ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 59, 2021-10-11 00:00

מיקי לוי: היום יום שני, ה' בחשוון התשפ"ב, 11 באוקטובר 2021.

מיקי לוי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

מיקי לוי: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם – החל מהצעת חוק פ/2253/24 וכלה בהצעת חוק פ/2285/24:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק להנצחת הרב אברהם יצחק הכהן קוק (ציון זכרו ופועלו), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת ניר אורבך; הצעת חוק פיקוח על בתי ספר (תיקון – הרחבת תחולה), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת עאידה תומא סלימאן, איימן עודה ועופר כסיף; הצעת חוק השכלה גבוהה חינם, התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת עאידה תומא סלימאן, איימן עודה ועופר כסיף; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – תקופת לידה והורות לבן זוג של סטודנטית), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק השבות (תיקון – צמצום הזכאים לזכויות), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת שמחה רוטמן; הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (תיקון – רשימות מעורבות), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – קצבת תלויים וקצבת אזרח ותיק), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני, יעקב אשר ויצחק פינדרוס; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי ביטוח מופחתים לסטודנטים), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, מנסור עבאס, מאזן גנאים ווליד טאהא; הצעת חוק הסדרת מעמדם של אנשי צוות בהפקות מקומיות, התשפ"ב–2021, מאת חברות הכנסת נעמה לזימי ואבתיסאם מראענה; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – לחצן מצוקה לקשיש), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני, יעקב אשר ויצחק פינדרוס; הצעת חוק לתיקון פקודת הרופאים (עבירות משמעת), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת ענבר בזק, יסמין פרידמן, אלון טל, אבתיסאם מראענה, ג'ידא רינאוי זועבי, מירב בן ארי, ולדימיר בליאק, נירה שפק וגבי לסקי; הצעת חוק זכויות הדייר בדיור הציבורי (תיקון – זכות למגורים בדירה ציבורית לנשים ששהו במקלט לנשים מוכות), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (פטור ממס למענק כספי בשל הישג בתחרות ספורט), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת סימון דוידסון; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הטבות מס ליישובים), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, מנסור עבאס, מאזן גנאים ווליד טאהא; הצעת חוק מענק הסתגלות מיוחד לבני 67 ומעלה (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (תיקון – הארכת מענק ההסתגלות),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת אופיר כץ; הצעת חוק דמי הבראה, התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – קביעת דרגת נכות לנפגעי עבודה), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני, יעקב אשר ויצחק פינדרוס; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ערעור על החלטת ועדה לעררים), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני, יעקב אשר ויצחק פינדרוס; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (קיצור תקופת הפטור מתשלום ארנונה לבניין שנהרס או ניזוק), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת מיכל שיר סגמן ובועז טופורובסקי; הצעת חוק הגנת השכר (תיקון – מועד תשלום דו-שבועי), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת מופיד מרעי, מיכאל מרדכי ביטון, אבתיסאם מראענה, אלון טל, פטין מולא ורם בן ברק; הצעת חוק יום לציון תשעה באב, התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת אורית מלכה סטרוק, בצלאל סמוטריץ', יריב לוין, מיכאל מלכיאלי, יצחק פינדרוס, ניר אורבך, רם שפע, מיכאל מרדכי ביטון, מירב בן ארי, מיכל שיר סגמן, עמיחי שיקלי, מיכל וולדיגר, יולי יואל אדלשטיין, יעקב מרגי, ישראל אייכלר, אמילי חיה מואטי, אלון טל, יום טוב חי כלפון, משה טור פז, רות וסרמן לנדה, ניר ברקת, מכלוף מיקי זוהר, שמחה רוטמן, צחי הנגבי, אמיר אוחנה, אופיר סופר, גילה גמליאל, קטי קטרין שטרית, אבי מעוז, קרן ברק, אופיר אקוניס, איתמר בן גביר, דוד אמסלם ושלמה קרעי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – מימון סייעת לילדים שאינם יכולים לשהות במעון), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני, יעקב אשר ויצחק פינדרוס; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – מימון הסעת יולדת באמבולנס), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני, יעקב אשר ויצחק פינדרוס; הצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת שמחה רוטמן, בצלאל סמוטריץ', שלמה קרעי, משה ארבל, ינון אזולאי, אופיר כץ, יצחק פינדרוס, איתמר בן גביר, קטי קטרין שטרית, אבי מעוז,

ירדנה מלר-הורוביץ: עמיחי שיקלי, אופיר סופר, יואב קיש, קרן ברק, מיכל וולדיגר, גלית דיסטל אטבריאן, דוד אמסלם, אלי כהן, אמיר אוחנה, מיכאל מלכיאלי, יעקב אשר, יעקב מרגי, יריב לוין, חיים ביטון, אבי דיכטר, גילה גמליאל, ניר ברקת ואוריאל בוסו; הצעת חוק שיווי זכויות האישה (תיקון – ייצוג הולם לנשים בכנסים במימון ציבורי), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק דחיית מועד תשלום מיסים בעת מצב מיוחד בעורף (תיקוני חקיקה), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת אוסאמה סעדי ואחמד טיבי; הצעת חוק דמי מחלה (תיקון – חישוב היעדרות לחולים במחלה קשה), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת נעמה לזימי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – זכות טיעון לפני שלילת גמלה), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני, יעקב אשר ויצחק פינדרוס; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – גמלה לשמירת היריון לאם שילדה פג), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני, יעקב אשר ויצחק פינדרוס; הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון – הסדרת העיסוק בפודולוגיה), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת יום טוב חי כלפון; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – דחיית תשלום היטל השבחה אגב גירושין), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת משה אבוטבול, חיים ביטון, פטין מולא, אוריאל בוסו, יצחק פינדרוס, ינון אזולאי, שלמה קרעי, דסטה גדי יברקן, קטי קטרין שטרית ואבי מעוז; הצעת חוק הכנסת (תיקון – קביעת שכר חברי הכנסת בידי ועדה ציבורית), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת בועז טופורובסקי, מירב בן ארי, רם בן ברק, ענבר בזק, יוראי להב הרצנו, נירה שפק, משה טור פז, רון כץ, ולדימיר בליאק, טטיאנה מזרסקי, יסמין פרידמן וסימון דוידסון; הצעת חוק-יסוד: ירושלים בירת ישראל (תיקון – איסור על פתיחת נציגות דיפלומטית זרה), מאת חברי הכנסת ניר ברקת, עמיחי שיקלי, יצחק פינדרוס, קרן ברק, קטי קטרין שטרית, מאי גולן, מיכאל מלכיאלי, אופיר כץ, חוה אתי עטייה, שמחה רוטמן, אבי מעוז, מאיר פרוש, יעקב אשר, גלית דיסטל אטבריאן,

ירדנה מלר-הורוביץ: דוד ביטן, אופיר סופר, אורית מלכה סטרוק, אלי כהן, אוריאל בוסו, בצלאל סמוטריץ', אבי דיכטר, פטין מולא, יעקב מרגי, דסטה גדי יברקן, אמיר אוחנה, אופיר אקוניס, מכלוף מיקי זוהר, אורלי לוי אבקסיס, יריב לוין, יואב בן צור, ינון אזולאי, חיים ביטון, משה אבוטבול, גילה גמליאל, צחי הנגבי ויעקב ליצמן.

ירדנה מלר-הורוביץ: דין וחשבון על חריגות שכר לכאורה בגופים הציבוריים לשנת 2019 ופעילות יחידת האכיפה והיחידה לחקירות שכר בשנת 2020.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה למזכירת הכנסת.

מיקי לוי: אני מבקש להפעיל את ההצבעה למי שרוצה להירשם לנאומים בני דקה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: עד שהרשימות יצאו מהמחשב, מישהו יכול להגיד לי מי נרשם?

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, רציתי לומר לך, אדוני היושב-ראש, שבהנהגתך הכנסת הולכת ומידרדרת מיום ליום.

דוד אמסלם: אתם הגעתם – אתם כבר מגרדים את האספלט.

דוד אמסלם: היום באתי לוועדת הכספים – דרך אגב, זה ברוח המפקד, זו הרוח שלך – היושב-ראש קושניר חושב שאנחנו טירונים בצבא והוא המפקד; אנחנו לא מספיקים לדבר על כל הנושא של אגרת הגודש – תראה את זה במצלמות – והוא מוציא אותנו.

דוד אמסלם: ראשונה, שנייה, שלישית – החוצה.

דוד אמסלם: אז אני אומר, הבריונות שלכם פשוט הגיעה לי עד לפה.

דוד אמסלם: אתם יכולים להחליט שאנחנו לא חברי כנסת לגיטימיים, שלא נבחרנו בכלל, אבל הכנסת מתנהלת – תבין טוב, גן ילדים מתנהל יותר טוב מהכנסת.

דוד אמסלם: לא יעלה על הדעת מה שקורה.

דוד אמסלם: הייתי יושב-ראש ועדת הפנים – נדיר, אולי הוצאתי ארבעה אנשים בשלוש שנים.

דוד אמסלם: רק בנט נכנס לכאן, אתה ישר מוציא אותי.

דוד אמסלם: אני עוד לא פותח את הפה.

דוד אמסלם: אז תחליטו, הכנסת היא לא שלכם, לא רכשתם אותה בטאבו, זו לא הממשלה.

דוד אמסלם: אני מצפה ממך – אתה – להשתנות ולהבין שאנחנו – איך אמרת?

דוד אמסלם: גם לדבר אתם לא נותנים לנו.

דוד אמסלם: מילא אתם עושים מה שאתם רוצים, גם לדבר?

דוד אמסלם: זה שאורבך שם בוועדות ומתוך עשרה נותן לליכוד אחד, זה שוד אחר, אבל גם לדבר לא נותנים?

דוד אמסלם: תתביישו לכם.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אני אקח את הדברים שלך לתשומת לב.

מיקי לוי: אולי ששני הצדדים ייקחו את הדברים, אולי נוכל לנהל את זה קצת יותר טוב.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, ביקשת?

קטי קטרין שטרית: כן, ביקשתי.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

קטי קטרין שטרית: פשוט פנו אליי חבר'ה צעירים, והנושא הזה נגע לליבי.

קטי קטרין שטרית: היות שאני מגיעה מתחום החינוך, אז זה ממש נגע לליבי, ואני רוצה להביא את זה לידיעתכם.

קטי קטרין שטרית: ב-15 ביוני 2021 התקיימה בחינה במבוא לתורת השמאות, שהיא הבחינה הסופית, הראשונה מתוך שלוש, של המועצה לשמאות מקרקעין, וכפופה למשרד המשפטים.

קטי קטרין שטרית: אחוז העוברים, חברים יקרים, היה 20%; 80% נכשלים.

קטי קטרין שטרית: לאחר שפסלו שלוש שאלות עוד לפני פרסום תוצאות הבחינה, אחוז העוברים היה נמוך ולא היה כמוהו בעבר.

קטי קטרין שטרית: בעקבות התוצאה העגומה הזאת נשלח מכתב למועצה ולכנסת – וכמובן שהוא נדון על ידי עורך דין שמייצג את הסטודנטים – שבו הם ביקשו להביא את הנושא לדיון דחוף בוועדת הכנסת על מנת להגיע לפתרון: פקטור, פסילת שאלות נוספות, מועד בחינה מיוחד.

קטי קטרין שטרית: המועצה הגיבה במכתב לקוני המתעלם מהעובדות, ללא מציאת פתרון הולם, וטרם התקבלה תגובת משרד המשפטים בנדון.

קטי קטרין שטרית: אנחנו צריכים לעזור להם, אדוני היושב-ראש.

קטי קטרין שטרית: מדובר בחבר'ה מלח הארץ, ששירתו בצבא, היו בכל המערכות האפשריות.

קטי קטרין שטרית: הם באים להיבחן כדי להיות שמאי מקרקעין, ורק 20% עברו.

קטי קטרין שטרית: במקביל לכל מה שהם עשו, להליך ההשגה של השאלות שהוגש על ידי הסטודנטים, אז נפסלה עוד שאלה אחת, ואז אחוז העוברים עלה ל-23%.

קטי קטרין שטרית: אני מבקשת מכנסת ישראל וגם מהיושב-ראש שנעשה את הכול כדי לסייע להם.

קטי קטרין שטרית: כולנו תמיד מדברים על המתמחים במשפטים, שזו בעיה גדולה מאוד, ואנחנו יודעים את הכאב שלהם, אבל את השמאים שלנו אף אחד לא שומע, אז החלטתי היום שאני אשמיע את קולם של השמאים ושנוכל להעביר את זה למשרד המשפטים ולאחת הוועדות.

קטי קטרין שטרית: אני מתכוונת להעביר את זה לאחת הוועדות, כדי שנוכל לסייע להם באמת לבדוק את הנושא הזה.

קטי קטרין שטרית: לא הגיוני שכל כך מעט עוברים בסך הכול.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת טופורובסקי, בבקשה.

בועז טופורובסקי: תודה לך, אדוני יושב-ראש הכנסת.

בועז טופורובסקי: חבריי חברות וחברי הכנסת, השבוע אציין את תאונות הדרכים הקטלניות שגבו חיי אדם בכבישי ישראל, כמו בכל שבוע.

בועז טופורובסקי: ביום שני, 4 באוקטובר, נהרג הולך רגל בן 72 ברחוב הרצוג בבני ברק.

בועז טופורובסקי: עוד באותו היום נהרג רוכב אופנוע בן 44 בכביש 241 סמוך לאופקים.

בועז טופורובסקי: בהמשך אותו יום נהרג גבר נוסף, בן 47, בכביש 60 סמוך לירושלים.

בועז טופורובסקי: למוחרת, 5 באוקטובר, נהרג הולך רגל, צעיר בן 22, ברחוב הרצל בטירת הכרמל.

בועז טופורובסקי: בהמשך היום נהרג רוכב אופניים בן 16 בלבד בכביש 80.

בועז טופורובסקי: ביום רביעי, 6 באוקטובר, נהרג הולך רגל בן 57 בכביש 200 סמוך לרמלה.

בועז טופורובסקי: באותו היום נהרג גבר בן 82 בנתיבות.

בועז טופורובסקי: אתמול, 10 באוקטובר, נהרג פנחס וייס, בן 17, בתאונת דרכים סמוך לקריית גת.

בועז טופורובסקי: עוד אתמול נהרגה שחר צור, בת 18, מקריית עקרון, בתאונת שרשרת בכביש 4 סמוך ליבנה.

בועז טופורובסקי: שחר הייתה אמורה להתגייס בחודש הבא.

בועז טופורובסקי: בשבוע החולף נהרגו תשעה אנשים בדרכים, ומתחילת השנה נהרגו 285.

בועז טופורובסקי: אני מודה לשרת התחבורה על זה שהודיעה שהיא הוסיפה עוד 20 מיליון שקלים לטיפול במעקות בטיחות לרוכבי אופנועים, שאולי ימנעו ויצילו חיים.

בועז טופורובסקי: יש לנו עוד הרבה מה לעשות, אבל זו התחלה, ובינתיים יותר מדי אנשים נהרגים בדרכים.

בועז טופורובסקי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת מגן תלם, ומייד אחריה – חבר הכנסת אבו שחאדה.

לימור מגן תלם: אדוני היושב-ראש, יש נושא שעלה וירד במהירות מהכותרות, לדעתי ירד מהר מדי, אבל חשף כשל עצום ממדים ורב-שנים.

לימור מגן תלם: קריסת הבניין בחולון הביאה גל של דיווחים על סדקים ופינויים יזומים של בניינים רעועים.

לימור מגן תלם: החוק לא מגדיר שום בדיקות תקופתיות למבנים.

לימור מגן תלם: לא ייאמן, אבל בניינים יכולים פשוט לעמוד מאות שנים ללא כל בדיקה בסיסית.

לימור מגן תלם: זוהי קריאת השכמה ענקית לכולנו.

לימור מגן תלם: לא כל בניין יספק נורת אזהרה מהבהבת לפני קריסה כפי שקרה בחולון, למזלנו, למזלם של הדיירים.

לימור מגן תלם: רק בנס לא היו הרוגים בנפש עד כה, אבל הנזק נעשה, ואנשים רבים איבדו את בתיהם ורכושם.

לימור מגן תלם: זה המקום שלנו, המחוקקים, להילחם שתיסגר הלקונה בחוק, ועבורי כחברת כנסת ועורכת דין של רשות מקומית כ-20 שנה – להביא פתרונות מתוך הניסיון האישי שלי.

לימור מגן תלם: הצעת החוק שלי, שדורשת חוות דעת מהנדס בעת מכירה של נכס בן למעלה מ-40 שנה, תעזור לנו למנוע מצבי סיכון כאלה בדיוק.

לימור מגן תלם: אני מבקשת מכל סיעות הבית לתמוך בהצעת החוק, שבסך הכול מגדירה את המינימום ההכרחי, שלא ייאמן שלא היה עד כה.

לימור מגן תלם: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבו שחאדה, בבקשה.

מיקי לוי: אחריו – חבר הכנסת דוידסון.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אמל מועמר נחלה עוראבי, נער פלסטיני בן 17, נחטף על ידי מדינת ישראל למה שהיא קוראת לו מעצר מינהלי.

סמי אבו שחאדה: כשאין לה איך להביא ראיות נגד בן אדם, אז יש מעצרים מינהליים.

סמי אבו שחאדה: אמל, אדוני, סובל ממחלה אוטואימונית נדירה וקשה מאוד שמחייבת אותו בטיפול רפואי קבוע, והוא נמצא כבר חודשים במעצר בכלא מגידו, ולאחר ששוחרר על ידי השופט הצבאי, הוא נעצר שוב.

סמי אבו שחאדה: אמל סובל וכל המשפחה שלו סובלת, אבל בכלל אני רוצה לצאת פה נגד המעצרים המינהליים.

סמי אבו שחאדה: יש להפסיק באופן מיידי את החטיפה של המדינה של אנשים שונים, גם אזרחים שלה וגם לא אזרחים שלה.

סמי אבו שחאדה: חופש לאמל ולכל האסירים.

סמי אבו שחאדה: (חוזר על המשפט בערבית.

סמי אבו שחאדה: ) תודה לך.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת דוידסון, ואחריו – חבר הכנסת מעוז.

סימון דוידסון: אדוני יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, קודם כול אני שמח מאוד ששר הספורט מר חילי טרופר נמצא פה איתנו ואני רוצה קודם כול לברך אותו ואת השרה מירב כהן על תוכנית מתקני ספורט לחברה הערבית בעלות של 700 מיליון שקלים.

סימון דוידסון: ברצוני לדבר היום על הפשיעה במגזר הערבי ועל הפתרון שטמון בספורט.

סימון דוידסון: לא מכבר סיירתי ביישובים ערביים בצפון – טמרה, כאוכב, סח'נין, דיר חנא – ובדקתי את מצב מתקני הספורט, או יותר נכון את מצב האין-מתקנים.

סימון דוידסון: החזון שלנו לשלב צעירים בעולם הספורט מסתמך על מחקר של ה-OECD שטוען שיותר מ-50% מהצעירים הערבים בישראל מוגדרים חסרי מעש.

סימון דוידסון: חוסר מעש מוביל לאלימות ולפשע.

סימון דוידסון: אתן לכם דוגמה מענף השחייה: מתוך 80 אגודות באיגוד השחייה, רק ארבע אגודות בחברה הערבית, ארבע מתוך 80.

סימון דוידסון: האולימפיאדה האחרונה בטוקיו הייתה הגדולה ביותר בהיסטוריה של מדינת ישראל, 90 ספורטאים ישראלים, אבל אף אחד מהם לא מהחברה הערבית.

סימון דוידסון: מדובר על 21% מהאוכלוסייה בישראל, ולא צריך להיות מתמטיקאי גדול בשביל לעשות אחת ועוד אחת ולהבין שהצעירים הללו, שאמורים להיות מנותבים לספורט, נמצאים במקומות אחרים, בעולמות אחרים, בפשיעה.

סימון דוידסון: עלינו לקחת את הכלי של הספורט, הכלי של האגודות, הכלי של המסגרות, לנתב אותו לחברה הערבית ולמנוע פשיעה.

סימון דוידסון: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מעוז, בבקשה, ואחריו – חברת הכנסת שפק.

אבי מעוז: תודה, אדוני היושב-ראש.

אבי מעוז: נאום הנדסת תודעה מס' 26, והפעם על תפקודו של ראש הממשלה בנט כנהג ואחריותו לתאונה פוליטית קטלנית.

אבי מעוז: לפני שבועיים אמר ראש הממשלה בנט בתדרוך לעיתונאים בניו יורק שהממשלה הנוכחית לא הייתה מתוכננת אלא תאונה פוליטית.

אבי מעוז: מדובר בהמשך ישיר לשיטת הנדסת התודעה מבית מדרשו מהסוג של מגפת הדלתא – הנדסת תודעה של ניסיון הסרת אחריות מהכישלונות ומהנזקים.

אבי מעוז: כשמתרחשת תאונה, אפילו אם בשגגה, הנהג הגורם לתאונה נענש.

אבי מעוז: קל וחומר כשמדובר במה שכבר גלוי וידוע לכולם שקרה במכוון ובתכנון מראש, תוך הונאה והפרת אמונים של ציבור הבוחרים.

אבי מעוז: במקרים מעין אלו אי-אפשר להסתפק בפחות משלילת רישיון.

אבי מעוז: אני ממליץ לראש הממשלה בנט לקחת אחריות על מעשיו ולהתפטר.

אבי מעוז: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת שפק, ואחריה – חבר הכנסת אבוטבול.

נירה שפק: תודה רבה.

נירה שפק: אני רוצה לנצל את הבמה הזאת, כבוד היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, גם להגיד כשמסתיים ולא להגיד רק כשיש בעיה.

נירה שפק: אז דיברתי פה על הפיצויים משומר החומות שעסקים לא מקבלים ושברשות המיסים האתר קורס.

נירה שפק: אני שמחה לעדכן שבעקבות פנייה שלי ושל חבר הכנסת ינון אזולאי – מה שנקרא, גם אופוזיציה וקואליציה יודעים לעבוד למטרה ביחד – בעקבות עבודה של שנינו, אישרו היום בוועדת כספים שרשות המיסים – שהאתר יישאר פתוח עד סוף דצמבר, מה שיאפשר לעסקים להמשיך ולהגיש את הבקשות שלהם לפיצויים.

נירה שפק: על כך תודה גם למשרד האוצר וגם לרשות המיסים וליושב-ראש ועדת כספים שניהל את זה.

נירה שפק: על העשייה – תודה.

נירה שפק: אפשר להגיע ביחד לדברים נפלאים.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, בבקשה.

מיקי לוי: אחריו – חבר הכנסת ארבל.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, כיושב-ראש השדולה למען שמירת השבת בכנסת אני מבקש למחות על ההנחיה של שר הבריאות להרחיב את ימי העבודה של המכון לרפואה משפטית באבו כביר גם לשבתות ולחגי ישראל, שזה חילול שבת ממש, ומכשילים את היהודים העובדים שם ושומרים שבת.

משה אבוטבול: אז כמה דברים: א.

משה אבוטבול: צר לי שחברי כנסת המוגדרים כדתיים הרימו יד לאשר את העניין במליאת הכנסת ובכך ממשיכים לשנות אט-אט את צביון המדינה; ב.

משה אבוטבול: קודם כול, שהמכון, שנראה רעוע וגרוע, יתחיל לתפקד בימי חול בצורה תקינה ושיתגברו שם את הרופאים ואחר כך ייפנו לנושא השבתות.

משה אבוטבול: בואו ונראה שמאשרים שעות בלילה, בלילות השבוע, ואחר כך גם בשבת; ג.

משה אבוטבול: כמו המשל של בניית בית חולים מתחת לגשר במדינת חלם, במקום לתקן את הגשר, אנא טפלו במניעת המתים ולא בהחלתם, חלילה.

משה אבוטבול: אם תתמקדו בטיפול בנגיף הקורונה ובהדברתו, פחות תצטרכו למכון בימי שבת.

משה אבוטבול: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, בבקשה, ואחריו – חברת הכנסת וולדיגר.

משה ארבל: והחוכמה מאין תימצא ואיזה מקום בינה "אשרי אדם מצא חכמה ואדם יפיק תבונה.

משה ארבל: " "מה רב טובך אשר צפנת ליראיך פעלת לחֹסים בך נגד בני אדם.

משה ארבל: " "מה יקר חסדך ה' ובני אדם בצל כנפיך יחסיון.

משה ארבל: " "מנוחה נכונה בישיבה עליונה, במעלת קדושים וטהורים, כזוהר הרקיע מאירים ומזהירים.

משה ארבל: וחילוץ עצמים, וכפרת אשמים, והרחקת פשע, והקרבת ישע, וחמלה וחנינה, מלפני שוכן מעונה.

משה ארבל: וחולקא טבא, לחיי העולם הבא, שם תהא מנת ומחיצת וישיבת נפש השם הטוב, מורנו ורבנו הראשון לציון ורבם של כל בני הגולה, רבי עובדיה יוסף בן גורג'יה, שהשבוע פקודתו, רוח ה' תניחנו בגן עדן, דאתפטר מן עלמא הדין כרעות אלהא מרא שמיא וארעא.

משה ארבל: מלך מלכי המלכים ברחמיו ירחם עליו ויחוס ויחמול עליו.

משה ארבל: יסתירהו בצל כנפיו ובסתר אוהלו לחזות בנועם ה' ולבקר בהיכלו.

משה ארבל: ולקץ הימין יעמידהו, ומנחל עדניו ישקהו.

משה ארבל: ויצרור בצרור החיים נשמתו, וישים כבוד מנוחתו.

משה ארבל: ה' הוא נחלתו.

משה ארבל: וילווה אליו השלום, ועל משכבו יהיה שלום.

משה ארבל: כדכתִיב: יבוא שלום, ינוחו על משכבותם.

משה ארבל: הולך נכחו.

משה ארבל: הוא וְכל בני ישראל השוכבים עימו, בכלל הרחמים והסליחות.

משה ארבל: וכן יהי רצון ונאמר אמן.

משה ארבל: " תהא נשמתו צרורה בצרור החיים.

מיקי לוי: אמן.

מיקי לוי: חברת הכנסת וולדיגר, ואחריה – חבר הכנסת סלאלחה.

מיכל מרים וולדיגר: יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, אני רוצה ראשית לברך על השיח שמתעורר בכנסת בימים האחרונים סביב בריאות הנפש.

מיכל מרים וולדיגר: כמי שעוסקת בתחום הזה במשך 15 שנה, זה מעודד ומשמח.

מיכל מרים וולדיגר: בימים האחרונים – לפני כמה ימים ביקרתי במרכז הפסיכיאטרי בשלוותה.

מיכל מרים וולדיגר: מנהל בית החולים אמר לי את המשפט הבא: הסטיגמה היא גורם למוות בקרב מתמודדי נפש.

מיכל מרים וולדיגר: זה גורם להם לא לקבל טיפול ולעוד בעיות רבות ומרובות.

מיכל מרים וולדיגר: בהקשר הזה, כך הוא אומר לי, היום שיזמת בכנסת בשלישי הקרוב הוא מציל חיים, כפשוטו.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה לנצל את הדקה הזאת כדי לקרוא לכם, חברי הכנסת, להצטרף אליי ואל חברת הכנסת אמילי מואטי ליום המיוחד שיתקיים ממש מחר בכנסת, ולהודות לך, יושב-ראש הכנסת, ליושבי-ראש הוועדות השונות שלקחו חלק, לחברותיי קטי ועידית, שהן יושבות יחד איתי בשדולה לבריאות הנפש.

מיכל מרים וולדיגר: יהיו דיונים בוועדות, יהיה דיון במליאה, תהיה תערוכה מרגשת של עמותת "איכות בשיקום" ויהיה מפגש מיוחד עם מנהלי בתי החולים הפסיכיאטריים והחברה האזרחית.

מיכל מרים וולדיגר: אני חושבת – ואני קוראת שוב לכל חברי הכנסת לקחת חלק ביום הזה – שאנחנו יחד יכולים להוריד את הסטיגמה ויחד להציל חיים.

מיכל מרים וולדיגר: אז תודה שוב, ונתראה מחר.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת סלאלחה, בבקשה.

מיקי לוי: אחרון הדוברים.

עלי סלאלחה: שלום לכולם.

עלי סלאלחה: אדוני יושב-ראש הכנסת, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, היות שאני איש חינוך ואתמול חזרו הסטודנטים שלנו לספסלי האוניברסיטאות, מצאתי לנכון לברך את הסטודנטים של מדינת ישראל בברכת – איך אקרא לה?

עלי סלאלחה: ברכותינו, ולאחל להם הצלחה, שיצליחו בלימודיהם ויתרמו את חלקם לטובת כלכלת מדינת ישראל, כמובן בכל תחום ותחום.

עלי סלאלחה: בנוסף היו תוצאות של הבגרויות בשבוע שעבר, ומכאן מצאתי לנכון לברך את בתי הספר הדרוזיים, שהשיגו מקומות יפים מאוד לאורך זמן, ובעשירייה הראשונה היו שבעה בתי ספר דרוזיים, ואחד מהם, בוקעאתא, במקום השני; בית ג'ן במקום הראשון בתוצאות הבגרות ליישובים מעל 10,000 תושבים.

עלי סלאלחה: יש שם גם את כסרא-סמיע, יש שם את חורפיש, יש שם גם פקיעין ונדמה לי עוד יישוב אחד, אני לא זוכר.

עלי סלאלחה: אבל בכל זאת, אני חושב שהחינוך הוא הדבר הטוב ביותר לכולנו, ואם אלה בפריפריה הגיעו, אנחנו צריכים לחזק גם את אלה שהיו בתחתית הסולם, כמו ג'יסר א-זרקא ואחרים.

עלי סלאלחה: אם החינוך יתרומם ויתקדם בחברה הערבית, הוא ייתן את תרומתו, כפי שאמרתי, לכלכלה, לחברה, לכל מה שצריך במדינה הזו.

עלי סלאלחה: אני מאחל לכולנו הצלחה – לסטודנטים, לבתי הספר ולמערכת החינוך.

עלי סלאלחה: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לך.

מיקי לוי: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום – דיון בהשתתפות ראש הממשלה: תקציב אנטי-חברתי, שמעלה מיסים ופוגע בחלשים, קשישים, ילדים, תינוקות, נכים, חקלאים, נשים עובדות ונוסעי התחבורה הציבורית.

מיקי לוי: הוגש על פי בקשתם של 40 חברי כנסת.

מיקי לוי: ראשון הדוברים – חבר הכנסת מקלב.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק שחרור על תנאי ממאסר (תיקון מס' 17 – הוראת שעה) (תיקון), התשפ"ב–2021, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

מיקי לוי: תודה רבה למזכירת הכנסת.

מיקי לוי: [לפי סעיף 45 לתקנון הכנסת.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: יפתח את הדיון חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

מיקי לוי: בבקשה, אדוני, עשר דקות.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: מן הראוי, אני חושב, שתכבד את ראש הממשלה לשבת במקומו.

אורי מקלב: חבל שהוא עומד.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני.

אורי מקלב: היושב-ראש, מכובדיי השרים, מכובדי ראש הממשלה, לפני שבוע עמדת כאן על הדוכן הזה בנאום הפתיחה של מושב החורף ודיברת גם על נושא הקורונה, ואני מצטט ממה שאמרת: "הציבור מתחיל להבין את ההיגיון שהנחה אותנו" – "הציבור מתחיל להבין את ההיגיון שהנחה אותנו".

אורי מקלב: במשפט השני אמרת: "את אומץ הלב הציבורי שלנו".

אורי מקלב: ואני שואל אותך, אדוני ראש הממשלה, איזה היגיון ואומץ?

אורי מקלב: איזה היגיון – על כך שאנשים נאבקים יום-יום על כל מכונת אקמו, על כל מיטה בטיפול נמרץ, על 1,400 נפטרים שנפטרו מאז הגל הרביעי, על 500,000 מאומתים – 500,000 מאומתים שהיו בגל הרביעי, מאז שנכנסת לתפקידך?

אורי מקלב: צריכים להבין שגם מאומתים שמחלימים, יש לזה השלכות עתידיות וכו', ולא נרחיב בעניין.

אורי מקלב: על מיליון ולמעלה מכך בידודים שאנשים עברו וילדים עברו, הסבל הרב, על הפגיעה בכלכלה בעקבות כך?

אורי מקלב: על הכשל בנתב"ג?

אורי מקלב: על כך שלא עצרתם את היבוא של הדלתא?

אורי מקלב: על הכשל בבידודים ועל הכשל בבדיקות ועל כך ששלחתם במודע אנשים מאומתים בתחבורה הציבורית עד מטולה בצפון ועד אילת בדרום?

אורי מקלב: שלחתם במודע.

אורי מקלב: עמד כאן שר הבריאות ואמר: כן, לקחנו סיכון מחושב, בתחילת הדרך אנחנו שולחים אותם, ולא מוצאים פתרון אחר לאותם מאות אלפים שנסעו לחוץ לארץ והביאו לנו את הגל הרביעי, כשאתם קיבלתם את המשמרת שלכם בלי נפטרים וכמעט בלי מאומתים.

אורי מקלב: לבוא ולהיתלות, אדוני ראש הממשלה, בנאום שלך, בנאום המרכזי, על כך שלא עשיתם סגר?

אורי מקלב: השאלה הייתה סגר או לא סגר?

אורי מקלב: אחרי החיסון גם לא היו צריכים סגרים.

אורי מקלב: גם הממשלה הקודמת לא התכוננה לעשות סגרים.

אורי מקלב: אז במה אתה מתגאה?

אורי מקלב: במה אנחנו מתגאים, בכשל הארגוני של הממשלה ושל המשרדים השונים בתו הירוק ובמקומות הבדיקות?

אורי מקלב: בכשל הארגוני בכלל בהסברה?

אורי מקלב: הסחבת במתן החיסונים?

אורי מקלב: אנחנו דיברנו והתרענו על כך.

אורי מקלב: בקריסת בתי החולים היום?

אורי מקלב: במה אנחנו מתגאים היום, בקבינט שלא מתכנס?

אורי מקלב: בקבינט שאין בו שקיפות ולא מוציא פרוטוקולים?

אורי מקלב: בממשלה שקשה לה לקבל החלטות בגלל הפערים האידיאולוגיים והמהותיים שיש?

אורי מקלב: ממשלה בראשותך, ימין ימין, והממשלה הולכת להיפגש עם אבו מאזן?

אורי מקלב: היכן ההיגיון והיכן האומץ הציבורי במצב הזה?

אורי מקלב: אדוני ראש הממשלה, אין לנו עניין שתיכשל בזה.

אורי מקלב: אנחנו רוצים שהממשלה תצליח במלחמה בקורונה.

אורי מקלב: אין אופוזיציה וקואליציה, זה שייך לכולנו.

אורי מקלב: אבל צריך לבוא ולתת תשובות לדברים האלה, ולא לתת נאומים שאין מאחורי הנאומים האלה שום דבר, שלא מתכתבים עם המציאות.

אורי מקלב: על מה אנחנו צריכים לתת תשובות?

אורי מקלב: הציבור מחכה לתשובות.

אורי מקלב: צריך להגיד באומץ: נכשלנו.

אורי מקלב: יכול להיות שלא היינו מספיק מיומנים, היינו עסוקים בהקמת הממשלה, חסרי ניסיון; היינו עמוק בתוך הקמפיין שמכחיש את הקורונה, שביקר מאוד מאוד את הממשלה הקודמת, ולכן לא היו לנו הכבוד או האומץ, ביוהרה הזאת, להגיד, לשמוע – כן, לשמוע לעצות שאחרים נתנו, מתוך רצון שבאמת נוכל להתמודד.

אורי מקלב: אני לא יודע אם אתה זוכר שלפני כמה שנים היה לך קמפיין בחירות: "לא מתנצלים".

אורי מקלב: אני לא יודע אם אתה זוכר את זה, אבל לפני שש-שבע שנים כיכבת ושיחקת בקמפיין בחירות של המפלגה שלך.

אורי מקלב: דווקא היה לך כושר משחק לא רע, אני רוצה לציין.

אורי מקלב: ראיתי את זה היום.

אורי מקלב: שיחקת בהתחלה שאתה מתנצל על שפיכת כוס קפה הפוך על המלצרית, על תאונה שגרמת לה בעצירת פתאומית עם האופניים.

אורי מקלב: בסוף אמרת: אנחנו לא מתנצלים.

אורי מקלב: זה הקמפיין שלך.

אורי מקלב: אדוני ראש הממשלה, ממשלה זה לא קמפיין בחירות וממשלה זה לא משחק.

אורי מקלב: מהממשלה שאתם נמצאים בה זכותם של האזרחים לקבל התנצלות ומגיע להם לקבל הסברים.

אורי מקלב: ברשותך, אני לא ארחיב על ההצלחות הגדולות בשליחות המדינית שלך – לא על הפגישה המנומנמת שלך מול הנשיא ביידן ולא הנאום באו"ם, שהוציא לצערנו דיבתנו רעה, על הממשלה, על תוכנו, וזה נעשה לפני כל העולם, לפני כל ישראל.

אורי מקלב: אבל אני כן רוצה להתייחס למה שאתה אמרת בדברי הפתיחה שלך, על כך שהתקציב הזה מוריד מחירים.

אורי מקלב: ואני שואל וכל האזרחים שואלים: על מה אתה מדבר?

אורי מקלב: איזה הורדת מחירים?

אורי מקלב: אנשים שנכנסים למרכולים, נכנסים למכולות, נכנסים לרשתות, נכנסים לירקנים, רואים עליית מחירים ויוקר מחיה גואה, והם לא יכולים להרשות לעצמם לקנות רבים מן המוצרים.

אורי מקלב: איך זה מסתדר עם מה שאתה אמרת, עם מס הגודש, ירידת מחירים?

אורי מקלב: מה זה מס גודש, זה ירידת מחירים או עליית מחירים?

אורי מקלב: מה זה מחירי החניה העירונית שעולים?

אורי מקלב: רבים מהציבור עוד לא יודעים את זה, אבל הם ירגישו את זה.

אורי מקלב: מה זה המס על שתייה קלה, זה נקרא ירידת מחירים?

אורי מקלב: אתה יכול להסביר לנו מה זה המס על שתייה קלה?

אורי מקלב: אתם מנסים להציג מיצג שקרי.

אורי מקלב: אני עומד כאן באומץ ואומר: מיצג שקרי.

אורי מקלב: הנושא שמוביל אתכם במס על שתייה קלה זה בריאות?

אורי מקלב: אם רוצים להתמודד עם בריאות, חסר על מה להתמודד בבריאות?

אורי מקלב: תתמודדו עם הפיצוחים, תעשו על זה מס.

אורי מקלב: איפה המס על עוגות קרם וקצפת?

אורי מקלב: על פלאפל?

אורי מקלב: על שניצלים?

אורי מקלב: על כל המקפיאים בכל הרשתות?

אורי מקלב: מקפיאים מלאים בדברים מטוגנים – איפה מס הבריאות על זה?

אורי מקלב: נוח לכם לעשות על דברים קלים מאוד, ששם ההכנסה גבוהה, ושהחלק הבריאותי ודאי לא עומד בשורה הראשונה של הבעיה.

אורי מקלב: אתם שולחים את כולם לשתות מים.

אורי מקלב: מה אתם רוצים?

אורי מקלב: מה אתם צריכים?

אורי מקלב: כן, זה מס על שתייה קלה, שבצורה קלה רוצים לכסות על גירעונות, על הסכמים קואליציוניים, על מס שפתיים ועל קניית שלטון לכל אחד כפי רצונו וכפי בקשתו.

אורי מקלב: ומה זה המס על החד-פעמי, זה לא עליית מחירים, המס על החד-פעמי?

אורי מקלב: מי ישלם את זה?

אורי מקלב: אלה שאוכלים במסעדות, מייבשי כלים, אנשים שעושים שמחות ואירועים צנועים עם חד-פעמי, מוסדות חינוך, מוסדות רווחה, משפחות גדולות שמשתמשות בחד-פעמי.

אורי מקלב: על מי זה ישפיע, על אנשים שנוסעים לחוץ לארץ?

אורי מקלב: ומעל הכול, מס על התחבורה הציבורית.

אורי מקלב: יש מס, עלייה של 25% בתחבורה הציבורית.

אורי מקלב: מי שלא נמצא בקטגוריה של קשיש, של נוער או שהוא סטודנט – כל האזרחים מעל גיל 18 ועד גיל 60 ומעלה ישלמו 25% יותר על הנסיעות שלהם.

אורי מקלב: הם היו מטעינים הרב-קו ב-100 שקלים – יצטרכו לשלם על זה מעכשיו, מהתקציב הזה, 125 שקלים.

אורי מקלב: זה לא נקרא עליית מחירים?

אורי מקלב: ומעל הכול, הקנס והמס הגבוה ללומדי תורה במשמרת שלך.

אורי מקלב: בארץ ישראל – מי שלומד תורת ישראל בארץ ישראל ולמען עם ישראל ישלם מס מעונות יותר גבוה.

אורי מקלב: זה הגיוני?

אורי מקלב: על איזה היגיון דיברת?

אורי מקלב: איזה היגיון כלכלי, חברתי, אנושי, לגרום לאימהות, לנשים עובדות, שעושות את זה במסירות, במאמץ, בכישרון, במוסר עבודה, במצוינות, בהערכה ממעבידים, כשהן תורמות למשק, לתועלת כלכלית ולאומית – להשאיר אותן בבית?

אורי מקלב: לפגוע בהכנסות שלהן?

אורי מקלב: לזרוק אותן לעוני?

אורי מקלב: לפגוע במוטיבציה שלהן, ביכולת שלהן לתת תפוקות גדולות?

אורי מקלב: אלפי האימהות האלה דורשות תשובות ממך: למה עשית להן את זה?

אורי מקלב: מה הן פשעו?

אורי מקלב: מה הן חטאו?

אורי מקלב: מה הן לא עשו טוב?

אורי מקלב: אם בעליהן היו נרקומנים או אלכוהוליסטים זה היה בסדר, אבל בגלל שהוא לומד תורה – מה אתה חושב, שהן ימכרו את הערכים שלהן, את הייעוד שלהן, את המאמץ שלהן בגלל שאתם גוזרים עליהן גזרות?

אורי מקלב: הן לא ישליכו את הערכים שלהן.

אורי מקלב: ואדוני ראש הממשלה, מעל הכול, שבירת המסגרות והקישורים הערכיים היהודיים השורשיים והמסורתיים של מדינת ישראל כמדינת היהודים – חקיקת חוקי הכשרות, הגיור, הרצון להקים מערכת נישואים חדשה ונפרדת שלא כהלכה המסורה, התקדים רק בשבוע שעבר בפתיחת גוף ממשלתי כמכון לרפואה משפטית בשבת ועוד דברים.

אורי מקלב: המסגרת, אדוני ראש הממשלה, המסגרת והרקמה הדקה שעדיין קיימת בצביון, במסורת, נפרמת ונשברת – –

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה.

אורי מקלב: – – במשמרת שלך.

אורי מקלב: הכיפה הקטנה והדקה שעדיין נמצאת אצלנו, תעוף ברוח ותיעלם.

אורי מקלב: אני גם אבקש ממך במסגרת הזאת להתנצל על עוד דבר – בזה אני מסיים, אדוני.

אורי מקלב: דרך אגב, אני חייב את זה לעשרות אלפים שחזרו מאומן.

אורי מקלב: כששמעת שיש איזה חשש שהם זייפו אישורים, מיהרת להאשים אותם בפלילים וביקשת מהמשטרה לחקור אותם.

אורי מקלב: אדוני ראש הממשלה, נחקרו מאות, מאות.

מיקי לוי: תודה.

אורי מקלב: אף אחד לא הואשם.

אורי מקלב: זכותם שתתנצל גם בפניהם, כמו בפני אחרים.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אופיר אקוניס, בבקשה.

אופיר אקוניס: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: כנסת נכבדה, נפתלי, זה גדול עליך.

אופיר אקוניס: מה זה גדול?

אופיר אקוניס: ענק.

אופיר אקוניס: התפקיד הזה ממש לא נתפר למידותיך.

אופיר אקוניס: בניגוד למה שאמרת כאן, מעל הדוכן הזה, כשהצגת את ממשלתך: הממשלה הוטלה עלינו –התפקיד הזה ממש לא הוטל עליך, אדוני.

אופיר אקוניס: לא הייתה לך תמיכה ציבורית לתפקיד ראש הממשלה, אין לך כעת תמיכה ציבורית לתפקיד הזה, וארבעה חודשים לאחר שהושבעת כאן, מעל הדוכן הזה, לתפקיד, ברור שאין לך כל תמיכה מהציבור הישראלי.

אופיר אקוניס: אתה מגרד, אדוני היושב-ראש, לעיתים, את אחוז החסימה, כמו שלא עברת בבחירות הראשונות שסיבכו את ישראל וגררו אותה לארבע מערכות בחירות.

אופיר אקוניס: זה על ראשך, אדוני ראש הממשלה.

אופיר אקוניס: אתה מנעת אז, בכך שלא עברת את אחוז החסימה, וגם השנה, ממשלת ימין אמיתית כפי שהציבור רצה – רצה, כן.

אופיר אקוניס: עקרון הרצון של הרוב, אדוני היושב-ראש, בדמוקרטיה, יש לו מעמד, לעקרון הרוב, כן, לא רק לעריצות המיעוט.

אופיר אקוניס: במקום זה, נפתלי בנט – השרה ברביבאי, אדוני, השרה ברביבאי מפריעה לראש הממשלה להקשיב לכך שהוא הקים במו ידיו ממשלת שמאל בכל מובן, בתמיכת התנועה האסלאמית ובהשתתפותה הפעילה.

אופיר אקוניס: מר בנט, אתה עומד בראש ממשלת המעופפים.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, זוהי ממשלה מעופפת.

אופיר אקוניס: השרים בחו"ל, מעופפים בכל מקום.

אופיר אקוניס: לא נוסעים לנתיבות, לא מבקרים באופקים, בצפת, בטבריה או בקריית שמונה; מעופפים תרתי משמע, אגב, בעיקר לאיחוד האמירויות.

אופיר אקוניס: ואתה, ראש הממשלה בנט, אולי תזכיר פעם אחת, פעם אחת – אגב, אדוני היושב-ראש, אתה, השר לפיד והשר בני גנץ כולם הזכירו היום, באירוע של השקת השדולה לקידום הסכמי אברהם, את חלקו האדיר של ראש הממשלה הקודם נתניהו, אבל מר בנט קטנוני וילדותי, לא מזכיר.

אופיר אקוניס: הם נוסעים לעוד מקום, אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה בנט – הם נוסעים למוקטעה בהכנעה, בהרכנת ראש, מתרפסים ונוהרים למוקטעה.

אופיר אקוניס: שרי הממשלה המעופפת נוהרים לרמאללה, למכחיש השואה אבו מאזן, לאיש אשר, אגב, שר בממשלה מסכים איתו, עם אבו מאזן, שצריך להעמיד לדין את חיילי צה"ל בהאג, בבית הדין הבין-לאומי בהאג.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, השר בנט כתב ספרון, "איך לנצח מגפה".

אופיר אקוניס: אנחנו נדאג שהספרון הבא שיכתוב – ואנחנו נפנה לו הרבה מאוד זמן בקרוב: "איך להונות מדינה".

אופיר אקוניס: נפתלי בנט, נכשלת.

אופיר אקוניס: לך.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: ברשות אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה, שרים, חברי כנסת, האמת – קודם כול, תנועת ש"ס היא תנועתו של מרן רבנו עובדיה יוסף.

ינון אזולאי: נתחיל במשהו מיוחד, ואני מאמין שגם כבודו יוסיף על זה: נגיד משנה לעילוי נשמתו של מרן רבנו עובדיה יוסף, זכר צדיק וקדוש לברכה, שבשבת היה יום פטירתו: "עקביא בן מהללאל אומר: הסתכל בשלושה דברים ואין אתה בא לידי עבירה.

ינון אזולאי: דע מאין באת, ולאן אתה הולך, ולפני מי אתה עתיד ליתן דין וחשבון.

ינון אזולאי: מאין באת – מטיפה סרוחה.

ינון אזולאי: ולאן אתה הולך – למקום עפר, רימה ותולעה.

ינון אזולאי: ולפני מי אתה עתיד ליתן דין וחשבון – לפני מלך מלכי המלכים הקדוש ברוך הוא".

ינון אזולאי: זו משנה באבות שהייתה לעילוי נשמתו של מרן רבנו עובדיה יוסף.

ינון אזולאי: חבל שראש הממשלה, גם למשנה שאמרנו לעילוי נשמת מרן הוא לא הקשיב, אבל ברוך השם היו אנשים שהייתה להם את הזכות במליאה והקשיבו והיו שותפים למשנה הזאת.

ינון אזולאי: אני רוצה לספר סיפור קצר על מרן, רבנו עובדיה, שמספר אותו ילד שהפך לרב ודיין בישראל: לפני למעלה מ-50 שנה – כך הוא מספר – ליד בית הוריי היה בית כנסת מרכזי בשכונה ולידו מגרש כדורגל שבו הייתי משחק עם חברים במשך השבוע, ובעיקר בשבתות, משחק שנקרא סטנגה.

ינון אזולאי: לא פעם היה הכדור עף לחצר בית הכנסת.

ינון אזולאי: פעם הוא אפילו ניפץ את אחת הזגוגיות של בית הכנסת.

ינון אזולאי: באחת השבתות היינו במגרש, הייתי אז כבן 15, ובשכונה היו מכנים אותי "עבריין".

ינון אזולאי: שיחקנו, ואני, בשובבות יתר, בעטתי חזק בכדור.

ינון אזולאי: הכדור יצא מן המגרש ועף לכיוון בית הכנסת.

ינון אזולאי: בדיוק באותו הרגע יצא מבית הכנסת מרן והכדור פגע במגבעת שלו והפיל אותה לאדמה, כך הוא מספר.

ינון אזולאי: אני וחבריי נפלנו על האדמה מרוב צחוק, התפקענו כשראינו איך הכובע של הדוס הופך לצלחת מעופפת.

ינון אזולאי: הרב הרים את הכובע וצעד אליי למגרש.

ינון אזולאי: שבת שלום, אמרתי לרב.

ינון אזולאי: כבודו רוצה לעשות לנו קידוש או להצטרף למשחק?

ינון אזולאי: שאלתי אותו בחוצפה.

ינון אזולאי: הוא לא נבהל, הוא הסתכל בי ושאל אותי: איפה ההורים שלך?

ינון אזולאי: אני עניתי בחוצפה: ההורים שלי מתו.

ינון אזולאי: הרב אמר לי: בוא איתי.

ינון אזולאי: זה נראה לי אז משעשע, אז החלטתי לשחק את המשחק והלכתי אחריו.

ינון אזולאי: הגענו לביתו, ואני אחריו.

ינון אזולאי: הוא עשה קידוש ונתן לי לשתות, ואז שאל: אתה רעב?

ינון אזולאי: מת מרעב, אמרתי.

ינון אזולאי: הרב סימן לרבנית וערכו לי בשולחן מקום ונתנו לי אוכל.

ינון אזולאי: אכלתי כמו אדם שלא ראה אוכל שבוע.

ינון אזולאי: הרב אכל מעט מאוד ורוב הזמן הסתכל בי ודיבר.

ינון אזולאי: לימים הבנתי שאכלתי גם את המנה שלו.

ינון אזולאי: כשסיימתי לאכול הוא שאל אותי: אתה עייף?

ינון אזולאי: אני מת מעייפות, עניתי.

ינון אזולאי: הרב הלך והציע לי מיטה.

ינון אזולאי: הלכתי לישון, ישנתי שם כל השבת.

ינון אזולאי: כשקמתי כבר היה מוצאי שבת.

ינון אזולאי: הרב שאל אותי: מה אתה רוצה לעשות?

ינון אזולאי: אמרת שאני רוצה ללכת לסינמה לראות סרט.

ינון אזולאי: כמה עולה סינמה?

ינון אזולאי: הוא שאל.

ינון אזולאי: לירה וחצי, אמרתי.

ינון אזולאי: הוא נתן לי כסף ושלח אותי.

ינון אזולאי: לפני שהלכתי, אמר לי: מחר תבוא עוד פעם.

ינון אזולאי: באתי גם למוחרת, אכלתי וישנתי, וקיבלתי כסף לסינמה, ועוד יום ועוד יום.

ינון אזולאי: עם הזמן התגלה לי שיש עוד 12 ילדים מהרחוב אצל הרב בבית.

ינון אזולאי: לא יכולתי להיות כפוי טובה, מה גם שאהבתי אותו באמת.

ינון אזולאי: עם הזמן הוא התחיל ללמד אותי מצוות, נטילת ידיים, קנה לי תפילין, היה לומד איתי חומש, משנה והלכות.

ינון אזולאי: לימים הלכתי בזכותו לישיבה והגעתי ללמוד רבנות, להסמכה, ולבסוף לדיינות.

ינון אזולאי: הוא חיתן אותי, השתתף בחתונת ילדיי והיה סנדק נכדיי.

ינון אזולאי: זה בעצם מסר, זה בעצם מה שמרן רבנו עובדיה יוסף אמר לכולנו: לדעת מה זה החלש, לדעת מה זה אותו אדם שאנחנו צריכים – ולפעמים אנחנו לא שמים לב.

ינון אזולאי: הוא יכול להיות עם חוצפה, הוא יכול להיות עם משהו שהוא התחצף היום, ואנחנו ממשיכים איתו.

ינון אזולאי: זו תנועת ש"ס, שקמה וחרתה על דגלה את הסיוע והעזרה לשכבות החלשות.

ינון אזולאי: אם אנחנו רוצים, אנחנו רואים כמה שש"ס באה ותומכת ועוזרת לחלשים.

ינון אזולאי: אך לצערנו קמה ממשלה בראשותו של נפתלי בנט, ראש הממשלה, שלא רק שפוגעת בחלשים אלא רומסת אותם וגם את טיפת הכבוד שיש להם אינה מוכנה לתת.

ינון אזולאי: בנט אומר ככה: "עצמאים רבים נופלים בין הפעימה הראשונה לשנייה", עצמאים רבים נופלים, "ובפועל לא מגיע שום פיצוי"; "בעברית פשוטה: דברים לא זזים, משהו לא עובד", ככה הוא אמר.

ינון אזולאי: בנט רכב על המצוקה של העצמאים בהיותו חבר כנסת באופוזיציה, ועכשיו הם מפגינים נגדו.

ינון אזולאי: בשבוע שעבר הוא הגיע במיוחד להצבעה נגד העצמאים, נגד אבטלה לעצמאים.

ינון אזולאי: ראינו אותו.

ינון אזולאי: לכל ההצבעות הוא לא הגיע אבל למה שהיה כנגד העצמאים, ביחד עם אביר קארה, הוא הצביע נגד.

ינון אזולאי: הוא הבטיח להפוך את ההלוואות בערבות מדינה ולהסדיר את הפחת המואץ, אבל כל זה, מה זה משנה?

ינון אזולאי: הבטחות לחוד ומעשים לחוד.

ינון אזולאי: "ישראל תהפוך לגן עדן" – אני מצטט מדבריו של ראש הממשלה, שאז היה חבר כנסת.

ינון אזולאי: "ישראל תהפוך לגן עדן למשפחות עובדות".

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה.

ינון אזולאי: אבל סיכמנו שאתה נותן לי עוד דקה.

ינון אזולאי: צריך לעמוד בהסכמים, כבוד היושב-ראש.

ינון אזולאי: דקה, דקה.

מיקי לוי: דקה, בבקשה.

ינון אזולאי: הוא אמר: "הורדה דרמטית של 15% במס ההכנסה" – בסופו של דבר קיבלנו מס גודש, מס חד-פעמי, מס על משקאות, פגיעה בשכבות החלשות, פגיעה בילדי המעונות, בחסרי ישע.

ינון אזולאי: בלי למצמץ פוגעים בהם, בנשים החרדיות.

ינון אזולאי: לא פעם התבטא ראש הממשלה ואמר על שר האוצר ועוד חברים בממשלה הקודמת: הם לא יודעים מה זה עצמאים, מה זה לכתוב חשבונית.

ינון אזולאי: אז זו הבעיה – אותם אנשים באו לעשות משימה לאומית בתפקיד שלהם; ראש הממשלה בנט, אתה באת לפה בשביל לעשות עוד אקזיט, אתה מתנהג למדינה כמו אל עסק.

ינון אזולאי: הגיע הזמן שתכתוב לנו חשבונית ותעזוב אותנו.

ינון אזולאי: קח את החשבונית, תביא אותה ולך הביתה.

ינון אזולאי: אפילו עצמאי אתה כבר לא.

ינון אזולאי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: הדוברת הבאה – חברת הכנסת רון בן משה, בבקשה.

יעל רון בן משה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, אני קצת לא מבינה את נושא הדיון.

יעל רון בן משה: חבר הכנסת אזולאי, אתה, שיכולת לסייע בהעברת התקציב רק לפני שנה, עשית אולי כל שביכולתך שלא יהיה תקציב – – –

שלמה קרעי: את זוכרת מי הצביע נגד התקציב?

שלמה קרעי: את זוכרת מי החברים שלך שהצביעו נגד התקציב?

שלמה קרעי: העובדות לא מבלבלות אותך, חברת הכנסת.

יעל רון בן משה: אנחנו, שהיינו שותפים שלכם ועשינו כל מאמץ להעביר את התקציב, נתקלנו פעם אחר פעם בשיקולים לא ענייניים, שיקולים שאינם טובת מדינת ישראל, שהביאו אותנו לנקודה הזו – – –

קטי קטרין שטרית: ליל החניונים, ליל החניונים.

יעל רון בן משה: הנושא הזה הוא לא אישי, חברת הכנסת שטרית, הנושא הזה הוא לאומי, של מדינת ישראל.

קטי קטרין שטרית: ליל החניונים – – –

יעל רון בן משה: אתם הייתם מפלגת השלטון ודאגתם שלא יהיה תקציב.

יעל רון בן משה: האין חוצפה גדולה מזו להטיח עתה בנו, שעושים מאמץ כל כך גדול להחזיר את המדינה למסלולה, בהאשמות האלה?

מיכאל מלכיאלי: עד שאתם הגעתם והבאתם תקציב – – –

יעל רון בן משה: מתי נגיע לדיונים ענייניים?

יעל רון בן משה: מתי תסתכלו פנימה?

יעל רון בן משה: אנחנו שומעים אתכם כבר מתבטאים בראיונות בתקשורת – גם אותך, חבר הכנסת, קרעי, גם אותך, חברת הכנסת שטרית – –

שלמה קרעי: תספרי את זה לרם שפע.

יעל רון בן משה: – – מכים על חטא על כך שלא העברתם תקציב, אומרים: טעינו – ואנחנו מוחלים, אבל לא על ההתנהגות הזו – – –

מאי גולן: איזה נורבגי את?

מאי גולן: באיזו מפלגה – – –

שלמה קרעי: תספרי את זה לחברים שלך, חברת הכנסת בן משה.

שלמה קרעי: תספרי את זה לרם שפע, לאסף זמיר ולמיקי חיימוביץ.

יעל רון בן משה: חבריי בקואליציה, האם אני מרוצה ושלמה במאת האחוזים עם כל סעיפי התקציב?

יעל רון בן משה: לא.

יעל רון בן משה: האם אני חושבת שניתן לעשות יותר?

יעל רון בן משה: כן.

יעל רון בן משה: אבל האם הכיוון הוא חיובי?

יעל רון בן משה: בהחלט.

יעל רון בן משה: איפה היינו לפני שנה ואיפה אנחנו היום.

יעל רון בן משה: ישיבת ועדת שרים לענייני חקיקה שלא הצליחה במהלך שנה להעביר ולו חקיקה אחת – ותראו את ועדת השרים שהיום התקיימה וההצעות שמונחות בפנינו.

יעל רון בן משה: איזו מראה אתם צריכים עוד מול פניכם – – –

שלמה קרעי: מס גודש, מס על החד-פעמי, מס על הפריפריה.

שלמה קרעי: איזה הישגים?

יעל רון בן משה: האם יש ראש עיר אחד, ראש עיר אחד בישראל, שחושב שטוב שלא היה תקציב במדינה בשנה החולפת?

יעל רון בן משה: האם יש מנהל בית חולים אחד שאומר: כן, אני חושב שטוב שהיינו בשנה הזו ללא תקציב?

שלמה קרעי: בגלל זה 2,500 מתמחים התפטרו.

שלמה קרעי: בגלל זה 2,500 מתמחים התפטרו.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

יעל רון בן משה: האם יש ראש אוניברסיטה אחד שתומך בעמדה הזו?

מיקי לוי: חבר הכנסת מלכיאלי, שב, בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

יעל רון בן משה: האם יש איש תעשייה אחד שאומר: כן, טוב שבשנה הזו שיחקנו משחקי כבוד ואגו?

יעל רון בן משה: תביאו אחד כזה – – –

שלמה קרעי: מה את אומרת ל-2,500 מתמחים שהתפטרו?

שלמה קרעי: הם לא סומכים עלייך.

מאי גולן: או ל-1,500 מתים – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

יעל רון בן משה: והרכבת הזו, לאט ובטוח, בהנהגתו של ראש הממשלה, ראש הממשלה החליפי, שר הביטחון, שר האוצר, שר המשפטים וכל הממשלה הזו, לאט-לאט חוזרת לנוע על המסילה, לא עם נהג משוגע שמנסה לקחת אותנו להרפתקאות שאנחנו אפילו לא מבינים מה תכליתן.

יעל רון בן משה: הילדים שלי בני ה-15 מבינים את זה.

יעל רון בן משה: איך אתם לא מבינים את הדבר הזה?

איתמר בן גביר: רגע, מה היא אמרה, משוגע?

איתמר בן גביר: מה היא אמרה, משוגע?

מאי גולן: כדאי שתשטפי את הפה שלך.

מאי גולן: איך את מדברת על ראש הממשלה – – – מי את בכלל שתגידי על ראש הממשלה משוגע?

מאי גולן: מי את בכלל – – –

יעל רון בן משה: תביאו לי איש ציבור אחד שחושב שטוב שבשנת מגפה לא היה פה תקציב, איש ציבור אחד – – –

מאי גולן: תתביישי לך.

מאי גולן: תתביישי לך.

מאי גולן: כדאי שתתביישי שאת מדברת כך – – –

איתמר בן גביר: אם מישהו היה אומר "משוגע" – – –

מיקי לוי: היא לא אמרה שם.

מיקי לוי: היא לא אמרה שם.

יעל רון בן משה: גם את כבר התראיינת ואמרת שזו הייתה טעות שלא היה תקציב.

יעל רון בן משה: גם את כבר התראיינת, אז מה זה הנושא הזה?

מאי גולן: תתביישי לך.

מאי גולן: לא תגיעי לגרם, לגרם ממה שהוא עשה לעם ישראל.

מאי גולן: מי את בכלל?

מאי גולן: מי את בכלל שתדברי על ראש ממשלה כך?

מאי גולן: חצופה.

מאי גולן: תתביישי.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, בבקשה.

מאי גולן: איך מותר לה להגיד את זה, אדוני היושב-ראש?

איתמר בן גביר: אם מישהו היה אומר את זה על הצד השני, אתה בצדק היית אומר את זה – – –

מיקי לוי: היא לא אמרה שם.

יעל רון בן משה: והינה, הרכבת עולה על הפסים, והיום מתקיים כנס ברמת הגולן, וראש הממשלה השתתף בכנס הזה והודיע על השקעות שיהיו בגולן, על הכפלת האוכלוסייה ואחר כך הכפלה נוספת.

יעל רון בן משה: וביום חמישי הקרוב ניפגש בכנס בעכו שיזמו האשכולות האזוריים יחד עם ראשי העיריות והמועצות, וגם שם אנחנו נגיד: הממשלה הזו תשקיע בגליל ובנגב ובבקעה ובכל מקום שאזרחי ישראל גרים בו והמערכות הציבוריות בהם הורעבו והוזנחו כבר יותר מדי שנים.

יעל רון בן משה: ואני אהיה שם, וחברים נוספים יהיו שם, ואנחנו נמשיך לשרת את אזרחי ישראל ומדינת ישראל גם בשנה הקרובה וגם אחריה.

קטי קטרין שטרית: רק אל תהיו במעלית, זה מסוכן.

קטי קטרין שטרית: אל תהיו במעלית או בחניונים.

יעל רון בן משה: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

מיקי לוי: תודה רבה לך.

מיקי לוי: חברת הכנסת פינטו, בבקשה.

שירלי פינטו קדוש: (אומרת דברים בשפת הסימנים, להלן תרגומם: אדוני יושב-ראש הכנסת, ראש הממשלה נפתלי בנט, שרי הממשלה, חברי וחברות הכנסת, בימים האחרונים הגשתי הצעת חוק חשובה שזכתה לתמיכה מכל סיעות הבית.

שירלי פינטו קדוש: הצעת החוק הזאת נותנת מענה לאוכלוסייה ענקית של אנשים עם מוגבלויות החיים בארץ, ומחייבת למעשה שבהצהרות ובמסיבות עיתונאים במצבי חירום מטעם המדינה יהיו תרגום לשפת הסימנים והנגשות נוספות לאנשים עם מוגבלויות.

שירלי פינטו קדוש: הצעת החוק הזאת תאפשר לאוכלוסייה שלמה, המונה כשני מיליון איש, להיות חלק מהנעשה בישראל ולקבל בזמן אמת את המידע הקריטי מההצהרות.

שירלי פינטו קדוש: אבל לצערי, בנימין נתניהו, ראש האופוזיציה, מסרב לתמוך בחוק הכה-חשוב הזה.

שירלי פינטו קדוש: ראש האופוזיציה נתניהו אמר לי במילים אלה כשביקשתי את תמיכתו כהצעת החוק: את מהקואליציה, אני לא תומך בחוקים מהקואליציה, למרות שאמרתי לו שמדובר בהצעת חוק שמצילה חיים ונפשות של אנשים עם מוגבלויות.

שירלי פינטו קדוש: חבריי לאופוזיציה, על מה אנחנו דנים כאן היום?

שירלי פינטו קדוש: על תקציב המדינה.

שירלי פינטו קדוש: תקציב אנטי-חברתי, אתם אומרים?

שירלי פינטו קדוש: אני, כמי שעובדת שנים למען אנשים עם מוגבלות, יחד עם ראש הממשלה נפתלי בנט ובשיתוף עם שרת התחבורה הוספנו 6 מיליון שקלים שלראשונה מוקצים להנגשה של אוטובוסים בין-עירוניים למען אותם אנשים שרוצים להיות חלק מהחברה הישראלית, לעבוד ולהתפרנס בכבוד.

שירלי פינטו קדוש: בנוסף, בעבודה משותפת עם שרת התחבורה, יוקצו עוד 90 מיליון שקלים להנגשה של תחבורה ציבורית לכלל הציבור – סכום חסר תקדים לצמצום פערים ויצירת שוויון הזדמנויות כלכלי ומוסרי לאנשים עם מוגבלות.

שירלי פינטו קדוש: יחד עם שר התרבות נמנף את חיי התרבות והפנאי לאנשים עם מוגבלויות, שמאז ומעולם לא קיבלו חשיבות ויחס מהמדינה: תקודם הנגשה לשונית בתיאטראות ובמוזיאונים באמצעות כלים טכנולוגיים, עובדים ייעודיים להנגשת המידע, ייבנו מתקני כושר מונגשים בפארקים ובגני ציבור לאנשים עם מוגבלויות.

שירלי פינטו קדוש: יחד עם שר הביטחון בני גנץ פעלנו למען הנגשת מערת המכפלה עבור אנשים עם מוגבלויות.

שירלי פינטו קדוש: אנחנו בונים יחד מסלול משופר ונגיש לחיילים וחיילות עם מוגבלות.

שירלי פינטו קדוש: נכון, יש עוד עבודה בנושא הנגשת שירותי הבריאות ועוד סגמנטים אחרים, אבל כולנו יחד עובדים על זה.

שירלי פינטו קדוש: יש תנועה סוף-סוף, ואנחנו נתקן את מה שלא תוקן מעולם.

שירלי פינטו קדוש: ראש האופוזיציה נתניהו הוא פצצת אטום אנטי-חברתית.

שירלי פינטו קדוש: זאת הסיבה שהממשלה בראשות נפתלי בנט צריכה לחוקק חוקים בסיסיים, אלמנטריים, למען האוכלוסיות החלשות במדינת ישראל שנזנחו לאורך כל הקדנציה של נתניהו כראש ממשלה.

שירלי פינטו קדוש: אני הייתי שם, בצד השני של המתרס, כפעילה חברתית.

שירלי פינטו קדוש: צעקתי, הפגנתי, מחיתי, אבל דממה מכם.

שירלי פינטו קדוש: שום דבר.

שירלי פינטו קדוש: מעבר לאנשים עם מוגבלויות גובש פה תקציב טוב, אחראי ומאוזן שישרת 100% של הציבור הישראלי, וכל אזרח ירגיש כיצד הוא מקבל את מה שמגיע לו.

שירלי פינטו קדוש: תקציב 2022 יגדל ב-24 מיליארד שקלים ונותן מענה לנושאים קרדינליים שהוזנחו.

שירלי פינטו קדוש: זה הצריך עבודת נמלים ומלאכת מחשבת בין כל משרדי הממשלה – המגוונת ביותר שנראתה פה מזה תקופה.

שירלי פינטו קדוש: תקציב הבריאות יגדל בעוד 2 מיליארד שקל; עוד 700 מיליון שקל יוקצבו לתקציב הרווחה; לחינוך תהיה תוספת של מיליארד שקל, ביניהם 300 מיליון לצמצום פערים; לביטחון פנים עוד 700 מיליון שקל; עוד 1.5 מיליארד שקל ישולמו כתוספת לאזרחים הוותיקים שמקבלים תוספת הבטחת הכנסה; 1.8 מיליארד שקל יינתנו לנכים, ויועלה המענק השנתי לניצולי השואה באלפי שקלים לכל ניצול.

שירלי פינטו קדוש: זה רק על קצה המזלג.

שירלי פינטו קדוש: )

מיקי לוי: נא לסיים.

שירלי פינטו קדוש: (כל זה אחרי למעלה משנתיים של שיתוק וסחרור פוליטי ועוד בזמן מגפה, בראייה לאומית ומערכתית טובה.

שירלי פינטו קדוש: )

מיקי לוי: בבקשה לסיים.

שירלי פינטו קדוש: (טובת ישראל דרשה ממשלה מתפקדת, ועכשיו האופוזיציה לא קולטת.

שירלי פינטו קדוש: הינה, יש תקציב.

שירלי פינטו קדוש: התקציב יעבור, וסוף-סוף המעשה האנטי-חברתי שלכם יגיע לידי סיום ומדינת ישראל תוכל באמת לדאוג לאזרחיה שכל כך זקוקים לסיוע.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: )

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אני הייתי חוזר בי מהמילים "נתניהו פצצת אטום".

מיקי לוי: זה לא מכובד.

קטי קטרין שטרית: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, דווקא כן, הערתי, וחזרה בה.

קטי קטרין שטרית: מערת המכפלה – – –

מיקי לוי: תודה רבה, חברת הכנסת שטרית.

מיקי לוי: חבר הכנסת רם שפע, בבקשה.

שירלי פינטו קדוש: (אומרת בשפת הסימנים: ראש הממשלה אישר לו כשהיה שר הביטחון, וגנץ המשיך את זה.

שירלי פינטו קדוש: )

קטי קטרין שטרית: הוא לא חתם.

שירלי פינטו קדוש: (אומרת בשפת הסימנים: הוא חתם – – – במשך שנים נתניהו לא אישר.

שירלי פינטו קדוש: )

קטי קטרין שטרית: שנתיים.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, תודה.

קטי קטרין שטרית: – – –

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת שפע.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, תודה.

רם שפע: חברת הכנסת שטרית, המליאה רק התחילה.

רם שפע: תשמרי בינתיים על הקול.

קטי קטרין שטרית: – – –

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת שפע.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: ראיתי את מה שכתבו חברי האופוזיציה על הדיון הזה, הסתכלתי על המילים שהם בחרו, על הממשלה – מצליחה, לא מצליחה – הבנתי שלא היה להם הרבה מה להגיד על הממשלה הזאת.

רם שפע: מה לעשות, קשה לתקוף אותה.

רם שפע: במשך שנים התרגלנו פה לממשלות שחשבו שהתפקיד שלהן זה לשלוט, רק למשול.

רם שפע: אין מהות, אין תוכן, אין עומק.

רם שפע: אבל שאלתי את עצמי – – –

שלמה קרעי: רם, אתה זוכר מי הצביע נגד התקציב לפני שנה?

רם שפע: שאלתי את עצמי: מה תפקידה של ממשלה במדינה?

רם שפע: בשביל מה אנחנו פה?

רם שפע: למה באנו?

רם שפע: ונתתי לעצמי שתי תשובות: האחת, כמובן – תפקידנו לעבוד בשביל האזרחים והאזרחיות; השנייה – ליצור אצלם תחושה שכיף לחיות פה, שהם יכולים ליהנות, לסמוך עלינו, שנעבוד בשביל האזרחים, שאפשר יהיה לחבר בינינו.

רם שפע: הדבר המדהים ביותר שקרה בממשלה שלנו, חברי האופוזיציה היקרים – למרות שאתם אהבתם לפלג – זה שהפסקנו לחפש את השיסוי, את המפריד, את המפלג.

רם שפע: מה לעשות, קל מאוד לפלג.

רם שפע: קל לראש הממשלה לשעבר, היום חבר הכנסת בנימין נתניהו, תמיד לחפש איך להאשים את הערבים, איך להאשים את השמאלנים, אם אפשר אז גם לא לתת זכויות לקהילה הגאה.

רם שפע: כל מי שאפשר, היינו מפלגים.

מאי גולן: רק לשאול: לערבים בקהילה הגאה יש זכויות – – –

רם שפע: כן, אדוני שלמה קרעי, גם אתה לקחת בזה חלק.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן – – –

שלמה קרעי: 53 מיליארד שקל לאחים המוסלמים.

רם שפע: החברה הערבית הם חלק מהחברה הישראלית, מה לעשות, וגם להם צריך לדאוג לזכויות האזרחיות, גם אם זה קשה, חברת הכנסת מאי גולן.

רם שפע: והממשלה הזאת, מה לעשות – קשה לכם לצפות במה שקורה פה.

דוד אמסלם: אתה צודק.

דוד אמסלם: אתם ממשלה יהודית-פלסטינית.

רם שפע: קשה לכם לראות אותי ואת ניר אורבך מסכימים על הרבה דברים; קשה לכם לראות את אילת שקד ותמר זנדברג מסכימות על הרבה דברים.

רם שפע: אני יודע, זה מתסכל, אתם לא מבינים איך זה קורה.

רם שפע: קשה לכם – – –

דוד אמסלם: זה שוד.

דוד אמסלם: הרי אם אתם הולכים לבחירות אתם לא עוברים את אחוז החסימה.

רם שפע: דודי אמסלם, קשה לך לראות שיש ראש ממשלה שהוא לא כל היום אומר: אני, אני, אני ואני.

רם שפע: הוא אומר: אנחנו.

רם שפע: הוא מפרגן לשרים ולשרות שלו.

רם שפע: אכפת לו ממה שהם עושים.

רם שפע: מה לעשות, הממשלה הזאת עומדת במה שהיא הבטיחה.

רם שפע: היא הבטיחה שיהיה קצת יותר משעמם, קצת יותר שקט, והיא עומדת בזה.

דוד אמסלם: היא הבטיחה שלא לשבת עם עבאס.

דוד אמסלם: היא הבטיחה שלא לשבת עם יאיר לפיד, לא עם מרצ.

דוד אמסלם: היא הבטיחה לא לעקור את מורשת ישראל.

דוד אמסלם: הוא הולך עם כיפה כאילו הוא יהודי דתי – – – מר בנט, השיירה – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, רק לפני 20 דקות באת בטענות.

דוד אמסלם: הוא לא עובר את אחוז החסימה, הוא לא יכול לעבור לי, הבן אדם הזה, וגם לאזרחים, הוא לא יכול לעבור בגרון.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, נדמה לי שלפני חצי שעה באת בטענות.

מיקי לוי: הבנתי אותך.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

רם שפע: אפשר לדבר בלי לצעוק, אדוני אמסלם?

רם שפע: אני שואל אותך שאלה אמיתית.

רם שפע: איך אתה מרגיש בנוח לדבר על הפרת הבטחות?

רם שפע: ראש הממשלה שלך – – –

דוד אמסלם: – – – תאר לך עכשיו שבן גביר ראש ממשלה עם שלושה מנדטים.

דוד אמסלם: מה אתם אומרים?

מיקי לוי: רק לפני חצי שעה באת ואמרת – ואמרתי לך: שני הצדדים.

מיקי לוי: אז בבקשה, אתה לא יכול לנאום.

דוד אמסלם: אני פה בפרלמנט ואני יכול לדבר.

מיקי לוי: הבנתי.

מיקי לוי: אתה לא יכול לנאום – – –

דוד אמסלם: וגם לקרוא קריאות ביניים.

מיקי לוי: קריאות ביניים זה לא נאום.

דוד אמסלם: זה לא נאום.

מיקי לוי: אתה נואם מהמקום.

דוד אמסלם: אני מדבר איתו.

מיקי לוי: אל תדבר איתו, תן לו לדבר.

דוד אמסלם: למה?

מיקי לוי: ככה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, ראשונה.

דוד אמסלם: אז תוציא אותנו עוד פעם.

רם שפע: חבר הכנסת אמסלם, אני באמת תוהה לפעמים איך אתה מרגיש בנוח כשהיית כל כך הרבה שנים עם ראש הממשלה לשעבר בנימין נתניהו, מפר ההבטחות הגדול ביותר בהיסטוריה של מדינת ישראל.

רם שפע: איך אתה לא יושב וקצת יותר מצטנע כשאתה מדבר על הפרת הבטחות?

רם שפע: באמת לא הבנתי.

דוד אמסלם: סליחה, היית בחניון והפלת ממשלה.

דוד אמסלם: הפלת ממשלה וקיבלת תפקיד.

רם שפע: אני גאה שעזבתי את הממשלה הקודמת בשביל לחזור לכנסת ולהקים את הממשלה המדהימה שאנחנו הקמנו פה.

דוד אמסלם: – – –

רם שפע: בממשלה הנוכחית יש הרבה דברים טובים שאנחנו עושים – – –

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: תשאל רק את הציבור ברחוב מה הוא חושב עליכם.

רם שפע: המון דברים.

רם שפע: יש פה תקציב עם כמה אלמנטים חברתיים.

דוד אמסלם: תשאל, תסתובב ברחוב קצת.

רם שפע: ראיתי את הציבור, הוא חושב שאנחנו מטפלים טוב בקורונה.

רם שפע: ראיתי את הציבור מתחיל להבין שהממשלה הזאת עושה טוב.

רם שפע: אבל אני רוצה לסיים, ברשותך, ולדבר על מערכת החינוך שלנו.

רם שפע: יש לנו שרת חינוך חדשה, ואיזה כיף שאני כבר לא צריך לנהל את המגעים שלי על מערכת החינוך עם שר החינוך גלנט, שהקשר והעניין שלו בחינוך הוא באמת, לצערי, מקרי בהחלט.

קטי קטרין שטרית: למה?

קטי קטרין שטרית: היה לך מעניין.

רם שפע: איתך היה לי מעניין, חברת הכנסת שטרית.

רם שפע: אני רוצה לסיים ולהגיד שיש עוד מהלך מאוד חשוב שהממשלה הזאת צריכה לעשות.

רם שפע: אדוני ראש הממשלה מר נפתלי בנט, אני יודע שהחינוך חשוב לך מאוד.

רם שפע: שיתפנו פעולה עוד כשהיית שר החינוך, ואני מקווה ובטוח שאתה זוכר את התקופה שלך בשבט דרור, בסניף כרמל, אי שם בבני עקיבא לפני כמה שנים.

רם שפע: אז כמה שנים אחרי שאתה היית בבני עקיבא, אני הייתי במחנות העולים, ורבים מחברי הקואליציה היו פה בתנועות נוער ובארגוני נוער.

רם שפע: אני יודע שנתת את כולך שם; גם אני עשיתי את זה.

רם שפע: יש לנו עדיין מחויבות קריטית להשלים, ממש בתקציב הנוכחי – התחייבנו יחד בקווי היסוד של הממשלה שאנחנו נגדיל את בסיס התקציב של תנועות הנוער, של ארגוני הנוער, שנות השירות, קבוצות המחנכים, המכינות.

רם שפע: אנחנו חייבים לעשות הכול כדי שהתקציב הזה יעבור ביחד עם הגדלה בבסיס התקציב של החינוך הבלתי-פורמלי.

רם שפע: אני יודע שזה בוער בך, בכל אחת ואחד מהיושבות והיושבים פה, זה בדמינו ובנפשנו, לצד המהלכים הגדולים שאתה מוביל, וכולנו כממשלה בקואליציה.

רם שפע: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה.

שלמה קרעי: רם, אתה זוכר מי הפיל את התקציב בשנה שעברה?

שלמה קרעי: מי צץ מהחניון ודאג לכך שעוד שנה לא יהיה תקציב?

דוד אמסלם: הפלת ממשלה, קיבלת תפקיד.

דוד אמסלם: שיחדו אותך – – –

מיקי לוי: בבקשה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, חברי הכנסת, היטיב חברי לסיעה הרב מקלב להציג את הנושא שבגינו 40 הח"כים ביקשו את הדיון בנוכחותך.

מאיר פרוש: חמישה אנשי ימין כיהנו בעבר כראשי ממשלה.

מאיר פרוש: אולי יאפשרו לראש הממשלה לשמוע?

מאיר פרוש: ראש הממשלה, אולי תשמע?

מאיר פרוש: חמישה אנשי ימין כיהנו בעבר כראשי ממשלה.

מאיר פרוש: הראשון, בגין, האיש עם האידיאולוגיה, נשבה בקסם של תקופת האביב עם מצרים, החזיר את כל סיני וחתם על אוטונומיה.

מאיר פרוש: כאחד שעבר את כל הניסוחים עם האנגלים, ציפו ממנו שלא יסכים לאוטונומיה.

מאיר פרוש: שמיר, ימני אבל עקשן, התחמק מבוש האבא ובייקר, לפעמים גם בלי טקט ודיפלומטיה, אבל ייזכר כימני שלא ויתר.

מאיר פרוש: שרון ייזכר כחמקן, עם ההסבר של מה שרואים מפה לא רואים משם, וללא כל תמורה הוא ביצע התנתקות והוא גרם למפח נפש.

מאיר פרוש: אולמרט ייזכר כמקפיא הבנייה ביהודה ושומרון.

מאיר פרוש: נתניהו ייזכר כדיפלומט שהצהיר על שתי מדינות, מתוך הערכה שלו – וכנראה היא נכונה – שעם התנאים שהוא הציב, הפלסטינים לא יתקדמו לשתי מדינות, ובעקבות זאת העולם התחיל להבין שעם הערבים צריך להתנהל ביד תקיפה.

מאיר פרוש: והוא בעצם הכין את הקרקע, קרקע פורייה לטראמפ, שגם החליט בסוף על ירושלים כבירת ישראל, גולן של ישראל ועוד כל מיני פעולות.

מאיר פרוש: אתה ראש הממשלה השישי.

מאיר פרוש: איך אתה תצטייר?

מאיר פרוש: גב' סילמן, אולי את נותנת לראש הממשלה לשמוע?

עידית סילמן: הרב פרוש – – – ראש האופוזיציה לא נמצא כאן.

מאיר פרוש: אתה השישי.

מאיר פרוש: איך אתה תצטייר?

מאיר פרוש: חשבתי שיש לך סיכום עם ראש הממשלה החליפי – –

רון כץ: אבל אני לא מבין למה הדיון הזה ממשיך להתקיים.

עידית סילמן: ראש האופוזיציה לא נמצא פה.

רון כץ: לא, זה הזוי.

רון כץ: מה שקורה פה הזוי.

עידית סילמן: מה קורה פה?

מאיר פרוש: – – למרות ההסכמים עם מפלגות השמאל – –

רון כץ: הרב פרוש, ביקשתם 40 חתימות.

רון כץ: צריך את ראש האופוזיציה, הוא לא נמצא.

מאיר פרוש: – – שלא תמנה את הרביי הרפורמי לשר כדי לא לתת לרפורמים את ההכרה, אבל בחסותך הוא – –

רון כץ: אתם סתם עובדים בשבילו.

רון כץ: אתם כמו חיילים של הבן אדם, שלא נמצא.

שלמה קרעי: אז תענישו אותנו, אל תיתנו מקום בוועדות.

מיקי לוי: תודה.

מאיר פרוש: – – הרביי הזה נכנס עם ספר תורה לעזרת נשים בכותל.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, חבר הכנסת כץ, בבקשה שב.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, אתה מפריע לו.

מיקי לוי: בבקשה.

מאיר פרוש: חשבתי שיש לך סיכום עם ראש הממשלה החליפי, למרות ההסכמים עם מפלגות השמאל, שלא יינקטו חס ושלום פעולות לרמיסת קדושת השבת, והינה, ללא חשיבה, מקדמים היום חוק לפתיחת המתקן באבו כביר בשבתות ורמיסת הסטטוס קוו.

דוד אמסלם: הוא שואל מה זה שבת.

דוד אמסלם: הוא שואל מה זה שבת.

מאיר פרוש: חשבתי שיש – –

דוד אמסלם: בנט שואל מה זה שבת.

מאיר פרוש: – – לך סיכום – – –

דוד אמסלם: הוא שואל מה זה שבת.

מאיר פרוש: למה אתה מפריע?

מאיר פרוש: תן גם לי לדבר.

דוד אמסלם: תסביר לו.

מאיר פרוש: חשבתי שיש לך סיכום עם ראש הממשלה החליפי שהוא לא מקדם מדינה פלסטינית ואתה לא תתקוף את רעיון שתי המדינות.

מאיר פרוש: אבל בחסותך, אדוני, עלייה לרגל למוקטעה, ובדיוק כמו שאתה לא תוריד את הכיפה ואתה רואה בזה סמל, מדינה פלסטינית זו הכיפה של לפיד ושל השמאל, והם את הדגל הזה של מדינה פלסטינית לא יורידו, ואתה בחסותך גורם לכך שהעסק הזה יתעורר מחדש.

מאיר פרוש: איך אתה תצטייר?

מאיר פרוש: כל הדברים הערכיים שעם ישראל ניחן בהם מכוח התורה מנוכרים לחלקים גדולים מהקואליציה.

מאיר פרוש: אתה תצטייר כראש ממשלה שנתן רוח גבית לאותם אלה שהם השמאל ונתת בהם רוח חיים חדשה.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת פרוש.

מיקי לוי: חברי כנסת נכבדים, על פי פרק שני, סעיף 45, סעיף ד', סעיף קטן (4), "ראש האופוזיציה ישתתף בכל מהלך הדיון, והוא רשאי לנאום מייד אחרי ראש הממשלה כאמור בסעיף 14".

מיקי לוי: מי שביקש לקיים את הדיון הזה ב-40 חתימות זה אתם, ולכן אני מבקש מאוד, אני מכריז על חמש דקות הפסקה, ואני מבקש שמישהו ידאג שראש האופוזיציה חבר הכנסת נתניהו יגיע לאולם.

מיקי לוי: אני מאוד מודה לכולם.

מיקי לוי: בין חמש לעשר דקות הפסקה.

מיקי לוי: אנחנו נודיע על חידוש.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו מחדשים את הדיון.

מיקי לוי: אני מאוד אשמח אם אנחנו נכבד את תקנון הכנסת ואת המליאה וכולנו נימצא כאן, כולל מי שהגיש את הבקשה.

מיקי לוי: הדובר הבא – חברת הכנסת רופא אופיר, בבקשה.

קריאה: אדוני היושב-ראש, לפי איזה סעיף?

בנימין נתניהו: אני הבנתי שחבר הכנסת שמגיש את הבקשה צריך להיות כאן.

מיקי לוי: פרק שני, אם אתם כבר שואלים, סעיף ד', סעיף קטן (4).

בנימין נתניהו: אי-הבנה.

בנימין נתניהו: אם זה ראש האופוזיציה אנחנו לא הבנו את זה כך, אבל אנחנו מקבלים, מקבלים את תקנון הכנסת.

מיקי לוי: מאה אחוז.

שרון רופא אופיר: אדוני היושב-ראש – –

מיקי לוי: בבקשה.

שרון רופא אופיר: – – זה מוזר שאתה צריך להפסיק דיון כדי שראש האופוזיציה יגיע.

שרון רופא אופיר: אני מניחה שהוא מכיר את התקנון היטב.

קריאה: גם לא התחלנו את הדיון כשראש הממשלה לא הגיע, נכון?

קריאה: חיכינו, שינינו את סדר-היום והחלפנו – – – של ה-40 חתימות.

שרון רופא אופיר: לא שמעתי אתכם נזעקים על כך שראש האופוזיציה לא כאן.

קריאה: גם ראש הממשלה – – –

מיקי לוי: אני מבקש, חבר הכנסת אופיר, חבר הכנסת אופיר.

מיקי לוי: בבקשה.

קריאה: – – – גם ראש הממשלה – – –

מיקי לוי: נכון, אבל גם חיכיתי, לא מיהרתי להפסיק.

מיקי לוי: בואו ננסה להרגיע, אנחנו אחרי זה.

מיקי לוי: בבקשה.

שרון רופא אופיר: אדוני ראש הממשלה, אדוני ראש האופוזיציה, תמונתה של רחל אייזנשטט, זכרה לברכה, מלווה אותי מאז הותרה לפרסום – תמונה של אישה יפה המצטרפת לגלריית תמונות רבות, רבות מדי, ובגלריה ניבטות תמונותיהן של נשים מכלל המגזרים, מכלל החברות, המבקשות: תזכרו ותזכירו.

שרון רופא אופיר: אל תשכחו אותנו.

שרון רופא אופיר: זכרו שלא מצאנו את מותנו בשדה הקרב.

שרון רופא אופיר: כל מבוקשנו היה לקיים חיים.

שרון רופא אופיר: כדי למגר את תופעת האלימות יש לצאת לקרב.

שרון רופא אופיר: לא מדובר במערכה בדמות חוק בודד כזה או אחר אלא במלחמה שתעקור את התופעה מהשורש.

שרון רופא אופיר: בשנת 2017 יצאה לדרך בקול תרועה רמה התוכנית למניעת אלימות במשפחה, תוכנית שדרכה החלה ב-10 בספטמבר שנת 2014, בהקמת ועדה בין-משרדית בראשות המשנה למנכ"ל המשרד לביטחון הפנים.

שרון רופא אופיר: במסמך שהוגש בשנת 2018 לוועדה לקידום מעמד האישה ושוויון מגדרי, שביקשה לעקוב אחר יישום התוכנית, נכתב כך: "תפקידי הוועדה היו גיבוש תמונת מצב עדכנית בנוגע לתופעת האלימות במשפחה, גיבוש מדיניות ודרכי פעולה מומלצות וסנכרון בין משרדי הממשלה והארגונים הפועלים בתחום.

שרון רופא אופיר: הנושא המרכזי בהמלצות הוועדה היה הצורך בשיתוף הפעולה בין גורמי המקצוע השונים המעורבים בטיפול בנפגעי האלימות במשפחה, וכן הצורך בהרחבת מעגל הסיוע לנפגעי האלימות במשפחה.

שרון רופא אופיר: הוועדה הגישה את המלצותיה הסופיות ביוני 2016, ושר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים אימץ את המלצותיה והורה על הקמת ועדה בין-משרדית לגיבוש תוכניות פעולה אופרטיביות למימושה.

שרון רופא אופיר: לשם הכנת תוכניות הפעולה נבנו צוותים שדנו בנושאים השונים וגיבשו המלצות בנושא לפעולות שיש לבצע בתחומים תשתיתיים וכן המלצות הנוגעות לאוכלוסיות מסוימות.

שרון רופא אופיר: ועדת שרים למאבק באלימות (בראשות השר לביטחון הפנים) שהתכנסה ב-19 ביוני 2017, אימצה עקרונית את עיקרי תוכנית הפעולה המבוססת על המלצות הצוותים המקצועיים והתחייבה לפעול ליישומה בהקדם האפשרי.

שרון רופא אופיר: ב-7 ביולי 2017" – אז קיבלה הממשלה בראשותך, אדוני ראש האופוזיציה, את החלטה מס' 2820, "במסגרתה אימצה עקרונית את עיקרי תוכנית הפעולה ליישום המלצות הוועדה הבין-משרדית וקבעה כי יש לפעול למימושה בהקדם האפשרי.

שרון רופא אופיר: בשנת 2017 התקבלו המלצות הוועדה הבין-משרדית למניעה וטיפול בתופעת האלימות במשפחה, תוכנית חומש בתקציב של 250 מיליון שקלים".

שרון רופא אופיר: תסכימו איתי – איזה חזון מרשים, רק מה, דיבורים לחוד ומציאות לחוד.

שרון רופא אופיר: הממשלה הקודמת שכחה, פשוט שכחה, לתקצב את המלצות הוועדה.

שרון רופא אופיר: בתקופה שחלפה מאז נרצחו כ-100 נשים, ורבות נוספות הצטרפו למעגל האלימות.

שרון רופא אופיר: בחודש יולי האחרון, זמן קצר לאחר הקמת הממשלה בראשותך, אדוני ראש הממשלה נפתלי בנט, הורה שר האוצר אביגדור ליברמן לקדם את יישום המלצות הוועדה למניעה וטיפול בתופעת האלימות במשפחה.

שרון רופא אופיר: הממשלה הזאת הופכת מילים למציאות, ועוד בטרם אישור תקציב המדינה תוקצבו באופן מיידי מענים בסך 55 מיליון שקלים והועברו למשרד הרווחה והשירותים החברתיים.

מיקי לוי: משפט לסיכום, את כבר הרבה מעבר.

מיקי לוי: תודה.

שרון רופא אופיר: אני מתכנסת לקראת סיכום, ברשותך.

שרון רופא אופיר: אני לא אעבור על כל עיקרי התוכנית, אבל היא מביאה חזון גדול, כי הגיעה הזמן לחשב מסלול מחדש.

שרון רופא אופיר: ברשותך, עוד שני משפטים: הנשים ששילמו בחייהן, במותן ציוו לנו את החיים.

שרון רופא אופיר: עלינו לזעוק יחד, גברים ונשים כאחד: לא עוד.

שרון רופא אופיר: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לך על הדברים החשובים.

מיקי לוי: חבר הכנסת איתמר בן גביר, בבקשה.

איתמר בן גביר: אדוני יושב-ראש הכנסת, אדוני ראש הממשלה, אדוני ראש האופוזיציה, כנסת נכבדה, אדוני ראש הממשלה, לפני הבחירות הבטחת לנו את תוכנית סינגפור, ואני מצטט: "זוהי התוכנית שתהווה תנאי יסוד להקמת הממשלה.

איתמר בן גביר: ישראל יכולה וצריכה להיות גן עדן לאנשים עובדים.

איתמר בן גביר: תוכנית סינגפור", אמרת, אדוני ראש הממשלה, וכדאי שתסתכל לי בעיניים, אדוני ראש הממשלה; את ראש האופוזיציה חייבו לבוא – בוא גם אתה תסתכל בעיניים, תסתכל לי בעיניים – "כמו הרפורמות שביצעו תאצ'ר ורייגן בעבר, תזניק את ישראל קדימה.

איתמר בן גביר: זו התוכנית הכלכלית הנועזת בתולדות המדינה".

איתמר בן גביר: עברו חלפו להם פחות מחמישה חודשים.

איתמר בן גביר: לצערי, את תאצ'ר ורייגן החלפת במנסור עבאס ווליד טאהא, תומכי הטרור, ואכן, חייבים להודות, אדוני ראש הממשלה, שישראל הפכה להיות גן עדן – גן עדן לפורעי חוק בדרום, בצפון, ואין דין ואין דיין.

איתמר בן גביר: רק אתמול התקשרה אליי חיילת מכרמיאל, אדוני ראש הממשלה, ומיררה בבכי איך פורעים ערבים הרביצו לה ולחברים שלה, שבסך הכול באו לעשות פק"ל קפה, והמשטרה הגיעה אחרי חצי שעה, וכשהיא הגיעה – נפנפה אותם.

איתמר בן גביר: גן עדן למחבלים שמנהלים את בתי הכלא, והשר לביטחון פנים משלום עכשיו, שאתה מינית, אפילו לא מוכן לחקור את תנאי הכליאה המופלגים שלהם; גן עדן למאיימים בהר הבית; גן עדן לגובי הפרוטקשן.

איתמר בן גביר: מעולם לא היו ימים כל כך כואבים לחיילי צה"ל, לשוטרי משטרת ישראל, שלא רק פגעת בתנאי השכר שלהם אלא פגעת במורל שלהם, בגאווה שלהם.

איתמר בן גביר: אולם בדבר אחד קיווינו שתקיים את ההבטחות שלך – בתקציב.

איתמר בן גביר: בפועל, גם כאן סיפרתם סיפורים והוניתם את הציבור.

איתמר בן גביר: רק בשבוע שעבר אתה וחברי הקואליציה שלך הצבעתם נגד חוק לדמי אבטלה לעצמאים.

איתמר בן גביר: ריבונו של עולם, זה היה קמפיין הבחירות שלך, זה היה חלק מהמצע שלך, עם זה הלכת לשולמנים, בזכות זה נבחרת, יש לך נציג בכנסת שלא הפסיק לדבר על זה, אבל אתם הצבעתם נגד והוניתם את הציבור.

איתמר בן גביר: העצמאים לא לבד.

איתמר בן גביר: אתה כל הזמן מדבר על ממשלת איחוד, ואכן, איחדת את כולם נגדך.

איתמר בן גביר: פגעת במשפחות ברוכות הילדים, פגעת בעצמאים, פגעת במתמחים, פגעת בחקלאים, פגעת במטפלות, פגעת בנשים חלשות לקראת גיל הפרישה ועוד ועוד ועוד.

איתמר בן גביר: אדוני ראש הממשלה, את תוכנית סינגפור אפשר להחליף עתה, ואולי אפשר לומר, נפתלי, שהתחלת בתוכנית מי רוצה להיות מיליונר, אבל גמרת בהישרדות גרסת ערערה.

מיקי לוי: משפט לסיכום, בבקשה.

איתמר בן גביר: 53 מיליארד שקלים למנסור עבאס – ואין כסף לשכונות.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה, חברות וחברי הכנסת, עד היום נרצחו בשנה הזאת בחברה הערבית 98 אזרחים, ואנחנו עדיין לא סיימנו את השנה, אדוני היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: ב-20 השנים האחרונות נרצחו במדינת ישראל כ-1,500 אזרחים ערבים.

סמי אבו שחאדה: יש לנו כל מיני הסברים שיוצאים בתקשורת, מפוליטיקאים שונים, כדי להסביר את התופעה הזאת, כיצד במדינה שכולה צבא, כולה גוף ביטחוני אחד גדול שיש לו שמות שונים, זה קורה, מה הביא אותנו למצב הזה ולמה הממשלה לא מסוגלת, או למה המשטרה לא מסוגלת להתמודד עם התופעה הקשה מאוד של פשיעה מאורגנת בחברה הערבית.

סמי אבו שחאדה: ואני חושב שיש הסבר אחד – כמובן שיש המון הסברים, אבל יש הסבר אחד בטוח בעניין הזה, וזה שבמדינת היהודים הדם הערבי שווה פחות.

סמי אבו שחאדה: הרי ברור לך, ראש הממשלה, כמו שברור לשאר חברי הכנסת, שאם אלה היו אזרחים יהודים לא היינו מגיעים למצב הזה, כלומר, האמירה הברורה היא שבמדינת היהודים הדם הערבי שווה פחות.

סמי אבו שחאדה: אנחנו כל יום שומעים על פתרונות הזויים שונים לפתרון הבעיה.

סמי אבו שחאדה: כל מי שיש לו רעיון הזוי – כל יום בא מישהו הזוי אחר ומציע לנו פתרונות שונים.

איתמר בן גביר: מי רצח את כל הערבים האלה?

איתמר בן גביר: סמי, מי רצח את הערבים האלה?

איתמר בן גביר: מי רצח אותם?

איתמר בן גביר: למה אתם לא מטפלים בזה?

איתמר בן גביר: למה אתם נגד פתיחת תחנות משטרה במגזר הערבי?

סמי אבו שחאדה: צריך לערב את הצבא בפתרון, צריך לערב את השב"כ בפתרון, צריך לחטוף אזרחים, במילים אחרות.

סמי אבו שחאדה: היום אנחנו שומעים על מעצרים מינהליים.

סמי אבו שחאדה: מה זה מעצרים מינהליים?

סמי אבו שחאדה: זה לחטוף אנשים ללא משפט, זה מעצרים מינהליים.

סמי אבו שחאדה: הפתרונות ההזויים האלה, יש ביניהם חוט מקשר אחד: המנטליות המיליטריסטית, שמובילה את כל מי שמדבר על הפתרונות האלה ברגע שמדובר באזרחים ערבים.

סמי אבו שחאדה: אם אלה היו אזרחים יהודים לא היינו שומעים את הפתרונות האלה.

סמי אבו שחאדה: יש לנו גם ניסיון.

סמי אבו שחאדה: לפני שני עשורים המשטרה כן יכלה להתמודד עם הפשיעה המאורגנת, ברגע שהקורבנות היו יהודים במדינת ישראל.

סמי אבו שחאדה: יש לה את הכלים.

סמי אבו שחאדה: לפני שני עשורים היה לה הרבה פחות כוח אדם, הרבה פחות תקציבים והרבה פחות טכנולוגיה, והיא יכלה אז להתמודד עם התופעה.

סמי אבו שחאדה: היום היא החליטה שהיא לא יכולה, ואנחנו שומעים את כל הפתרונות ההזויים האלה כדי לא לפתור את הבעיה.

סמי אבו שחאדה: ראש הממשלה נפתלי בנט, תפקידה של כל ממשלה, כל מדינה, בראש ובראשונה הוא לספק ביטחון אישי לאזרחים שלה.

סמי אבו שחאדה: מדינת ישראל – – –

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה.

אופיר כץ: אז למה הצבעתם נגד הקמת תחנות משטרה ביישובים הערביים?

אופיר כץ: אתם הצבעתם נגד הקמת תחנות משטרה ביישובים הערביים.

אופיר כץ: למה?

מיקי לוי: חבר הכנסת אופיר כץ, תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ.

סמי אבו שחאדה: אני חוזר על מה שאמרתי.

סמי אבו שחאדה: תפקידה של כל ממשלה, כל מדינה, הוא בראש ובראשונה לספק ביטחון אישי לאזרחים שלה.

סמי אבו שחאדה: מדינת ישראל החליטה שהיא רוצה לספק ביטחון אישי רק ליהודים במדינת היהודים.

סמי אבו שחאדה: את זה היא יכלה – – –

מיקי לוי: תודה.

סמי אבו שחאדה: אני מסיים מייד, אדוני.

סמי אבו שחאדה: היא החליטה להפקיר את האוכלוסייה הערבית ולא לספק לה ביטחון אישי.

סמי אבו שחאדה: בתפקיד הכי חשוב של מדינה וממשלה נכשלתם, ראש הממשלה.

סמי אבו שחאדה: תתפטרו.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת יצחק הלוי, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת יצחק הלוי.

מאיר יצחק הלוי: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, חברותיי וחבריי חברי כנסת ישראל, אני רואה את הנושא הכתוב כאן, תקציב אנטי-חברתי, ואני אומר ושואל מה יותר אנטי-חברתי מאי-אישור תקציב.

שלמה קרעי: שים לו שעון, היושב-ראש.

מאיר יצחק הלוי: מה יותר פוגע באוכלוסיות חלשות מאשר אי-אישור תקציב, מה פוגע בנכים ובחקלאים יותר מאשר אי-אישור תקציב.

מאיר יצחק הלוי: ואני אומר זאת, אדוני היושב-ראש – זכיתי להעביר 18 תקציבים בחיי כראש עירייה, ועשיתי זאת משום שהייתי מחויב לתושבי עירי.

מאיר יצחק הלוי: ואם חלילה לא הייתי עושה זאת, אתם יודעים מה היה קורה לי?

מאיר יצחק הלוי: תשאלו את ראש עיריית טבריה מה קרה לו כשהוא לא אישר תקציב.

מאיר יצחק הלוי: אתם ודאי זוכרים גם מי פיטר אותו.

מאיר יצחק הלוי: ולכן אני אומר – – –

שלמה קרעי: תשאל את החברים שלך מכחול לבן, שצצו מהחניון והפילו את התקציב.

מאיר יצחק הלוי: לכן אני אומר: תקציב, בראש ובראשונה תכליתו לסייע לאוכלוסיות חלשות.

מאי גולן: אבל היה תקציב, היה תקציב.

מאי גולן: העיקר – – –

מאיר יצחק הלוי: מאי, מאי, שנייה – – –

מאי גולן: אבל היה תקציב, תפסיק לחזור על השקר הזה.

מאיר יצחק הלוי: מאי, מאי, מאי, אל תפריעי לי.

מאיר יצחק הלוי: מאי, אל תפריעי לי.

מאי גולן: אבל היה תקציב – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, תודה.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן.

מאיר יצחק הלוי: ולכן, בראש ובראשונה, כשלא מאשרים תקציב שלוש שנים – זו הפגיעה הקשה, זו הפעולה האנטי-חברתית, זה הדבר הגרוע ביותר שיכול להיות.

אופיר כץ: שקר, שקר, שקר – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ.

מאיר יצחק הלוי: אין דבר קשה מזה.

אופיר כץ: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אופיר כץ.

גלית דיסטל אטבריאן: אבל למה לשקר?

גלית דיסטל אטבריאן: היה תקציב.

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, תודה.

מאיר יצחק הלוי: וכל התרגילים הם לא רציניים.

מאיר יצחק הלוי: ואני חוזר ואומר – –

גלית דיסטל אטבריאן: שנה וחצי היה תקציב המשכי.

מאיר יצחק הלוי: – – אם ראש עירייה לא היה מאשר תקציב, היו תוך ארבעה חודשים משחררים אותו.

מאיר יצחק הלוי: דרך אגב, זה כבר נעשה, כפי שכבר אמרתי.

גלית דיסטל אטבריאן: אבל אתה נואם על שקר – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, אני נמנע מלרשום אותך אפילו.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להתייחס – כפי שהבטחתי שאני אעשה עד אשר יהיה שיפור – לתרבות השיח במשכן הזה.

מאיר יצחק הלוי: דיברתי בפעם הקודמת, הפריעו לי, חבר הכנסת גדי.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה שוב להתייחס לנושא הנורבגים.

מאיר יצחק הלוי: מאי, תקשיבי רגע, בבקשה.

מאי גולן: אני מקשיבה.

מאיר יצחק הלוי: תסתכלי עליי.

מאיר יצחק הלוי: אני נראה לך נורבגי, מאי?

מאיר יצחק הלוי: אני נראה לך נורבגי?

מאי גולן: אולי – – –

מאיר יצחק הלוי: עכשיו, אני רוצה להגיד לך משהו – – – זה בדיוק – – –

שלמה קרעי: אתה חותמת גומי לנורבגי.

שלמה קרעי: אתה חותמת גומי.

מאיר יצחק הלוי: אתה, אני רוצה להגיד לך, של נעליך מעל רגליך כשאתה מדבר אליי.

מאיר יצחק הלוי: של נעליך מעל רגליך כשאתה מדבר אליי.

שלמה קרעי: אתה לא תעז לצאת נגד ראש הממשלה שלך.

שלמה קרעי: אתה תצביע נגד בוועדת הכספים?

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

מאיר יצחק הלוי: כשאתה היית בתיכון אני כבר עשיתי מה שלא עשית ולא תעשה.

מאיר יצחק הלוי: תתבייש לך.

שלמה קרעי: אם תצביע נגד בוועדת הכספים השר יתפטר ואתה תעוף החוצה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, הוא רשאי להגיד מה שהוא רוצה.

מאיר יצחק הלוי: של נעליך מעל רגליך.

מאיר יצחק הלוי: לא הגיוני, לא עולה על הדעת, לא עולה על הדעת שישבו פה אנשים – מותר להתווכח על החוק – אל תפריע לי.

שלמה קרעי: בגלל זה אתה מאשר תקציב פוגעני – כי אתה נורבגי, אתה חותמת גומי.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי – –

מאיר יצחק הלוי: מותר להתווכח על החוק הזה, אבל לא יכול להיות מצב שאתם – – –

מיקי לוי: – – אני לא רוצה להגיע כשיש לך – – –

מאיר יצחק הלוי: לא יכול להיות שאתם תבקרו ברמה האישית.

מאיר יצחק הלוי: אי-אפשר לקרוא לפרופ' יוסי שיין עובד זר.

מאיר יצחק הלוי: בושה וחרפה.

שלמה קרעי: חותמת גומי.

שלמה קרעי: חותמת גומי.

רון כץ: מה אתם?

רון כץ: מה אתם – – –

מאיר יצחק הלוי: אי-אפשר להגיד עליי מושתל.

מאיר יצחק הלוי: בושה וחרפה.

מאיר יצחק הלוי: אי-אפשר להגיד על חברת הכנסת שירלי שהיא עובדת זרה.

מאיר יצחק הלוי: תתביישו לכם.

מאיר יצחק הלוי: תתביישו לכם.

מאיר יצחק הלוי: אתם רוצים להתווכח על נושא החוק הנורבגי?

מאיר יצחק הלוי: לגיטימי.

מאיר יצחק הלוי: זה פולמוס מפרה, זה פולמוס מצוין.

קריאות: – – –

מאיר יצחק הלוי: אני אגיד לך עוד משהו – – –

שלמה קרעי: אתם חותמת גומי אנטי-דמוקרטית.

שלמה קרעי: זה לא אישי, זה מהותי.

מאיר יצחק הלוי: ד"ר שלמה, תקשיב אליי.

שלמה קרעי: אתם חותמת גומי – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, אני אצטרך להוסיף לו.

מיקי לוי: בבקשה תנו לו להגיד.

מאיר יצחק הלוי: זה לא הגיוני, זה לא – – –

אופיר כץ: הדיון הוא מהותי – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ.

מאיר יצחק הלוי: אתם לא נותנים לי – ד"ר שלמה – – –

אופיר כץ: אני מדבר איתך עניינית.

אופיר כץ: אנחנו רואים שבגלל שאתם נורבגים, בוועדות אין לכם אישור – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, חבר הכנסת – – –

מאיר יצחק הלוי: לא יעלה על הדעת, לא יעלה על הדעת – – –

אופיר כץ: אנחנו רואים בוועדה איך זה נראה.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, ראשונה.

מיקי לוי: אחר כך אתה אומר למה אני מוציא.

אופיר כץ: אתם נורבגים בוועדות, אין לכם אישור לשנות כלום – – –

מאיר יצחק הלוי: מי שחוקק – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, ראשונה.

אופיר כץ: השרים לא סופרים אתכם בגלל שאתם נורבגים – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ.

מאיר יצחק הלוי: מי שחוקק את החוק הזה בשנת 2015 זה מר בנימין נתניהו כראש ממשלת ישראל בעבר, הוא-הוא, ואם אתם רוצים שאתן לכם את רשימת הנורבגים אז כדאי שתקראו אותה עוד פעם.

שלמה קרעי: אחד היה נורבגי.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, די.

קריאות: – – –

מאיר יצחק הלוי: אקרא לכם כמה מהם.

מאיר יצחק הלוי: אבל דבר אחד – – –

מיקי לוי: אני לא רוצה לרשום.

מאי גולן: – – –

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להגיד לכם – מאי, שנייה – – –

מיקי לוי: אני לא רוצה לרשום עכשיו.

מאיר יצחק הלוי: אני אגיד לכם משהו, ד"ר שלמה, ד"ר שלמה.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה לא יכול לנאום בלי – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, תני לו לדבר.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להגיד לכם משהו – הכול עובדות.

מאיר יצחק הלוי: אגיד לכם דבר אחד: מה שאני רוצה לבקש, אדוני היושב-ראש – אני רוצה לבקש, זה באמת לגיטימי להתווכח על הנושא הנורבגי, דיון, אני מניח – עוד פעם – – –

פטין מולא: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת מולא, חבר הכנסת מולא, בבקשה.

מאיר יצחק הלוי: אבל לא יכול להיות, לא יכול להיות – –

מיקי לוי: חבר הכנסת מולא, ראשונה.

מאיר יצחק הלוי: – – שאנשים כמו פרופ' יוסי שיין, חברת הכנסת שירלי פינטו, שהיא עטורת נכסים חברתיים, גב' רות וסרמן, חבר הכנסת מופיד מדעי ועוד ועוד אנשים ראויים ומכובדים – – –

קריאה: – – – מה קשור?

מאיר יצחק הלוי: קשור.

מאיר יצחק הלוי: את לא יכולה לקרוא להם עובדים זרים.

מאיר יצחק הלוי: אתם לא יכולים לקרוא מחפשי ג'ובים – – –

אופיר כץ: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ.

מאיר יצחק הלוי: אתם פשוט מייצרים פה אווירה – –

אופיר כץ: – – –

מאיר יצחק הלוי: – – אווירת נכאים – –

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, חבר הכנסת כץ, שנייה.

מאיר יצחק הלוי: – – קבועה בתוך המשכן הזה.

אופיר כץ: – – –

מיקי לוי: די, די.

מיקי לוי: אני מוציא אותך.

מיקי לוי: בשנייה.

מאיר יצחק הלוי: לא הגיוני, לא הגיוני.

מאיר יצחק הלוי: לכן, מה שאני רוצה לבקש בכל לשון של בקשה – –

מאי גולן: זה לא שייך לנושא – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן.

מאיר יצחק הלוי: – – בכל לשון של בקשה, בכל לשון של בקשה – – –

מיקי לוי: לא אמרתי כלום.

פטין מולא: תקשיב להבא – – –

מאיר יצחק הלוי: אתה תקשיב לי עכשיו.

מאיר יצחק הלוי: אני עומד על הדוכן.

מאיר יצחק הלוי: אתה תקשיב לי.

שלמה קרעי: נראה אותך מתנגד למשהו בוועדת הכספים, נראה.

מאיר יצחק הלוי: אתה תקשיב לי, אני עדיין עומד כאן.

אופיר כץ: – – –

מאיר יצחק הלוי: מה שאני רוצה להגיד – –

מיקי לוי: שני משפטים.

מיקי לוי: שני משפטים לסיום.

מאיר יצחק הלוי: – – מאחר – מה שאני מבקש להגיד – – –

שלמה קרעי: – – – אילתי שייסע לתל אביב ישלם מס.

מאיר יצחק הלוי: אני יותר – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, די.

מאיר יצחק הלוי: ד"ר שלמה, אני יותר מאשר אשמח לקיים דיון שהוא דיון לגופו של נושא, אבל בשום פנים ואופן, אני מבקש בכל לשון של בקשה, בפעם השלישית שאני עומד פה על הדוכן הזה, אני עומד שלוש פעמים: אנא מכם, תפסיקו עם העניין האישי.

מאיר יצחק הלוי: זה לא הגיוני.

שלמה קרעי: זה לא אישי, זה מהותי.

מאיר יצחק הלוי: זה אישי, זה אישי.

מאיר יצחק הלוי: אני לא עובד זר.

מאיר יצחק הלוי: אני לא עובד זר.

אופיר כץ: זה לא אישי, זה מהותי.

מאיר יצחק הלוי: ורות וסרמן, היא לא מחפשת עבודה, תת-אלוף מופיד אינו עובד זר.

מאיר יצחק הלוי: תתביישו לכם.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, אתה על שנייה.

פטין מולא: – – –

מאיר יצחק הלוי: קצת דרך ארץ, קצת דרך ארץ – –

מיקי לוי: חבר הכנסת מולא, אתה על ראשונה, חבל.

מאיר יצחק הלוי: – – זה כל מה שאני מבקש.

מאיר יצחק הלוי: תודה רבה.

פטין מולא: – – –

מיקי לוי: אז אתה עכשיו – חבל, עזוב.

מיקי לוי: אחר כך אתם מתלוננים שאני מוציא.

שלמה קרעי: זו פגיעה בדמוקרטיה – – –

מיקי לוי: לא צריך לשאת נאום של שלוש דקות מהמקום.

מיקי לוי: תודה רבה.

אופיר כץ: אנחנו רואים בוועדות – – – איך אין לכם מעמד בוועדות בגלל שאתם נורבגים.

מאיר יצחק הלוי: הכול אישי.

מאיר יצחק הלוי: הכול אישי.

מיקי לוי: חבר הכנסת ווליד טאהא, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אופיר, שב, בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

קטי קטרין שטרית: אבל אדוני היושב-ראש, אי-אפשר לפנות אלינו, להעליב אותנו, ואחר כך להגיד לנו לא להגיב – – –

מיקי לוי: לא, אבל הוא לא אמר מילה – – –

אופיר כץ: מי העליב אותך?

אופיר כץ: מי העליב אותך?

קטי קטרין שטרית: הרי יש ים של נתונים.

מיקי לוי: אבל חברת הכנסת שטרית.

קטי קטרין שטרית: היינו מפלגה של 36 עם נורבגי אחד – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, אני כל כך מבקש, עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם.

מאי גולן: מפלגה שלמה של נורבגים לעומת נורבגי אחד שהיה לנו.

מאי גולן: הם המפלגה השנייה בגודלה בכנסת.

מיקי לוי: נראה לי שאת צריכה לעלות.

מיקי לוי: תשיבי לו – הינה הצעה.

מאי גולן: אין לי זמן – – –

מיקי לוי: את בתור – תשיבי לו.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת הלוי, שב, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת הלוי, שב.

מיקי לוי: בבקשה, חברת הכנסת שטרית, חברת הכנסת גולן, תודה לכן.

מיקי לוי: בבקשה.

וליד טאהא: כבוד היושב-ראש, כבוד ראש הממשלה, חברות וחברי הכנסת, אני תכף אעבור לדבר בערבית כדי להגיב על ההצגה שעשה חבר האופוזיציה לפני כמה ימים לגבי השפה הערבית.

וליד טאהא: אני רוצה להעביר מסר לאזרחים הערבים על אותה הצגה שהייתה בערבית.

קטי קטרין שטרית: הוא יושב שבעה.

וליד טאהא: אנחנו כמובן משתתפים בצערו על מות אימו.

וליד טאהא: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: בשבוע הקודם עלה לדוכן הזה אחד מחברי הכנסת מהאופוזיציה – –)

איתמר בן גביר: מה הוא אומר?

איתמר בן גביר: אנחנו צריכים תרגום.

וליד טאהא: (– – והחל לצעוק כיצד אני, חבר כנסת ערבי, מצביע נגד חוק השפה הערבית.

וליד טאהא: אני עכשיו רוצה להבהיר: קודם כול, החוק לא קשור לשפה הערבית.

וליד טאהא: )

מיקי לוי: זכותו, זכותו על פי התקנון.

איתמר בן גביר: – – –

וליד טאהא: (הוא מדבר על לימוד השפה הערבית בבתי הספר היהודיים – –)

מיקי לוי: שב, בבקשה.

מיקי לוי: שב, שב.

איתמר בן גביר: – – –

מיקי לוי: שב, בבקשה.

מיקי לוי: זוהי זכותו.

וליד טאהא: (– – והוא – – –)

איתמר בן גביר: – – – הוא היה – – –

מיקי לוי: רק שנייה, בבקשה.

מיקי לוי: שב, בבקשה.

מיקי לוי: זוהי זכותו.

מיקי לוי: שב, בבקשה – – –

איתמר בן גביר: – – – זה מסוכן, הוא יכול להסית נגדנו.

מיקי לוי: חבר הכנסת, ראשונה.

איתמר בן גביר: הוא מסית – – –

וליד טאהא: דרך אגב, אדוני היושב-ראש, הוא ממחיש את הסוגיה.

מיקי לוי: בן גביר, ראשונה.

וליד טאהא: אתה הבאת את חוק הלאום.

וליד טאהא: זה שעלה לדבר הביא את חוק הלאום, שגזל מהשפה הערבית את הייחודיות שלה ואת המעמד שלה, והוא עלה לפה כדי לדבר אליי כאילו אני לא רוצה להצביע עם חוק של לימוד השפה הערבית.

איתמר בן גביר: – – – טרוריסט – – –

וליד טאהא: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: ולכן אני אומר:

וליד טאהא: כל מי שהתפתה לחשוב – – –)

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר, שנייה.

וליד טאהא: (כל מי שהתפתה לחשוב שהנאום הזה – –)

שלמה קרעי: אז למה הצבעת נגד?

וליד טאהא: (– – והשיח הזה כביכול נסב על הצבעה נגד השפה הערבית, זה שקר וכזב ודיבה.

וליד טאהא: הדיון נסב על לימודי השפה הערבית בבתי הספר היהודיים.

וליד טאהא: ואני שואל: יושב כאן ראש הממשלה שלו, שהיה ראש ממשלה במשך 13 שנה.

וליד טאהא: למה לא הם לא העבירו חוק השפה הערבית, ללמד אותה בבתי הספר היהודיים?

וליד טאהא: למה הוא חיכה עד עכשיו, כשהוא סיים את הכהונה שלו, ומתוך האופוזיציה הוא מקדם חוק ללימוד השפה הערבית בבתי הספר היהודיים?)

שלמה קרעי: למה – – –

וליד טאהא: (ועושה הצגה, מחזה – –)

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, אתה עוד לא רשום.

וליד טאהא: (– – וזה כאילו עבד על אנשים.

וליד טאהא: )

שלמה קרעי: אז למה הצבעת נגד?

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

דוד אמסלם: ווליד, ווליד.

וליד טאהא: (אנחנו אלה ששומרים הכי הרבה על השפה הערבית.

וליד טאהא: )

דוד אמסלם: ווליד.

וליד טאהא: ואכן, השפה הערבית, מגיע לה מעמד רשמי, וחוק הלאום שהבאתם, שגזל מהשפה הערבית – –

דוד אמסלם: ווליד, אפשר לשאול שאלה?

וליד טאהא: – – את מעמדה הרשמי – עוד השפה הערבית תחזור ותהיה שפה רשמית, ואנחנו הכי – – –

דוד אמסלם: שאלה אחת אפשר?

וליד טאהא: כן.

דוד אמסלם: אתה נגד חוק הלאום?

וליד טאהא: אני נגד חוק הלאום.

קטי קטרין שטרית: מי קבע?

קטי קטרין שטרית: שפה רשמית, הוא רוצה.

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה.

דוד אמסלם: שאלתי: אתה נגד חוק הלאום?

וליד טאהא: לא, אני באתי לדבר – –

מיקי לוי: חבר הכנסת טאהא, בבקשה, משפט סיום.

וליד טאהא: – – על חבר כנסת שעלה לנצל הזדמנות כדי כאילו לעשות שהוא דואג לשפה הערבית וזה לא היה מצב.

וליד טאהא: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לך.

מיקי לוי: חבר הכנסת ולדימיר, בבקשה.

שלמה קרעי: אז למה הצבעת נגד, ווליד?

וליד טאהא: זה היה הצגה.

וליד טאהא: אני נגד תכסיסים.

שלמה קרעי: אז מה?

שלמה קרעי: יכולת להרוויח, אז למה הצבעת נגד?

דוד אמסלם: דרך אגב, אתה נגד חוק הלאום?

דוד אמסלם: מנסור, אתה נגד חוק הלאום?

דוד אמסלם: אתם נגד חוק הלאום, כן?

דוד אמסלם: תבטל אותו, עכשיו אתה יכול לבטל מה שאתה רוצה.

דוד אמסלם: תבטל אותו, אל תדאג.

קריאה: לא, אבל יש לך משהו חדש.

דוד אמסלם: תבטל אותו – – –

מיקי לוי: בבקשה, חמש דקות לרשותך.

מיקי לוי: אני מבקש שקט במליאה, חבר הכנסת אמסלם.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

קריאות: – – –

ולדימיר בליאק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, שמענו לאחרונה, כאן בדיון ובכלל – –

מיקי לוי: חבר הכנסת מנסור עבאס, תודה.

ולדימיר בליאק: – – את הביטוי – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, תודה.

מיקי לוי: בבקשה.

ולדימיר בליאק: שמענו לאחרונה כאן ובכלל את הביטוי "תקציב אנטי-חברתי" פעם אחר פעם.

ולדימיר בליאק: אני חייב לומר לכם, חברי מהאופוזיציה, כי אחרי חשיבה מעמיקה הגעתי למסקנה שאתם צודקים.

ולדימיר בליאק: התקציב שאנחנו מביאים היום הוא כנראה פחות חברתי מהתקציב שהבאתם בשנת 2020.

ולדימיר בליאק: איזה תקציב חברתי ונהדר אישרתם בשלוש קריאות בשנת 2020.

פטין מולא: איפה הכבוד שלך?

ולדימיר בליאק: שלא לדבר על תקציב 2021, חברתי במיוחד – –

פטין מולא: איפה הכבוד שלך – – – מה אתה רוצה מאיתנו – – –

ולדימיר בליאק: – – שגם אותו הבאתם ואישרתם בשלוש קריאות – –

גלית דיסטל אטבריאן: היה תקציב המשכי, ואתה יודע את זה.

ולדימיר בליאק: – – במועד החוקי, נכון?

גלית דיסטל אטבריאן: היה תקציב שהביא הישגים מעולים.

גלית דיסטל אטבריאן: תפסיקו לשקר.

ולדימיר בליאק: אתם יודעים, אני מרכז הקואליציה בוועדת הכספים.

ולדימיר בליאק: יחד עם יושב-ראש הוועדה אנחנו מנהלים היום דיונים שונים בסעיפי חוק ההסדרים.

ולדימיר בליאק: לעיתים אני סבור, רבותיי, כי זה מיותר.

ולדימיר בליאק: הרי מדוע אנחנו מעלים את קצבת השלמת הכנסה לקשישים הכי עניים ל-70% משכר המינימום – שזה תוספת של 500 שקלים בחודש לכל קשיש?

גלית דיסטל אטבריאן: חייל מרוויח 1.20 שקל.

ולדימיר בליאק: הרי אתם כבר עשיתם את זה – –

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, את ברשימת הדוברים.

מיקי לוי: יהיה חבל מאוד.

ולדימיר בליאק: – – ב-12 השנים האחרונות פעם אחר פעם.

גלית דיסטל אטבריאן: כולם צועקים שעה – – – אתה לא בסדר.

מיקי לוי: זה ממש לא נכון.

מיקי לוי: את יודעת שזה לא נכון.

מיקי לוי: זה לא נכון.

ולדימיר בליאק: ואנחנו מבזבזים שעות על דיונים בתוכנית דיור להשכרה, לאחר שאתם כבר בניתם כאן אלפי יחידות דיור להשכרה, והורדתם באופן דרסטי את מחירי הדיור.

ולדימיר בליאק: מדוע בעצם אנחנו מקדמים את רפורמת היבוא ומנסים להוריד מחירים לאזרחים לאחר שאתם ב-12 השנים האחרונות ריסקתם את יוקר המחיה, והיום פשוט זול לחיות כאן וזול לקנות בסופר?

ולדימיר בליאק: מה הטעם, רבותיי, להוסיף 2 מיליארד שקלים לבסיס תקציב הבריאות ולבנות שני בתי חולים חדשים בפריפריה לאחר שאתם בניתם כל כך הרבה בתי חולים ברחבי הארץ בשנים האחרונות?

קריאה: בנינו באשדוד.

ולדימיר בליאק: מדוע בעצם להתעסק עכשיו בקיצור תורנויות המתמחים לאחר שאתם כבר קיצרתם אותן בשנים האחרונות?

פטין מולא: – – – אתה שואל – – – ראש הממשלה – – –

ולדימיר בליאק: ומדוע, חברים, בזבזנו ימים שלמים על הכנת חוק מיסוי משאבי טבע על מנת לגרום סוף-סוף לקרן העושר להתמלא במאות המיליארדים שהובטחו לפני שבע שנים – –

מיקי לוי: חבר הכנסת מולא, שנייה.

מיקי לוי: מספיק.

פטין מולא: לא – – –

ולדימיר בליאק: – – לאחר שאתם כבר מילאתם אותה עד אפס מקום כמעט?

מיקי לוי: ביקשתי כל כך יפה.

מיקי לוי: אתה בשנייה.

ולדימיר בליאק: לא חבל על הזמן של הכנסת ושל הממשלה?

ולדימיר בליאק: ומדוע ועדת הכלכלה יושבת שעות על חוק רישוי עסקים?

ולדימיר בליאק: הרי אתם כבר דאגתם לכך שהיום קל יותר לנהל עסקים בישראל, לרשום עסק, לקבל רישיון עסק; כל כך קל, תוך זמן קצר ובאופן מאוד פשוט ונגיש.

איתמר בן גביר: במיוחד נגד העצמאים.

ולדימיר בליאק: בשבוע שעבר – אני בדיוק מגיע לזה.

ולדימיר בליאק: איזה יופי.

איתמר בן גביר: איזה יופי.

ולדימיר בליאק: בשבוע שעבר הכנסת הצביעה נגד חוק דמי אבטלה לעצמאים.

איתמר בן גביר: בושה.

ולדימיר בליאק: אני חייב לומר לכם משהו.

ולדימיר בליאק: מדוע בכלל צריך את החוק הזה?

איתמר בן גביר: אה, עכשיו – – – משפטי – – –

ולדימיר בליאק: למה צריך עוד חוק לאחר שאתם ב-12 השנים האחרונות לא הפסקתם לדאוג לציבור העצמאים?

ולדימיר בליאק: 12 שנה, חברים, זה המון זמן, ואתם ניצלתם אותו היטב כדי להעניק לעצמאים דמי אבטלה, דמי מחלה, דמי פגיעה ועוד שורה ארוכה מאוד של מרכיבי רשת ביטחון סוציאלית.

גלית דיסטל אטבריאן: – – –

אופיר כץ: – – – שר האוצר – – –

ולדימיר בליאק: ואחרי כל העשייה החברתית הזאת שקידמתם ב-12 השנים האחרונות, כולל כאמור אישור תקציב חברתי לשנים 2020 ו-2021, אנחנו באנו עם התקציב שלנו והזזנו לכם את הצלחת – צלחת ההזנחה.

ולדימיר בליאק: אני אומר לכם כך: במשך 12 שנה הייתם בשלטון; לא עשיתם יותר מדי בכלכלה, ברווחה, בחינוך.

ולדימיר בליאק: בשלוש השנים האחרונות רק שירתם אינטרס אישי של אדם אחד.

ולדימיר בליאק: וכמה טוב עשתה לכם הישיבה באופוזיציה – תוך פחות מ-100 ימים גיליתם, להפתעתכם, שיש כאן גם ציבור אזרחים – –

גלית דיסטל אטבריאן: – – –

ולדימיר בליאק: – – עצמאים, שכירים, חיילים, גמלאים, תלמידים.

ולדימיר בליאק: איזה גילוי מסעיר.

גלית דיסטל אטבריאן: מה איתכם?

גלית דיסטל אטבריאן: עכשיו אתם בשלטון.

גלית דיסטל אטבריאן: מה איתכם?

גלית דיסטל אטבריאן: מה איתכם?

ולדימיר בליאק: ותמיד אומרים, חברת הכנסת דיסטל, שלא עוזבים מקום שהיה לנו טוב בו.

אופיר כץ: הרי אתם – – –

ולדימיר בליאק: האופוזיציה עושה לכם טוב – –

אופיר כץ: משרד האוצר – – –

ולדימיר בליאק: – – סיבה טוב להישאר.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, אתה כבר בשנייה.

מיקי לוי: אני ממש נמנע.

אופיר כץ: – – – משרד האוצר – – – שנים האחרונות – – –

מיקי לוי: תודה רבה לך.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, בבקשה.

אופיר כץ: אתה ראית את אותם שקרים – – –

גלית דיסטל אטבריאן: תתחילו למשול.

גלית דיסטל אטבריאן: Grow up to do occasion.

גלית דיסטל אטבריאן: כמה אפשר לדבר על ביבי?

גלית דיסטל אטבריאן: כמה?

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל.

בנימין נתניהו: Rise to the occasion.

גלית דיסטל אטבריאן: Rise to the occasion.

בנימין נתניהו: Rise to the occasion.

קטי קטרין שטרית: תראו את מאיר עוזיאל, "ממשלת רק לא ביבי".

קטי קטרין שטרית: ממש מדהים.

קטי קטרין שטרית: ממש מדהים.

מיקי לוי: חברה שלך, חברת הכנסת שטרית.

קטי קטרין שטרית: ממש מדהים.

מיקי לוי: בבקשה.

מאי גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני ראש האופוזיציה מר בנט, אתה לא תסתכל עליי, אבל אני יודעת שאתה שומע.

מאי גולן: לפני שלוש שנים תמימות, בהיותך שר החינוך בממשלת הליכוד, היית איתי, מאי גולן, פעילה חברתית בדרום תל אביב, הלכת איתי בין הסמטאות, בין החמארות, פגשת קשישות שהותקפו, משפחות של קורבנות שנאנסו ונרצחו.

מאי גולן: לאחר ביקורת על הממשלה, אמרת לי, לי, כשהסתכלת לי בעיניים, שכשיבוא היום שתוכל, כשתהיה באיזושהי עמדת כוח, תעמיד דרישה בלתי מתפשרת בהסכם הקואליציוני, כשתיכנס לממשלה, תדרוש פסקת התגברות, תדרוש חקיקה, תדרוש מדיניות הגירה.

מאי גולן: זה יהיה קו אדום שלך, אמרת לי.

מאי גולן: לא תוותר על החזרת המסתננים.

מאי גולן: עכשיו, אני, מר בנט, בתור מי שידועה כמי שאומרת לך את האמת ככה בלי פוליטיקלי קורקט ובלי ממלכתיות, למרות שהיו רוצים – כשאני קוראת לך, מר בנט, רמאי ושקרן, זה משהו שכל אדם ישר והגון שנחשף לקצת מארכיון שלך יודע כי פשוט אמת דיברתי.

מאי גולן: אבל אני מוכנה, מר בנט, לתת לך ליהנות מהספק, אם תקיים ולו הבטחה אחת מכל מאות, מאות ההבטחות שפיזרת והפרת.

מאי גולן: והינה, רק השבוע מפרסם העיתונאי קלמן ליבסקינד מאמר קשה על הדיין רג'א מרזוק, שמשחרר בסיטונאות מסתננים אריתריאים פדופילים ואנסים חזרה לרחוב.

מאי גולן: אז אולי, מר בנט, במקום לתקוף את ד"ר שרון אלרעי פרייס ואת טליה איינהורן, אולי תעשה דבר אחד קטן, פשוט, למען המחנה הלאומי.

מאי גולן: אולי נעשה החלפות בהתקפות – תחליף את הדיין רג'א מרזוק, שמכשיר אנסים אריתריאים תחת המשמרת שלך במקום רופאים שעושים את עבודתם נאמנה יום ולילה.

מאי גולן: אתה, שדיברת שנים על ניהול, הסברת כמה אתה מנהל מהולל ומחונן, נתת אין-ספור דוגמאות מהייטק, העתקת ספרון על ניהול מגפה, טרפת אולפני טלוויזיה – בקיצור, א-גרויסע מנהל אתה, מר נפתלי בנט.

מאי גולן: עכשיו יסביר לי מר אדון מנהל, שלא טורח אפילו להרים את הראש ולהסתכל על האמת בפנים: מי מנהל את הממשלה ה"נורמלית" הזאת שלכם?

מאי גולן: כשאתה קורא לאבו מאזן תומך טרור, שר הבריאות שלך, במקום לקרוא את הספרון המועתק שלך, מתניע את האוטו ונוסע לפגוש מכחיש שואה ומי שתומך ברוצחים ובמחבלים.

מאי גולן: אבל אתה, אתה, הרי, אין לך ניהול ואין לך סמכות.

מאי גולן: וכששר הביטחון החדש, או איך שהוא קורא לעצמו "רבין החדש", מעניק 5,000 אשרות כניסה למשפחות מעזה ומירדן שיגיעו ישר למזרח ירושלים, ואת זה אתה יודע היטב, מה אתה חושב?

מאי גולן: שאולי במסגרת החשיבה ה"נורמלית" והמכילה שלכם הם יזמינו אותם לרקוד איתך בריקוד הדגלים שאתה כבר לא מעז להראות שם את פרצופך?

מאי גולן: איפה בנט של האופוזיציה?

מאי גולן: אתה מנהל פה מיליציות או פלנגות.

מאי גולן: איפה בנט שהיה צועק ונלחם?

מיקי לוי: תודה רבה.

מאי גולן: משפט אחרון.

מיקי לוי: בבקשה.

מאי גולן: משפט אחרון אני רוצה להגיד.

מאי גולן: מכיוון שאין לי זמן ואני לא יכולה להגיב על הנאום המהולל של בנט באו"ם, אני רוצה להגיד לו בשפתו – אולי הוא יעשה קופי-פייסט ויעתיק.

מאי גולן: כך אתה צריך, מר בנט, להציג את עצמך מעכשיו בעולם.

מאי גולן: אולי כך נשיא ארצות הברית לא יאבד איתך קשר עין.

מאי גולן: Hello everyone, My name is Naftali Bennett.

מאי גולן: I am the new Prime Minister of Israel – well, not really, since I have zero public legitimacy.

מאי גולן: But still here I am.

מאי גולן: The miracle of lies and frauds got me here.

מאי גולן: I actually pretended to be a right-wing candidate and ended up sitting with radical lefts who literally – –

שרן השכל: – – –

מאי גולן: אל תפריעי לי.

מאי גולן: – – want to change the Jewish character of this country.

מיקי לוי: לא להפריע.

מיקי לוי: לא להפריע לה.

מיקי לוי: תודה.

מאי גולן: Yes, this is me, Naftali Bennett, the Israeli Madoff.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מאי גולן: You are more than welcome to go into business with me.

מיקי לוי: לא, לא.

מיקי לוי: די.

מיקי לוי: לא, לא.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, תודה.

מאי גולן: אתה בושה.

מאי גולן: אתה בושה למחנה הלאומי.

מיקי לוי: תודה רבה.

מאי גולן: כתם מכוער על ההיסטוריה של הימין.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן.

מאי גולן: אני שמחה שהרמת את הראש להסתכל איך אתה נראה.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, תודה רבה.

מיקי לוי: לא הפריעו לך.

מיקי לוי: תסתכלי על הזמן שלך.

מאי גולן: הם הפריעו לי, כן.

מיקי לוי: לא הפריעו לך.

מאי גולן: הם הפריעו לי.

מיקי לוי: לא הפריעו לך.

מאי גולן: – – –

מיקי לוי: לא הפריעו לך.

מיקי לוי: תלמדי – – – בבקשה, חברת הכנסת דיסטל.

מאי גולן: ברור.

מאי גולן: זה קשה לשמוע את האמת.

מאי גולן: זה קשה מאוד.

מיקי לוי: אל תתווכחי איתי.

מיקי לוי: תודה.

יבגני סובה: – – – 18 למה לא הזכרתם את המתווה שכתבתם?

מיקי לוי: די, בבקשה.

מיקי לוי: חברת הכנסת סובה, בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

יבגני סובה: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת סובה, תודה.

מאי גולן: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, שבי, בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אני מבקש לא להפריע.

יבגני סובה: אם זה היה – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת סובה, בבקשה לא להפריע.

מיקי לוי: עומדת כאן חברת הכנסת דיסטל וממתינה.

מיקי לוי: אני לא מפעיל את השעון.

מיקי לוי: בבקשה שקט.

מיקי לוי: בבקשה.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה, אדוני יושב-ראש הכנסת.

גלית דיסטל אטבריאן: נפתלי, I come in peace.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה יכול להרים את העיניים.

גלית דיסטל אטבריאן: אם אתה ראש ממשלה שאמור להתמודד מול עם הפצצה האיראנית, אתה בטח מסוגל להתמודד ח"כית איראנית מהאופוזיציה, לא? לא הולך לקרות?

גלית דיסטל אטבריאן: חבל.

גלית דיסטל אטבריאן: ישבתי אצלך בסלון, שתיתי קפה.

גלית דיסטל אטבריאן: אנחנו חברים, לא? אוקיי.

גלית דיסטל אטבריאן: לא חשבתי.

גלית דיסטל אטבריאן: תגיד, נפתלי, אחרי שנים שבהן היית בימין ואתה יודע מה זה להיות ימני, מה זה להיות נלעג, נרדף, פשיסט, מוקצה?

גלית דיסטל אטבריאן: איך זה?

גלית דיסטל אטבריאן: באמת מעניין אותי לדעת איך זה מרגיש לשבת סוף-סוף בספסל של המקובלים מהשמאל.

גלית דיסטל אטבריאן: נפתלי, איך זה מרגיש להיות אתרוג?

גלית דיסטל אטבריאן: זה ממש – אנחנו אכולי קנאה פה, אנחנו, שסובלים חרפת רעב מהימין.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה עברת את זה על בשרך, אתה יודע.

גלית דיסטל אטבריאן: איך זה מרגיש, נפתלי, לשבת בתאורה המלטפת של ה-date, באולפנים הממוזגים, ולסיים שאלה?

גלית דיסטל אטבריאן: אנחנו שואלים כי אנחנו מרגישים שם כמו אינקוויזיציה כשלא נותנים לנו לסיים משפט אחד בתוך פאנל לא מאוזן.

גלית דיסטל אטבריאן: זה כיף, נפתלי?

גלית דיסטל אטבריאן: היה שווה למכור את הכול בשביל זה?

גלית דיסטל אטבריאן: איך זה מרגיש כשהאישה שמקבלת – שיאנית השכר בתאגיד היא אשתו של שר המשפטים, מאתרגת אותך ועושה fact checking לאויב הכי מר שלך מכספי הציבור?

גלית דיסטל אטבריאן: איך זה מרגיש להיות מאותרג עד כדי כך?

גלית דיסטל אטבריאן: כמה זה נעים?

גלית דיסטל אטבריאן: אני מתה לדעת, נפתלי.

גלית דיסטל אטבריאן: אני בחרפת הרעב של הימין.

גלית דיסטל אטבריאן: לנו אין את התנאים האלה.

גלית דיסטל אטבריאן: היה שווה את זה, נפתלי?

גלית דיסטל אטבריאן: אני מתה לדעת, מר הפוליטיקאי של החיילים – כך הגדרת את עצמך כל כך הרבה שנים; מגניב כזה, אחד של החבר'ה כזה.

גלית דיסטל אטבריאן: הם מרווחים 1.20 שקל לשעה, ואתה עומד בראש ממשלה שמנעה מהם העלאה, אחרי שהליכוד עשה העלאה של 50% – איך זה מרגיש פשוט למוטט את כל השקרים שבשמם נכנסת לכנסת?

גלית דיסטל אטבריאן: איך זה מרגיש להיות ראש הממשלה של האחים המוסלמים ולא ראש הממשלה של חיילי צה"ל, שיושבים בפילבוקס ולא מרוויחים שכר מינימום?

גלית דיסטל אטבריאן: איך זה מרגיש, נפתלי?

גלית דיסטל אטבריאן: איך זה מרגיש שהילדים שלך כל כך מוגנים, אתה יכול לישון בשקט, המשפחה שלך שמורה היטב?

גלית דיסטל אטבריאן: אתה יודע שיאיר נתניהו היה חרצוף בגיל שש, כיתה א', א', שרעייתו של ראש הממשלה בנימין נתניהו סבלה גיהינום.

גלית דיסטל אטבריאן: 12 שנים אתה דאגת שיהיה לך טוב, נפתלי, לך ולמשפחה שלך.

גלית דיסטל אטבריאן: גילת בנט מוזכרת רק כשהיא קונה שמלת מעצבים או רק כשהיא נותנת טיפ לשליח.

גלית דיסטל אטבריאן: נפתלי, האם זה היה שווה למכור את ביטחון ישראל בעבור כל היופי הזה?

גלית דיסטל אטבריאן: זה שמעניין אותי, כי אני יושבת בבלתי מקובלים.

גלית דיסטל אטבריאן: החוקים שחלים עליך לא חלים עלינו.

גלית דיסטל אטבריאן: איך זה מרגיש, נפתלי בנט, להיות הדרגש של לפיד, בדרך לאסון אוסלו הבא, אחרי שהבטחת לימין שמימין לימין שתאתרג את נתניהו מימינה?

גלית דיסטל אטבריאן: איך זה מרגיש?

גלית דיסטל אטבריאן: כמה טוב זה מרגיש לך כשמשפחות שכולות – –

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה.

גלית דיסטל אטבריאן: – – דופקות על דלתות של ח"כיות שלך – איפה עידית סילמן – ומתחננות לשמוע אותן אחרי שאתה – – –

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, תודה רבה.

גלית דיסטל אטבריאן: רק משפט אחרון.

גלית דיסטל אטבריאן: אדון בנט, אנחנו הבנו שקיבלת הצעת שוחד מוואלה, הבנו שאתה לא תיחקר, no Mendelblit for Naftali Bennet.

מיקי לוי: תודה רבה.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה כבר בשמאל, אתה מאותרג.

מיקי לוי: תודה רבה, חברת הכנסת דיסטל – –

גלית דיסטל אטבריאן: רק תזכור דבר אחד: מאתרוגים – –

מיקי לוי: – – לא.

מיקי לוי: מספיק.

מיקי לוי: את הרבה מעבר לזמן.

גלית דיסטל אטבריאן: – – מאתרוגים עושים ריבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה לך.

גלית דיסטל אטבריאן: חכה תראה אחרי התקציב מה יעשה לך השמאל.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת גמליאל, בבקשה.

שלמה קרעי: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת שלמה קרעי, אני מתנצל.

מיקי לוי: חבר הכנסת סובה, בבקשה לא להפריע לחבר הכנסת קרעי.

קריאה: – – –

מיקי לוי: לא לא לא.

מיקי לוי: אתה לא תפריע לו.

מיקי לוי: בבקשה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה מנסור עבאס, אדוני ראש הממשלה בעבר, ובעתיד, בעזרת השם, בנימין נתניהו – –

גלית דיסטל אטבריאן: אמן.

שלמה קרעי: – – וראש ממשלת ההונאה נפתלי בנט, כנסת נכבדה, שמעתי שלפני כמה ימים ביקשת ממזכירות הממשלה לרכז לך את הישגי הממשלה ואת מימוש הבטחותיך בארבעת החודשים האחרונים, אז החלטתי להפתיע אותך ודווקא לסייע לך קצת, אז הינה: הבטחת עשר מעלות ימינה, ונתת עשרות מיליארדים לתנועה האחות של החמאס, כדבריך; אישרת אלפי איחודי משפחות, תומכי טרור; חידשת מגעים מדיניים עם האויבים שלנו ונתת להם הטבות, תוך סיכון ביטחונה של מדינת ישראל; ח'אן אל-אחמר, ושוב ח'אן אל-אחמר.

שלמה קרעי: נחזור שוב, כי אתה חזרת על זה שוב ושוב: ח'אן אל-אחמר.

שלמה קרעי: הבטחת לשמור על הזהות היהודית, והבאת לנו רפורמה לא כשרה ורפורמת כוכבית גיור, רמיסת השבת ופגיעה בעולם התורה.

שלמה קרעי: ועל ראש עיצבונך עשית לך רב חדש – גלעד קריב הרפורמי.

שלמה קרעי: אתה מחסל את צביונה היהודי של מדינת ישראל.

שלמה קרעי: תגיד, אתה השתגעת?

שלמה קרעי: המדינה היהודית שלנו הולכת ומתה.

שלמה קרעי: הבטחת ימין כלכלי והבאת תקציב פוגעני: מס נטפליקס, מס גודש, על הפריפריה דווקא, מס על חד-פעמי ומשקאות מתוקים, מתווה מחפיר של העלאת גיל הפרישה לנשים.

שלמה קרעי: הצבעת נגד העלאת שכר החיילים ואישרת מיליארדים לפנסיות התקציביות של החברים של גנץ.

שלמה קרעי: הצבעת נגד דמי אבטלה לעצמאים ודאגת למינויים פוליטיים ולג'ובים לחבר'ה.

שלמה קרעי: ביזית את מדינת ישראל מעל בימת האו"ם וביזית את זכר השואה מול קנצלרית גרמניה באומרך שגרמניה היא המצפון של אירופה.

שלמה קרעי: וההישג הכי גדול שלך: רכבת על מערכת הבריאות בדרך לממששת המנדטים שלך, והבאת לנו 1,500 מתים במדינה המחוסנת בעולם, ועכשיו גם 2,500 מתמחים שהתפטרו, כי הם לא סומכים עליך, ועשרות, עשרות אלפי אנשים שנדבקו מקורונה ויסבלו מתסמינים קשים לעוד חודשים ושנים, רק כי אתה וממשלת ההונאה שלך הייתם שקועים בתרדמת.

שלמה קרעי: בהחלט הישגים כבירים, תוך הפרה בוטה של כל הבטחותיך בתוך ארבעה חודשים בלבד.

שלמה קרעי: חכמינו אמרו: מי שפרע מאנשי דור המבול ומאנשי דור הפלגה הוא ייפרע ממי שאינו עומד בדיבורו.

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה.

שלמה קרעי: אני מאחל לממשלת השקר וההונאה שלך – –

מיקי לוי: תודה.

שלמה קרעי: – – שתקיים את ההתחייבות – –

מיקי לוי: תודה רבה.

שלמה קרעי: – – של השקר למארה, בת זוגו לתיבת נח, מפרשת השבוע, ושממשלה שהורתה בשקר ולידתה במרמה תכלה אותה המארה במהרה.

מיקי לוי: חברים, אני מבקש לעמוד בזמנים.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברים, אני מבקש לעמוד בזמנים.

מיקי לוי: זה בלתי אפשרי שכל אחד מושך עוד דקה.

מיקי לוי: ולא, אני לא רוצה להפסיק בבת אחת.

מיקי לוי: חברת הכנסת גמליאל, בבקשה.

גילה גמליאל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ארבעה חודשים להקמת הממשלה.

גילה גמליאל: הפרשנית הפוליטית טל שלו פרסמה אתמול שלקראת הדיון הזה ממש, לשכת ראש הממשלה ביקשה מהשרים להעביר אליה את הישגי הממשלה מאז הקמתה, ואני מצטטת מהדיווח, "בדגש על דברים שהיו תקועים בממשלה הקודמת".

גילה גמליאל: בזה לשכת ראש הממשלה מתעסקת בזמן ביקור קנצלרית גרמניה בישראל.

גילה גמליאל: אולי כדאי שתסתכלו על עצמכם לפני כן – אילו מהלכים שאנחנו קידמנו, אתם תוקעים?

גילה גמליאל: תתחקרו את עצמכם, לא בשביל הנאום אלא בשביל המדינה שלנו, בשביל האזרחים, בשביל לעבוד.

גילה גמליאל: בממשלה הקודמת קידמנו מהלכים משמעותיים למען החברה והכלכלה שלנו במסגרת ועדה מיוחדת שהוקמה ביחד עם משרדי לשעבר, המשרד להגנת הסביבה, ביחד עם ראש הממשלה לשעבר נתניהו.

גילה גמליאל: הבאנו את מנכ"לי משרדי הממשלה להמליץ באופן ברור וחד-משמעי על פינוי המפעלים המזהמים במפרץ חיפה, עם מסקנות מפורטות לגבי עתיד האזור.

גילה גמליאל: כל מה שצריך עכשיו זה החלטת ממשלה המורה על הפסקת הפעילות הפטרוכימית במפרץ, אבל ממשלת ישראל תוקעת במשך ארבעה חודשים את המהלך, אחרי שאנחנו כבר השלמנו חלק גדול ממנו.

גילה גמליאל: במסגרת ההתחייבויות שהפרתם, הבטחתם גם – ואני מצטטת, "להוביל יעדים שאפתניים לצמצום הפליטה הפחמנית בישראל במסגרת חוק אקלים".

גילה גמליאל: אנחנו כבר הצגנו את החוק הזה בממשלה הקודמת, והעליתי אותו בשבוע שעבר להצבעה.

גילה גמליאל: כל מה שהייתם צריכים זה להצביע בעד.

גילה גמליאל: הממשלה תוקעת את המהלך רק בגלל שהוא מהלך שלנו, אבל בעיקר תוקעים אפשרות לעתיד טוב יותר למען הנכדים שלנו.

גילה גמליאל: ולגבי יעדים שאפתניים, אנחנו כבר הצגנו אותם בממשלה הקודמת: 95% של אנרגיות מתחדשות עד לשנת 2050.

גילה גמליאל: ואתם?

גילה גמליאל: במקום לאשר את היעדים הללו, בחרתם לתקוע אותם.

גילה גמליאל: בגללכם עלולות לקום תחנות כוח מזהמות חדשות, והחרפה הזאת תהיה על ראשכם לשנים הבאות.

גילה גמליאל: הממשלה שלנו, בראשות נתניהו, הוציאה את ישראל ראשונה בעולם מהקורונה.

גילה גמליאל: מדד בלומברג דירג את ישראל במקום החמישי בעולם בהצלחת המאבק בקורונה.

גילה גמליאל: אנחנו נלחמנו בטון תקיף ובכל במה כנגד הסכם הגרעין – –

מיקי לוי: משפט לסיכום, בבקשה.

גילה גמליאל: – – והבאנו את ארצות הברית לפרוש ממנו.

גילה גמליאל: ביצענו פעולות משמעותיות לסיכול הגרעין, כמדינה ריבונית ועצמאית.

גילה גמליאל: העלינו לקראת 2016 את שכר החיילים בכ-50%.

מיקי לוי: חברת הכנסת גמליאל.

גילה גמליאל: אני שואלת אותך, כבוד היושב-ראש – אני מאוד מעריכה אותך, אבל הממשלה הזאת, שאתה חלק מהקואליציה שבה, השבוע הם הצביעו נגד העלאה של השכר של החיילים שלנו.

מיקי לוי: תודה רבה לך, חברת הכנסת גמליאל.

גילה גמליאל: משפט סיום, אני ברשותך אבקש.

מיקי לוי: משפט סיכום, בבקשה.

גילה גמליאל: הממשלה הזאת, לצערי, היא בלי חזון, היא בלי ראייה לטווח ארוך וגם עם תקציב ללא חזון.

גילה גמליאל: על כן אני קוראת לכם גם להתעורר.

מיקי לוי: תודה.

גילה גמליאל: יש שם אנשים באמת טובים בקואליציה.

גילה גמליאל: להתעורר, לא להיות בובות ולא לבוא ולפעול לפי מה שאומרים לכם.

מיקי לוי: תודה רבה לך.

מיקי לוי: חברת הכנסת גמליאל, זה נאום שלם.

גילה גמליאל: ובהקשר הזה, תשנו את כל הדברים הללו.

גילה גמליאל: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לך.

מיקי לוי: חברת הכנסת שפק, בבקשה.

גילה גמליאל: אז הדרך זה להפיל את הממשלה, כמובן.

מיקי לוי: חברת הכנסת שפק, בבקשה.

מיקי לוי: בבקשה, ארבע דקות לרשותך.

נירה שפק: כבוד היושב-ראש.

מיקי לוי: את לא קרובה למיקרופון, את לא קרובה.

נירה שפק: לא, אבל הם צועקים שם, אז אני לא יכולה לשמוע את עצמי.

מיקי לוי: חברת הכנסת גמליאל, תודה.

מיקי לוי: בבקשה.

נירה שפק: האמת היא שהכנתי כמה דברים לדבר עליהם, אבל אני שומעת מה שנעשה כאן, מה שנאמר, וזה קצת מפתיע אותי.

נירה שפק: אני מעדיפה להיות מופתעת, כי בעצם כל מה שמניתם פה – זה נורא מפריע לי, אני לא יכולה ככה.

מיקי לוי: חברים, חברים, אני מבקש.

מיקי לוי: הסדרנים, מי שרוצה להתווכח – להוציא החוצה, בבקשה.

נירה שפק: תעצרו לי את הזמן, מיקי.

מיקי לוי: אני אעצור, אני אוסיף לך.

מיקי לוי: בבקשה לצאת החוצה, כל מי שמתווכח.

מיקי לוי: תתכבדו בקפה ובמים קרים – בטוח שיהיה רגוע יותר, תודה.

מיקי לוי: בבקשה, אני אוסיף לך דקה.

נירה שפק: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

נירה שפק: אמרתי שאני מאוד תמהה ממה שעלה כאן.

נירה שפק: אני ככה חושבת שמשייכים לנו, הקואליציה, כישורים של קוסמות.

נירה שפק: מה שלא נעשה שנים, מצפים ודורשים מאיתנו בכמה חודשים לעשות.

נירה שפק: אני יושבת בוועדת כספים ואני רואה את כל מה שלא נעשה.

נירה שפק: אני יושבת ומאשרת תקנות בדיעבד על דברים שפג תוקפם, על תקנה שעל תקנה שעל תקנה, שהיו צריכים להפוך אותה לחוקים ולהכניס את זה להסדרה, וזה לא נעשה.

נירה שפק: אז אני שמחה שאתם סומכים עלינו שהקצב שלנו יהיה מהיר, עכשיו גם בואו נהיה מציאותיים.

נירה שפק: אני לא רוצה לדבר כנגד.

נירה שפק: אני רוצה להגיד שמעבר לקואליציה ולאופוזיציה אסור לנו לשכוח שאנחנו עובדים למען העם, למען אזרחי ישראל.

נירה שפק: אני מבטיחה שכל מי שעמד וצעק כאן על נושאים שחשובים לו יקבל שיתוף פעולה מלא ממני, בכל נושא.

נירה שפק: בינתיים בוועדות רוב חברי האופוזיציה לא מגיעים.

נירה שפק: מצייצים הרבה, עושים פחות.

נירה שפק: יש כאלה שכן.

נירה שפק: יש בוועדת כספים ובוועדת חוץ וביטחון כאלה שמגיעים, יושבים, לומדים את החומר, קוראים אותו, שואלים שאלות נכונות ועושים שיתופי פעולה.

נירה שפק: לצערי זה לא הרוב.

נירה שפק: אפשר פשוט לבוא ולהסתכל בכניסה לכנסת על האורות שנדלקים כל פעם שח"כ נמצא במליאה ומגיע לכנסת.

נירה שפק: לצערי, האורות של האופוזיציה ברובם כבויים.

נירה שפק: נשאלת השאלה איפה אתם.

נירה שפק: למה רק פה נואמים, כשמצליחים להביא את החתימות?

נירה שפק: למה אתם לא עושים למען התושבים ביום-יום?

נירה שפק: אני רוצה לומר כמה דברים.

נירה שפק: 1.

נירה שפק: בואו אני אגיד לכם מה קואליציה מצליחה לעשות.

נירה שפק: רק אני, בתחום שלי כמייצגת את עוטף עזה – זה נורא מפריע.

נירה שפק: ביטן, ביטן, אתה מפריע לי, ושום סוכרייה לא תוכל למחות את זה.

מיקי לוי: חבר הכנסת ביטן, חבר הכנסת כץ, תודה לכם.

מיקי לוי: בבקשה.

נירה שפק: שומר החומות הסתיים ובעלי עסקים לא מצליחים להגיש את הטפסים שלהם, אז במקום לצייץ את זה, טיפלנו בזה – דרך אגב, קואליציה ואופוזיציה.

נירה שפק: היום רשות המיסים הודיעה שדוחים את סגירת היכולת להגיש, מאפשרים להגיש את התביעות לפיצויים עד סוף דצמבר.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, אני רוצה רק להזכיר לך – – –

מיקי לוי: אני מוסיף לה עוד דקה.

נירה שפק: הפריעו לי, הוסיפו לי דקה.

מיקי לוי: הפריעו לה, אני מוסיף לה עוד דקה.

דוד אמסלם: אני יודע, אני יודע.

מיקי לוי: אני מוסיף לה עוד דקה כי הפריעו לה.

דוד אמסלם: אני יודע, אני יודע.

דוד אמסלם: רציתי להזכיר לך.

מיקי לוי: תודה לך, אני מודה לך.

נירה שפק: אני מודה לך שהזכרת, אבל אתה יודע, חשוב גם לשמוע מה עושים בשביל האזרחים, לא רק מה יודעים – להרים קול.

דוד אמסלם: אני אתן לכם להדליק משואה.

נירה שפק: הדבר השני שנעשה, וזה נעשה רק היום, ביום עבודה אחד, מעבר להארכת האפשרות להגיש פיצויים לשומר החומות: כל נושא פינוי התושבים ומוכנות העורף.

נירה שפק: ועדת חוץ וביטחון עוסקת בזה, נותנת את המענים שצריך היה לתת.

נירה שפק: אני מזכירה שבשומר החומות זה היה למרות דוחות מבקר המדינה, שפנה לממשלה, ואמרו שהדוח הוא מתקופת הממשלה הקודמת, ובאו והתריעו: אם לא תטפלו בזה, ביום פקודה לא יהיה מענה.

נירה שפק: אז ביום פקודה, לצערנו, בשומר החומות לא היה מענה.

נירה שפק: את זה אנחנו באים לתקן.

מיקי לוי: משפט לסיכום, בבקשה.

נירה שפק: כן.

נירה שפק: רבש"צים, חוק סיוע לתושבי שדרות ושער הנגב והעוטף בכללו, תנועת רכבות, חשמול הרכבת, רפורמה בחקלאות – את כל הדברים האלה באנו לעשות.

מיקי לוי: תודה.

נירה שפק: יש לכם שתי אופציות:

נירה שפק: או להצטרף אלינו או להמשיך לצייץ.

נירה שפק: אני ממליצה לכם להצטרף.

נירה שפק: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, בבקשה לשבת, אני מבקש.

מיקי לוי: חבר הכנסת בן ברק.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, בבקשה, תפסי מקום.

מאי גולן: אני לא מוצאת את האוזנייה שלי, היא נפלה לי.

מאי גולן: אני מורשית לחפש אותה?

מיקי לוי: בבקשה לתפוס את מקומך.

מאי גולן: – – –

מיקי לוי: הבנתי.

מיקי לוי: תפסי את מקומך, בבקשה.

מיקי לוי: אני מאוד מודה לך.

מיקי לוי: אני מבקש שקט באולם.

מיקי לוי: אני מבקש להזמין את ראש הממשלה, בבקשה.

דוד אמסלם: ראש ממשלת – – – הנוכל הגדול.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, נראה לי שלפני שעה אמרת משהו.

מיקי לוי: אני מחזיק את עצמי, נראה מה יקרה.

מיקי לוי: אני רק הארתי – הארתי, עם אל"ף.

מיקי לוי: הארתי, עם אל"ף.

דוד אמסלם: הוא עולה לדבר – אתה רגיש אליו פתאום?

דוד אמסלם: מה, פתאום אתה רגיש.

דוד אמסלם: זה מה שאמרתי לך, איך שהוא עולה – להוציא אותנו.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, תהיה בשקט.

מיקי לוי: בבקשה תשמור על שקט.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: ככה שאתה – זאת המשימה שלך.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, תשמור – פעם שנייה.

דוד אמסלם: כן, זאת המשימה שלך.

דוד אמסלם: פתאום נהיית רגיש לנוכל בנט.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, החוצה.

דוד אמסלם: – – – לא אכפת לך שהוא מפריע לאחרים.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, פעם שלישית – החוצה.

דוד אמסלם: יפה מאוד.

מיקי לוי: החוצה.

דוד אמסלם: בריון, כרגיל.

דוד אמסלם: כל שבוע אותו טקס.

דוד אמסלם: בריון.

מיקי לוי: כמה ביקשתי ממך.

דוד אמסלם: אתה בריון.

מיקי לוי: תתבייש.

דוד אמסלם: לא מתבייש.

דוד אמסלם: אתה תתבייש.

מיקי לוי: בושה וחרפה, ההתנהלות שלך.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש.

מיקי לוי: כמה המתנתי.

מיקי לוי: החוצה, בבקשה.

דוד אמסלם: יא אלים, יא בריון.

דוד אמסלם: הכנסת של אבא שלך.

מיקי לוי: החוצה, בבקשה, ואל תיכנס אחר כך.

דוד אמסלם: מה זה?

מיקי לוי: אל תיכנס עד שאני אתן לך אישור.

מיקי לוי: (חבר הכנסת דוד אמסלם יוצא מאולם המליאה.)

נפתלי בנט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הנושא הרשמי של הדיון הזה הוא תקציב אנטי-חברתי, כביכול.

נפתלי בנט: אנחנו כולנו יודעים שבנאומים כאלה, לכאורה אין באמת משמעות ספציפית לכותרת, כל אחד באמת דן על מה שהוא רוצה ב-40 חתימות.

נפתלי בנט: אבל אני חייב להודות שכשראיתי את הנושא לא יכולתי שלא לגחך.

נפתלי בנט: באמת שאין גבול לחוסר המודעות העצמית שלכם.

מאי גולן: מי שמדבר.

נפתלי בנט: רבותיי, הממשלה הנוכחית, מכיוון שהיא משוחררת מרוב הכבלים הקואליציוניים והאינטרסנטיים שעטפו אתכם – – –

אופיר כץ: חלק מהימין, אתה מתכוון.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, אתה בשנייה, אתה בשנייה.

שלמה קרעי: בשביל זה אתה מטיל מס גודש רק על הפריפריה?

מיקי לוי: הינה, אני אומר.

מיקי לוי: אני מבקש ממך.

מאי גולן: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, תהיי בשקט, בבקשה.

נפתלי בנט: הממשלה העבירה כבר בקריאה ראשונה את התקציב הכי חברתי שהיה פה שנים.

פטין מולא: הכי אכזר שהיה פה, הכי אכזר.

מיקי לוי: חבר הכנסת מולא, שלישית.

מיקי לוי: החוצה.

פטין מולא: – – –

מיקי לוי: רק שנייה, אדוני ראש הממשלה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מולא, אתה בשלישית – החוצה.

מיקי לוי: החוצה.

מיקי לוי: תצא בבקשה החוצה.

נפתלי בנט: מייד אני – – –

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: נפתלי, מה האידיאולוגיה המשותפת שלכם?

מכלוף מיקי זוהר: מה האידיאולוגיה?

פטין מולא: מצביע נגד החיילים, אני לא מבין.

מיקי לוי: תתכבד ותצא החוצה.

מכלוף מיקי זוהר: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת זוהר, חבר הכנסת זוהר, עכשיו רק הצטרפת.

מיקי לוי: חבר הכנסת זוהר, חבר הכנסת זוהר, עכשיו רק הצטרפת.

מכלוף מיקי זוהר: אני רק שואל את נפתלי בנט.

מיקי לוי: בסדר.

מיקי לוי: תן לו לסיים את דבריו.

מכלוף מיקי זוהר: מה האידיאולוגיה – – –

מיקי לוי: תן לו לסיים את דבריו.

מיקי לוי: חבר הכנסת זוהר – ראשונה.

מיקי לוי: בבקשה.

נפתלי בנט: עוד לפני שאני אפרט את תוכן התקציב – ואני מאוד גאה, יחד עם שרי הממשלה – אני רוצה להדגיש: אנחנו מעבירים תקציב.

נפתלי בנט: זה משהו שלא קרה במדינת ישראל, שימו לב, מאז חודש מרץ 2018.

נפתלי בנט: עכשיו, בפעם האחרונה – – –

מאי גולן: שקר.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, ראשונה.

נפתלי בנט: לא משנה כמה פעמים תצעקו, זאת העובדה.

נפתלי בנט: כל אחד שיעשה גוגל ויפתח את ספר התקציב, יראה: התקציב האחרון שעבר במדינת ישראל – – –

שלמה קרעי: לאיזה שנים?

נפתלי בנט: הוא תקציב מרץ 2018.

נפתלי בנט: מאז – חד-שנתי.

אופיר כץ: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, שלישית – החוצה.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, בבקשה, החוצה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אין ברירה.

מיקי לוי: אין.

מיקי לוי: אתם מכריחים אותי.

משה אבוטבול: שקר וכזב.

משה אבוטבול: שקר.

משה אבוטבול: אל תשקר.

משה אבוטבול: לא לשקר.

משה אבוטבול: מדבר בנט תרחק.

משה אבוטבול: לא לשקר.

משה אבוטבול: לא לשקר, שקרן.

משה אבוטבול: לא להיות שקרן.

משה אבוטבול: לא יפה.

נפתלי בנט: גם אם קשה לשמוע – – –

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, מותר לעמוד ולשקר?

שלמה קרעי: מותר בתקנון?

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, ראשונה.

נפתלי בנט: גם אם קשה לשמוע, זה דבר שלא קרה במדינת ישראל, רבותיי, שלוש וחצי שנים שלא עבר פה תקציב.

נפתלי בנט: זו האמת.

משה אבוטבול: שקר.

משה אבוטבול: שנה וחצי.

משה אבוטבול: שקרן.

משה אבוטבול: שנה וחצי.

משה אבוטבול: שקרן.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, ראשונה.

משה אבוטבול: תפסיק לשקר.

משה אבוטבול: שקרן.

משה אבוטבול: רמאי.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול – החוצה.

משה אבוטבול: לא – – –

מיקי לוי: לא רוצה.

מיקי לוי: החוצה.

משה אבוטבול: לא, לא אמרת שתיים.

מיקי לוי: אני לא חייב.

מיקי לוי: החוצה.

משה אבוטבול: לא אמרת שתיים, שתיים ושלוש.

מיקי לוי: החוצה.

מיקי לוי: החוצה.

מיקי לוי: בבקשה, החוצה.

משה אבוטבול: אל תשקר.

משה אבוטבול: מה קרה?

משה אבוטבול: עלה לך השקר?

נפתלי בנט: לכל מי שרוצה לוודא – –

משה אבוטבול: פעם ראשונה, אמרת.

משה אבוטבול: ראש ממשלה שקרן – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, החוצה.

משה אבוטבול: רמאי.

משה אבוטבול: שקרן, ראש הממשלה.

נפתלי בנט: – – שיפתח כרגע את האתר שנקרא גוגל ויבדוק מתי עבר התקציב האחרון.

נפתלי בנט: שלוש וחצי שנים שלא הצליחו להעביר פה תקציב, כי כל פעם לקחו את התקציב כשבוי לצרכים פוליטיים.

נפתלי בנט: אבל אני אעסוק בנו.

נפתלי בנט: לראשונה זה שלוש וחצי שנים – –

שלמה קרעי: הוא חושב שעם שקרים כל כך גסים – – –

נפתלי בנט: – – ישבנו ביחד – יכולנו לשבת ביחד, להתבונן בצרכים הגדולים, התשתיתיים, של מדינת ישראל, להיות קשובים לאזרחים ולנתב את משאבי המדינה בצורה נכונה.

מיכאל מלכיאלי: בצרכים הפוליטיים שלך.

מיקי לוי: חבר הכנסת מלכיאלי, ראשונה.

נפתלי בנט: אני לא רוצה לדבר במילים גדולות.

נפתלי בנט: אתן דוגמאות.

נפתלי בנט: אגב, אני רוצה להודות ליוזמי הדיון מהאופוזיציה על שנתתם לי את ההזדמנות לפרוס את פעולות הממשלה, כי אני חושב שחשוב שהציבור יכיר.

נפתלי בנט: נתחיל בבריאות.

נפתלי בנט: הבשורה הגדולה היא כמובן היציאה מגל הדלתא בלי סגרים, בלי הגבלות גורפות שמרסקות את הכלכלה.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו.

נפתלי בנט: הצמיחה עולה, האבטלה יורדת, וזה בכלל נותן לנו את הבסיס לדיון כלכלי.

נפתלי בנט: רק היום בצוהריים פורסם על ירידת הגירעון שנצבר בתקופתכם.

נפתלי בנט: הרי אם היו ממשיכים במדיניות הסגרים של הליכוד – שהתמכרתם לזה – –

קריאה: צודק – – –

נפתלי בנט: – – היינו מגדילים את הגירעון בעוד 60 מיליארד שקלים.

מאי גולן: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, שנייה.

נפתלי בנט: לא 200 מיליארד אלא 260 מיליארד, על חשבון – –

מאי גולן: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, שנייה.

שלמה קרעי: אז בואו נכיל את המתים.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

נפתלי בנט: – – על חשבון נגמ"שים לא ממוגנים, על חשבון לשלוח ילדים לניתוח מציל חיים.

נפתלי בנט: את הכול הייתם מבזבזים על עוד ועוד סגרים, כי זה מה שאתם מכירים.

נפתלי בנט: ובכן, בואו נדבר על התקציב.

נפתלי בנט: הוספנו 2 מיליארד שקלים לבריאות מעבר לתקציב הנוכחי.

נפתלי בנט: קיבענו 600 תקני רופאים, 1,500 תקני אחיות, מאות תקני עובדי מקצועות הבריאות, לבסיס התקציב.

נפתלי בנט: אישרנו תוכנית לפתיחת 270 כיסאות לימוד, רבותיי.

נפתלי בנט: תהיו גאים בקואליציה, תראו רק מקצת העשייה.

איתמר בן גביר: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר, אתה בשנייה.

נפתלי בנט: 1,500 כיסאות לימוד – – –

מיקי לוי: אתה בשנייה.

איתמר בן גביר: – – –

שלמה קרעי: מה עם 1,500 מתמחים?

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר, תהיה בבקשה בשקט.

מיקי לוי: אני לא אתריע פעם נוספת.

נפתלי בנט: הוספנו 270 כיסאות לימוד לרופאים נוספים, 1,500 כיסאות לימוד לאחיות בכל שנה, וכמה המערכת הייתה זקוקה לזה אחרי שהרעבתם אותה, את מערכת הבריאות, משך שנים.

שלמה קרעי: – – – 10% גידול כל שנה.

גלית דיסטל אטבריאן: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, ראשונה.

גלית דיסטל אטבריאן: אבל ראש הממשלה משקר.

מיקי לוי: בסדר.

מיקי לוי: את היית על הדוכן – לא הפריעו לך.

מיקי לוי: לא הפריעו לך, למיטב זיכרוני.

שלמה קרעי: רק 5% גידול.

שלמה קרעי: בעשור האחרון גידול ממוצע של 10% בשנה – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, שנייה.

מיקי לוי: בבקשה.

נפתלי בנט: אבל רק התחלנו, חברים.

נפתלי בנט: רק התחלנו.

נפתלי בנט: עוד דבר שאנחנו מתייחסים אליו ברצינות והקצינו לו משאבים משמעותיים הוא תחום בריאות הנפש.

נפתלי בנט: התקופה של הקורונה והסגרים המרובים שהשתם – הקשתה, זה הקשה על אנשים רבים, ואנחנו, ממשלת ישראל, בתקציב הזה, מסייעים להם להתמודד.

נפתלי בנט: נעבור לתחבורה.

נפתלי בנט: יושבת פה שרת התחבורה.

נפתלי בנט: פה יש פרויקט ענק – 150 מיליארד שקלים – שהוא המטרו, שעצרתם, ואנחנו מתניעים – 150 מיליארד שקלים לזה, וזה יהפוך את גוש דן למטרופולין נורמלי, כמו בשאר העולם, ולא פקק אחד ענקי ורציף שאזרחי ישראל חווים יום אחרי יום.

נפתלי בנט: כבר בתקציב הקרוב אנחנו מקצים לכך 6 מיליארד שקלים.

נפתלי בנט: בואו נמשיך: 46 מיליארד שקלים לפיתוח הרכבת בתוכנית רב-שנתית.

נפתלי בנט: 8 מיליארד שקלים לנתיבי תחבורה ציבורית עירוניים ובין-עירוניים.

נפתלי בנט: 3.5 מיליארד שקלים להקמת מסופי אוטובוסים.

נפתלי בנט: 2 מיליארד שקלים לסלילת שבילי אופניים, כן.

נפתלי בנט: לא הכול זה מכוניות.

נפתלי בנט: שימו לב לחשיבות שאנחנו מייחסים לתחבורה הציבורית.

נפתלי בנט: הלאה.

נפתלי בנט: נושא שהוא בעיניי אחד המרכזיים – סל הקניות.

נפתלי בנט: העגלה בסופר של כל משפחה ישראלית מגיעה עם תג מחיר מהגבוהים בעולם.

נפתלי בנט: יקר בישראל.

נפתלי בנט: במשך שנים המחירים עולים ועולים.

נפתלי בנט: בזה אפשר לטפל רק על ידי עידוד תחרות.

נפתלי בנט: התוכנית שלנו בתקציב תקל על יבוא, רישוי עסקים, הכרה בתקנים, ותביא להורדת מחירים, שזה המס הכי אנטי-חברתי, כי לאנשים עשירים לא משנה בדיוק כמה עולה חלב, לא משנה כמה עולה עגלת תינוקות.

אופיר אקוניס: למה לא עשית – – – היית שר הכלכלה.

אופיר אקוניס: למה לא עשית?

מיקי לוי: חבר הכנסת אקוניס.

נפתלי בנט: זה המס החמור ביותר.

נפתלי בנט: זאת מדיניות מתמשכת שלנו עם שר האוצר ליברמן, ונראה עוד ממנה בקרוב.

אופיר אקוניס: שר הכלכלה בנט לא עשה.

אופיר אקוניס: דיבורים.

מיקי לוי: חבר הכנסת אקוניס.

נפתלי בנט: הלאה.

נפתלי בנט: רפורמת הכשרות.

נפתלי בנט: רפורמת הכשרות תשבור את המונופול בכשרות.

קריאות: – – –

משה גפני: אתה לא מתבייש – – –

נפתלי בנט: רפורמת הכשרות תביא להורדת העלויות.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, תודה.

משה גפני: בושה.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, ראשונה.

מיקי לוי: זה לא נעים לי.

קריאה: לא נעים – – –

מיקי לוי: בבקשה.

שלמה קרעי: לאלי אבידר יש יותר השפעה ממך בממשלה.

שלמה קרעי: אין לך השפעה על הממשלה שלך.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, החוצה, בבקשה.

נפתלי בנט: רפורמת הכשרות – רפורמה אמיצה של שר הדתות, שכולם יודעים – – –

שלמה קרעי: אין לך השפעה על הממשלה שלך.

שלמה קרעי: לאלי אבידר יש יותר השפעה ממך בממשלה.

נפתלי בנט: הרי כל מי שנכנס למסעדה רואה את זה, רואה את המונופול הזה, שאין בינו לבין כשרות דבר.

שלמה קרעי: ליברמן מוחא כפיים לרפורמה הזאת.

נפתלי בנט: אז אנחנו שוברים, וזה מייד יתגלגל לצרכן, כי אנחנו נלחמים.

נפתלי בנט: גם נקבל כשרות יותר טובה ובמחיר יותר טוב.

נפתלי בנט: הלאה.

נפתלי בנט: (חבר הכנסת שלמה קרעי יוצא מאולם המליאה.)

משה גפני: שקרן, אתה שקרן.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, מספיק.

מיקי לוי: בבקשה.

מיכל מרים וולדיגר: מי שבאמת – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת וולדיגר, מספיק.

נפתלי בנט: זה סוג של דבר שאפשר לעשות רק בממשלה כזאת, והאמת היא שכל אחד בלב יודע את האמת.

נפתלי בנט: אתם יודעים, אבל בסדר.

קריאה: מה לך ולאמת?

יואב בן צור: מה לך ולאמת?

נפתלי בנט: רפורמת נפש אחת – 1.1 מיליארד שקלים.

נפתלי בנט: תקשיבו, אנחנו דואגים לנפגעי הנפש יוצאי צה"ל: מגדילים את סל הטיפולים לפצועים פוסט-טראומטיים, מסדירים להם תקציבים, עיגון זכויות.

נפתלי בנט: פה אני מניח ורוצה להאמין שיש הסכמה מקיר לקיר.

נפתלי בנט: בשעה טובה, מגדילים להם לראשונה תקנים, מבטלים את החיטוט בעברם של הפצועים שלנו, של נפגעי הנפש בצה"ל, ממנים נציב קבילות הנכים ועוד.

נפתלי בנט: הלאה.

נפתלי בנט: הפשיעה והאלימות בחברה הערבית – נושא ענק, אסטרטגי ליכולת של המדינה למשול.

נפתלי בנט: החודשים האחרונים – אובדן השליטה של המדינה במבצע שומר החומות ואז גל מעשי רצח ואלימות – מחייבים את כולנו להתעשת.

נפתלי בנט: זאת הזנחה מרובת שנים שהתפוצצה לכולנו בפנים, ולכן מינינו לראשונה פרויקטור לנושא הזה, סגן השר יואב סגלוביץ'.

נפתלי בנט: יש עכשיו אבא, פרויקטור, וצוות שרים.

נפתלי בנט: כבר התכנסנו, הקצינו משאבים גדולים – 2.5 מיליארד שקלים.

נפתלי בנט: כל זה לא קרה עד היום.

נפתלי בנט: פשוט הזנחה.

נפתלי בנט: המודעות הגדולה שיש היום גם בחברה היהודית לנושא הזה חשובה, אבל לא מספיקה.

נפתלי בנט: צריך אחת ולתמיד לעשות.

נפתלי בנט: נמשיך.

נפתלי בנט: ההסברה, ההסברה של ישראל – –

משה ארבל: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל.

נפתלי בנט: – – זה נושא שכולנו יודעים – כמו הפשיעה, הנושא הקודם, גם ההסברה בישראל, כולם יודעים, היא נושא שהוזנח במשך שנים, עד שקיבלנו טיפול בהלם גם במבצע שומר החומות, כאשר הבנו שמערך ההסברה הלאומי קרס, אין, איננו.

נפתלי בנט: חבורה של טרוריסטים בעזה ניצחה אותנו בדעת הקהל בעולם.

גלית דיסטל אטבריאן: – – – זה מה שקרס.

נפתלי בנט: הם ירו על ירושלים ותל אביב, אבל בכל העולם אנחנו יצאנו רעים.

נפתלי בנט: אני זוכר שעליתי לריאיון ב-CNN להגן על מדיניות הממשלה אף שהייתי באופוזיציה – יש דבר כזה, ממלכתיות – אבל התקשרתי, רציתי לדעת: תנו לי איזושהי אינפורמציה על בניין – – –

יואב קיש: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש.

יואב קיש: בקורונה – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, קריאה ראשונה.

נפתלי בנט: רציתי לקבל אינפורמציה – –

חיים כץ: מישהו נותן הערה – – – בוא, אתה היושב-ראש של כולם.

חיים כץ: תתנהג כמו שצריך – – –

מיקי לוי: תאמין לי, חבר הכנסת כץ – אז תהיה בשקט.

מיקי לוי: הבנתי.

חיים כץ: אני 20 שנה בכנסת – לא ראיתי בריונות כמו שאתה מתנהג.

חיים כץ: 20 שנה.

מיקי לוי: פשוט בושה.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, ראשונה.

חיים כץ: ברצינות?

חיים כץ: כל הכבוד לך.

חיים כץ: הינה, זכיתי אחרי 20 שנה לאזהרה פעם ראשונה.

חיים כץ: יש לך זכות גדולה.

חיים כץ: אתה צריך להדליק משואה.

קריאה: מתישהו אתם תבינו את הסיטואציה – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, תאמין לי – – –

מאי גולן: – – – הסיטואציה.

מאי גולן: אנחנו נמצאים בממשלה של נוכל – – – הציבור.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, לפני ההוצאה.

מיקי לוי: בבקשה.

נפתלי בנט: הלוואי שההסברה הישראלית הייתה נעשית באותה נחישות כמו צעקות האופוזיציה.

נפתלי בנט: והאמת היא שחמאס ירה טילים על ירושלים ועל תל אביב אבל אנחנו יצאנו אשמים, כי הסיפור שלנו פשוט לא סופר, ואין ישראלי שלא יודע את זה.

נפתלי בנט: גם בזה אנחנו מטפלים בלי דיחוי, כי אי-אפשר לדעת מה ילד יום.

נפתלי בנט: מינינו ראש מערך הסברה לאומי – לא פרטי, לא אישי, לאומי.

נפתלי בנט: קורס הצוערים במשרד החוץ הוא הגדול ביותר זה 30 שנה.

נפתלי בנט: מינינו 40 שגרירים שייצגו את האינטרסים של ישראל.

נפתלי בנט: הלוא אם מסיבות פוליטיות – – –

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר, חבר הכנסת מלכיאלי, מספיק.

מכלוף מיקי זוהר: מה האידיאולוגיה המשותפת – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת זוהר – – – די.

נפתלי בנט: תראו מה זה – – –

קריאה: – – –

משה גפני: אדוני היושב-ראש, תוציא אותי, כי אי-אפשר לשמוע אותו.

מיקי לוי: תודה, חבר הכנסת גפני.

מכלוף מיקי זוהר: מה האידיאולוגיה?

מיקי לוי: חבר הכנסת זוהר, שנייה.

נפתלי בנט: גודל הצעקות כגודל ההבנה שאני צודק, אתם יודעים את זה.

נפתלי בנט: לא הייתה הסברה, לא היה טיפול בפשיעה בחברה הערבית, לא היה טיפול בדיור, לא היה טיפול במחירים.

נפתלי בנט: אתם יודעים את זה.

נפתלי בנט: גם באיראן לא היה טיפול כמו שצריך.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, שנייה.

נפתלי בנט: ההיסטוריה יודעת את זה.

נפתלי בנט: גם את זה אתם יודעים.

גלית דיסטל אטבריאן: ממקום חמישי אתה הובלת אותנו למקום 41.

גלית דיסטל אטבריאן: כל מה שעשית עד עכשיו – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, את בשנייה.

גלית דיסטל אטבריאן: כל מה שעשית עד עכשיו – –

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, החוצה, בבקשה.

גלית דיסטל אטבריאן: – – נכשל.

גלית דיסטל אטבריאן: באיזה אומץ אתה עומד פה ומטיף לראש הממשלה הגדול ביותר – – –

מיקי לוי: בבקשה החוצה.

מיקי לוי: שמענו.

נפתלי בנט: זה כנראה כואב.

נפתלי בנט: אולי כואב לכם שהראינו איך לראשונה יוצאים מגל קורונה בלי ההתמכרות הזאת לבידודים.

גלית דיסטל אטבריאן: 35 מקומות – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, החוצה.

מיקי לוי: החוצה.

נפתלי בנט: מה זה ההתמכרות?

נפתלי בנט: הרי את ואתה ואתה, כולכם אמרתם: זה מוביל לסגר וסגר וסגר.

נפתלי בנט: נכון, אבל לא היה סגר.

גלית דיסטל אטבריאן: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, החוצה.

מיקי לוי: שמעתי.

מיקי לוי: (חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן יוצאת מאולם המליאה.)

מאי גולן: אבל יש לך חיסונים – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, את בשנייה.

– – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר, שנייה.

נפתלי בנט: חברים, אנחנו פועלים.

נפתלי בנט: בואו, בואו נתקדם, יש לי פשוט כל כך הרבה פעולות שאנחנו עושים אחרי שנות הזנחה שחשוב להספיק.

איתמר בן גביר: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר, שנייה.

מיקי לוי: החוצה, בבקשה.

איתמר בן גביר: למה?

מיקי לוי: ככה.

מיקי לוי: החוצה, בבקשה.

איתמר בן גביר: אמרת: שנייה.

מיקי לוי: החוצה.

איתמר בן גביר: 53 מיליארד שקל לעבאס, זה מה שנתת.

איתמר בן גביר: 53 מיליארד שקל.

מיקי לוי: בבקשה החוצה.

מיקי לוי: (חבר הכנסת איתמר בן גביר יוצא מאולם המליאה.

מיקי לוי: )

נפתלי בנט: מינינו 40 שגרירים שייצגו את האינטרסים של ישראל יום-יום ברחבי העולם.

נפתלי בנט: משרד החוץ בראשות שר החוץ לפיד התעורר, פועל.

נפתלי בנט: סוף-סוף יש עם מי לדבר, ולא הכול נעשה מסיבות פוליטיות.

קריאה: – – –

מיקי לוי: בן צור, שנייה.

נפתלי בנט: בואו נמשיך.

נפתלי בנט: הינה, חברתי – נושא לכאורה קטן אבל בעיניי הוא מראה בדיוק את ההבדל בין מי שקורא לעצמו חברתי לבין מי שעושה.

נפתלי בנט: תהיו איתי עכשיו.

– – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר, אתה בשנייה.

נפתלי בנט: יש דבר כזה שנקרא – תהיו איתי, בואו אני אספר לכם סיפור.

נפתלי בנט: לשכבות החלשות ביותר אין כסף לשלם לעורכי דין בכל מיני עניינים, לכן מדינת ישראל מעניקה סעד שנקרא מינהלת הסיוע המשפטי.

נפתלי בנט: אלפי משפחות קשות יום שנקלעו לבעיה מול רשויות המשפט ואין להן אמצעים לקחת עורך דין – הגוף הזה באמת מציל אותן.

נפתלי בנט: אלא מה, המינהלת הזאת לא תפקדה כמה שנים.

נפתלי בנט: למה?

נפתלי בנט: כרגיל, כי החליטו לא למנות מנהל.

נפתלי בנט: אז כל הגוף הזה – באמת אכפת לכם מאנשים קשי יום?

נפתלי בנט: אז למה לא מיניתם?

אורלי לוי אבקסיס: מי הייתה שרת המשפטים?

נפתלי בנט: והינה אנחנו באנו, ולפני שבוע מינינו מנהלת לגוף החשוב הזה, ושוב אנחנו עוזרים לאלפי משפחות.

אופיר אקוניס: תתבייש.

אופיר אקוניס: חמש שנים אילת הייתה שרת משפטים.

אופיר אקוניס: בושה וחרפה.

מיקי לוי: חברת הכנסת אבקסיס.

נפתלי בנט: הינה דוגמה למשהו שכמעט אף אחד לא מכיר, אבל זה חברתי, לא דיבורים בעלמא.

נפתלי בנט: כן, אלפי משפחות.

נפתלי בנט: תסתכלו להן בעיניים.

נפתלי בנט: מה אכפת לכם?

נפתלי בנט: בשביל איזה משחק של ג'וב פוליטי כזה או אחר לא אכפת לכם שאלפי משפחות הן בלי סיוע, ששום דבר לא מתפקד.

נפתלי בנט: הלאה.

אופיר אקוניס: אילת הייתה חמש שנים שרת משפטים, אז מה אתה מספר פה סיפורי נפתלי?

אופיר אקוניס: סיפורי נפתלי.

אופיר אקוניס: עוד סיפור.

אופיר אקוניס: תכתוב ספרון.

מיקי לוי: חבר הכנסת אקוניס, באמת, חבר הכנסת אקוניס, ראשונה.

אופיר אקוניס: באמת, יש גבול, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: לשקר למליאה.

מיקי לוי: חברת הכנסת אקוניס, תודה.

נפתלי בנט: אגב, מי שרוצה לבדוק – פשוט לכו לפרוטוקול ישיבת הממשלה הקודמת.

נפתלי בנט: מינינו, הדלקנו מחדש, יש סעד, יש כתובת.

נפתלי בנט: זה כל כך יפה.

נפתלי בנט: ממשלה יכולה לפעול בצורה עניינית, יש דבר כזה.

מאי גולן: ממשלת שמאל.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, החוצה.

מאי גולן: אבל למה?

מיקי לוי: ככה.

מאי גולן: אתה לא מסוגל – תוציא את כל הליכוד, תוציא את כל האופוזיציה, ושהוא ינאם לבד, אם הוא לא יכול לקבל אמת.

מאי גולן: אתה לא מסוגל לקבל שום דבר שאומרים לך.

נפתלי בנט: זה ההבדל, זה ההבדל בין צעקות לעשייה, בין צעקות לבין עשייה אמיתית.

מאי גולן: צעקות.

מאי גולן: אתה שקרן, נוכל, רמאי וגנב.

מיקי לוי: החוצה, בבקשה.

מאי גולן: – – – יש לך שומר ראש אישי.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, החוצה.

מאי גולן: תתביישו.

מאי גולן: חבורה של פחדנים.

מאי גולן: (חברת הכנסת מאי גולן יוצאת מאולם המליאה.

מאי גולן: )

נפתלי בנט: אני פונה דווקא לחברי הקואליציה והממשלה.

נפתלי בנט: יש המון רעש שמגיע, המון.

נפתלי בנט: תהיו גאים.

נפתלי בנט: תהיו גאים שכל אחד מאיתנו קם בבוקר ועושה ופועל ומניע את גלגלי המדינה אחרי שנתיים-שלוש של הזנחה.

נפתלי בנט: תהיו גאים בזה.

נפתלי בנט: אנחנו דואגים למדינת ישראל – המדינה ולא הפרט; אנחנו ולא אני.

נפתלי בנט: תהיו גאים.

נפתלי בנט: עכשיו מנושא קטן לנושא גדול – בעיה קשה, וכולם יודעים את הבעיה, וזה נושא הכנסת חרדים למעגל התעסוקה באמצעות הורדת גיל הפטור מגיוס.

יואב בן צור: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת בן צור, שנייה.

נפתלי בנט: לא בכדי יש פה צעקות, אבל בואו נפרוט את זה.

נפתלי בנט: אין בן אדם במדינה שלא מבין שיש פה מהלך של הזדמנות אדירה לדור של חרדים, כי מה לעשות, לא כל צעיר חרדי – – –

– – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר.

– – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר, שלישית.

מיקי לוי: בבקשה החוצה.

חצוף.

חצוף.

אתה לוקח את הנכדים שלנו – – –

נפתלי בנט: אין שבוע שצעיר חרדי לא בא אליי ואומר: רק תעבירו את זה כבר, תעבירו את זה כבר.

חצוף.

חצוף.

חצוף.

נפתלי בנט: תעבירו, תנו לנו לעבוד.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת מלכיאלי – – –

נפתלי בנט: תראו, לא סתם מתפרצים פה, וזה בסדר, כל אחד יש לו את התפקיד שלו, אבל בואו נבין את זה, בואו נבין את זה.

– – – חצוף.

(חבר הכנסת יעקב אשר יוצא מאולם המליאה.

)

נפתלי בנט: כולם יודעים כבר שנים, הבינו שזה המהלך הנכון, אבל מפחדים.

נפתלי בנט: אנחנו מגלים אומץ, דבר לא פופולרי במיוחד, ופשוט עושים.

נפתלי בנט: וכמו שאמרתי, אין שבוע שאיזשהו צעיר חרדי בן 21, 22 – – –

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת בן צור, שלישית.

מיקי לוי: בבקשה החוצה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: (חבר הכנסת יואב בן צור יוצא מאולם המליאה.

מיקי לוי: )

נפתלי בנט: – – – אומרים: תאפשרו לנו לצאת ולעבוד.

נפתלי בנט: עכשיו, תראו – – –

קריאה: – – –

נפתלי בנט: נכון, אני רוצה להסביר את זה, והאמת שכרגע גם אתם יודעים שזאת האמת.

נפתלי בנט: מה קורה?

נפתלי בנט: הרי לא כל הצעירים החרדים הם עם יכולת ונטייה ללמוד תורה.

נפתלי בנט: אני, למשל, לא יודע – מבוקר עד ליל.

נפתלי בנט: אלהה תכונות מאוד מיוחדות, שמיעוט הצעירים יודעים.

נפתלי בנט: מה אנחנו בסך הכול אומרים?

נפתלי בנט: משך שנות דור מדינת ישראל הענישה את עצמה פעמיים: אם צעיר בן 21 רצה לצאת לעבודה, חרדי, אמרו: לא לא לא, אתה תלך לצבא קודם.

נפתלי בנט: אבל הוא פוחד.

נפתלי בנט: אז הוא מחכה באופן מלאכותי עד גיל 24, ובשנים האלה הוא יכול היה לרכוש מקצוע איכותי, הוא יכול היה להיכנס למעגל העבודה, ולא בגיל 24, עם שני ילדים, לקבל עבודה מאוד ירודה בסופר.

נפתלי בנט: מה רע בזה?

נפתלי בנט: זה דבר נפלא.

נפתלי בנט: מה רע?

נפתלי בנט: מה רע לתת צ'אנס לצעירים חרדים?

קריאה: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת ביטון.

נפתלי בנט: עכשיו תראו, אני מודה, ויתרנו על עיקרון חשוב מאוד – – –

קריאה: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת מלכיאלי, אתה בשנייה.

מיקי לוי: אתה בשנייה.

מיקי לוי: חבל.

נפתלי בנט: ויתרנו – אני פה אומר לחבריי – – –

מיקי לוי: בבקשה.

נפתלי בנט: אני אומר לחבריי בקואליציה, כי גם זה היה מהלך לא פשוט: אנחנו מוותרים פה על עיקרון חשוב מאוד, עקרון השוויון בנטל בשירות הצבאי.

נפתלי בנט: זה לא קל, אבל המדינה חייבת להתבונן קדימה, לעשות את הדבר החכם.

נפתלי בנט: צריך שיהיה פה דור חרדי צעיר ויצרני, שעובד לפרנסתו, שדואג לילדיו.

משה ארבל: זורקים אותנו במריצות למזבלה.

נפתלי בנט: העמדה שלי ידועה.

משה ארבל: שר האוצר שלך זורק אותנו במריצות למזבלה.

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, מספיק.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: ראשונה.

נפתלי בנט: ואני חב חובה להסביר את המדיניות הלא-פופולרית – – –

משה ארבל: אמירה קשה.

משה ארבל: תוקיע את האמירה הזאת.

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, שנייה.

נפתלי בנט: אני מרגיש חובה לכל מי שמשרת בצה"ל להסביר את המהלך הלא-פשוט שאנחנו הולכים לעשות.

נפתלי בנט: עמדתי ידועה: שירות בצבא ההגנה לישראל מוגדר שירות חובה, אבל הוא זכות, זכות שאין גדולה ממנה.

נפתלי בנט: ואני גם מאמין שבאיזשהו שלב גם אותם חרדים שהיום לא רוצים לשרת כן ירצו, אבל זה יתחיל דרך הכלכלה, דרך לשבת ביחד.

נפתלי בנט: יום אחד גם זה יקרה – לומדי התורה ילמדו תורה, המשרתים בצה"ל ישרתו, ובא לציון גואל.

נפתלי בנט: הלאה.

יואב קיש: מה עם להעלות שכר לחיילי החובה?

נפתלי בנט: אזרחים ותיקים – – –

יואב קיש: תעלה שכר לחיילי החובה.

יואב קיש: זה הכול.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, אתה לא במקומך.

מיקי לוי: אתה עומד וצועק.

מיקי לוי: אני נמנע מלהוציא אותך.

יואב קיש: אז הינה, אני אשב.

יואב קיש: אני אשב, ואני אשמח לתשובה לגבי שכר לחיילי חובה.

מיקי לוי: לא, אבל – הבנו.

מיקי לוי: שב.

יואב קיש: הבטחתם את זה – תקיימו.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת קיש, שנייה.

נפתלי בנט: אישרנו תוספת תקציבית משמעותית לניצולי שואה; העלינו את קצבת הבטחת הכנסה לגובה 70% משכר המינימום; הוספנו תקציב לטיפול באלימות נגד נשים – תראו כמה הישגים – שילכו לבנייה של מקלטים ותוספות של עובדים סוציאליים.

ינון אזולאי: מה עם הפגיעה בחסרי הישע – – –

נפתלי בנט: יש עוד אין-ספור – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו, ראשונה.

קריאה: זה לא בוסו.

מיקי לוי: סליחה, אזולאי.

מיקי לוי: סל העשייה שלנו מלא, גדוש, אני יכול עוד להמשיך שעה, אבל אני פה רוצה להודות לחברי ולחברות הכנסת מהקואליציה, שעושים לילות כימים על מנת להעביר בוועדות ובמליאה את התקציב החברתי הזה, התקציב הטוב הזה, התקציב הנועז הזה; שפועלים יום-יום ושעה-שעה לטובת אזרחי המדינה.

מיקי לוי: לסיכום, חברים, אנחנו עובדים במרץ למען אזרחי ישראל, עם כמה שפחות שיקולים זרים או מפלגתיים; עובדים נקי, עובדים ביחד.

מיקי לוי: עובדים נקי, עובדים ביחד.

קריאות: – – –

מיקי לוי: מלכיאלי, די.

נפתלי בנט: רבותיי, פינה אחרי פינה אנחנו מדליקים מחדש את האור במדינת ישראל.

נפתלי בנט: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת בנימין נתניהו, ראש האופוזיציה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: אני מבקש מהצד הזה לא להיגרר לשום פרובוקציה.

מיקי לוי: אני מבקש מכם שקט מופתי, בבקשה.

מיקי לוי: בבקשה, אני מבקש מכם אחרת.

מיקי לוי: תודה.

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: אבל זה לא יכול להיות שאי-אפשר להוציא מילה פה.

מיקי לוי: אני מבקש מכם בכל לשון של בקשה, בלי קריאות ביניים.

מיקי לוי: תודה לכם.

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: תן לנו מדי פעם לזרוק איזו הערת אגב.

מירב בן ארי: אבל זה גם התפקיד.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש חבר הכנסת מיקי לוי, יש לי בקשה צנועה לפני שאני מתחיל.

בנימין נתניהו: אני מבקש ממך, אל תוציא מהאולם יותר ממחצית מחברי הכנסת של הקואליציה שהוצאת מהאופוזיציה.

מיקי לוי: אדוני חבר הכנסת נתניהו – – –

בנימין נתניהו: כי אני רוצה אולם מאוזן.

מיקי לוי: אם אני אצטרך, אני אוציא גם מהצד הזה.

בנימין נתניהו: תודה.

מיקי לוי: ביקשתי מהצד הזה לא להפריע לך.

מיקי לוי: אני אעמוד על זכותך לנאום כפי שאתה רוצה.

קריאות: – – –

מיקי לוי: בבקשה שקט מהצד הזה.

בנימין נתניהו: אבל לא יותר, לא יותר מחצי.

מיקי לוי: אם אני אצטרך, אני אוציא יותר מחצי.

קריאות: – – –

יואב קיש: אבל אתה מוכן להכניס ח"כים?

מיקי לוי: לא, כי לא משחקים על אותו מגרש פעמיים.

מיקי לוי: לא אצלי.

מיקי לוי: בבקשה.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית, תודה לך, אורי מקלב, על הזמנת הדיון החשוב הזה.

בנימין נתניהו: אני גדלתי בירושלים בשכונת קטמון.

בנימין נתניהו: הייתי ילד קטן, היה לנו בית עם סלון ארוך, וכשהייתי בן שלוש סידרתי את הכיסאות בשורה ארוכה לאורך הסלון ואחר כך הוספתי בצדדים – עוד שורה כנף אחת, עוד שורה כנף שנייה, התיישבתי בכיסא המוביל ואמרתי: אני טייס.

גלעד קריב: זה היה בתקופת המנדט?

בנימין נתניהו: אימא, תראי, אני טייס, אני מטיס את המטוס.

קריאה: שקט, שקט שם.

מיקי לוי: בבקשה שקט.

בנימין נתניהו: אבל לא הייתי טייס, ישבתי בכיסא כאילו אני טייס.

בנימין נתניהו: עכשיו, כשילד בן שלוש עושה את זה, מילא, זה חמוד.

בנימין נתניהו: אבל כשבנט יושב על כיסא ראש הממשלה ואומר, כמו שהוא עשה עכשיו: אני טייס, אני מטיס את המטוס, אני מנווט – ובפועל הוא לא קובע כלום ולא מנווט לשום מקום, הוא אולי ראש ממשלה בתואר אבל הוא לא ראש ממשלה אמיתי – זה לא חמוד, זה לא פתטי – זה פתטי, סליחה.

גלעד קריב: רק אתה מבין.

גלעד קריב: רק אתה.

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: אני אומר לכם – – –

גלעד קריב: רק אתה מבין.

בנימין נתניהו: אני אומר לכם, זה אפילו מסוכן.

בנימין נתניהו: הכול זה בכאילו.

קריאות: אוה.

מירב בן ארי: אם אתה לא בשלטון, אז הכול מסוכן.

מיקי לוי: חברת הכנסת בן ארי, פעם ראשונה.

מירב בן ארי: אם אתה לא בשלטון, המדינה מתמוטטת.

מיקי לוי: חברת הכנסת בן ארי, פעם שנייה.

מיקי לוי: תודה.

מירב בן ארי: מה זה הדבר הזה?

בנימין נתניהו: הכול זה בכאילו, וכולם מבינים שזה בכאילו – –

גלעד קריב: אתה זה האוריגינל.

בנימין נתניהו: – – משתי סיבות.

בנימין נתניהו: הסיבה הראשונה – אין לבנט מנדט.

בנימין נתניהו: אזרחי ישראל אומרים את זה, לא רק אנחנו אומרים את זה.

בנימין נתניהו: אזרחי ישראל אומרים את זה בבירור.

גלעד קריב: הסת נגד רבין, ואתה עושה את היום נגד ממשלה נבחרת.

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: יש פה – – –

קריאות: – – –

יואב קיש: למה אתה לא קורא להם?

מיקי לוי: חבר – אני מבקש.

מיקי לוי: שקט, חברים.

מיקי לוי: אני יודע להגן על חבר הכנסת נתניהו, תאמינו לי.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת קריב, פעם ראשונה.

בנימין נתניהו: אין לבנט מנדט.

בנימין נתניהו: מי שאומר את זה, מי שאומר את זה – כדאי לכם להקשיב: מי שאומר שלבנט אין מנדט ומי שאומרים את זה בבירור אלה אזרחי ישראל.

בנימין נתניהו: יש פה תופעה מדהימה.

בנימין נתניהו: אני חייב להגיד לכם, לא ראיתי דבר כזה.

בנימין נתניהו: אחרי שלושה חודשים בלבד כראש ממשלה, עם אתרוג וליטוף תקשורתי שאני לא זוכר כמוהו – ואגב, זה לא מספיק להם; בשביל זה הם עושים מס על הנטפליקס, כדי להביא עוד לערוצי התעמולה שלהם.

בנימין נתניהו: ועכשיו הם עושים עוד יותר: בואו נעביר חוק על הפייסבוק ועל אחרים, כדי שנוכל לשלוט גם בזה – –

קריאה: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, ראשונה.

בנימין נתניהו: – – כי שם הימנים, חלילה – יש להם חופש דיבור.

בנימין נתניהו: ובכן, אחרי אתרוג אדיר, אחרי ליטוף אדיר, בנט בקושי עובר את אחוז החסימה.

בנימין נתניהו: לא היה דבר כזה.

אריה מכלוף דרעי: לא שומעים – – –

קריאות: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת שפק, פעם ראשונה.

מכלוף מיקי זוהר: – – – סוגרים גם את המיקרופון – – –

בנימין נתניהו: עכשיו אתה שומע אותי, חבר הכנסת דרעי?

מכלוף מיקי זוהר: לפחות שישאירו את המיקרופון.

מיקי לוי: חבר הכנסת זוהר, אתה מפריע לראש מפלגתך, תאמין לי.

בנימין נתניהו: לא היה דבר כזה בתולדות המדינה.

בנימין נתניהו: אחרי שלושה חודשים בלבד, ראש ממשלה מכהן מתנדנד כעלה נידף ברוח על גבול אחוז החסימה.

בנימין נתניהו: טוב, גם לא היה דבר כזה לקחת שלטון עם שישה מנדטים, שגם אותם הוא קיבל בהונאה, והציבור פשוט לא קונה את הבלוף הזה של מישהו שתכנן את דרכו לראשות הממשלה אחרי שהוא עצמו הצהיר שזה לא דמוקרטי להיות ראש ממשלה אפילו עם עשרה מנדטים.

בנימין נתניהו: אז היום יש לו רק שישה – דרך אגב, בדרך למטה, כפי שאתם רואים.

בנימין נתניהו: במצב הזה הציבור מביע אי-אמון חד-משמעי בבנט.

בנימין נתניהו: כי כולם רואים דבר פשוט, ורואים את זה: אין לו דרך, אין לו חזון, אין לו הישגים, אין לו אידיאולוגיה.

בנימין נתניהו: הוא אפילו אומר את זה: אין לי אידיאולוגיה.

בנימין נתניהו: הוא פשוט – זו האמת הפשוטה – הוא פשוט לא מנהיג.

בנימין נתניהו: ויש סיבה שנייה שבגללה הציבור מרגיש שהכול פייק, הכול כאילו – כי בממשלה הזאת כל אחד עושה מה שהוא רוצה.

בנימין נתניהו: אין פה ראש ממשלה, שרי הממשלה לא סופרים את בנט.

בנימין נתניהו: רואים את זה בריאליטי החדש, "המרוץ למוקטעה".

בנימין נתניהו: אני אומר לכם, זה יותר מותח מ"משחקי הדיונון".

בנימין נתניהו: ריצת החנופה של השרים ללשכת אבו מאזן היא מדהימה, היא פשוט מרתקת.

בנימין נתניהו: בני גנץ וניצן הורוביץ הגיעו ראשונים, תמר זנדברג ומרב מיכאלי מתחרות על המקום השני, השלישי והרביעי, ויש עוד אחרים שמתחממים על הקווים.

בנימין נתניהו: הקרב צמוד, איזה מתח; אתה לא יודע מי יגיע, כמה יגיעו, אולי גם אלי אבידר יגיע.

בנימין נתניהו: אבל תוצאה אחת כבר ידועה: אתם, במרוץ למוקטעה, החזרתם את אבו מאזן לחיים.

בנימין נתניהו: הוא מחוזר על ידי שרי ממשלת ישראל כפי שלא קרה במשך שנים.

בנימין נתניהו: זה לא קרה מאז אוסלו.

בנימין נתניהו: הריאליטי הזה, חברי הכנסת, הריאליטי הזה היה מצחיק אם הוא לא היה כל עצוב וכל כך מסוכן.

בנימין נתניהו: רק עכשיו – אדוני היושב-ראש, אני חושב שגם אתה – – –

מיקי לוי: אני מבקש קצת שקט, בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: בבקשה.

בנימין נתניהו: רק עכשיו ציינו בכנסת מלאת שנה להסכמי אברהם, ארבעת הסכמי השלום ההיסטוריים שהבאנו עם מדינות ערב.

בנימין נתניהו: הבאנו את ההסכמים הללו בגלל שפעלנו בדיוק הפוך, אבל בדיוק הפוך, מהדרך שאתם מתנהגים במרוץ למוקטעה.

בנימין נתניהו: קודם כול, הפכנו את ישראל למעצמה.

בנימין נתניהו: לא הקלנו ראש מול הפלסטינים, נלחמנו בכל העוצמה נגד הגרעין האיראני ולא התפשרנו לגביו.

בנימין נתניהו: מייד אחרי נאומי בקונגרס התקשרו אליי מנהיגים ממדינות ערב, ביקשו לחזק את היחסים איתנו, ועוד לפני ממשל טראמפ קיימתי איתם פגישות חשאיות במדינות האזור – יצא לי להכיר לא מעט במדינות האזור אז, וגם היום, עדיין, בעיקר בשעות הלילה – אבל אני שמח שבזכות ההסכמים שעשינו, בזכות המאמצים האלה, שרי הממשלה לא מפסידים אפילו רגע ומבקרים שם בכל שעות היום.

בנימין נתניהו: אבל הדבר המרכזי, הדבר המרכזי שהביא לשינוי ולהסכמי אברהם זה שאנחנו הפכנו את המשוואה הישנה על פיה.

בנימין נתניהו: אמרנו דבר פשוט: שברנו את הווטו הפלסטיני על שלום עם מדינות ערב.

בנימין נתניהו: במקום המרוץ למוקטעה, עקפנו את המוקטעה.

בנימין נתניהו: כי אם הדבר היה תלוי בפלסטינים, לעולם לא היה שלום.

בנימין נתניהו: במשך למעלה מ-100 שנים הפלסטינים שוללים בנחרצות את זכות קיומה של מדינת ישראל בארץ ישראל בגבולות כלשהם.

בנימין נתניהו: הם עשו את זה לפני הקמת המדינה, והם עושים את זה ביתר שאת אחרי הקמת המדינה.

איימן עודה: אבל זה לא נכון.

בנימין נתניהו: זה שורש הסכסוך בינינו.

בנימין נתניהו: אתה יכול להגיד את זה מאה פעמים.

בנימין נתניהו: זה שורש הסכסוך בינינו.

איימן עודה: זה לא נכון – – –

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: תודה.

איימן עודה: – – –

מיקי לוי: לא, אל תפריע.

איימן עודה: הם רוצים מדינה לצד מדינה – – –

מיקי לוי: לא, לא, לא, אני לא אתן לך להפריע.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

איימן עודה: – – –

מיקי לוי: פעם ראשונה.

קריאה: – – –

בנימין נתניהו: הוא אמר – אני אגיד את מה שהוא לא אומר כאן אבל כל חבריו אומרים שם.

בנימין נתניהו: חוסר הנכונות של הפלסטינים להכיר במדינת ישראל כמדינת הלאום של העם היהודי זה שורש הסכסוך.

עודד פורר: – – – גם את הסכמי וואי – – – שמסרת את הכול לפלסטינים – – –

מיקי לוי: השר פורר, השר פורר – – –

קריאות: – – –

מיקי לוי: השר פורר, זה לא יהיה נעים להוציא שרים.

מיקי לוי: אני מבקש.

משה ארבל: למה אתה לא קורא אותו לסדר – – – על כל מילה קראת לסדר.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת השכל, אל תעזרו לי.

משה ארבל: – – –

מיקי לוי: בסדר, הבנתי, נכנסו.

מיקי לוי: הבנו, אנחנו לא מתעסקים עם זה.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חברי הכנסת, מספיק.

מיקי לוי: הבנתי.

קריאה: מהיציע מותר לצעוק?

מיקי לוי: חברי הקואליציה, אני ראיתי.

מיקי לוי: אנחנו ניערך בפעם הבאה.

מיקי לוי: הבנתי.

מיקי לוי: כרגע אני לא מטפל בעניין הזה.

מיקי לוי: בבקשה להיות בשקט ולאפשר לחבר הכנסת נתניהו לשאת את דברו.

מיקי לוי: בבקשה להיות בשקט.

מיקי לוי: אני אוציא אתכם.

דסטה גדי יברקן: למה אתה לא מוציא אותם?

דסטה גדי יברקן: אפילו קריאה לא הייתה.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, יש פה שאלה, אני חייב להגיד לך – פה ספרת: אחד, שתיים, שלוש, החוצה.

בנימין נתניהו: פה אתה סופר: אחד פה, אחד פה, אחד פה.

בנימין נתניהו: אם אתה רוצה לאזן, תאזן.

בנימין נתניהו: אבל אני משאיר את זה בידיך הטובות.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת נתניהו, האמן לי, אם יפריעו לך, אני אוציא אותם.

בנימין נתניהו: הם מפריעים.

מיקי לוי: לא.

דסטה גדי יברקן: מה הם עושים עד עכשיו?

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן, הבנתי.

מיקי לוי: שקט.

מיקי לוי: בבקשה שב.

מיקי לוי: שב, שב.

איימן עודה: אתה סולל את דרכו – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת איימן – חבר הכנסת עודה, פעם ראשונה.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת עודה, פעם ראשונה.

מאיר פרוש: פעם שנייה.

מאיר פרוש: אחד ועוד אחד – – –

בנימין נתניהו: הפלסטינים, לצערי, המנהיגות שלהם במשך 100 שנה, מאז פייסל חוסייני ועד היום, לא רוצים מדינה פלסטינית לצד מדינת ישראל; הם רוצים מדינה פלסטינית במקום מדינת ישראל, וזהו שורש הסכסוך.

איימן עודה: אתה משקר – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת עודה, שנייה.

איימן עודה: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת עודה, שלישית.

מיקי לוי: בבקשה לצאת.

איימן עודה: – – –

מיקי לוי: בבקשה לצאת.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה לצאת.

מיקי לוי: לא הספקת לבוא – כבר הוצאתי אותך.

מיקי לוי: (חבר הכנסת איימן עודה יוצא מאולם המליאה.

מיקי לוי: )

בנימין נתניהו: ולכן זה מסביר היטב איך הנציגים של החמאס והנציגים של הסרבנות הפלסטינית – איך הם הצביעו נגד הסכמי השלום ההיסטוריים שאנחנו מביאים כאן?

בנימין נתניהו: כי הם לא רוצים שישראל תרחיב את מעגל השלום.

בנימין נתניהו: הם לא רוצים את ישראל.

בנימין נתניהו: נקודה.

בנימין נתניהו: ובכן, בניגוד אליכם, חברי הקואליציה, אנחנו הוכחנו שהשלום עם מדינות ערב לא עובר ברמאללה, הוא עוקף את רמאללה.

בנימין נתניהו: בניגוד לכם, אנחנו לא רק דיברנו שלום, אנחנו עשינו שלום.

בנימין נתניהו: אנחנו חילצנו את ישראל מהתלות במוקטעה, ואתם רצים למוקטעה.

בנימין נתניהו: בריאליטי שלכם, "המרוץ למוקטעה", יש רק מנצח אחד, וקוראים לו אבו מאזן.

בנימין נתניהו: אחרי שמכרתם את הנגב למנסור עבאס, היום הרשות הפלסטינית פרסמה שישראל הסכימה לאיחוד של למעלה מ-440 משפחות בישראל.

בנימין נתניהו: זה יישום בפועל של זכות השיבה שמסכנת את קיומה של ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.

מוסי רז: – – –

בנימין נתניהו: ולמה כל זה קורה?

בנימין נתניהו: זה קורה בגלל שבנט תלוי במנסור עבאס ובתנועה האסלאמית.

בנימין נתניהו: כשמנסור עבאס אומר:

בנימין נתניהו: לכו למחמוד עבאס – אתם הולכים; כשמנסור עבאס אומר או דורש איחוד משפחות – אתם מאחדים.

בנימין נתניהו: אותו הדבר קורה גם בכלכלה.

בנימין נתניהו: גם פה, זה לא חשוב כמה ידברו ויפארו ותקציבים – קשקוש.

בנימין נתניהו: זה הכול קשקוש.

בנימין נתניהו: אגב, כל הזמן מדברים על מינויים, מינויים, מינויים.

בנימין נתניהו: אתם חושבים שמינויים עושים פעולה?

בנימין נתניהו: תוצאות מביאות פעולות, לא תוכניות ולא מינויים ולא בטיח.

בנימין נתניהו: סליחה.

בנימין נתניהו: ובכן, אותו הדבר קורה גם פה: כולם פה רואים שגם בכלכלה אין ראש ממשלה; כל אחד בממשלה הזאת חוטף כפי יכולתו.

בנימין נתניהו: יאיר לפיד שאל בזמנו שאלה טובה, אני חייב להגיד.

בנימין נתניהו: הוא שאל: איפה הכסף?

בנימין נתניהו: שאלה מצוינת – איפה הכסף שהבטחתם להביא לחיילי החובה?

בנימין נתניהו: איפה הכסף שקיצצתם מהדיור הציבורי?

בנימין נתניהו: איפה הכסף לעצמאים?

בנימין נתניהו: תשאלו את אביר קארה, דרך אגב.

בנימין נתניהו: הוא הצביע בעד – נגד, סליחה.

בנימין נתניהו: הוא הצביע נגד, אבל אני חייב להגיד שהוא הצביע פעם אחת הפעם, לא פעמיים.

בנימין נתניהו: פעם אחת.

בנימין נתניהו: איפה הכסף למתמחים?

בנימין נתניהו: איפה הכסף לרופאים?

בנימין נתניהו: איפה הכסף לחקלאים?

בנימין נתניהו: איפה הכסף לעסקים?

בנימין נתניהו: אם בנט לא יודע את התשובה – –

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: – – אולי באמת נשאל את יאיר לפיד, שהעלה אותה מלכתחילה.

בנימין נתניהו: זה אותו לפיד שהתנגד בזמנו לתפקיד ראש ממשלה חלופי, והיום הוא מכהן כראש ממשלה חלופי.

בנימין נתניהו: זה אותו לפיד ששפך אש וגופרית – אתם זוכרים?

בנימין נתניהו: קיתונות של אש וגופרית על החוק הנורבגי, והיום הוא הפך את הכנסת לממלכת נורבגיה – טוב, זה הרי ברור, הם כולם רוצים לחזור להסכמי אוסלו, ואוסלו, אתם יודעים, זה בנורבגיה.

בנימין נתניהו: ובכן, כשיש כל כך הרבה נורבגים, שרי הממשלה מעופפים בעולם, הם כולם נמצאים בחו"ל – ברוטציה, לפעמים לא ברוטציה.

בנימין נתניהו: איך אני יודע?

בנימין נתניהו: כי אומרים לי, האבטחה אומרת לי: שמע, אין לנו מאבטחים בארץ, הם כולם נמצאים בחו"ל.

גלעד קריב: – – –

בנימין נתניהו: עוד לא היה דבר כזה, כולם בחו"ל.

קטי קטרין שטרית: אולי תפסיק להעיר?

קטי קטרין שטרית: באמת, תפסיק להעיר – – –

גלעד קריב: – – –

קטי קטרין שטרית: – – – תפסיק להעיר – – –

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת קריב, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית.

קריאות: – – –

קטי קטרין שטרית: הוא לא מפסיק להעיר.

מיקי לוי: נראה לי שאני מסתדר לא רע.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קריב, אתה בשנייה.

מיקי לוי: בבקשה.

בנימין נתניהו: אני חייב לתקן את מה שאמרתי.

בנימין נתניהו: אני אמרתי שהם כל הזמן בחו"ל, וזה לא נכון.

בנימין נתניהו: לפיד נמצא עכשיו בביקור רשמי בארץ – הוא נמצא עכשיו, זו עובדה – אבל רוב הזמן הוא מטייל בחו"ל.

בנימין נתניהו: אז איפה הכסף?

בנימין נתניהו: לפיד גם בחוץ לארץ יודע את התשובה: הכסף הוא במיסים, הוא בגזרות – –

רם בן ברק: – – –

בנימין נתניהו: – – בגזרות שהטילו על אזרחי ישראל.

מיקי לוי: חבר הכנסת בן ברק.

בנימין נתניהו: הכסף אצל מנסור עבאס והתנועה האסלאמית, שזכו בפיס – 53 מיליארד שקל על חשבון כל ההבטחות שנתתם לאזרחי ישראל.

קריאה: – – – גזענות – – –

בנימין נתניהו: ובכן, כמו במרדף, כמו במרוץ למוקטעה, כמו בכלכלה – – –

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת מנסור.

מיקי לוי: חבר הכנסת מנסור, תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מנסור, קריאה ראשונה.

קריאות: – – –

מיקי לוי: תודה.

בנימין נתניהו: כמו במרוץ למוקטעה – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת טיבי, תודה.

בנימין נתניהו: אין ספק, נותנים לחברה הערבית ולעמותות שלכם ולאנשי חמאס שקשורים בכם.

בנימין נתניהו: מה אתם חושבים, שאנחנו לא יודעים?

בנימין נתניהו: אתם חושבים שאנחנו תינוקות?

בנימין נתניהו: זה מה שעושים עם 53 מיליארד שקל שהולכים לכל מיני צינורות – –

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: – – צינורי-צינורות.

בנימין נתניהו: אל תספרו לנו סיפורים.

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: אתה יושב שם, מנסור עבאס – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת טיבי.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, מנסור עבאס יושב בקומת הממשלה בזמן שמעבירים תקציב, וכל סעיף – הולכים אליו לאשר.

מנסור עבאס: – – –

בנימין נתניהו: לאשר.

בנימין נתניהו: ובכן, כמו במרוץ למוקטעה – – –

קריאות: – – –

מיקי לוי: חברי הכנסת.

מיקי לוי: חבר הכנסת מנסור עבאס, שב, בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

קריאות: – – –

יואב קיש: לא השגתם כלום.

יואב קיש: לא השגתם כלום.

יואב קיש: נתנו לך את כל המדינה במכירת חיסול.

מנסור עבאס: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת מנסור עבאס.

קריאות: – – –

יואב קיש: לא קיבלת מאיתנו שום דבר – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש.

מיקי לוי: חבר הכנסת מנסור עבאס, זה פשוט לא נעים לי להוציא אותך, אבל אל תכריח אותי.

יואב קיש: אל תוציא את ראש הממשלה – – –

דסטה גדי יברקן: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש.

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן, שמעתי אותך.

דסטה גדי יברקן: אתה מפחד – – –

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש – – –

מיקי לוי: אל תיתן לי הוראות.

מיקי לוי: פעם ראשונה.

דסטה גדי יברקן: מה אתה מפחד – – –

בנימין נתניהו: כמו במרוץ למוקטעה – דוד, תקשיב גם אתה, באמת, תקשיב, יכול להיות שאני אחדש לכם כמה דברים.

בנימין נתניהו: כמו במרוץ למוקטעה, ששם רואים שאין ראש ממשלה, כמו בכלכלה, ששם רואים שאין ראש ממשלה, כך גם במאבק בטרור רואים שאין ראש ממשלה.

בנימין נתניהו: מחבלים מפגיזים מלבנון את קריית שמונה – לא מגיבים; מחבלים צולפים – תשמעו מה זה, צולפים במקלעים על מרפסות בשדרות – אין תגובה, מתעלמים.

בנימין נתניהו: למה הם מתעלמים?

בנימין נתניהו: זה שוב בגלל מנסור עבאס והתנועה האסלאמית, כי התנועה האסלאמית לא מרשה להם להגיב בעוצמה, כי אם הם יגיבו בעוצמה לטרור, הממשלה תיפול.

בנימין נתניהו: זה עד כדי כך פשוט.

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: וכמובן, גם במאבק בקורונה אין ראש ממשלה.

בנימין נתניהו: במשך שבועות רבים, חברי הכנסת – –

יאיר גולן: – – –

בנימין נתניהו: – – אתם ישבתם בחיבוק ידיים – –

מיקי לוי: סגן השר גולן, בבקשה.

בנימין נתניהו: – – זחוחים ושאננים.

בנימין נתניהו: אני הפצרתי בכם, הפצרתי בכם מעל כל במה אפשרית: תביאו את החיסונים שכבר רכשנו לטובת אזרחי ישראל.

בנימין נתניהו: הפצרתי, ולא עשיתם כלום.

בנימין נתניהו: ב-1 ביולי אמרתי שמחיר הקדמת החיסונים יהיה אפסי, אבל מחיר האיחור בחיסונים, המחיר הזה יהיה קטלני.

בנימין נתניהו: ב-12 ביולי אמרתי כאן בכנסת: החיסון השלישי נגד הקורונה חייב להיות בידינו כבר עכשיו.

בנימין נתניהו: באותו זמן בנט אמר את ההפך – אני מצטט: החיסון פחות יעיל משמעותית נגד זן הדלתא – טוב, הוא כתב ספר, הוא ידע, כן.

בנימין נתניהו: האמירה חסרת האחריות הזאת הפכה להחלטה חסרת אחריות – –

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: – – שהביאה לתוצאה חסרת אחריות, תוצאה טרגית באמת.

בנימין נתניהו: העיכוב בהבאת החיסונים הביא לשיאי תחלואה, הביא ל-1,500 מתים מיותרים מהקורונה והביא לעשרות אלפים שיישאו את צלקות הקורונה לשנים ארוכות ואולי לכל חייהם.

בנימין נתניהו: 1,500 משפחות איבדו את יקיריהן בזמן שבנט עסוק בלשחק כאילו הוא ראש ממשלה.

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: חשוב לי שתבינו, שכל אחד יבין מה קורה פה.

בנימין נתניהו: אנחנו התמודדנו עם המגפה בלי חיסונים, אתם הזנחתם את הטיפול במגפה כשיש חיסונים.

בנימין נתניהו: אין לכם שום תירוצים, אין לכם שום הסברים.

בנימין נתניהו: במקום להתנצל, אתם עוד מתפארים – שמעתי את בנט עכשיו אומר את זה: אבל אנחנו לא סגרנו את המדינה.

בנימין נתניהו: מי בכלל ביקש מכם לסגור את המדינה?

בנימין נתניהו: אנחנו אלה שפתחנו את המדינה כשהיו לנו חיסונים.

בנימין נתניהו: חודש לפני הבחירות כבר לא היו סגרים כי הבאנו חיסונים, כי חיסנו את האנשים, אבל אנחנו ידענו שהחיסון הזה פג ושצריך להביא את הבא.

בנימין נתניהו: הבאנו לכם מדינה מחוסנת, ראשונה בעולם, מדורגת במקום החמישי במדד בלומברג, ואתם לקחתם את המדינה הזאת – עם אפס נדבקים, אפס מתים, אפס סגרים – ומה עשיתם?

בנימין נתניהו: דרדרתם אותנו למקום ה-41 במדד בלומברג.

בנימין נתניהו: כל מה שדרשנו הוא שתביאו בזמן את החיסון השלישי, אותם מיליוני חיסונים שאנחנו כבר קנינו אותם ושהיו מוכנים בקלקרים – היו מוכנים בקלקרים למשלוח – כל מה שהייתם צריכים לעשות זה לשלוח מטוס, הושט היד וגע בם, תביא אותם הנה.

בנימין נתניהו: כשיש חיסונים, חברי הכנסת, אין סיבה לסגרים, ובוודאי שאין סיבה ל-1,500 מתים ולעשרות אלפי חולים עם תופעות לוואי.

בנימין נתניהו: ותפסיקו להשתמש בדחליל הסגרים.

בנימין נתניהו: לא היה צורך בסגר, לא קיבלתם שום החלטה, לא הייתה צריכה להתקבל החלטה על סגר.

בנימין נתניהו: הייתה צריכה להתקבל החלטה על הבאת החיסון השלישי, וגם את זה לא עשית, בנט.

בנימין נתניהו: ובכן, אין ראש ממשלה בקורונה, אין ראש ממשלה במאבק בטרור, אין ראש ממשלה בכלכלה, אין ראש ממשלה בביטחון, והמסוכן ביותר, המסוכן ביותר – שגם אין ראש ממשלה במאבק בגרעין האיראני.

בנימין נתניהו: איך הבטחת לאמריקנים, איך הבטחת שלא תתנגד באופן פומבי להסכם הגרעין?

בנימין נתניהו: איך הבטחת שתתאם כל פעולת סיכול שלנו מראש עם האמריקנים?

בנימין נתניהו: היית צריך להגיד להם במקום זאת את מה שאני אמרתי להם – מה שאמרתי לאובמה מ-2010 ומה שאמרתי לביידן, כשבתווך עשינו אין-ספור פעולות סיכול ולא אמרנו להם מה, והתנגדנו להסכם הגרעין.

בנימין נתניהו: כל הדברים האלה שעשינו, היית צריך להגיד להם את מה שאני אמרתי להם ומה שאני עשיתי: שגם עם או בלי הסכם גרעין, ועם או בלי הסכמת ארצות הברית, אנחנו נתנגד פומבית באופן תקיף להסכם הגרעין, ואנחנו נפעל בכל דרך לסכל את תוכנית הגרעין האיראנית.

בנימין נתניהו: כך צריך לדבר ראש ממשלה אמיתי, כך מדבר ראש ממשלה של מדינה עצמאית וגאה, ולא של מדינת חסות שמרכינה ראש.

בנימין נתניהו: ובכן, מכל הסיבות הללו אני יכול להגיד מה שאזרחי ישראל אומרים לי – ותאמינו לי, אני הולך – פשוט לא ייאמן – – –

רם בן ברק: כל אזרחי ישראל?

בנימין נתניהו: המון, המונים.

בנימין נתניהו: מה שאזרחי ישראל אומרים לי – ותצאו לרחובות, תשמעו אותם – ואני אגיד לכם מה הם אומרים.

בנימין נתניהו: הם אומרים: זה פשוט גדול עליו.

בנימין נתניהו: זה פשוט גדול עליו.

בנימין נתניהו: להתחפש לטייס לא הופך אותך לטייס, ולהתחפש לראש ממשלה, להחזיק בתואר ולהצטלם מאחורי קיר השיש הירוק באו"ם, גם זה לא הופך אותך לראש ממשלה אמיתי.

בנימין נתניהו: זה מה שאזרחי ישראל בהמוניהם חושבים, ולכן בנט מגרד כרגע את אחוז החסימה מלמעלה, אבל בקרוב מלמטה, כמו כמה מחבריו פה.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, המטוס של ממשלת לפיד-בנט מקרטע, בלי קברניט, בלי תוכנית טיסה – –

רם בן ברק: והמטוס שלך – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת בן ברק.

בנימין נתניהו: – – בלי יעד ועם כל כך הרבה ידיים על ההגאים.

רון כץ: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ.

בנימין נתניהו: וכשיש לך מצב כזה – – –

משה ארבל: למה אתה לא קורא לסדר?

משה ארבל: למה?

קריאה: הוא קרא לו.

קריאה: קרא לו.

משה ארבל: – – – למה?

מיקי לוי: ארבל, כבר סיכמנו שאתה לא אומר לי איך לעבוד.

מיקי לוי: כשאהיה סגן שלך, תגיד לי.

מיקי לוי: עכשיו אתה לא אומר לי.

מיקי לוי: הבנתי, תודה.

בנימין נתניהו: בלי קברניט, בלי תוכנית טיסה, בלי יעד ועם כל כך הרבה ידיים שמצטופפות על הקוקפיט, סופו של המטוס הזה להתרסק.

בנימין נתניהו: אבל אני אומר לאזרחי ישראל: יש תקווה, כי יש מטוס אחר שמחכה על המסלול – זה המטוס שלנו.

בנימין נתניהו: אנחנו ננהג אחרת, כפי שנהגנו בהצלחה עד לא מזמן.

בנימין נתניהו: נגיב בעוצמה על התגרויות הטרור, נפעל בכל הכוח נגד הגרעין האיראני, נשמור על בריאותם של אזרחי ישראל מפני הקורונה ונבטיח שהשגשוג הכלכלי יימשך כדי שיגיע לכל אזרחי ישראל.

בנימין נתניהו: אנחנו – אנחנו זה הליכוד, ש"ס, יהדות התורה, הציונות הדתית – אנחנו נפיל את הממשלה הגרועה הזאת ואנחנו נחזיר את מדינת ישראל לגבהים שהייתה בהם ושהיא ראויה לשוב אליהם.

בנימין נתניהו: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה, ראש הממשלה מבקש להשיב.

מיקי לוי: בבקשה, ראש הממשלה.

אופיר אקוניס: לא לחזור על שקרים, אם אפשר.

נפתלי בנט: שקר שחוזרים עליו אין-ספור פעמים לא הופך לאמת.

נפתלי בנט: רק דבר אחד, רק דבר אחד – – –

יואב קיש: נכון מאוד.

יואב קיש: בגלל זה כל הדברים שלך לא יהפכו לאמת.

נפתלי בנט: תנו לי שנייה.

נפתלי בנט: תאמינו לי, זה יעניין אתכם.

נפתלי בנט: זה יעניין אתכם.

קריאה: אתה צודק, נפתלי.

קריאה: אתה צודק.

נפתלי בנט: בואו תשמעו את יושב-ראש הליכוד – – –

אופיר אקוניס: שקרן אתה.

נפתלי בנט: תהיו איתי רגע, חבר'ה.

נפתלי בנט: מה – – –

אופיר אקוניס: אתה משקר.

נפתלי בנט: עוד לא אמרתי כלום.

נפתלי בנט: ממה אתם מתרגשים?

נפתלי בנט: מכתב שממוען על ידי חבר הכנסת בנימין נתניהו – – –

קריאות: – – –

מיקי לוי: אתם מפריעים לו.

מיקי לוי: אוציא את מי שיפריע.

מאי גולן: – – – שומר הסף.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, החוצה.

מיקי לוי: החוצה, מייד, עכשיו.

מיקי לוי: אני מעלים עין.

מיקי לוי: עכשיו – החוצה.

מיקי לוי: (חברת הכנסת מאי גולן יוצאת מאולם המליאה.

מיקי לוי: )

נפתלי בנט: שני דברים נעשה ביחד.

נפתלי בנט: זה ייקח באמת לא יותר מדקה, תהיו איתי.

נפתלי בנט: בואו נעשה תרגיל מתמטיקה: נתניהו, מר נתניהו חוזר – – –

קטי קטרין שטרית: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית.

נפתלי בנט: מיקי, בוא, תן לי – – –

מיקי לוי: רק שנייה, בבקשה.

מיקי לוי: חברים, חברת הכנסת שטרית, בבקשה.

מאי גולן: כבוד גדול – – – כבוד גדול.

מיקי לוי: אני מכיר את עבודתי.

מיקי לוי: אני כבר שלושה חודשים יושב פה.

קריאות: בנט, לא לנסות – – – דובר אמת.

נפתלי בנט: אני אקצר.

נפתלי בנט: מכתב שח"כ נתניהו כותב לשר הבריאות ביולי, והינה, אני אצטט את הנביא: "משיחות שקיימתי עם – – – טובי המומחים – – –"

יואב קיש: בגללך, שלא עשית שום דבר.

יואב קיש: איך אתה לא מתבייש?

נפתלי בנט: מה אכפת לך לשמוע?

יואב קיש: למה לא שמת מגבלות?

יואב קיש: 1,500 איש מתו בגללך, שלא עשית שום דבר, 1,500 איש בגל רביעי.

יואב קיש: אין לך בושה?

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, בבקשה החוצה.

מיקי לוי: די.

מיקי לוי: הייתי הרבה סבלני כלפיך.

מיקי לוי: בבקשה החוצה.

נפתלי בנט: מה אתם קופצים?

מיקי לוי: בבקשה החוצה.

מיקי לוי: תודה.

יואב קיש: אני צריך לצאת?

מיקי לוי: כן, כן.

מיקי לוי: (חבר הכנסת יואב קיש יוצא מאולם המליאה.

מיקי לוי: )

נפתלי בנט: הוא כותב לשר הבריאות – – –

מיקי לוי: לא, החוצה, החוצה.

מיקי לוי: שם כבר סגרתי.

נפתלי בנט: מיקי, באמת, זה ייקח 20 שניות, 20 שניות, כמו חיסון.

נפתלי בנט: "אני סבור" הוא כותב, נתניהו, "שיש להקדים את מתן החיסון השלישי לאוכלוסייה הבוגרת כבר בחודש אוגוסט".

נפתלי בנט: אנחנו התחלנו לחסן ב-29 ביולי.

נפתלי בנט: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת נתניהו, בבקשה.

משה אבוטבול: – – – לחזור על המילים?

משה אבוטבול: לא הבנו מילה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, החוצה.

מיקי לוי: עכשיו, החוצה.

משה אבוטבול: בשמחה רבה.

משה אבוטבול: עוד מעט יש – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, החוצה.

מיקי לוי: הבנתי.

מיקי לוי: (חבר הכנסת משה אבוטבול יוצא מאולם המליאה.

מיקי לוי: )

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: אני מבקש שקט באולם המליאה.

מיקי לוי: בבקשה שקט.

מיקי לוי: בבקשה.

בנימין נתניהו: שמתם לב לדבר מעניין?

בנימין נתניהו: סדרנים, גם אתם.

בנימין נתניהו: שמתם לב לדבר מעניין?

בנימין נתניהו: בנט ציטט מכתב שלי לשר הבריאות.

בנימין נתניהו: ביולי, הוא אמר, אבל הוא לא אמר מה התאריך ביולי.

בנימין נתניהו: התאריך היה 1 ביולי, ושם אמרתי לו: תביא את זה.

בנימין נתניהו: אבל בתוך ארבעה-חמישה-שישה-שבעה ימים כבר היה ברור, ברור, שהמגפה טסה למעלה, ובקצב גיאומטרי, ופירוש הדבר שאנשים, אלפים, מאות אלפים יידבקו.

בנימין נתניהו: תזכרו שהיה לנו כמעט אפס – היו 246 חולים בכל מדינת ישראל כשהעברנו לכם את המפתחות.

בנימין נתניהו: אפס סגרים, אפס מתים ובסך הכול מלאי של 246 חולים, זאת אומרת אפס נדבקים, ואני ראיתי שהדבר הזה עולה.

בנימין נתניהו: ובכן, מה שאמרתי ב-12 ביולי – ויש עוד ציטוטים, אני אמצא לכם גם כן – אמרתי ב-12 ביולי, 11 ימים לאחר מכן: החיסון השלישי נגד הקורונה חייב להיות בידינו מייד, כבר עכשיו, כי ראינו את זה.

בנימין נתניהו: אז מה עשיתם?

בנימין נתניהו: חיכיתם עוד שלושה שבועות.

בנימין נתניהו: אתם יודעים מה זה שלושה שבועות בטור גיאומטרי?

בנימין נתניהו: זה המתים האלה, זה הנדבקים האלה, זה אנשים שיישאו את התסמונות האלה כל חייהם.

בנימין נתניהו: אי-אפשר לרמות.

בנימין נתניהו: קודם כול, אתה כבר לא מרמה טוב, אף אחד לא מאמין לך, אבל לפחות אם אתה מרמה, תיזהר מדברים שאפשר לבדוק אותם ואל תבוא בתוכחה אלינו, כי אנחנו מנפצים את השקרים שלך ככה.

בנימין נתניהו: זה לא קשה – ויש כל כך הרבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אני מבקש, לפני ההצבעה – אני ממשיך בסדר-היום, אני מבקש להמשיך בסדר-היום.

מיקי לוי: לפני ההצבעה נעלה את זכרו של חבר הכנסת אלחרומי.

מיקי לוי: מי שנמצא במליאה – בבקשה לעמוד.

מיקי לוי: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרו של המנוח.

מיקי לוי: ) תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: ראש הממשלה, מכובדיי השרים, חברי הכנסת, חבר הכנסת ראש האופוזיציה בנימין נתניהו, בני משפחת אלחרומי היקרים, מכובדיי כולם.

מיקי לוי: לפני כחודש וחצי הלך לעולמו חבר הכנסת סעיד אלחרומי, זכרו לברכה, מי שכיהן כיו"ר ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

מיקי לוי: סעיד נולד בנגב, בן לשבט מסעודין אל-עזאזמה.

מיקי לוי: בצעירותו עזב את ביתו ונסע צפונה לג'ת על מנת להשלים את לימודיו התיכוניים.

מיקי לוי: סעיד התקבל ללימודי פיזיקה באוניברסיטה העברית, ועם סיום לימודיו חזר לביתו בשגב שלום כדי ללמד פיזיקה בתיכון.

מיקי לוי: סעיד ראה בחינוך את המפתח לשיפור חיי הקהילה הבדואית בנגב, ומסירותו הרבה ליוותה אותו לאורך דרכו.

מיקי לוי: בכל תחנות חייו – כתלמיד תיכון, סטודנט, מורה, ראש מועצה, כמזכ"ל התנועה האסלאמית וכחבר כנסת – סעיד מעולם לא שכח מהיכן הגיע.

מיקי לוי: כחבר כנסת סעיד היה פרלמנטר למופת, ונלחם באופן מעורר כבוד למען קהילתו.

מיקי לוי: הוא היה איש נעים הליכות שידע לעמוד על עקרונותיו ולומר את דבריו בחדות אך בנועם, ותמיד כיבד את יריביו הפוליטיים, אף שלא הסכים איתם.

מיקי לוי: כיושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת ידע לנהל את הישיבות במקצועיות ובאמינות הראויה להערכה.

מיקי לוי: סעיד עשה הכול כדי למצוא את המשותף ולהגיע להסכמות כדי לקדם את תפיסת עולמו ואת קהילתו.

מיקי לוי: ליבו החם והאוהב של סעיד ליווה אותו במסעו, אך אותו לב שפעם בחוזקה נדם בטעם עת.

מיקי לוי: בשמי ובשם הכנסת כולה אני רוצה להביע צער גדול על לכתו בטרם עת ולשלוח לכם, בני משפחת אלחרומי, את תנחומינו הכנים.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מנסור עבאס, בבקשה.

מנסור עבאס: אדוני יושב-ראש הכנסת, אדוני ראש הממשלה נפתלי בנט, חבריי חברי הכנסת, את סעיד הכרתי ב-1993, אז היינו שנינו סטודנטים באוניברסיטה העברית.

מנסור עבאס: 30 שנה אני עוקב אחרי סעיד, אני חבר של סעיד; 30 שנה לא שמעתי ממנו מילה אחת שפגעה באיש, גם בקבוצה הכי קרובה אליו, חברי התנועה האסלאמית, חברי רע"מ, גם בחברה הערבית וגם בחברה היהודית.

מנסור עבאס: סעיד עמד בפעם הראשונה ב-2017 ונתן את נאום הבכורה, ואני עדיין זוכר את המילים שאמר:

מנסור עבאס: אני מושיט את היד שלי לכל חברי הכנסת מימין ומשמאל כדי לעבוד ביחד ולמצוא פתרונות למצוקות הרבות של הנגב.

מנסור עבאס: סעיד השאיר צוואה: לשמור על הנגב, לשמור על תושבי הנגב.

מנסור עבאס: לדעתי, ממה שהרגשתי בשבועות האחרונים, סעיד היה מאוד עצוב וגם כאבו לו יום-יום הפניות של התושבים הבדואים הערבים בנגב.

מנסור עבאס: הוא עצמו נשאר נאמן לתושבי הנגב, במיוחד תושבי הכפרים הלא-מוכרים.

מנסור עבאס: הוא לא בנה לעצמו בית, לא יצר לעצמו מקור פרנסה, חוץ ממה שעסק בו בחינוך, כראש מועצה מקומית וכחבר כנסת, אבל גם לא הקים משפחה.

מנסור עבאס: הוא נתן את כל-כולו, את כל מאמציו, את כל חייו, למען הנגב ואנשי הנגב.

מנסור עבאס: ולכן, חברים, אני לקחתי על עצמי את התפקיד של חבר הכנסת של הנגב, והיום אני מרגיש את ההרגשה של סעיד, את המחויבות שהייתה לו לשרת את האוכלוסייה המוחלשת הזאת בנגב.

מנסור עבאס: כל פעם שאנחנו שומעים שהנגב נמכר לרע"מ, או שהתושבים הבדואים, שהם אזרחי מדינת ישראל, פולשים, כובשים – כאילו שאנחנו מדברים על מדינה אחרת ועל אנשים, בני אדם, שבאו מהירח.

מנסור עבאס: לכן אני חושב שבמעמד הזה, המסר שאני יכול להעביר לכל חברי הכנסת, גם מימין וגם הליכוד עצמו, שלאורך שנים ניסו לתת פתרונות למען תושבי הנגב והקימו יישובים: בואו, חברים, נתאחד ביום הזה, שבו אנחנו מציינים את זכרו של סעיד; בואו ניתן מענה ל-144,000 אזרחים, לפי הסטטיסטיקה של מינהל התכנון, שכן רוצים להשתלב, שכן רוצים לחיות בכבוד, בדיוק כמו שהתכוון לעשות ולקדם חברי ואחי סעיד אלחרומי.

מנסור עבאס: אני לא מוצא דבר יותר מתאים ביום הזה מלהגיד ולהתחייב בתור חבר, בתור חבר כנסת, בתור כל המפלגות: בואו נשלב ידיים, בואו נוציא את הנושא של הנגב ממעגל היריבות בין ימין לשמאל, בין יהודים לערבים, ונעשה את המוטל עלינו.

מנסור עבאס: אין מוסרי ואין ערכי מאשר המשימה הזאת.

מנסור עבאס: סעיד אלחרומי עזב אותנו, אבל אנחנו ברע"מ נמשיך את דרכו ונישא את הדגל למען שלום, למען ביטחון הדדי לכולם, למען שותפות ולמען סובלנות, גם בתוך החברה הערבית, גם בין החברה הערבית ליהודית וגם בין כל אזרחי המדינה ועמי האזור.

מנסור עבאס: יהי זכרו ברוך.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השר מאיר כהן, בבקשה.

מאיר כהן: אדוני יושב-ראש הכנסת, אדוני ראש הממשלה, חברות וחברי הכנסת, כשנתבקשתי לשאת דברים לזכרו של סעיד למעשה התבקשתי להיפרד מחבר.

מאיר כהן: סעיד אלחרומי היה הרבה דברים, אבל לפני שהוא היה חבר כנסת, לפני שהיה שותף בשיח בתוך הכנסת, לפני שהיה איש חינוך – מצוין, אגב – ולפני שהיה ראש רשות – מצוין, אגב – סעיד היה חבר.

מאיר כהן: נפגשנו כשני אנשי הנגב, ותמיד הפגישות היו פגישות שהסתיימו עם טפיחה על השכם מתוך הרבה מאוד כבוד.

מאיר כהן: כשפגשתי את משפחתו של סעיד בסוכת האבלים ביישוב שגב שלום, ליד היישוב, זכיתי לשמוע מהם על הקשר המיוחד והמורכב שהיה לסעיד עם הנגב.

מאיר כהן: לא תמיד הסכמנו, אני חייב להגיד, והתווכחנו.

מאיר כהן: או-הו, כמה שהתווכחנו; 15 שנה אנחנו מתווכחים.

מאיר כהן: גם בפגישה האחרונה, כמה שעות לפני שהוא נפטר, בפגישה שלי איתו ועם סיגל, המנכ"לית של המשרד, התווכחנו, ולא הסכמנו על חלק מהדברים.

מאיר כהן: אבל בוודאות גמורה אני יכול להגיד לכם שהוא ראה את טובת האנשים שהוא ייצג.

מאיר כהן: הוא היה אינטלקטואל, איש ספר, איש חינוך.

מאיר כהן: בדבר אחד הוא האמין, ויסכימו כולם, אנשי ימין, אנשי שמאל, כאלה ואחרים: סעיד היה מסוג האנשים שהאמינו ששיח טוב ואמיתי יכול לקדם הרבה מאוד פתרונות.

מאיר כהן: ואני חושב שלא משנה אם הסכמנו לדעותיו – חלק הסכימו וחלק לא, הפרחנו לאוויר כל מיני אמירות, אבל דבר אחד בטוח, ואת זה חשוב לאמץ: שיח אמיתי ולא מתלהם, גם של שני ניצים הפוכים בדעותיהם, בסופו של דבר יכול לקדם פתרונות.

מאיר כהן: חולות הנגב זרמו בעורקיו, ואנשי הנגב – גם יהודים וגם ערבים – היו חבריו.

מאיר כהן: אני רוצה שתבינו שיש אווירה מסוימת כשאתה ראש רשות ואתה נושא עליך אחריות לכולם.

מאיר כהן: לא רבים יודעים שסעיד השלים תואר ראשון בפיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים והיה מורה לפיזיקה, ובכל זאת, הוא תמיד הקדיש, גם כשהוא היה מורה – והכרתי אותו בתקופות האלה – הוא תמיד דיבר על הנגב, מכאוביו והדברים שצריך לתקן.

מאיר כהן: הוא היה מאוד גאה באימו.

מאיר כהן: כשהוא היה בן 13 היא בחרה לעבוד מאוד קשה.

מאיר כהן: הם גרו בפזורה – מי שהיה במקום יודע איפה הם גרים – והיא שלחה אותו לצפון, לסיים בית ספר תיכון, ומשם לאוניברסיטה העברית ולסיים בהצלחה את לימודי הפיזיקה שלו.

מאיר כהן: אני חייב להגיד שהייתי בהלם ביום ששמעתי.

מאיר כהן: כמה שעות אחרי שאתה מדבר עם אדם ומסכם דברים, הוא הולך לעולמו.

מאיר כהן: זה היה סבב של דיונים מאוד מאוד חשובים, ובסופו של דבר הוא השיג את מטרתו.

מאיר כהן: אגב, לא דיברנו רק על הנגב ועל הבנייה, דיברנו על נושאי רווחה.

מאיר כהן: היה חשוב לו מאוד, ואני אומר את זה, חשוב מאוד שנבין כולנו – ואת זה הבנתי ביחד עם סעיד ועוד הרבה אנשים טובים, ומבינים את זה אנשים מהקואליציה, מהאופוזיציה, ואלה הרגעים שיש ביננו מכנה משותף – שילד הוא ילד הוא ילד, ולא משנה אם הוא נמצא בפזורה הזאת או ביישוב הזה, וקשיש הוא קשיש הוא קשיש, ולא משנה איפה הוא נמצא.

מאיר כהן: ובאמת סיכמנו על הקמת עוד מועדוניות והקמת האתרים שבהם יוכלו לבוא הבדואים מהפזורה ולמצוא שם רופא 24 שעות, ולמצוא תנועת נוער 24 שעות, ולדאוג שהמרפאות שהוקמו – יהיו אליהן דרכי גישה.

מאיר כהן: אז זה הדבר שמבחינתנו הוא המשותף בין כולנו.

מאיר כהן: הוא היה פרלמנטר מוכשר, טוב – אתם זוכרים כולם, ישבנו מאחור.

מאיר כהן: הוא היה איש חכם.

מאיר כהן: הוא ניהל את ועדת הפנים, הוא עשה את זה מעט זמן, אבל הוא עשה את זה – מי שהיה בדיונים – הוא עשה את זה בכישרון גדול מאוד.

מאיר כהן: חברים, אלה רגעים שאתה מדבר על מישהו שישב כאן והלך, אבל דבר אחד נזכור, וזה היה אולי הדגל המיוחד אצל סעיד: לנהל שיח מכובד ולא מתלהם, גם אם אתה משני הקצוות, הרבה יותר טוב מאשר לקלל ולכעוס ולצעוק ולצאת בתחושה ששום דבר לא קרה.

מאיר כהן: תתווכח עם ההפוכים בדעתך, אבל תעשה את זה מתוך שיח מכבד.

מאיר כהן: תמיד מוצאים פתרונות.

מאיר כהן: זאת החובה שלנו.

מאיר כהן: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לשר כהן.

מיקי לוי: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

מיקי לוי: אני מבקש שקט במליאה, בבקשה.

אחמד טיבי: בסם אללה א-רחמן א-רחים.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה ערבית, להלן תרגומם: "יש בין המאמינים אנשים אשר התחייבו לאלוהים בשבועת אמת.

אחמד טיבי: כמה מהם קיימו את נדרם, וכמה מהם עודם ממתינים, ולא שינו דבר מאשר התחייבו.

אחמד טיבי: " דברי אללה העצום אמת.

אחמד טיבי: )

חיים כץ: למה אין אוזניות לתרגום לאלה שלא מבינים?

מיקי לוי: שב, בבקשה.

חיים כץ: אבל אפשר לקבל אוזניות – – –

מיקי לוי: שב, בבקשה.

מיקי לוי: זו שפה שהוא יכול – – –

קרן ברק: כן, אבל – – –

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, אני פתחתי את הנאום בפסוק מהקוראן.

אחמד טיבי: יושב לידך ראש השב"כ לשעבר – הוא יתרגם לך.

מיקי לוי: קצת כבוד, קצת כבוד.

אחמד טיבי: קצת כבוד למעמד.

אחמד טיבי: קצת כבוד למעמד.

מאיר פרוש: אתה זה שמערב את השב"כ.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, כבוד ראש הממשלה, רבותיי חברי הכנסת, זה רגע לא קל כאשר מספידים חבר שהיה איתנו רק לפני כמה ימים כאן, ודווקא את סעיד.

אחמד טיבי: למה את סעיד?

אחמד טיבי: זה האיש שתמיד חייך, תמיד היה רגוע, היה עדיף עלינו בכל התכונות של פייסנות, רוגע, כושר להכיל כל בעיה ולהיות המגשר בסופו של דבר.

אחמד טיבי: לכן רבים הרגישו באובדנו שזה אובדן כבד.

אחמד טיבי: אני הכרתי את סעיד לפני שנכנס לכנסת, אבל הכרתי אותו היטב כקולגה, עמית, חבר, מנהיג כאן בכנסת.

אחמד טיבי: היינו יחד ברשימה המשותפת, והוא היה אחד מעמודי התווך של הסיעה, גישר על פערים, ותמיד ניסה לחבק, להכיל ולצמצם פערים.

אחמד טיבי: סעיד הצטיין בענווה, בסובלנות, אבל בהחלט אפשר לקרוא לו סעיד אבן אל-נקב, סעיד בן הנגב.

אחמד טיבי: תמיד כשדיברת איתו הוא היה אומר לך: העיקר הנגב, אל-מוהם אל-נקב.

אחמד טיבי: כשדיברו איתו על התקציב, אמר: אל-מוהם אל-נקב; כשדיברו איתו על הקמת הממשלה, אמר: אל-מוהם אל-נקב; הוא היה חדור שליחות בעניין הציבור ששלח אותו לכנסת.

אחמד טיבי: אני רוצה לומר לכם רושם אישי ממה שאני הרגשתי.

אחמד טיבי: רבים מאלה שבאו ללוויה שלו – ותודה שהגעתם – ראו את הנגב ואת הסבל של האנשים בנגב בפעם הראשונה בחיים שלהם, במיוחד השרים שבאו.

אחמד טיבי: חלק מהם אמרו לי: זאת הייתה חוויה לראות את הפחונים, את הסבל, את התשתית שהיא לא תשתית ואת צורת החיים של אנשים המאוימים בהריסות – אותם ייצג סעיד אלחרומי כאן, בכנסת.

אחמד טיבי: הוא היה הקול שלהם.

אחמד טיבי: לכן, אולי כל אלה שהיו בלוויה ייקחו את החוויה הזאת איתם ויקשיבו לחלק מהדרישות של סעיד.

אחמד טיבי: הריסות בתים, כפרים לא מוכרים, היעדר תשתיות, תלמידים שצריכים ללכת ברגל או על חמורים, מים שאין וצריך ללכת מרחק גדול – תנאים קשים ביותר שעליהם דיבר סעיד בכל מקום.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: סעיד לא היה רק חבר כנסת אלא היה גם נציג שבא לשאת את בעיית הנגב, והמשא היה כבד מאוד.

אחמד טיבי: אבל הוא היה נאמן לכולם, רחוק מחילוקי הדעות, תמיד ניסה לקרב בין נקודות המבט, ולכן אני ביקשתי לדבר בהזדמנות זו כאן בשם הרשימה המשותפת כדי לומר שההפסד הוא לא רק של הרשימה המשותפת המאוחדת, ולא של הרשימה המשותפת – ההפסד הוא של החברה הערבית כולה.

אחמד טיבי: תנחומינו למשפחת אלחרומי ולאנשינו בנגב.

אחמד טיבי: ) תנחומים לכל תושבי הנגב, לכל אוהבי סעיד, ואולי המבחן של כולנו והאתגר הוא למלא אחרי החוויות שהעביר לכם סעיד בפגישות האישיות ביניכם לבינו על הדרישות של תושבי הנגב.

אחמד טיבי: יהי זכרו ברוך.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: ירחם אללה על סעיד אלחרומי.

אחמד טיבי: נוח על משכבך בשלום.

אחמד טיבי: אנחנו שייכים לאללה ואליו נחזור.

אחמד טיבי: )

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו נעבור להצבעה על העמדה שהציג ראש הממשלה.

מיקי לוי: ההצבעה היא הצבעה שמית, לבקשת הממשלה.

מיקי לוי: בבקשה, מזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – נגד יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – בעד אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יאיר גולן – בעד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד אריה מכלוף דרעי – נגד צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – נגד אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – נגד מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – אינו נוכח נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – אינו נוכח גבי לסקי – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – בעד מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד גלעד קריב – בעד שלמה קרעי –

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – נגד

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, בבקשה לקרוא פעם נוספת, לטובת מי שלא נכח באולם.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אמיר אוחנה – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח איתמר בן גביר – נגד מאי גולן – נגד יואב גלנט – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח שרן מרים השכל – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אלי כהן – נגד יריב לוין – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח גבי לסקי – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח אביר קארה – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח

מיקי לוי: האם יש מישהו במליאה שמזכירת הכנסת לא קראה בשמו ונוכח?

מיקי לוי: אין.

מיקי לוי: תמה ההצבעה, בבקשה לסכם.

מיקי לוי: להלן תוצאות ההצבעה: 54 בעד, 52 נגד.

מיקי לוי: הודעת ראש הממשלה אושרה.

מיקי לוי: [דברי הכנסת ה-23, כ/864, מושב שני, חוב' י"א, ישיבה 116.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו נמשיך בסדר-היום.

מיקי לוי: סעיף 5 – הודעת הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי להחיל דין רציפות על הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון מס' 19 – הוראת שעה), התשפ"א–2020.

מיקי לוי: תמסור את ההודעה יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי חברת הכנסת סלימאן, בבקשה.

מיקי לוי: תודה, כבוד היושב-ראש.

מיקי לוי: אני מתכבדת להודיע כי הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי החליטה בישיבתה בתאריך ל' בתשרי התשפ"ב, 6 באוקטובר 2021, להודיע לכנסת שברצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון מס' 19 – הוראת שעה) (הוראה לקבלת טיפול), התשפ"א–2020.

מיקי לוי: זאת, בהתאם להוראות סעיף 2 לחוק רציפות הדיון בהצעות חוק, התשנ"ג–1993.

מיקי לוי: הצעת החוק האמורה התקבלה בקריאה ראשונה במליאת הכנסת העשרים-ושלוש בתאריך 21 בדצמבר 2020.

מיקי לוי: בהתאם לאמור בהצעת החוק, מוצע לחייב הפניה של גברים אלימים לקבלת תסקיר התאמה לטיפול.

מיקי לוי: התסקיר יכלול בדיקה של המוכנות לטיפול.

מיקי לוי: ההסדר המוצע בהצעת החוק מחייב בניית מערך מטפל בקהילה שייתן את המענה לגברים אלימים.

מיקי לוי: הצעת החוק היא פורצת דרך ומכוונת לחשיבות הטיפול בגברים אלימים.

מיקי לוי: לשמחתי, הממשלה תמכה בהצעה בכנסת העשרים-ושלוש, וגם כעת הודיעה הממשלה על תמיכתה בהצעת החוק ובהחלת רציפות עליה בכנסת העשרים-וארבע, בכפוף לתיאום עם משרדי הממשלה הרלוונטיים בהמשך תהליך החקיקה.

מיקי לוי: החלת הרציפות על ההצעה תאפשר לוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי להמשיך ולדון בה ולהשלים את הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

מיקי לוי: אודה לכם אם תואילו להעמיד את ההודעה על סדר-היום, ואני קוראת לחברי הכנסת לאשר את החלת הרציפות עם הגעתה להצבעה לאחר חלוף התקופה המנויה בחוק.

מיקי לוי: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

איתן גינזבורג: ההודעה נמסרה למליאה, ובהתאם לסעיף 5 לחוק רציפות הדיון בהצעות חוק רשאית סיעה להציע, בתוך שבועיים מיום מסירת ההודעה בכנסת על החלת דין הרציפות, שדין הרציפות לא יחול על הצעת החוק, אז אנחנו נחכה ונתראה בעוד שבועיים.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – הצעת ועדת הכנסת בדבר חלוקה ופיצול של הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2021 ו-2022).

איתן גינזבורג: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת ניר אורבך.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בהמשך להודעה שמסרת לכנסת ביום ו' בתשרי התשפ"ב, 12 בספטמבר 2021, בדבר חלוקת הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2021 ו-2022), התשפ"א–2021, מ/1443, אני מתכבד להציג את המלצת ועדת הכנסת לפצל פרקים וסעיפים מסוימים מתוך הצעת החוק האמורה, בהתאם לסעיף 84(ב) לתקנון הכנסת, ולהעבירם להמשך חקיקה בנפרד, כמפורט להלן: ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בפרקים ובסעיפים הבאים: 1.

): פרק ב' – דיוור דיגיטלי; 2.

): פרק י"ט – אסדרה, רק סעיפים 21, 28 ו-30 המוצעים בסעיף 92 להצעת החוק, לשם השלמת החקיקה עד סיום כנס החורף של הכנסת בשנת 2022.

): ועדת הכלכלה תדון בפרקים הבאים: 1.

): פרק ט' – ניקוז; 2.

): פרק י"ב – חקלאות.

): ועדת מיזמי תשתית לאומיים מיוחדים ושירותי דת יהודיים תדון בפרק כ"א – רכבת תחתית, מטרו, רק סימן ג' בפרק ב' – המועצה המאסדרת.

): אבקש את אישורה של הכנסת.

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: ראשון הדוברים – יעלה ויבוא חבר הכנסת עופר כסיף, ובכך אני נועל את רשימת הדוברים.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בימים האחרונים אנחנו שומעים על נשים אמיצות שמספרות על התקיפה שעברו ועל גברים פחדנים שמיישרים שורות ומפחדים להתעמת עם המטרידים.

עופר כסיף: למה לא התלוננת אז?

עופר כסיף: הם לא מתביישים להטיח בנשים שהותקפו.

עופר כסיף: על פי הערכות איגוד מרכזי הסיוע, רק כ-10% מתוך כלל המגיעים לקבל עזרה במרכזי הסיוע ובבתי החולים מגישים תלונה במשטרה.

עופר כסיף: הוועדה הבין-משרדית לבחינת הטיפול בנפגעי עבירות מין בהליך הפלילי, מה שנקרא ועדת ברלינר, פרסמה בדוח בסוף 2019 כמה המלצות חשובות שעוסקות במאפיינים הייחודיים לעבירות מין והקושי שחווים הנפגעות והנפגעים במסגרת ההליך הפלילי.

עופר כסיף: ההמלצות לא נכללות בהצעת התקציב.

עופר כסיף: בתרבות האונס והמאצ'ואיזם הפורח במחוזותינו מאוד קשה להתלונן על פגיעות מיניות.

עופר כסיף: אדוני, זה מפריע.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ביטן, חבר הכנסת דוד ביטן, זה מפריע לדובר.

עופר כסיף: המדינה לא עושה את חלקה כדי להקל על הנשים והגברים נפגעי העבירות המיניות.

עופר כסיף: אז אל תשאלו "למה לא התלוננת" – ישמו את המלצות ועדת ברלינר ועזרו לנפגעות ולנפגעי עבירות מין להתלונן.

עופר כסיף: הוועדה המליצה שבשל המאפיינים הייחודיים יינקטו כמה צעדים משמעותיים שישנו את ההליך וילוו את הנפגע – או הנפגעת, בדרך כלל – מתחילתו ועד סופו.

עופר כסיף: בהמלצותיה מבקשת הוועדה להבטיח מרחבים מותאמים לחקירה ולעדות של נפגעות ונפגעי עבירות מין, ליווי מקצועי לכל אורך ההליך ושיפור ההסדר החוקי באשר לפיצוי נפגעת ונפגע עבירות מין, שייתן מענה נגיש ומהיר יחסית לצורכיהם הייחודיים.

עופר כסיף: בנוסף המליצה הוועדה על הקמת מערך חירום לנשים בשעת משבר, הוספת חדרים אקוטיים בבתי החולים, מתן סיוע משפטי ושיקום לנפגעת או לנפגע עבירות מין ואלימות, והקמת מרכזי הגנה ייעודיים למתלוננות ולמתלוננים בגירים בעבירות מין.

עופר כסיף: אני מאמין לך, אני מאמין לכם.

עופר כסיף: הקול שלכן חשוב, ואפעל עם חבריי לכך שיישמע.

עופר כסיף: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת עופר כסיף.

איתן גינזבורג: יעלה ויבוא חבר הכנסת אופיר כץ.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות.

אופיר כץ: אדוני היושב-ראש חברי איתן גינזבורג, כנסת נכבדה, שמענו כרגע את נאום השקרים של נפתלי בנט.

אופיר כץ: אני חושב שהציבור צריך לדעת מה חברי מפלגת השלטון, מפלגת ימינה, עשו למענם בשבוע האחרון.

אופיר כץ: הציבור צריך לדעת איך חברי הכנסת של מפלגת ימינה פעלו בשביל לקדם את האג'נדה שלהם, את הערכים, מה הם עשו בשביל האזרח הפשוט, אז אני אתנדב ואספר לכם.

אופיר כץ: הכוכב אביר קארה התחיל את השבוע כשהפנה עורף למי ששלח אותו לכנסת, למי שדאגו להושיב אותו על הכיסא, העצמאים.

אופיר כץ: אביר שלנו הצביע נגד החוק שבעד דמי אבטלה לעצמאים.

אופיר כץ: אחרי דיבורי סרק בלתי נגמרים על כמה הוא יעשה ויפעל, בסוף לא עשה ולא פעל.

אופיר כץ: אפשר עזרה עם החברים שלי?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת חיים כץ, זה מפריע לדובר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת דוד ביטן, חבר הכנסת דוד ביטן, חבר הכנסת ביטן.

איתן גינזבורג: מיכל, זה מפריע לאופיר כץ.

אופיר כץ: וזה נמשך.

אופיר כץ: ביום חמישי האחרון היה דיון חשוב בוועדת הכספים על מס הגודש, אחת מהגזרות שהממשלה הזו מביאה, דיון שאסור לפספס.

חיים כץ: יו"ר הכנסת, שמעת, איתן?

חיים כץ: אומרים לי עכשיו שיולי הודיע בחדשות שהוא מתמודד מול ביבי.

איתן גינזבורג: דמוקרטיה זאת דמוקרטיה, אני מניח.

קריאה: אופיר, אתה רוצה להגיב בלייב?

חיים כץ: אבל אין פריימריז.

חיים כץ: מתי יש פריימריז?

איתן גינזבורג: דמוקרטיה, אדוני, היא שמזכירות הליכוד צריכה לקבוע את המועדים עם המרכז.

איתן גינזבורג: אני לא יודע איך זה עובד אצלכם.

חיים כץ: למה?

חיים כץ: הוא נבחר לארבע שנים, ביבי.

איתן גינזבורג: בסדר גמור.

איתן גינזבורג: הוא לא אמר מתי הוא יתמודד.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

חיים כץ: אז בשביל מה בחדשות בערוץ 2?

איתן גינזבורג: בבקשה.

אופיר כץ: ותוסיף לי קצת?

אופיר כץ: כי זה – – –

איתן גינזבורג: הוספתי.

אופיר כץ: וזה נמשך.

אופיר כץ: ביום חמישי היה דיון חשוב בוועדת הכספים על מס הגודש, דיון מאוד מאוד חשוב שאסור לפספס, שבאמת ייגע בכיס של כל אזרח ואזרחית במדינת ישראל; דיון שאסור לפספס – או כנראה את האופציה להצטלם בו.

אופיר כץ: רגע לפני שנכנס אמר אביר ליועץ שלו: נעשה תמונה ונעוף.

אופיר כץ: כמה שליחות ציבורית, כמה חריצות – תמונה ונעוף.

אופיר כץ: וראש הממשלה נפתלי בנט, מה הוא עשה למען האזרחים?

אופיר כץ: האיש של החיילים.

אופיר כץ: אי-אפשר לשכוח את התמונות שלו איך הוא עם החיילים בשטח, אכפת לו מהם, הוא דואג להם.

אופיר כץ: אז מה הוא עשה?

אופיר כץ: הפיל את הצעת החוק להעלאת השכר לחיילי החובה.

אופיר כץ: איך הוא לא מתבייש?

אופיר כץ: איך הוא לא מתבייש למנוע מחיילי צה"ל להעלות את השכר שלהם?

אופיר כץ: עידית סילמן, יושבת-ראש ועדת הבריאות, מה היא עשתה למען האזרחים?

אופיר כץ: התנגדה להצעת החוק של מיכל וולדיגר על ייעול הטיפול בהתמכרויות, אבל העלתה אותה בעצמה לאחר מכן – פוליטיקות הכי קטנות שיכולות להיות על חשבון בריאות הנפש.

אופיר כץ: עידית, אם הנושא הזה היה כל כך חשוב לך אז אולי תשקלי להפסיק לחפש קרדיטים, לרוץ אחריהם?

אופיר כץ: תיישמי ותשתפי פעולה עם מי שהנושא באמת באמת בוער בה.

אופיר כץ: יום טוב כלפון, מה הוא עשה למען הציבור, למען אנשי הימין שקולם נגנב?

איתן גינזבורג: נא לסיים.

אופיר כץ: כשנשאל בריאיון מה יעשו כשיקימו קונסוליה פלסטינית, תשובתו הייתה: נראה.

אופיר כץ: הבנתם?

אופיר כץ: זה איש ימין.

איתן גינזבורג: משפט אחרון, בבקשה.

אופיר כץ: זאת האסטרטגיה של עשר מעלות ימינה לקונסוליה פלסטינית, "נראה".

אופיר כץ: אילת שקד, לסיום, מה היא עושה?

אופיר כץ: כל היום היא רודפת בציוצים אחרי המעשים של השמאל בממשלה, זה מה שהיא עושה.

אופיר כץ: אילת, אף אחד לא קונה את זה, את כבר מזמן מזמן לא בימין.

אופיר כץ: אין לכם גבולות, אין ערכים – –

איתן גינזבורג: תודה.

אופיר כץ: – – אין אידיאולוגיה.

אופיר כץ: כל מה שמעניין אתכם זה רק הכיסא שלכם.

אופיר כץ: תתביישו.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר כץ.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – אינו נוכח; חבר הכנסת יואב בן צור – אינו נוכח; חברת הכנסת קרן ברק – אינה נוכחת; חבר הכנסת שלמה קרעי – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה.

איתן גינזבורג: חבר כנסת שלא נכח באולם, אני לא אחזיר אותו אחר כך, עם מישהו אחר.

איתן גינזבורג: אנחנו בסדר-יום עמוס היום.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כמה שאנחנו רואים את זה ומרגישים את זה ושומעים על זה, אני כל פעם מחדש מתפעל מהתעצומות שלכם – תעצומות הנפש שלכם להיות כאלה שמטיפים מוסר, הטיפו לנו מוסר.

מאיר פרוש: ורק קיבלו את האפשרות להקים ממשלה ולהביא תקציב, והביאו ספר של חוק ההסדרים, חוק התקציב, ספר שגם מי שנמצא בקואליציה אמר: ריבונו של עולם, איך אפשר להביא ספר כזה כחוק הסדרים ולבקש מחברי הכנסת שילמדו את הנושאים, שיעיינו בזה, שיעירו הערות, שהדברים האלה יוצבעו בקריאה ראשונה, יעבירו אותם לוועדות?

מאיר פרוש: איך לא מתביישים, אדוני היושב-ראש?

מאיר פרוש: איך לא מתביישים?

מאיר פרוש: ואתה נמצא בכחול לבן, נמצא בקואליציה הזו שהוקמה.

מאיר פרוש: אומנם לא מכבדים את בני גנץ, אני יכול להבין את התסכול שיש לחברי כחול לבן, אבל בסופו של דבר מי שמקים את הקואליציה – ובעצם את הקואליציה הזו כל אחת מהמפלגות המרכיבות, גם הקטנות ביותר, אלה שמקימות את הקואליציה הזו, אם זה כחול לבן ואם זה מרצ ואם זה מפלגת העבודה ואם זה ימינה ואם זה תקווה חדשה ואם זה רע"מ – כל אלה היו בראש המטיפים, בקבוצת המטיפים נגד הממשלה הקודמת, שהביאה את חוק ההסדרים עם אלפי סעיפים, עם מאות מאות דפים של דברי מלל והסבר על כל דבר ודבר, ודברים שהם ממין העניין וגם דברים שהם לא ממין העניין.

מאיר פרוש: אז אני אומר, גם כאשר אני שומע וגם כאשר אני רואה וגם כאשר מדברים וגם כאשר מתווכחים, אני לא יכול להאמין למראה עיניי, איך הממשלה הזו לא מתביישת, לא מתביישת, מביאה לנו חוק הסדרים כזה.

מאיר פרוש: וכמובן שעכשיו אנחנו דנים על הפיצול, והוויכוחים סביב העניין הזה – איך מבצעים, את מה מבצעים, מה שייך למי, האם שייך בכלל, האם הוועדה הזאת תדון בזה, זה יכול לדון בזה, הוועדה הזו תדון שאולי היושב-ראש לא טוב, לא יעיל מספיק, ובסוף יביאו לפה מהר מהר את התקציב לקריאה שנייה ושלישית ויבקשו מאיתנו שאנחנו נהיה אחראים לתקציב שכבר דובר עליו קודם עד כמה הוא מאמלל את המסכנים.

מאיר פרוש: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמיר אוחנה – אינו נוכח; חברת הכנסת רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת; חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

ישראל אייכלר: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, מדברים הרבה, מתווכחים הרבה, כולם, שראו פה את ההופעות של ראש הממשלה, של ראש האופוזיציה, ובצד נמצאים איזה תשעה מיליון אנשים שנמצאים תחת שלטון ביורוקרטי קשה לכל אזרח, בפרט לבני מיעוטים השונים – כשאני אומר "בני המיעוטים השונים" אני מתכוון לרוב האוכלוסייה, כי כמעט אין היום אוכלוסייה שלא מרגישה מיעוט לעומת הרבים האחרים, כי החברה הישראלית מפוצלת.

ישראל אייכלר: פעם קרא לזה הנשיא ריבלין "שבטים", היום זה כבר הרבה הרבה יותר משבטים.

ישראל אייכלר: אפשר להגיד אפילו – שבטים, בסדר, נשאיר את המילה שבטים, היא מילה יפה יותר.

ישראל אייכלר: ומה שקורה זה שמי שלא נמצא ליד השולחן שבו יושב אותו פקיד שמחליט, הוא פשוט לא קיים.

ישראל אייכלר: אני יכול לדבר הרבה בשלוש הדקות שיש לי על סבלו של כל אזרח, אם הוא ערבי, אם הוא חרדי, אם הוא חילוני, אם הוא ירושלמי, אם הוא מהפריפריה, כאשר הוא מגיע לפקיד שהוא לא מכיר אותו.

ישראל אייכלר: מדובר הרבה הרבה הרבה על העניין של פרוטקציות; מדברים על שחיתות.

ישראל אייכלר: במובן הפלילי ברור מה זה שחיתות, אבל יש שחיתות שהיא איננה פלילית – ההפך, שחיתות שנעשית בשם החוק ובכוח החוק.

ישראל אייכלר: כאשר יושב פקיד, כל מי שהוא מכיר שהוא מכיר ושהוא מכיר – וזה גם טבעי – אז מקבל את השירות הטוב ביותר וגם פרוטקציה.

ישראל אייכלר: איך אמרו?

ישראל אייכלר: כשיש פרוטקציה לא צריך קשרים.

ישראל אייכלר: אבל בעיקר הציבור החרדי, שאין לו בקרב מיליון עובדי השירות הציבורי כמעט גואל ומכר, כי באופן בסיסי בנו את המערכת – אדוני היושב-ראש, מדברים הרבה על שעשו בשנים האחרונות נבחרת הדירקטורים.

ישראל אייכלר: זה אחד הפשעים – אה, חבר הכנסת אמסלם, אתה מדבר הרבה על זה – כשזה נוצר, הדירקטורים, אני זוכר מי שעשה אותו, אני אמרתי אז: אתם מבטיחים את השלטון שלכם ל-20 שנה הבאות, שלא משנה מי תהיה הממשלה, רק החבורה שלכם, של צפון רמת אביב שם, הם יוכלו להיות בזה.

דוד אמסלם: הצפונבונים של הממשלה.

ישראל אייכלר: אז אמרתי את זה, ואנשים הסתכלו עליי: מה אתה מדבר?

ישראל אייכלר: היום אנחנו כבר מרגישים את התוצאות של אותו רעיון.

ישראל אייכלר: זה היה רעיון עצום.

ישראל אייכלר: נדמה לי שיאיר לפיד המציא את זה כשהוא היה באופוזיציה.

ישראל אייכלר: לקח את כל החברים שלו – – –

דוד אמסלם: כשהוא היה שר האוצר הוא עשה את הנבחרת של החברים שלו.

ישראל אייכלר: כן, אבל אני חושב שמי שעשה את זה היה מישהו שאני לא זוכר – – –

דוד אמסלם: אורי יוגב והוא.

ישראל אייכלר: יוגב, יוגב.

ישראל אייכלר: יוגב עשה את זה ואז זה נקבע.

דוד אמסלם: הם תפרו את הכול.

ישראל אייכלר: אבל זה בגדול.

ישראל אייכלר: עכשיו אני מסיים, אדוני היושב-ראש – –

איתן גינזבורג: משפט אחרון.

ישראל אייכלר: – – אני מבין שאני צריך להגיד משפט אחרון.

דוד אמסלם: עכשיו, דרך אגב, הם ממנים לא מהנבחרת.

ישראל אייכלר: כן, כן.

ישראל אייכלר: רגע.

ישראל אייכלר: ומה שאני טוען, שמה שקרה לנבחרת זה המשל.

ישראל אייכלר: הנמשל הוא כל פקיד והנמשל הוא כל תקציב המדינה.

ישראל אייכלר: זה תקציב של רוע ושל שחיתות שמדירים את הציבור החרדי בגלל שאנחנו איננו בנבחרת הזאת.

ישראל אייכלר: כמו שיש נבחרת דירקטורים, יש נבחרת של מתוקצבים.

ישראל אייכלר: אין לי זמן לדבר על זה, אולי בפעם הבאה.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תהיה לנו, מה שנקרא, עוד הזדמנות, ואתה השארת לנו טעם של עוד.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: בבקשה, עד שלוש דקות.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, בשבת האחרונה מלאו שמונה שנים לפרידתנו ולהסתלקותו של מרן אביר הרועים הגאון הגדול הרב עובדיה יוסף, זכר צדיק וקדוש לברכה.

משה אבוטבול: כמובן שלזכרו של מרן נערכו מאות אירועים בכל רחבי הארץ וגם בעולם כולו.

משה אבוטבול: הודלקו כמיליון נרות על ידי אזרחים בערב שבת קודש האחרונה, יחד עם נרות השבת הנהוגים בהדלקה כל שבת.

משה אבוטבול: זהו מיזם מיוחד של יושב-ראש התנועה שלנו חבר הכנסת הרב אריה דרעי, שהיה יד ימינו של מרן במשך עשרות בשנים וביצע את משנתו התורנית והחברתית בכנסת, בממשלה, בהסתדרות, ברשויות המקומיות, בכל מקום ומקום ובכל שאר המוסדות המדיניים.

משה אבוטבול: כיום ישנו חלל רב מחסרונו של מרן זצ"ל.

משה אבוטבול: אומנם ברוך השם, בסייעתא דשמיא, מוסדות החינוך הרבים הזרועים בכל רחבי הארץ, מאות תלמודי התורה של בני יוסף, פועלים וממשיכים, בסייעתא דשמיא, כמו גם אלה של אל המעיין; אלפי שיעורי התורה שנמצאים וזרועים בכל הארץ, הם ממשיכים לפעול ביתר שאת וביתר עוז.

משה אבוטבול: החיסרון הוא חיסרון נוסף – החיסרון של החיבוק החזק שידע מרן הרב עובדיה יוסף לתת גם לאחרון החילונים והמרוחקים ולקרב אותם על ידי סיפור או מעשה, כדבריו שהיה תמיד אומר: לא המדרש עיקר אלא המעשה, והיה מבקש מאותם אלה שמוסרים שיעורים לשלב גם סיפורים ומעשיות בתוך דבריהם.

משה אבוטבול: אותן מעשיות הצליחו למשוך רבבות של אנשים בעבותות של אהבה אליו ולמשנתו.

משה אבוטבול: חז"ל נחלקו בפרשת השבוע לגבי תיבת נוח, מה הכוונה בפסוק "צהר תעשה לתבה".

משה אבוטבול: חלק הסבירו שזה חלון וחלק הסבירו שזו אבן טובה.

משה אבוטבול: זה בעצם בא להורות כיצד לנהוג בתיבה, בתיבת נוח, שעד היום שטה במים ובמבול היום-יומי.

משה אבוטבול: מרן שילב את שני הדברים: גם חלון – הוא היה מציץ ורואה בדיוק מה קורה אצל כל אדם ואדם – אבל גם ידע לשמש כאבן טובה שהאירה על כל העולם כולו.

משה אבוטבול: יהי זכרו ברוך.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת משה אבוטבול.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח; חבר הכנסת אוריאל בוסו, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת אבי מעוז.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בתפילת יום הכיפורים, שעדיין מהדהדת באוזנינו, עוד לא יבשו הדמעות מהווידוי המרטיט של רבנו ניסים: "ריבונו של עולם, אם באתי לפרט את חטאיי ולפרשם ולבארם – יכלה הזמן והמה לא יכלו.

אוריאל בוסו: על אי זה מהם אתבע ועל איזה מהם אתוודה – – – על הכלל או על הפרט.

אוריאל בוסו: על הנסתרות או על הנגלות.

אוריאל בוסו: על הראשונות או על האחרונות.

אוריאל בוסו: על החדשות או על הישנות.

אוריאל בוסו: על הטמונות או על הידועות.

אוריאל בוסו: על הנזכרות או על הנשכחות – – –".

אוריאל בוסו: אנחנו עומדים היום כמעט 120 יום מאז הקומה הממשלה הזו, שזכתה לא בכדי בתואר הכושלת ביותר מאז תולדות המדינה.

אוריאל בוסו: אם נבוא לפרט את החטאים, הקשיים והמחדלים של חברי הממשלה והעומדים בראשה, יכלה הזמן והמה לא יכלו.

אוריאל בוסו: על איזה מהם אתבע ועל איזה מהם אתוודה?

אוריאל בוסו: על ראש ממשלה שמעדיף להכיל מתים ולבייש את פני האומה באו"ם, או על חבילת השרים שלו, שפשוט לא עושים כלום?

אוריאל בוסו: על השר לשירותי דת, שרוצה להפוך את משרדו למשרד לעקירת הדת, או על שר האוצר, שמה שעומד לנגד עיניו הוא גזרות כלכליות והרעבת לומדי התורה שומרי הדת?

אוריאל בוסו: על שר הבריאות, שנטש את המגפה והקפיץ את התחלואה לשמיים, או על בתי החולים, שמשוועים למכונות הנשמה ואליכם נושאים עיניים?

אוריאל בוסו: על שרת התחבורה, שקפצה לביקור בזק אחרי חודשיים, או על שרת הפנים, שהייתה שותפה לתרגיל ההונאה שבעתיים?

אוריאל בוסו: על משטרה רופסת מול פורעים ערבים, או על חיבוק ולחיצת יד של חבר מממשלה לרב-מרצחים?

אוריאל בוסו: וכפי שממשיך ומסיים רבנו ניסים בווידוי הגדול: "לגומרם אי-אפשר, ואין בי כוח לגלותם ולבררם.

אוריאל בוסו: ולא אעצור חיל לחברם – – – ואם תבקש לנקותי כמטהר וכמצרף כסף, לא יישאר ממני מאומה".

אוריאל בוסו: זוהי תמצית השפל והכישלון של הממשלה הנוכחית, שאותה אנחנו רוצים לנקות ולטהר עד שלא יישאר ממנה מאומה.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אוריאל בוסו.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבי מעוז.

איתן גינזבורג: שלוש דקות, בבקשה.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מכאן אני רוצה לשלוח תנחומים לחבר הכנסת יריב לוין.

אבי מעוז: המקום ינחם אתכם, מן השמיים תנוחמו.

אבי מעוז: נראה, אדוני היושב-ראש, שהשר כהנא החליט להצטרף למאמצי ההסברה שלנו כנגד רפורמת הכשרות המסוכנת שלו והדגים לנו בצורה חיה מה מהותה של הרפורמה ולאן היא תוביל את מצב הכשרות במדינת ישראל.

אבי מעוז: במה הדברים אמורים?

אבי מעוז: לפני כמה חודשים נפטר הרב מרדכי דיעי, זכר צדיק לברכה, רבה של חצור הגלילית.

אבי מעוז: עד למינוי רב קבוע הועברה האחריות על הכשרות במועצה המקומית לרבה של העיר צפת, הרב שמואל אליהו שליט"א.

אבי מעוז: בעקבות דיווחים על זיוף כשרות באחד מהמפעלים לקחו נציגי רבנות צפת סחורה מהמפעל לבדיקה במעבדה והתברר שישנה רמת נגיעות גבוהה של חרקים, כזו שלא מאפשרת מתן כשרות בשום פנים ואופן.

אבי מעוז: כמו שאמור לעבוד גוף כשרות איכותי, ומתוך גודל האחריות על הכשרות, הסחורה נפסלה לשיווק, ומכאן אני רוצה לחזק את ידיו של רבה של צפת: יישר כוח.

אבי מעוז: הנושא הגיע לשולחנו של הראשון לציון, הרב יצחק יוסף שליט"א, והוא ניסה להקל בכל כוחו כדי למנוע את ההפסד הגדול, אך לא היה אפשר להקל.

אבי מעוז: השר מתן כהנא שמע על כך וזעם על הפסיקה.

אבי מעוז: אומנם לא ניסה להתערב בפסיקה עצמה, אבל הוא החליט שבדיוק עכשיו הזמן להקים את הגוף הבוחר לרב לחצור הגלילית.

אבי מעוז: הסחורה, דרך אגב, יצאה לשוק, אבל בזכות עבודת הקודש של רבנות צפת היא יצאה ללא כשרות.

אבי מעוז: מדובר בדוגמה מעולה למה שהולך להתרחש במדינת ישראל אם חלילה תתממש רפורמת הכשרות המסוכנת של השר כהנא.

אבי מעוז: מפעל שלא יהיה מרוצה מהחלטתו של הגוף המשגיח יחפש גוף אחר שיקל יותר.

אבי מעוז: גופי הכשרות יהיו גופים עסקיים בעלי אינטרס כלכלי שייזהרו מלהקשות על בעלי עסקים כדי לא לאבדם, בניגוד מוחלט לרבנות, שאין לה שום אינטרס מלבד האחריות על הכשרות, ועל הכשלת הציבור לא יהיה מי שייקח אחריות.

אבי מעוז: אני פונה מפה שוב לשר כהנא:

אבי מעוז: הרף ידך מהרס פרצופה היהודי של מדינת ישראל.

אבי מעוז: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ינון אזולאי – אינו נוכח; חבר הכנסת אופיר סופר – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – אינו נוכח; חבר הכנסת אורי מקלב – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, לפני יומיים, ביום שישי בלילה, קיבלתי סרטון וידיאו שגם התפרסם ברשתות החברתיות, שמראה כוח משטרתי שמגיע לאולם שמחות בכפר מג'ד אל-כרום בצפון בשעה 21:00, משהו כזה, לבקש שיכבו את המוזיקה בחתונה, כאשר זה עדיין אפילו לא השעה 23:00.

עאידה תומא סלימאן: מתחיל ויכוח עם השוטרים שלפי החוק מותר להם להמשיך בחתונה עד השעה 23:00, ויש הסכם בין האולם לבין המשטרה מקודם, וגם ראש המועצה המקומית, שהם יכבדו את החוק ולא יפעילו מיקרופונים אחרי השעה 23:00.

עאידה תומא סלימאן: אתם מבינים מה זה אומר מבחינת להיכנס לחתונה ולנסות להשבית את השמחה ולכבות את המיקרופונים, כאשר זה אפילו מנוגד לחוק?

עאידה תומא סלימאן: ובכל זאת, כאשר התחיל הוויכוח, פונה אחד מהנוכחים, שהוא עיתונאי במקצוע שלו, מבדא פרחאת, הוא פונה למשטרה ומצלם כאשר הוויכוח מתקיים.

עאידה תומא סלימאן: אז השוטר מתנפל עליו, מעיף לו את הטלפון מהיד, שובר את הטלפון וצועק עליו ועוד מושך רובה ודורך אותו.

עאידה תומא סלימאן: זה הפך להיות עניין של רגעים, שאם השוטר חס וחלילה היה דורך את הרובה, זה היה יכול להסתיים חס וחלילה במצב מאוד קשה.

עאידה תומא סלימאן: ואחר כך יגידו שתקפו את השוטרים.

עאידה תומא סלימאן: הדבר הטוב – העיתונאי לא שתק והתלונן על העניין, והווידיאו הופץ ברשתות, ואכן, השוטר, בינתיים, לפי מה שהבנו, הורחק מהתפקיד עד שיהיה בירור בעניין.

עאידה תומא סלימאן: אבל כנראה לראש העיר כרמיאל זה לא הספיק.

עאידה תומא סלימאן: מתברר שמי שהתלונן על החתונות ועל ה"רעש" של החתונות – כי כנראה שירים בערבית הפכו למטרד שאנשים בגישה גזענית לא מוכנים לקבל אותו – הצהיר ראש העיר כרמיאל שמעכשיו והלאה הוא לא יאפשר לרעש היוצא מחתונות בכפרים הערביים מסביב להפריע לתושבים שלו.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן ששרת הפנים תתערב במקרים שבהם ראש עיר קודם כול מצהיר הצהרות כאלה.

עאידה תומא סלימאן: אין לו סמכות כזאת.

עאידה תומא סלימאן: האנשים כיבדו את החוק והם פעלו לפי החוק.

עאידה תומא סלימאן: זה היה יכול להיגמר באסון.

עאידה תומא סלימאן: אני פונה לשרת הפנים לשלוח איזושהי הערה או אזהרה לראש העיר כרמיאל ולהגיד לו שיתעניין במה שקורה בתוך העיר שלו ויפסיק להפיץ שנאה וגזענות מסוג זה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חברת הכנסת שרון רופא אופיר – אינה נוכחת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת חיים ביטון יעלה ויבוא.

חיים ביטון: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ראשית, כפי שהעולם כולו יודע, מרן הרב עובדיה יוסף, זכר צדיק וקדוש לברכה, שיום פטירתו חל בשבת האחרונה, שבאמת היה אחד שהוביל לא רק את הדור אלא את כל מאות שנים האחרונות, אפשר לומר.

חיים ביטון: מי יודע אם אנחנו נוכל לקבל עוד, מי יודע מתי נקבל עוד אביר רועים מהסוג הזה.

חיים ביטון: כפי שידוע גם לכולם, כמה הוא היה קשוב לעם ישראל, וכמובן הלכותיו ותורותיו מנחות אותנו בכל צעד ושעל שאנחנו עושים.

חיים ביטון: רציתי להזכיר, וזה המקום כאן להזכיר, שהציבור כולו באמת מתאחד ויתאחד תחת זיכרונו.

חיים ביטון: בשבת האחרונה פועלו המיוחד של יושב-ראש התנועה שלנו העלה פרויקט מיוחד להדלקת נר נוסף, וכמובן שמיליונים ברחבי העולם עשו זאת.

חיים ביטון: זה דבר מרגש ומכונן, ויהי רצון שנהיה כפרת משכבו וזכרו יהיה לטוב תמיד.

חיים ביטון: אני חושב – בזמן שנשאר, אני רוצה רגע לומר שהיום בנאומו של ראש הממשלה – הקצת-זחוח, אני חייב לומר, כי תפיסת העולם שבעצם הוא ניסה להציג פה, שהכול כל כך יפה והכול כל כך מצוין והתקציב כל כך כל כך חברתי, וקצת התפלאתי שאפילו לא הזכירו כאן את הסעיפים הכל-כך קיצוניים, אפשר לומר, שנמצאים בראש הפגיעה התקציבית.

חיים ביטון: הוא בא לומר שהוסיפו כאן והוסיפו בכבישים והוסיפו כאן – הכול יפה ונחמד, אבל הכסף כולו הגיע מפגיעה בשכבות החלשות.

חיים ביטון: כולם מכירים את סיפור החד-פעמי, כולם מכירים את סיפור הגודש, כולם מכירים את כל הסעיפים האלה, הקטנים לכאורה, שאמורים לנגוע באזרח הקטן, ומהכסף הזה האוצר בעצם אמור להביא לו את הכסף לרעיונות שהוא הציג כאן.

חיים ביטון: אבל אני חושב שמן הראוי שראש הממשלה יאמר לו ולממשלה כולה, וכמובן לכל הוועדות שמתעסקות בסעיפים האלה: קצת רחמים, קצת הסתכלות כלפי האדם שבקצה, אותו בוחר המזולזל כל כך.

חיים ביטון: לצערי הרב, בנאומו של ראש הממשלה הוא גם חזר שוב ושוב על נתונים שכל היושבים בבית פה לא ידעו שהם כל כך לא נכונים, והסיבה שהוא אמר אותם היא רק בגלל שהוא רצה להציג אותם לציבור, שהציבור ישמע אותם ולכאורה יתבלבל מהם.

חיים ביטון: אפילו הוויכוח של כמה זמן לא היה תקציב במדינת ישראל – האם זה משנה מתי נוצר תקציב או כמה זמן לא היה תקציב?

חיים ביטון: הוויכוח שהתנהל פה במליאה, אני חושב שיש בו משום זלזול באינטליגנציה של הציבור.

חיים ביטון: לכן אני חושב שמן הראוי לעשות תיקון לדבר הזה ולהציב את העובדות כמו שצריך, וכמובן לבטל את כל הפגיעה בשכבות החלשות.

חיים ביטון: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת חיים ביטון.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ווליד טאהא – אינו נוכח; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת משה ארבל, אדוני, יעלה ויבוא.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת דוד אמסלם.

איתן גינזבורג: ברוך שובך, אדוני.

משה ארבל: תודה רבה.

איתן גינזבורג: מהגלות.

משה ארבל: תודה תודה, חן-חן.

איתן גינזבורג: שלוש דקות, בבקשה.

משה ארבל: אולי כדאי שיהיה לנו באמת, לכבודה של הכנסת – השרה התורנית תיקח חלק בדיונים.

משה ארבל: אבל בסדר, אני מקווה שהיא שומעת.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד שרת הכלכלה – –

אורנה ברביבאי: כן, אני פה.

משה ארבל: – – לפני כמה ימים, בשבת קודש בפרשת נוח, ציינו שמונה שנים מאז התייתמנו מגדול הדור מרן הראשון לציון הרב עובדיה יוסף, זכר צדיק וקדוש לברכה, שהיה הרב הראשי הספרדי לישראל, חתן פרס ישראל – את זה הרבה לא יודעים – ומרים קרנה של יהדות ספרד.

משה ארבל: מגיל צעיר התבלט מרן הרב עובדיה בבקיאות בתורה כתלמיד חכם עצום.

משה ארבל: כבר בגיל 20 הוסמך הרב לרבנות ולדיינות על ידי הגאון הרב בן ציון מאיר חי עוזיאל, שהיה הראשון לציון באותה העת, ושימש מגיל צעיר דיין בבית הדין של העדה הספרדית בירושלים.

משה ארבל: בהמשך שימש אב בית הדין במצרים, דיין בעירי, בפתח תקווה, ובירושלים ראש ישיבה, רב ראשי של תל אביב ורב ראשי לישראל.

משה ארבל: כל זאת נוסף על התרומה העצומה שתרם לספרות התורנית ולהשפעתו הרבה בעולם הפסיקה התורנית – ספרי יביע אומר, יחווה דעת, חזון עובדיה – ואימוץ עקרון היסוד: כוח דהיתרא עדיף, כוח ההיתר גדול יותר.

משה ארבל: לצד ידיעותיו וכישרונו, הרב היה ידוע גם בתעוזתו ובמוכנותו להסתכן ולפסוק פסיקות אמיצות למען החלשים בחברה ולמען עם ישראל כולו.

משה ארבל: מחויבותו לעסוק בענייני הציבור והחברה – ידועות בעיקר פסיקתו להכיר ביהדותם של יהודי אתיופיה, שאפשרה את החלת חוק השבות על קהילת ביתא ישראל, והפסיקות האמיצות שלו להתיר את עגונות נעדרי צה"ל במלחמת יום הכיפורים.

משה ארבל: אחר שסיים את כהונתו כרב ראשי לישראל, הרב לא היה מוכן להתכנס בד' אמותיו, ביקש להמשיך ולסייע, לעזור לעם ישראל, ובמסגרת זו, כחלק מהמחויבות האדירה שלו לכלל ישראל, עמד בראש ובנשיאות מועצת חכמי תורה.

משה ארבל: הוא הנהיג את יהדות ספרד והוביל לא פחות ממהפכה חברתית בכל הקשור למעמד יהודי ספרד ולביטחונם העצמי ביחס לתרבותם ולמנהגיהם בעולם היהודי והישראלי.

משה ארבל: מאז לכתו לפני כשמונה שנים, אנו בסיעת ש"ס מבקשים ומנסים בכל כוחנו להיות ראויים ללכת באורו ובדרכו.

משה ארבל: שמונה שנים עברו מאז אותו יום מר ונמהר שבו נפלה עטרת ראשנו ונפטר גדול הדור, יחיד ומיוחד בתולדות ישראל.

משה ארבל: סימן רע הוא, לצערי הרב, לכנסת הנוכחית שטרם השכילה לקבוע ישיבה מיוחדת מדי שנה על מנת לציין את פועלו של הרב.

משה ארבל: סימן לא טוב הוא לכנסת שלא ראויה לכך, שלא הגיעה לדרגה הראויה לציין את זכרו של מרן.

משה ארבל: אציע לכל חבריי החברים בבית הזה לדבוק בדוגמה של הרב עובדיה, באהבת ישראל שכל כך אפיינה אותו, אהבת כל ישראל מגדול ועד קטן.

משה ארבל: חברת הכנסת תומא סלימאן, לרב עובדיה לא היה מפריע לשמוע מוזיקה ערבית.

משה ארבל: ידוע שהרב היה אוהב את לחניו של פריד אל-אטרש, והיה אפילו מלחין אותם לתוך סידור התפילה.

איימן עודה: ועבד אל-והאב.

משה ארבל: ועבד אל-והאב, ואום כולתום, והיה מנסח בנוסח התפילה את הלחנים הללו.

משה ארבל: מי ייתן ונהיה ראויים לכך, ללכת באמת בעקבותיו ולאורו באהבת ישראל.

משה ארבל: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה על דברים.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת דוד אמסלם, בבקשה.

איימן עודה: אין כמו עבד אל-והאב ואום כולתום, אין, אין.

קריאה: יש – – –

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בראשית דבריי אני רוצה למסור את תנחומיי לחברי יריב לוין על מות אימו.

דוד אמסלם: שלא תדעו צער ותנוחמו מן השמיים.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר על היושב-ראש הקבוע מיקי לוי.

דוד אמסלם: הבן אדם מתנהל כחניך תורן של לפיד – בבריונות, באלימות, כעבד נרצע.

דוד אמסלם: לא מתבייש.

דוד אמסלם: תסתכל רק מה קרה היום.

דוד אמסלם: אנחנו עוד לא מדברים, רק בנט נכנס לכאן, או לפיד – מקבל הנחיה להוציא אותנו, כאילו אנחנו ילדים קטנים.

איתן גינזבורג: – – –

דוד אמסלם: ערב של – אל תפריע לי.

איתן גינזבורג: אבל הייתי רוצה בכל זאת – – –

דוד אמסלם: אל תפריע לי, אני מבקש.

איתן גינזבורג: סליחה, אדוני, בכל הכבוד, מותר ליושב-ראש גם להתערב בנאום.

דוד אמסלם: אבל אתה מפריע לי.

איתן גינזבורג: אני יודע.

דוד אמסלם: על מה, על תוכן דבריי?

איתן גינזבורג: וזה חלק מסמכותי, ותן לי בבקשה לומר דברים.

דוד אמסלם: שמה?

איתן גינזבורג: תן לי בבקשה לומר דברים.

דוד אמסלם: נו?

איתן גינזבורג: אני אוסיף לך על הדבר הזה, אבל לפחות את הסמכות שיש אל תיקח.

דוד אמסלם: נו?

איתן גינזבורג: הייתי מציע – אני מבין את הלהט, אבל הייתי מציע, לפחות כשאתה מדבר על יושב-ראש הכנסת, חכה שהוא יהיה כאן.

איתן גינזבורג: זה מה שאני מציע לך.

איתן גינזבורג: בכבוד המקום, זה הכול.

איתן גינזבורג: אוסיף לך את השניות שגזלתי לך.

דוד אמסלם: אני אומר, בסופו של דבר, מה שהוא עושה כאן זה דבר שהורס את הכנסת.

דוד אמסלם: הוא חושב שהכנסת זה אירוע שלכם.

דוד אמסלם: הוא מתנהג כאילו הוא יושב-ראש, חניך תורן, כפי שאמרתי, של יש עתיד.

דוד אמסלם: לא מתבייש.

דוד אמסלם: עכשיו, לא איחר ללכת אחריו אלכס קושניר.

דוד אמסלם: היום באתי לוועדת הכספים, דיברנו בניחותא על הנושא של אגרת הגודש – לא עברו שלוש דקות והוא מוציא אותנו.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: ככה.

דוד אמסלם: תזכרו, אני מודיע לכם, לכל הממשלה הכישלונית הזאת: הגלגל מסתובב, ואל תתלוננו אחרי זה כשאנחנו נוציא אתכם איך שתיכנסו.

דוד אמסלם: וזה יקרה מהר, הרבה יותר מהר ממה שאתם חושבים.

דוד אמסלם: אבל רק תרשמו בפניכם את העניין הזה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לעבור לנושא אחר.

דוד אמסלם: תראה, יש איזה אירוע עכשיו שקורה בממשלה.

דוד אמסלם: נפתחת, מה שנקרא, ממשלת השטיח המעופף – כולם נוסעים לבחריין, לאמירויות.

דוד אמסלם: אני מציע, דרך אגב, שתרכזו את כל הקואליציה ותוציאו מטוס אחד, אתם לא צריכים כל אחד עם מטוס.

דוד אמסלם: השר לפיד, לפני כחודש בערך, קצת פחות, נסע למרוקו – כתבתי מכתב – במטוס פרטי שהוא חכר, ג'מבו.

דוד אמסלם: כתבתי למשרד החוץ: כמה עלתה הטיסה?

דוד אמסלם: לקח איתו 100, בערך 100 אנשים.

דוד אמסלם: אז בהתחלה המנכ"ל ענה לי שזה עלה 575,226 שקל, ואחרי עשרה ימים הוא נזכר כנראה שהוא טעה, והנסיעה עלתה 849,540 שקל.

דוד אמסלם: רבותיי, זה כסף של מונופול, זה לא כסף של הציבור.

דוד אמסלם: אין כסף לחיילים, אין כסף לקשישים – החבר'ה בממשלה לוקחים מטוסים פרטיים.

דוד אמסלם: ממתי שר – דרך אגב, אני הייתי שנתיים שר, מעולם לא נסעתי אפילו לחו"ל, וכשנסעתי זה היה על חשבוני, ובוודאי ששרים אחרים נוסעים בטיסות סדירות.

דוד אמסלם: לא, השר לפיד נוסע למוסקבה עם מטוס חכור שלו.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

דוד אמסלם: כששר הביטחון גנץ רוצה לנסוע לצרפת – מטוס.

דוד אמסלם: יש להם מנהג עכשיו: חוכרים מטוסים, כאילו הכסף של אבא שלהם.

דוד אמסלם: זאת ממשלה מופקרת, וכל זה קורה, חבר'ה, בשלושה חודשים וחצי.

איתן גינזבורג: תודה.

דוד אמסלם: מה יקרה בעוד כמה חודשים?

דוד אמסלם: מה יקרה?

דוד אמסלם: הרי כל יושב-ראש ועדה ייקח מטוס, ייקח את החבר'ה, נוסעים.

דוד אמסלם: הפקרות מוחלטת.

דוד אמסלם: שחיתות.

דוד אמסלם: אני אפילו לא יודע איזה שומר סף לא קם – לא החשב הכללי, לא מר מנדלבלוף.

דוד אמסלם: כלום.

דוד אמסלם: שום דבר.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

דוד אמסלם: לא מסתכלים, לא רואים.

דוד אמסלם: תודה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת עמיחי שיקלי – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עמיתיי חברי הכנסת וחברות הכנסת, אתמול פורסם שהמפכ"ל פועל לקדם מעצרים מינהליים בשביל לטפל בפשיעה בחברה הערבית.

איימן עודה: הבוקר הפרויקטור של הממשלה לטיפול בפשיעה, סגלוביץ', הבהיר שמעצרים מינהליים הם לא על הפרק.

איימן עודה: בין ההצהרה לבין ביטולה, עאסם סלטי, בן 28 מעילוט, נהרג מכדור תועה, חודשיים אחרי החתונה שלו.

איימן עודה: היום הייתי אצלם, ניחמתי.

איימן עודה: אבא שלו בוכה מדם ליבו, חיבקתי אותו, אבל חיי המשפחה נהרסו.

איימן עודה: לפני שבועיים המפכ"ל קרא להסמיך את השב"כ.

איימן עודה: השבוע היועץ המשפטי לממשלה הודיע שאין לשב"כ סמכות לפעול בנושאים פליליים.

איימן עודה: בין ההצהרה לבין ביטולה, חוסאם עותמאן, בן 24, נרצח בעיר שלי, בחיפה.

איימן עודה: לפני חודשיים המפכ"ל וראש הממשלה חנכו את מחוז סיף לטיפול בפשיעה בחברה הערבית והכריזו על תוכנית טיפול בפשיעה.

איימן עודה: מאז נרצחו 29 אזרחים ערבים – רצח בכל יומיים.

איימן עודה: משפחה שלמה נהרסה כל יומיים.

איימן עודה: לפני חודש, בערוץ 12, השר לביטחון הפנים אישר את הדברים של קצינים בדימוס, שהגישה במשטרה כלפי האלימות והפשיעה בחברה הערבית היא: תנו להם להרוג אחד את השני.

איימן עודה: בעיתון הארץ לפני כשבועיים, בדיוק ב-26 בספטמבר, פורסם שבכירים במשטרה אומרים שאין לאגף לסיכול הפשיעה כוחות אופרטיביים ואין שום תוכנית סדורה למאבק בפשיעה, והמפכ"ל רק מגיב על האירועים.

איימן עודה: שמעתם נכון: אנחנו משלמים בחיינו כבר 20 שנה, ועד היום למשטרה אין תוכנית לטיפול בפשיעה בחברה הערבית.

איימן עודה: אבל בחודש האחרון התבשרנו: סוף כל סוף יש תוכנית.

איימן עודה: אבל לפי התוכנית, כמה זמן צריך לעבור עד שנראה תוצאות?

איימן עודה: הינה, תראו, זוהי התוכנית החדשה של הממשלה, של ממשלת בנט.

איימן עודה: בעמ' 39 כתוב כך: אנו מעריכים כי יידרש מאמץ מתמשך של עשור לפחות להפחתת התופעות הבלתי-רצויות עד לרמה שדומה בשיעורה לחברה הכללית.

איימן עודה: צריך עוד עשר שנים, כלומר זו תוכנית לרצח 1,200 אזרחים ערבים חדשים.

איתן גינזבורג: תודה.

איימן עודה: אדוני המפכ"ל, אתה משקר במצח נחושה.

איימן עודה: המשטרה שלך שותפה לרצח של הבנים שלנו.

איתן גינזבורג: תודה.

איימן עודה: אני קורא לראש הממשלה בנט ולשר לביטחון הפנים עמר בר לב: תדרשו מהמפכ"ל שיציג תוכנית אמיתית, תוכנית אמיתית.

איימן עודה: אם לא, אז שיפנה את מקומו, ואם לא, אז אתה, בנט, ואתה, השר לביטחון הפנים, תפנו אתם את מקומכם.

איימן עודה: זה מה שצריך להיות.

איימן עודה: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת גדי יברקן – אינו נוכח; חבר הכנסת פטין מולא – אינו נוכח; חברת הכנסת גלית דיסטל – אינה נוכחת; חבר הכנסת אלי כהן – אינו נוכח; חברת הכנסת קטי שטרית – אינה נוכחת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שמחה רוטמן, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, האמת היא שמה שאנחנו מדברים עליו, הפיצול שנעשה בחוק ההסדרים, בסופו של דבר מדובר באחיזת עיניים.

שמחה רוטמן: בסופו של דבר הוגש לכנסת ישראל חוק הסדרים שלא היה מנופח ממנו, לא היה גדול ממנו.

שמחה רוטמן: הכנסת עובדת, וטוב שהיא עובדת, אבל היא עובדת בקצב ובהיקף שלא היה כדוגמתו, וזו לא מחמאה.

שמחה רוטמן: כאשר חברי הכנסת במקביל צריכים להיות גם עם החוק הנורבגי – הוספתם עוד חברי כנסת וחמש ועדות שדנות בנושאים על סדר-היום, בוערים, בחוק הסדרים שכאמור לא היה מנופח ממנו, בנושאים שאין להם שום קשר לתקציב, פשוט לא.

שמחה רוטמן: להפך, יש אפילו דברים שנכנסו לדיונים ועכשיו פוצלו, ועדיין רוצים להריץ אותם בסדר הזמנים רק כדי שיאחדו אותם אחר כך.

שמחה רוטמן: הכול באחיזת עיניים.

שמחה רוטמן: למשל פרק הכשרות, שאני לא יודע מה הוחלט לגביו, בסופו של דבר מדובר בפרק שאני לא מבין מי הרשה בכלל להכניס אותו מלכתחילה.

שמחה רוטמן: כתוב בו במפורש שאין לו השלכות כלכליות.

שמחה רוטמן: אומר השר: אין לו עלות כלכלית – עזוב שזה לא נכון – הוא לא משפיע על תקציב המדינה.

שמחה רוטמן: אין, פשוט אין, רק מה, להריץ.

שמחה רוטמן: למה?

שמחה רוטמן: אני לפחות רואה בזה איזה סימן חיובי.

שמחה רוטמן: מי שפועל כגנב בלילה, ממהר לעשות הכול בבת אחת, מהר מהר מהר, כנראה הוא חושב שאין לו הרבה זמן על הכיסא, אז לפחות אני אומר:

שמחה רוטמן: אולי גם הם מרגישים – דודי, אולי גם הם מרגישים שאין להם הרבה זמן, לכן הם מריצים הכול.

שמחה רוטמן: הם מבינים שהם חיים על זמן שאול.

שמחה רוטמן: אתה יודע, כתוב בהלכה: בן אדם ששואל, יחזיר, נכון?

שמחה רוטמן: הכול בסדר.

שמחה רוטמן: אבל השואל שלא מדעת הוא גזלן.

שמחה רוטמן: בן אדם שאומר: אני רק לוקח את זה בהשאלה, אני אחזיר אחר כך, הוא גזלן.

שמחה רוטמן: אז יש פה איזה מישהו ששאל קולות שלא מדעת.

שמחה רוטמן: הוא אמר לאנשים: אני לא אקים ממשלה כזאת, לקח להם את הכול בהשאלה.

שמחה רוטמן: הוא יודע שזה לא אצלו; הם כבר הולכים, הקולות כבר הולכים, הוא אפילו לא צריך להחזיר אותם, הקולות בורחים ממנו – גזלן, גזלן קולות, אין מילה אחרת – אז הוא ממהר כגנב בלילה להעביר הכול, כמה שיותר מהר.

שמחה רוטמן: אני אומר, הגזלה הזאת לא צריכה לעבור, היא לא צריכה להתקבל.

שמחה רוטמן: אני מתפלא על אנשים שכאשר הם היו באופוזיציה הם נתנו הסברים מלומדים למה צריך להקטין את חוק ההסדרים, למה צריך להקטין את החוק הנורבגי, ידעו להסביר הכול.

שמחה רוטמן: דברים שרואים מכאן לא רואים משם.

שמחה רוטמן: ואני רק אסיים, אדוני היושב-ראש, ואני אגיד – – –

איתן גינזבורג: כן, משפט אחרון.

שמחה רוטמן: משפט אחרון.

שמחה רוטמן: אני גיליתי היום – נאמר באחת מתוכניות הרדיו שלאנשים עם העמדות הנכונות מותר לעשות הכול.

שמחה רוטמן: אז כנראה שלאנשים עם העמדות הנכונות מותר גם להחריב את הכנסת.

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אריה דרעי – אינו נוכח; חבר הכנסת יבגני סובה – אינו נוכח; חבר הכנסת יואב גלנט – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לומר את האמת: יש לנו כאופוזיציה בעיה, בעיה אמיתית, אין לנו עם מי – או נכון יותר במה – להיאבק.

בצלאל סמוטריץ': בדרך כלל בעולם נורמלי מפלגות מתגוששות, מתווכחות, מבררות ביניהן ערכים, אידיאולוגיה, השקפת עולם, תפיסות של טוב.

בצלאל סמוטריץ': קואליציה ואופוזיציה אמורות לשקף מחלוקת בחברה על מה טוב ומה נכון למדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': איך אנחנו כאופוזיציה יכולים להתווכח עם איזה אוסף של אנשים חסרי דרך, חסרי אידיאולוגיה, חסרי השקפה או תפיסה?

בצלאל סמוטריץ': ואגב, אני אדם שיש לו הרבה מאוד הערכה לאנשים אידיאולוגיים שיש להם תפיסת עולם מובנית.

בצלאל סמוטריץ': גם אם היא הפוכה ב-180 מעלות משלי, יש שפה משותפת, יש על מה לדבר.

בצלאל סמוטריץ': הקואליציה הזאת – ואמרתי את זה כאן יותר מפעם אחת – מתעקשת כל יום להוכיח שלחבריה אין אמונות, אין דעות; יש פוזיציות.

בצלאל סמוטריץ': אני כבר לא מדבר על חברי ימינה, שמכרו את כל ערכיהם, אמונותיהם, בוחריהם, הבטחותיהם, מילותיהם, באיזה נזיד עדשים של שלטון, של מאוויים, אמביציות פוליטיות בלתי נשלטות; הם מסוגלים באותה נחישות, עם אותו אגרוף על השולחן, לומר דבר והיפוכו בתוך חודשים ספורים.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מדבר עכשיו על קואליציה שיכולה להפיל חוק טוב, של חברת הכנסת מיכל וולדיגר, שמעביר את תחום ההתמכרויות אל משרד הבריאות, משלים את הרפורמה בבריאות הנפש – מפילים את זה, ועומדים כאן ומספרים שלא צריך חוק, וזו החלטת ממשלה, ואז איזה חברת קואליציה גונבת את הצעת החוק, מילה במילה, לא מציינת אפילו שיש הצעת חוק אחרת, מעלה את זה, וזה עובר ועדת שרים, וזה יעלה כאן להצבעה ביום רביעי.

בצלאל סמוטריץ': השמאל מכר את ערכיו, הפייק ימין מכר את ערכיו, והינה, עכשיו מתברר שגם אנשים ונשים שהערכתי – היה לי ויכוח נוקב עם זרמים מסוימים בפמיניזם, בפוסט-מודרנה, קבינט שוויון מגדרי – הכול פוזיציה.

בצלאל סמוטריץ': אז אלעזר שטרן יכול להתבטא כפי שהוא מתבטא, וכמובן אחר כך לומר שהוא לא אמר את מה שהוא אמר.

בצלאל סמוטריץ': מוקלט.

בצלאל סמוטריץ': היום הסרט קולט הכול, לא צריך אפילו סרט.

קריאה: הוא לא אמר.

יסמין פרידמן: הוא לא אמר.

יסמין פרידמן: הוא לא אמר.

בצלאל סמוטריץ': הוא אמר, הוא אמר בריאיון ברדיו.

בצלאל סמוטריץ': לכו לנקות את האוזניים.

בצלאל סמוטריץ': יש לי בחדר מקלות אוזניים.

קריאות: – – –

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: לא להפריע.

איתן גינזבורג: תודה רבה על ההערה.

בצלאל סמוטריץ': זה בסדר שמפריעות, אני מבין שזה נורא מעצבן.

איתן גינזבורג: אבל אתה צריך לסיים.

בצלאל סמוטריץ': איזה, עוד לא עברו חמש דקות, מה אתה מדבר?

בצלאל סמוטריץ': גם לא שלוש.

בצלאל סמוטריץ': עוד דקה.

איתן גינזבורג: מה לעשות.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: לא דקה.

בצלאל סמוטריץ': אני ממש מסיים.

איתן גינזבורג: אנחנו ממש ביום עמוס.

בצלאל סמוטריץ': מקצרים את היום היום.

איתן גינזבורג: בגלל שמקצרים את היום, אנחנו מוגבלים בזמן.

בצלאל סמוטריץ': אז עכשיו בחדשות 13 נחשפת עוד עדות.

בצלאל סמוטריץ': אתם הרי הייתם צולבים בכיכר העיר.

בצלאל סמוטריץ': אתם הרי מייד מאמינים למתלוננת.

בצלאל סמוטריץ': אתם הרי צולבים כל אדם חוץ מאשר אם הוא במחנה שלכם ומשרת עכשיו את האינטרס הפוליטי הצר שלכם של שרידות הקואליציה והתקציב.

בצלאל סמוטריץ': לא נשים מעניינות אתכם, לא מאבק חשוב וצודק ונכון בהטרדות מיניות מעניין אתכם.

בצלאל סמוטריץ': הכול פוליטיקה והכול פוזיציה, וזה מתסכל, אדוני היושב-ראש, כי אין עם מי ובעיקר אין על מה להתווכח כשהכול הכול סיסמאות נבובות חסרות כיסוי שמשרתות אינטרסים פוליטיים, באמת.

איתן גינזבורג: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תסתכלו על עצמכם במראה, כולכם, ותתביישו מהבבואה שאתם רואים מולכם.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת סמוטריץ'.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת סטרוק – אינה נוכחת; חבר הכנסת קיש – אינו נוכח; חברת הכנסת אבקסיס – אינה נוכחת; חבר הכנסת דוד ביטן – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, הסתיימה רשימת הדוברים.

איתן גינזבורג: האם חבר הכנסת אורבך רוצה לסכם, או שאתה מוותר על הסיכום?

איתן גינזבורג: בבקשה, יושב-ראש ועדת הכנסת יסכם, ולאחר מכן נעבור להצבעה.

): חבריי חברי הכנסת, חברותיי חברות הכנסת, אדוני היושב-ראש, כפי ששמעתם פה את יושב-ראש האיחוד הלאומי, אין עם מי להתווכח, כל האמת נמצאת בצד אחד – – –

בצלאל סמוטריץ': לך, לך להופעות של אביב גפן.

בצלאל סמוטריץ': הרי אתה לא מאמין למה שאתה אומר – –

): כל האמת נמצאת – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': – – מעולם לא האמנת.

בצלאל סמוטריץ': אין לך טיפת בושה.

בצלאל סמוטריץ': תתבייש לך.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: תודה.

): את מה שהיה לך להגיד כבר אמרת.

בצלאל סמוטריץ': – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סמוטריץ', לא הפריעו לך לדבר.

בצלאל סמוטריץ': תתבייש.

בצלאל סמוטריץ': אתה יודע מה – – –

): יש רק אמת אחת.

): יש רק אמת אחת – – –

בצלאל סמוטריץ': אני יוצא כשהריקים האלה מדברים.

): זה ממש היה מרגש.

): ההצגה הזאת מרגשת כמו הצגות נוספות.

דוד אמסלם: זה לא הצגה.

דוד אמסלם: אתה הרי בושה וחרפה.

דוד אמסלם: אתה עושה חילול השם הכי גדול.

): גם ההצגות שלך מאוד מרגשות.

): אתה נעשית אחראי של הקדוש ברוך הוא בכנסת ישראל.

דוד אמסלם: אתה, אתה לא מתבייש.

דוד אמסלם: עזוב אותו.

דוד אמסלם: אתה פא-פא-פא.

): אז אני רק רוצה להגיד לך שמכבד את הכנסת – אתה לא.

דוד אמסלם: תתבייש.

דוד אמסלם: השאוויש של הנוכל.

דוד אמסלם: כל זה בשביל שתהיה חבר כנסת?

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

איתן גינזבורג: תודה, חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: אני במקומך הייתי סותם את הפה.

): משחקים פה בראש של הציבור עם טרללת של חוקים שמעלים לנו פה – –

דוד אמסלם: ציבור-שמציבור.

דוד אמסלם: אתה נוכל.

דוד אמסלם: שיקרתם את הציבור.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, די.

): – – עם פייק של דברים שעולים פה.

): האופוזיציה מעלה דברים – – –

דוד אמסלם: חוצפה.

דוד אמסלם: הגנב – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, מספיק.

איתן גינזבורג: די.

): האופוזיציה מעלה דברים ש-12 שנים לא העלו פה, והם יודעים שהם לא יעברו, והם יודעים שגם אם הם יעברו, אין מה לעשות איתם, כי זו חקיקה מלאת חורים שלא שווה כלום, רק הכותרות שוות.

): ברשותך, אני סיכמתי.

): אפשר לעבור להצבעה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת אורבך.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: ניתן לחבר הכנסת אורבך להגיע למקומו, כמובן.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה אלקטרונית.

איתן גינזבורג: בבקשה, חברים.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד הצעת ועדת הכנסת – 14

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 14, נגד – חמישה, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי המליאה החליטה לקבל את הצעת החלטת ועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: [מס' כ/873; דברי הכנסת, חוב' א', ישיבה 56; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק לעניין ועדות הכנסת (תיקוני חקיקה והוראת שעה), התשפ"ב–2021, לקריאה שנייה ושלישית.

איתן גינזבורג: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת ניר אורבך, בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה והשלישית את הצעת חוק לעניין ועדות הכנסת (תיקוני חקיקה והוראת שעה), התשפ"ב–2021, מטעם ועדת הכנסת.

): כזכור, לאחרונה הוקמו שלוש ועדות קבועות חדשות, והצעת החוק באה לתת להן סמכויות סטטוטוריות בתחומי פעילותן, בעיקר בקשר לאישור חקיקת משנה וקבלת דיווחים, וכן סמכויות המסורות בחוק ליושב-ראש הוועדה.

): הוועדות החדשות שהוקמו כהוראת שעה לכנסת הנוכחית הן ועדת ביטחון הפנים, ועדת מיזמי תשתית לאומיים מיוחדים ושירותי דת יהודיים וועדת הבריאות.

): לפי ההצעה יועברו אליהן, בהוראת שעה, סמכויות המסורות כיום לוועדת העבודה והרווחה ולוועדת הפנים והגנת הסביבה.

): באמצעות תיקון זה יוכלו הוועדות החדשות לממש את תפקידן באופן מיטבי.

): תיקון נוסף עוסק במספר המקסימלי של חברי הוועדות.

): במטרה להרחיב את הייצוג בוועדת החוץ והביטחון ובוועדת הכספים, מוצע לאפשר לוועדת הכנסת לקבוע, ברוב של שלושה רבעים מחבריה, כי בתקופת כהונתה של הכנסת שבה מתקבלת ההחלטה, מספר החברים בוועדת החוץ והביטחון לא יעלה על 19 ומספר החברים בוועדת הכספים לא יעלה על 20, וזאת במקום המספר המקסימלי של 17 שקבוע כיום בחוק.

דוד אמסלם: גם את זה אתה גונב?

): הוראות שעה שאפשרו להגדיל את מספר החברים בוועדות – –

דוד אמסלם: במשך שבועיים אתה בא ומקריא לנו.

דוד אמסלם: אולי תעשו 80 ותיקחו 70?

): – – בעיקר בוועדת החוץ והביטחון ובוועדת הכספים – –

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

): – – נחקקו גם בעבר.

דוד אמסלם: כל היום אתה עולה כאן.

): נו, באמת.

איתן גינזבורג: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

דוד אמסלם: כל שבוע.

): באמת, בפעם שעברה לא ידעת – – –

דוד אמסלם: – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, די.

דוד אמסלם: – – – מה שאלקין אומר לך?

דוד אמסלם: אין לך טיפת אחריות.

): הפעם מוצע לקבוע הוראת קבע בעניין.

דוד אמסלם: אין לך טיפת אחריות.

): לבסוף, מוצע לקבוע כי יושב-ראש הוועדה – –

דוד אמסלם: שוק מחנה יהודה עשית פה?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם.

): – – המשותפת לתקציב הביטחון יוכל להיות חבר ועדת הכספים או ועדת החוץ והביטחון, ולא רק חבר ועדת הכספים כפי שקבוע היום.

): גם בעניין זה נחקקו בעבר הוראות שעה, וכעת מוצע לקבוע כהוראת קבע כי ועדת הכנסת תהיה רשאית לבחור את יושב-ראש הוועדה המשותפת לתקציב הביטחון מקרב כל חבריה.

): להצעת החוק הוגשה רק הסתייגות אחת, של סיעת יהדות התורה.

): אני מבקש מהכנסת לדחות את ההסתייגות ולאשר את הצעת החוק בנוסח שהציעה ועדת הכנסת.

): תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אורבך.

איתן גינזבורג: להצעת החוק הוגשו הסתייגויות של סיעת יהדות התורה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת פרוש, תרצה לנמק את ההסתייגות?

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: בבקשה, עד חמש דקות.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש.

מאיר פרוש: אני בטוח שאם אני אשאל עכשיו את חברי הכנסת מהקואליציה: האם אתם מבקשים שאני ארד מהדוכן, נצביע ונלך הביתה?

מאיר פרוש: כולכם תגידו ודאי כן.

נירה שפק: ממש לא, אנחנו בוועדות.

מאיר פרוש: ממש לא? אין בעיה.

מאיר פרוש: אני בטוח כי יש לי רוב מהנוכחים מהקואליציה, כי אני רואה גם את החיוכים.

מאיר פרוש: אני רוצה רק לומר דבר אחד: אנחנו נמצאים כאן רק בגללכם.

מאיר פרוש: למה בגללכם?

מאיר פרוש: כי אתם לקחתם את מספר חברי הוועדות ובאמצעות המספר אתם מבקשים לעוות את תוצאות הבחירות.

מאיר פרוש: אם תוצאות הבחירות מדברות על כך שיש לכם 61, או 62 מול 58, אתם בחלוקת הוועדות לקחתם לכם את ההפרש, שהוא יותר גדול.

מאיר פרוש: על כן רציתם לבוא – כמובן שהליכוד, כסיעה הגדולה ביותר, היא שנפגעה מכך שהיא לא יכולה לתת לחברים שלה חברויות, אז הוספתם פה את האפשרות שבוועדת כספים אפשר להגדיל וגם בוועדת חוץ וביטחון אפשר להגדיל, והקימו עוד כמה ועדות.

דוד אמסלם: תשאל אותם איך עושים דיון עם 20 חבר'ה, תשאל אותו.

מאיר פרוש: אבל על האופציה הזאת שאתם משאירים לעצמכם, שאתם יכולים הלאה להמשיך ולעוות את תוצאות הבחירות, על זה אתם לא מוותרים.

מאיר פרוש: אני שוב שואל את מה ששאלתי בדיון הקודם: איך אתם, כמטיפי המוסר של הדור הזה – אני לא זוכר כאן בכנסת מטיפנים כאלה גדולים, שאמרו לנו מוסר על כל ההתנהלויות: כך מתנהלים?

מאיר פרוש: איפה היושר?

מאיר פרוש: איפה הצדק?

מאיר פרוש: מה לא אמרתם על הקואליציה הקודמת, והינה כאן, אתם רק קיבלתם את השלטון – את כל המנעמים, את כל התאווה, את כל מה שאפשר לקבל בשלטון אתם לוקחים, וכאילו אתם לא אמרתם שום דבר, כאילו אף פעם לא הייתם מטיפים מוסר.

מאיר פרוש: אז אנחנו היום בערב, בשעה 21:00, יושבים ודנים על חוק שהוא תוצאה מכך שהקואליציה מבקשת שתהיה לה את האפשרות לעוות את תוצאות הבחירות.

מאיר פרוש: אתם, הצופים בבית, יכולים להאמין לדבר כזה?

מאיר פרוש: אלה שטוענים שהם בעלי ניקיון כפיים, הם עם יושר, הם אנשים הגונים, חלילה וחס לא אומרים שקר, לא עושים דברים רעים, לא, הם הכי צדיקים שיש במדינה – הם שגורמים לעיוות תוצאות בחירות, לקחת את רצונו של הבוחר ולעוות אותו.

מאיר פרוש: אבל לא זה העיקר.

מאיר פרוש: האמת שאת ההסתייגות הזאת הגשתי כי אני חשבתי לתומי – כשדיברתי בוועדה אני אמרתי שבעצם יכול להיות מצב שהוועדה לא שמה לב, ואולי הייעוץ המשפטי לא שם לב, ואולי הייעוץ המקצועי לא שם לב, ויכול להיות שבאחד החוקים לא כתוב בדיוק או לא מוזכר השם של ועדת העבודה והרווחה, ואולי זה מוזכר בשם "שירותים מיוחדים" וכדומה, ואולי לא העברתם את זה לאפשרות של ועדת הבריאות.

מאיר פרוש: אז אני דיברתי על זה, והקואליציה הבינה שייתכן מאוד שיש צדק בדבריי, וזאת מהות ההסתייגות שלי.

מאיר פרוש: לגופו של דבר – ואמרתי את זה כבר כאן היום בדיון על 40 החתימות: במה בסופו של דבר ראש הממשלה בנט הצטיין?

מאיר פרוש: במה יזכרו אותו?

מאיר פרוש: אז כבר דיברו על זה כמה חודשים.

מאיר פרוש: ראש מפלגה של שישה מנדטים הפך להיות ראש ממשלה, דבר שאין לו תקדים וכנראה גם לא יהיה בעתיד.

מאיר פרוש: איך אומרים?

מאיר פרוש: הבייס שלו הוא ימין, וכנראה כל אלה שהצביעו עבורו – על כל פנים הוא ודאי שלא מתרומם בסקרים, מכיוון שרואים בו אחד שעשה את ההפך ממה שהבוחרים שלו רוצים.

מאיר פרוש: כי עם כל זה שהוא ראש ממשלה – נתניהו כשדיבר היום לא אמר את המשפט הזה – הוא לא יכול לומר לחברי הכנסת מהשמאל: אין לכם אפשרות ואין לכם רשות ללכת למוקטעה.

מאיר פרוש: אם יש מישהו שבשנים האחרונות גרם לכך שהמוקטעה זה לא מושג שצריך לדבר איתו, שהמוקטעה זה לא דבר ששווה לדבר איתו, שהמוקטעה – דבר שלא ראוי שיתייחסו אליו, יש בזה חלק גדול לנתניהו.

מאיר פרוש: הוא שהחדיר את זה בראש של כולם, במוח של כולם.

מאיר פרוש: ומה קורה תחת הנהגתו של בנט?

מאיר פרוש: הינה, המוקטעה פורחת לה, צומחת לה, מקבלת חיים חדשים.

מאיר פרוש: הסומק חוזר ללחיים.

מאיר פרוש: למה?

מאיר פרוש: כי שרים, שרים בכירים, שרים וראשי מפלגות בקואליציה של בנט, נוסעים למוקטעה.

מאיר פרוש: אז אם הייתי יודע שיש איזו הסכמה, נגיד שראש הממשלה בנט סיכם עם החליפי, עם לפיד, שהוא לא מקדם שתי מדינות והוא לא יפגע – – –

איתן גינזבורג: נא לסיים.

מאיר פרוש: למה?

מאיר פרוש: חמש דקות.

איתן גינזבורג: כן, עברו חמש דקות.

מאיר פרוש: כבר עברו חמש דקות?

איתן גינזבורג: אתה רואה.

מאיר פרוש: תן לי עוד חמש דקות.

איתן גינזבורג: הזמן טס כשנהנים.

מאיר פרוש: אז אתה כן רוצה ללכת הביתה.

מאיר פרוש: אני יורד.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת מאיר פרוש.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעות.

איתן גינזבורג: ההצבעות תהיינה על ההסתייגויות של חברי הכנסת מאיר פרוש, משה גפני, יעקב ליצמן, אורי מקלב, יעקב אשר, ישראל אייכלר ויצחק פינדרוס – קבוצת סיעת יהדות התורה.

איתן גינזבורג: ראשית, לסעיפים 1–3 אין הסתייגויות, ועל כן אנחנו מצביעים על פי נוסח הוועדה בקריאה שנייה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיפים 1–3 – 10

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: ניקח את ענבר בזק, גם היא בעד.

איתן גינזבורג: לא נוסיף אותה למניין, התוצאות יישארו כמו שהן: עשרה בעד, ארבעה נגד, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הסעיפים אושרו כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות לסעיף 4.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 5

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – חמישה, נגד – 13, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 4 כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: חבריי הכנסת, מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 4, כהצעת הוועדה – 15

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 15, נגד – שישה, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף 4 אושר כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיפים 5–22 לפי נוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, נא להצביע.

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיפים 5–22 – 15

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 15, נגד – שישה, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיפים 5–22 אושרו כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על החוק כנוסח הוועדה בקריאה השלישית.

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד החוק – 14

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 14, נגד – חמישה, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת חוק לעניין ועדות הכנסת (תיקוני חקיקה והוראת שעה), התשפ"ב–2021, עברה בקריאה השלישית, ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

איתן גינזבורג: הודעות ליושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת ניר אורבך.

איתן גינזבורג: בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום כי ועדת הבריאות תדון בהצעת חוק האנטומיה והפתולוגיה (תיקון – חובת רצף פעילות בגוף שנותן שירות לנתיחת גווייה), התשפ"א–2021, פ/2049/24, של חברי הכנסת ווליד טאהא, מנסור עבאס ומאזן גנאים לשם הכנתה לקריאה הראשונה.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הכנסת החליטה בישיבתה ביום כ"ט בסיוון התשפ"א, 9 ביוני 2021, להעביר את הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – צמצום פערים בין הפריפריה למרכז), התשפ"א–2021, פ/432/24, של חברת הכנסת יעל רון בן משה, לדיון בוועדת העבודה והרווחה.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת להעביר את הצעת החוק האמורה מוועדת העבודה והרווחה לדיון בוועדת הבריאות לשם הכנתה לקריאה הראשונה.

): אבקש את אישורה של הכנסת להמלצה זו.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הודעת יושב-ראש ועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: נוסיף את קולו של חבר הכנסת אורבך, שנמצא על הדוכן.

איתן גינזבורג: בעד הצעת ועדת הכנסת – 13

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 12, ובצירוף קולו של חבר הכנסת אורבך – 13 בעד, נגד – שלושה, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי מליאת הכנסת אישרה את המלצת ועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: בבקשה, הודעה נוספת.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הכנסת החליטה בישיבתה ביום ל' בתשרי התשפ"ב, 6 באוקטובר 2021, להעביר את ההצעה לסדר-היום בנושא: מאבק המטפלות והחינוך לגיל הרך, של חברי הכנסת קטי קטרין שטרית, איתמר בן גביר, ינון אזולאי ועאידה תומא סלימאן, לדיון בוועדת הכלכלה.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת להעביר את ההצעה לסדר-היום האמורה מוועדת הכלכלה לדיון בוועדה המיוחדת לזכויות הילד.

): אבקש את אישורה של הכנסת להמלצה זו.

): תודה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על המלצתה של ועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד הצעת ועדת הכנסת – 12

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 12, ואני מצרף את קולו של חבר הכנסת ניר אורבך, בעד – 13, נגד – שלושה, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הכנסת אישרה את המלצת ועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/872.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 142 – הוראת שעה) (עונש מזערי על החזקת נשק בלא רשות על פי דין), התשפ"א–2021, לקריאה ראשונה.

איתן גינזבורג: תציג את הצעת החוק חברת הכנסת שרן השכל.

איתן גינזבורג: בבקשה.

התרבות והספורט): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום שמענו כמה פעמים בנאומו של ראש האופוזיציה וחברי כנסת נוספים מהאופוזיציה על הביקורים במוקטעה וברמאללה, רק מה חבר הכנסת בנימין נתניהו וחברי הכנסת מהליכוד שכחו?

התרבות והספורט): נתניהו בעצמו הרי היה שולח את שר האוצר שלו כחלון למוקטעה על מנת לדון בשמו בכל כך הרבה נושאים כלכליים ותיאומים ביטחוניים.

התרבות והספורט): כאילו הדברים האלה ממש פורחים מזיכרונם.

התרבות והספורט): אבל לא לשם כך התכנסנו עכשיו.

התרבות והספורט): רק היה לי חשוב לשים את הדיוקים, במקום פעם אחר פעם את השקרים שאותם אנחנו שומעים.

התרבות והספורט): חבריי חברי הכנסת, עושה רושם שמעשי רצח במגזר הערבי כבר לא מפתיעים אף אחד.

התרבות והספורט): התרגלנו.

התרבות והספורט): אחת לכמה ימים אנחנו שומעים על אירוע ירי או חבלה שגבו חיי אדם:

התרבות והספורט): סכסוך חמולות שהסתיים ברצח, התנקשות ממארב מתוכנן או קטטות המוניות שמסתיימות בבית העלמין.

התרבות והספורט): הבוקר מת מפצעיו עורך דין מאום אל-פחם, גאנם ג'בארין, שנורה בערב שישי.

התרבות והספורט): זהו הנרצח האחרון לעת עתה.

התרבות והספורט): עאסם סלטי, אזרח תמים שכל חטאו היה שעמד במרפסת ביתו – רק לפני חודשיים האיש התחתן, חלם לבנות בית, להקים משפחה, וכדור שנורה במהלך קטטה בין שתי משפחות בכפר עילוט פגע בו והרג אותו בליל שבת.

התרבות והספורט): תקווה חדשה הבטיחה בבחירות האחרונות להיאבק בפשיעה במגזר הערבי.

התרבות והספורט): קידום חקיקת עונשי מינימום על החזקת נשק בלתי חוקי הוא הוכחה לציבור כי יש נבחרים שעומדים מאחורי הבטחות הבחירות שלהם והופכים אותם להסכם בינינו לבין הציבור, ואנו מקיימים אותו.

התרבות והספורט): שורת הצעדים ששר המשפטים גדעון סער קידם בשבועיים האחרונים מצמצמים פער חקיקתי שנפער במהלך שבע השנים האחרונות.

התרבות והספורט): אדוני היושב-ראש, אני יכולה לעמוד כאן ולנצל את הדקות שיש לי כדי לקונן ולהתלונן על כל מה שלא נעשה בעבר ולתת לא מעט תשובות על השאלה איך הגענו למצב שבו אנו נמצאים היום, אבל אני מעדיפה להתרכז במה שניתן לעשות ובמה שהחוק שאני מביאה לפניכם היום יכול להשיג.

התרבות והספורט): נתונים שהתפרסמו על ידי ארגון Gun Policy וגם צוטטו בעיתון ידיעות אחרונות בסוף השבוע, הראו בבירור איך באוסטרליה חלה ירידה דרסטית של 60% במקרי המוות מירי בנשק ברגע שנכנסו לתוקף הגבלות מחמירות.

התרבות והספורט): מן העבר השני, במדינות אחרות, וישראל ביניהן, נמצא מתאם מובהק בין תפוצת הנשק, ובעיקר הנשק הלא-חוקי, לבין מספר מקרי המוות מירי לכל 100,000 נפש.

התרבות והספורט): ואני מבקשת להבהיר – חברים שם, אני מבקשת קצת שקט.

התרבות והספורט): שומעים אתכם פה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת וולדיגר, זה מפריע.

איתן גינזבורג: שומעים את קולך.

איתן גינזבורג: אני שומע עד כאן, זה בטח מפריע לדוברת.

שרן השכל: אני מבקשת להבהיר: אני לא מדברת כאן על אנשים שמחזיקים אקדח פרטי כי התחביב שלהם זה ללכת לירות במטווחים, אני מדברת על כלי נשק שנגנבים מבסיסי צה"ל ומתחנות משטרה, כלי נשק מאולתרים שמייצרים בבתי מלאכה, נשק שמוברח מהרשות הפלסטינית; נשק שהמחזיקים בו הם עבריינים שמשתמשים בנשק הזה כדי להשליט טרור בנגב, בגליל ובמרכז, בכפרים, בערים ובכבישים.

שרן השכל: מטרת החוק שאני מביאה לפניכם היום היא להחזיר את ההרתעה על ידי ענישה אמיתית, שתצרוב את חומרת העבירה בתודעה ותרתיע את אותם עבריינים.

שרן השכל: החוק קובע כי עונש המינימום יהיה שנתיים, ובכך ימנע כל מיני עסקאות לעבודות שירות על שימוש בנשק.

שרן השכל: כמובן שכאשר אנחנו מחמירים את הענישה וקובעים רף מינימלי של שנה על מנת להרתיע, כך גם נחמיר פי כמה בעונש מינימום את שנות המאסר על סחר בנשק בלתי חוקי.

שרן השכל: החקיקה תיכנס לתוקף לאחר שיתבצע מבצע איסוף נשק במגזר הערבי ולאחר שנוסיף ממד של קנסות בחקיקה.

שרן השכל: חברות וחברי הכנסת, אני מבקשת מכם לשים היום את הציניות הפוליטית בצד ולא לשחק את המשחק המוכר של קואליציה ואופוזיציה.

שרן השכל: אני לא חושבת שיש מישהו בבית הזה שחושב שהחוק הזה אינו נחוץ או אינו ראוי.

שרן השכל: אני בטוחה שכל יושבי הבית הזה מכל הסיעות יסכימו איתי שמוטב היה לו היה מחוקק מזמן.

שרן השכל: אני בטוחה שכל יושבי הבית מכל הסיעות יסכימו איתי שמי היה יודע כמה כלי נשק היינו יכולים לעצור מלהגיע לידיהם של עבריינים, ומי יודע, אולי הנשק הזה שירה בעאסם סלטי היה בין כלי הנשק האלה, ואולי הכדור לא היה נורה, ועאסם אפילו לא היה יודע שהוא ניצל ממוות; הוא פשוט היה ממשיך לחיות את חייו.

שרן השכל: תודה רבה לכם.

שרן השכל: אני קוראת לכולכם להצביע בעד החוק.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת שרן השכל.

מנסור עבאס: אנחנו נפתח את רשימת הדוברים; אחר כך נסגור אותה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה ארבל – אינו נוכח; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; חבר הכנסת שלמה קרעי – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מנסור עבאס: אנחנו סוגרים את רשימת הדוברים.

מנסור עבאס: שלש דקות, אדוני.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, כעורך דין, אדוני שר המשפטים, תמיד התנגדתי לעונשי מינימום, מכיוון שסברתי שהענישה היא פרטנית, אדוני יושב-ראש ועדת החוקה, וצריך לשפוט כל נאשם לפי נסיבותיו ונסיבות כל מקרה ומקרה.

אוסאמה סעדי: אפילו בחקיקה, בספרי החוקים, מספר החוקים שיש בהם עונשי מינימום, אדוני היושב-ראש, הוא מצומצם ביותר, ורק מספר מעט של חוקים, המחוקק מצא לנכון לקבוע בהם עונשי מינימום.

אוסאמה סעדי: התיקון בחוק העונשין נותן הבניית שיקול הדעת המשפטי והבניית הענישה, מתחם הענישה, אבל במקרה הספציפי הזה, אדוני שר המשפטים – וכבוד היושב-ראש זוכר שהיינו בפגישה לפני כמה חודשים אצל היועץ המשפטי לממשלה ועם צמרת הפרקליטות.

אוסאמה סעדי: אנחנו ביקשנו ואפילו פנינו, אדוני שר המשפטים, לנשיאת בית המשט העליון, ואמרנו: במקרים הספציפיים האלה, במקרים המיוחדים האלה, אנחנו מבקשים – וזו הייתה הבקשה שלנו – להגדיר את העבירות האלה כמכת מדינה.

אוסאמה סעדי: לא יעלה על הדעת שמדינת ישראל, אדוני שר המשפטים, בעבירות של גנבת רכב, בפסק דין גנימאת, ובעבירות של זריקת אבנים באינתיפאדה הראשונה, מדינת ישראל ובתי המשפט והמערכת הגדירו את העבירות האלה כמכת מדינה, ובהתאם לכך רמת העונשים עלתה, ובעבירות שמסכנות חיי אדם, שגובות חיי אדם – ושרן, את דיברת על עאסם סלטי.

אוסאמה סעדי: הבחור הוא בן יחיד למשפחה שלו, התחתן רק לפני חודשיים, והוא נהרג מכדור תועה.

אוסאמה סעדי: מה זה כדור תועה?

אוסאמה סעדי: מלא אצלנו נשקים.

אוסאמה סעדי: היום, עכשיו, בשעות אלה, מובא לקבורה עו"ד גאנם ג'בארין מאום אל-פחם, אדוני סגן השר, הפרויקטור.

אוסאמה סעדי: אנחנו כך הזמן זועקים וצועקים: תאספו את הנשק הזה שהורג אותנו.

אוסאמה סעדי: אנחנו בעד חקיקה שמחמירה בעונשים.

אוסאמה סעדי: אנחנו אלה שמבקשים ופונים: תחמירו את הענישה בגין העבירות האלה של החזקת נשק, פרוטקשן, שוק אפור.

אוסאמה סעדי: אנחנו אלה שתומכים.

אוסאמה סעדי: לכן, במקרה הזה, למרות שאנחנו עקרונית מתנגדים לענישת מינימום, במקרים האלה של החזקת נשק ופרוטקשן ושוק אפור, שהורגים את הילדים שלנו, את האחים שלנו, את הבנים שלנו – אנחנו תומכים.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יואב בן צור – אינו נוכח; חברת הכנסת קרן ברק.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אופיר כץ, בבקשה.

אופיר כץ: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, גברתי השרה, חברי הכנסת, ביומיים האחרונים קיבלנו כרטיסים בשורה הראשונה למופע הצביעות הגדול בישראל – מופע צביעות נשות השמאל.

אופיר כץ: זה מופע שיש בו הדרן שלא נגמר.

אופיר כץ: פעם אחר פעם נשות השמאל מוכיחות: נמחה ונצעק ונזעק, אך ורק אם זה מתאים לפוזיציה.

אופיר כץ: זכינו לכמה הצצות מהמופע בתקופה האחרונה: בשתיקה על האונס הנורא בדרום תל אביב, בשתיקה על המיצגים האלימים, המזעזעים, נגד אשת ראש הממשלה לשעבר הגב' נתניהו ובשתיקות בכל מה שלא תואם את עמדותיהן.

אופיר כץ: אבל ביומיים האחרונים הגענו לשובר הקופות – התראיינה חברת הכנסת לשעבר קולט אביטל וחשפה: הנשיא לשעבר פרס הטריד אותה מינית.

אופיר כץ: היינו מצפים מנשות השמאל, שחורתות על דגלן, ובצדק, את המלחמה בהטרדות המיניות, שוויון המגדרי, לפרוץ בזעם ולרתוח, אבל קיבלנו תגובות אחרות.

אופיר כץ: התראיינה חברת הכנסת של מרצ מיכל רוזין ונשאלה אם לאור ההחרמה הקבועה של אירועי הזיכרון לגנדי, תחרים גם את אירועי הזיכרון של שמעון פרס.

אופיר כץ: תשובתה: לא נחרים את זכרו של שמעון פרס.

אופיר כץ: בוודאי שאנחנו לוקחים את זה בשקלול של כל מה שהוא עשה.

אופיר כץ: איך אפשר לשכוח את מה שהוא עשה לטובת המדינה ואת עמדותיו הנכונות?

אופיר כץ: אתם מבינים?

אופיר כץ: זה לא שייך אם הוא הטריד מינית או לא הטריד מינית.

אופיר כץ: מה שחשוב זה עמדותיו הנכונות.

אופיר כץ: מרב מיכאלי, שזעמה גם היא ואמרה על גנדי: קריאת אתר הנצחה על שמו היא בבחינת יריקה בפרצופן של אותן נשים שבהן פגע לכאורה, ומסר של סובלנות מצד הממשלה להטרדה מינית – ועכשיו: דום שתיקה, שום גינוי.

גלעד קריב: פשוט לא נכון.

גלעד קריב: זה פשוט לא נכון.

אופיר כץ: תמר זנדברג, שהגישה הצעת חוק לביטול האירוע לזכרו של גנדי – לדבריה, מורשת של תקיפות מיניות שלא ראוי לרומם ולהזכיר – איפה הצעת החוק עכשיו על שמעון פרס?

אופיר כץ: ואתמול עלה השר אלעזר שטרן להתראיין ואמר שכראש אכ"א, תלונות אנונימיות על הטרדה מינית נגרסו.

אופיר כץ: ושוב, היינו מצפים מנשות השמאל להפוך את השולחנות, לדרוש את פיטוריו, לגנות ולכעוס.

אופיר כץ: אבל בפועל – תגובות מכילות, עדינות.

אופיר כץ: נכנסו בו בשניים וחצי קמ"ש על במפר ליד בית ספר.

אופיר כץ: מרב מיכאלי: אדם כמוהו, שיודע מה החשיבות של שוויון לנשים; מיכל רוזין: אז שטרן התנצל והבהיר: פליטת פה אומללה.

אופיר כץ: אתן פשוט מבישות, צבועות, מדברות מפוזיציה ונלחמות אך ורק כאשר זה מגיע מהצד השני.

אופיר כץ: פשוט מבחיל.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אופיר כץ.

מנסור עבאס: חבר הכנסת איתמר בן גביר.

איתמר בן גביר: יושב-ראש הישיבה, אדוני השר, גברתי השרה, יש מקום אחד במדינת ישראל שבו יהודים מופלים לרעה בצורה הכי קשה והכי חמורה; יש מקום אחד שבו מתנהגים כלפי יהודים בגזענות; יש מקום אחד שהייתי מצפה מכם, חברי הקואליציה, שמדברים כל הזמן נגד אפליה ונגד פגיעה במיעוטים, לבוא ולהגיד: עד כאן.

איתמר בן גביר: זה כמובן הר הבית, המקום הקדוש ביותר לעם ישראל, המקום שאליו כל יהודי מתפלל ושאליו כל יהודי מבקש, מאמין, מייחל לבניית בית המקדש.

איתמר בן גביר: יהודים מופלים בהר הבית.

איתמר בן גביר: יש שעות מסוימות מאוד שהם יכולים להיכנס.

איתמר בן גביר: רוב חלקי היום הכניסה ליהודים סגורה.

איתמר בן גביר: יהודים מופלים בהר הבית.

איתמר בן גביר: כשיהודים עולים, הם נבדקים על ידי מגנומטר, ולעומת זאת, בכל השערים האחרים שערבים עולים ונכנסים אין בדיקות.

איתמר בן גביר: הגשתי עתירה לבית המשפט העליון, אמרתי: הלו, זו גזענות, מה קורה כאן?

איתמר בן גביר: היעלה על הדעת שבמערת המכפלה, נניח, היה בא המפקד הצבאי ואומר: ערבים נבדקים ויהודים לא?

איתמר בן גביר: בית המשפט העליון עם פיג'מות היה יוצא ומוציא צווים.

איתמר בן גביר: אז השופטים זזו באי-נוחות, אבל אישרו את האפליה, אישרו את הגזענות, אישרו את הפגיעה.

איתמר בן גביר: אבל בימים האחרונים נפל דבר בהר הבית.

איתמר בן גביר: לא מספיק הגזענות, לא מספיק האפליה – מדיניות המשטרה הייתה לאפשר בשנים האחרונות תפילת לחש של יהודים.

איתמר בן גביר: הינה פתאום נכנס שר חדש למשרד לביטחון הפנים, פיל בחנות חרסינה, פיל בחנות חרסינה; אם הוא יבעיר את המזרח התיכון, תאשימו רק אותו.

איתמר בן גביר: הבן אדם בא עם מדיניות שלפיה ליהודים אסור להתפלל גם תפילת לחש בהר הבית.

איתמר בן גביר: אני אומר לכם, חבריי חברי הכנסת, אני מעריך – אני לא יודע, אבל אני כן שומע את השטח, כן מרחרח, ואני אומר דבר פשוט: אני מעריך שאם משטרת ישראל תנסה לקיים את המדיניות האומללה הזאת של השר לביטחון הפנים, אז יעלו יהודים עם דגלים ועם תפילין ויסתובבו בהר הבית ויתפללו תפילה גלויה.

איתמר בן גביר: אל תתנהלו כמו פיל בחנות חרסינה.

איתמר בן גביר: אל תבעירו את המזרח התיכון.

מנסור עבאס: כן, תודה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אמיר אוחנה; חברת הכנסת מירי מרים רגב; חבר הכנסת אחמד טיבי; חבר הכנסת אוריאל בוסו; חבר הכנסת יצחק פינדרוס; חבר הכנסת עופר כסיף; חבר הכנסת יריב לוין; חבר הכנסת משה גפני; חבר הכנסת מאיר פרוש; חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

עופר כסיף: – – –

מנסור עבאס: אוקיי, אז בבקשה, עופר.

עופר כסיף: תודה.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חשוב מאוד לבלום את הפצת הנשק ברחובות, אבל כדי לעצור את הפשיעה המשתוללת חייבים לעשות צעד מאוד דרסטי שדורש הרבה אומץ – לטפל אחת ולתמיד בארגוני הפשיעה.

עופר כסיף: משל ילידי אמריקאי מספר על הדרך שבה היו צדים זאבים: הצייד היה לוקח סכין, תוקע אותה בגוש קרח שעליו מעט דם ומחכה.

עופר כסיף: הזאב היה מגיע ומתחיל ללקק את גוש הקרח בתאוותנות, בלי לשים לב שהוא בעצם פוצע והורג את עצמו.

עופר כסיף: כך נהגו ממשלות ישראל באזרחי ישראל הפלסטינים.

עופר כסיף: מתוך מטרה לדכא ולחסל את קיומם הפוליטי, הלאומי והתרבותי, הן עשו הכול כדי לפרק את יסודות החברה הפלסטינית והפקירו את חבריה, אזרחי המדינה, לחסדי משפחות הפשע.

עופר כסיף: כשהבנקים לא מספקים אשראי, ארגוני הפשע יספקו.

עופר כסיף: כשמתעלמים מאיומים ופגיעה בראשי רשויות מקומיות ערביות, משפחות הפשע יחגגו.

עופר כסיף: וכן, אם מדינת ישראל לא תספק לצעירים דרך לשרוד, יהיו כאלה שיפנו לפשע כמפלט אחרון, בלי תמיד להבין שהם הורגים את עצמם ואת החברה שלהם.

עופר כסיף: אנחנו חייבים לזכור שהצעירים האלה אינם האויב; הם צריכים שיקום וחיים נורמליים, בתי ספר טובים ובטוחים, תשתיות מתפקדות, דיור ותעסוקה הולמים.

עופר כסיף: האויב הוא משפחות הפשע והמדיניות שבנתה אותן, לא הצעירים ההולכים אחריהן שולל.

עופר כסיף: אסור שהדם הנשפך ישמש כצידוק להכנסת עוד כלים לדיכוי האזרחים בכלל והערבים בפרט.

עופר כסיף: לא נסכים שבעיה אזרחית, קשה ככל שתהיה, תטופל בכלים צבאיים או רודניים דוגמת מעצרים מינהליים.

עופר כסיף: לא נאפשר את החזרת המשטר הצבאי על האזרחים הפלסטינים.

עופר כסיף: יש לוודא שהחוק הראוי הקובע עונש מאסר מינימום לעבירות נשק בלתי חוקי לא יהפוך לכלי נוסף בדיכוי האזרחים הערבים.

עופר כסיף: כולנו זוכרים את המקרים בירושלים המזרחית הכבושה, בעיסאוויה ובשועפאט, שבהם שתלו שוטרים כלי נשק בבתיהם של תושבים פלסטינים לטובת צילומי הסדרה "מחוז ירושלים" ונפטרו ללא כל עונש.

עופר כסיף: אני תובע מהממשלה לדאוג לאלתר למנגנונים ממשיים שימנעו חזרתם של מצבים כאלה.

עופר כסיף: חברי הכנסת, המשטרה יודעת איך לטפל במשפחות הפשע.

עופר כסיף: היא עשתה זאת היטב עם משפחות הפשע היהודיות, בלי שב"כ, בלי מעצר מינהלי, ובלי – במירכאות – "לחץ פיזי מתון".

עופר כסיף: הגיע הזמן להפסיק את האפליה ולטפל גם במשפחות הפשע הערביות בכלים הראויים – בנחישות ובתקיפות, ללא פגיעה בקורבנות עצמם ובלי להפר כללים בסיסיים של דמוקרטיה והליך הוגן.

עופר כסיף: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת עופר כסיף.

מנסור עבאס: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, חבריי השרים, חבריי חברי הכנסת, תראו, הצעת החוק הזו כשלעצמה היא הצעה טובה ובמקומה, למרות – אני אומר בסוגריים קטנים – שעל סוגיית עונשי מינימום, בכלל בעולם הקרימינולוגיה, יש דיון מאוד משמעותי, אם בסוף נזקם לא עולה על תועלתם בשל האפקט המצנן שמרתיע שופטים מלהרשיע – כששופט יודע שאם הוא מרשיע, הוא חייב עונש מינימום, הפתרון שלו הרבה פעמים יהיה פשוט לא להרשיע, ולכן יש נסיבות מיוחדות שמאפשרות לסטות מזה.

בצלאל סמוטריץ': אבל לא על זה אני רוצה לדבר, מכיוון שאני חושש שגם בסוגיה הזאת – אני שמח שסגן השר נמצא כאן – הממשלה הזאת מחפשת את המטבע מתחת לפנס, מכיוון שההגדרה והיעד העליון הוא המאבק בפשיעה בחברה הערבית.

בצלאל סמוטריץ': אבל כל עוד אתם תמשיכו לטמון את הראש בחול כמו בת יענה ולנתק את אותה הפשיעה, שאכן פוגעת הרבה מאוד בחברה הערבית פנימה, מהקונפליקט הלאומני – ואני בורר את מילותיי בעדינות – שבתוכו חיה החברה הערבית, או חלקים הולכים וגדלים בחברה הערבית במדינת ישראל חיים, אין לכם שום סיכוי למגר את הפשיעה.

בצלאל סמוטריץ': מכיוון שכשלא מגדירים נכון את הבעיה, כנראה שהפתרונות שתופרים הם פתרונות לא נכונים.

בצלאל סמוטריץ': וכשחברה שלמה מתחנכת לכפור בלגיטימציה – – –

איימן עודה: סמוטריץ' – – – שחור, זה אתה – – –

בצלאל סמוטריץ': לא רע שאתה תקשיב – – –

איימן עודה: – – –

בצלאל סמוטריץ': לא רע שאתה תקשיב, מכיוון שאתה מגדולי הלאומנים הקיצוניים – –

עופר כסיף: תראו מי שמדבר.

עופר כסיף: תראה מי מדבר, תומך של תורת גזע.

עופר כסיף: אתה תומך של תורת גזע.

קריאות: – – –

בצלאל סמוטריץ': – – תומכי הטרור והאלימות – – –

עופר כסיף: אתה תומך של תורת גזע.

בצלאל סמוטריץ': אתה הרי כופר בזכותה של מדינת ישראל להתנהל כמדינה יהודית ודמוקרטית.

עופר כסיף: אנשים כמוך – – – אתה צריך להתבייש – – –

בצלאל סמוטריץ': אתה תומך בגרועים שבאויביה, החפצים בהשמדתה.

בצלאל סמוטריץ': אתה וחבריך – אגב, גם במפלגתו של מי שמנהל עכשיו את הישיבה, שקצת עוטף את עצמו במתק שפתיים – אתם מחנכים את החברה שלכם כבר שנים לשלול את זכות קיומה של מדינת ישראל.

עופר כסיף: בינתיים האנשים האלה שאתה מדבר עליהם מטפלים בחולים ולא שמענו – – – אתה תתבייש לך.

עופר כסיף: אתה והזבל הזה שכאן, אתם שניכם, ברקוביץ' קרא לך בשם האמיתי – – –

איתמר בן גביר: – – –

בצלאל סמוטריץ': ומי ששולל את זכות קיומה של המדינה, לא יכול לחנך את ילדיו ואת אנשי ביתו לציות לחוקיה.

עופר כסיף: אני גאה בזה – – –

בצלאל סמוטריץ': עופר כסיף, הרי כשאתה פותח את הפה שלך – – –

מנסור עבאס: חבר הכנסת עופר כסיף, חבר הכנסת איתמר בן גביר, בבקשה, בואו ניתן – – –

קריאות: – – –

עופר כסיף: חתיכת מחבל אתה – – –

איתמר בן גביר: אתה מחבל – – –

מנסור עבאס: חבר הכנסת בן גביר, בבקשה, אתה יכול לשבת או לצאת.

איימן עודה: – – –

מנסור עבאס: חבר הכנסת איימן עודה, תנו לו להשלים, בבקשה.

מנסור עבאס: תנו לו להשלים.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת עופר כסיף, כשאתה פותח את פיך – – –

איתמר בן גביר: – – –

מנסור עבאס: בסדר, אתה יכול לצאת בינתיים.

איתמר בן גביר: – – – האחים המוסלמים – – –

בצלאל סמוטריץ': כשאתה פותח את פיך מפיק המרגליות אתה עושה לי את העבודה, עם הסגנון המכוער של השיח שלך.

עופר כסיף: אתה תומך תורת גזע – – –

מנסור עבאס: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה.

עופר כסיף: – – – זה מה שמתאים לך – – –

מנסור עבאס: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה.

קריאות: – – –

עופר כסיף: – – – זה מה שאתה – – –

איתמר בן גביר: בריון אלים.

עופר כסיף: – – – החבר שלך, לך אליו.

איתמר בן גביר: אני לא מבין, האחים המוסלמים לא מרשים להוציא אותו?

איתמר בן גביר: מה קרה?

מנסור עבאס: בדרך כלל אני מעדיף לא להוציא חברי כנסת מהאולם – – –

איתמר בן גביר: במיוחד אם הם תומכי טרור.

בצלאל סמוטריץ': בטח לא אם הם ח"כים ערבים שמפריעים לח"כ ימני לדבר.

איתמר בן גביר: אם הם תומכי טרור, הוא לא מוציא אותם מהאולם.

מנסור עבאס: חבריך בימין יודעים איך אני מנהל את המליאה.

מנסור עבאס: אוקיי.

בצלאל סמוטריץ': עוד דקה, ברשותך.

בצלאל סמוטריץ': חברים, אפשר לטמון את הראש בחול כמו בת יענה עד מחר בבוקר, אבל כשהמנטליות היא של שלילת קיומה של המדינה, אי-אפשר לחנך לציות לחוקיה, מכיוון שאם אין מקור סמכות, אין לגיטימציה לסמכות, ואז אין דין ואין דיין, ויש חוקים פנימיים, ויש משטרה פרטית – כן, שלך, אדוני היושב בראש – ויש סולחות, כמובן.

בצלאל סמוטריץ': הכול מנוהל באיזו אוטונומיה, באיזו מדינה בתוך מדינה.

בצלאל סמוטריץ': ואז כשהמדינה כבר רוצה להיכנס ומקימה תחנות משטרה, אז שורפים אותן ומציתים את הניידות והופכים אותן, מפעילים אלימות על משטרה שמבקשת לאכוף את החוק.

בצלאל סמוטריץ': עד שאתם, איימן עודה, לא תוקעו על ידי החברה שלכם ועל ידי החברה הישראלית – –

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': – – ולא תקום מנהיגות ערבית שרוצה להיות חלק ממדינת ישראל – –

מנסור עבאס: כמה?

מנסור עבאס: כמה?

מנסור עבאס: זהו, נגמר העניין.

בצלאל סמוטריץ': – – כמדינה יהודית, הפשיעה לא תמוגר, אדוני סגן השר סגלוביץ'.

בצלאל סמוטריץ': וזה נכון, מי שמשלם את המחיר ביום-יום זו החברה הערבית, וזה מחיר קשה וכואב.

מנסור עבאס: תודה לך.

בצלאל סמוטריץ': ראינו בשומר החומות את הפרומו של הקדימון, של קצת ממה שזה עלול להיות כשזה חלילה מופנה כלפינו.

מנסור עבאס: תודה לך, חבר הכנסת סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': זה עלול, חס וחלילה, חס וחלילה, לפגוש אותנו במקומות הרבה הרבה יותר מסוכנים.

מנסור עבאס: תודה לך.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

בצלאל סמוטריץ': אז חברת הכנסת שרן השכל, תרימו טיפה את הפנס ואל תחפשו את המטבע רק ממוקד מתחת.

בצלאל סמוטריץ': תזהו נכון את הבעיה.

מנסור עבאס: אוקיי, תודה לך.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

מנסור עבאס: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, לפעמים אני יושב במליאה ושואל: אם במדינת ישראל יעבור באמת חוק נגד הסתה וגזענות, מה יעשו רוב חברי הכנסת שנמצאים פה במליאה?

סמי אבו שחאדה: איך הם יגיעו לפה?

סמי אבו שחאדה: איך הם ידברו?

סמי אבו שחאדה: מה יהיה להם להגיד?

סמי אבו שחאדה: דברים כמו – סמוטריץ' ובן גביר.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה להגיד משהו טוב דווקא על התקציב, אדוני היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: היום דיברנו על התקציב, כל מיני ביקורות, ואני רוצה להגיד עליו משהו טוב בעיניי שנמצא בתקציב, שזה כל מה שנוגע לבריאות הנפש.

סמי אבו שחאדה: ההחלטה הזאת להסיר את הכפפה בכל מה שנוגע לבריאות הנפש ולהתחיל לעבוד על הנושא הזה של בריאות הנפש היא מאוד חשובה.

סמי אבו שחאדה: לדעתי בריאות הנפש לא פחות חשובה מבריאות הגוף – –

מיכל מרים וולדיגר: ממש כך.

סמי אבו שחאדה: – – וזה נושא שכדאי מאוד להשקיע בו, ויש לי המלצה.

סמי אבו שחאדה: ראיתי שראש הממשלה סובל מהכחשה רצינית.

סמי אבו שחאדה: הוא יצא לאו"ם ובנאום שלו באו"ם הוא החליט להיות באיזשהו state of denial, הכחשה, ולזה יש טיפול.

סמי אבו שחאדה: ואם כבר משקיעים בבריאות הנפש, אני חושב שיש לנו פה study case מאוד טוב.

מיכל מרים וולדיגר: אל תעליב את פגועי הנפש.

סמי אבו שחאדה: בן אדם שחי בהכחשה מוחלטת מזה שיש כיבוש ושהוא שולט על מיליוני בני אדם והוא פשוט חי במצב הזה של ההכחשה.

סמי אבו שחאדה: אז אם כבר מקדמים את התקציב הזה של בריאות הנפש, ויש פה ראש ממשלה שהוא חייב טיפול, כי המצב הפסיכולוגי שלו לא מסוכן רק לו, זה מסוכן למיליוני בני אדם, אני חושב שאם כבר אז כדאי להשקיע חלק מהתקציב בראש הממשלה ולהתחיל בטיפולי הכחשה.

סמי אבו שחאדה: תודה, אדוני.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ינון אזולאי; חבר הכנסת פטין מולא; חבר הכנסת דוד אמסלם; חבר הכנסת דסטה גדי יברקן.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שמחה רוטמן, בבקשה.

מנסור עבאס: אני אתן לך חצי דקה על חשבון אבו שחאדה.

שמחה רוטמן: או-אה, אני לא בטוח שמותר לי לדבר בזמן הזה.

שמחה רוטמן: אני אבדוק בהנהלת האופוזיציה.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה, האמת היא שהיום הבנתי למה אני כל הזמן קורא לך ראש הממשלה.

שמחה רוטמן: אני רואה שגם אתה התבלבלת בשאלה מי ראש הממשלה, זה לא רק אני.

מנסור עבאס: לא, לא, זה היה בכוונה, כדי להזכיר לו שכאשר היה ראש ממשלה, הוא ידע לנהל משא ומתן עם – – –

שמחה רוטמן: בכל מקרה, אני מאחל שפליטת הפה שלך תהפוך להיות גם מציאות.

שמחה רוטמן: בכל מקרה – – –

קריאה: – – –

שמחה רוטמן: מה אכפת לך?

שמחה רוטמן: מה אכפת לך?

שמחה רוטמן: כמעט הצלחתי להעביר את זה.

שמחה רוטמן: זהו, אין קיזוזים.

יואב קיש: קטנוניות – – –

שמחה רוטמן: אין קיזוזים, אין קיזוזים.

שמחה רוטמן: דבר ראשון, בקשר לגופה של הצעת החוק, אני מאוד מאוד בעד הגבלת שיקול הדעת השיפוטי ושמי שאמור לקבוע את מדרג הענישה, את עונש המינימום – כמובן את עונש המקסימום אנחנו גם קובעים – זה צריך להיות המחוקק.

שמחה רוטמן: אני חושב שזה דבר נכון, ואני חושב שבוודאי ובוודאי ההצעה של חברת הכנסת שרן השכל, שמדברת כאן על משהו שהוא בהחלט בגדר מכת מדינה – הנשק הבלתי-חוקי, מספר האנשים שמתים ממנו בכל שנה – הם כמובן מתים ממי שאוחז בנשק, אבל התוצאה של הדברים הללו חמורה ביותר.

שמחה רוטמן: בייחוד עם המעבר שלי לעיר לוד, אני מברך על כך עוד יותר.

שמחה רוטמן: הבעיה היא שאנחנו עובדים על עצמנו.

שמחה רוטמן: הבעיה היא שאנחנו עובדים על עצמנו.

שמחה רוטמן: גם אם החוק הזה עכשיו היה עובר בטרומית ובשלוש קריאות והכול בסדר, אנחנו עובדים על עצמנו.

שמחה רוטמן: בסופו של דבר, בזמנו הכנסת חוקקה את חוק הבניית שיקול הדעת בענישה – שיקול הדעת בענישה לא הובנה; בתי המשפט עדיין עושים כרצונם, מתעלמים לחלוטין מחומרת העבירה.

שמחה רוטמן: אנחנו שומעים – שמענו בשבוע שעבר בוועדה לביטחון פנים על מקרים מזעזעים שהתרחשו כאשר בתי המשפט נתנו – הפרקליטות מלכתחילה ביקשה עונש קל, ובית המשפט נתן עונש קל.

שמחה רוטמן: בסופו של דבר, אם אנחנו קובעים עכשיו עונשי מינימום, המוטיבציה – אם השופט היושב בדין, המוטיבציה שלו היא להקל בעונש, אם המוטיבציה של הפרקליטות היא להגיע להסדר טיעון, אז זה מה שיקרה.

שמחה רוטמן: הם יוציאו את הסעיף הזה מהעבירה – הרי מרבית התיקים בכל מקרה נגמרים בהסדר טיעון – ויגידו: תודה בסעיף עבירה אחר, ובזה תם הטקס.

שמחה רוטמן: וגם אם הבן אדם ינסה ויהיה לו את מזלו או את יומו בבית המשפט, והוא ינהל את התיק, ואז בשלב מסוים של התיק הוא יראה את הכיוון, תמיד יבוא מישהו בפרקליטות, יציע לו את עסקת הטיעון כדי לחסוך את הזמן, כדי לחסוך את הטיעונים, כדי לחסוך את הערעורים, ימירו את סעיף האשמה בסעיף אחר, ימצאו משהו אחר, ובסופו של דבר הסעיף הזה יהפוך לאות מתה.

שמחה רוטמן: ולכן אנחנו צריכים לתת מענה לסוגיה שהיא הרבה הרבה הרבה יותר עמוקה.

שמחה רוטמן: אני בעד הכיוון הזה, אבל הסוגיה היא באמת הרבה יותר עמוקה – הסוגיה היא איך אנחנו כמחוקקים יודעים שהמסר שלנו יועבר לשופטי בתי המשפט השונים, על כלל ערכאותיהם.

שמחה רוטמן: אנחנו יודעים שלבית המשפט העליון יש לנו בעיה בלהעביר מסרים, הם ככל הנראה לא מקבלים אותם כמו שצריך, אבל גם בערכאות הנמוכות – איך המסרים עוברים ואיך בסופו של דבר אנחנו לא מחוקקים חוקים שקובעים עבירות מאוד מאוד מאוד חמורות, עונשים מאוד מאוד מאוד חמורים, ובסופו של דבר העבריינים צוחקים עלינו, על בתי המשפט, על הפרקליטות ועל המשטרה בעיניים.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת שמחה רוטמן.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ישראל אייכלר; חבר הכנסת יואב גלנט.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אבי מעוז, בבקשה.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבר הכנסת אופיר כץ אמר דברים דומים, ואני חושב שהדברים חשובים ואני אחזור עליהם, אם כי מההיבט האישי שלי.

אבי מעוז: השר אלעזר שטרן אמר השבוע כי בתור ראש אכ"א הוא גרס תלונות אנונימיות על הטרדות מיניות שהגיעו אליו.

קריאה: הוא לא אמר את זה.

אבי מעוז: ומה היו תגובות הנאורים?

אבי מעוז: הממשלה היושבת פה לפנינו, יש שם הרבה נאורים ונאורות.

אבי מעוז: מרב מיכאלי, אני מצטט: כוונותיו טובות, אבל אמירותיו הן לא פוליטיקלי קורקט; ניצן הורוביץ: מה שאמר שטרן הוא פסול; מיכל רוזין: פליטת פה אומללה.

אבי מעוז: מה שקרוי, זוהי מחאה רכה ביותר.

אבי מעוז: אגב, זו אותה חברת כנסת מיכל רוזין שאמרה ביחס לתלונות החדשות על הנשיא שמעון פרס, זיכרונו לברכה, שלא נחרים את זכרו של שמעון פרס כי אי-אפשר לשכוח את מה שהוא עשה לטובת המדינה ואת עמדותיו הנכונות.

אבי מעוז: אז כמה מסכן הנשיא לשעבר קצב, שלא היו לו העמדות הנכונות.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, ביום השבעת הכנסת התקיימה בחוץ הפגנה נגד בחירתי לכנסת בגלל – אני מצטט: שיח של שנאה והסתה נגד נשים.

אבי מעוז: בין השאר, מי הפגין שם?

אבי מעוז: אותן נשים פרובוקטיביות שקרויות נשות הכותל, דירקטוריות מובילות שינוי, בת קול, נעמת, אני אישה, רוח נשית, וכמובן שדולת הנשים בישראל.

אבי מעוז: כאשר אמרתי בריאיון את האמירה הפשוטה כל כך, שאני לא מקבל את זה שגבר יכול להיות אישה, פרצו כל הארגונים במתקפה פראית: שוביניסט, פנאט, מיזוגן ועוד שלל כינויים.

אבי מעוז: אפילו כרכו את דבריי עם רצח שירה בנקי, זיכרונה לברכה.

אבי מעוז: אז אדוני היושב-ראש, אני רוצה לשאול: מה יותר מיזוגיניה ושנאת נשים – האם להביע עמדה שלא מיושרת עם אג'נדות פרוגרסיביות קיצוניות, או לגרוס תלונות על הטרדה מינית?

מנסור עבאס: כן.

אבי מעוז: ככה זה כשאין לנו את העמדות הנכונות.

אבי מעוז: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אבי מעוז.

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד ביטן; חבר הכנסת יעקב ליצמן; חבר הכנסת אורי מקלב; חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי; חברת הכנסת רות וסרמן לנדה; חברת הכנסת מאי גולן; חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן; חבר הכנסת ווליד טאהא; חברת הכנסת מירב בן ארי; חבר הכנסת משה אבוטבול; חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק; חבר הכנסת אלכס קושניר; חבר הכנסת יעקב אשר; חבר הכנסת איימן עודה; חבר הכנסת חיים ביטון.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אופיר סופר.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אתה יודע, אני שמעתי את חברי חבר הכנסת רוטמן מדבר, ואמרתי: בעצם מה הממשלה הזאת רוצה לעשות בזה שהיא מחוקקת את החוק הזה?

אופיר סופר: היא באמת רוצה להילחם בכל הנשק שמפוזר בכל הכפרים הערביים, בכל האוכלוסייה הערבית?

אופיר סופר: אתה מאמין לזה, אדוני היושב-ראש?

אופיר סופר: הממשלה הזאת עסוקה כל היום – קוראים לזה בצבא "לוחמה אלקטרונית" – מפזרת תחושה שהיא עושה דבר אחד, והיא בעצם עושה הפוך.

אופיר סופר: אצלנו קוראים לזה "הקול קול יעקב והידיים ידי עשיו" – הקול קול נפתלי בנט והידיים ידי יאיר לפיד, שהוא כבר עמוק באמצע תהליך מדיני; הקול קול בנט, שהוא – גם זה לא כזה מותג, אבל נגיד – ימינה, והידיים ידי ניצן הורוביץ, שהולך ורץ לאבו מאזן במוקטעה.

אופיר סופר: הכול הצגה אחת גדולה.

אופיר סופר: הוא יכול להזניח את כל ההתיישבות ביו"ש ולספר לנו שהוא מקים שני יישובים ברמת הגולן.

אופיר סופר: וזה מטריד.

אופיר סופר: למה זה מטריד?

אופיר סופר: כי הכול קמפיין, ממשלת קמפיין בנט.

אופיר סופר: פשוט קמפיין בנט, זאת הממשלה הזאת.

אופיר סופר: עמד פה היום ראש הממשלה לשעבר נתניהו והסביר לכולנו עד כמה התפקיד הזה חשוב ועד כמה באמת על הכיסא הזה לא יושב ראש ממשלה.

אופיר סופר: אני אומר לך ואני אומר לכם, חבריי חברי הכנסת, לנהל את מדינת ישראל זו לא בדיחה.

אופיר סופר: סגן השר סגלוביץ', זו לא בדיחה.

אופיר סופר: וכל היום עסוקים פה בלייצר קמפיין – ההוא מייצר את הקמפיין שלו וזה את הקמפיין שלו.

אופיר סופר: מספרים לנו שמקימים את היישוב באביתר, ואנחנו רואים שלא קורה עם זה כלום; מספרים לנו שאין כבר קורונה, אבל יש מעל 1,500 מתים.

אופיר סופר: הצגה אחת גדולה.

אופיר סופר: והאמת היא שיש לנו אתגרים רציניים – יש לנו אתגרים רציניים בביטחון, יש לנו אתגרים מדיניים רציניים ויש לנו אתגרים רציניים בביטחון הפנים.

אופיר סופר: אז לקחת את החוק הזה ולספר לנו שזה הפתרון – אני מזמן כבר הייתי מגייס איזושהי חטיבת חי"ר, מסב אותה למשטרה, SOS.

אופיר סופר: הרי מה, כל שבוע זה עוד שלושה-ארבעה הרוגים במגזר הערבי, לא?

אופיר סופר: תקן אותי.

מנסור עבאס: כן.

אופיר סופר: אז עד שתיכנס התוכנית, ועוד תוכנית ועוד תוכנית, ואנחנו יודעים כולנו שעוד שנייה אחת זה גולש לאינתיפאדה שלישית, אנשים יושבים ויורים ברהט כאילו כלום לא קרה.

אופיר סופר: אז מספרים לנו שמטפלים בזה.

אופיר סופר: הם בינתיים מושכים את הזמן בממשלה, מושכים ומושכים ושום דבר אחר לא קורה.

אופיר סופר: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אופיר סופר.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אלינה ברדץ' יאלוב; חבר הכנסת מוסי רז.

מנסור עבאס: מיכל וולדיגר, בבקשה.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד יושב-ראש הכנסת, חבריי הנכבדים, היום בבוקר הוגשה עתירה לבית המשפט.

מיכל מרים וולדיגר: העותרים הם עמותת צדק לילדים, עמותה שמטפלת בילדים ובהורים שלהם שנפגעו בהתעללות בגנים, בבתי הספר, ואינם זוכים לטיפול פסיכולוגי המגיע להם על פי חוק במקומות הטיפול השונים – בבתי החולים, בקופות החולים.

מיכל מרים וולדיגר: יחד איתם עותרים גם פסיכולוגים ועובדים סוציאליים, שרואים את הציבור הנזקק שאינו זוכה למענה ולא יכולים לעשות מאומה.

מיכל מרים וולדיגר: מי שמייצג אותם זה עורך הדין ופסיכולוג קליני בשם מרק מוספיר.

מיכל מרים וולדיגר: העביר לי את העתירה, קראתי אותה – לבכות.

מיכל מרים וולדיגר: אתמול חגגנו – ציינו את יום בריאות הנפש הבין-לאומי, שמצוין במעל 100 מדינות ברחבי העולם.

מיכל מרים וולדיגר: גם במדינת ישראל.

מיכל מרים וולדיגר: כרגע אין חוק – בעזרת השם יהיה – אבל הכנסת נעתרה לבקשתי, ומחר בבוקר – לא רק בבוקר אלא בכלל מחר, לאורך כל היום נציין את יום בריאות הנפש.

מיכל מרים וולדיגר: זה מתחיל בוועדות השונות; גם במליאה יהיה דיון סיעתי, ותוך כדי גם יהיה כנס שלי, שארגנתי, וגם תערוכה של בני משפחה תהיה פה.

מיכל מרים וולדיגר: אז אני מזמינה את כולכם להשתתף ביום הזה ולקחת בו חלק, כי בעיניי, כל אחד מכם שישתתף ביום וייקח חלק, בעצם בידיו מסיר סטיגמה שהורגת.

מיכל מרים וולדיגר: אז זה דבר חשוב ביותר.

מיכל מרים וולדיגר: אני חייבת לומר בהזדמנות זו שהרפורמה בבריאות הנפש שנכנסה לתוקף לפני חמש שנים וקצת היא מצוינת.

מיכל מרים וולדיגר: היא מצוינת על הנייר.

מיכל מרים וולדיגר: היא מדברת על שינוי מבני, על העברת הטיפול לקופות החולים ולקהילה; היא מדברת על העברת האחריות הביטוחית.

מיכל מרים וולדיגר: היא מצוינת על הנייר.

מיכל מרים וולדיגר: לדבר זה טוב, אבל לא מספיק.

מיכל מרים וולדיגר: בפועל היא קטסטרופה: פחות מחמישית מהנזקקים לטיפול נפשי בקופות החולים מקבלים אותו, וגם אז, כשהם מקבלים אותו, ההמתנה לאינטייק – עוד לפני טיפול, רק לאינטייק, למפגש ראשוני – היא חצי שנה במקרה הטוב עד שנה במקרה הפחות-טוב.

מיכל מרים וולדיגר: והטיפול עצמו, כדי לטפל בבן אדם שזקוק עכשיו לטיפול – את הטיפול הוא יקבל אחרי שנה וחצי עד שנתיים.

מיכל מרים וולדיגר: כן, זה קורה במדינה שלנו, כשדיברו על רפורמה בבריאות הנפש.

מיכל מרים וולדיגר: זו פשוט שערורייה.

מיכל מרים וולדיגר: אני עצמי התעסקתי, עוד לפני שהייתי חברת כנסת, התעסקתי עם משהו קטן בבריאות הנפש, שמדבר על טיוטת חוזר מנכ"ל של משרד הבריאות לקביעת סטנדרטים לזמני המתנה לטיפול.

מיכל מרים וולדיגר: חיכיתי, חיכיתי, ואני עדיין מחכה.

מיכל מרים וולדיגר: שר הבריאות ומנכ"לו נמנעים מלהוציא את החוזר הזה למרות שהוא כבר מוכן למעלה מחצי שנה.

מיכל מרים וולדיגר: אני רואה שזמני תם אז אני אנסה לקצר.

מיכל מרים וולדיגר: הרפורמה הזאת כושלת, ויחד איתה נפגעים למעלה מ-150,000 מתמודדי נפש כרוניים, בני המשפחות שלהם, ועוד לא דיברתי על מאות ואלפים של אזרחים שרק נזקקים לסיוע קצר – להתגבר על פיטורים, על משבר זוגי או סתם איזה עלבון שהם חטפו או קורונה כזאת או אחרת.

מיכל מרים וולדיגר: לכן אני מבקשת מהממשלה שלנו – קראתי את התקציב.

מיכל מרים וולדיגר: לצערי הרב הוא לא חברתי, הוא לא משקיע בבריאות הנפש.

מיכל מרים וולדיגר: הגדילה שקיימת היא גדילה טבעית כי האוכלוסייה גדלה.

מיכל מרים וולדיגר: אין שום כסף לרפורמות, אין שום כסף לדברים חדשים, ואני חושבת שכן הגיע הזמן שנעשה פה שינוי, כי אתם ממשלת שינוי – אז תעשו אותו.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יעקב מרגי; חברת הכנסת קטי קטרין שטרית.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יואב קיש.

יואב קיש: היושב-ראש, השרים, חברות וחברי הכנסת, לגבי החוק, אני בהחלט מאמין שזה יכול להיות כלי נוסף בשביל להילחם באמת בפשיעה, ואני בסך הכול תומך בהצעת החוק.

יואב קיש: רציתי לדבר על משהו אחר – רציתי לדבר על שקרים.

יואב קיש: אמר פה נפתלי בנט שאם חוזרים על שקר הרבה פעמים הוא לא הופך לאמת.

יואב קיש: מי כמוהו יודע את זה.

יואב קיש: אבל לי מפריע שקר אחד שנעשה לחיילי צה"ל, שקר שהיה הבטחה מאוד ברורה של שר האוצר ליברמן – לא לפני הבחירות, אחרי הבחירות, כשר האוצר.

יואב קיש: הוא אמר: אנחנו נעלה את שכר חיילי החובה.

יואב קיש: עכשיו אני שמח, כמו הרבה מחבריי פה, להיות שותף למהלך הזה, שהיה בכנסת העשרים.

יואב קיש: העלינו את שכר החיילים ב-50%, בממשלת נתניהו עם כחלון.

יואב קיש: הגיעה הממשלה הזו – תקציב, הרבה כספים להרבה מקומות, אבל את חיילי החובה שכחתם.

יואב קיש: אני מודה שמבחינת שר האוצר ליברמן אני די איבדתי תקווה, אבל לא ניסיתי שרים אחרים.

יואב קיש: אני רואה שבמליאה יש את שר המשפטים גדעון סער, שרת הכלכלה אורנה ברביבאי, ואני יודע שלשניכם חיילי צה"ל יקרים.

יואב קיש: לא מדובר בסכומים מטורפים ולא מדובר באירוע שאי-אפשר להכיל.

יואב קיש: אני, כאופוזיציה, יש לי שתי אפשרויות: האחת, להמשיך לבוא ולתקוף ולהזכיר את הנקודה הזו כל הזמן – אתם הבטחתם, צריך לעשות את זה – ואת זה אני עושה; השנייה, אני באמת מתכוון לנסות להצליח באירוע הזה.

יואב קיש: זאת אומרת, אני לא בא ואומר עכשיו: בואו נקנטר, לא עשיתם ולא עשיתם.

יואב קיש: בואו תמצאו תקציב.

יואב קיש: להעלות ב-50% את שכר החיילים זה סדר גודל של 700 מיליון שקלים.

יואב קיש: בסדר, בואו לא נתחיל עם זה אם זה גדול מדי, אבל אפשר למצוא תקציב של 100–200 מיליון שקלים, לתת קריאת כיוון.

יואב קיש: אמר ליברמן שבתקציב הבא הוא יעלה את שכר החיילים.

יואב קיש: אני לא יודע אם להאמין לו, הוא אמר את זה גם על התקציב הזה.

יואב קיש: יעלה, לא יעלה – אין לי מושג, אבל עכשיו, בואו נסמן עכשיו לחיילים – הינה גם סגן השר סגלוביץ', אני בטוח שאתה רוצה לעשות את זה.

יואב קיש: מתוך ה-400 מיליארד – עוד פעם, לא איכנס לפופוליזם הזול של איפה חילקתם ומה חילקתם, שם בצד.

יואב קיש: חילקתם למי שרציתם.

יואב קיש: למה שכחתם את חיילי החובה?

יואב קיש: יש איזה קמפיין עכשיו ברשת: 1.40 שקל לשעה.

יואב קיש: למה שכחתם את חיילי החובה?

יואב קיש: והבטחתם להם.

יואב קיש: אז הבטחתם גם דברים אחרים – עצמאים – עזוב, שם הכול בצד.

יואב קיש: לפחות המטרה הזו – 200 מיליון שקלים, צעד ראשון, רק ללוחמים, ב-50%.

יואב קיש: אפשר לעשות מהלך שיסמן ויוציא אתכם מהברוך הזה – ואני מסיים.

יואב קיש: זה ברוך רע, זו פגיעה באמון של חלשים.

יואב קיש: כן, הם חלשים, כי הם באים ועושים שירות ולא מקבלים כסף.

יואב קיש: הם נשאו עיניים לישראל ביתנו ולליברמן ולשרי הממשלה הזו, ואתם עד לנקודת הזמן הזו רק אכזבתם אותם.

יואב קיש: אני מאוד מקווה שתעשו איזה שינוי.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יואב קיש.

מנסור עבאס: חברת הכנסת נירה שפק; חבר הכנסת ישראל כץ; חבר הכנסת יבגני סובה; חבר הכנסת מאזן גנאים; חברת הכנסת גילה גמליאל; חבר הכנסת רון כץ; חבר הכנסת שרון רופא אופיר; חבר הכנסת אלי כהן; חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – מוותרת; חבר הכנסת אריה דרעי; חבר הכנסת עמיחי שיקלי; חבר הכנסת אופיר אקוניס.

מנסור עבאס: סגן השר יואב סגלוביץ', בבקשה.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, החוק הזה הוא חוק טוב.

יואב סגלוביץ': הוא חוק שהסתובב בכנסות הקודמות.

יואב סגלוביץ': גם חברי שר המשפטים חבר הכנסת גדעון סער הגיש אותו בכנסת הקודמת.

גדעון סער: זה החוק שאני הגשתי גם בכנסת הזאת.

יואב סגלוביץ': אני יודע, אני יודע.

גדעון סער: לא רק בכנסת הקודמת – בכנסת הזאת ובכנסת הקודמת.

גדעון סער: אחרי שהתמניתי לממשלה, המשיכה אותו יושבת-ראש הסיעה שרן השכל.

יואב סגלוביץ': הקדמת את מה שרציתי לומר.

איימן עודה: גם אני הגשתי אותו.

יואב סגלוביץ': נכון.

יואב סגלוביץ': אני אתן את כל הרשימה.

יואב סגלוביץ': אבל אני מתחיל ואומר: הוא חוק טוב, והוא עוד יהיה טוב יותר כאשר יתווספו לו קנסות בוועדת החוקה, כשיהיה הדיון בוועדת החוקה.

יואב סגלוביץ': אני רציתי לנצל את ההזדמנות שיש לי לתת איזה רקע קצת יותר רחב.

יואב סגלוביץ': ממשלת ישראל – –

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד ביטן.

יואב סגלוביץ': – – קיבלה החלטה לממש דברים שהסתובבו פה, באולם הזה, במקומות אחרים, בממשלות קודמות, ולעשות, וזאת סנונית ראשונה.

יואב סגלוביץ': זה נכון – מישהו זרק פה – ב-3 בחודש הייתה החלטה של צוות שרים שמינה אותי לפרויקטור לנושא של הפשיעה בחברה הערבית, וכחלק מהעניין הזה קמים וקמו כמה צוותי עבודה שעובדים כבר עכשיו.

יואב סגלוביץ': לא צוות במובן של "נעשה משהו, נספר את זה בכנסת הבאה עוד שנה, עוד שנתיים", אלא בתוך חצי שנה צריכים להגיע לקבלת החלטות בשורת נושאים כבדים.

יואב סגלוביץ': ראש הממשלה עומד בראש ועדת השרים הזו עם שרים נוספים, ובהם שר המשפטים, ומה שמוצג פה היום זו סנונית ראשונה של חבילת חקיקה.

יואב סגלוביץ': כדי שלא תופתעו בהמשך הדרך ושלא יהיה פה "זה לא קורה וזה לא קורה", אז אני אגיד לכם מה הפרומו: יהיה תיקון לחוק שדן בסחיטת דמי חסות; נמצא בעבודה.

יואב סגלוביץ': אני בצוות עבודה מול עמית מררי, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, וברגע שזה יבשיל ויעבור זה יגיע לשר המשפטים, והוא ישים אותו ראשון בסדר העדיפויות בוועדת השרים לחקיקה.

יואב סגלוביץ': כך עובדת ממשלה שמחליטה לעשות.

יואב סגלוביץ': זה – על סחיטת דמי החסות.

יואב סגלוביץ': אותו דבר יהיה גם בחברות השמירה – שינוי בחוק.

יואב סגלוביץ': החוק הזה יאפשר למעשה למי שעוסק בשמירה והוא לא מורשה – זאת תהיה עבירה פלילית שהיא גם עבירת מקור לפי חוק איסור הלבנת הון.

יואב סגלוביץ': כמו כן, יהיה שינוי בסעיף 23(ג) לחוק סדר הדין הפלילי, שמי שמחזיק נשק בידו, תהיה עילה נפרדת למעצר עד תום ההליכים, גם בנשק וגם בסחיטת דמי חסות, וגם יגיע לבית הזה עונש מינימום בסחיטת דמי חסות.

יואב סגלוביץ': כל חבילת החקיקה הזאת תתמוך במאבק הנחוש של הממשלה הזאת, של כל גופי האכיפה, שיתרכזו יחדיו על מנת לעשות שינוי.

יואב סגלוביץ': בראש צוות שהולך לעסוק בשוק האפור ובשוק השחור – דיברו על זה הרבה מאוד פעמים – יעמוד לא אחר ממנכ"ל משרד האוצר רם בלינקוב.

יואב סגלוביץ': בנושא המכרזים, שדובר עליו רבות ונכתב עליו רבות, יעמוד מנכ"ל משרד הפנים, ויהיה שינוי במכרזים ברשויות המקומיות.

יואב סגלוביץ': יהיה.

יואב סגלוביץ': רשות המיסים תתגייס והמשטרה תתגייס, וכן, יהיה פה שינוי בדרך שבה מטופלת הפשיעה בחברה הערבית.

יואב סגלוביץ': כן, זו עבודה קשה; כן, זו חובה שלנו – זו חובת המדינה לאזרחיה לשמור עליהם, על כולם.

יואב סגלוביץ': בתקופה האחרונה ובשנים האחרונות שכחנו – שכחה הממשלה הקודמת מה תפקידה, ואנחנו נחזיר את תפקידה של ממשלה כמו שצריכה להיות ממשלה.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, סגן השר יואב סגלוביץ'.

מנסור עבאס: יסכם את הדיון השר גדעון סער, שר המשפטים.

מנסור עבאס: בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, האלימות והפשיעה, בדגש על הפשיעה המאורגנת במגזר הערבי, אינה בעיה רק של אזרחי ישראל הערבים.

גדעון סער: הם אלה שסובלים ממנה בצורה הקשה ביותר, אבל היא בעיה של החברה הישראלית, היא בעיה של מדינת ישראל, ואנחנו נחושים לחולל שינוי בנושא הזה, ששנים טואטא מתחת לשטיח.

גדעון סער: ואני רוצה להגיד את זה בצורה הברורה ביותר: זה נושא שהוזנח, נושא שהופקר, והופקרו גם אזרחי ישראל.

גדעון סער: זאת האמת.

גדעון סער: אני אומר את זה גם כמי שמעל הדוכן הזה הביא את זה בתקופת הממשלה הקודמת, והדברים כבר זעקו.

גדעון סער: ומי שראה את המציאות הבין את ההכרח לחוקק חוק כזה, ועדיין, לצערי, באמת באטימות, לצערי שר המשפטים אבי ניסנקורן לא נתן להעביר את ההצעה אפילו בקריאה הטרומית.

אופיר כץ: אחת מני רבות.

גדעון סער: נחוקק, ואני מבטיח לכם, אני אוביל את החקיקה.

גדעון סער: אני כבר מביא בשבוע הבא, ביום ראשון, לישיבת ועדת שרים לחקיקה הרחבת סמכויות המשטרה לגבי צו חיפוש כאשר יש חשד, במקרים של פשע חמור, להעלמת ראיות.

גדעון סער: זה יבוא ביום ראשון הקרוב לוועדת שרים לחקיקה.

גדעון סער: אני מביא בשבוע הבא לוועדת החוקה, חוק ומשפט את הצו שמרחיב את סמכויות בתי המשפט הכלכליים, כדי שיוכלו לטפל בצורה יותר יעילה גם בתיקים שהם תיקי מס מורכבים, בתיקים שהם תיקי הלבנת הון מורכבים, שלוקח הרבה מאוד זמן לנהל את התיקים האלה, והם חלק מאוד משמעותי מהמאבק באותם ארגוני פשיעה – לא רק בדברים האלה, אבל כן, זה ישפיע באופן משמעותי גם על ההתמודדות עם התופעות הללו.

גדעון סער: כל נושא וכל תיקון חקיקה שנדרש שנוגע למאבק בפשיעה בכלל ובפשיעה במגזר הערבי, יקבל עדיפות עליונה בוועדת השרים לחקיקה.

גדעון סער: וגם פה יש מחויבות – אני אומר את זה גם בשם יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט – לקדם את הנושאים האלה בכל הכוח.

גדעון סער: הצעת החוק הזאת הייתה במקור הצעה שלי.

גדעון סער: היום מובילה אותה במרץ יושבת-ראש סיעת תקווה חדשה חברת הכנסת שרן השכל, ואני רוצה להודות לה על ההתמדה והמאמצים.

גדעון סער: חבר הכנסת אוסאמה סעדי צדק: נכון שעונשי מינימום הם החריג, אבל יש יוצא מהכלל, ויוצא מהכלל זה אותם מקרים של מכת מדינה, שאתה רואה – ואני נתתי דוגמאות, ואני לא אחזור, בפעמים הקודמות שהופעתי בנושא הזה במליאה, של ענישה בעבודות שירות או בדרכים אחרות על עבירות נשק, שהיא לא מרתיעה והיא גם לא מגשימה את אותה פסיקה של בית המשפט העליון שאמרה שהדרך צריכה להיות עונשי מאסר בפועל בעבירות הללו.

גדעון סער: הצעת החוק הזאת היא חלק מהמצע שלנו, של תקווה חדשה.

גדעון סער: היא גם הצעת החוק הפרטית הראשונה שהעברנו בקריאה טרומית בכנסת הזאת.

גדעון סער: יהיה צריך לקראת הקריאה השנייה והשלישית לעשות שני דברים, כפי שאמרה חברת הכנסת השכל: להוסיף את ממד הקנסות; להחמיר באופן פרופורציונלי בעבירת הסחר בכלי נשק.

גדעון סער: כמו שהעונש המרבי הוא שונה בהחזקה, אז כמובן שעבירת הסחר היא עבירה הרבה יותר חמורה, וזה צריך לקבל ביטוי בנוסח הסופי שיגובש בוועדה.

גדעון סער: הבטחנו שנעשה את זה, ואנחנו נעשה את זה.

גדעון סער: זה כמובן רק ממד אחד.

גדעון סער: אני גם רוצה לומר ביושר: השורשים מאוד עמוקים.

גדעון סער: זה מאבק מאוד ארוך שידרוש הרבה מאוד נחישות.

גדעון סער: אני תמכתי בישיבת צוות השרים במינוי של סגן השר סגלוביץ'.

גדעון סער: אני מאמין בתרומתו, ביכולת לעשות שינוי, אבל צריך להגיד לאזרחי ישראל בצורה ברורה וגם לאזרחים במגזר הערבי: אנחנו נעשה כל מה שצריך, אנחנו מחויבים, אנחנו לא נחסוך במאמצים, אנחנו לא נחסוך במשאבים, אבל אתם מכירים את הסיטואציה, ואתם יודעים שזה יהיה מאבק ארוך וקשה, ואנחנו רק מבטיחים לא להרים ידיים עד למיגור התופעה.

מנסור עבאס: תודה, כבוד השר גדעון סער.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 142 – הוראת שעה) (עונש מזערי על החזקת נשק בלא רשות על פי דין), התשפ"א–2021, בקריאה הראשונה.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 26

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 26 חברי כנסת בעד, אפס מתנגדים ואפס נמנעים.

מנסור עבאס: אני קובע שהצעת החוק חוק העונשין (תיקון מס' 142 – הוראת שעה) עברה בקריאה ראשונה ועוברת להמשך דיון לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מנסור עבאס: [מס' מ/1449; דברי הכנסת, חוב' א', ישיבה 56; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום – הצעת חוק שחרור על תנאי ממאסר (תיקון מס' 17 – הוראת שעה) (תיקון), התשפ"ב–2021, לקריאה השנייה והשלישית.

מנסור עבאס: יציג יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת גלעד קריב.

חוק ומשפט): אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי וחברות כנסת נכבדים, מייד אגש להצגת הצעת החוק, ואעשה זאת בקצרה.

מיכל מרים וולדיגר: אין פה שר.

מיכל מרים וולדיגר: איפה השר?

חוק ומשפט): השרה נמצאת, השרה שקד, לא?

מיכל מרים וולדיגר: אני לא רואה אותה.

חוק ומשפט): אדוני היושב-ראש?

מיכל מרים וולדיגר: נחכה לשרה.

חוק ומשפט): בסדר גמור, הכול טוב.

קריאה: השרה מגיעה.

מיכל מרים וולדיגר: נחכה לה.

חוק ומשפט): יש סגן שר.

חוק ומשפט): זה לא תקף?

חוק ומשפט): סגן שר ישנו – סגן השר סגלוביץ' כאן.

מנסור עבאס: כן, הגיעה השרה שקד.

מנסור עבאס: בבקשה.

חוק ומשפט): טוב.

חוק ומשפט): אז אדוני היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת הנכבדים, בעוד רגע קט אציג את הצעת החוק, ואעשה זאת בקצרה, אבל גם מול מליאה ריקה ברובה יש דברים שחייבים להיאמר, גם אם הם ייאמרו בקצרה.

חוק ומשפט): אנחנו שמענו לפני שעות אחדות את ראש האופוזיציה מכנה פעם אחר פעם את הממשלה שזכתה לאמון הבית הזה בכינוי "ממשלה לא לגיטימית".

חוק ומשפט): אם בעברו של ראש האופוזיציה לא היו כבר רגעים שבהם הוא כינה ממשלות נבחרות שזכו לאמון של הבית הזה בכינוי של "ממשלה לא לגיטימית" ו"ראש ממשלה לא לגיטימי" היה ניתן לייחס לו פליטת פה, אבל ראש האופוזיציה חבר הכנסת בנימין נתניהו חוזר כאן על תרגיליו הישנים, ותרגיליו הישנים כבר הוכיחו את מסוכנותם.

חוק ומשפט): ביום שני הקרוב אנחנו מציינים את יום הזיכרון הממלכתי לרצח ראש הממשלה יצחק רבין, ואנחנו חייבים לעמוד על הדוכן הזה ולומר שניתן להטיח ביקורת בממשלה הנבחרת, וניתן לעשות זאת בתקיפות, בחריפות ובציניות.

חוק ומשפט): דבר אחד לא ניתן לסבול – שראש אופוזיציה יחזור פעם אחר פעם על הטענה שממשלה שנבחרה כאן בבית הזה וזכתה לאמון, תוצג לציבור הישראלי כממשלה לא לגיטימית.

חוק ומשפט): לאן הביטוי הזה מוביל אותנו – כולנו ראינו בשנת 1995.

חוק ומשפט): עכשיו לחוק, מה לעשות.

חוק ומשפט): בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק שחרור על תנאי ממאסר (תיקון מס׳ 17 – הוראת שעה) (תיקון), התשפ"ב–2021.

חוק ומשפט): הצעת חוק זו מבקשת להאריך בשנתיים נוספות הוראת שעה שבמסגרתה הוקמה יחידה לשחרור ממאסרים קצרים בשירות בתי הסוהר אשר הוסמכה לדון בבקשתם לשחרור על תנאי של אסירים שנשפטו לתקופות מאסר קצרות שבין שלושה חודשים לשנה.

חוק ומשפט): חוק שחרור על תנאי ממאסר מסדיר את האפשרות, בהתקיים תנאים מסוימים, לשחרר אסיר בטרם סיום תקופת מאסרו, אך לא לפני שריצה שני שלישים מתקופת המאסר, אם נמצא כי הוא ראוי לשחרור וכי שחרורו אינו מסכן את שלום הציבור.

חוק ומשפט): בשנת 2018 התקבל תיקון לחוק שהסמיך, כאמור, יחידה מינהלית בשירות בתי הסוהר לבחון את בקשותיהם לשחרור על תנאי של אסירים שנשפטו לתקופת מאסר של שלושה חודשים עד שנה; זאת, במקום נציב או נציבת שירות בתי הסוהר, שהיו מוסמכים עד אותה העת לעניין אסירים השפוטים לתקופה של עד שישה חודשים בלבד, ובמקום ועדת השחרורים, שהייתה מוסמכת לבחון את בקשותיהם של אסירים השפוטים לתקופה שעולה על שישה חודשים.

חוק ומשפט): תיקון החוק נועד לייעל את המנגנונים שהיו קיימים לעניין בחינת בקשות לשחרור על תנאי של אסירים כאמור, נוכח קשיים שונים ועיכובים בדיוני ועדות השחרורים.

חוק ומשפט): לקשיים אלו היו השלכות משמעותיות, בעיקר לעניין אסירים הנושאים תקופות מאסר קצרות, ויתרה מזו – לעניין אסירים שניכוי תקופת מעצרם לא הותירה זמן לדון בעניינם לפני המועד, כך שבקשתם לעיתים הייתה מתייתרת כליל.

חוק ומשפט): בשל כך נקבע מנגנון מינהלי ומהיר יותר לבחינת בקשות של אסירים השפוטים לתקופות קצרות כאמור.

חוק ומשפט): יצוין כי מסמכות היחידה הוחרגו מלכתחילה דיונים בעניינם של קטינים ושל אסירים המרצים מאסר בשל עבירות מין או עבירות אלימות במשפחה שנגזרו עליהם מעל שישה חודשים, בשל הצורך לקבל חוות דעת מקצועיות נוספות בעניינם.

חוק ומשפט): במטרה לבחון את השלכות התיקון, הוא נקבע מלכתחילה כהוראת שעה למשך שלוש שנים, וכן נקבעה בו חובת דיווח אחת לשנה לוועדה.

חוק ומשפט): ואולם, בשל הצורך בהרחבת מסד הנתונים לגבי פעילותה של היחידה והצורך בליבון הצעות שעלו לשינויים במתכונת עבודתה בטרם תתקבל החלטה אם יש לעגן את הוראת השעה כהוראת קבע, לבטלה, לשנותה או להכניס בה תיקונים, ביקשה הממשלה להאריך את תקופת תוקפה בשנתיים נוספות.

חוק ומשפט): לנגד עיני הוועדה עמדה גם העובדה ש-18 חודשים התנהלו בצל מגפת הקורונה.

חוק ומשפט): יצוין לסיום כי בפני ועדת החוקה הוצגו נתונים על היקף עבודת היחידה שלפיהם היחידה מצליחה לדון באופן יעיל ומהיר יותר בבקשות לשחרור על תנאי של אסירים השפוטים לתקופות קצרות.

חוק ומשפט): עם זאת, בוועדת החוקה נדונו סוגיות נוספות, ובהן אם ישנן מספיק תוכניות שיקום של אסירים השפוטים לתקופות קצרות המשתחררים במנגנון זה על תנאי, הצורך במתן סיוע לאסירים שאינם דוברי עברית להגיש את הבקשה בכתב לשחרור על תנאי, המידע שמועבר לאסיר בכל השפות ויכולתו להגיב עליו ותקופת הדיון בעתירה נגד החלטות היחידה.

חוק ומשפט): בכוונת ועדת החוקה לערוך דיוני מעקב בנושא בתקופת הארכת התוקף, בתיאום ושיתוף פעולה מלא עם הוועדה לביטחון פנים.

חוק ומשפט): אני מודה לצוות הוועדה ולצוות הייעוץ המשפטי, ואני מבקש מחברי וחברות הכנסת לתמוך בהצעת חוק זו בקריאה השנייה והשלישית.

חוק ומשפט): תודה, אדוני.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת גלעד קריב.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, מכיוון שלא הוגשו הסתייגויות להצעת חוק בקריאה השנייה והשלישית, אנחנו נעבור להצבעה על הצעת החוק על פי נוסח הוועדה בקריאה השנייה.

מנסור עבאס: בעד סעיף 1 – 12

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: כן, 12 חברי כנסת בעד, אפס מתנגדים ואפס נמנעים.

מנסור עבאס: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

מנסור עבאס: ואנחנו עוברים להצבעה בקריאה השלישית על הצעת חוק שחרור על תנאי ממאסר.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד החוק – 14

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 14 חברי כנסת בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

מנסור עבאס: אני קובע שהצעת חוק שחרור על תנאי ממאסר (תיקון מס' 17 – הוראת שעה) (תיקון) (הארכת תוקף), התשפ"ב–2021, עברה בקריאה שלישית, ונכנסת לספר החוקים של מדינת ישראל.

מנסור עבאס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1444).

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 19), התשפ"א–2021, לקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: תציג את הצעת החוק השרה אילת שקד.

איילת שקד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבדת להביא לאישור המליאה בקריאה ראשונה את הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

איילת שקד: חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות קובע כעקרון יסוד כי זכויותיהם של אנשים עם מוגבלות ומחויבותה של החברה בישראל לזכויות אלה מושתתות על ההכרה בעקרון השוויון, על ההכרה בערך האדם שנברא בצלם ועל עקרון כבוד הבריות.

איילת שקד: מטרת החוק להגן על כבודו וחירותו של אדם עם מוגבלות ולעגן את זכותו להשתתפות שוויונית ופעילה בחברה בכל תחומי החיים.

איילת שקד: בהצעת חוק זו מוצעים תיקונים שישפרו את יכולת האכיפה של נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות ויחזקו את ההגנה על זכויותיהם של אנשים עם מוגבלות בתחומי החיים השונים.

איילת שקד: ראשית, התיקון כולל מתן סמכות לנציבות לתבוע בשמו של אדם עם מוגבלות שנפגעה זכותו לנגישות או לשוויון.

איילת שקד: התיקון יאפשר לאדם עם מוגבלות שהופלה או שנפגעה זכותו לנגישות לקבל ייצוג משפטי מהנציבות ללא תשלום, כולל גם בתביעות נגד רשויות המדינה.

איילת שקד: שנית, התיקון ייצור מסלול של אכיפה מינהלית נגד הפרות של הוראות חוק השוויון, אכיפה שתהיה יעילה יותר והוגנת יותר.

איילת שקד: אני מבקשת את תמיכת חברי הכנסת בהצעת החוק ואת קידומה המהיר בוועדת העבודה והרווחה לקראת קריאה שנייה ושלישית.

איילת שקד: תודה.

מנסור עבאס: תודה, השרה אילת שקד.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

מנסור עבאס: ראשון הדוברים – חבר הכנסת עופר כסיף.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

עופר כסיף: תודה רבה, אדוני.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לפני כשבוע זכה הסרט "ויהי בוקר" בפרס אופיר היוקרתי, מה שמכונה "האוסקר הישראלי".

עופר כסיף: כמיטב המסורת הקולוניאליסטית אוהבות ממשלות ישראל לנכס לעצמן לא רק משאבים לא להן אלא גם הצלחות שאינן שלהן, זכיות של אזרחים שהצליחו למרות ולא בזכות מדיניותן, וראו דוגמת זוכי האולימפיאדה.

עופר כסיף: הסרט כולו – תוכנו, מטרתו והקאסט שלו – הם בדיוק ההפך ממדיניות הכיבוש, הגזל וההרג של ישראל.

עופר כסיף: הסרט אינו מייצג את ישראל הכובשת והאלימה אלא את קורבנותיה ואת אלה העומדים באומץ וביושר נגד פשעיה – הפלסטינים אזרחי ישראל, ערביי 48', ובהם אלכס בכרי וג'ונה סולימאן, זוכי פרסי השחקן והשחקנית הראשיים הטובים ביותר, והיהודים הדמוקרטים, מתנגדי העליונות היהודית והדמוניזציה של הפלסטינים, ובהם ערן קולירין, זוכה פרסי הבמאי והתסריטאי הטובים ביותר.

עופר כסיף: המתקפות הפרועות על יוצרי הסרט ומשתתפיו על כך ש"העזו" להשמיע את קולם הביקורתי, ההומני, רק מעידות שהסרט משמש כמראה בפני חובבי העליונות היהודית והאפרטהייד, מראה שממנה משתקף פרצופם המכוער של מחוללי הכיבוש והטיהור האתני.

עופר כסיף: במקום לשנות את דרכם הנלוזה מעדיפים הפושעים לשבור את המראה שבה משתקפת בבואתם המפלצתית.

עופר כסיף: ברכות ליוצרי הסרט ומשתתפיו.

עופר כסיף: אני מאחל להם שיזכו באוסקר בשם קורבנות הקולוניאליזם הציוני ולמען אלו הנאבקים נגדו ולמען שוויון, חופש ושלום צודק.

עופר כסיף: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת עופר כסיף.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אופיר כץ.

מנסור עבאס: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

מנסור עבאס: אני נועל את רשימת הדוברים.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, חוק מאוד חשוב שמדבר על שוויון לחלק גדול מאוד מהאוכלוסייה שבמשך עשרות שנים נשכחו, אוכלוסיית האנשים עם מוגבלויות בחברה.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, הפוליטיקה הופכת להיות יותר מוסרית ברגע שהיא מנסה לעזור ולקדם את הזכויות של האנשים היותר מוחלשים בחברה, ברגע שהיא עוזרת לאנשים שיותר נזקקים לעזרה, ואנחנו פה מקדמים חוק שהוא מאוד חשוב.

סמי אבו שחאדה: לצערנו הרב, גם בנושא הזה מצב האוכלוסייה הערבית הרבה יותר קשה מהממוצע בארץ, בגלל סיבות רבות, חלק מזה זה גם נישואין בתוך המשפחה, אבל לא רק.

סמי אבו שחאדה: גם ההנגשה של בדיקות, גם המודעות וגם בכלל ההשקעה בתשתיות פגעה מאוד באוכלוסייה של אנשים עם מוגבלויות בחברה הערבית, יותר מאשר בממוצע.

סמי אבו שחאדה: החוק שאנחנו אמורים לאשר עכשיו, לפחות בקריאה הראשונה שלו, הוא מאוד חשוב, הוא מקדם את הזכויות האלה, אבל אנחנו גם צריכים לזכור שיש לנו עוד דרך ארוכה מאוד כדי להגיע לשוויון אמיתי ועמוק בחברה בין מרכיביה השונים.

סמי אבו שחאדה: אנחנו עובדים על זה גם בכמה רמות.

סמי אבו שחאדה: בעיניי, אני אסכם בשני דברים שגם אפשר לעשות.

סמי אבו שחאדה: מאוד חשוב מה שאנחנו עכשיו מנסים לעשות, וזו גישה חשובה מאוד, והיא לשפר את איכות החיים של האנשים עם מוגבלויות.

סמי אבו שחאדה: לקדם שוויון זה חלק מהדבר הזה, ושוויון הזדמנויות הוא דבר בסיסי בכלל בקידום כל שוויון בתוך חברה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו גם צריכים לחשוב על עוד צעד מאוד חשוב שיכול לעזור מאוד לאוכלוסיית האנשים עם מוגבלויות, והוא לחשוב כיצד בעתיד להוריד את שיעור לידת התינוקות עם מוגבלויות בחברה בכלל ובחברה הערבית בפרט, שלצערנו היא אולי 350% מעל הממוצע הארצי.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה לך, אדוני.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יואב בן צור; חברת הכנסת קרן ברק; חבר הכנסת שלמה קרעי; חבר הכנסת מאיר פרוש; חבר הכנסת אמיר אוחנה; חברת הכנסת רות וסרמן; חבר הכנסת אלכס קושניר; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – – –

שלמה קרעי: דילגת עליי, אדוני היושב-ראש.

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שלמה קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, עמד כאן קודם אחד שממשיך לנסות לסתום את הפיות למחנה הלאומי, כמו כל ממשלת ההונאה הזו.

שלמה קרעי: הוא אומר שאם אנחנו אומרים שהממשלה לא לגיטימית אז זה כבר הסתה לרצח.

שלמה קרעי: השתגעו לגמרי.

שלמה קרעי: לא מסוגלים להכיל ביקורת נוקבת.

שלמה קרעי: רוצים רק ליטופים.

שלמה קרעי: לא מספיק שהתקשורת מאתרגת אותם ואתה לא שומע בתקשורת לאורך כל התקופה הזאת לא על מחדלים של קורונה, ואפילו כל אלה שרוממות הפמיניזם בגרונן, וכביכול הנשים מאוד חשובות להן, אתה רואה כשהן שומעות על דברים מזעזעים, על התבטאויות קשות, פתאום כולן דממה, כולן סותמות את הפה.

שלמה קרעי: חברותיי וחבריי ולכן ולכם וכל הקשקושים האלה לא עומדים ביום פקודה.

שלמה קרעי: ביום שבו צריך תגובה אמיתית על משהו שקורה, על התבטאויות, על מעשים – דממה.

שלמה קרעי: התקשורת מאתרגת, והינה, בא האדם הכי לא לגיטימי בכנסת הזאת ועוד אומר לנו שאם אנחנו אומרים שהממשלה לא לגיטימית, זו הסתה לרצח.

שלמה קרעי: אז תתביישו לכם, סותמי הפיות בקואליציה.

שלמה קרעי: חשבת שתהיה פה לבד ואנחנו לא נבוא להגיב?

שלמה קרעי: אז הינה, בטח שאני אגיב לך.

גלעד קריב: תגיב.

שלמה קרעי: תתבייש לך.

שלמה קרעי: מה אתה מנסה לסתום פיות?

שלמה קרעי: אתה יושב-ראש ועדת החוקה של הכנסת.

שלמה קרעי: אתה מנסה לסתום פיות עכשיו?

גלעד קריב: כן.

שלמה קרעי: באיומים כאלה שנפחד לומר שהממשלה לא לגיטימית?

גלעד קריב: – – – יום אחרי מה שעשיתם פה – – –

שלמה קרעי: שנפחד לומר שהממשלה לא לגיטימית?

גלעד קריב: אתם מפחדים?

שלמה קרעי: יש כאן ראש ממשלה אחד, זה שיושב כאן, ושבעה גמדים, שבעה ראשי סיעות.

גלעד קריב: הממשלה קיבלה אמון על אפכם וחמתכם.

גלעד קריב: היא הממשלה של מדינת ישראל שזכתה פה לאמון.

שלמה קרעי: ממשלה לא לגיטימית.

גלעד קריב: אתם נכשלתם בבחירות והודחתם.

שלמה קרעי: ממשלה לא לגיטימית, הפרה אמונים, בגדה באמון הבוחרים, הלכה לקלפי, התחייבה אלף ואחת הבטחות והתחייבויות – – –

גלעד קריב: זכתה לאמון בבית הזה.

שלמה קרעי: שום אמון.

שלמה קרעי: לממשלה הזאת אין אמון העם.

גלעד קריב: זכתה לאמון.

שלמה קרעי: אתה רואה בסקרים שאין לכם אמון.

שלמה קרעי: תקווה חדשה נמחקת, ימינה שמאלה נמחקת, לא נשאר שום דבר.

שלמה קרעי: זו ממשלה בלי אמון, בלי לגיטימציה, והיא ממשלה לא לגיטימית.

שלמה קרעי: אתה לא תעלה לכאן ותגיד שאם נאמר לכם – אוי אוי אוי, אז אמרנו שאתם לא לגיטימיים, אז אתה הופך את זה להסתה לרצח?

שלמה קרעי: תתבייש לך.

שלמה קרעי: אתה יושב-ראש ועדת חוקה – – –

גלעד קריב: אני אעלה ואגיד מה שאני רוצה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת גלעד קריב.

שלמה קרעי: אתה מנסה לסתום פיות לימין.

שלמה קרעי: אתה מנסה לסתום פיות למחנה הלאומי.

שלמה קרעי: העיקר אתה עושה דיונים על חוק השוויון.

שלמה קרעי: אתה רוצה לעקור מכאן את היהודים, להפוך אותם למדינת כל אזרחיה.

שלמה קרעי: אז עכשיו אתה בא בשם מה?

שלמה קרעי: בשם מה, תגיד לי?

שלמה קרעי: בשם מה אתה סותם פיות למחנה הלאומי?

גלעד קריב: מי סתם לך את הפה?

שלמה קרעי: בשם מה אתה מספר סיפורים ואגדות?

שלמה קרעי: תתבייש לך.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שלמה, תודה.

גלעד קריב: מי סתם לך את הפה?

גלעד קריב: היחידים שמנסים לסתום פיות זה אתם לממשלה שזכתה באמון של הכנסת.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת מאיר פרוש; חבר הכנסת אמיר אוחנה; חברת הכנסת רות וסרמן לנדה; חבר הכנסת אלכס קושניר; חבר הכנסת יצחק פינדרוס; חבר הכנסת משה אבוטבול; חבר הכנסת משה גפני; חבר הכנסת אוריאל בוסו.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אבי מעוז, בבקשה.

מנסור עבאס: בואו נירגע, חברים.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו לא רואים פה מי הבא בתור.

מנסור עבאס: חברי הכנסת ינון אזולאי, אופיר כץ, יעקב מרגי.

אבי מעוז: אתה ממשיך לקרוא?

מנסור עבאס: לא, לא.

מנסור עבאס: מיכל, את בדרך.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כמובן שאנחנו תומכים בחוק, גברתי השרה.

אבי מעוז: בימים הקרובים מתוכנן להתרחש בעיר ערד, לצערי הגדול, מיזם תועבה המוני.

אבי מעוז: מדובר באירוע שנערך על ידי מי שמתחזה להיות אומן ואשר מתמחה בצילומי תועבה המוניים ברחבי העולם.

אבי מעוז: למותר לציין כי מדובר במיזם שעומד בסתירה חריפה לכבוד האדם באשר הוא, וקל וחומר לזהותה היהודית של מדינת ישראל, אשר שם את העיר ערד ואת מדינת ישראל בשורה אחת עם אלו שבליברליות הקיצונית שלהם איבדו את הבושה הבסיסית אשר קיימת במין האנושי מאז אדם הראשון ועד היום.

אבי מעוז: אדוני, האם לסדום היינו ולעמורה דמינו?

אבי מעוז: פניתי אתמול לשר התיירות, שעל פי הפרסומים משרדו שותף בתמיכה באירוע המתועב – דבר שלא נעשה מעולם על ידי משרד ממשלתי במדינת ישראל – וקראתי לו למנוע תמיכה זו ולעשות כל שביכולתו שלא יהיה כדבר הזה בפרהסיה הציבורית של מדינת ישראל.

אבי מעוז: אני רוצה לקרוא שיר שכתבה תושבת ערד, שבמקרה היא גם קרובת משפחתי: ערד אדומה אל מול ים המלח, על שפת סדום, זורם ים של דמע מלוח, כי מנסים לדבר כאן בשפת סדום.

אבי מעוז: / מגפה נוראה מאיימת להתפשטף ועירי כולה נצבעה באדום, / כי איך אפשר כך להתפשט ולחצות כל קו אדום?

אבי מעוז: / במרמה ועורמה, עם קמפיין ללא כיסוי, נטול בגדים, בוגדים בעירי, / מותירים אותה ערומה, המומה: והיכן הוא מותר האדם מן הבהמה?

אבי מעוז: / לא הקורונה צבעה את עירי באדום, כי אם הקמפיין הנתעב – סטייל סדום / עירי מסמיקה, אדומה, מתמלאת לה בושה, / היאך תתערטל היא מכל לבושה?

אבי מעוז: / וים המלח?

אבי מעוז: האוזניים תצילנה משמוע, על הקמפיין להצלתו.

אבי מעוז: ים המוות מת מבושה.

אבי מעוז: / תכריכים הוא לובש, נכלם כולו, מתבייש לא לחינם כלה, מתייבש.

אבי מעוז: / עורי עורי לבשי עוזך ציון לבשי בגדי תפארתך ירושלים עיר הקודש.

אבי מעוז: אני רוצה לפנות לגברתי השרה ולומר: זה יהיה על הראש שלכם.

אבי מעוז: אתם מאפשרים לעשות אותו, את המופע המתועב הזה, אתם מאפשרים לעשות אותו בעקבות הממשלה הנוראה שהקמתם.

אבי מעוז: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אבי מעוז.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ינון אזולאי – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק, בבקשה.

אורית סטרוק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורית סטרוק: חברתי השרה אילת שקד, אילת, חברתי השרה אילת שקד, אני אשמח שתקשיבי, כי אני רוצה לדבר אלייך.

אורית סטרוק: אני קמתי משבעה על אימי, זיכרונה לברכה, ומאז הגעתי לכנסת בחזרה ביום ראשון, אני יושבת שבעה, מוצאת את עצמי יושבת שבעה או מתאבלת על ריקי כהן.

אורית סטרוק: אתם זוכרים את ריקי כהן מחדרה?

אורית סטרוק: ריקי כהן מחדרה, של לפיד, זאת שהוא רצה להביא לה את הכסף.

אורית סטרוק: יאיר לפיד אמר וכתב והסביר שהמאמצים שלנו בנושא התקציב צריכים להתמקד בה משום שהיא זאת שמייצגת את מעמד הביניים הישראלי, היא זאת שתורמת למדינה ולכן המדינה צריכה לעבוד בשבילה וריקי כהן צריכה לגלות ולהרגיש שהמדינה מכירה לה תודה ומשקיעה בה את התקציב שלה.

אורית סטרוק: יאיר לפיד, שנכנס לפוליטיקה עם האמירה איפה הכסף, שאמר שהכסף יושב בין יצהר לאיתמר.

אורית סטרוק: אילת, את יודעת מי יושב ביצהר ואת יודעת מי יושב באיתמר.

אורית סטרוק: יאיר לפיד בא לפוליטיקה כדי לקחת את הכסף מגיבורי יצהר, ממשפחת פוגל באיתמר, מהחייל אריאל בן שטרית שנפצע ביצהר, מתושבי יצהר, שהם היישוב עם הכי הרבה תורמי כליה בארץ, ולהעביר את זה לריקי כהן מחדרה.

אורית סטרוק: אבל עכשיו מה קורה, אילת?

אורית סטרוק: את ויאיר לפיד מעבירים את הכסף של המדינה, שהוא יהיה לא בין יצהר לאיתמר; התקציב של המדינה עכשיו יהיה בין כפר קאסם לאום אל-פחם.

אורית סטרוק: זה מה שלמדתי ביומיים האחרונים בוועדת העבודה והרווחה בראשות – –

עופר כסיף: כנראה שגיאוגרפיה לא למדת.

אורית סטרוק: – – אפרת.

אורית סטרוק: למדתי שיש 50 מיליון שקל להנגשה דווקא לנכים מהמגזר הערבי.

אורית סטרוק: הסתכלתי במצגת שהציגו לנו אנשי השלטון המקומי, ולא ראיתי שהמגזר הערבי הוא עם בעיית ההנגשה הכי קשה.

אורית סטרוק: לא ראיתי.

אורית סטרוק: ראיתי שבערי הפיתוח יש בעיית הנגשה יותר קשה ובמועצות האזוריות יש בעיית הנגשה יותר קשה.

אורית סטרוק: אבל מכיוון שהיושב-ראש כאן הוא ראש הממשלה בפועל, לא יאיר לפיד ולא נפתלי בנט, אז הכסף עובר להיות – לא רק שהוא לא בין יצהר לאיתמר, הוא כבר גם לא בחדרה, הוא בין כפר קאסם עם תקיפת השוטרים לבין אום אל-פחם עם קיר ההצדעה למחבלים.

אורית סטרוק: לשם ילך הכסף של המדינה, וזה בזכות ראש הממשלה בפועל שיושב כאן לשמאלי, אילת.

אורית סטרוק: תסתכלי על הדבר הזה.

מנסור עבאס: תודה לך.

מנסור עבאס: תודה.

אורית סטרוק: ומה שלמדנו גם בוועדת העבודה וגם בוועדה של היושב-ראש ביום זה, כמו שאמרה – –

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת אורית.

אורית סטרוק: – – הגברת מאגף התקציבים, שעכשיו יתעדפו בתקציב מגזר אחד.

אורית סטרוק: זאת העדיפות הלאומית.

אורית סטרוק: העדיפות הלאומית של הממשלה שלכם – –

מנסור עבאס: תודה.

אורית סטרוק: – – היא בין כפר קאסם עם תקיפת השוטרים לאום אל-פחם – –

מנסור עבאס: תודה.

אורית סטרוק: – – עם קיר התמיכה בטרור.

מנסור עבאס: תודה.

אורית סטרוק: תתביישו.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל אייכלר; חבר הכנסת אורי מקלב; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מנסור עבאס: חברת הכנסת מיכל וולדיגר.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד היושב-ראש, חבריי הנכבדים, עמנואל כהן, אבא לילד אוטיסט בן 22, שובת רעב מול הכנסת כבר 13 ימים, ואיפה אתם?

מיכל מרים וולדיגר: איפה אתם?

מיכל מרים וולדיגר: הוא שואל אותי, ואני מניחה שאני לא היחידה שקיבלתי ממנו הודעת ווטסאפ.

מיכל מרים וולדיגר: אני הלכתי אליו.

מיכל מרים וולדיגר: ביקרתי אותו.

מיכל מרים וולדיגר: הצטרף אליו לשביתה עודד, אבא לצעירה אוטיסטית בת 23.

מיכל מרים וולדיגר: עמנואל מייצג במאבקו את כל המשפחות לבוגרים עם אוטיזם בתפקוד נמוך מעל גיל 21, שנמצאים במסגרות תעסוקה המבזות את כבוד האדם.

מיכל מרים וולדיגר: ולמה?

מיכל מרים וולדיגר: הוא כותב לי: כי משרד הרווחה אטום בנושא.

מיכל מרים וולדיגר: עד גיל 21 משרד החינוך משקיע תקציבים מרשימים בחינוך המיוחד וגם בתגמול של הצוות וגם בפעילויות החינוכיות, אבל ברגע שהם מגיעים לגיל 21, משרד הרווחה שוכח אותם ולא מתייחס לצרכים שלהם, לצרכים המיוחדים שלהם.

מיכל מרים וולדיגר: התקציבים שמשרד הרווחה נותן – בכסף הזה אי-אפשר לגייס ולשמר אנשי צוות, אי-אפשר להביא פעילויות מיוחדות, אי-אפשר לטפל במבוגרים הללו, שאין להם מה לעשות והם נידונים לחיים מנוונים לחלוטין, ואין עם מי לדבר.

מיכל מרים וולדיגר: הוא מספר לי על הבן שלו ועודד מספר לי על הבת שלו שיושבים באיזה מפעל מוגן, והם מעבירים במשך יום שלם בורג מפה לפה, מפה לפה.

מיכל מרים וולדיגר: אפילו לצאת לשירותים או לגינה, מה שהם צריכים לעשות, הם לא יכולים, כי אין אנשי צוות מספיקים שישמרו על מי שנמצא בתוך המפעל ויצאו עם האחרים.

מיכל מרים וולדיגר: וככה המדינה שלנו – בואו נעזוב רגע את האנושיות שבדבר – המדינה שלנו השקיעה מיליוני שקלים בחינוך שלהם עד גיל 21, מפתחת בהם תקווה שיש להם מה לעשות בעולם שבחוץ ונותנת להם את כל הכלים שאפשר, ובום – הם מגיעים לגיל 21 ונגמר התקציב, נגמרת ההשקעה, הם מוחזרים להורים שלהם שיצטרכו לטפל בהם, ואין להם שום דבר מה לעשות איתם.

מיכל מרים וולדיגר: מספר לי עודד על הבת שלו, שהיא לא יכולה לדבר.

מיכל מרים וולדיגר: היא לא תקשרה איתם כלום, שום דבר.

מיכל מרים וולדיגר: הם חשבו שחוץ מן האוטיזם יש לה גם פיגור, אבל בדרך נס הם הגיעו לאיזו תוכנית שלימדה אותה בקושי רב לכתוב על המחשב וכך לתקשר איתם, והיא מתקשרת איתם ואומרת להם: אני סובלת במפעל המוגן הזה.

מיכל מרים וולדיגר: תנו לי טיפה יותר, לא הרבה, טיפה יותר.

מיכל מרים וולדיגר: ולא נותנים לה.

מיכל מרים וולדיגר: אז כן, אני שוב ושוב קוראת לממשלת השינוי – יושבות איתי פה חברות טובות, אתם ממשלת שינוי; אני לא מדברת על סכומי עתק – לבוא לפתוח את הלב ולפתוח את הכיס ולתת לאוטיסטים, לחבר'ה שהם – –

מנסור עבאס: תודה.

מיכל מרים וולדיגר: – – בתפקוד נמוך, שכרגע זרוקים בחצר האחורית.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת מיכל וולדיגר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חברת הכנסת שרון רופא אופיר; חבר הכנסת חיים ביטון; חבר הכנסת ווליד טאהא.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אפרת רייטן מרום.

אפרת רייטן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אפרת רייטן: חברי וחברות כנסת נכבדים, קודם כול אני רוצה להתייחס לחברת הכנסת אורית סטרוק ולדברייך, ולומר לך באמת בכנות רבה מאוד שפשוט היה עצוב לי לשמוע את דברייך.

אפרת רייטן: אני לא כועסת, זה אפילו לא עצבן אותי, פשוט עצוב לי לשמוע איך לקחת עבודה של אנשים טובים בממשלה, לקחת עבודה של אנשים בנציבות, לקחת באמת את כל הרצון הטוב להנגיש כמה שיותר מהר את כל המקומות בארץ עבור אנשים עם מוגבלויות, עבור הילדים – לקחת והפכת את זה למשהו פוליטי פרנואידי, משהו שמנסים לעשות כאן איזשהו סיבוב על הגב – – –

קריאה: – – –

אפרת רייטן: רגע, עכשיו אני מדברת.

אפרת רייטן: הקשבתי לך קודם בשקט ולא התפרצתי.

אפרת רייטן: יש לך נטייה הרי כמובן להתפרץ לדברים – כמו בוועדה, ככה גם כאן.

אפרת רייטן: אני מבקשת ממך עכשיו להקשיב, כי הדברים שאת אמרת גם כאן וגם בוועדה כל כך חסרי שחר, כל כך חסרי בסיס וכל כך מסיתים, שאין בהם פשוט דבר וחצי דבר, ואת צריכה באמת – את צריכה להתנצל ולהתבייש בפני כל האנשים עם המוגבלויות.

אפרת רייטן: זה דבר ראשון.

אפרת רייטן: הדבר השני שאני רוצה לומר הוא שהצעת החוק הזו שהיום עולה, שעמדנו עליה באמת במלוא הכוח שלנו – גם חברת הכנסת פינטו, גם עידית סילמן, יושבת-ראש הקואליציה, גם בעזרתם האדיבה של שר המשפטים ויוראי להב, חברי הוועדה – עמדנו על כך שההצעה הזאת, התיקון שהיום עולה כאן להצבעה בקריאה ראשונה, יעלה כבר עכשיו ובמועד הזה בד בבד עם הדיונים שלנו על חוק ההסדרים, כדי שאפשר יהיה באמת לקבל, לדון בבקשה של הממשלה לפרוס מחדש את מועדי ההנגשה של המקומות הציבוריים.

אפרת רייטן: לא יעלה על הדעת שפעם אחר פעם הממשלה תבקש מאיתנו לדחות את המועדים האלה, ממש לפרוס את המועדים של ההנגשה באלפי בניינים ציבוריים, עיריות, בריאות.

אפרת רייטן: לא ייתכן שמה שאנחנו דורשים מכל העסקים הפרטיים, מדינת ישראל לא תיקח את זה על עצמה.

אפרת רייטן: ובאמת בדיון שלנו ראינו את המצב העגום, העגום מאוד מאוד, של ההנגשה ברשויות המקומיות, ראינו את המצב העגום בכל מה שקשור למרפאות, לבתי החולים.

אפרת רייטן: דווקא במקומות האלה שאליהם האנשים עם המוגבלויות והילדים צריכים להגיע, דווקא שם הממשלה והמדינה שלנו בהחלט יש לה עוד כל כך הרבה מה להשתפר.

אפרת רייטן: המסלול הזה של האכיפה המינהלית באמצעות עיצומים כספיים שיאפשרו אכיפה יעילה ומידתית – אנחנו בהחלט תומכים.

אפרת רייטן: אנחנו מבקשים כמובן שחברי הכנסת כולם יצביעו ויתמכו בהצעת החוק הזו.

אפרת רייטן: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת אפרת רייטן.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אוסאמה סעדי.

מיכל מרים וולדיגר: אז אנחנו מצביעים עניינית בעד.

אפרת רייטן: ברור שזה עניינית.

מיכל מרים וולדיגר: ברור, אבל הממשלה, הקואליציה, מצביעה נגד חוקים ענייניים.

מיכל מרים וולדיגר: זה עצוב.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כמובן שבהצעת החוק הספציפית הזאת אנחנו תומכים.

אוסאמה סעדי: גם, אפרת, אנחנו תמכנו בהנגשה.

אוסאמה סעדי: אבל אני רוצה לדבר, אדוני היושב-ראש, על שביתת הרעב של שישה אסירים, עצורים מינהליים, שחלקם כבר ממש בסכנת חיים.

אוסאמה סעדי: עכשיו קיבלנו, ואני חושב שכולכם קיבלו, הודעה שיש הידרדרות במצב הבריאותי של העצור המינהלי מוקדאד קוואסמה ושנשקפת לו סכנת חיים.

אוסאמה סעדי: ישנם שישה עצורים מינהליים ששובתים רעב במחאה על המעצר המינהלי שלהם: כאיד אל-פספוס, 89 יום; מוקדאד קוואסמה, 82 יום; עלא אל-אערג', 64 יום; הישאם אבו הוואש, 56 יום; ראיק קשאראת, 51 יום; שאדי אבו עכר, 48 יום.

אוסאמה סעדי: ישנם עוד כמה אסירים ששובתים רעב במחאה על תנאי המעצר שלהם, אבל אני מתייחס למעצר המינהלי, והעמדה שלי, אדוני היושב-ראש, הייתה ועודנה שאנחנו מתנגדים למעצרים מינהליים.

אוסאמה סעדי: אפרופו מעצרים מינהליים, כמובן שאנחנו התנגדנו לרעיונות שהעלה מפכ"ל המשטרה, אבל טוב שסגן השר לביטחון פנים חבר הכנסת יואב סגלוביץ' ישר קם ואמר שזה לא על הפרק.

אוסאמה סעדי: אנחנו מתנגדים באופן עקרוני למעצרים מינהליים, בין של ערבים, בין של יהודים, גם בתחום הפשיעה.

אוסאמה סעדי: אנחנו חושבים שמי שעובר עבירה צריך לחקור, להגיש כתב אישום, להביא ראיות, לתת הזדמנות נאותה והליך הוגן לאותם עצורים במקרים כאלה.

אוסאמה סעדי: אני סבור שמדובר במעצרים מינהליים.

אוסאמה סעדי: כבר מאות עצורים פלסטינים נעצרים ועצורים במעצרים מינהליים.

אוסאמה סעדי: העצורים האלה שהזכרתי את השמות שלהם, באמת נשקפת להם סכנת חיים.

אוסאמה סעדי: בית המשפט העליון התנה חלק מהצווים, אבל בכל זאת הם חושבים – הם ממשיכים בשביתת הרעב שלהם עד לשחרור.

אוסאמה סעדי: אנחנו מטילים את האחריות לשלומם ולבריאותם על ממשלת ישראל וקוראים לשר הביטחון ולמפקד הצבאי לבטל את הצווים של המעצרים המינהליים ולהורות על שחרורם המיידי.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה ארבל; חבר הכנסת דוד אמסלם; חבר הכנסת עמיחי שיקלי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת איימן עודה.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עמיתיי חברי הכנסת וחברות הכנסת, אני מפנה את דבריי לשרת הפנים אילת שקד.

איימן עודה: אילת, ביקרת באמירויות ואמרת שם שלא תוקם מדינה פלסטינית, ודיברת גם בשבח השלום הכלכלי.

איימן עודה: חשוב לי לומר לך שאת יכולה לעשות שלום כלכלי עם כל עמי האזור, אבל לא איתנו, לא עם העם הערבי הפלסטיני.

איימן עודה: איתנו לא תצליחי.

איימן עודה: לא הצלחתם במשך 100 שנה ולא תצליחו היום.

איימן עודה: לא הצלחתם בתקופת הממשל הצבאי, כשהיינו 156,000, לא מעבר, תחת ממשל צבאי ותחת איומים קשים.

איימן עודה: איך תצליחו היום?

איימן עודה: אני לא מבין.

איימן עודה: האזרחים הערבים במדינת ישראל היום מגיעים ל-1.7 מיליון.

איימן עודה: אנשים מתחזקים בכל הרמות, למרות האפליה הגזענית.

איימן עודה: העם הפלסטיני הוא לא אותו העם של פליטים אחרי 48'.

איימן עודה: כמה גזענות צריכה להיות בשביל להאמין שהיהודים הם עם אבל אנחנו קבוצה של נתינים, של אזרחים, שמגיעות להם זכויות, אולי אזרחיות, אולי כלכליות, אבל לא זכויות לאומיות?

איימן עודה: כמה גזענות?

איימן עודה: אני רוצה ללמד אותך לקח על רוחו של האדם, על רוחו של האדם.

איימן עודה: לא רק בתקופת עוני הוא נאבק למען הזכויות שלו; גם כשהתנאים שלו משתפרים הוא לא יאבד את הרצון לחיות בשוויון, הן ברמה האזרחית, הן ברמה הלאומית.

איימן עודה: אני אתן לך דוגמה, למשל על אנשים – את יודעת מה?

איימן עודה: אני אתן לך דוגמה על העם שלי.

איימן עודה: מתי עשינו, למשל, את יום האדמה?

איימן עודה: אחרי 67' השתפר המצב הכלכלי של האזרחים הערבים במדינת ישראל בענף הבנייה, אבל עשינו את יום האדמה.

איימן עודה: אחרי שנות התשעים, אחרי שיפור כלכלי במצב האזרחים הערבים בשנות התשעים, היה אוקטובר 2000.

איימן עודה: גם האינתיפאדה הראשונה ב-1987 הייתה אחרי שיפור כלכלי בעזה.

איימן עודה: השיפור הכלכלי לא יעזור.

איימן עודה: אנחנו עם, ניאבק גם למען מדינה פלסטינית בגבולות 67' לצד מדינת ישראל, וגם למען זכויות לאומיות ואזרחיות בתוך מדינת ישראל.

איימן עודה: אנחנו אנשים כל כך הגונים, שמבינים שיש פה שני עמים.

איימן עודה: מגיע לשניהם שוויון לאומי, מגיע לשניהם מימוש זכות הגדרה עצמית.

איימן עודה: לא כמוך, חתיכת גזענית.

איימן עודה: תודה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת דסטה גדי יברקן; חבר הכנסת פטין מולא; חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן; חבר הכנסת אלי כהן; חברת הכנסת קטי קטרין שטרית.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שמחה רוטמן.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, ראש הממשלה, כמובן – אסור לי כבר לסטות מהמנהג, אתה יודע, אדוני – אני יכול לדבר על כך שהממשלה הזאת היא ממשלה של דבר והיפוכו, ולא רק במובן ההרכב הקואליציוני שלה.

שמחה רוטמן: היא ממשלה של דבר והיפוכו באמירות הסותרות, בכיוונים המדיניים המנוגדים, בכך שיכול שר אחד להבטיח שאין תהליך מדיני ושר שני לקדם תהליך מדיני.

שמחה רוטמן: יכולה שרה אחת להגיד שהיא תבנה בהתנחלויות, ויכולה מפלגה אחרת להגיד שהם יעצרו כל בנייה בהתנחלויות.

שמחה רוטמן: הכול יכול להיות בממשלת דבר והיפוכו.

שמחה רוטמן: גם מה שאנחנו רואים היום זה דבר והיפוכו.

שמחה רוטמן: באותו זמן שמתנהל בוועדת חוקה דיון על פרק הרגולציה של חוק ההסדרים, ובאים ואומרים כמה קשה לבעלי עסקים, כמה צריך להקל עליהם, כמה צריך למנוע מהם את ההתמודדות עם רגולציה יקרה, שגם פוגעת ביוקר המחיה, גם מכבידה עליהם, כמה קשה לפתוח עסק במדינת ישראל – באותו זמן מעבירים חוק אחר, שיטיל עליהם רגולציה של הנגשה.

שמחה רוטמן: הנגשה זה מצוין, אני לא מתנגד להנגשה, אני רוצה שתהיה הנגשה, אנשים שיש להם מוגבלויות צריכים שתהיה להם הנגשה, אבל זו אחריות של מדינה, זו לא אחריות של בעל עסק קטן.

שמחה רוטמן: אם חשוב לנו שבעיר מסוימת יהיו, לצורך העניין, כך וכך דוכני פלאפל שנגישים לנכים, נעשה בדיקה כמה יש, נעשה מכרז מי ינגיש, המדינה תשלם, והציבור של הנכים באותה עיר יקבל את ההנגשה.

שמחה רוטמן: בסדר גמור.

שמחה רוטמן: כנ"ל ברשויות מקומיות, כנ"ל בכל מקום אחר, כי זה אינטרס ציבורי, ומי שראוי שישלם על אינטרס ציבורי זה הציבור.

שמחה רוטמן: לא ייתכן שאנחנו נטיל חובת הנגשה על בעל עסק קטן שמבחינה כלכלית הוא רק מפסיד מזה, כי בכל העיר יש אדם אחד.

שמחה רוטמן: נכון, צריך לדאוג לאותו אדם, וגם לאדם אחד עם מוגבלויות צריך לדאוג, אבל אנחנו כמדינה צריכים לדאוג, לא להטיל את זה על בעל העסק.

שמחה רוטמן: ואנחנו מטילים את זה עליהם, ועכשיו אנחנו מטילים גם אפשרות לאכיפה מינהלית, וקנסות, וסכומים, ואז יבואו ויסבירו לי כמה הממשלה הזאת מצמצמת רגולציה.

שמחה רוטמן: אומרים שהם רוצים להפחית מיסים – מטילים מס גודש ומס משקאות ומס כלים ומס זה.

שמחה רוטמן: בסופו של דבר אנחנו עושים צחוק מעצמנו.

שמחה רוטמן: אם רוצים להקל על בעלי עסקים, אני בעד.

שמחה רוטמן: שיהיה.

שמחה רוטמן: אם רוצים להנגיש, שינגישו.

שמחה רוטמן: בשביל זה יש מדינה, יש אחריות.

שמחה רוטמן: לא ייתכן להטיל על בעל עסק לשלם עבור אינטרס ציבורי, ועוד להטיל עליו קנסות כשהוא לא עומד בזה.

שמחה רוטמן: ואם בסופו של דבר בגלל הנטל הרגולטורי – וחובת ההנגשה הוא אחד הנטלים הרגולטוריים האלה – בעל העסק יסגור, בסופו של דבר לא יהיה דוכן פלאפל – –

מנסור עבאס: כן, תודה.

שמחה רוטמן: – – לא לאותם בעלי מוגבלויות ולא לציבור הרחב.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אריה מכלוף דרעי; חבר הכנסת יבגני סובה; חבר הכנסת יואב גלנט; חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח; חבר הכנסת יואב קיש – אינו נוכח; חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת.

מנסור עבאס: חברת הכנסת שירלי פינטו.

שירלי פינטו קדוש: (אומרת דברים בשפת הסימנים, להלן תרגומם: אדוני היושב-ראש, שרת הפנים הגב' אילת שקד, חברי וחברות הכנסת, היום עולה כאן הצעת חוק לקריאה ראשונה, הצעת חוק שמבקשת להגדיל את סמכויות האכיפה של נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

שירלי פינטו קדוש: מה הצעת החוק הזאת נותנת?

שירלי פינטו קדוש: כבר לפני 49 שנה, ב-1972, נחקק חוק התכנון והבנייה, שמחייב להנגיש כל מבנה ציבור שנבנה לאנשים עם מוגבלויות.

שירלי פינטו קדוש: 49 שנה עברו, והרשויות המקומיות, מוסדות המדינה ומערכת הבריאות לא עומדים בדרישה של החוק ומבקשים הארכה על גבי הארכה על גבי הארכה, עם שלל תירוצים למה אי-אפשר ולא ניתן.

שירלי פינטו קדוש: אין, סיימנו.

שירלי פינטו קדוש: גם ההורים שלי גדלו ככה, גם סבא וסבתא שלי גדלו ככה, וגם בכל מקום שאני מגיעה במדינת ישראל אני רואה כמה הוא לא נגיש.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה להתחיל להנגיש במערכת הבריאות, שזה המקום הכי מזעזע, כי שום מדובר על חיי אדם, חיים ומוות.

שירלי פינטו קדוש: אנשים חירשים וכבדי שמיעה עוברים ניתוחים בשנת 2021 ללא הסכמה ובלי להבין מה הפרוצדורה.

שירלי פינטו קדוש: אדם חירש מורדם ללא הסכמתו, בלי שהחתימו אותו על מסמך, בלי שהסבירו לו מה הסיכונים ומה ההשלכות, בניגוד מוחלט לחוק זכויות החולה.

שירלי פינטו קדוש: זה מקרה מזעזע, נורא ואיום; דברים שאנחנו, חברי הכנסת, ואתם, לא יכולים לדמיין שקורים במדינה שלנו אלא במדינת עולם שלישי, וזה קורה פה, במדינת ישראל, שאנשים עם מוגבלויות וחירשים וכבדי שמיעה סובלים מחוסר הנגשה מוחלט במערכת הבריאות.

שירלי פינטו קדוש: אנשים עם מוגבלויות לא יכולים לקבל את הטיפול כי האמצעים הרפואיים לא נגישים להם, לא מותאמים.

שירלי פינטו קדוש: מה אומר משרד הבריאות?

שירלי פינטו קדוש: אנחנו רוצים להאריך ולהאריך, אנחנו עושים ועושים.

שירלי פינטו קדוש: אבל לא מדובר פה בצעצועים, מדובר פה בחיי אדם, באזרחים שזקוקים לטיפול הרפואי הזה.

שירלי פינטו קדוש: אלה אנשים שזקוקים לטיפול, אזרחי מדינת ישראל שחיים פה, בארץ.

שירלי פינטו קדוש: הצעת החוק החשובה שעולה כאן לקריאה ראשונה נותנת לנציבות שוויון זכויות סמכויות אכיפה, לפקח ולאכוף בעיצומים כספיים נגד מי שמפר את החובה להנגשה של המוסד שבו הוא פועל, אם זה מוסד ממשלתי ואם זו מערכת הבריאות.

שירלי פינטו קדוש: זה לא משנה.

שירלי פינטו קדוש: זה נותן כוח לנציבות שוויון זכויות, ובצדק.

שירלי פינטו קדוש: זה לתקן עוול של 49 שנה.

שירלי פינטו קדוש: לסיום אני רוצה להודות ליושבת-ראש הקואליציה עידית סילמן, לראש הממשלה נפתלי בנט וליושבת-ראש ועדת העבודה והרווחה אפרת רייטן ולכל חברי הוועדה, שדחפו וקידמו את העלאת הצעת החוק החשובה הזאת כבר היום, בשביל לדחוף אותה ביחד עם התקציב וחוק ההסדרים.

שירלי פינטו קדוש: אני חושבת שאנחנו מדליקים פה כחברי כנסת נקודת אור קטנה בעוול מתמשך של כמעט 50 שנה.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: )

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת שירלי פינטו.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אילת שקד, את רוצה לסכם?

איילת שקד: לא צריך.

מנסור עבאס: לא צריך.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות (תיקון מס' 19), התשפ"א–2021, בקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 17

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 17 חברי כנסת בעד, אפס מתנגדים ואפס נמנעים.

מנסור עבאס: אני קובע שהצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות עברה בקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: הוועדה המוסמכת לדון בהצעת החוק היא ועדת העבודה והרווחה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – הצעת חוק לתיקון – – –

אורית סטרוק: לא, לא, אני מבקשת להגיב.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורית סטרוק ביקשה להגיב על דבריה של חברת הכנסת רייטן.

מנסור עבאס: בבקשה, חמש דקות.

אורית סטרוק: תודה רבה.

אורית סטרוק: לצערי הרב חברת הכנסת רייטן נזפה בי מעל הבמה הזו ונעלמה ולא מקשיבה לדבריי, אבל אני בכל אופן רוצה להגיב, משום שהיא דיברה עליי בצורה מאוד לא יפה ולא ראויה.

אורית סטרוק: אני, לא רק שאני לא נגד ההנגשה, אני בעד ההנגשה.

אורית סטרוק: הגעתי לוועדת העבודה והרווחה כדי לטעון בעדה, הצבעתי עכשיו בעדה; אני פועלת במשך שנים למען הנגשה לנכים.

אורית סטרוק: אבל אני פתחתי צוהר – ולא אני הראשונה שפתחתי את הצוהר; הראשון שפתח את הצוהר הוא נציג משרד הפנים בוועדה של אפרת רייטן.

אורית סטרוק: בוועדת העבודה והרווחה נציג משרד הפנים אמר ביוזמתו – לא ביקשתי ממנו להגיד, הוא אמר – ש-50 מיליון שקל הוקצבו לטובת הנגשה אך ורק לחברה הערבית.

אורית סטרוק: כשחבר כנסת פרוש באותה ועדה שאל אותו מה עם החברה החרדית, אמר נציג משרד הפנים בלי להתבלבל: לחברה החרדית אין לנו תקציבים.

אורית סטרוק: אם אתם רוצים – שיתכבדו חברי הכנסת של החברה החרדית ויביאו תקציב להנגשה לחרדים.

אורית סטרוק: רבותיי, נכה הוא נכה הוא נכה.

אורית סטרוק: נכה באום אל-פחם לא צריך לקבל לא פחות וגם לא יותר מנכה ברעננה או בחדרה או בקדומים או באילת.

אורית סטרוק: גם המצגת שראינו בוועדה מציגה בצורה ברורה וחד-משמעית – מצגת של השלטון המקומי, של מרכז השלטון המקומי – שאין שום אפליה לרעת אום אל-פחם או יישובים ערביים אחרים.

אורית סטרוק: הפוך – בעיירות הפיתוח יש יותר מצוקה בהיבט של ההנגשה, ואותו דבר במועצות האזוריות, ככה שזה פשוט לגמרי לא נצרך משום כיוון.

אורית סטרוק: ואני פתחתי את הצוהר הזה וחשפתי את העוול הנורא שהממשלה הזאת עושה, שהיא לוקחת – חברת הכנסת סילמן והשרה שקד, הממשלה שלכם לוקחת את כספי משלם המיסים הישראלי ומעבירה אותם באופן לא פרופורציונלי, חסר כל סבירות הגיונית, רק מסיבות פוליטיות, רק בגלל שהממשלה הזאת משועבדת לך, אדוני היושב-ראש – רק בגלל זה היא מעבירה את הכסף הזה לנכים הערבים, עם תיעדוף ברור ובוטה על פני כל נכה אחר בארץ, במדינה שלנו.

אורית סטרוק: על זה אני מחיתי.

אורית סטרוק: לבוא אחרי מחאה כזאת ולהציג אותי כאילו שאני נגד הנגשה לנכים, כאילו שאני נגד העבודה החשובה שנעשית בסוגיית ההנגשה, זה עוול, זה עיוות של המציאות, זה הצגה מכוערת של המגמה שלי.

אורית סטרוק: אני בעד ההנגשה לנכים, אני הצבעתי עכשיו בעד ההנגשה הזאת, אבל אתם, אתם לוקחים את הכסף של משלם המיסים הישראלי – ולא רק בסוגיית ההנגשה לנכים; בכל הסוגיות.

אורית סטרוק: היום שמענו את זה בוועדה שבראשותך, שמענו, נאמרו דברים מאוד מאוד ברורים מפי נציגת אגף התקציבים, שיש הנחיה להעביר תקציבים בסדר גודל עצום לטובת המגזר הערבי, משום שזה מוגדר כעדיפות לאומית.

אורית סטרוק: זאת העדיפות הלאומית של ממשלת בנט-עבאס – המגזר הערבי.

אורית סטרוק: אתה יכול להתברך בזה, בהחלט.

אורית סטרוק: מבחינת המגזר שלך מגיע לך צל"ש, אבל מה מבחינתכם?

אורית סטרוק: מה מבחינת

אורית סטרוק: כם, בועז, אתם, שרציתם לדאוג לריקי כהן בחדרה?

גלעד קריב: מבחינתנו הגיע הזמן להשקיע במגזר הערבי.

אורית סטרוק: נכון, בדיוק.

גלעד קריב: נכון.

גלעד קריב: ואנחנו אומרים את זה בלי בושה.

אורית סטרוק: אבל אני לא שואלת אותך, גלעד.

אורית סטרוק: אני לא שואלת אותך, גלעד קריב – – –

גלעד קריב: בלי בושה אנחנו אומרים את זה.

גלעד קריב: 20% מאזרחי ישראל, והגיע הזמן לרפאות את הקשר בין יהודים וערבים.

אורית סטרוק: והינה, סתם לדוגמה, כעת, כעת – – –

גלעד קריב: גאים בזה ולא מתביישים.

מנסור עבאס: כן, משפט אחד, משפט אחרון, בבקשה.

אורית סטרוק: משפט אחרון.

אורית סטרוק: כעת חבר הכנסת קריב צועק קריאת ביניים בזמן שאני מדברת, וזה בסדר גמור, חבר הכנסת קריב – זה מקובל, זה נורמלי, זה קורה במליאה, זה קורה בוועדות, וכל אחד יודע את זה.

אורית סטרוק: לבוא ולעמוד על הבמה הזו ולטעון כלפיי שזה לא בסדר שאני קוראת קריאת ביניים, תסלחו לי, זה לא נורמלי.

אורית סטרוק: זה לא נורמלי.

אורית סטרוק: ואני, למרות שחברת הכנסת רייטן לא נמצאת כאן, אני מצפה שהיא תבוא ותתנצל בפניי על הצורה המכוערת שהיא דיברה עליי.

מנסור עבאס: תודה לך.

מנסור עבאס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1440).

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 129) (רכב עצמאי ורכב בעל עצמאות מותנית), התשפ"א–2021, לקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: תציג את הצעת החוק שרת הפנים אילת שקד.

מנסור עבאס: רוצים להגביל אותך לשלוש דקות.

מנסור עבאס: מסכימה?

איילת שקד: דקה.

איילת שקד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (רכב עצמאי ורכב בעל עצמאות מותנית) – טוב, זאת הצעת חוק שתאפשר רכבים אוטונומיים בישראל, תאפשר ניסויים – רגולציה מאוד מאוד חשובה, בטח למדינה שיש בה את מובילאיי.

איילת שקד: אני מבקשת לתמוך.

איילת שקד: תודה.

מנסור עבאס: תודה, השרה אילת שקד.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אלכס קושניר; חברת הכנסת שרון רופא אופיר; חבר הכנסת מאיר פרוש; חבר הכנסת אבי מעוז; חבר הכנסת אופיר כץ; חבר הכנסת יצחק פינדרוס; חבר הכנסת משה גפני; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה; חבר הכנסת דוד אמסלם; חבר הכנסת אמיר אוחנה; חבר הכנסת עמיחי שיקלי; חבר הכנסת איימן עודה; חבר הכנסת אחמד טיבי; חבר הכנסת דסטה גדי יברקן; חבר הכנסת פטין מולא; חברת הכנסת קרן ברק; חבר הכנסת ישאל אייכלר; חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן; חבר הכנסת שלמה קרעי; חבר הכנסת אופיר סופר; חבר הכנסת אלי כהן; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; חברת הכנסת קטי קטרין שטרית; חברת הכנסת מיכל וולדיגר; חבר הכנסת משה אבוטבול.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שמחה רוטמן, בבקשה.

מנסור עבאס: אנחנו לא מוותרים.

בועז טופורובסקי: מה?

בועז טופורובסקי: אני ממתין כאן.

מנסור עבאס: בוא, תן נאום.

מנסור עבאס: בוא.

שמחה רוטמן: אני אדבר בקצרה.

מנסור עבאס: כן.

בועז טופורובסקי: אני כבר עמדתי, הייתי מוכן.

שמחה רוטמן: אני מוכן שהוא יהיה לפניי.

שמחה רוטמן: אם אני לא מאבד את התור – שיהיה לפניי.

שמחה רוטמן: הוא כל כך חיכה.

מנסור עבאס: לא, לא, בוא נלך לפי התקנון.

שמחה רוטמן: טוב.

שמחה רוטמן: אני – – –

מנסור עבאס: בואו נקשיב, חברים, חברי הכנסת.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, האמת היא שנתבקשתי – את רוצה להסתכסך איתי בכוח עם הקטע הזה עם השעון.

שמחה רוטמן: נתבקשתי על ידי חברותיי מנהלות הסיעות לקצר.

קריאה: – – –

שמחה רוטמן: הם ינסו, הם ינסו, זה לא יצליח וזה רק יאריך את הזמן.

שמחה רוטמן: אני רוצה לדבר בעצם על הרכב האוטונומי, שזה הנושא שלנו פה עכשיו.

שמחה רוטמן: יש לנו פה הצעת חוק שמסדירה נושא חשוב מאוד: רכב אוטונומי – איך להתמודד איתו במסגרת חוקית.

שמחה רוטמן: כאשר התחילו לדבר על רכבים אוטונומיים, התעוררו כל מיני דילמות מוסריות, מייד כשהתחילו לקדם את הנושא.

שמחה רוטמן: כאשר אתה מייצר אלגוריתם לרכב אוטונומי, איך הוא יפעל, לפעמים הוא צריך לקבל החלטות של חיים ומוות.

שמחה רוטמן: מה קורה כאשר הרכב נוסע במהירות רבה ופתאום הוא מזהה אדם על הכביש והוא סוטה, ואם הוא סוטה הוא פוגע באדם שנמצא על המדרכה?

שמחה רוטמן: האם הוא מעדיף את החיים של זה שעל הכביש או מעדיף את החיים של זה שעל המדרכה?

שמחה רוטמן: ואם יש כמה אנשים על הכביש ואדם אחד על המדרכה, האם הוא מעדיף את החיים?

שמחה רוטמן: הדברים האלה באתיקה הם שאלות שפילוסופים עסקו בהם פעמים רבות, מה שנקרא "דילמת הקרונית": מה אתה מעדיף – חיים של אדם אחד מול חיים של כמה.

שמחה רוטמן: זה מעורר הרבה דילמות מוסריות, ובעצם עכשיו אנחנו מעבירים את הדילמות המוסריות האלה למכונה.

שמחה רוטמן: הדבר הזה דורש בעצם שאנחנו נחוקק, או צריכים לחוקק, עקרונות מוסריים.

שמחה רוטמן: כי בסופו של דבר כאשר עד היום העמדנו אדם מאחורי ההגה, בסופו של דבר שפטנו אותו תמיד בדיעבד: האם הוא פעל נכון?

שמחה רוטמן: פעל לא נכון?

שמחה רוטמן: הרבה פעמים העדפנו שלא לשפוט אותו.

שמחה רוטמן: אבל עכשיו אנחנו צריכים לתכנן מלכתחילה כיצד אותו רכב אוטונומי יפעל, ואם הוא יפעל בצורה מוסרית מסוימת או מוסרית אחרת.

מנסור עבאס: הצגת את הדילמה.

מנסור עבאס: בוא, תן לנו פתרון.

שמחה רוטמן: אני אתן את התשובה.

שמחה רוטמן: אז לא, לדילמות מוסריות טובות אין תשובה, בוודאי לא תשובה אחת.

שמחה רוטמן: אבל כמובן שהרכב האוטונומי הוא משל.

שמחה רוטמן: בסופו של דבר, כאשר אתה מקבל החלטה בשיטת "שגר ושכח", קיבלת החלטה גרועה בתחילת הדרך – הרכב האוטונומי לא ידע לתקן אותה.

שמחה רוטמן: אתה חייב להכניס למערכת איזשהו שיקול דעת אנושי כדי לתקן, אחרת משורש דבר רע לא יצא דבר טוב.

שמחה רוטמן: רק לבני אדם יש את היכולת – בוודאי אנחנו, מאמינים בני מאמינים – לחזור בתשובה ולתקן את ההחלטות שהם עשו בתחילת הדרך.

שמחה רוטמן: זו יכולת אנושית.

שמחה רוטמן: מכונה לא יכולה לחזור בתשובה.

שמחה רוטמן: מה שהוכנס פגום מלכתחילה, ימשיך פגום.

שמחה רוטמן: במידה מסוימת גם ממשלה היא קצת כמו רכב אוטונומי.

שמחה רוטמן: אם ממשלה הוקמה באופן לא מוסרי, לא טוב ולא נכון, היא לא יודעת לתקן את עצמה.

שמחה רוטמן: רק הכנסת – שיקול דעת אנושי, ואני מאוד מקווה שחלקם גם יחזרו בתשובה – יוכלו לתקן את המסלול הלא-טוב שהרכב האוטונומי של ממשלת ישראל נמצא עליו.

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת בועז טופורובסקי.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת רוטמן, אני רוצה להגיד לך משהו: לפעמים לא צריך להתפלסף יותר מדי אלא להציל חיים.

בועז טופורובסקי: וכשיש יותר מ-300 איש הרוגים מדי שנה, 95% מהם מתים בגלל טעויות אנוש, ויש טכנולוגיה שמבטלת את טעויות האנוש, אנחנו צריכים כמדינה לעשות הכול בשביל שהיא תהיה כמה שיותר מהר כאן, בשביל שנשתמש בה ונציל חיים.

בועז טופורובסקי: הרכב האוטונומי הולך לשנות את פני החברה – לא רק הישראלית, אלא החברה האנושית.

בועז טופורובסקי: אנשים הולכים להשתמש ברכב האוטונומי, לישון בו, להתקלח בו, לעבוד בו וגם לנסוע בו ולהגיע איתו ממקום למקום.

בועז טופורובסקי: זה עוד התחלה בדרך לרכבים מעופפים, וכבר יש היום ניסויים ברחפנים שמוצאים אותם.

בועז טופורובסקי: אני שמח ששרת התחבורה הביאה את החוק הזה ואני שמח שאנחנו מביאים ומחוקקים אותו כמה שיותר מהר.

בועז טופורובסקי: מדינת ישראל ראויה וצריכה להיות המרכז העולמי לתחבורה אוטונומית, להיות האוונגרד, הראשונים.

בועז טופורובסקי: זה גם ישפר את הכלכלה הישראלית, זה גם יציל חיים וזה גם יהפוך את העולם למקום טוב יותר.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת בועז טופורובסקי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יעקב מרגי; חבר הכנסת אריה מכלוף דרעי; חבר הכנסת יבגני סובה; חבר הכנסת יואב גלנט; חבר הכנסת אוריאל בוסו; חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'; חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק.

מנסור עבאס: אני מניח שהשרה אילת שקד מוותרת על הסיכום.

שמחה רוטמן: מוותרת על להשיב, אילת?

איילת שקד: כן.

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: אז אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 129), התשפ"א–2021.

מנסור עבאס: הצבעה.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 7

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: שבעה חברי כנסת בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

מנסור עבאס: אני קובע שהצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 129) עברה בקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: הוועדה המוסמכת לדון בהצעת החוק היא ועדת הכלכלה.

מנסור עבאס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1423).

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: הצעת חוק שיפוט בתי דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון מס' 4 והוראת שעה) (תיקון) (הפיכת הוראת השעה להוראת קבע), התשפ"א–2021, לקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: תציג את הצעת החוק השרה אילת שקד.

איילת שקד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק שיפוט בתי דין רבניים (נישואין וגירושין) (הוראת שעה) מבקשת להפוך את הוראת השעה שחוקקה לפני שלוש שנים – להפוך אותה להוראת קבע.

איילת שקד: זו הצעה חשובה, שמבקשת לטפל במקרים שבהם סרבני גט ישראלים נמלטים מהארץ ומשאירים כאן בת זוג עגונה, כמובן, ללא יכולת להינשא שוב ובלי מזונות.

איילת שקד: בזכות הוראת השעה הזאת הצליחו עשרות נשים לקבל את הגט, ולכן אנחנו רוצים לעשות את זה כחקיקת קבע.

איילת שקד: תודה.

מנסור עבאס: תודה, השרה אילת שקד.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

מנסור עבאס: חבר הכנסת עופר כסיף; אלכס קושניר; משה אבוטבול, אוסאמה סעדי; ינון אזולאי; אוריאל בוסו; ישראל אייכלר; אחמד טיבי; קרן ברק; שרן מרים השכל; יעקב ליצמן; משה גפני; עאידה תומא סלימאן; ווליד טאהא; אבי מעוז; אורי מקלב; יואב בן צור; יריב לוין.

מנסור עבאס: כל חברי הכנסת רשומים.

בועז טופורובסקי: – – –

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה; קטי שטרית; איימן עודה; יוליה מלינובסקי; אמיר אוחנה; יעקב אשר; אלי אבידר; מאיר פרוש; גלית דיסטל; אורלי לוי; מירי רגב; דוד אמסלם; מנסור עבאס; אבתיסאם מראענה; בצלאל סמוטריץ'; מאי גולן; מיכל וולדיגר; מירב בן ארי; שמחה רוטמן.

שמחה רוטמן: ממש ביקשו – – –

מנסור עבאס: שלמה קרעי; יואב קיש; דסטה גדי יברקן; יואב גלנט; אופיר כץ; אלי כהן; ניר ברקת; פטין מולא; אורית מלכה סטרוק; גילה גמליאל; אופיר סופר; יעקב מרגי; רות וסרמן לנדה; משה ארבל; חיים ביטון; רון כץ; מיכאל מלכיאלי; דוד ביטן; אלון טל; יאיר גולן; יסמין פרידמן; גלעד ארדן – מה זה?

גלעד קריב: גלעד ארדן – – –

מנסור עבאס: איפה זה?

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: מיכל שיר סגמן; יום טוב חי כלפון; ישראל כץ; יצחק פינדרוס; אלינה יאלוב; מוסי רז; נירה שפק; יבגני סובה; מאזן גנאים; יעל רון בן משה; שרון רופא; אופיר אקוניס; אימאן ח'טיב; אריה דרעי; עמיחי שקלי.

מנסור עבאס: סיימנו את רשימת הדוברים.

מנסור עבאס: מי אמור לסכם?

מנסור עבאס: מוותרת, השרה אילת שקד?

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק שיפוט בתי דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון מס' 4).

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8

מנסור עבאס: נמנעים – אין

גלעד קריב: לילה טוב.

מנסור עבאס: לילה טוב לכם.

שמחה רוטמן: – – –

מנסור עבאס: שנייה.

מנסור עבאס: בואו נסיים את זה בצורה נכונה.

מנסור עבאס: שמונה חברי כנסת בעד.

מנסור עבאס: אני קובע שהצעת חוק שיפוט בתי הדין הרבניים עוברת בקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: הוועדה המוסמכת לדון בהצעת החוק היא ועדת החוקה, חוק ומשפט.

שמחה רוטמן: אני מבקש שהוועדה לענייני החברה הערבית – – –

מנסור עבאס: טוב.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, תודה רבה לכם.

מנסור עבאס: תם סדר-היום.

מנסור עבאס: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, ו' בחשוון התשפ"ב, 12 באוקטובר 2021, בשעה 16:00.

מנסור עבאס: ישיבה זו נעולה.