצורה אחרת מאשר אל היהודים.

איימן עודה: זו העובדה האמיתית, שכל אזרח מכיר אותה, ולצערי הרב אתה מתעלם מזה.

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת עודה, אתה שואל שאלות פרטניות ומקבל תשובות פרטניות, ואז מבקש שאלה נוספת ואומר דעה.

איימן עודה: אתה לא למדת את הסוגיה.

מנסור עבאס: לא, זו לא שאלה.

מנסור עבאס: זו עמדה.

מנסור עבאס: הוא מציג עמדה.

איימן עודה: לא למדת את הסוגיה.

איימן עודה: לא למדת.

יואב סגלוביץ': אבל יש לי יתרון וחיסרון.

יואב סגלוביץ': החיסרון הוא שאני לא מכיר אותו, אבל זה גם היתרון, ולכן התשובה שאני נותן היא לא מתוך היכרות אישית עם משהו אלא מבדיקה של חומר שהיה.

יואב סגלוביץ': במקרה הזה, צדיק הוא לא היה.

איימן עודה: האמת, הוא צדיק.

איימן עודה: אני יודע שאי-אפשר שאלה נוספת, אבל, ברשותך – –

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: שאילתה מס' – – –

איימן עודה: – – כבוד היושב-ראש, בכל זאת, ברשותך.

איימן עודה: כמאל ח'טיב, השייח' כמאל ח'טיב – כולם מכירים אותו.

איימן עודה: מה, אי-אפשר להתקשר אליו ולהגיד לו: אתה מוזמן?

איימן עודה: הולכים לשם מאות שוטרים.

איימן עודה: הכול פרובוקציה, ברור מאוד.

איימן עודה: טוב, השאילתה הנוספת, כבוד היושב-ראש.

מנסור עבאס: 164 – רצח רמזי בורקיני.

איימן עודה: וואי, הסיפור הזה.

איימן עודה: אני מכיר אותו אישית, עליו השלום.

איימן עודה: אני מכיר את המשפחה שלו.

איימן עודה: הייתי אצלם בבית.

איימן עודה: כבוד סגן השר סגלוביץ', בתאריך 20 במאי 2021 נרצח המנוח רמזי בורקיני, בן 50, במקום עבודתו בסניף הדואר בשפרעם.

איימן עודה: המנוח היה מאוים במשך כחודש וחצי לפני הרצח, שבמהלכו בוצע ירי לעבר ביתו.

איימן עודה: המשטרה ידעה, ועקבה אחר המקרה, אך לא מנעה את הרצח.

איימן עודה: רצוני לשאול: 1.

איימן עודה: מדוע לא נתפסו המאיימים ונמנע הרצח?

איימן עודה: 2.

איימן עודה: האם נתפסו חשודים?

איימן עודה: 3.

איימן עודה: האם ניתנת הגנה למשפחתו, המפוחדת מפגיעה בה?

איימן עודה: בבקשה.

יואב סגלוביץ': קודם כול, חבר הכנסת עודה, זה אירוע מאוד מאוד קשה ומאוד חמור.

יואב סגלוביץ': אני לא יודע, אני אולי אפתיע אותך, אבל אני דיברתי עם רעייתו.

יואב סגלוביץ': האירוע קשה וחמור, ומטופל בצורה הכי אינטנסיבית שאפשר בימ"ר.

יואב סגלוביץ': אני לא ארחיב פה לגבי הסיפור שנמצא מאחוריו.

יואב סגלוביץ': לא נותר לי אלא להגיד שזה מצער, כואב, ושהוא מצטרף לשורה לא קצרה, לא קטנה, של אנשים תמימים ששילמו מחיר גבוה ומיותר על מה שקורה באופן כללי.

יואב סגלוביץ': אני יכול רק להבטיח לך שאני אעשה כל מאמץ, לא רק בתיק הזה אלא באופן כללי, על מנת שמצד אחד אחוז הפענוח יהיה יותר גבוה וגם לייצר הרתעה מול עבריינים.

יואב סגלוביץ': החקירה נמצאת בעיצומה.

יואב סגלוביץ': אם אתה אומר שאתה מכיר את המשפחה, אז זה אירוע מורכב.

יואב סגלוביץ': זה אישה עם ילד קטן.

יואב סגלוביץ': איכשהו גם אני הגעתי לתוך האירוע הזה ודיברתי איתה.

יואב סגלוביץ': אני יודע את הפרטים של האירוע, של העובדה הזאת.

יואב סגלוביץ': אני מבטיח לך שהדבר הזה מטופל בצורה הכי עמוקה שאפשר.

איימן עודה: כבוד סגן השר, אני מכיר את הצד האנושי, ואני מעריך את זה שהתקשרת אל האלמנה, אבל זה לא עזר להם.

איימן עודה: לפני כשבועיים אלמונים ירו צרור של יותר מ-50 כדורים לעבר ביתו של המנוח.

איימן עודה: המשפחה, עד היום, אחרי הירצחו, חיה בפחד יום-יומי.

איימן עודה: האם ניתנת הגנה אמיתית, ממשית וישירה למשפחה?

יואב סגלוביץ': אני לא רוצה להרחיב יותר מדי.

יואב סגלוביץ': יש קשר עם קרובי המשפחה.

יואב סגלוביץ': גם האירוע הנוסף, אני מודע לו.

יואב סגלוביץ': יש קשר ישיר עם המשפחה.

יואב סגלוביץ': מעבר לזה, אני חושב שיהיה לא נכון לדבר כאן עכשיו.

מנסור עבאס: שאילתה נוספת, מס' 165 – מעצר מחמוד אבו עטא.

מנסור עבאס: בבקשה.

איימן עודה: כבוד סגן השר, בתאריך 18 במאי 2021 נסע אבו עטא ברכבו עם אשתו ושתי ילדותיו, כשלפתע התנפל על המכונית אדם בלבוש אזרחי, בלי שהזדהה, וניסה למשוך את מפתחות הרכב ולכבותו.

איימן עודה: אבו עטא ומשפחתו נסו על נפשם.

איימן עודה: לפנות בוקר הוא נעצר בברוטליות מול ילדותיו.

איימן עודה: רצוני לשאול: 1.

איימן עודה: האם יש הנחיות לשוטרים להתנפל על רכבים עם משפחות בלי להזדהות?

איימן עודה: 2.

איימן עודה: מדוע מעצרו מתארך?

יואב סגלוביץ': אני בדקתי את מה שיש פה בשאילתה, ואני ממליץ לחבר הכנסת עודה לקרוא את כתב האישום שהוגש.

איימן עודה: אפשר לפרט, בבקשה?

יואב סגלוביץ': כן.

יואב סגלוביץ': הרי אני לא מכיר את תיק החקירה.

יואב סגלוביץ': קראתי את כתב האישום.

יואב סגלוביץ': מה שמתואר, כאילו התנפל – זה לא התנפל.

יואב סגלוביץ': מה שמתואר כאילו ברוטלי, זה לא ברוטלי.

יואב סגלוביץ': מה שיש שם זו התנהגות פרועה, נהיגה פרועה, התנהגות בלתי סבירה, ויש כתב אישום.

יואב סגלוביץ': אני לא יכול להחליף את מה שיש בבית משפט.

יואב סגלוביץ': אני מניח שאם אכן יש ממש בתוכן הפנייה, הדברים יתבררו בבית המשפט.

יואב סגלוביץ': אני לא יכול להחליף את בית המשפט.

יואב סגלוביץ': עיינתי בכתב האישום.

יואב סגלוביץ': עוד פעם, בשל העובדה שאלה שאילתות שלקח להן זמן להגיע, אז הוא לא עצור, כמובן, אבל למעשה יש כתב אישום בתיק הזה, ואני חושב שצריך להשאיר את זה כך.

מנסור עבאס: שאלה נוספת?

איימן עודה: שאלתי.

מנסור עבאס: אז שאילתה מס' 167 – המבצע המשטרתי חוק וסדר.

איימן עודה: לכבוד סגן השר סגלוביץ', בתאריך 23 במאי 2021 המשטרה פרסמה הודעה על מבצע חוק וסדר, ולפיה בוצעו מאות מעצרים והוגשו עשרות כתבי אישום.

איימן עודה: רצוני לשאול: 1.

איימן עודה: כמה מהמעצרים בוצעו נגד פעילי ימין קיצוני כמו להב"ה ולה פמיליה, שארגנו פעולות אלימות בקבוצות טלגרם?

איימן עודה: כמה כתבי אישום הוגשו נגדם?

איימן עודה: 2.

איימן עודה: כמה מהמעצרים בוצעו נגד שוטרים שפגעו באזרחים?

איימן עודה: כמה כתבי אישום הוגשו נגדם?

יואב סגלוביץ': לגבי השאלה הראשונה, מספר המעצרים שבוצעו נגד פעילי ימין קיצוני והגדרות כאלה ואחרות, אנחנו לא עורכים פילוח של נתונים לפי הדעות הפוליטיות של אנשים, ולכן אין – – –

איימן עודה: כמה יהודים, בבקשה?

יואב סגלוביץ': שנייה.

יואב סגלוביץ': עוד פעם, זו לא הייתה השאילתה, אבל אני מניח – לגבי הסיפור הזה אין לי תשובה לך, לעשות פילוח מהסוג הזה, וזה גם לא מה שנשאל.

יואב סגלוביץ': זה לא מה שנשאל.

יואב סגלוביץ': אם תרצה לשאול שאלות נוספות, אפילו לא דרך שאילתה – – –

איימן עודה: כבוד סגן השר, אני רואה שאתה בורח מהתשובות.

איימן עודה: אתה יודע מה, כמה מעצרים וכתבי אישום היו נגד אזרחים ערבים?

איימן עודה: כמה מהם קטינים?

איימן עודה: מהי החלוקה של המעצרים לפי עילות?

איימן עודה: מה החלוקה של כתבי האישום לפי עילות?

איימן עודה: כמה יהודים, כמה ערבים?

איימן עודה: אני חושב שחשוב שכל אזרח ידע את הדבר העובדתי הפשוט: כמה יהודים נעצרו, וכמה ערבים.

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת עודה, או שאני לא קורא טוב או שאני לא מבין טוב.

יואב סגלוביץ': תראה לי איפה זה כתוב בשאילתה.

איימן עודה: אני שאלתי את השאלה הנוספת.

יואב סגלוביץ': בסדר.

יואב סגלוביץ': לא, איימן – – –

איימן עודה: כבוד סגן השר לביטחון הפנים לא יודע כמה יהודים נעצרו וכמה ערבים?

יואב סגלוביץ': איימן, אתה רוצה שאני אשלוף לך עכשיו נתונים מהכיס?

יואב סגלוביץ': אתה לא רוצה.

איימן עודה: חבל שאתה לא יודע.

איימן עודה: באמת חבל שאתה לא יודע בעל פה.

איימן עודה: באמת.

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת עודה, אני חושב שחבל שאתה מנסה לעשות כרגע פרובוקציה, אבל אני קונה כל דבר באהבה.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת איימן עודה.

מנסור עבאס: אנחנו חוזרים לשאילתות של חבר הכנסת איתמר בן גביר.

מנסור עבאס: בבקשה, שאילתה ראשונה, מס' 132, עליית חברי כנסת להר הבית.

איתמר בן גביר: יושב-ראש הישיבה, אדוני סגן השר, כבוד השרה, כנסת נכבדה, חבר הכנסת אחמד טיבי נצפה עולה להר הבית בתשעה באב.

איתמר בן גביר: כאשר קצין הודיע לו שיש נוהל תיאום, השיב טיבי שהוא ערבי והנוהל לא חל עליו.

איתמר בן גביר: הקצין התעקש, אך למרות זאת הוא קיבל הוראה מהמפקד שלו.

איתמר בן גביר: רצוני לשאול: 1.

איתמר בן גביר: מדוע המשטרה פועלת בצורה גזענית?

איתמר בן גביר: 2.

איתמר בן גביר: מדוע לא נאכף הנוהל באופן שווה?

איתמר בן גביר: הרי זה נורא.

איתמר בן גביר: חבר כנסת יהודי חייב במשהו שחבר כנסת ערבי לא חייב בו?

איתמר בן גביר: אם זה היה הפוך, כל האולם כאן היה סוער.

יואב סגלוביץ': קודם כול, זה טוב שזה יוצא אחד אחרי השני, אז, אתה יודע, אני צריך להיות באמצע: כל פעם אני צריך להגיב לגזענות מצד אחר.

איתמר בן גביר: אתה לא אמור להיות באמצע.

איתמר בן גביר: אתה אמור להיות בצד של עם ישראל, אדוני סגן השר.

יואב סגלוביץ': לא לא לא, אני עומד פה באמצע ושומע את השאילתות, ואני אומר: כנראה העסק מאוזן, כי אם כולם אומרים שהמשטרה גזענית, כנראה היא עושה את העבודה כמו שצריך גם כלפי זה וגם כלפי זה.

יואב סגלוביץ': אבל אני אומר משהו כללי.

יואב סגלוביץ': אתייחס לשאילתה שאמרת.

יואב סגלוביץ': השאילתה מדברת על יום תשעה באב.

יואב סגלוביץ': ביום הזה יש היערכות מאוד מאוד גדולה בהר הבית, ואכן, אתה צודק.

יואב סגלוביץ': בעיקרון, צריך להודיע לקצין הכנסת ולבקש 24 שעות קודם.

יואב סגלוביץ': לכן, כשהגיע חבר הכנסת אחמד טיבי להר הבית, אמר לו הקצין: תשמע, לא ביקשת קודם 24 שעות.

יואב סגלוביץ': לא ביקשת 24 שעות קודם, אתה לא נכנס.

יואב סגלוביץ': זה הגיע למפקד המחוז שהיה במקום הזה, היו די כוחות, עשו הערכת מצב.

יואב סגלוביץ': בכל אירוע כזה – הערכת מצב, שעושים גם מפקד המחוז וגם המפכ"לים, אם צריך.

יואב סגלוביץ': הם קיבלו החלטה במקום שאפשר לעשות את זה.

יואב סגלוביץ': ואכן, הביקור עבר בשקט, בסדר מופתי, ולא הייתה שום בעיה איתו.

יואב סגלוביץ': בסופו של דבר יש שיקול דעת למפקד המחוז, והוא השתמש בו.

יואב סגלוביץ': לקרוא לשיקול הדעת – ואני אומר עוד פעם, במירכאות – לקרוא לשיקול הדעת של מפקד המחוז מוטה לפה, מוטה לשם – מפקדי המחוזות במשטרת ישראל, ובוודאי מפקד מחוז ירושלים דהיום מקבל החלטות ענייניות על בסיס קבלת החלטה עניינית.

יואב סגלוביץ': זו ההחלטה שהוא קיבל, ואני חושב שהוא קיבל החלטה נכונה, כי הוא זה שנמצא שם וצריך לקבל את ההחלטה.

איתמר בן גביר: סגן השר סגלוביץ', אני מאוד מעריך – – –

מנסור עבאס: שאלה נוספת.

איתמר בן גביר: אני מאוד מעריך את מפקד מחוז ירושלים, אבל בוא נודה על האמת: לא מדובר רק בתשעה באב.

איתמר בן גביר: מהנתונים שיש לי – ואגב, אם זה היה רק תשעה באב, ניחא, עוד היה – – –

יואב סגלוביץ': לא, אני מתייחס לשאילתה ששאלת.

איתמר בן גביר: לא, לא, אז אני אומר, מהנתונים שיש לי – אגב, אין לך את הנתונים האלה, אז כדאי לבדוק את זה.

איתמר בן גביר: אני גם מעדכן שאנחנו הולכים להגיש עתירה בנושא הזה, כי בעיניי זה נורא ואיום.

איתמר בן גביר: אבל מהנתונים שיש לי, חבר הכנסת אחמד טיבי לא פעם אחת, לא פעם שנייה, לא פעם שלישית, אלא בשורה ארוכה של פעמים, עולה בלי לתאם.

איתמר בן גביר: בלי לתאם.

איתמר בן גביר: ואז השאלה מאוד צורמת, כי כשאני באתי בלי לתאם, נעמדו עשרה שוטרים, חסמו את הכניסה, ולמרות שיש לי חסינות וחוק החסינות והכול, אמרו לי: אתה לא נכנס.

איתמר בן גביר: אין, אנחנו לא נותנים לך להיכנס.

איתמר בן גביר: ואני אומר, לא יכול להיות – אני לא אקבל את זה שיש גזענות.

איתמר בן גביר: אני לא אקבל את זה שיש גזענות, כי זה בלתי אפשרי – –

מנסור עבאס: כן.

איתמר בן גביר: – – זה בלתי נכון, זה צורם, זה פוגע, והציבור גם – אין לו אמון כשהוא שומע ונחשף לדברים כאלה.

איתמר בן גביר: אני מציע, תבדוק את הנושא הזה.

איתמר בן גביר: אני יודע לפחות על עוד חמש-שש פעמים שאחמד טיבי עלה בלי לתאם, וזה לא מסתדר עם התשובה הזאת.

יואב סגלוביץ': אני קודם כול מציע להוריד את העניין של גזענות.

יואב סגלוביץ': בסוף גזענות זה לא משהו כללי.

יואב סגלוביץ': בסוף, החלטה א' או ב' שיש לה מניע, so called, מה שאתה אומר גזענות, אני לא מקבל את זה.

יואב סגלוביץ': לא רק שלא מקבל את זה, מוחה על הביטוי הזה.

יואב סגלוביץ': אני כן אומר – – –

איתמר בן גביר: למה?

איתמר בן גביר: יהודי לא וערבי כן זה לא גזענות?

יואב סגלוביץ': לא, אני אומר דבר פשוט: כנראה הערכת המצב שהייתה באותה נקודת זמן אפשרה את זה, והערכת המצב כשאתה היית לא אפשרה את זה.

יואב סגלוביץ': מי שמקבל את ההחלטה הזאת זה לא אתה, זה גם לא אני; מקבל אותה בעל מקצוע, מקבל אותה מפקד המחוז המשטרתי, שהוא איננו איש פוליטי.

יואב סגלוביץ': ואני מבקש להוציא את המשטרה – אני מבקש, כמובן שאני לא יכול להורות – אני מבקש להוציא את המשטרה מהשיח הפוליטי.

איתמר בן גביר: אז אתם תוציאו.

יואב סגלוביץ': אני הייתי הרבה שנים במדים.

איתמר בן גביר: אז אתם תוציאו.

איתמר בן גביר: המדיניות צריכה להיות, למשטרה, שצריך לפעול באופן שווה מול כלל חברי הכנסת.

איתמר בן גביר: מול כלל חברי הכנסת.

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת בן גביר, אני מנסה לענות בצורה הכי סדורה שאפשר.

איתמר בן גביר: בסדר.

איתמר בן גביר: אני מעריך את זה.

יואב סגלוביץ': התשובה היא מאוד פשוטה: הערכת המצב שמקבל מפקד מחוז ירושלים או מפקד מחוז אחר, לא משנה באיזה אירוע, היא החלטה מקצועית על בסיס נתונים שהוא מקבל אותם, ואני חושב שאם אנחנו רוצים באמת באמת משטרה טובה, משטרה דמוקרטית, צריכים להרחיק את המשטרה מהשיח הפוליטי.

יואב סגלוביץ': זו הבקשה שלי מכל חברי הבית הזה.

איתמר בן גביר: הוא לא יכול להפלות בין דם לדם, אין מה לעשות.

איתמר בן גביר: זה לא תפקיד של מפקד מחוז.

מנסור עבאס: השאילתה הבאה, חבר הכנסת בן גביר, 136 – הסתרת פרטים מהציבור.

איתמר בן גביר: אז כאן צירפתי כתבה המתארת אירוע חמור מאוד, שבו מסתנן מאריתריאה תקף וביצע מעשים מגונים בתושבת שכונת התקווה.

איתמר בן גביר: עולה כי במשטרה חששו מתגובת התושבים ובחרו להצניע הסיפור.

איתמר בן גביר: והשאלות שלי: 1.

איתמר בן גביר: לפי איזה קריטריונים המשטרה מחליטה לפרסם את זהות החשוד?

איתמר בן גביר: 2.

איתמר בן גביר: איך זה עובד? 3.

איתמר בן גביר: לפי מה מחליטים כן לפרסם או לא לפרסם?

מנסור עבאס: שאלה שנייה.

איתמר בן גביר: ומדוע כשהחשוד בן מיעוטים או מסתנן לא מפרסמים אבל אם הוא חרדי, נוער גבעות, מתנחל, ישר דוברות המשטרה אומרת: מתנחלים נעצרו, חרדים נעצרו.

איתמר בן גביר: למה?

יואב סגלוביץ': לגבי השאלה הראשונה, אז באמת ההודעות של דוברות המשטרה נמסרות בהתאם למגבלות של החוק ולהתפתחות החקירתית של כל אירוע באשר הוא, תוך שמירה על צנעת הפרט ככל שניתן, זכויות נחקרים והגנה על ההליך החקירתי.

יואב סגלוביץ': לגבי השאלה השנייה: לגופו של עניין, בהקשר הזה, האירוע היה ב-24 ביולי 2021, דוברות המשטרה התייחסה לאירוע בהתאם לשלבי החקירה; ההודעה הייתה ב-28 ביולי, ונגעה בין היתר גם למוצאו של החשוד בהקשר הזה.

יואב סגלוביץ': זה שיש רעש תקשורתי ורעש ציבורי לא צריך להכתיב למשטרה איך היא תנהג, מה היא תעשה – לא לצד זה, לא לצד זה, לא לצד זה ולא לצד זה, לצערנו או לשמחתנו – תלוי בזווית שאתה מסתכל על הגיוון האדיר שיש במדינת ישראל.

יואב סגלוביץ': כל אחד לוקח את הצד.

יואב סגלוביץ': אני אומר גם פה, תוציאו את המשטרה מהשיח הפוליטי.

יואב סגלוביץ': אני מקבל שיכולים להיות מקרים, לאו דווקא המקרה הזה, שמשטרה תטעה.

יואב סגלוביץ': אני הייתי במשטרה הרבה שנים וטעיתי לא פעם ולא פעמיים, אבל יש הבדל בין טעות לכוונה, ואני מבקש להוציא את ממד הכוונה מפעילות המשטרה.

איתמר בן גביר: אבל אדוני סגן השר, שאלה נוספת.

מנסור עבאס: שאלה נוספת.

איתמר בן גביר: זה עניין של מדיניות.

איתמר בן גביר: ואני שוב אומר, אני מקבל את זה לגמרי, שוטרים הם בני אדם וטועים, וזה הכול בסדר, אבל השאלה, הרבה פעמים אנחנו רואים בכתבות של דוברות המשטרה – אני רואה גם את ההודעות של הדוברות, אני לא צריך רק לראות את הכתבות, אני חשוף גם להודעות של הדוברות – אני רואה שהם כותבים שם: מתנחלים, חרדים.

איתמר בן גביר: ואז אני שואל, הרי בדוברות, המשטרה לא אומרים: ערבים עשו כך וכך, ערבים עשו כך וכך; אז השאלה, אם מתייגים, שיתייגו את כולם, ואם לא מתייגים – ואגב, אני בעד לא לתייג – אז שלא יתייגו אף אחד.

יואב סגלוביץ': אמרתי באיזה יום בהקשר אחר – אני לא חושב שהיית באותו יום במליאה; זה היה משהו בסגנון דומה, ואני הצעתי לכולנו – לכולנו, ללא הבדל מאיזו מפלגה פוליטית או מה דעתנו – להפסיק להסתובב עם סרגל בכיס – ולפחות כך אני משתדל לנהוג – כל פעם אנחנו מודדים את האחר.

יואב סגלוביץ': בואו נמדוד כל אחד את עצמו, ולדעתי ברגע שנסתובב עם הסרגל הזה שמודד את עצמנו ונשים אותו קצת בכיס, יהיה יותר טוב לכולנו, גם בהקשר של השאלה שלך.

איתמר בן גביר: הסרגל הזה עוזר בהכוונת השוטרים, תאמין לי.

איתמר בן גביר: מניסיון אני אומר לך.

יואב סגלוביץ': ועדיין, אני ממליץ שכל אחד לא ימדוד כל הזמן מה קורה בצד השני.

יואב סגלוביץ': קצת יסתכל על עצמו, קצת ימדוד.

איתמר בן גביר: יסתכל על עצמו בוודאי, אבל הסרגל הזה עוזר מאוד, ואני אומר לך את זה כמי שבית משפט – – –

מנסור עבאס: השאילתה הבאה, חבר הכנסת בן גביר.

איתמר בן גביר: רגע, אני לא סיימתי.

איתמר בן גביר: יושב-ראש הכנסת, אני רואה איך אתה נותן לאנשים, אני רואה שאתה כן נותן לזה עוד קצת לדבר, לזה עוד חצי דקה, לזה – מה קרה?

איתמר בן גביר: אתה רואה אותי וזה קשה לך?

מנסור עבאס: שאלה נוספת.

איתמר בן גביר: אבל אני רוצה להגיד משהו.

איתמר בן גביר: תן לי לסיים משהו, ושאילתה נוספת.

איתמר בן גביר: עוד שלוש דקות תלך הביתה, מה קרה?

איתמר בן גביר: עכשיו תשמע, אדוני סגן השר, אני אומר לך בתור מי שפעם אחר פעם אחר פעם אחר פעם המשטרה קיבלה תביעות שלי נגד המשטרה, ואני מקבל את זה לגמרי, שוב, ששוטרים הם בני אדם.

איתמר בן גביר: אני מעריך את עבודת השוטרים, אני חושב שהם עושים עבודת קודש, אבל משטרה צריכה הכוונה, ואתה נמצא במקום הזה של לבוא ולהגיד לדוברות: תראו, אם אתם מתייגים את כולם, זה בסדר, אבל אם אתם לא מתייגים לא את הציבור הזה ולא את הציבור הזה, אל תתפסו לכם ציבורים אחרים כקורבנות.

איתמר בן גביר: דווקא אתה צריך להגיד את זה.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: שאילתה 173, אפליה בקבלת תלונה.

יואב סגלוביץ': זה על אותו אירוע.

יואב סגלוביץ': נכון, חבר הכנסת בן גביר?

יואב סגלוביץ': זה על אותו אירוע.

איתמר בן גביר: לא, לא, לא.

איתמר בן גביר: זו שאלה אבל מכיוון – – –

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: נעבור?

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: שאילתה נוספת, 179, חקירות על ציוצים בטוויטר.

איתמר בן גביר: חבר הכנסת לשעבר מיכאל בן ארי קיבל זימון שלישי לחקירה בגין ציוציו בטוויטר.

איתמר בן גביר: מהפרקליטות הודיעו לבן ארי כי החקירה הסתיימה, אולם למרות זאת המשטרה ממשיכה לזמנו פעם אחר פעם אחר פעם.

איתמר בן גביר: השאלות שלי: 1.

איתמר בן גביר: האם הסתיימה החקירה?

איתמר בן גביר: 2.

איתמר בן גביר: מדוע לא הוגש כתב אישום?

איתמר בן גביר: 3.

איתמר בן גביר: מתי יוגש כתב האישום?

איתמר בן גביר: למרות שהשאלה הזאת, הייתי מוותר עליה כי היא לא באמת בתחום סמכותך, לא אתה מגיש כתב אישום, אבל האם הסתיימה החקירה?

איתמר בן גביר: זו השאלה המרכזית.

יואב סגלוביץ': אני אגיד ככה – לדעתי ראיתי אתמול שהיה איזה דיון בכנסת.

איתמר בן גביר: מרגש מאוד, אגב.

יואב סגלוביץ': לא יודע, אני רק יודע שהיה, אני לא הייתי בדיון.

יואב סגלוביץ': בכל מקרה, כל הנושא, גם של פתיחה בחקירה בעבירות מן הסוג הזה של הסתה וחופש ביטוי, הוא בתחום הפרקליטות, גם הפתיחה בחקירה וגם הגשת כתב האישום.

יואב סגלוביץ': ולכן, אני חושב שזה גם עלה בדיון; עוד פעם, אני מניח שהתשובות שהיו אתמול הן כנראה תשובות יותר מפורטות מאשר אני יכול להגיד כאן, כי בתשובה שאני יכול להגיד כאן אני לא מתייחס לעניין הזה, כי זה לא בסמכותי לדבר לגבי כתב האישום.

יואב סגלוביץ': ולכן אני אומר שאני מניח שאת התשובות קיבלת אתמול בצורה מפורטת יותר, כי היו שם אולי גם נציגי הפרקליטות.

יואב סגלוביץ': זה מה שאני יכול להגיד על השאילתה הזאת.

יואב סגלוביץ': בוא נגיד, כמו שאמרתי קודם לחברים אחרים, יש פה את התשובה הארוכה ואת התשובה הקצרה.

יואב סגלוביץ': תשובה ארוכה כבר נתתי עכשיו.

יואב סגלוביץ': התשובה הקצרה: לא מענייני כרגע ולא בתפקידי כרגע לטפל בכתבי אישום.

איתמר בן גביר: שאלה נוספת.

איתמר בן גביר: אדוני סגן השר, אתה טיפה מתחמק כאן.

איתמר בן גביר: ובוא, אני הרי משפטן ואתה משפטן ואנחנו מכירים איך הדברים עובדים.

איתמר בן גביר: זה נכון, על כתב אישום הפרקליטות מחליטה, אבל מי ששולח שוטרים להטריד את בן ארי פעם אחר פעם, שוטרים שמגיעים לבית שלו, שמנהלים שבע שעות חקירה, פעם אחת שהוא נחקר, על ציוצים, ואחר כך במשך שנתיים מעלעלים אותו.

איתמר בן גביר: הבן אדם – בן אדם, צריך להבין את זה, הוא בן אדם.

איתמר בן גביר: כשיש חקירה סביבו – הוא מרצה באוניברסיטה, אתה יודע שהוא לא יכול להתקבל למכרזים, נפגעת לו העבודה, שלא לדבר על אשתו והילדים, שמטרידים אותם.

איתמר בן גביר: עכשיו אני אגיד לך משהו לגבי ציוצים.

איתמר בן גביר: אני יודע מה המדיניות, מה המדיניות של משטרת – – –

יפעת שאשא ביטון: זו שאלה או הצהרה?

יפעת שאשא ביטון: לא הבנתי.

איתמר בן גביר: לא, לא, זו שאלה.

איתמר בן גביר: השרה, את תכף הולכת הביתה, הכול בסדר.

יפעת שאשא ביטון: לא, הכול טוב – – –

איתמר בן גביר: אנחנו מכירים את המדיניות.

איתמר בן גביר: כשאני התלוננתי על גברת מהשמאל שאמרה שצריך לתלות את שופטי בית המשפט העליון – אמרו לי, בן גביר, חופש ביטוי, ציוצים וכו'.

איתמר בן גביר: שנתיים לנהל חקירה על ציוצים?

איתמר בן גביר: וזה כן משטרה.

יואב סגלוביץ': מה השאלה?

מנסור עבאס: כן, זאת עמדה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת בן גביר, תודה רבה לך.

איתמר בן גביר: לא, רגע, שאלתי שאלה: למה במשך שנתיים אתם מנהלים חקירה על ציוצים?

איתמר בן גביר: פשוט מאוד.

יואב סגלוביץ': כי יש החלטה, שמישהו – אני לא מדבר עליו אישית, כי אתה לא מייצג אותו – מישהו אומר דברים שנתפסים כהסתה, ויש החלטה לחקור אותו עליהם, נקודה.

איתמר בן גביר: במשך שנתיים?

יואב סגלוביץ': נקודה.

יואב סגלוביץ': עכשיו, זו לא פעם אחת.

יואב סגלוביץ': זו עבירה נמשכת.

יואב סגלוביץ': אם תגיד דברים שאסור לומר אותם שבע פעמים – יחקרו אותך שבע פעמים.

איתמר בן גביר: אז תגישו כתב אישום.

איתמר בן גביר: אז תגישו כתב אישום.

יואב סגלוביץ': זה בדיוק מה שרציתי להגיד לך.

יואב סגלוביץ': אני לא בפרקליטות.

יואב סגלוביץ': זאת האמת.

איתמר בן גביר: תיארתי לעצמי שתתחמקו – – –

מנסור עבאס: טוב.

מנסור עבאס: תודה לחבר הכנסת בן גביר.

מנסור עבאס: תודה, גברתי השרה יפעת שאשא ביטון, ותודה לסגן השר יואב סגלוביץ'.

מנסור עבאס: תודה למזכירת הכנסת ולסגנית מזכירת הכנסת ולסגנית השנייה ולכל עובדי הכנסת.

מנסור עבאס: כנסת נכבדה, תם סדר-היום.

מנסור עבאס: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, י"ב בחשוון התשפ"ב, 18 באוקטובר 2021, בשעה 17:00.

מנסור עבאס: ישיבה זו נעולה.