ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 56, 2021-10-04 00:00

מיקי לוי: היום כ"ח בתשרי התשפ"ב, 4 באוקטובר 2021.

מיקי לוי: אני מתכבד לפתוח את פתיחת המושב השני של הכנסת העשרים-וארבע, כולל דברי נשיא המדינה.

מיקי לוי: כבוד נשיא המדינה יצחק הרצוג ורעייתו מיכל; אדוני ראש הממשלה חבר הכנסת נפתלי בנט; נשיאת בית המשפט העליון השופטת אסתר חיות; ראש הממשלה החליפי ושר החוץ חבר הכנסת יאיר לפיד; ראש האופוזיציה חבר הכנסת בנימין נתניהו; שרים וחברי הכנסת; מזכירת הכנסת ירדנה מלר-הורוביץ, מנכ"ל הכנסת גיל סגל, היועצת המשפטית לכנסת עו"ד שגית אפיק; ספורטאים ונציגי הוועדים האולימפיים והפראלימפיים, אזרחי ישראל, מכובדיי כולם.

מיקי לוי: היום, בעת הפתיחה החגיגית של המושב, הזמנתי את המשלחת האולימפית והמשלחת הפראלימפית, שהביאו לכולנו גאווה לאומית ענקית בחודשים האחרונים, להתארח במליאת הכנסת.

מיקי לוי: כולנו צפינו בכם מתעלים מעל כל הקשיים, נשארים ממוקדי מטרה ומוכיחים לכולנו שוב את ניצחון הרוח על הגוף.

מיקי לוי: כאשר צפינו בכם, הצלחנו לשכוח ממחלוקות פוליטיות של ימין, מרכז ושמאל ומההבדלים בינינו.

מיקי לוי: כאשר "התקווה" הושמעה באולמות האולימפיים, הרגשנו כולנו כעם מאוחד וגאווה גדולה.

מיקי לוי: אישית, התגעגעתי לרגעים אלה של תחושת אחדות לאומית, ואני יודע שגם הציבור הישראלי ורבים מחבריי פה במליאה התגעגעו לתחושה זו.

מיקי לוי: אני מקדם אתכם בברכה ביציע הכבוד ומצדיע לכם בשמי ובשם כנסת ישראל.

מיקי לוי: זה כבוד גדול עבורנו.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: (מחיאות כפיים) בנוסף לתחושת האחדות, אתם, הספורטאיות והספורטאים שלנו, נתתם השראה והוכחתם לנו שאנו יכולים להיות טובים יותר; שאנו יכולים להתעלות מעל האתגרים האישיים והלאומיים שלנו, ולנצח; שעל אף המחלוקות העמוקות בינינו, מטרתנו היא אחת ומשותפת, והיא טובת מדינתנו ועמנו.

מיקי לוי: אלו השראה ודוגמה שלצערי אנו זקוקים להן בבית הזה.

מיקי לוי: המחלוקות העמוקות בין הגושים ושיח השנאה שליוו אותנו לאורך כל מערכות הבחירות ובמושב הכנסת הקודם קיימים בינינו גם היום.

מיקי לוי: בחודשים האחרונים מאז נכנסתי לתפקידי, עשיתי הכול – אבל הכול – כדי לגשר בין הצדדים.

מיקי לוי: חשבתי שהרכב הוועדות שהציעה הקואליציה בתחילה לא היה מאוזן, ופעלתי לשנותו.

מיקי לוי: הקואליציה הלכה כברת דרך ארוכה, ובסופה הוגדלו ועדות ונוספו חדשות כדי להגדיל את כוחה של האופוזיציה; הסכמתי למנות עוד שני סגנים מהאופוזיציה ליושב-ראש הכנסת, ואפילו החזרנו את נציג האופוזיציה בוועדה למינוי שופטים ודיינים.

דוד אמסלם: תודה רבה.

מיקי לוי: כפי שאמרתי בבג"ץ – –

דוד אמסלם: אנחנו מודים לכם – – –

מיקי לוי: – – נחה דעתי – –

קריאה: לפי החוק – – –

דוד אמסלם: תודה רבה שאתה מאפשר לנו לשבת פה – – –

מיקי לוי: – – נחה דעתי, ואני חושב שההצעה המונחת על השולחן כעת – –

דוד אמסלם: בושה וחרפה, יא בריונים.

מיקי לוי: – – היא הצעה הוגנת.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: מה תודה רבה – – – זה המציאות.

מיקי לוי: הגיעה העת להפסיק את ההחרמה הגורפת וחסרת התקדים של האופוזיציה.

מיקי לוי: מעולם לא היה בכנסת מאורע כזה שגוש אופוזיציוני שלם מסרב להשתתף בעשייה – –

דוד אמסלם: אף פעם לא התנהגו כמוכם.

מיקי לוי: – – הפרלמנטרית באופן גורף ומוחלט – –

דוד אמסלם: – – – עד שבא אלקין, עלק החכם הגדול.

קריאות: – – –

מיקי לוי: – – ומסרב לקחת חלק קריטי בדמוקרטיה הישראלית.

מיקי לוי: במקביל, אני קורא לחבריי בקואליציה לקדם את הרכב הוועדות באופן המאוזן שהוצע.

מיקי לוי: הבית הזה ידע להתגבר על מחלוקות גדולות הרבה יותר, וכולי תקווה שהמשבר הזה יסתיים במהרה ונצא לדרך חדשה.

מיקי לוי: במושב הזה נהיה חייבים לשנות את אופי השיח שבו אנו מנהלים את הוויכוחים בינינו.

מיקי לוי: אני יודע שגם אני חטאתי בכך בעבר.

מיקי לוי: הציבור הישראלי, ששבע מריבים ומשנאת חינם, מסתכל על הבית הזה וכואב; כואב לו לראות את חברי הכנסת מקללים ומדברים בשיח נוראי אחד כלפי השני, וכואב לי לראות את חוסר היכולת לשתף פעולה בנושאים שקשורים בגורל כולנו.

מיקי לוי: גם אני כואב את כאב הציבור, ואני קורא לכל אחד ואחת מכם, חבריי חברי הכנסת, לזכור כי על אף המחלוקות הפוליטיות בינינו, עם אחד אנו, וגורלנו קשור לנצח יחדיו.

מיקי לוי: די לשיח האלים, די לשנאת החינם, די לחרמות; כן לכבוד הדדי, כן לשיתוף פעולה, כן לאחדות בעם.

מיקי לוי: מכובדיי, כנס החורף שאנו פותחים היום יהיה כנס ארוך במיוחד, ובמרכזו נעביר את תקציב המדינה לראשונה זה שלוש שנים.

מיקי לוי: בכך נשים סוף – – –

דוד אמסלם: למה אתה משקר?

דוד אמסלם: שנה.

מירי רגב: – – – שלוש שנים.

מיקי לוי: בכך נשים סוף לחוסר הוודאות – – –

דוד אמסלם: רק שקרים – – –

מירי רגב: שנה וחצי.

דוד אמסלם: זו תעשייה של שקרים – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב, תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, תודה.

מיקי לוי: תודה.

דוד אמסלם: שנה.

דוד אמסלם: שנה.

דוד אמסלם: למה אתה משקר?

מיקי לוי: בכך נשים סוף לחוסר הוודאות – – –

דוד אמסלם: לא הבנתי, התקציב הדו-שנתי שהעברנו לא נחשב?

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: לא נחשב?

מיקי לוי: צר לי, אני לא רוצה להוציא אותך דווקא בפתיחה.

דוד אמסלם: למה שתוציא אותי?

מיקי לוי: התקציב יאפשר למשרדי הממשלה לעבוד באופן מסודר, לתכנן קדימה ולהוציא תוכניות אל הפועל.

מיקי לוי: במקביל לעשייה, גם במושב הזה אנו ממשיכים להתמודד עם מגפת הקורונה, שגובה מחיר כבד בחיי אדם.

מיקי לוי: הנתונים על חשיבות החיסון לא משקרים.

מירי רגב: אבל הקורונה הסתיימה – – – לא?

מיקי לוי: אני קורא לכל מי שטרם התחסן ללכת ולהתחסן.

מיקי לוי: החיסון הזה מציל חיים, פשוטו כמשמעו.

מיקי לוי: כדי שנוכל להמשיך לנהל את הכנסת באופן רציף ושוטף – –

דוד אמסלם: דרך אגב, כשהיינו בממשלה לפיד ובנט ספרו לנו את המתים כל יום.

דוד אמסלם: כל יום היו עומדים פה, סופרים – – –

מיקי לוי: – – ולמען השמירה על בריאות

מיקי לוי: כם ובריאות עובדי המשכן, אני מבקש מכל אחד ואחד מכם – – –

דוד אמסלם: 400, 500, 600.

מאי גולן: עכשיו מכילים מתים.

מאי גולן: זו ממשלת ההכלה.

דוד אמסלם: בושה וחרפה.

מאי גולן: ממשלת ההכלה של המתים.

מיקי לוי: אני מבקש מכל אחד – חברת הכנסת רגב, חבר הכנסת אמסלם, כבוד לכנסת, רק לכנסת ולמליאה, לא יותר.

דוד אמסלם: פתאום יש לך כבוד לכנסת.

מיקי לוי: אני מבקש מכל אחת ואחד מכם להקפיד על נוהלי הקורונה.

מיקי לוי: אני מבקש מכולנו להקפיד על עטיית מסכות ברחבי המשכן ולפרסם את התו הירוק שלכם לציבור; בתקופה שבה מוטלות הגבלות על הציבור, מוטלת עלינו החובה לשמש דוגמה יותר מתמיד, ואין לי ספק שמעשה זה ייצור אמון מצד הציבור ויתמרץ עוד ועוד אזרחים ללכת ולהתחסן.

מיקי לוי: בהזדמנות הזו אני מבקש לשלוח ברכת דרך צלחה לך, אדוני הנשיא יצחק הרצוג, ולמשלחת חברי הכנסת שיתלוו אליך, אדוני, לאוקראינה, כדי לחנוך מוזיאון חדש שינציח את טבח באבי יאר הנורא, טבח מזוויע שהשנה מציינים לו 80 שנה.

מיקי לוי: זוהי עוד אבן דרך חשובה בהנצחת קורבנות השואה ובהבטחה שלנו להם: לזכור ולא לשכוח.

מיקי לוי: לסיום, אני רוצה לברך את המשלחות שלנו לטוקיו ואת כולנו, חברי הכנסת, שנזכה להעניק לעם ישראל עוד הרבה רגעים מרגשים של גאווה ואחדות לאומית; שנזכה לתת לציבור דוגמה של שיח ראוי ומכבד ושנזכור כי על אף ההבדלים בינינו, בסוף טובת מדינת ישראל ורווחת אזרחי ישראל עומדות לנגד עינינו.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אדוני הנשיא, אני מזמין אותך לשאת דברים, בבקשה.

יצחק הרצוג: אדוני יושב-ראש הכנסת חבר הכנסת מיקי לוי, ורעייתו נורית; ראש הממשלה נפתלי בנט; נשיאת בית המשפט העליון השופטת אסתר חיות; ראש הממשלה החליפי יאיר לפיד; ראש האופוזיציה חבר הכנסת בנימין נתניהו; שרים; חברי כנסת; קצין הכנסת; מזכירת הכנסת; מנכ"ל הכנסת; נציגי הוועדים האולימפיים והפראלימפיים; חברי המשלחת שלנו לאולימפיאדה, ששבה עטורת מדליות והישגים; חברי המשלחת שלנו למשחקים הפראלימפיים, ששבה אף היא עטורת מדליות והישגים; מכובדיי כולם; אזרחיות ואזרחי ישראל.

יצחק הרצוג: לפני כשלושה חודשים נשאתי מולכם מעל בימה זו שבועת אמונים למלא בנאמנות ובאהבה את תפקידי כנשיא מדינת ישראל.

יצחק הרצוג: התחייבתי אז בפני הציבור הישראלי כולו לצאת אל מסע בין קווי השסע והשבר של החברה הישראלית, מסע שמטרתו למצוא את המאחד בתוך ההבדלים, את המאחה בין הקרעים; מסע המיועד למצוא מחדש אותנו, אזרחיות ואזרחים, קהילות ומגזרים, תרבויות וניגונים שונים, הפורטים את אותן תפילות וכמיהות לב, אותם חלומות ותקוות – תמונת חיים מורכבת ונדירה, שהיא-היא מדינת ישראל היקרה שלנו, שלם הגדול מסך חלקיו.

יצחק הרצוג: אחד האנשים האמיצים שפגשתי בדרך הוא סמל ראשון משה אלמליח.

יצחק הרצוג: כשהכרנו ביקשתי שיספר לי את הסיפור שלו, את המציאות המורכבת, ההתמודדויות היום-יומיות, האתגרים שבדרך, אלה שצלח ואלה שעדיין בפניו.

יצחק הרצוג: כמו לא מעט בני נוער שהיום-יום שלהם איננו פשוט ואיננו הוגן, אלה שלצערנו אינם זוכים לסיכוי אמיתי, גם משה הסתבך כנער והידרדר לעבריינות.

יצחק הרצוג: המשך המדרון היה פרוס לפניו, אך ממש רגע לפני התהום משה החליט לבחור אחרת.

יצחק הרצוג: הוא עבר הליך שיקומי יוצא דופן בכפר מלכישוע, התגייס לחוות השומר בצה"ל, שם השלים תעודת בגרות מלאה, ועבר בסופו של דבר לשרת בחטיבת גולני.

יצחק הרצוג: משה הוא היום חייל בן 22, סמל ראשון, לוחם מצטיין בחטיבת גולני.

יצחק הרצוג: חייל למופת, אחראי ומסור, אח גדול לחבריו-לוחמיו בפלוגה, והוא מגלם את יכולתו של אדם לבחור מחדש בכל יום לכפר, לתקן, לשנות, כי משה לא רק קיבל הזדמנות שנייה, הוא גם בחר לקחת אותה בידיים כדי לבנות לעצמו חיים טובים יותר.

יצחק הרצוג: מכובדיי, היום בפתח המושב השני של הכנסת העשרים-וארבע, יותר מאי פעם הרי זו לכם, חברות וחברי הכנסת, לא הזדמנות שנייה אלא הזדמנות רביעית, שאל לכם להחמיץ, לבנות במדינת ישראל חיים טובים יותר למען כולנו, ואני קורא לכם לקחת את ההזדמנות הזו בשתי ידיים.

יצחק הרצוג: אנו ניצבים בפתחה של שנה חדשה, בפתחו של מושב כנסת חדש, שבמהלכו תקציב המדינה, ואיתו תוכנית העבודה של הממשלה, יוצגו בפניכם ויובאו לאישורכם, נבחרות ונבחרי העם.

יצחק הרצוג: גם נגיף הקורונה האכזרי והחמקמק, שלימד את כולנו שיעור בצניעות, יוסיף וילווה את חיי העולם כולו.

יצחק הרצוג: במשרדי הממשלה מורגשת התכונה ותכנון קדימה.

יצחק הרצוג: כך גם ברשויות המקומיות וגם במגזר השלישי המשווע לתקציבים.

יצחק הרצוג: גם המשכן הזה, על כל מנגנוניו, חייב למצוא את הדרך לשוב במהרה לשיח מכבד, הוגן ושוטף בין קואליציה לאופוזיציה ובין אופוזיציה לקואליציה.

יצחק הרצוג: במהלך המושב הזה יגיעו סוגיות רבות ומורכבות אל מליאת הכנסת.

יצחק הרצוג: היאבקו על עמדותיכם בנחישות ובלהט.

יצחק הרצוג: זו חובת

יצחק הרצוג: כם כנבחרי ציבור וכשלוחיו של הציבור כולו.

יצחק הרצוג: אך גם בתוך סערת העימותים אל תשכחו: ויכוחים עניינים – כן, לגיטימציה לבריונות – לא.

יצחק הרצוג: הציבור הישראלי מביט בכם, מקשיב לכם, לטוב ולרע.

יצחק הרצוג: ההתנגשויות היום-יומיות במשכן הזה, הסגנון, הבוטות, זה מה שרואים הילדים והילדות שלנו.

יצחק הרצוג: הצעירות והצעירים בישראל הם הרי העתיד שלנו, שכן כל אחת ואחד מאיתנו במילותיו ובמעשיו משפיע על פניה של מדינת ישראל שלנו.

יצחק הרצוג: הבחירות שכל אחת ואחד מאיתנו עושים כל יום מעצבות את המחר, ואין לנו אלא כוחה של הדוגמה האישית כדי להשפיע, להרגיע, לשנות כיוון.

יצחק הרצוג: לכן אני קורא לכם לשוב ולבחור מחדש בכל יום לדבר.

יצחק הרצוג: לבחור ולנהל שיח מכבד ונאות, ענייני והוגן, גם אם תקיף, כפי שהיטיב לנסח זאת ידיד ישראל, נשיא ארצות הברית חברנו ג'ו ביידן.

יצחק הרצוג: הוא אמר זאת כך: Not merely by the example of our power, but by the power of our example.

יצחק הרצוג: ואני אומר ומתרגם: לא מתוך הדגמת הכוח אלא מכוח הדוגמה.

יצחק הרצוג: זה נכון בנקודות ההסכמה; זה נכון, בוודאי ובוודאי, בנקודות המחלוקת, כואבות ונוקבות ככל שיהיו.

יצחק הרצוג: אני קורא לכם לשוב ולבחור מחדש בכל יום בממלכתיות הישראלית.

יצחק הרצוג: כנשיא המדינה, אני אעשה הכול כדי לחזק את יסודות הממלכתיות הישראלית ולעצור את הכרסום בחוסן הלאומי הישראלי הפנימי בכך שנאכלת הממלכתיות הזאת.

יצחק הרצוג: הממלכתיות היא הדבק המחבר אותנו כקהילה, כעם וכמדינה חזקה ומשגשגת.

יצחק הרצוג: הממלכתיות היא אשר נותנת בידנו את הכוח והיכולת לראות מעבר לקבוצה או מגזר את הטוב והמשותף של כולם פה ביחד ואת האכפתיות לאחר.

יצחק הרצוג: כשאנו מרשים לעצמנו לרמוס את הממלכתיות אנחנו מביסים את עצמנו.

יצחק הרצוג: לכן אני קורא לכם, חברותיי וחבריי חברי הכנסת, לסרטט קווים אדומים וברורים בשיח הציבורי, לנהל דיונים על מהותם של הנושאים, לעצור מופעי שיסוי, להיות מורי דרך, מקני ערך ומודל לחיקוי, להראות שאפשר למצוא את הדרך, כשירה של המשוררת זלדה, אל אותו "מעיין חבוי ששמו דו-שיח".

יצחק הרצוג: המשימה הזו היא של כולנו, התיקון הזה הוא של כולנו, הוא יכול להיות והוא חייב להיות.

יצחק הרצוג: במרחב הציבורי הזה נדונות הבעיות הכי קשות של הקבוצות הכי מוחלשות בחברה הישראלית, מוכרעים אתגרים מורכבים וחיוניים בדבר ביטחון ישראל בחוץ והאלימות המתפשטת מבית.

יצחק הרצוג: גורלות של אזרחיות ואזרחים נחרצים פה בהינף הצבעה, כמו זה של משה אלמליח וחבריו, כמו זה של חברות וחברי המשלחת האולימפית של ישראל לאולימפיאדת טוקיו והמשלחת הפראלימפית הישראלית למשחקים הפראלימפיים, שנמצאים איתנו כאן היום, אלופות ואלופי תעצומות הנפש, שהסבו לכולנו נחת וגאווה עצומים – ותודה רבה לכם.

יצחק הרצוג: בבקשה.

יצחק הרצוג: (מחיאות כפיים) כמו זה של כשני מיליון אזרחיות ואזרחים ישראלים ערבים וערביות, שרק מבקשים לחיות חיים נורמליים ושקטים ולצאת מן הבית בבוקר ולשוב אליו בערב בשלום.

יצחק הרצוג: זו זכותם היסודית, זו חובתה הבסיסית ביותר של מדינה לאזרחיה בכל רחבי המדינה.

יצחק הרצוג: מאז ראשית השנה נרצחו כבר כ-100 אזרחים ואזרחיות חפים מפשע באירועי אלימות בחברה הערבית; 100 בני אדם שנבראו בצלם אלוהים, כפי שקראנו בפרשת השבוע, פרשת בראשית, רק לפני יומיים.

יצחק הרצוג: בנות ובני אדם כמונו כולנו, עולמות שלמים שחרבו ברגע.

יצחק הרצוג: הטיפול באלימות בחברה הערבית הוא אתגר לאומי חשוב ובוער ביותר, ואני בטוח שישנה פה הסכמה מקיר לקיר בנושא.

יצחק הרצוג: אסור לנו להתרגל לרציחות ולחיסולים, ודאי לא להשלים עם מציאות יום-יומית של טרור אזרחי משתק.

יצחק הרצוג: זוהי שעת חירום המחייבת את כולנו לפעולה נחושה ביחד, כמאמר המשורר, לעולם אל תשאלו למי צלצלו הפעמונים, לכם הם מצלצלים.

יצחק הרצוג: וכמו כדי להוכיח את יכולתה של האלימות להתפשט כאש בשדה קוצים, לפני כמה שבועות נחצה קו אדום נוסף, עת שחבר הבית הזה, חברנו חבר הכנסת מאיר פרוש, יצא לשאת את תפילת שחרית והותקף ברחוב ליד ביתו.

יצחק הרצוג: אלמונים התנפלו עליו וניסו לגזוז את זקנו, מראות שהדעת אינה סובלת.

יצחק הרצוג: שכן, מכובדיי, האלימות אינה פוסחת, לצערנו, על אף קבוצה בתוכנו, היא עיוורת להבדלים בינינו.

יצחק הרצוג: אירועים שבהם אזרחים מרשים לעצמם לקחת את החוק לידיים ולפגוע בחפים מפשע מתגברים, מידבקים, והם מסוכנים, ולכן אין לנו דרך אחרת אלא להתייצב מול האלימות ביחד ובקול רם וברור לעשות הכול להבטיח את הביטחון האישי והסדר החברתי, ואת קיומו של שלטון חוק חסר פשרות ונטול פניות.

יצחק הרצוג: אלה אינם רק יסודות מארגנים של מדינת ישראל, הם תנאי בסיסי לקיומה של המדינה שלנו.

יצחק הרצוג: חברות וחברי הכנסת, מאז נכנסתי לתפקידי פגשתי ועוד אפגוש את מנהיגי סיעות הבית הזה ורבים מחברותיו וחבריו, את ראשות וראשי מוסדות המדינה ומובילי המערכות הציבוריות, את מנהיגי העדות הדתיות וגורמים מגורמים שונים.

יצחק הרצוג: לכל אחת ואחד זווית ראייה שונה של המציאות, כזו הנובעת באופן טבעי מתחומי הסמכות, האחריות ותפיסות העולם.

יצחק הרצוג: אבל התמונה המצטברת, כמו במעין קליידוסקופ, מפת דרכים המבקשת לקדם טוב ישראלי משותף היא כזו.

יצחק הרצוג: באופן טבעי ישנם תיקונים רבים שצריכים להתבצע בכל המערכות.

יצחק הרצוג: ישנן החלטות מכריעות שצריכות להתקבל בממשקים בין רשויות למוסדות המדינה.

יצחק הרצוג: אבל אין דרך אחרת מלבד לעשות זאת בהידברות, בתהליך מתמיד, ענייני ומושכל, של תיקון המערכות וחיזוק האיזונים והבלמים בין רשויות השלטון השונות.

יצחק הרצוג: באבחת חרב לא נצליח.

יצחק הרצוג: ולסיום, מכובדיי, כשתרדו במדרגות מאולם המליאה אל קומת הממשלה, אני מזמין אתכם לעצור ליד ציורו של הצייר יוסף קוזקובסקי, יליד אוקראינה, שלמד אומנות בקייב, ציור ושמו "המובלים להורג – באבי יאר", ובו גברים, נשים וטף פוסעים דומם בחשכת מוות כשקלגסי השטן הנאצי מכוונים אליהם את נשקם, משלחים בהם כלבי טרף חדי-מלתעות.

יצחק הרצוג: במרכזו – אישה האוחזת ביד אחת את ידה של בתה הקטנה ובידה השנייה מצמידה לחזה את תינוקה, מוקפת הורים וילדים, אחיות ואחים, בדרכם יחד אל מותם המחריד.

יצחק הרצוג: בשנים הארוכות שבהן פקדתי את הבית הזה אלפי פעמים עברתי בין קירותיו, אך אל מול התמונה הזאת תמיד עצרתי לשנייה, נושם ומביט, זוכר – כדרישת פרקי אבות – מאין באתי ולאן אני הולך, ומזכיר לכולנו מאין באנו ולאן אנו הולכים.

יצחק הרצוג: פעם אחר פעם הייתי מראה את התמונה למנהיגים זרים בביקוריהם כאן ומספר להם על טבח באבי יאר.

יצחק הרצוג: מחר אצא כנשיאה של מדינת ישראל לייצג אתכם בטקס לציון 80 שנה לטבח הנורא ההוא, פרק שיש להמשיך וללמוד עד דור אחרון, פרק שצריך לשים בפרופורציה כל מחלוקת בינינו.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברותיי וחבריי חברי הכנסת, אני מאחל לכולכם מושב כנסת פורה ויעיל, מושב שבו אזרחיות ואזרחי ישראל, המייחלים ליציבות, לצמיחה ולביטחון, ימצאו מקור לגאווה ואפילו לתקווה.

יצחק הרצוג: איתכם אני מאחל לאזרחי ישראל בריאות טובה.

יצחק הרצוג: אני שמח שאנו יוצאים בהצלחה מהגל הרביעי של הקורונה, וקורא לכולם להמשיך ולהתחסן, לנקוט משנה זהירות ולשמור על עצמנו ועל זולתנו.

יצחק הרצוג: איתכם ובשמכם אני מאחל לציבור הישראלי שנדע ימים של שלום וביטחון.

יצחק הרצוג: יחד איתכם אני מתפלל לשלומם ולביטחונם של חיילי צבא ההגנה לישראל, שוטרי משטרת ישראל וכוחות הביטחון וההצלה, ושולח חיזוק מיוחד לאנשי הרפואה, הרווחה והחינוך.

יצחק הרצוג: אני מייחל יחד עם הציבור כולו שנזכה לומר השנה "ושבו בנים לגבולם" – הדר גולדין, אורון שאול, אברה מנגיסטו והישאם א-סייד, ואיתם כלל נעדרי מערכות ישראל.

יצחק הרצוג: אני מבקש לאחל רפואה שלמה לכל פצועי צה"ל והלומי הקרב ולכלל חולי ישראל.

יצחק הרצוג: שנה טובה ובריאה לכולנו, ומושב מוצלח במיוחד לכולכם.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

יצחק הרצוג: (מחיאות כפיים)

מיקי לוי: תודה רבה לנשיא המדינה.

מיקי לוי: אני מתכבד להזמין את ראש הממשלה.

מיקי לוי: בבקשה.

קריאות: – – –

גלית דיסטל אטבריאן: 1,400 מתים.

מיקי לוי: מה קרה, חברת הכנסת דיסטל?

מיקי לוי: הוא עוד לא התחיל.

גלית דיסטל אטבריאן: – – –

מיקי לוי: אל תכריחו אותי – – –

מאי גולן: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, אל תכריחי אותי.

מירי רגב: – – – 1,300 – – –

מיקי לוי: באמת, אל תכריחי אותי, אני מבקש.

דוד אמסלם: רק תגיד לו שיעלה ברמה – –

מאי גולן: – – –

דוד אמסלם: – – שלא יהיה כמו באו"ם – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, קריאה ראשונה.

דוד אמסלם: – – שיעלה ברמה קצת, שיעלה קצת את הרמה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, קריאה שנייה.

דוד אמסלם: מתי הייתה הראשונה?

דוד אמסלם: מתי הייתה הראשונה?

מירי רגב: הוא שכח.

דוד אמסלם: לפני שבועיים?

דוד אמסלם: לפני שיצאנו לפגרה?

נפתלי בנט: כבוד נשיא המדינה, ידידי יצחק הרצוג ורעייתו מיכל, אדוני יושב-ראש הכנסת מיקי לוי ורעייתו נורית, נשיאת בית המשפט העליון אסתר חיות, ידידי ראש הממשלה החליפי ושר החוץ יאיר לפיד, ראש האופוזיציה חבר הכנסת בנימין נתניהו – – –

גלית דיסטל אטבריאן: זה שהתחייבת לא לשבת איתו?

גלית דיסטל אטבריאן: זה שחתמת שלא תשב איתו?

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, פעם ראשונה.

שלמה קרעי: זו לא הייתה התחייבות ליבתית.

מיקי לוי: לא, אני לא אתן לכם להפריע.

מיקי לוי: קחו בחשבון.

מיקי לוי: בבקשה.

נפתלי בנט: חבריי חברי ממשלת ישראל, ידידיי השרים, מזכירת הכנסת ירדנה מלר, חברי המשלחת הפראלימפית והמשלחת הכללית לטוקיו – אנחנו גאים בכם מאוד.

שלמה קרעי: מה עם המשלחת לאבו מאזן?

נפתלי בנט: כנסת נכבדה, הממשלה הזו הושבעה – – –

קריאה: – – –

נפתלי בנט: הממשלה הזו הושבעה לפני 113 ימים, ימים מלאי עבודה.

נפתלי בנט: רבים מתחומי הפעילות של המדינה היו מכוסים בשכבת אבק של הזנחה.

נפתלי בנט: שנתיים של חוסר מעש, של דחיינות, ניוון, החל בגרעין האיראני, דרך מחירי הדיור ועד הפקקים האין-סופיים שכל אזרח בישראל מרגיש – – –

גלית דיסטל אטבריאן: אני מצטערת.

גלית דיסטל אטבריאן: אני יוצאת.

גלית דיסטל אטבריאן: אני לא יכולה להמשיך לשמוע את השקרים האלה.

גלית דיסטל אטבריאן: הבן אדם שקרן.

גלית דיסטל אטבריאן: אי-אפשר לשמוע אותך.

מיקי לוי: חברים, חברי הקואליציה, חברי הכנסת, בבקשה.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה נוכל, אתה שקרן ואתה הדבר הכי גרוע שקרה למדינה הזו.

גלית דיסטל אטבריאן: אני בזה לך.

גלית דיסטל אטבריאן: בזה.

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, החוצה.

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, החוצה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אני מבקש מהצד הזה לא לעזור לי.

מיקי לוי: תודה.

דוד אמסלם: למה אתה לא קורא אותם לסדר?

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אני מבקש מכם לא לעזור לי.

מיקי לוי: אתם מפריעים.

מאי גולן: למה אותם אתה לא קורא לסדר?

מאי גולן: פעם אחת תהיה שוויוני – – –

דוד אמסלם: אגב, אני רוצה רק להזכיר לנוכל הזה שבעשר שנים, שמונה מהן הוא היה בממשלה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, אני לא רוצה – – –

דוד אמסלם: אתה היית חבר בממשלה תשע שנים מתוך עשר.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, פעם שלישית.

מיקי לוי: החוצה, בבקשה.

מאי גולן: זה לא פייר, זה לא פייר – – –

דוד אמסלם: ששת המנדטים שלך, תזכיר לנו את ששת המנדטים שיש לך.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן – שנייה.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן – שנייה.

דוד אמסלם: הרסת את הדמוקרטיה במדינת ישראל.

דוד אמסלם: אופורטוניסט.

דוד אמסלם: חושב רק על עצמך מהבוקר עד הלילה.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

מיקי לוי: חבר הכנסת.

מיקי לוי: להוציא אותו, בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

דוד אמסלם: מסתכל עלינו?

דוד אמסלם: תוריד את העיניים למטה, אל תסתכל על עם ישראל בכלל.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, תודה.

מיקי לוי: הבנו.

מיקי לוי: (חבר הכנסת דוד אמסלם יוצא מאולם המליאה.)

יש לך משהו להגיד לזיכרון המתים?

נפתלי בנט: הכול עמד מלכת – – –

מאי גולן: לא, זה לא היה ברור – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר – ראשונה.

נפתלי בנט: במשך שנתיים הכול עמד מלכת בזמן שאנחנו היינו עסוקים בארבע מערכות בחירות ובמגפה אחת.

נפתלי בנט: שלושה חודשים וחצי עברו בסך הכול מאז התחלנו, וכבר אפשר לראות, מעבר לאווירה העניינית ולשיתוף הפעולה – שגם זה חידוש – –

אופיר כץ: 1,300 נפטרים אפשר לראות, כן, בגלל ההתנהלות שלכם.

נפתלי בנט: – – אנחנו רואים תוצאות.

נפתלי בנט: תוצאות.

אופיר כץ: רואים את התוצאות, 1,300 נפטרים.

אופיר כץ: רואים.

אלי כהן: מקום ראשון בעולם.

אלי כהן: מקום ראשון.

מיקי לוי: חבר הכנסת אופיר – ראשונה.

קטי קטרין שטרית: מה, זה מכובד – ממקום רביעי ל-41.

נפתלי בנט: אנחנו בולמים את הדלתא בלי יום אחד של סגר.

מאי גולן: אבל 1,300 מתים – – –

נפתלי בנט: מדינת ישראל פתוחה.

נפתלי בנט: דבר שפעם היה מובן מאליו כבר לא מובן מאליו.

נפתלי בנט: את החגים חגגנו פתוחים על אף נבואות הזעם שיהיה סגר.

נפתלי בנט: חגגנו, ופתחנו שנת לימודים – – –

קטי קטרין שטרית: יש אנשים שמתו.

קטי קטרין שטרית: מתו אנשים צעירים.

קטי קטרין שטרית: יורם וקנין, בן 50 מבית שמש, מת בחג.

שלמה קרעי: מזל שנתניהו הביא לכאן את החיסונים.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית – ראשונה.

קטי קטרין שטרית: בן 50.

קטי קטרין שטרית: בן 50.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית – שנייה.

קטי קטרין שטרית: תוציא אותי.

קטי קטרין שטרית: יורם וקנין.

קטי קטרין שטרית: יורם וקנין, אתה הרגת אותו.

מיקי לוי: בבקשה לצאת החוצה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: הבנו.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, תודה.

מיקי לוי: (חברת הכנסת קטי קטרין שטרית יוצאת מאולם המליאה.)

מאי גולן: תתבייש לך.

מאי גולן: איך אתה ישן עם עצמך בלילה?

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן – שלישית.

מיקי לוי: תודה.

מאי גולן: 1,300 מתים ואתה ישן עם עצמך בלילה?

מאי גולן: תתבייש לך.

מיקי לוי: החוצה, חברת הכנסת גולן.

מיקי לוי: תודה.

מאי גולן: הבאת את מדינת ישראל להישג הכי מכוער של מדינת ישראל.

מאי גולן: איך אתה יכול לישון עם המצפון שלך בלילה?

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, החוצה, בבקשה.

מיקי לוי: הבנו.

מאי גולן: לאיזה הישג הבאת?

מאי גולן: איזה עוד – – –

מיקי לוי: בבקשה להוציא אותה.

מיקי לוי: אני מבקש מהצד של הקואליציה, נראה לי שאני מסתדר, אני לא צריך את העזרה שלכם.

מאי גולן: נפתלי בנט, 1,300 מתים, זה ההישג שלך.

מאי גולן: תתבייש.

מאי גולן: אתה כתם מכוער על ההיסטוריה של הימין במדינת ישראל.

מאי גולן: תתבייש.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, בבקשה החוצה.

מאי גולן: ראש הממשלה הכושל ביותר שהיה פה.

מאי גולן: כל המדינה – – –

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: (חברת הכנסת מאי גולן יוצאת מאולם המליאה.

מיקי לוי: )

מיקי לוי: חברת הכנסת בן ארי.

פטין מולא: נרצחו שוטרים בנהריה, והממשלה שלך – – –

מיקי לוי: תודה רבה.

פטין מולא: מה אתה אומר על זה?

פטין מולא: שוטרים נרצחו בנהריה – – –

מיקי לוי: תודה, בבקשה, החוצה.

מיקי לוי: תתכבד.

מיקי לוי: תוציאו אותו בבקשה החוצה.

פטין מולא: אני יוצא – – – אותי.

נפתלי בנט: התקציב עבר בממשלה ובקריאה ראשונה בכנסת, ויעבור בעזרת השם גם בקריאה שנייה ושלישית בקרוב.

נפתלי בנט: תקציב משמעותו בראש ובראשונה תפקוד.

נפתלי בנט: המדינה חזרה לתפקד.

נפתלי בנט: אבל גם בתקציב עצמו יש בשורות חשובות.

אורלי לוי אבקסיס: – – – מדינת תל אביב.

אורלי לוי אבקסיס: מה עם הפריפריה?

נפתלי בנט: פחות רגולציה, פחות הגבלות על יבוא, יותר תחרות – –

איתמר בן גביר: יותר מיסים.

איתמר בן גביר: יותר מיסים.

נפתלי בנט: – – מה שיוריד את המחירים ואת סעיף ההוצאות של כל משפחה.

נפתלי בנט: אני רוצה לברך את ידידי שר האוצר ליברמן על ההישג הזה, ואת כל חברי הממשלה.

ישראל אייכלר: מריצות למזבלה.

נפתלי בנט: התחלנו בשעה טובה לטפל בצורה מערכתית – – –

אופיר כץ: מה אתה אומר לאזרחית שלא מצאו לה מכשיר אקמו בבית החולים?

אופיר כץ: מה אתה אומר לה?

אופיר כץ: עם ההצלחה הגדולה שלך, בכל הארץ לא מצאו לה מכשיר.

מיקי לוי: חבר הכנסת אופיר, פעם שנייה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אופיר, פעם שנייה.

מיקי לוי: תודה.

שלמה קרעי: אתה השתגעת?

שלמה קרעי: העם שלנו הולך ומת.

אופיר כץ: מה אתה עונה לאזרחית הזו?

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, החוצה.

מיקי לוי: אתה לא תגיד לראש ממשלה "השתגעת".

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, החוצה.

שלמה קרעי: הוא אמר את זה לנו.

מיקי לוי: החוצה.

שלמה קרעי: הוא אמר את זה לכולנו.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, החוצה.

שלמה קרעי: הוא אמר את זה לכולנו.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, הבנתי, החוצה.

שלמה קרעי: הוא אמר את זה לכולנו.

שלמה קרעי: זה רק ציטוט.

מיקי לוי: החוצה.

מיקי לוי: החוצה, חבר הכנסת קרעי.

מיקי לוי: תודה.

נפתלי בנט: אני כל כך גאה – – –

שלמה קרעי: זה רק ציטוט, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: לכם הכול מותר.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, תודה.

מיקי לוי: (חבר הכנסת שלמה קרעי יוצא מאולם המליאה.

מיקי לוי: )

נפתלי בנט: אני כל כך גאה שכל אחד משרי הממשלה וחברי הקואליציה – –

קריאה: וברוך השם יש הרבה.

נפתלי בנט: – – נלחמו בשיניים על פרנסת אזרחי ישראל – – –

לא על חייהם.

לא על חייהם.

נפתלי בנט: פרנסה זה קודש.

נפתלי בנט: נלחמנו – הצלחנו – – –

אופיר כץ: גם בריאות זה קודש.

נפתלי בנט: התחלנו אחרי שנים רבות – – –

אורלי לוי אבקסיס: תשאל את בעלי העסקים שנשארו בלי ההגנה שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: למה אתם לא עוזרים להם לאזן את העסק?

מיקי לוי: חברת הכנסת אבקסיס, קריאה ראשונה.

נפתלי בנט: התחלנו לטפל בצורה מערכתית סוף-סוף באלימות במגזר הערבי, שהתפרצה – – –

איתמר בן גביר: נו, באמת.

נפתלי בנט: כולנו ראינו איך זה התפרץ – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר.

איתמר בן גביר: ראינו בכפר קאסם מה קרה.

איתמר בן גביר: ראינו בכפר קאסם איך – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר – ראשונה.

אופיר כץ: זה מה שקורה כשנותנים לגיטימציה לתומכי טרור – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אופיר – שלישית.

מיקי לוי: בבקשה החוצה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אופיר, בבקשה החוצה.

אופיר כץ: זו תוצאה של ההתנהלות שלך, שאתה נותן להם לגיטימציה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: (חבר הכנסת אופיר כץ יוצא מאולם המליאה.

מיקי לוי: )

נפתלי בנט: השנים האחרונות, כולנו מכירים, התאפיינו באובדן משילות בנגב; ראינו התפרצות קשה מאוד של אלימות במהלך מבצע שומר החומות, מה שהיווה – – –

איתמר בן גביר: אתה לא רואה, אדוני ראש הממשלה, שאנחנו מאבדים את הנגב?

איתמר בן גביר: אנחנו מאבדים את הנגב.

איתמר בן גביר: אין משילות בנגב.

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר – שנייה.

נפתלי בנט: ולכן אנחנו נחזיר גם את המשילות לנגב.

נפתלי בנט: במה שהוזנח במשך שנים – כולנו יודעים את זה – שהפך לאקס-טריטוריה של מדינת ישראל, בלי חוק, אנחנו מתחילים לטפל עכשיו, לטפל בנחישות.

נפתלי בנט: אנחנו מטפלים גם באתגר מחירי הדיור, שהאמירו בעשור האחרון למצב שישראלים צעירים פשוט לא יכולים אפילו לחלום על רכישת דירה.

נפתלי בנט: השנה יישבר שיא בשיווקי קרקעות לבניית יחידות דיור, ואנחנו נבנה עוד יותר בשנים הבאות.

נפתלי בנט: אנחנו נקדיש תשומת לב מיוחדת לרמת הגולן, עם יעד של הגדלה משמעותית של ההתיישבות ברמה.

אוסאמה סעדי: שיהיה שטח כבוש.

נפתלי בנט: אנחנו מסירים רגולציה, סוללים את הדרך עבור בעלי עסקים קטנים שהוזנחו.

נפתלי בנט: במשמרת שלנו, חבריי העצמאיים, אתם כבר לא אזרחים סוג ב'.

נפתלי בנט: חברים, אי-אפשר להתווכח עם העובדות: הצמיחה בעלייה, הגירעון מצטמצם יותר מהר מהצפוי, האבטלה יורדת.

נפתלי בנט: אלה הנתונים, אלה העובדות.

נפתלי בנט: אתם יודעים, הנאום הפחות או יותר מקביל בארצות הברית נקרא State of the Union, מצב האומה, והנוהג הוא שנשיא ארצות הברית מתאר את מצב האומה.

נפתלי בנט: בדרך כלל הוא משתמש במשפט: The state of the union is strong.

נפתלי בנט: גם אני יכול לומר פה: מדינת ישראל חזקה, והכיוון הוא טוב.

נפתלי בנט: אנחנו מחזקים בימים אלה את מעמדה של ישראל בעולם, מוושינגטון דרך ברלין ועד קהיר ומרוקו.

נפתלי בנט: היחסים עם ארצות הברית, עם הבית הלבן ועם הקונגרס טובים וחמים, למרות אלה שמנסים לאתגר אותם.

נפתלי בנט: היחסים עם אחינו בתפוצות, ובמיוחד עם יהדות ארצות הברית על כל גווניה, מתהדקים; היחסים עם מצרים וירדן שכנותינו מתחממים אחרי תקופה של קלקול מיותר שעלה באובדן חלקי ארץ ישראל.

נפתלי בנט: אנחנו מתקנים את מה שצריך, אבל במקביל אנחנו שומרים על מה שטוב, כמו הסכמי אברהם, שאנחנו מעמיקים ומרחיבים.

נפתלי בנט: שר החוץ וראש הממשלה החליפי יאיר לפיד חזר עכשיו מבחריין אחרי שהתקבל בחום גם באמירויות ובמרוקו; קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל תגיע לכאן בתחילת השבוע הבא לביקור פרידה חשוב.

נפתלי בנט: חבריי – –

אוסאמה סעדי: מה עם הפלסטינים?

נפתלי בנט: – – למרבה הצער – –

אוסאמה סעדי: מה עם הפלסטינים?

נפתלי בנט: – – העולם לא מורכב – – –

אוסאמה סעדי: – – –

קריאה: איזה פלסטינים?

אוסאמה סעדי: גם פה אתה מתנער מהם.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אוסאמה, ראשונה, לא נעים לי.

אחמד טיבי: אני מבקש ממנו שלא יזכיר את הפלסטינים – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת טיבי, ראשונה.

נפתלי בנט: חבריי, למרבה הצער, העולם לא מורכב רק מידידים.

נפתלי בנט: יש לנו אויבים, והם לא נחים לרגע.

נפתלי בנט: איראן ממשיכה כל העת במאמציה לפגוע במדינת ישראל ובאזרחיה, גם בימים האחרונים, בפעולה שסוכלה בקפריסין.

נפתלי בנט: אנחנו פועלים בזירות רבות סביב השעון.

נפתלי בנט: במקביל אנחנו גם דואגים להבטחת עליונותו המוחלטת של צה"ל ומוכנותו לאתגרים הגדולים שניצבים בפניו – לא במילים, אלא בהשקעה אדירה של משאבים מתקציב המדינה.

נפתלי בנט: צה"ל מתעצם.

נפתלי בנט: אדוני היושב-ראש, תקציבים ומשאבים הם דבר חשוב, אבל העליונות הצבאית שלנו והחוסן הלאומי תלויים בעוד משהו: בערבות ההדדית בינינו ובמחויבות המוחלטת שלנו לאלה שאנחנו שולחים אל הקרב.

נפתלי בנט: אנחנו לא שוכחים אותם אף פעם, לא משנה כמה שנים עברו.

נפתלי בנט: אני מבקש לעדכן אתכם עדכון ביטחוני חשוב: בחודש שעבר יצאו נשות ואנשי המוסד למבצע שתכליתו לאתר מידע חדש על גורלו ומקום הימצאו של רון ארד.

נפתלי בנט: זה היה מבצע מורכב, רחב ממדים ונועז.

נפתלי בנט: זה כל מה שאפשר לומר כרגע.

נפתלי בנט: עשינו עוד מאמץ בדרך להבנה מה עלה בגורלו של רון.

נפתלי בנט: אני רוצה להודות ללוחמי המוסד בשמי, וגם בשם תמי ויובל ארד – שעימן שוחחתי – על המסירות, על המחויבות, ועל אחוות הלוחמים גם אחרי כל כך הרבה שנים.

נפתלי בנט: אני מבקש מכאן להודות גם לצה"ל ולשירות הביטחון הכללי על שיתוף הפעולה היוצא מן הכלל במבצע הזה, ובכלל.

נפתלי בנט: אנחנו צריכים להתגאות ברצון הטוב ובשיתוף הפעולה.

נפתלי בנט: פדיון שבויים הוא ערך יהודי שהפך לאחד מערכיה המקודשים ביותר של מדינת ישראל, "עם אשר לא יחשה, שאת בניו לא יפקיר לזר".

נפתלי בנט: זה מסוג הדברים שנראים משונים, אפילו מוגזמים למי שמתבונן על מדינת ישראל מבחוץ, אבל זה מה שמגדיר ומייחד אותנו.

נפתלי בנט: אנחנו נמשיך לפעול להשבת כל בנינו הביתה מכל מקום שבו הם נמצאים.

סמי אבו שחאדה: ותתחיל מזה שבגדה – – –

נפתלי בנט: חבריי חברי הכנסת – – –

קריאות: – – –

מיקי לוי: אבו שחאדה, תודה רבה.

קריאות: – – –

מיקי לוי: אבו שחאדה, קריאה ראשונה.

מיקי לוי: תודה, אבו שחאדה.

סמי אבו שחאדה: תתחיל עם אלה שבגדה – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אבו שחאדה, קריאה ראשונה.

איתמר בן גביר: פעם שנייה שלו, מה קריאה ראשונה?

קריאות: – – –

נפתלי בנט: חבריי חברי הכנסת, מה שמנחה אותנו כממשלה ואותי כראש הממשלה הוא שאזרחי ישראל, לא אנחנו, נמצאים במרכז.

נפתלי בנט: אנחנו פה כדי לשרת את מדינת ישראל, כל שר וכל חבר כנסת בתחומו.

נפתלי בנט: לא להפך.

נפתלי בנט: ומתוך התפיסה הזאת התמודדנו בחודשים האחרונים כל יום כל היום עם הקורונה.

נפתלי בנט: גם כשהלחץ היה עצום מכל עבר, כולל מהאנשים שיושבים פה, לא איבדנו את המצפן שאומר: מדינת ישראל נשארת פתוחה.

נפתלי בנט: אי-אפשר להמשיך לחיות 200 ימי סגר בשנה.

נפתלי בנט: אי-אפשר.

נפתלי בנט: זה מרסק מדינה, זה מרסק פרנסה, זה מרסק חיים.

נפתלי בנט: לחנוק את האזרחים ולכלוא אותם בבית זה צעד שאולי יוריד תחלואה – גם כבר לא בטוח – אבל זה צעד עצל, פסיבי, עם השלכות נוראיות.

נפתלי בנט: זה כמובן קל.

נפתלי בנט: אני יודע כמה זה קל ללחוץ על כפתור הסגר – מייד מיליארדים יוצאים במשאיות לחל"תים; להושיב אנשים בבית, להגיד להם: אל תצאו, אל תעשו כלום, תהיו פסיביים, תהיו מול הזומים – אבל זאת לא הדרך.

נפתלי בנט: זאת דרך קלה אבל לא ראויה.

נפתלי בנט: אנחנו בחרנו בדרך הקשה, ואני רוצה להגיד לכם, זה לא היה קל.

נפתלי בנט: אני שמח שעכשיו, אחרי 3.5 מיליון מתחסנים בבוסטר וירידה משמעותית בחולים הקשים, כשמחלקות הקורונה בוולפסון ובאיכילוב נסגרות אחת אחר השנייה, כשמקומות העבודה פתוחים, בתי ספר מתנהלים, כשכולנו הולכים לקניון, למסעדה, להופעה – עכשיו מבינים, הציבור מתחיל להבין את ההיגיון שהנחה אותנו, את מאות הפעולות של חבריי בממשלה, הגדולות והקטנות, שנדרשות כדי לקיים חיים מלאים לצד מגפה.

אורי מקלב: למעלה מ-1,000 מתים.

נפתלי בנט: את אומץ הלב הציבורי שנדרש לממשלה הזאת כדי לא ללכת אחרי אולפנים, לא ללכת אחרי צייצנים ופוליטיקאים, להילחם על מה שהאמנו בו, על ישראל פתוחה – –

יצחק פינדרוס: ו-1,300 מתים.

נפתלי בנט: – – על מאסה – –

יצחק פינדרוס: 1,300 מתים.

נפתלי בנט: – – מאסה של בדיקות מהירות, שלא היו פה בכלל קודם; על הבוסטרים הראשונים בעולם, עוד לפני אישור FDA.

אופיר אקוניס: יש לך חיסון.

נפתלי בנט: על התו הירוק – –

אופיר אקוניס: שקרן.

נפתלי בנט: – – על פתיחת מערכת החינוך; על הימנעות מהגבלות חסרות הבחנה, גורפות – שזה קל לעשות, אבל המחיר, רבותיי, המחיר.

נפתלי בנט: וכמובן על זה שסגר הוא האופציה האחרונה – לא הראשונה, לא השנייה וגם לא השלישית.

נפתלי בנט: סגר זה האופציה האחרונה.

נפתלי בנט: כל אדם שנפטר וגם כל מאושפז הוא עולם ומלואו.

נפתלי בנט: וזה כואב הרבה יותר כי יש להם איך להתגונן.

נפתלי בנט: יש לכל אזרח ישראלי איך להתגונן.

תכיל אותם.

נפתלי בנט: אנחנו גם אישרנו וגם הבאנו מחו"ל את כל סוגי החיסונים הנדרשים מכל החברות, עם שלייקעס, הנגשנו – ואני מפה קורא באמת: מכל צידי הכנסת, כולם צריכים להירתם, לשכנע את כולם להתחסן.

נפתלי בנט: זה לא עניין של קואליציה או אופוזיציה.

נפתלי בנט: אני מצפה מכולם להירתם.

נפתלי בנט: המדינה מספקת לאזרחים את שכבת ההגנה בדמות חיסונים ובוסטרים.

אורלי לוי אבקסיס: מה עם – – – בני ה-67?

אורלי לוי אבקסיס: מה עם תקופת ההסתגלות שלהם?

נפתלי בנט: וכולם צריכים לגלות אחריות ולגשת להתחסן.

אורלי לוי אבקסיס: זרקת את המספרים, בלי הסתגלות, בלי כלום.

נפתלי בנט: מה שאני – – –

אורלי לוי אבקסיס: הם רעבים ללחם, הם רעבים לתרופות, אין מי שילווה אותם, ואתם – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת לוי, תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: זאת הערה עניינית, אדוני.

נפתלי בנט: אני גם רוצה לומר עוד משהו.

אורלי לוי אבקסיס: – – – וזה רשת ביטחון.

מיקי לוי: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: איפה שרת השוויון החברתי?

אורלי לוי אבקסיס: היא דיברה בממשלה הקודמת על בני 67 – –

מיקי לוי: חברת הכנסת אבקסיס, קריאה שנייה.

אורלי לוי אבקסיס: – – על – – – שקל – – –

מיקי לוי: תודה.

נפתלי בנט: 200 מיליארד השקלים שהוצאו זה בערך 100,000 שקלים למשפחה בישראל אוברדרפט, זה גם חיי אדם.

נפתלי בנט: וכשאנחנו מסתכלים על האיזונים, אנחנו לא רק מסתכלים על הקורונה, אנחנו מסתכלים על הכסף שחלילה – אם נוציא עוד 100 או 200 מיליארד שקלים, לא יהיה לנו כסף לשלוח חיילים עם נגמ"ש עם מיגון, זה חיי אדם.

נפתלי בנט: לא יהיה לנו כסף לסל תרופות – –

אורלי לוי אבקסיס: בגיל 67 – – –

נפתלי בנט: – – לילד חולה סרטן.

נפתלי בנט: גם זה חיי אדם.

אורלי לוי אבקסיס: – – –

נפתלי בנט: וזה הדבר – עשינו את הדבר הכי לא פופולרי.

נפתלי בנט: כי הכי פופולרי היה – – –

אורלי לוי אבקסיס: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת אבוקסיס, את על שנייה.

מיקי לוי: לא כדאי.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: את מקילה עליי.

נפתלי בנט: כששר האוצר באחת הפעולות הראשונות ביטל את החל"ת לבני 45 ומטה – –

ישראל כץ: אבל מה יצא – – – נכון, ומה יצא?

ישראל כץ: האבטלה עלתה.

נפתלי בנט: – – זה הוריד את האבטלה – –

ישראל כץ: הוא לא הוריד – – –

נפתלי בנט: – – ולא בדרך הפופוליסטית.

נפתלי בנט: אפשר היה גם להושיב עוד שלוש שנים בפופוליזם.

ישראל כץ: האבטלה עלתה – – –

נפתלי בנט: ואני חושב שעל זה, דווקא על המעשה, כי כולם אוהבים – אף אחד לא אוהב פוליטיקאי שמפסיק לשלוח מזומנים הביתה, אף אחד.

ישראל כץ: – – –

נפתלי בנט: אבל תסתכלו, גם כשאנחנו מעלים את גיל הפרישה לנשים – שגם זה דבר לא פופולרי, אבל כולם יודעים, כולם יודעים שאנחנו בפשיטת רגל מבחינת הפנסיות – אז אנחנו בממשלה הזאת בוחרים להתעמת; לא דחיינות, לא לגלגל בעיות הלאה, לא להכניס את המדינה לאוברדרפט שמחק 15 שנות צמצום גירעון, ולכן בחרנו בדרך הקשה.

נפתלי בנט: אבל אני גם רוצה להדגיש – – –

– – – מחירים – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר.

נפתלי בנט: אני רוצה להדגיש.

נפתלי בנט: אני לא – – –

– – – מנסה להכיל את הכול – – –

משה גפני: – – – אני לא – – – לא אתה – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר, אתה לפני שלישית.

נפתלי בנט: אני רוצה להדגיש לכולם, לאזרחי ישראל – – –

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, אני לא רוצה להפריע – – –

נפתלי בנט: אני רוצה להדגיש לכולם – – –

ישראל כץ: האבטלה עלתה, אנשים נשארים ללא סיוע ונשארים ברחובות ללא תרופות וללא מזון.

ישראל כץ: זו המציאות היום.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, הוא שמע אותך.

מיקי לוי: תודה.

– – –

ישראל כץ: להאשים אותנו שסייענו?

מיקי לוי: תודה.

נפתלי בנט: חשוב להדגיש גם, אני לא מכריז על סוף האירוע.

נפתלי בנט: אנחנו לא עושים מסיבה, אין אווירת סוף קורס הפעם.

נפתלי בנט: הנגיף הזה הוא חמקמק, ואנחנו עוד לא יצאנו מהדלתא, ועוד יכולים להגיע אומגה ועוד.

יצחק פינדרוס: – – – דלתא – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס, ראשונה.

נפתלי בנט: כל המערכות שהקמנו תישארנה פתוחות.

נפתלי בנט: הפעם אנחנו לא סוגרים את כל המפקדות.

נפתלי בנט: אנחנו לא סוגרים הפעם את מגן אבות, כפי שנעשה.

נפתלי בנט: הייתי צריך לרדוף אחרי נמרוד מימון, לבקש ממנו שיסכים מחדש לעמוד בראש מגן אבות.

נפתלי בנט: הפעם אנחנו לא סוגרים את הדסק החרדי או את הדסק הערבי במגן ישראל.

נפתלי בנט: הפעם אנחנו לא עוזבים את נתב"ג, לא משאירים את נתב"ג פרוץ.

יצחק פינדרוס: – – – אחרי שהבאת את כל הווריאנטים – – –

נפתלי בנט: 100% הנכנסים לישראל נבדקים.

חודשיים לא הייתם – – –

נפתלי בנט: הכול נשאר פעיל, מוכן לפקודה.

נפתלי בנט: חברים, העובדה שהאבטלה סוף-סוף בירידה, הגירעון מתחיל להתכווץ, שזה החוב של כל אחד מאיתנו – –

מירי רגב: – – – אין מיסים – – –

נפתלי בנט: – – והצמיחה עולה – –

מירי רגב: בא לידי ביטוי במלואה – – – פשוט מדהים.

נפתלי בנט: – – היא תוצאה של מדיניות האין-סגר.

נפתלי בנט: כי אם היינו עכשיו עוד פעם עם סגרים בחגים ובשנת לימודים, ושומעים את השופר בבית, מכווצים בטריינינג, לא היינו יכולים לצאת מזה.

נפתלי בנט: תראו, המשק פתוח, זו האמת.

נפתלי בנט: רוב האנשים עובדים, גלגלי הכלכלה נעים, הצבע חוזר ללחיים.

נפתלי בנט: אשתי הייתה בהופעה, היא אמרה: השחקנים כל כך שמחים, סוף-סוף הם עובדים.

נפתלי בנט: הם לא רוצים לקבל פיצויים, הם לא רוצים חל"ת, הם רוצים לעבוד.

נפתלי בנט: הדרגה הגבוהה ביותר של הצדקה שהרמב"ם מדבר עליה זה לתת פרנסה.

נפתלי בנט: אף אחד לא רוצה לקבל כסף.

נפתלי בנט: אני רוצה להודות באמת לכל אחד מחברי וחברות הממשלה על המאמץ האדיר ועל הגמישות של כל אחד מאיתנו.

נפתלי בנט: אבל אני גם רוצה לבקש מחברי הממשלה ומחברי הקואליציה: הממשלה הזאת יציבה, התקציב בעזרת השם יעבור, ואנחנו בני קיימא, מתכוונים להיות ארבע שנים.

נפתלי בנט: בשביל זה גם אנחנו צריכים להיאחז באחריות יתרה.

נפתלי בנט: אף אחד מאיתנו לא נדרש לאפסן את האידיאולוגיה, את העמדות, אבל מכולם כן נדרש לרסן את ההתנהלות.

נפתלי בנט: כי הרי זו בדיוק החוכמה.

נפתלי בנט: כשאנחנו למדים כילדים על פשרה, על אחדות, בספרים זה נשמע נורא נחמד, בתיאוריה זה נורא נחמד; כשמביאים את זה לעולם המעשה של תקציב אמיתי, של בעיות אמיתיות, פה זה מתחיל להיות קשה.

נפתלי בנט: זו לא חוכמה לדבר גבוה על אחדות, על כל המילים האלה; החוכמה היא להתעמת עם זה.

מירי רגב: – – – את החרדים.

נפתלי בנט: אמרתי באו"ם דבר שאני עומד מאחוריו.

נפתלי בנט: מבחינתי במקור – אני מודה, אתם יודעים את זה – הייתה תאונה פוליטית.

נפתלי בנט: אבל היום, בדיעבד, אני גאה ושמח על זה – – –

יצחק פינדרוס: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת – – –

נפתלי בנט: אני גאה ושמח שאנחנו נאלצים להתמודד עם אנשים עם דעות שונות בתוך העם שלנו, ולהסתדר.

נפתלי בנט: זה לא בדיעבד היום מבחינתי, זה מלכתחילה, כי זו חוכמה קטנה להתחרות בקצוות ולהוכיח שאתה עוד יותר רועש, אתה עוד יותר מצייץ.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס, שנייה.

מיקי לוי: תודה.

נפתלי בנט: עכשיו לחברי הכנסת מהאופוזיציה, שאמורים לייצג את העם:

נפתלי בנט: כולכם יכולים בכל רגע נתון לבחור את מי אתם מייצגים, את האנשים הנפלאים שבאמת אנחנו פוגשים בכל פינה בארץ, אנשים שדואגים למשפחות שלהם, תורמים לקהילה שלהם, שאכפת להם מהמדינה, שרואים מעבר להבדלים בינינו – אחים אנחנו; או להיות טוקבקיסטים בחליפה, לעודד מחלוקת ומדון, לשלוח גדודים גדודים של צייצנים, צייצני רעל, ולהתחבא בכל מיני מקומות ולהעדיף את האינטרס הפוליטי המיידי על עתיד המדינה.

מירי רגב: – – –

נפתלי בנט: הכדור אצלכם.

נפתלי בנט: זה גם לא יהיה אפקטיבי.

נפתלי בנט: הגישה הזאת, לאורך זמן היא תישחק.

נפתלי בנט: אנשים לא – אני יודע, בתוך הקבוצה נשמע מאוד טוב, בטווח הארוך זה לא עובד.

נפתלי בנט: לא בכדי אנשים שולחים אנשים אחרים להישחק בצווחות ובעצמם נשמרים מאחור.

נפתלי בנט: אני מקווה שעם החודשים – – –

מאיר פרוש: שנתיים צווחת ולא עשית כלום – – –

שנתיים עמדת כאן וצווחת – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר, שלישית.

מיקי לוי: החוצה, בבקשה.

מיקי לוי: (חבר הכנסת יעקב אשר יוצא מאולם המליאה.)

נפתלי בנט: אני מקווה – ושלא תהיה טעות: ויכוחים זה בנשמת אפנו.

נפתלי בנט: אנחנו מתווכחים כל יום, כל הזמן, וזה טוב, זה לא דבר רע, זה ביסוד המורשת שלנו, אבל לשם שמיים ולא לשם דברים אחרים.

נפתלי בנט: אני מאמין שעם החודשים והשנים, כשהתוצאות של הממשלה הזאת ידברו בעד עצמן, והן כבר מדברות בעד עצמן, גם הרעש פה יירגע.

מירי רגב: איזה רעש יירגע – – – החלשים – – – הנשים בהיריון – – –

נפתלי בנט: חבריי, לסיכום, ישראל בדרך הנכונה, בשעה טובה.

נפתלי בנט: ה' עוז לעמו ייתן, ה' יברך את עמו בשלום.

נפתלי בנט: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לראש הממשלה.

מיקי לוי: אני מתכבד להזמין את ראש האופוזיציה חבר הכנסת בנימין נתניהו.

מיקי לוי: ואני מבקש בכל לשון של בקשה מהצד של הקואליציה לא להפריע, לא להפריע.

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, החוצה, בבקשה.

מיקי לוי: אני לא אישרתי לך להיכנס.

מיקי לוי: כל אלה שהוצאו, לא אישרתי לכם, החוצה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, החוצה.

מיקי לוי: (חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן יוצא מאולם המליאה.)

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, החוצה.

דוד אמסלם: מה יהיה בשבוע הבא?

דוד אמסלם: אתה תאפשר לנו להיכנס בשבוע הבא?

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, החוצה.

מיקי לוי: (חבר הכנסת דוד אמסלם יוצא מאולם המליאה.)

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, החוצה.

מיקי לוי: סדרנים, בבקשה, כל אלה שהוצאו – – –

מאי גולן: אתה צבוע, מיקי לוי – – – חופש ביטוי.

מאי גולן: איפה הדמוקרטיה, אתה היית צועק פה מלמעלה – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, החוצה.

מאי גולן: למה אי-אפשר לחזור?

מאי גולן: תתבייש לך – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן – –

מאי גולן: מיקי לוי, יחי חופש הביטוי.

מאי גולן: צבוע, צבוע שכמותך.

מאי גולן: (חברת הכנסת מאי גולן יוצא מאולם המליאה.

מאי גולן: )

מיקי לוי: – – בבקשה, החוצה.

קריאות: – – –

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אני מבקש שקט במליאה.

מיקי לוי: תאפשרו לחבר הכנסת נתניהו לשאת את דבריו.

מיקי לוי: בבקשה לא להפריע לו.

מיקי לוי: בבקשה, אדוני.

בנימין נתניהו: מכובדיי נשיא המדינה ורעייתו, יושב-ראש הכנסת ורעייתו, נשיאת בית המשפט העליון, ראש הממשלה והשרים, ידידיי חברי הכנסת, לא מזמן, בחול המועד סוכות, טיילתי עם רעייתי בצפון הארץ.

בנימין נתניהו: הגענו לרכס החרמון, שמוכר לי היטב, העפלנו להר דב וביקרנו שם בפסגת הר הבתרים.

בנימין נתניהו: אני חייב להגיד לכם שזה היה מאוד מרגש להיות באתר שהמסורת מייחסת אותו לברית בין הבתרים עם אברהם אבינו לפני אלפי שנים.

בנימין נתניהו: השקפנו מנקודות התצפית הללו על העמקים, השדות, המישורים, המים הכחולים, היישובים הפורחים, ובאותן דקות אני חשבתי על סבי הרב נתן מיליקובסקי נתניהו, זיכרונו לברכה, ש-100 שנים קודם לכן עלה להר כנען ליד צפת, שנשקפה ממנו.

בנימין נתניהו: אז הארץ הייתה ריקה ברובה, אבל סבי התעודד מנקודות היישוב הבודדות שהוא ראה, כי הוא האמין שהחזון הציוני יביא לבניינם של יישובים רבים אחרים.

בנימין נתניהו: אז זו הייתה רק תקווה, היום החלום הזה התגשם.

בנימין נתניהו: הוא התגשם בזכות מאמצי הדורות.

בנימין נתניהו: הקמנו ערים וכפרים, מושבים וקיבוצים; יישובים יהודיים ויישובים לא יהודיים שוכנים זה לצד זה; ארץ ישראל יפה, פורחת, משגשגת.

בנימין נתניהו: כשהיינו למעלה בהר דב חשבתי על הפסגות שהגענו אליהן ב-100 השנים האחרונות.

בנימין נתניהו: אבל כשירדנו מפסגת ההר אל תחתית העמק, כל זה התחיל להתפוגג.

בנימין נתניהו: המחשבות הנשגבות על 100 השנים האחרונות התחלפו במחשבות העגומות על 100 הימים האחרונים.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, את 100 הימים הראשונים של הממשלה הזאת אפשר לסכם במשפט אחד: הממשלה מכילה, התקשורת מאכילה ואזרחי ישראל אוכלים אותה.

בנימין נתניהו: כשאני אומר "הממשלה מכילה", אני מתכוון קודם כול למדיניות הקורונה של הממשלה.

בנימין נתניהו: איך אמרה אילת שקד, להכיל את המתים?

בנימין נתניהו: מה זה אומר להכיל את המתים?

בנימין נתניהו: זה אומר להשלים עם מוות של אנשים יקרים.

בנימין נתניהו: לא להילחם מלחמת חורמה בתמותה, לא לעשות הכול, אבל הכול, כדי להציל חיים.

בנימין נתניהו: פשוט להפקיר אנשים למותם.

בנימין נתניהו: אפשר לעשות ספינים, אפשר לנסות להסתיר, אבל איך אומרים בכדורגל, הטבלה לא משקרת.

בנימין נתניהו: לפני ארבעה חודשים, תחת ההנהגה שלנו, מדד בלומברג דירג את ישראל במקום החמישי בעולם בהצלחה במאבק בקורונה.

יועז הנדל: עם 6,000 מתים.

בנימין נתניהו: היום, תחת ההנהגה שלנו – שלכם, יותר נכון.

בנימין נתניהו: היום תחת הממשלה שלכם הוא מדרג אותנו במקום ה-41 מתוך 53 מדינות, כמעט בתחתית טבלת המדינות שנבדקו.

בנימין נתניהו: דרדרתם אותנו עשרות מקומות למטה.

בנימין נתניהו: בנט, אתה הבטחת שכשתהיה ראש ממשלה תביא שינוי דרמטי בקורונה.

בנימין נתניהו: תוך חמישה שבועות, אמרת.

בנימין נתניהו: אני חייב להגיד שלפחות בעניין הזה – רק בעניין הזה – צדקת.

בנימין נתניהו: הבאת שינוי דרמטי, אבל שינוי נורא, שינוי לרעה ולא לטובה.

בנימין נתניהו: רק לפני פחות מארבעה חודשים העברנו לכם מדינה עם כמעט אפס מתים ליום, אבל מאז שהקמתם את הממשלה ואימצתם את מדיניות ההכלה שלכם, 1,392 איש מתו.

בנימין נתניהו: את רובם אפשר היה להציל.

בנימין נתניהו: 1,392 משפחות איבדו את יקיריהן, וזה אחרי שנכנסנו לעידן החיסונים, במדינה שיש בה חיסונים.

בנימין נתניהו: ואל תעשו לי השוואות נלוזות.

בנימין נתניהו: הרי בתקופתנו לא היו חיסונים.

יועז הנדל: אבל היו 6,000 מתים.

בנימין נתניהו: יאיר לפיד אמר שבמקרה הטוב אנחנו נביא חמישה חיסונים.

בנימין נתניהו: ובכן, הבאנו מיליוני חיסונים, מהר יותר והרבה יותר מכל מדינה אחרת.

בנימין נתניהו: אבל זה לא קרה רק בחיסון הראשון והשני.

בנימין נתניהו: דאגנו להבטיח מלאי חיסונים גם לחיסון השלישי, למרות הניסיונות של חלק מכם להכשיל זאת.

בנימין נתניהו: זה לא עצר אותנו.

בנימין נתניהו: הזמנו את החיסונים, שילמנו תמורת החיסונים, הם כבר היו ארוזים, הם היו מוכנים בקונטיינרים, בקלקרים, למשלוח לארץ.

בנימין נתניהו: הפצרתי בבנט ובניצן הורוביץ, אמרתי להם: תטיסו כבר ארצה את החיסונים האלה, תצילו את האנשים, תחסכו את המתים, תחסכו את החולים הקשים.

בנימין נתניהו: אגב, מי הציע בכלל סגר?

בנימין נתניהו: מה זה הדחליל הפיקטיבי הזה שאנחנו שומעים כאן?

בנימין נתניהו: כל הנאום הזה היה על דחליל.

בנימין נתניהו: לא הצענו שתעשו סגר, הצענו שתביאו את החיסונים השלישיים, שהיו חוסכים למעלה מ-1,000 איש את מותם.

מתן כהנא: 6,400 מתים היו אצלך.

מתן כהנא: 6,400 מתים.

בנימין נתניהו: 6,000 איש היו כשלא היו חיסונים.

מיקי לוי: השר כהנא, זה לא מכובד.

מיקי לוי: תודה.

בנימין נתניהו: ויחסית לעולם ולמדינות ה-OECD זה היה אחד משיעורי התמותה הנמוכים.

בנימין נתניהו: אבל מהרגע שהיו חיסונים נפסקו התמותות כמעט לגמרי.

בנימין נתניהו: הבאנו לכם ממשלה עם אפס מתים ליום, כמעט.

מתן כהנא: – – – סגר.

בנימין נתניהו: אמרנו לכם לא לעשות סגר.

אמיר אוחנה: – – –

מיקי לוי: השר כהנא, תודה.

בנימין נתניהו: תודה, אדוני היושב-ראש.

בנימין נתניהו: אמרנו לכם לעשות דבר אחד, ואל תתחמקו מזה.

בנימין נתניהו: אמרנו לכם: תביאו את החיסונים, תביאו את החיסון השלישי.

בנימין נתניהו: ואם הייתם פועלים בזמן אתם לא הייתם מבזבזים זמן יקר בהססנות, בחוסר מנהיגות, בשאננות משוועת, בהכלה המשוועת הזאת.

בנימין נתניהו: הייתם מצילים חיים רבים.

בנימין נתניהו: כן, אני זועק כאן, זועק את זעקתן של למעלה מ-1,000 משפחות.

בנימין נתניהו: ישראל כץ, זה פי שלושה, כמעט פי ארבעה ממספר הנספים כל שנה בתאונות דרכים.

בנימין נתניהו: אני זועק את זעקתן של המשפחות הללו – –

מתן כהנא: של 6,400 – – –

בנימין נתניהו: – – שאנשיהן מתו לשווא כשהיו חיסונים.

מיקי לוי: השר כהנא.

מירי רגב: – – – מקורונה – – – תשתוק כבר – – –

בנימין נתניהו: בחודשים האלה, חודשיים כמעט שבהם התעכבתם, המגפה השתוללה והגיעה לממדיה הנוכחיים.

בנימין נתניהו: לו הייתם פועלים בזמן, הייתם חוסכים את המחלה מעשרות אלפי ישראלים שיסבלו מתופעות לוואי קשות, מתסמינים קשים, לשנים רבות ואולי לכל חייהם.

בנימין נתניהו: ולזה אתם קוראים – – –

יום טוב חי כלפון: – – – אוגוסט.

בנימין נתניהו: הייתה לכם האפשרות להביא את זה ולא הבאתם.

יום טוב חי כלפון: הבאנו, הבאנו.

בנימין נתניהו: ועל זה אתם מדברים.

בנימין נתניהו: אתם אומרים שלא עשיתם סגר.

בנימין נתניהו: יכולתם לא לעשות סגר כי אנחנו הבאנו את החיסונים ואת החיסון השלישי.

בנימין נתניהו: ולכישלון העצום – – –

יועז הנדל: אז תחליט, הבאנו או לא?

בנימין נתניהו: בסוף הבאתם, אחרי שאנשים מתו, אחרי שאנשים חלו, אחרי שאנשים קיבלו תסמינים קשים.

יועז הנדל: 6,400 איש מתו – – –

בנימין נתניהו: לכישלון העצום הזה אתם לא מתביישים לקרוא הצלחה.

בנימין נתניהו: ובכן, חברי הכנסת – – –

מיקי לוי: חברי הכנסת, תודה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת הנדל, אתה פופוליסט ואתה יודע את האמת.

אופיר אקוניס: אתה לא אדם טיפש, אתה לא אדם טיפש, אתה לא, אז תפסיק כבר – –

יום טוב חי כלפון: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת כלפון, קריאה ראשונה.

אופיר אקוניס: – – לחזור על המספר הזה.

אמיר אוחנה: גם חכם גדול הוא לא.

אופיר אקוניס: זה נכון.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, הממשלה הזאת, אתם, אתם מכילים לא רק את הקורונה, אתם מכילים גם את הגרעין האיראני, שהוא האיום הגדול ביותר על קיומנו.

בנימין נתניהו: בנט ולפיד התחייבו באופן שערורייתי שלא לפעול נגד החזרה של ארצות הברית להסכם הגרעין המסוכן.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת ואזרחי ישראל שצופים בנו, אני מבקש שתבינו מה אומר ההסכם הזה.

בנימין נתניהו: על פי ההסכם, איראן תוכל לפתח צנטריפוגות מתקדמות ביותר, שיאפשרו לה תוך שנים ספורות להעשיר אורניום לפצצות אטום בלי שום הגבלה, בלי שום סנקציות בין-לאומיות.

בנימין נתניהו: ההסכם הזה הופך את איראן – ואני אומר, הופך את איראן בהכשר בין-לאומי – למדינת סף, שתוכל לפתח ארסנל גרעיני של מאות פצצות אטום שמכוונות על הראש שלנו.

מתן כהנא: כל כך הרבה מילים, כל כך הרבה מילים – כלום, כלום לא עשית.

מיקי לוי: השר כהנא.

מיקי לוי: חברת הכנסת – – –

משה גפני: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני.

משה גפני: מה זה?

משה גפני: לא, מתן כהנא – – – הוא לא מבין בכלום, מה הוא מדבר?

מיקי לוי: זה לא קשור – – – אני מסתדר.

מיקי לוי: תודה.

מירי רגב: – – –

מיקי לוי: השר כהנא, בבקשה.

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב.

מיקי לוי: חבר הכנסת השר כהנא, תירגע.

בנימין נתניהו: ההסכם הזה לא רק שהופך את איראן למדינת סף גרעינית בהכשר בין-לאומי, הוא הסכם שמעמיד בסכנה את עתידנו.

בנימין נתניהו: ולכן לא רק שלא הסכמתי לקבל את ההסכם הזה – לא רק שלא הסכמתי להסכם הזה – – –

קרן ברק: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת קרן ברק, די.

אמילי חיה מואטי: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת מואטי, קריאה ראשונה.

רם בן ברק: הם יצאו מההסכם, זה לא שהם נכנסו להסכם, ואתה יודע את זה בדיוק כמונו.

מיקי לוי: חבר הכנסת בן ברק, קריאה ראשונה.

מיקי לוי: אני מבקש מכם, חברי הכנסת – – –

אמילי חיה מואטי: זה לא – – – יושב-ראש הכנסת.

מיקי לוי: הבנתי, חברת הכנסת מואטי, קריאה ראשונה.

בנימין נתניהו: לכן לא רק שלא הסכמתי לקבל את ההסכם הזה; נאבקתי נגדו בכל פורום, בכל תוקף, מעל כל במה.

בנימין נתניהו: ולא רק זה, רבותיי וגבירותיי.

בנימין נתניהו: אני הוריתי על אין ספור פעולות סיכול נגד תוכנית הגרעין, ומובן מאליו שמעולם לא הסכמתי להתחייב לתאם מראש עם ארצות הברית את כל הפעולות הללו נגד הגרעין האיראני, למרות, אני חייב להגיד לכם, בקשות חוזרות ונשנות מצידה של ארצות הברית.

בנימין נתניהו: אלמלא המאמצים שלנו, המדיניים והמבצעיים, במשך השנים, לאיראן כבר מזמן היה ארסנל גרעיני.

בנימין נתניהו: אבל בנט ולפיד כבר בשבוע הראשון של הממשלה האומללה הזאת התחייבו שלא להילחם בהסכם הגרעין האיראני.

בנימין נתניהו: בני גנץ אפילו אמר שההסכם הזה הוא לא רע, אפשר לחיות איתו.

בנימין נתניהו: התחייבתם שלא לבצע שום פעולה צבאית נגד הגרעין האיראני בלי לתאם אותה מראש עם ארצות הברית.

בנימין נתניהו: איך אמר בנט, אדוני היושב-ראש, איך אמר בנט: אתם השתגעתם?

בנימין נתניהו: עם מדיניות כזאת, איזו לגיטימציה תהיה לישראל לסכל את מאמצי הגרעין של איראן?

בנימין נתניהו: עם מדיניות כזאת של אין הפתעות, איך תפעלו באיראן, איך תתקפו באיראן?

בנימין נתניהו: נפתלי בנט, לפני שבוע נאמת באו"ם, אחת הבמות החשובות בעולם.

בנימין נתניהו: כדי לצאת ידי חובה אמרת כמה מילים שבלוניות על איראן.

בנימין נתניהו: אבל את הדבר החשוב באמת, את העיקר, את זה לא אמרת – שישראל מתנגדת בתוקף לחזרה להסכם הגרעין עם איראן ושהיא תמשיך לסכל אותו עם או בלי ארצות הברית.

בנימין נתניהו: במקום לתקוף את ההסכם המתגבש בחרת לתקוף את מערכת הבריאות הנהדרת שלנו.

בנימין נתניהו: אז שימו לב, ממשלת הריפוי תוקפת את הרופאים.

בנימין נתניהו: במקום להתעמת עם חמינאי התנפלת על שרון אלרעי.

בנימין נתניהו: אז הינה האמת הפשוטה: כשאתם מכילים את המתים בקורונה, אתם נכנעים לקורונה.

בנימין נתניהו: וכשאתם מכילים את הסכם הגרעין האיראני, אתם נכנעים לגרעין האיראני.

בנימין נתניהו: למעשה – וזה נורא לומר, אבל זו האמת – אתם מקבלים אותו כעובדה מוגמרת.

בנימין נתניהו: ויש עוד דבר שאתם מכילים.

בנימין נתניהו: את הטרור.

בנימין נתניהו: איראן פוגעת באונייה בבעלות ישראלית?

בנימין נתניהו: מכילים.

בנימין נתניהו: מחבלים יורים מלבנון על קריית שמונה?

בנימין נתניהו: מכילים.

בנימין נתניהו: מחבלים מעזה יורים מטווח אפס בלוחם מג"ב בראל שמואלי, זיכרונו לברכה?

בנימין נתניהו: מכילים.

בנימין נתניהו: חמאס צולף במקלעים על מרפסות בשדרות?

בנימין נתניהו: במקלעים על מרפסות בשדרות – מכילים.

יועז הנדל: ואתה הכלת את – – –

בנימין נתניהו: מטהראן ועד עזה אויבינו מפנימים את החולשה זאת.

בנימין נתניהו: הם יודעים יפה כל מה שאני אומר, לכן הם כל כך שמחו כשהתחלפו הממשלות.

בנימין נתניהו: כמו עם הקורונה, כמו עם איראן – כשאתם מכילים את הטרור אתם נכנעים לטרור.

יועז הנדל: מה עם – – – בנגב ובגליל?

בנימין נתניהו: אין מנהיגות, אין תגובה, אין יוזמה, אין מחץ.

בנימין נתניהו: יש יח"ץ, יחסי ציבור שניתנים לכם בשפע על ידי התקשורת המגויסת.

בנימין נתניהו: כי בממשלה שלכם יש לא רק הכלה, יש גם האכלה.

בנימין נתניהו: התקשורת מאכילה את אזרחי ישראל בתפריט מגוון של לוקשים, ספינים, פייק ניוז, כל הבא ליד.

בנימין נתניהו: מהדורות החדשות הפכו לפינת ליטוף יומית לממשלה.

בנימין נתניהו: אתם זוכרים שלא מזמן הייתה מילה כזאת בעברית "מחדל"?

בנימין נתניהו: הייתה מילה כזאת, השתמשו בה בוקר וערב.

בנימין נתניהו: מחדל נתב"ג, מחדל הקבינט, מחדל בתי האבות, מחדל הקבינט של הקורונה.

בנימין נתניהו: כל דבר היה מחדל.

בנימין נתניהו: פתאום המילה הנפוצה הזאת נעלמה.

מירי רגב: נעלמה.

בנימין נתניהו: נעלמה מחיינו, פשוט נעלמה, התאיידה.

בנימין נתניהו: אין מחדל קורונה, אין מחדל איראן, אין מחדל טרור, כמובן שאין גם בדיקת עובדות בשידור חי.

בנימין נתניהו: אתם זוכרים את זה?

בנימין נתניהו: גם זה נעלם.

בנימין נתניהו: כל זה נעלם.

בנימין נתניהו: יש רק פרגון.

בנימין נתניהו: בנט מאושר, בנט מרוצה, בנט מבסוט, בנט הציל תוכי.

בנימין נתניהו: לא שואלים על ח'אן אל-אחמר, לא שואלים על התיישבות צעירה, לא שואלים על פתיחת קונסוליה אמריקנית לפלסטינים במזרח ירושלים, שהממשלה לא עושה שום דבר כדי לעצור את זה, לא שואלים על העברת הכסף שנועד לשכר חיילי החובה, הכסף הזה הלך.

בנימין נתניהו: לאן הוא הלך?

בנימין נתניהו: לתנועה האסלאמית.

בנימין נתניהו: וכמובן שמנסים להסתיר מיהו ראש הממשלה בפועל: יאיר לפיד, בעזרתו של מנסור עבאס.

בנימין נתניהו: מנסור עבאס זה האיש שאישר לבנט ללכת לאו"ם אבל לא אישר לו ללכת לאום אל-פחם.

יועז הנדל: האיש שישבת איתו כל כך הרבה פעמים.

בנימין נתניהו: זה לא רק ליטוף תקשורתי – – –

מנסור עבאס: זה לא נכון, זה לא נכון, זה לא נכון.

מנסור עבאס: אבו יאיר, זה לא נכון.

מיקי לוי: חבר הכנסת מנסור עבאס, תודה.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חברים, חבר הכנסת פינדרוס, חבר הכנסת מנסור – – –

יואב קיש: מה לא נכון?

יואב קיש: אישרת או לא אישרת – – –

מנסור עבאס: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת מנסור עבאס, תודה, תודה.

יואב קיש: אישרת לבנט ללכת לאום אל-פחם?

יואב קיש: מה לא נכון?

מיקי לוי: תודה.

בנימין נתניהו: כן, שמעתי כל מיני הסברים בתקשורת – יש שם בעיה של ביטחון, יש הפגנות.

בנימין נתניהו: כשבאתי לנצרת היו הפגנות, כשבאתי לאום אל-פחם היו הפגנות.

בנימין נתניהו: זה לא עצר אותי.

אמיר אוחנה: ועוד מפלגת רע"מ נותנת כבוד לשהיד.

מיקי לוי: חבר הכנסת אוחנה, אתה מפריע לראש מפלגתך.

בנימין נתניהו: ובכן, זה לא רק ליטוף תקשורתי, זו גם לוליינות תקשורתית.

מוסי רז: המחוסן המיליון – – –

בנימין נתניהו: לפני הנאום של בנט באו"ם הפרשנים והפרשניות האכילו אותנו בהסברים מלומדים.

בנימין נתניהו: נאום חשוב, במה מכובדת, אירוע היסטורי, בנט יבדל את עצמו כמנהיג מסוג אחר.

בנימין נתניהו: אתם זוכרים את זה.

בנימין נתניהו: אחרי הנאום, כשההר אפילו לא הוליד עכברון, הגיעו התירוצים: טוב, זאת לא במה חשובה כל כך, האולם היה ריק, כי מנהיגי העולם כבר חזרו הביתה, וחוץ מזה, לאף אחד לא אכפת מהאו"ם.

בנימין נתניהו: עם תקשורת כזאת מה הפלא שאתם אומרים שסוף-סוף יש שקט?

בנימין נתניהו: ברור שיש שקט.

בנימין נתניהו: כי התקשורת דואגת להשתיק הכול והתקשורת דואגת להסתיר הכול.

בנימין נתניהו: התקשורת דואגת לממשלה, והממשלה דואגת לתקשורת.

בנימין נתניהו: היא מטילה מס על נטפליקס.

בנימין נתניהו: למה?

בנימין נתניהו: זה ניסיון נואש לאושש את הרייטינג הקורס של ערוצי התעמולה שלה.

בנימין נתניהו: רבותיי, זה לא יעזור לכם.

בנימין נתניהו: בתקשורת אולי יש שקט, אבל בציבור אין שקט.

בנימין נתניהו: יותר ויותר אזרחים ואזרחיות מבינים שהשקט שלכם מלאכותי, שקט מדומה.

בנימין נתניהו: וזה מביא אותי לנקודה השלישית.

בנימין נתניהו: בשעה אתם מכילים, בשעה שהתקשורת מאכילה, אזרחי ישראל יודעים היטב שהם אוכלים אותה.

בנימין נתניהו: הציבור יודע שממשלה אחראית בהובלת הימין האמיתי – ולא הימין המדומה שמתחזה כאן – ממשלה אמיתית, שלנו, הייתה נוהגת אחרת.

בנימין נתניהו: היינו מביאים את החיסון בזמן ומצילים חיים רבים ומונעים חולים רבים שיישאו את הצלקות האלה כל חייהם.

בנימין נתניהו: היינו הולמים בעוצמה בגורמי הטרור בעזה, כפי שעשינו רק לאחרונה במבצע שומר החומות.

בנימין נתניהו: היינו מתייצבים בזקיפות קומה מול לחץ אמריקני, הן בדיבורים והן במעשים, כדי לסכל את תוכנית הגרעין האיראנית.

בנימין נתניהו: הציבור יודע שהיינו עושים כל זאת, כי זה בדיוק מה שעשינו תחת הנהגתנו.

בנימין נתניהו: תוך 100 ימים קצרים הצלחתם לבזבז נכסי צאן ברזל ולהפוך את ישראל מכוח עולמי למדינה כנועה ורפוסה.

בנימין נתניהו: ואתם עוד מעיזים לדבר על הירושה הקשה שקיבלתם מאיתנו.

בנימין נתניהו: איזו ירושה קשה, על מה אתם מדברים?

בנימין נתניהו: חבריי שיושבים כאן ואני הוצאנו את ישראל ראשונה בעולם מהקורונה.

בנימין נתניהו: טיפחנו את עוצמתנו, כך שישראל דורגה כמעצמה השמינית בעולם שנה אחר שנה.

בנימין נתניהו: הוצאנו את הגז מהמים.

בנימין נתניהו: הפכנו את ישראל למעצמת סייבר.

בנימין נתניהו: חיברנו את הפריפריה למרכז – מה שאתם עכשיו הורסים עם מס הגודש.

בנימין נתניהו: הזנקנו את הכלכלה.

בנימין נתניהו: אתם מדברים על הכלכלה שמזנקת?

בנימין נתניהו: מה, בשלושה חודשים הזנקתם אותה?

בנימין נתניהו: זה הכול עבודה שלנו.

בנימין נתניהו: הקמנו גדר בגבול סיני.

בנימין נתניהו: בלמנו את המסתננים.

בנימין נתניהו: הבאנו ארבעה הסכמי שלום היסטוריים.

בנימין נתניהו: יאיר לפיד, אני מקווה שהיה נחמד בבחריין, כן.

בנימין נתניהו: ובניגוד – עשינו את זה – – –

אופיר אקוניס: גם במרוקו.

בנימין נתניהו: גם במרוקו.

בנימין נתניהו: אבל עשינו את זה בניגוד לתפיסתכם.

בנימין נתניהו: לא ויתרנו על סנטימטר; שלום תמורת שלום.

בנימין נתניהו: ובכן, הבעיה היא לא הירושה הקשה שהשארנו לכם, הבעיה היא הירושה הקשה שתשאירו לנו, לכולנו.

קריאה: – – –

בנימין נתניהו: אני שמח שאתה מסכים איתי, ותודה רבה, תודה רבה.

בנימין נתניהו: אבל יש כאן עוד דבר שחייבים לציין אותו; זה, בכלל, תוספת מדהימה לעוגה המוזרה הזאת: ככל שמחדלי הממשלה מתרבים כך מתרבות אמרות השפר החלולות של נציגי הממשלה ובראשם יאיר לפיד.

בנימין נתניהו: יאיר לפיד הוא ראש הממשלה החליפי, שהתנגד כמובן לראש הממשלה החליפי, כמו לנורבגים וכל הדברים האלה – אני מדבר בעברית ולא בנורבגית, אני מקווה שהרוב יבינו אותי.

בנימין נתניהו: שמענו כבר על ההבנה העמוקה של ראש הממשלה החליפי על תופעת האנטישמיות.

בנימין נתניהו: מבחינתו, שנאת היהודים, שנמשכת כבר למעלה מ-2,500 שנה ומלווה בהסתה איומה חובקת דורות, היא איננה דבר ייחודי.

בנימין נתניהו: אבל אני רוצה לצטט באוזניכם את הפנינה האחרונה של לפיד.

בנימין נתניהו: הוא אמר, אני מצטט: זו ממשלה נורמלית, של אנשים נורמליים, שבאו מהמקום הנכון.

מירי רגב: מדינת תל אביב.

בנימין נתניהו: איזו התנשאות.

בנימין נתניהו: איזו רדידות.

בנימין נתניהו: ואיפה בדיוק נמצא המקום הנכון של לפיד?

קריאה: בהוואי.

בנימין נתניהו: ברמת אביב?

קריאה: בלב.

בנימין נתניהו: ברעננה?

בנימין נתניהו: ברמת השרון?

בנימין נתניהו: האם מיליוני אזרחי ישראל שאינם נמנים עם החוג של יאיר לפיד וחבריו, האם הם באים מהמקומות הלא-נכונים?

בנימין נתניהו: ומה כל כך נורמלי בממשלה הזאת?

בנימין נתניהו: ראש ממשלה עם שישה מנדטים זה נורמלי?

בנימין נתניהו: ראש ממשלה שמפר, בזחיחות כזאת, בגאווה כזאת, כשהוא רומס ברגל גאווה את רצון העם, זה נורמלי?

בנימין נתניהו: וראש ממשלה בפועל שנתמך על ידי התנועה האסלאמית ששולט בו רק עם ארבעה מנדטים, זה נורמלי?

מנסור עבאס: מה הבעיה – – –

בנימין נתניהו: כדי להנהיג את מדינת ישראל, כדי להנהיג את מדינת ישראל צריך דברים אחרים שהם לא נורמליים.

בנימין נתניהו: מסירות לא נורמלית – –

קריאה: כן, ראש ממשלה בלי כתב אישום.

בנימין נתניהו: – – דבקות לא נורמלית בארצנו.

בנימין נתניהו: נכונות לא נורמלית להדוף את אויבינו, ויצירתיות לא נורמלית בעשיית שלום אמת עם שכנינו.

בנימין נתניהו: כשישראל הקטנה משיגה את כל מעצמות העולם ויוצאת ראשונה בעולם מהקורונה זה לא נורמלי.

בנימין נתניהו: כשהבאנו בעשור האחרון, בדבקות, בנחישות, ביצירתיות, את מדינת ישראל הזעירה, עם אלפית מאוכלוסיית העולם, להיות מדורגת כמעצמה השמינית בעולם, זה באמת לא נורמלי.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, אנחנו בליכוד, עם שותפינו הנאמנים למחנה הלאומי, לימין האמיתי – ש"ס, יהדות התורה והציונות הדתית – אנחנו נמשיך לפעול כאיש אחד כדי להפיל את ממשלת השעטנז הזאת.

בנימין נתניהו: ואל תשבו שם כל כך זחוחים.

בנימין נתניהו: העולם הוא עגול.

בנימין נתניהו: אנחנו היינו שם.

בנימין נתניהו: הליכוד כבר היה עם 12 מנדטים, הם היו בטוחים שהם יישארו שם לעד, והם הוחלפו.

בנימין נתניהו: הם הוחלפו כי העם לא טיפש, כי הוא יודע שאין לכם מעשים, אין לכם הישגים, אין לכם דרך, אין לכם מנהיגות.

בנימין נתניהו: יש רק דבר אחד שמאחד אתכם, וכולם יודעים מהו, או מיהו.

בנימין נתניהו: אבל זה לא יעזור לכם, כי אנחנו נפיל אתכם.

בנימין נתניהו: ובעזרת השם נחזיר את מדינת ישראל מבירא עמיקתא לאיגרא רמא, לפסגות של פריחה וצמיחה, של זקיפות קומה וגאווה, של עוצמה ושל תקווה.

בנימין נתניהו: תודה רבה לכם.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: לא, לא, חברת הכנסת רגב.

מירי רגב: – – –

מיקי לוי: לא.

מירי רגב: – – –

מיקי לוי: ככה, כי לא.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת נתניהו, ראש האופוזיציה.

מיקי לוי: בבקשה, מזכירת הכנסת.

מיקי לוי: אני מבקש לכבד את הנשיא.

מיקי לוי: אל תצאו, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: אבקש את חברי הכנסת והשרים לכבד את יציאת הנשיא בקימה.

ירדנה מלר-הורוביץ: כבוד הנשיא! (חברי הכנסת מכבדים בקימה את צאת נשיא המדינה מאולם המליאה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ) נא לשבת.

מיקי לוי: תודה רבה, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: חברי הכנסת, שרים, נא לתפוס מקומות.

מיקי לוי: חברי הכנסת, נא לשבת, בבקשה, אנחנו רוצים להמשיך בסדר-היום.

מיקי לוי: חבר הכנסת רז, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: חבר הכנסת בן ברק, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: סדרנים, כל אלה שהוצאו יכולים לחזור פנימה.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: חבר הכנסת רז, חבר הכנסת שיין, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת שיין, חבר הכנסת שיין.

מיקי לוי: תודה רבה לכולם, נא לשבת.

מיקי לוי: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק שחרור על תנאי ממאסר (תיקון מס' 17 – הוראת שעה) (תיקון – הארכת תוקף), התשפ"ב–2021; הצעת חוק בתי המשפט (תיקון מס' 100) (סמכות בלעדית לדון בתיקי פשיעה כלכלית), התשפ"ב–2021.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם – החל בהצעת חוק פ/2187/24 וכלה בהצעת חוק פ/2252/24:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק-יסוד: שכר נושאי משרה ברשויות השלטון (תיקוני חקיקה), מאת חברי הכנסת מכלוף מיקי זוהר ויריב לוין; הצעת חוק שכר נושאי משרה ברשויות השלטון, התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת מכלוף מיקי זוהר ויריב לוין; הצעת חוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים) (תיקון – חובת ליווי בכתוביות תוכנית ותשדיר פרסומת), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת סמי אבו שחאדה, שירלי פינטו קדוש, אורי מקלב, ג'ידא רינאוי זועבי, אחמד טיבי, עאידה תומא סלימאן, אוסאמה סעדי, מאזן גנאים, מאיר פרוש, נעמה לזימי ויעקב מרגי; הצעת חוק לתיקון פקודת האגודות השיתופיות (מספר בתי אב ביישוב קהילתי), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת בצלאל סמוטריץ', אורית מלכה סטרוק, מיכל וולדיגר ושמחה רוטמן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – קצבת נכות לעקרת בית), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת יוראי להב הרצנו; הצעת חוק המים (תיקון – איסור הפסקת אספקת מים), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת עאידה תומא סלימאן, איימן עודה ועופר כסיף; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ביטול מבחן ההכנסה לצורך קבלת גמלת סיעוד), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת דסטה גדי יברקן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה למתמחים), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת סמי אבו שחאדה; הצעת חוק הספורט (תיקון – ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת סמי אבו שחאדה; הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון – מניעת אלימות כלכלית), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; הצעת חוק כביש אגרה (כביש ארצי לישראל) (תיקון – תנאי לגביית אגרה), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת עאידה תומא סלימאן, איימן עודה ועופר כסיף; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – חיבור חשמל מטעמים הומניטריים), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – הוספת שיעורי חינוך גופני), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת סימון דוידסון; הצעת חוק הספורט (תיקון – מחיר נקוב לכרטיס לפעילות ספורט מאורגנת), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת סימון דוידסון; הצעת חוק גיל פרישה (תיקון – העלאת גיל הפרישה לנשים וקביעת צעדים תומכים לנשים בגילאי העבודה),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; הצעת חוק העונשין (תיקון – תקיפת נהג אוטובוס ציבורי), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת נעמה לזימי, אחמד טיבי, מוסי רז ומיכל רוזין; הצעת חוק הזכות לקבורה אזרחית חלופית (תיקון – החזר הוצאות כספיות עבור קבורה חילונית בתשלום), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק המפלגות (תיקון – הגבלת מימון עצמי של נבחרי ציבור), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת דוד אמסלם; הצעת חוק יכולת הציבור לחוקק, התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת יואב קיש ובצלאל סמוטריץ'; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – חינוך לסובלנות ולמניעת הטרדה מינית), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת לימור מגן תלם, יבגני סובה, יוליה מלינובסקי, אלכס קושניר ושרון רופא אופיר; הצעת חוק השמירה על המקומות הקדושים (תיקון – חופש הפולחן), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת גלית דיסטל אטבריאן ובצלאל סמוטריץ'; הצעת חוק הסיוע המשפטי (תיקון – הוצאות מומחים), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת מנסור עבאס, מאזן גנאים ווליד טאהא; הצעת חוק העונשין (תיקון – תקיפת נהג אוטובוס), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת מנסור עבאס, מאזן גנאים ווליד טאהא; הצעת חוק הזכות לקבורה אזרחית חלופית (תיקון – קבורה דתית חלופית), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק בתי דין רבניים (קיום פסקי דין של גירושין) (תיקון – גט אוטומטי), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת רות וסרמן לנדה, ענבר בזק, טטיאנה מזרסקי, אמיר אוחנה וגלעד קריב; הצעת חוק להגנת חיית הבר (תיקון – ביטול רישיונות ציד), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת יסמין פרידמן; הצעת חוק הכשרות לאנשי מקצוע בנושא זיהוי ודיווח על התעללות בילדים, התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק זכות ייצוג לקטין המתנגד לאשפוז פסיכיאטרי (תיקוני חקיקה), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת קטי קטרין שטרית; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – חובת הקמת מערכת סולארית לייצור חשמל במבנים), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת אלון טל; הצעת חוק עסקאות גופים ציבוריים (תיקון – מעבר לרכבים ידידותיים לסביבה בגופים ציבוריים),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת אלון טל; הצעת חוק ההתיישנות (תיקון – תביעה בגין אחריות לפגיעה מינית בקטין), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; הצעת חוק יום האחדות, התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת ניר ברקת, קטי קטרין שטרית, יצחק פינדרוס, משה אבוטבול, חוה אתי עטייה, מכלוף מיקי זוהר, בצלאל סמוטריץ', שמחה רוטמן, דוד ביטן, איתמר בן גביר, פטין מולא, יואב קיש, אופיר סופר, מיכל וולדיגר, יעקב מרגי, עמיחי שיקלי, יום טוב חי כלפון, יולי יואל אדלשטיין, גלעד קריב, ניר אורבך, משה טור פז, נירה שפק, אמילי חיה מואטי, אמיר אוחנה, אבי דיכטר, יריב לוין, רם בן ברק, רות וסרמן לנדה, אלון טל, יעל רון בן משה, מופיד מרעי, ענבר בזק, לימור מגן תלם, צבי האוזר ומשה ארבל; הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון – הפליה מחמת מראה והתניית רישיון עסק באיסור הפליה), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; הצעת חוק לתיקון פקודת הבנקאות (הגבלת עמלת פירעון מוקדם של הלוואה לדיור), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת שלמה קרעי; הצעת חוק הגבלת משקל בתעשיית הדוגמנות (תיקון – פיקוח ואכיפה), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת לימור מגן תלם, יבגני סובה, יוליה מלינובסקי, אלכס קושניר, יוסף שיין, אלינה ברדץ' יאלוב ושרון רופא אופיר; הצעת חוק המרכז להנצחת מורשתו של הנשיא יצחק נבון, התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת עידית סילמן ומאיר יצחק הלוי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום דמי אבטלה לנשים שיצאו לחופשה ללא תשלום לאחר לידה מסיבות מוצדקות), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת עאידה תומא סלימאן, גבי לסקי ונעמה לזימי; הצעת חוק הסדרת העיסוק בייצוג דוגמנים, התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת לימור מגן תלם, יבגני סובה, יוליה מלינובסקי, אלכס קושניר, יוסף שיין, אלינה ברדץ' יאלוב ושרון רופא אופיר; הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון – איסור הגבלת גיל בהרשמה למוסד להשכלה גבוהה), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (חיוב רישום רכיבי תמרוקים ומוצרי ניקיון),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת לימור מגן תלם, יבגני סובה, אלכס קושניר, אלינה ברדץ' יאלוב ושרון רופא אופיר; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – מעמד החינוך הממלכתי המשלב), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת ענבר בזק, קטי קטרין שטרית, סימון דוידסון, משה טור פז, יסמין פרידמן, אלון טל, אבתיסאם מראענה, מירב בן ארי, ולדימיר בליאק ולימור מגן תלם; הצעת חוק עבודת הנוער (תיקון – עבודת נוער בהופעות וצילומים), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת לימור מגן תלם, יבגני סובה, יוליה מלינובסקי, אלכס קושניר, אלינה ברדץ' יאלוב ושרון רופא אופיר; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – חינוך ממלכתי חרדי), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת אלכס קושניר, יבגני סובה, יוליה מלינובסקי, יוסף שיין, לימור מגן תלם, אלינה ברדץ' יאלוב, שרון רופא אופיר, משה טור פז ועידית סילמן; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – הקניית ידע פיננסי וכישורי חיים), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת לימור מגן תלם, יבגני סובה, יוליה מלינובסקי, אלכס קושניר, אלינה ברדץ' יאלוב ושרון רופא אופיר; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – עבודה באולמות אירועים ובגני אירועים כעבודה מועדפת), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת לימור מגן תלם, יבגני סובה, יוליה מלינובסקי, אלכס קושניר, אלינה ברדץ' יאלוב ושרון רופא אופיר; הצעת חוק הטבות לניצולי שואה (תיקון – תשלום קצבה חודשית במקום מענק שנתי), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת קטי קטרין שטרית; הצעת חוק למניעת התעמרות בעבודה, התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת נעמה לזימי; הצעת חוק שכר החיילים בשירות סדיר, התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת יואב קיש, אבי דיכטר וצחי הנגבי; הצעת חוק הסיוע המשפטי (תיקון – סיוע משפטי לנפגעי אלימות במשפחה), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; הצעת חוק רכזי ביטחון שוטפים צבאיים, התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת נירה שפק; הצעת חוק הוועדה לטיפול במשפחות נעדרים אזרחיים, התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת נעמה לזימי; הצעת חוק החלת ריבונות על בקעת הירדן, גוש עציון, גבעת זאב, מעלה אדומים, ביתר עילית ועפרה, התשפ"ב–2021,

ירדנה מלר-הורוביץ: מאת חברת הכנסת קטי קטרין שטרית; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – העברת תיק רפואי במעבר בין קופות חולים), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת קטי קטרין שטרית; הצעת חוק להפסקת פעילות סוכנות הסעד והתעסוקה של האו"ם לפליטי פלסטין במזרח הקרוב (אונר"א), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת ניר ברקת, יצחק פינדרוס, משה אבוטבול, חוה אתי עטייה, מכלוף מיקי זוהר, בצלאל סמוטריץ', שמחה רוטמן, דוד ביטן, איתמר בן גביר, פטין מולא, יואב קיש, אופיר סופר, יעקב מרגי, עמיחי שיקלי ואבי מעוז; הצעת חוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים (שינוי הגדרת קנבוס), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת יואב קיש; הצעת חוק החזקת תכשיר אפינפרין במוסדות חינוך ובמקומות ציבוריים (תיקון – החזקת תכשיר אפינפרין בבית אוכל ואולם שמחות), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת לימור מגן תלם, יבגני סובה, אלכס קושניר, אלינה ברדץ' יאלוב ושרון רופא אופיר; הצעת חוק סימון רכיבים אלרגניים בתפריטים של בתי אוכל, התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת לימור מגן תלם, יבגני סובה, יוליה מלינובסקי, אלכס קושניר, אלינה ברדץ' יאלוב ושרון רופא אופיר; הצעת חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים (תיקון – פיקוח על מחיר לחם מלא), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; הצעת חוק הסדרת השימוש בקנאביס למטרות רפואיות, התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (קידום התחרות באמצעות תחבורה שיתופית מקוונת), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת איתן גינזבורג, יוראי להב הרצנו, עידית סילמן וניר אורבך; הצעת חוק זכויות הדייר בדיור הציבורי (תיקון – הגמשת אמות המידה לזכאות לדיור ציבורי), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק הספקת החשמל (הוראת שעה) (תיקון – הארכת תוקף), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – היעדרות עקב לידה של בת זוג), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת רון כץ; הצעת חוק רשות מקרקעי ישראל (תיקון – העדפת בני מקום בשיווק קרקעות בפריפריה), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון – הגבלת שעות העסקה של מתמחה ברפואה),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי, אבתיסאם מראענה ונעמה לזימי.

ירדנה מלר-הורוביץ: הסכם בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת הרפובליקה של איי מרשל בדבר פטור מאשרה למחזיקים בדרכונים דיפלומטיים, שירות ולאומי.

ירדנה מלר-הורוביץ: דין וחשבון על הוצאות השכר במערכת החינוך הממשלתית לשנת 2020.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

בממשלה בשל: << נושא >> 1.

בממשלה בשל: כישלון הממשלה בטיפול בקורונה; << נושא >>

מיקי לוי: תודה רבה למזכירת הכנסת.

מיקי לוי: בבקשה, חברי הכנסת, אני מבקש או לצאת, בבקשה, החוצה או לתפוס את המקומות.

מיקי לוי: אנחנו חייבים להמשיך בסדר-היום.

מיקי לוי: הצעת אי-אמון ראשונה.

מיקי לוי: הצעת סיעות הליכוד בהנהגת בנימין נתניהו לראשות הממשלה, התאחדות הספרדים שומרי התורה, תנועתו של מרן הרב עובדיה יוסף, זכר צדיק לברכה, יהדות התורה והשבת אגודת ישראל – דגל התורה, להביע אי-אמון בממשלה בנושאים – הראשון: כישלון הממשלה בטיפול בקורונה – הליכוד בהנהגת בנימין נתניהו לראשות הממשלה.

מיקי לוי: ינמק את ההצעה חבר הכנסת יואב קיש, בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי כנסת, אני קראתי לנאום הזה "ממשלת ההכלה", והאמת היא שכתבתי את זה לפני ששמענו פה את דבריו של חבר הכנסת בנימין נתניהו.

יואב קיש: אבל אתם ביקשתם מאיתנו שנדע להכיל את המתים.

יואב קיש: אתם צדקתם.

יואב קיש: מעל 1,400 מתים בגל הרביעי, גל שניתן היה למנוע לחלוטין אם הייתה פה ממשלה נחושה ולא ממשלה מכילה.

יואב קיש: מדינת ישראל, בהישג עולמי יוצא מהכלל, בהנהגת ראש הממשלה הקודם בנימין נתניהו, יצאה ראשונה בעולם ממשבר הקורונה.

יואב קיש: אני רוצה להזכיר לכם מה קרה פה ב-13 ביוני כשאנחנו נתנו את המושכות לממשלה הקיימת.

יואב קיש: התחלואה הייתה כך: תחלואה יומית – שני מאומתים באותו יום, 0.02% חיוביים מהבדיקות היומיות.

יואב קיש: סך הכול 262 איש היו חולי קורונה במדינת ישראל.

יואב קיש: לא חולים קשים, חולי קורונה.

יואב קיש: היום אנחנו בעשרות אלפים, ללא חולים קשים וללא נפטרים.

יואב קיש: הנזק שאתם עשיתם, ממשלת הריפוי כביכול, הממשלה המכילה, בזמן כל כך קצר, פשוט אינו נתפס.

יואב קיש: ואכן, אמר בנט באו"ם: אנחנו – האחריות היא שלנו, הממשלה קובעת.

יואב קיש: יושבים בקבינט הקורונה, שומעים את כולם, אבל אנחנו מחליטים.

יואב קיש: ובניגוד לעמדת משרד הבריאות, שבמשך 100 ימים דרש מכם לרסן את המחלה, לא עשיתם את זה.

יואב קיש: אנחנו ניסינו לעצור אתכם טיפה.

יואב קיש: ואני פשוט בשוק איך עולה פה בנט ומדבר על סגרים.

יואב קיש: ממתי מדינה מחוסנת צריכה סגר?

יואב קיש: זה פשוט מנותק מהמציאות.

יואב קיש: אין דבר יותר טוב מספינים שבנט יודע לעשות.

יואב קיש: ספין הסגר זה ספין השקר.

יואב קיש: לא צריך להיות סגר במדינה מחוסנת.

יואב קיש: יש קורונה עד החיסונים ויש קורונה אחרי החיסונים.

יואב קיש: 1,400 מתים, אלפי חולים קשים, מאות אלפים שנדבקו בגל רביעי מיותר – אתם משווים את זה למה שהיה בתקופתנו?

יואב קיש: השר מתן כהנא, אתה התפרצת קודם לדברי ראש הממשלה לשעבר, יו"ר האופוזיציה בנימין נתניהו.

יואב קיש: אני אתן לך השוואה מעולם הדימויים שאני ואתה מכירים היטב: קח מלחמה מול עזה, אירוע שבו לצה"ל יש כיפת ברזל מול אירוע שבו לצה"ל אין כיפת ברזל – וזה החיסונים, אם לא הבנת; איך אתה מעז להשוות אירוע שבו יש לך כיפת ברזל, ואתה לא צריך לספוג מתים, לאירוע שלא היה לך את זה?

יואב קיש: וזה מה שאתם קיבלתם.

יואב קיש: המדינה הראשונה בעולם קיבלה כיפת ברזל לקורונה, ועם זה ריסקתם אותנו.

יואב קיש: הגעתם למצב של שחיקה ועומס עצום על בתי החולים, חוסר ספיקה במערך האקמו, אנשים היו צריכים לקבל אקמו ולא קיבלו.

יואב קיש: וזה לא עניין של לקנות עוד עשר מכונות, כי גם שם היית מגיע לחוסר ספיקה; זה הכישלון המוחלט בעצירת התחלואה.

יואב קיש: ואיפה ה-Long COVID, אנשים שנהיים מאומתים וסובלים לאחר מכן חודשים רבים מתופעות נוספות?

יואב קיש: איפה כל נושא מאות אלפי המבודדים, הפגיעה בילדים, במשק?

יואב קיש: בנט, אתה נכשלת.

יואב קיש: את המחיר שילם עם ישראל.

יואב קיש: אתה לקחת הימור.

יואב קיש: אתה אמרת: נעשה הימור.

יואב קיש: אין לך מה להפסיד.

יואב קיש: לך אין, לנו יש.

יואב קיש: והשקר שלך, שבאת מעל הבמה הזו ממש לפני דקות ספורות, בנט, ואמרת:

יואב קיש: אנחנו בלמנו את הדלתא ללא יום של סגר – כמה ספינים במשפט אחד?

יואב קיש: הדלתא זה קורונה, החיסונים של הקורונה זה החיסונים לדלתא.

יואב קיש: אין פה המצאות.

יואב קיש: סגר זה שקר, ואתה לקחת מדינה מחוסנת, עם כיפת ברזל, וריסקת אותה, וזה עלה לנו ב-1,400 מתים.

יואב קיש: גם הצמיחה שאתה מתגאה בה זו צמיחה שאתה רואה בשני הרבעונים הראשונים.

יואב קיש: מי הביא את הצמיחה הזו?

יואב קיש: אנחנו הבאנו, כשהוצאנו את המדינה מהקורונה.

יואב קיש: ממשלה מכילה, זו הממשלה שלנו.

יואב קיש: כל שר הישר בעיניו יעשה.

יואב קיש: אז מה עושה שר הבריאות הורוביץ?

יואב קיש: חודש ללא קבינט קורונה.

יואב קיש: קם שר הבריאות הורוביץ באמצע קבינט הקורונה לפגישה מדינית, שלא באישור ראש הממשלה, ועוזב את הקבינט.

יואב קיש: ומה עושה ראש הממשלה בנט?

יואב קיש: מכיל.

יואב קיש: יש לנו שר ביטחון פנים, עמר בר לב.

יואב קיש: עמר בר לב קורא למפכ"ל לא להחרים דגלי אש"ף בהפגנות, זו הייתה בקשתו.

יואב קיש: לא מגבה שוטרים, מכיל אלימות נגד שוטרים.

יואב קיש: אני שואל: איפה תגובת המשטרה נגד המיליציה האלימה של התנועה האסלאמית מכפר קאסם?

יואב קיש: כשהייתה אלימות במגזר החרדי, ראינו איך המשטרה באה ללמד לקח.

יואב קיש: ככה לא מתנהגים, הגזימה לצד השני.

יואב קיש: מול המגזר הערבי – אפס, אפס פעילות, הכלה מלאה.

יואב קיש: אני רוצה לספר לכם על הממשלה הזו.

יואב קיש: אני לא קורא לה ממשלת ריפוי, אני קורא לה ממשלת מפלגות הזומבי.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: יש בעולם הכלכלי מושג שנקרא "חברות זומבי".

יואב קיש: זו חברה שלמעשה אין לה זכות קיום כלכלי אבל היא עדיין פעילה.

יואב קיש: מתים מהלכים כלכלית.

יואב קיש: מה קורה?

יואב קיש: אני אסביר מה זה חברת זומבי.

יואב קיש: זו חברה שהמכירות שלה ירדו; חברות גדולות שעקב שינויי טכנולוגיה, עקב שינויי שוק, מפסיקות להיות מבוקשות.

יואב קיש: אז יש להן חוב גדול מאחורה, אבל ההנהלה שלהן לא זיהתה את השינוי הזה בזמן, והן כושלות בהחזרת החוב.

יואב קיש: הן מחזירות את הריבית, והן בהפסדים.

יואב קיש: למה הן מתקיימות?

יואב קיש: כיוון שהנושים עדיין לא החליטו שהם רוצים לקבל בחזרה את החברה, הם מעדיפים לקבל את תשלומי הריבית.

יואב קיש: מה עשתה הקמת ממשלת בנט-לפיד?

יואב קיש: היא העבירה מנדטים של ימין להקמת ממשלת שמאל, וייצרה לנו לראשונה בפוליטיקה הישראלית מפלגות זומבי.

יואב קיש: הן שותפות משמעותיות בקואליציה, אין להן מצביעים מאחוריהן – מדובר בתקווה חדשה ובמפלגת ימינה.

יואב קיש: ספק אם אותן מפלגות היו עוברות את אחוז החסימה לו היינו היום בבחירות.

יואב קיש: מה קורה למפלגות הזומבי?

יואב קיש: אין להן מה להפסיד.

יואב קיש: מתן כהנא, אתה במפלגת זומבי, שהיא מפלגת ימינה.

יואב קיש: אין לכם מה להפסיד, ולכן המפלגה שלך היא סכנה למדינת ישראל.

יואב קיש: ראינו את זה בקורונה.

יואב קיש: בקורונה אתם לקחתם הימור על הגב של תושבי ישראל, והפסדנו.

יואב קיש: בעולם הפוליטי אותן מפלגות זומבי מוצאות עצמן בשלטון.

יואב קיש: אמר, נדמה לי, בן כספית – שאני לא אקח קרדיט: לבנט אין בייס ואין מחויבות לקהל בוחרים, הוא יכול לעשות מה שהוא רוצה.

יואב קיש: אין לי ספק שאמירתו של נפתלי בנט בערוץ 12, ואני מצטט – ראש הממשלה נתניהו, אני חושב שאתה הרגשת אחרת מנפתלי בנט; נפתלי בנט אמר:

יואב קיש: כשנכנסתי למשרד ראש הממשלה השלתי מעליי את כל הפוליטיקה, את כל האידיאולוגיה.

יואב קיש: זו הסכנה הגדולה בראש ממשלת זומבי.

יואב קיש: הוא כבר בחר בכיוון המסוכן הזה.

יואב קיש: הוא מחפש נואשות תמיכה ציבורית חליפית.

יואב קיש: ובנט הוכיח שאין לו שום מעצור מוסרי או אידיאולוגי שימנע ממנו לפעול בצורה מסוכנת.

יואב קיש: זה מסוכן מאוד למדינת ישראל.

יואב קיש: מי יכול למנוע את זה?

יואב קיש: היכולת והאחריות למנוע מבנט מהלכים מסוכנים וחסרי אחריות נמצאת אך ורק בידי שותפיו לקואליציה, ומתוך כל שותפיו לקואליציה – הרי לפיד ועבודה ומרצ, מבחינתם ללכת להרפתקה מדינית מסוכנת – רק ליברמן וגנץ אולי הם אלה שיעצרו את מה שיקרה פה לאחר התקציב.

יואב קיש: אין לי ספק שלאחר התקציב אנחנו נהיה באירוע מסוכן מאוד למדינת ישראל ולא יהיה מי שיבלום.

אריה מכלוף דרעי: – – –

יואב קיש: אתה אומר שעוד לפני?

יואב קיש: אני רואה את זה בקורונה – – –

אריה מכלוף דרעי: – – – בליברמן?

יואב קיש: לגבי ליברמן אתה צודק.

יואב קיש: אני ראיתי היום את ליברמן בורח מוועדת הכספים אחרי שהוא הבטיח לחיילי צה"ל שהוא יעלה להם את השכר והוא הפר את הבטחתו, שיקר להם בצורה ברורה.

יואב קיש: כשר אוצר הוא אמר את זה ובתקציב הנוכחי הוא הפר את הבטחתו.

יואב קיש: אז מי קיבל?

יואב קיש: כל השרים קיבלו, מנסור עבאס קיבל, ורק חיילי צה"ל לא קיבלו שקל מליברמן.

יואב קיש: בושה.

מיקי לוי: משפט לסיכום.

יואב קיש: אני אסכם ואומר, אנחנו – ואני פונה לאזרחי מדינת ישראל, גם אתם צריכים להשמיע את קולכם.

יואב קיש: יש פה ממשלה מסוכנת, עם אנשים שאין להם עתיד פוליטי, אין להם בייס מאחוריהם, הם איבדו את המצביעים.

יואב קיש: הם מהמרים בגורל שלנו, הם עשו את זה בקורונה, הם נכשלו, אנחנו נהיה פה לשמור עליכם.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השר כהנא, בבקשה.

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, במהלך ימי קיומה של הממשלה נעשו בהקשר הקורונה הצעדים הבאים: הוקם מערך של מעבדות עם יכולת ספיקה של 200,000 בדיקות ליום; הורחבו יכולות הדיגום’ בשיתוף עם פיקוד העורף ומפקדת אלון; הוקמו מפקדות שליטה של קורונה על ידי משרד הבריאות; הוקם מערך חקירות לאומי’ בשיתוף פיקוד העורף; פותחה מערכת לפיתוח והתאמה של מערכות מידע, כולל קישוריות בין ספקי השירות – קופות חולים, בתי חולים, מעבדות ועוד; הורחבו יכולות טיפוליות במסגרות האשפוז והרפואה בקהילה; נפתחו מחלקות קורונה ויחידות לטיפול נמרץ, כולל טיפול במונשמים ואקמו, יחידות לאשפוזי בית, יחידות להמשך טיפול ומעקב בקהילה על ידי קופות החולים – עד כ-2,000 מאושפזים במצב קשה וקריטי במקביל ועד 80,000 אנשים שמטופלים בקהילה; מבצעי חיסונים בשיתוף קופות החולים, מד"א, ספקי משנה – 6.2 מיליון מחוסנים בשתי מנות חיסון ויותר מ-3.5 מיליון מחוסנים במנת הבוסטר השלישית; מערך ייעודי לקטיעת שרשראות הדבקה; הקמת יכולות ריצוף גנומי של דגימות לזיהוי וניטור וריאנטים חדשים של הנגיף; הקמת יכולות ניטור במערכות הביוב; הצטיידות ורכש של ציוד רפואי, כולל ציוד רפואי מתקדם; מחקר ופיתוח בשיתוף גופי מחקר מובילים בישראל; חיסון של המכון הביולוגי; תרופות לטיפול בחולים למניעת תחלואה קשה.

מתן כהנא: לכן אני ממליץ לא לקבל את הצעת האי-אמון.

מיקי לוי: תודה רבה לשר כהנא.

מיקי לוי: חבר הכנסת דרעי.

קריאה: אין מי שיקריא את ההצעה הבאה.

מיקי לוי: חבר הכנסת דרעי?

מיקי לוי: חבר הכנסת דרעי איננו.

מיקי לוי: תודה רבה, אני ממשיך בסדר-היום.

מיקי לוי: בסדר, אני עובר הלאה, חבר הכנסת גינזבורג.

מיקי לוי: נעבור להמשך סדר-היום.

מיקי לוי: אין.

מיקי לוי: חבר הכנסת אדלשטיין, חבר הכנסת אלדשטיין?

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו.

קריאה: הנושא הזה ירד מהפרק.

קריאה: ירד, אני הולך.

מיקי לוי: הנושא ירד מהפרק.

מיקי לוי: הוא לא פה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת בוסו.

קריאה: הצעת האי-אמון השנייה ירדה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אדלשטיין, למרות שחבר הכנסת בוסו עלה, אני אכבד אותו, והוא יעלה אחריו כדי לדבר.

מיקי לוי: הצעת האי-אמון השנייה ירדה מסדר-היום.

מיקי לוי: בבקשה, התייחסות לראשונה.

אריה מכלוף דרעי: – – –

מיקי לוי: קראתי לך כמה וכמה פעמים.

מיקי לוי: אני נורא מצטער.

מיקי לוי: גם השר עזב.

אריה מכלוף דרעי: – – – מסכה.

אריה מכלוף דרעי: הוא עלה לדקה, עם כל הכבוד.

מיקי לוי: כיבדתי את חבר הכנסת דרעי.

מיקי לוי: המתנתי מעל דקה.

אריה מכלוף דרעי: יצאתי לדקה.

אריה מכלוף דרעי: לא העליתי על דעתי שהוא יגמור אחרי דקה.

מיקי לוי: אז תנצל את ארבע הדקות שמותר לך לדבר.

מיקי לוי: אני אכבד אותך, בבקשה.

אריה מכלוף דרעי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כנסת נכבדה, אנחנו פותחים היום את מושב החורף, ואני מוכרח לומר לכם שאני מודאג מאוד – אני מצטער שאני מדבר מהר, זה כדי להספיק.

אריה מכלוף דרעי: אני לא אומר את זה רק כאיש אופוזיציה, שחייב לומר זאת.

אריה מכלוף דרעי: אני מודאג כי לא זכורה לי ממשלה בישראל שאין לה שום קווים אדומים, הכול מוצע למכירה למען יצר ההישרדות.

אריה מכלוף דרעי: הממשלה הזאת דומה למשאית שאיבדה את הבלמים ודוהרת במדרון מסוכן.

אריה מכלוף דרעי: עשר ידיים אוחזות בהגה, כל אחד מושך לכיוון אחר.

אריה מכלוף דרעי: אחד מתחפש לימני, השני נפגש עם אבו מאזן באמצע קבינט הקורונה, השלישי תוקף את בכירי מערכת הבריאות והרביעי מחפש הקלות.

אריה מכלוף דרעי: הצרה הגדולה היא שאנחנו, אזרחי ישראל, נמצאים על המשאית ומשלמים את המחיר.

אריה מכלוף דרעי: ככה זה כשיש ראש ממשלה בלי שום גרעין תמיכה מהציבור, שהתכחש לכל הבטחה שנתן בבחירות ומרגיש היום משוחרר לעשות כל דבר רק כדי להבטיח את כיסאו.

אריה מכלוף דרעי: אנחנו רואים את זה בטיפול בקורונה, בבעיות הביטחוניות, בתקציב אנטי-חברתי ובפגיעה בערכי המדינה היהודית.

מיקי לוי: אני אאפשר לחבר הכנסת אדלשטיין לעלות.

מיקי לוי: בבקשה, תמשיך.

אריה מכלוף דרעי: שמעתי שליברמן היום אמר שני דברים, אני אתייחס לשניהם.

אריה מכלוף דרעי: הוא אמר בישיבת הסיעה שהוא לא יישאר בקואליציה אם חלילה וחס ש"ס ויהדות התורה מצטרפים.

אריה מכלוף דרעי: אני רוצה להרגיע אותו: ש"ס ויהדות התורה לא בדרך להיכנס לשם, לא מעוניינים להיכנס לממשלה הזאת שלכם.

אריה מכלוף דרעי: אני מבין שאתה מאוד מודאג, אביגדור ליברמן, שהממשלה – אתה, לפיד ובנט, ראינו את ההצהרות שלכם היום.

אריה מכלוף דרעי: אתם מרגישים שאתם יושבים על ממשלה על כרעי תרנגולת, אתם מבינים שעל חודו של קול ממשלה כזו לא יכולה להחזיק מעמד, ולכן אתם מודאגים.

אריה מכלוף דרעי: גם שמעתי את ליברמן אומר שהתקציב שהוא מביא לכנסת הוא הכי חברתי שהתקבל אי פעם.

אריה מכלוף דרעי: אני רוצה לומר לו: לא היה תקציב אנטי-חברתי כמו התקציב הזה.

אריה מכלוף דרעי: כל המיסים שיש בתקציב – על השכבות החלשות.

אריה מכלוף דרעי: כל משפחה – יש מחקרים על זה, המשפחות החלשות יצטרכו להוסיף מאות שקלים בחודש, אם לא יותר, כדי לקבל את הסל המינימלי שלהן.

אריה מכלוף דרעי: אם זה העלאות בחשמל, בחד-פעמי, מיסים על שתייה ממותקת, עבור זימון רפואי ללא תור, מס הגודש ועוד ועוד ועוד.

אריה מכלוף דרעי: מי ישלם את המחיר, המשפחות המבוססות, המקום הנכון של יאיר לפיד? לא.

אריה מכלוף דרעי: הן לא ירגישו את הגזרות.

אריה מכלוף דרעי: רק משפחות שנפגעו מהקורונה ונמצאות במעגל העוני הן ירגישו היטב את הסבל של ההוצאות החודשיות.

אריה מכלוף דרעי: בכל הממשלה הזו לצערי הרב אין שר חברתי אחד שידפוק על השולחן ויילחם למענם.

אריה מכלוף דרעי: לצערי הרב עוד יותר, הפגיעה הקשה בזהות היהודית של המדינה מגיעה דווקא מנציגים דתיים לכאורה, שמכניסים בדלת הראשית את הרוח ההרסנית של הרפורמים.

אריה מכלוף דרעי: הרפורמה בכשרות, שהובלעה בחוק ההסדרים, אני רוצה לומר לכם שלמדתי אותה היטב לפרטיה.

אריה מכלוף דרעי: אמרתי לעצמי, אולי יש בזה מהאמת, איזושהי בשורה.

אריה מכלוף דרעי: מסתבר שהיא גם תגרום לנזקים קשים בכל המושג של כשרות.

אריה מכלוף דרעי: אם עד היום יהודים תמימים ידעו שאם יש תעודת כשרות של הרבנות אז המקום באמת כשר מטעם הרבנות, כעת כל ארגון יחליט שהוא מבין בכשרות וינפיק תעודות ויכשיל רבים במאכלות אסורות, בשביל ההיבט העסקי.

אריה מכלוף דרעי: אבל מה שלא מספרים לכם הוא שהרפורמה הזאת תעלה לכם הרבה מאוד כסף.

אריה מכלוף דרעי: האוצר מתהדר בכך שהרפורמה תחסוך למשק 550 מיליון שקל, אבל זה בגלל שהיא תפטר את כל המפקחים ומנהלי מחלקות הכשרות של המועצות הדתיות.

אריה מכלוף דרעי: מה יעשו העסקים הקטנים?

אריה מכלוף דרעי: הם אלה שיצטרכו לשלם את זה במקום המדינה.

אריה מכלוף דרעי: כך עלות הכשרות תעלה, ואיתה יוקר המחיה ומחירי המזון הכשר.

אריה מכלוף דרעי: בסופו של דבר הציבור ישלם הרבה יותר כסף במסעדות ובתי המלון.

אריה מכלוף דרעי: כך גם בשינויים המתוכננים בתחום הגיור ובדברים אחרים.

אריה מכלוף דרעי: אני מודאג מאוד, כי אלו ערכים הנוגעים ליסוד קיומנו כאן.

אריה מכלוף דרעי: אני וחבריי בש"ס ממשיכים ונמשיך להיאבק למענם, בשליחותו של מרן הרב עובדיה יוסף זצ"ל, שבימים אלה אנחנו מציינים שמונה שנים להסתלקותו.

אריה מכלוף דרעי: אנחנו רואים איך הממשלה הזו מצופפת שורות, מחלקת מיליארדים כדי לשרוד, אבל אנחנו לא נבהלים.

אריה מכלוף דרעי: האמת והצדק איתנו, וסופם לנצח.

אריה מכלוף דרעי: לא ננוח ולא נשקוט עד שנפיל את הממשלה הרעה הזאת, בעזרת השם.

אריה מכלוף דרעי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אנחנו מתכבדים להזמין את יולי יואל אדלשטיין לשאת דברים.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר – אדוני היושב-ראש, אני חייב לומר לך שחבל מאוד ששמעתי את הנאום של ראש הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: הייתי עולה לכאן ואומר את הדברים שהכנתי; האי-אמון הוא בנושא קורונה – נושא שקצת מוכר לי, כפי שאתה יודע וכפי שאחרים גם יודעים.

יולי יואל אדלשטיין: אבל אני פשוט חייב לשנות את הדברים.

יולי יואל אדלשטיין: לעמוד כאן ולספר קבל עם ועדה שאנחנו סגרנו את תוכנית מגן אבות והממשלה הנוכחית הייתה צריכה להחזיר אותה?

יולי יואל אדלשטיין: ואחר כך כועסים על מישהו כשצועקים "שקרן"?

יולי יואל אדלשטיין: אני עדיין לא צועק "שקרן", אני לא נוהג כך, אבל זה שקר גס.

דוד אמסלם: אבל הוא שיקר.

דוד אמסלם: איך אתה קורא למי שמשקר?

יולי יואל אדלשטיין: אני קורא לו "שקרן" לא בקריאות ביניים.

דוד אמסלם: יפה.

דוד אמסלם: יפה.

דוד אמסלם: הוא שקרן.

יולי יואל אדלשטיין: לספר שסגרתי את הדסקים כשבמסיבת הפרידה, באירוע הפרידה ממני, עמדו סביבי כל ראשי הדסקים, כשאני עזבתי את המשרד והם עבדו במשרד?

יולי יואל אדלשטיין: אני סגרתי את הדסק החרדי?

יולי יואל אדלשטיין: אני סגרתי את הדסק הערבי?

יולי יואל אדלשטיין: מאיפה הביאו את הדברים האלה?

יולי יואל אדלשטיין: מה עוד צריך לעשות?

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, אני לא הכלתי את המתים.

יולי יואל אדלשטיין: לי כאב על כל מת.

יולי יואל אדלשטיין: ולכן אני לא אעשה את התרגיל הזה, הפשוט מאוד, בחשבון, כי כל אחד – גם כאלה שאין להם בגרות במתמטיקה יכולים לעשות אותו.

יולי יואל אדלשטיין: שיעשו חישוב חודשי ללא שקלול.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא מבקש שקלול, לא על זה שבחודשים הראשונים הרופאים לא כל כך ידעו איך להתמודד עם חולי קורונה קשים וחיברו את כולם להנשמה ולכל מיני מכשירים – בוודאי, כמו שאמרתי, הם התמודדו מול בלתי נודע; אני לא מבקש שקלול על זה שיש תקופה של מדינה מחוסנת ותקופה של מדינה לא מחוסנת.

יולי יואל אדלשטיין: אני רק מבקש שתיקחו את המחשבון ותעשו חשבון כמה מתים היו בחודש בתקופה עד לממשלה הזאת וכמה מתים בשלושת החודשים האחרונים בחישוב החודשי.

יולי יואל אדלשטיין: לי אין לב לעשות את החשבון הזה, אבל אתם תראו.

דוד אמסלם: זה כשהיו להם החיסונים.

יולי יואל אדלשטיין: אני אמרתי "לא מבקש אפילו שקלול", חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: לא, אבל כשהיו להם חיסונים.

יולי יואל אדלשטיין: ברור שבמדינה מחוסנת מי בכלל – – –

דוד אמסלם: נכון.

יולי יואל אדלשטיין: וגם, אני מכיר, ובזה באמת אין לי כבר מילים, מכיר את המשחק הזה.

יולי יואל אדלשטיין: בונים איזה דחליל, סגר: אזרחי ישראל, הממשלה הנוכחית הצילה אתכם מסגר.

יולי יואל אדלשטיין: איזה סגר?

יולי יואל אדלשטיין: מי ביקש סגר?

יולי יואל אדלשטיין: נתתי עשרות ראיונות עם ביקורת על הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: כל פעם שאלו אותי: היית עושה סגר?

יולי יואל אדלשטיין: הייתי אומר: לא.

יולי יואל אדלשטיין: לא היינו מגיעים למצב הזה.

יולי יואל אדלשטיין: למה צריך סגר?

יולי יואל אדלשטיין: אבל השקר הגס ביותר הוא על ההחלטה האמיצה שקיבלה הממשלה על הבוסטר.

יולי יואל אדלשטיין: אוי ואבוי לנו אם אנחנו, פוליטיקאים ללא השכלה רפואית, נקבל החלטות מי יקבל חיסון, מי לא יקבל חיסון וכמה חיסונים.

יולי יואל אדלשטיין: את ההחלטה על החיסון השלישי קיבלו המומחים הנהדרים של משרד הבריאות וקבינט הקורונה והיועצים המקצועיים של משרד הבריאות – אותם אלה שכבוד ראש הממשלה בנט נסע לאו"ם לבקר אותם, לא פחות ולא יותר, מעל במת האו"ם.

יולי יואל אדלשטיין: כששאלו אותי במהלך התקופה שלי במשרד הבריאות מה אני חושב על האנשים האלה, על שרון אלרעי-פרייס, ראש שירותי הבריאות, על נחמן אש, שהיה אז פרויקטור הקורונה, על המנכ"ל לשעבר פרופ' חזי לוי, אמרתי: זכיתי בפיס.

יולי יואל אדלשטיין: זאת הייתה התשובה שלי.

יולי יואל אדלשטיין: זכיתי בפיס.

יולי יואל אדלשטיין: עם המינויים האלה שעשיתי זכיתי בפיס.

יולי יואל אדלשטיין: האנשים האלה, שאנחנו חייבים להם את החיים שלנו, את הבריאות שלנו, לעלות על במת האו"ם ולתקוף אותם?

יולי יואל אדלשטיין: זה שפל שפשוט אני לא יודע איך מגיעים אליו.

יולי יואל אדלשטיין: לא יודע איך מגיעים לשפל הזה.

יולי יואל אדלשטיין: ולסיכום אני רוצה לומר, עם כל האי-נעימות, שיש עניין כזה גם אצל מי שהחליף אותי בתפקיד, שר הבריאות ניצן הורוביץ.

יולי יואל אדלשטיין: לניצן אני רוצה לומר – חבר שלי – –

יעקב מרגי: נא לסיים.

יולי יואל אדלשטיין: – – אני מכיר אותו הרבה שנים בכנסת – שיש לפעמים רגעים שמשהו משתבש לך בסדר העדיפויות.

יעקב מרגי: נא לסיים.

יולי יואל אדלשטיין: בקבינט הקורונה, לקום ולנסוע לפגישה עם אבו מאזן?

יולי יואל אדלשטיין: ניצן, אני מבטיח לך, אבו מאזן לא ילך לשום מקום.

יולי יואל אדלשטיין: הוא נבחר לארבע שנים ונמצא כבר 17 שנה, גם בעוד עשר שנים אפשר לנסוע לבקר אותו.

יולי יואל אדלשטיין: בעיצומו של קבינט, בעיצומו של מצב חירום במדינה, לעזוב את הכול ולנסוע – –

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נא לסכם.

יולי יואל אדלשטיין: – – ניצן, זה שיבוש טוטלי של סדר העדיפויות.

דוד אמסלם: אגב – – – חודש ימים.

יולי יואל אדלשטיין: ואני אומר לכם, באמת הממשלה הזאת לא ראויה לשום אמון מן הכנסת.

יעקב מרגי: תודה לחבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין.

יעקב מרגי: יעלה ויבוא חבר הכנסת איתן גינזבורג, ואחריו – חברת הכנסת עידית סילמן.

יעקב מרגי: עד ארבע דקות עומדות לרשותך.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, יום פתיחת כנס החורף של הכנסת הוא יום חגיגי, יום שפותח כנס ארוך של שירות למען הציבור ושל עשייה למען אזרחי ישראל.

איתן גינזבורג: אבל לצערי, הכנס הנוכחי, למרות החגיגיות שבפתיחתו, מלווה בטעם מר.

איתן גינזבורג: בקרב חברי הכנסת יושבים כאלו שהחליטו – כחלק ממשחק פוליטי ציני, אני חייב לומר – לפגוע בפעילות הכנסת ואפילו בדמוקרטיה; כאלו שבוחרים להחרים ועדות כנסת, שמסרבים להכיר בתוצאות הבחירות ושחוטאים לתפקידם כמייצגי ציבור.

קרן ברק: אתה לא מתבייש – – –

איתן גינזבורג: חברי הכנסת שפיזרו את הכנסת העשרים-ואחת – – –

יעקב מרגי: חברת הכנסת ברק.

קרן ברק: כרגע מציעים את הצעה הזו.

יעקב מרגי: חברת הכנסת ברק, נא לא להפריע.

דוד אמסלם: ואתם שודדים אותנו מהכול.

יעקב מרגי: דודי אמסלם, חבר הכנסת דודי אמסלם.

דוד אמסלם: לא, הוא רואה מעצמו כאילו – – –

יעקב מרגי: אבל מותר לו לומר מה שהוא רוצה.

דוד אמסלם: כאילו הוא לא – – –

קרן ברק: אומר את ההפך, אבל.

יעקב מרגי: אנחנו נעשה – מותר לו לומר.

קרן ברק: את ההפך.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: בבקשה.

קרן ברק: היום אין זכות תגובה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת – – –

דוד אמסלם: גם תוקפים אותנו וגם רוצים שנשתוק.

דוד אמסלם: מספיק.

דוד אמסלם: זה מה שהוא רגיל, גינזבורג.

יעקב מרגי: בבקשה, חבר הכנסת איתן.

דוד אמסלם: בעולם המושגים שלכם.

יעקב מרגי: תודה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת שפיזרו את הכנסת העשרים-ואחת אחרי 29 יום, באפריל 2019, שמנעו באופן כרוני העברת תקציב, שרמסו כל תרבות דמוקרטית במשכן, הגיעו לשפל חדש והחליטו להחריב את בית הנבחרים.

איתן גינזבורג: יושבים כאן חברי כנסת עם ניסיון מצטבר של מאות שנים, יש לכם, ואני שואל אתכם: מי כמוכם יודע מה תפקידו ומה תפקידן של ועדות הכנסת בפיקוח על הממשלה – –

קרן ברק: ולכן צריך ייצוג אמיתי.

קרן ברק: ייצוג אמיתי.

איתן גינזבורג: – – בטיוב חקיקה, בשירות הציבור?

איתן גינזבורג: גם לאופוזיציה יש תפקיד במשחק הדמוקרטי – –

קרן ברק: נכון, אבל ייצוג אמיתי.

איתן גינזבורג: – – אבל מה אתם?

יעקב מרגי: קרן.

קרן ברק: ייצוג אמיתי.

איתן גינזבורג: אתם שוברים את הכלים.

יעקב מרגי: קרן.

יעקב מרגי: הוא לא שואל אותך.

איתן גינזבורג: לא מוכנים לקבל את המציאות החדשה.

איתן גינזבורג: אתם חוטאים לתפקיד האמיתי שלכם, ובמקום לבצע אותו אתם בוחרים להחרים ולהתקרבן.

דוד אמסלם: מה ההצעה שלך?

איתן גינזבורג: והכנסת והוועדות – – –

דוד אמסלם: לא הבנו את ההצעה.

דוד אמסלם: לא הבנו את ההצעה.

איתן גינזבורג: אז הינה ההצעה.

דוד אמסלם: רק אתה, כמה אחוזים אתם בכנסת?

דוד אמסלם: כמה אתם בכנסת?

דוד אמסלם: כמה אתם בקואליציה?

איתן גינזבורג: הכנסת והוועדות זה בדיוק המקום שלכם לדאוג לציבור שבחר אתכם.

דוד אמסלם: כמה אתם בקואליציה?

איתן גינזבורג: אבל אתם, אדוני חבר הכנסת אמסלם – –

דוד אמסלם: כמה אתם בקואליציה?

איתן גינזבורג: – – אתם בוחרים אחרת.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אמסלם, נא לאפשר לו.

איתן גינזבורג: אנחנו, חברי הקואליציה, באנו לעבוד למען הציבור כולו.

דוד אמסלם: אתם 61 איש.

איתן גינזבורג: גם למען הציבור שלכם.

דוד אמסלם: 61 איש.

איתן גינזבורג: אנחנו נמשיך להגיע לוועדות, נמשיך לדון ולהתווכח, נשב לילות כימים בכנסת עד שיתקבלו ההחלטות הטובות ביותר עבור כל האוכלוסייה בישראל, לא משנה מה הם שמו בקלפי.

איתן גינזבורג: נעשה את התפקיד שלנו כנבחרי ציבור, דבר שלצערי הרב אתם בוחרים לא לעשות.

איתן גינזבורג: ובדיון הזה ביקשתם לקרוא לממשלה ממשלה אכזרית.

איתן גינזבורג: זה אירוני, כי נראה לי שאם תסתכלו במראה, אתם תגלו היכן מסתתרת האכזריות.

איתן גינזבורג: אופוזיציה שלא עושה את העבודה שלה, שלא עושה את מה ששלחו אותה לעשות, שלוקחת בני ערובה מחצית מהעם, שכבר חודשיים נמצאת בבית בתקופת פגרה כשאנחנו נמצאים פה ועובדים – זו אכזריות.

איתן גינזבורג: אבל אנחנו נמשיך ונדאג, ונשרת גם אלה שלא הצביעו עבורנו.

איתן גינזבורג: ואתם, חברי האופוזיציה, הגיע הזמן שתפסיקו עם הפעילות הזאת ועם ההתקרבנות הזאת.

איתן גינזבורג: הגיע הזמן שתהיה אופוזיציה לממשלה ולא אופוזיציה למדינה ולישראל.

קרן ברק: הגיע הזמן שתהיה דמוקרטיה.

איתן גינזבורג: הגיע הזמן שתתחשבו בציבור ותייצגו אותו, כדי שתתחילו להיות אופוזיציה שמונעת מטובת ישראל ולא מאינטרסים פוליטיים צרים.

איתן גינזבורג: מילה אחרונה דווקא לחברי הקואליציה.

איתן גינזבורג: בחודשים האחרונים אנחנו מוכיחים כל בוקר שאפשר גם אחרת.

איתן גינזבורג: אפשר לבנות גשרים, לייצר שיח מכבד ומאחד, לפתור מחלוקות גם כשיש קצוות אידיאולוגיים.

איתן גינזבורג: אנחנו נעביר את התקציב הזה.

איתן גינזבורג: לא נשיג את כל מה שהיינו רוצים, לא נממש את כל החלומות של כל אחד מאיתנו, יהיו פשרות, אבל בסופו של יום יעבור פה תקציב טוב, תקציב מאוזן, וכזה שרואה את רווחת אזרחי ישראל.

איתן גינזבורג: התקופה הקרובה תהיה קשה, אבל בסופה אנחנו נסיים עוד פרק בהחזרת ישראל למסלול, וזאת המשימה העליונה שלנו.

איתן גינזבורג: כך נעשה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

יעקב מרגי: קיבלת עוד חצי דקה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יעלה ויבוא חבר הכנסת יבגני סובה.

יעקב מרגי: אחריו – חבר הכנסת אורי מקלב.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עד ארבע דקות עומדות לרשותך.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הרבה פעמים שואלים אותי: למה אתה נואם מול אולם ריק?

יבגני סובה: כי תמיד אחרי הישיבה אנשים שותים קפה, חברי הכנסת שותים קפה, ואז חוזרים רק להצבעה.

יבגני סובה: אבל אני יודע בוודאות שהרבה ח"כים, גם כשהם שנמצאים בלשכות שלהם, הם שומעים ורואים את ערוץ הכנסת, אז הדבר הזה מגיע אליהם.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד שבימים אלה אנחנו נזכרים בשמעון פרס, הנשיא התשיעי של מדינת ישראל, שהלך לעולמו לפני חמש שנים.

יבגני סובה: אני חייב להגיד שאני עליתי ארצה ב-1997, כשנתניהו כבר היה ראש ממשלה, שנה לאחר ההפסד של פרס לנתניהו.

יבגני סובה: בחיים לא חלמתי שאני אגיע ליום שאני אכיר את ראש הממשלה נתניהו, כעיתונאי, שאני אלווה אותו בנסיעות לחוץ לארץ, שאני אהיה בתדרוכים איתו, שאני אראיין אותו כמה פעמים.

יבגני סובה: אני הצבעתי לנתניהו ב-1999.

יבגני סובה: היו שני פתקים.

יבגני סובה: הצבעתי אז לישראל ביתנו, פעם ראשונה, ב-1999, וגם לבנימין נתניהו.

יבגני סובה: מאוד כאב לי שהוא הפסיד לאהוד ברק.

יבגני סובה: חשבתי שהשמאל עולה והגיע הסוף למדינה.

דוד אמסלם: היום לא כואב לך?

יבגני סובה: אבל אני רוצה לספר לכם משהו שגיליתי כבר אחר כך, כשהייתי כבר חבר כנסת.

יבגני סובה: כשנתניהו ניצח את שמעון פרס – חבר הכנסת אמסלם, אני מניח שאתה יודע את זה; אתה יודע שהוא ביצע כמה פגישות עם שמעון פרס בצורה חשאית, וביקש לא לספר את זה?

יבגני סובה: שמעון פרס, כשהוא הפסיד כבר, כשהוא לא ראש ממשלה, העביר לבנימין נתניהו לא רק את הידע – גם את הדברים החשובים שקשורים לניהול המדינה, גם בנושא הפלסטיני, גם בנושאים קשים מול ערפאת.

יבגני סובה: הוא נפגש איתו, בגלל שלשמעון פרס היה אכפת מהמדינה.

יבגני סובה: מה אנחנו שומעים היום, בימים האלה, בשלושה החודשים?

יבגני סובה: לא רק שאין גם שיחת עדכון שאמורה להיות בין ראש הממשלה לבין ראש האופוזיציה, גם לא הייתה העברה מסודרת של העניינים בלשכת ראש הממשלה, וכל הזמן יש את הניסיון ליצור דה-לגיטימציה.

יבגני סובה: אתה הפסדת – –

בנט יודע הכול.

יבגני סובה: – – תכבד את ההפסד שלך ותעביר את העניינים של המדינה.

דוד אמסלם: דרך אגב, כשנתניהו ניצח את פרס זה היה בבחירה ישירה, לא עם שישה מנדטים.

יבגני סובה: רק שנייה.

יבגני סובה: אתה ראש האופוזיציה – –

דוד אמסלם: נראה לך שפרס היה יושב – – –

יבגני סובה: – – תביא את האנשים שלך לוועדות הכנסת, תעביר את השמות.

דוד אמסלם: לא מתאים לך.

יבגני סובה: תילחם על התקציב.

יבגני סובה: לדעתך הוא תקציב לא טוב?

יבגני סובה: תילחם על התקציב.

דוד אמסלם: לא מתאים לך.

דוד אמסלם: שמעון פרס הפסיד בבחירה ישירה.

יבגני סובה: תוכיח לעם ישראל שאתה יו"ר אופוזיציה – –

דוד אמסלם: שישה מנדטים?

יבגני סובה: – – ולא עושה סבוטאג'; המילה בצרפתית, אני מקווה שאני הוגה את זה נכון.

דוד אמסלם: ליברמן קיבל יותר מנדטים ממנו.

יבגני סובה: הזכרתי את הסיפור הזה – –

דוד אמסלם: לא מתאים.

יבגני סובה: – – בשביל להראות את גודל האיש.

יבגני סובה: כשהוא היה נשיא, שמעון פרס המנוח, גם שם הוא שירת את טובתו של נתניהו.

יבגני סובה: תסתכלו, תבדקו אותי.

יבגני סובה: הרבה פעמים, לפני כל נסיעה מדינית של ראש הממשלה בנימין נתניהו, שמעון פרס היה נוסע, אם זה לארצות הברית, אם זה לרוסיה, אם זה לגרמניה, אם זה לצרפת.

יבגני סובה: והוא, כנשיא המדינה, שהשקפת עולמו הייתה שונה לחלוטין מהשקפת עולמו של נתניהו, נרתם, בגלל שהיה חשוב לו לסייע לראש הממשלה המכהן.

יבגני סובה: אז אם אתה רוצה לשחק במשחק שלך וכל הזמן לגרום לכך שאנשים שלך במפלגה לא יהיו מעורבים פוליטית – אני מרגיש את הלחץ הזה בליכוד.

יבגני סובה: אנשים שיצטרכו לתת דין לבוחר ולהיבחר בפריימריז לא מרוצים מהמצב הזה.

יבגני סובה: הם רוצים לעבוד, הם רוצים להיות בוועדות, הם רוצים להגיש הסתייגויות, הם רוצים לסכם דברים שטוב לציבור שבחר בהם.

יבגני סובה: בסך הכול גם אתם נבחרתם, וכולנו נבחרנו, על ידי ציבור.

יבגני סובה: אז לכן אני הייתי שואל אותו – אבל פשוט ראש האופוזיציה לא נמצא באולם.

יעקב מרגי: גם נגמר לך הזמן.

יבגני סובה: אם הוא היה רוצה לספר באמת מה היו הפגישות אז, ממש היה לי כיף, באמת היה לי כיף לשמוע על הדבר הזה.

יעקב מרגי: אבל קראנו שהבן שלו חמי החליט, לאחר כמה שנים, להוציא סיפורים ותמונות.

יעקב מרגי: יכול להיות שהוא יספר את זה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יבגני סובה: את זה אתה אמרת, אדוני, לא אני, אבל תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

יעקב מרגי: אחריו – חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, ארבע דקות לרשותך.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: מכובדי השר – הוא איננו נמצא כאן, אני רואה אותו בצד.

אורי מקלב: חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת דודי אמסלם, המקשיב המתמיד מספסלי האופוזיציה, אי-אמון בממשלה – אני רוצה להגיד לכם שאני חיפשתי במה כן אמון.

אורי מקלב: לא שאני צריך לחפש במה אני לא מאמין לממשלה – איזה נושא שיש.

אורי מקלב: המקרה שאנחנו בחרנו זה מקרה של אכזריות של הממשלה.

אורי מקלב: במה כן יש לי אמון?

אורי מקלב: לא בממשלה ולא במי שעומד בראשה.

אורי מקלב: גם הציבור מאבד אמון בממשלה.

אורי מקלב: על מה אני אאמין לממשלה?

אורי מקלב: על הפגישה המנומנמת עם נשיא ארצות הברית, שגם לא היה שום סיקור?

אורי מקלב: בושה.

אורי מקלב: על הנאום כלום באו"ם?

אורי מקלב: נאום מבייש ומביש שהיה לנו, בלי שום תוכן ובלי שום דבר, שהוציא דיבתנו רעה בפני אומות העולם?

אורי מקלב: אחד הדברים הכי הכי גרועים שיש זה שמישהו מוציא בחוץ את הכביסה שבפנים, לפני כל מדינות העולם.

אורי מקלב: זה ממש מוציא דיבתנו רעה.

אורי מקלב: על הפערים האידיאולוגיים בקואליציה הזאת בין כאלה שהם ימין ימין, ממש ימין, עם כל המשמעות של ימין ימין, לבין שמאל, שהולכים להיפגש עם אבו מאזן?

אורי מקלב: אבל לא סתם, שר בריאות במדינת ישראל, בתקופה קשה, שכל יום – אנחנו לא יכולים להכיל את המתים אבל גם אם אתה מכיל מתים, על איזה מספר מתים אנחנו מדברים – הולך לדבר עם אבו מאזן?

אורי מקלב: אפרופו, כשאנחנו מדברים פה על ראש הממשלה – הוא דיבר פה והקשבנו טוב.

אורי מקלב: הוא אומר: אנחנו כבר אחרי זה.

אורי מקלב: השיטה שאנחנו נקטנו, אנחנו התעלמנו מזה, אנחנו השארנו את הכול פתוח, לא עשינו שום דבר.

אורי מקלב: אבל מה קרה בדרך?

אורי מקלב: איך אפשר להסתכל בעיני כל האלמנות, היתומים, האלמנים וההורים השכולים על כמעט 1,400 מתים.

אורי מקלב: על זה אפשר להגיד שהשיטה שלנו הצליחה, כשלא היינו שם כבר?

אורי מקלב: לא היינו שם.

אורי מקלב: הכול בסייעתא דשמיא, כבר לא היינו שם.

אורי מקלב: על זה אנחנו יכולים להגיד שאנחנו יכולים לעבור ככה?

אורי מקלב: אנחנו מדברים על 450,000 מאומתים.

אורי מקלב: אנחנו יודעים מה זה מאומתים.

אורי מקלב: גם אם כולם החלימו, אנחנו יודעים ושומעים על הסבל הרב המתמשך.

אורי מקלב: מה שקורה זה שהוא רק מספר שרק היה מאומת והוא רק עכשיו מחלים.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על יוקר המחיה, שמאמיר.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על עליית מחירים.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על תקציב ענק של עלייה, שהכול זה מיסים ועוד מיסים; על בריאות, על שר"פים, גם אם זה לא מגיע עכשיו זאת המטרה.

אורי מקלב: אנחנו מדברים עכשיו על תחבורה ציבורית.

אורי מקלב: רק עכשיו דיברנו על קנסות, רק היום ישבנו בוועדת הכלכלה על קנס ועוד קנסות שאנחנו רוצים לתת לאנשים, על כך שאנחנו מבטלים את כל ההנחות בתחבורה הציבורית לבעלי כרטיסיות.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על אגרות גודש.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על המעונות, שלא מתפקדים.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על כך שנשים ומשפחות שלמות, אלפי איש יצטרכו לשלם הרבה הרבה.

אורי מקלב: בגזרה של שר האוצר, בלי שום היגיון ובלי שום בסיס, לא כלכלי, לא אישי, לא חברתי, שום מדיניות, זה לא מתכתב עם שום מדיניות, שר האוצר אומר: לא, אני אכריח, אני אמנע מאלפי נשים עובדות את המעונות שלהן.

אורי מקלב: הן יצאו והוא יזרוק אותן לעוני.

אורי מקלב: והוא עומד היום בישיבת סיעה ובא ואומר מה המסר של שר האוצר בתוך דיוני התקציב – הוא אומר:

אורי מקלב: אם יש שמועות שהחרדים רוצים להיכנס, אני מתנגד לכך.

אורי מקלב: אז כך היום, כפי שבכל התקופות האלה, מראיינים אותנו, הנציגות החרדית: למה לא תיכנסו לקואליציה?

אורי מקלב: ואנחנו אומרים שאנחנו משלמים מחיר.

אורי מקלב: אופוזיציה זאת דרך.

אורי מקלב: אנחנו הלכנו על דרך של אמינות, על דרך של יציבות, אנחנו הלכנו עם האידיאולוגיה שלנו, אין לנו באמת בסיס ופלטפורמה לשבת באותה קואליציה.

אורי מקלב: אבל בכל אופן, אנחנו גם יודעים את האמת, שהקואליציה הזאת נבנתה על כך, על הדרה ועל שנאת חרדים, ההסכם בין יש עתיד לבין ישראל ביתנו – – –

יעקב מרגי: נא לסיים, אדוני.

יעקב מרגי: אני לא שמתי לב.

אורי מקלב: והיום עומד שר האוצר, כיושב-ראש מפלגת ישראל ביתנו, ואומר את זה.

אורי מקלב: אם יש מישהו שמעלה על דעתו – ומה אתם חושבים, אדוני היושב-ראש, אם הוא היה רוצה באמת להעביר מסר רגיל לחברי הקואליציה שלו – –

יעקב מרגי: מכובדי, נא לסיים.

אורי מקלב: – – יש ראשי מפלגות, יש ממשלה, הוא יכול להגיד להם, ראשי סיעות – אם מישהו חושב: אין מגעים, אין שום דבר.

אורי מקלב: אבל יש מי שחושב.

אורי מקלב: כל המסר – רוצה להמציא את עצמו – – –

יעקב מרגי: תודה.

אורי מקלב: אני מסיים.

אורי מקלב: רוצה להמציא את עצמו כל פעם מחדש, מה יש לו להגיד נגד החרדים, כדי שלא ידברו על עליית מחירים, על כל מה שאנחנו מדברים, על הלקונות, על המצב הכספי הקשה, על היוקר של הדירות; אין דבר אחד שהיום – היום המצב הכלכלי לא טוב, אבל על מה אנחנו מתחייבים, אנחנו מחלקים מתנות חינם כדי – – –

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

אורי מקלב: על זה הוא לא רוצה שידברו.

אורי מקלב: הוא רוצה שידברו על האם החרדים ייכנסו כשהוא לא רוצה אותם.

אורי מקלב: הוא לא רוצה אותנו, ודאי וודאי שאנחנו לא יכולים לרצות אותו.

אורי מקלב: באמונה שלנו, באידיאולוגיה שלנו, באורח החיים שלנו לא נוכל לשבת איתו ביחד.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', ואחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי, אם יהיה כאן.

יעקב מרגי: עד ארבע דקות לרשותך.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, הסדרן שדואג לבריאותנו – תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': יבוא יום ועוד ילמדו בהרבה מאוד פקולטות למדעי המדינה והחברה, אולי גם לפסיכולוגיה, את התופעה המאוד-מעניינת ומסוכנת שעוברת על נפתלי בנט בשבועות ובחודשים האחרונים.

בצלאל סמוטריץ': דיברתי כאן יותר מפעם אחת על הדיסוננס הקוגניטיבי, אותו פער בלתי נתפס בין מה שאדם עושה למה שהוא מאמין, שמחייב אותו לשנות את אמונותיו כך שהן תתאמנה לפעולות ולמקום הפוליטי שהוא נמצא בו.

בצלאל סמוטריץ': עמד כאן על הדוכן הזה לפני שעה בערך נפתלי בנט והתהדר בניצחון המהולל על הקורונה, לא פחות, המשך לדברי הרהב היהירים של הימים האחרונים שלו ושל שותפיו.

בצלאל סמוטריץ': הינה, הגל יורד, מספר החולים יורד, מספר החולים קשה יורד, ניצחנו.

בצלאל סמוטריץ': ניצחנו במחיר של 1,390 מתים מיותרים.

בצלאל סמוטריץ': צריך לומר את זה, מיותרים.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו תראו, העובדה שהגל יורד היא עובדה טבעית, הרי היה ברור שהוא ירד.

בצלאל סמוטריץ': זה גל, לכן קוראים לו גל.

בצלאל סמוטריץ': הוא עולה ויורד.

בצלאל סמוטריץ': זה טיבם של גלים.

בצלאל סמוטריץ': כך הגלים הקודמים וכך, חלילה, אבל ככל הנראה גם יהיו הגלים הבאים.

בצלאל סמוטריץ': צריך להבין, גל הוא תוצר של מפגש בין הופעה של וריאנט חדש של הנגיף שמידבק יותר ואלים יותר עם וקטור נוסף של היחלשות המערכת החיסונית שלנו ככל שחולף הזמן מאז שהתחסנו.

בצלאל סמוטריץ': ואחר כך הגל יורד, הוא מיצה את עצמו, כיוון שמתחסנים בבוסטר נוסף.

בצלאל סמוטריץ': אבל השאלה היא מה עוצמת הגל, מה גובהו, מה המחירים שאנחנו משלמים עליו בחיים, בחולים, בילדים שנדבקים.

בצלאל סמוטריץ': למעלה מ-100,000 ילדים נדבקו מאז שנפתחה מערכת החינוך.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו יודעים מה השלכות ה-Long COVID על הדבקה של ילדים?

בצלאל סמוטריץ': אנחנו יודעים, חלילה, מה הסיכונים העתידיים של כל מי שנדבק, גם אם נכון לעכשיו הוא פגש את זה בסימפטומים יחסית רגועים?

בצלאל סמוטריץ': דיבר כאן ראש האופוזיציה בצדק על הדחליל.

בצלאל סמוטריץ': מי דיבר על סגרים, אנחנו ביקשנו סגרים?

בצלאל סמוטריץ': אנחנו ביקשנו התנהלות אחראית עם הגבלות מידתיות, שיצמצמו קצת את המפגשים ואת ההתקהלויות.

בצלאל סמוטריץ': לא סגר, לא ריסוק הכלכלה, איזון, אכפתיות, אחריות שתאפשר לנו לעבור את הגל הזה נמוך יותר, חלש יותר, ועם פחות מתים וחולים קשים, עם פחות עומס עד כדי קריסה של מערכת הבריאות; עם פחות מתים שלא נספרים מכיוון שהם לא מתים מקורונה, הם מתים מהתקף לב אבל הם לא יכולים היו לקבל שירות בריאותי טוב כי מערכת קורסת, כי חדרי המיון מפוצצים עד אפס מקום, כי הצוותים הרפואיים בקריסה.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, נפתלי בנט לא מאמין במה שהוא אמר.

בצלאל סמוטריץ': איך אני יודע?

בצלאל סמוטריץ': הוא כתב את זה.

בצלאל סמוטריץ': אני אקריא לכם עוד רגע.

בצלאל סמוטריץ': לא בספר המהולל שלו.

בצלאל סמוטריץ': הרי נפתלי בנט כתב את תוכנית בנט לאפס הדבקה והסביר את כל מה שהסברתי עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': אני אקרא שקף אחד מתוך התוכנית שהוא פרסם כשהיה באופוזיציה – האם החיסונים והחסינות של המחלימים לא מספיקים?

איתן גינזבורג: שים לב לשעון.

בצלאל סמוטריץ': כותב נפתלי בנט, לצערי, לא.

בצלאל סמוטריץ': מבצע החיסונים קריטי בהגנה על אוכלוסיית הסיכון, הוא מתקדם בקצב מעורר השראה, אבל הוא ממש לא ממגר את הקורונה.

בצלאל סמוטריץ': והוא כותב כאן, הוא כותב, יש לנו עדיין 30% מהאוכלוסייה שלא יכולים להתחסן.

בצלאל סמוטריץ': ילדים מתחת לגיל 12 גם היום לא יכולים להתחסן עדיין.

בצלאל סמוטריץ': הוא מדבר על כל ההשלכות של הדבקת ילדים.

בצלאל סמוטריץ': למרות שכרגע התסמינים הם קטנים, מה עם ה-Long COVID?

בצלאל סמוטריץ': שנית, החיסונים לא מגינים הרמטית על אוכלוסיות בסיכון.

בצלאל סמוטריץ': יש אחוזים בודדים שלא מגיבים, שעלולים לפתח תחלואה קשה למרות הכול – ואחוזים בודדים במספרים גדולים של אוכלוסייה זה המון.

בצלאל סמוטריץ': ולבסוף, אנחנו לא יודעים עדיין מה אפקטיביות החיסונים לטווח ארוך ומה האפקטיביות שלהם מול מוטציות נוספות העשויות להגיע לישראל, וכו' וכו' וכו'.

בצלאל סמוטריץ': מה גורם לאדם שבנה קריירה במשך חודשים על תפיסה מאוד ברורה – אגב, היא הייתה נכונה אז ונכונה גם היום; צריך לצמצם את היקפי ההדבקה והתחלואה.

בצלאל סמוטריץ': זה המפתח.

בצלאל סמוטריץ': החיסונים עושים עבודה מצוינת.

בצלאל סמוטריץ': וגם כאן, אגב, קיבלו החלטה מאוחרת מדי לחסן.

בצלאל סמוטריץ': ואגב, גם לא עושים שום דבר כדי להאיץ ולהגדיל את קצב המתחסנים, חוץ מקצת דיבורים בתקשורת.

בצלאל סמוטריץ': הייתה כאן התנהלות מופקרת, ובנט יודע את זה.

בצלאל סמוטריץ': אז הוא חייב לשכנע את עצמו, והוא חושב שכולם טיפשים וישתכנעו בדבר והיפוכו.

בצלאל סמוטריץ': וזה לא המצב.

בצלאל סמוטריץ': ראינו עכשיו את הסקר של דיירקט פולס – ארבעה מנדטים לראש ממשלה מכהן, גבול אחוז החסימה.

בצלאל סמוטריץ': אצל בנט הרי תמיד ידוע שהתוצאה בסוף היא בערך חצי ממה שהוא מקבל עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': שני מנדטים, זה מה שמקבלים היום נפתלי בנט ושותפיו – –

איתן גינזבורג: נא לסיים, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': – – שהלכו אחריו כעיוורים אחרי החלילן מהמלין אל תוך ההרפתקה המסוכנת הזו.

בצלאל סמוטריץ': דיברתי הרבה מאוד על כישלונותיה.

בצלאל סמוטריץ': נפתלי, הציבור הישראלי לא טיפש.

בצלאל סמוטריץ': הוא רואה את הכישלונות שלך, הוא רואה את הזגזוגים שלך.

בצלאל סמוטריץ': הוא יודע שאתה לא מאמין ושאתה עובר עכשיו תופעה פסיכולוגית מסוכנת, אגב, כי אתה תשנה עמדות ותאמץ עמדות אחרות בשלל נושאים.

איתן גינזבורג: תודה.

בצלאל סמוטריץ': זה מסוכן למדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': לך הביתה כמה שיותר מהר.

בצלאל סמוטריץ': זה מה שנכון לך, זה מה שנכון לשותפיך הפוליטיים שאתה גורר איתך אל התהום, וזה מה שנכון למדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אחמד טיבי, יעלה ויבוא אדוני.

איתן גינזבורג: ואחריו חבר הכנסת צבי האוזר.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, טוב לפגוש אותך שוב.

איתן גינזבורג: גם אותך.

איתן גינזבורג: וקיבלת בונוס.

אחמד טיבי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: ארבע דקות.

אחמד טיבי: המושב הזה מתחיל כאשר החברה הערבית ממשיכה לדמם כתוצאה מגל פשיעה ששוטף את כל היישובים הערביים כמעט.

אחמד טיבי: אנחנו שומעים על הנרצחים, מאה נרצחים עד היום, אבל לא שומעים על הפצועים או על מאות או אלפי נפגעי מקרי ירי, או על האיומים של דמי החסות.

אחמד טיבי: הממשלה הזאת, מאז שהיא קמה, התהדרה בזה שהיא תטפל בפשיעה וברציחות.

אחמד טיבי: ולצערי הרב, המצב הולך ומידרדר, הולך ומחמיר.

אחמד טיבי: ארגוני הפשיעה מרגישים יותר חזקים מהמשטרה, ובחלק מהמקומות על פיהם יישק דבר.

אחמד טיבי: זה דבר נורא.

אחמד טיבי: הנושא הזה הוא הנושא הכואב ביותר, המדאיג ביותר, החם ביותר בקרבנו.

אחמד טיבי: בנושא כזה לא מטפלים על ידי תקציב כאן ותקציב שם; לא על ידי מיליארד פה ומיליארד שם.

אחמד טיבי: ככה לא ממגרים ארגוני פשיעה.

אחמד טיבי: ארגוני פשיעה ממוגרים על ידי החלטה ברורה שמשטרת ישראל תעשה את מה שהיא הצליחה לעשות בנתניה, בנהריה, באשדוד, בגוש דן.

אחמד טיבי: היא משטרה מקצועית וחזקה כשהיא רוצה.

אחמד טיבי: אבל כשהיא, והציבור בכלל, מתייחסים לחברה הערבית כאל חצר אחורית, התוצאה היא המשך ההידרדרות.

אחמד טיבי: יש מסביב לפשיעה גם גורמי רקע – אבטלה, עוני, היעדר מקומות בילוי.

אחמד טיבי: דיברתי על עוני – אני קורא את סעיפי התקציב, תקציב זו אמירה אידיאולוגית, אין שם תוכנית עבודה; אין שם, בתקציב הזה, אמירה לגבי הטיפול ומיגור העוני.

אחמד טיבי: החברה הערבית היא חברה ענייה.

אחמד טיבי: יותר מ-60% מהילדים בחברה הערבית, הילדים הערבים, מתחת לקו העוני, וכשיש עוני יש זליגה בכיוון פשיעה ואלימות.

אחמד טיבי: וכאן הכישלון הגדול של כל הממשלות, לרבות הממשלה הזאת, וכבר עברנו את 100 הימים.

אחמד טיבי: פשיעה לא ממגרים על ידי הצהרות או מסיבות עיתונאים.

אחמד טיבי: אמרו שרוצים לערב את צה"ל.

אחמד טיבי: מהצבא נדרש רק דבר אחד – רק דבר, אנחנו עשר שנים אומרים את זה.

איתן גינזבורג: שר הביטחון כבר הודיע שזה לא יקרה.

אחמד טיבי: אוקיי.

אחמד טיבי: אבל אני אגיד לך מה נדרש ממנו כצבא, בלי להתערב בענייני החברה הערבית, אנחנו לא רוצים אותו שם, גמרנו עם הממשל הצבאי.

אחמד טיבי: 70% מהנשק שמוברח ליישובים הערביים בא מבסיסי הצבא.

אחמד טיבי: אנחנו כבר 10–15 שנים מבקשים לגדוע את מסלול ההברחה הזה בשיתוף עם המשטרה ועם הצבא, אלו הבסיסים שלו.

אחמד טיבי: אי-אפשר לגדוע את מסלול ההברחה הזה?

איתן גינזבורג: לגדוע את שרשרת ההדבקה.

אחמד טיבי: שרשרת הדבקה בנגיף הנשק והפשיעה.

אחמד טיבי: אפשר וצריך.

אחמד טיבי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: דברים כדורבנות.

איתן גינזבורג: אדוני חבר הכנסת צבי האוזר יעלה ויבוא.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני חבר הכנסת האוזר, בנאום בכורה בלוק החדש.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

איתן גינזבורג: לרשותך ארבע דקות.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, מה שנקרא כנסת ריקה, ב-1948 נוסד בארץ, בימים ראשונים, עיתון יומי חדש בישראל.

צבי האוזר: גברתי מזכירת הכנסת לבטח מכירה אותו, העיתון היה נקרא "חרות", הוא היה קיים עד 1965, וכתבו בו, מעבר לאייזיק רמבה, שהיה העורך, גם יוחנן בדר, שהיה, נדמה לי, העורך הראשון, אורי צבי גרינברג, אב"א אחימאיר, וגם מעת לעת מאמרים של אחד בשם מנחם בגין.

צבי האוזר: אני רוצה להקריא לכם מה כתב מנחם בגין בינואר 1954, במלאת פחות משש שנים, חמש ומשהו שנים, לשלטון דאז.

צבי האוזר: הוא אמר: תמציתה של הדמוקרטיה היא האפשרות לחילוף שליטים.

צבי האוזר: אפילו אם הם מצליחים – השליטים – במעשיהם, הרי שתבונתם של העמים החופשיים מכתיבה להם את הצורך להחליפם מדי פעם, משום שיש מידה גדולה של אמת בכך שיש בכוח כדי להשחית את אלה שבידיהם נתון כוח זה, ושלטון מוחלט, חבריי – כתב בגין – מביא בסופו של דבר לידי שחיתות מוחלטת.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, גם בישראל תבונת העם החופשי הביאה להחלפת שלטון ב-2021 אחרי 12 שנים.

צבי האוזר: אגב, לא שלא ניתנה הזדמנות לממשלת אחדות לפני חילופי השלטון האלה, ממשלת אחדות רחבה, אבל אותה הזדמנות נלקחה, הייתי מגדיר את זה, בדם קר ונזרקה לפח האשפה של ההיסטוריה; והיום יש מי שמצטער שהוא זרק את ממשלת האחדות כך לפח האשפה של ההיסטוריה.

צבי האוזר: את מה שמנחם בגין, עליו השלום, כתב, חשב, ב-1954 – כנראה שיש כאן בכנסת, במה שמכונה האופוזיציה, ב-2021, אנשים שלא זוכרים, לא מכירים, לא מוקירים ולא מכבדים.

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, עברנו שמונה שבועות של עבודה פרלמנטרית במה שכונה מושב הקיץ הקצר, והאופוזיציה, חברים, לא התייצבה לתפקידה.

איתן גינזבורג: אדוני, זה היה כנס הקיץ, או המושב הראשון של הכנסת העשרים-וארבע.

צבי האוזר: כנס הקיץ.

צבי האוזר: צודק.

צבי האוזר: המושב הראשון, כנס הקיץ, והאופוזיציה לא הפציעה, לא התעוררה, לא התייצבה לתפקידה.

צבי האוזר: אומנם ז'בוטינסקי כתב פעם "אלוהים, לשלטון בחרתנו" – נדמה לי שזה מהשיר "כולה שלי" – אבל נעשה פה כלל חדש: אם אנחנו לא בשלטון, אז מתחיל מסע דה-לגיטימציה לשלטון, דה-לגיטימציה לממשלה, דה-לגיטימציה לכנסת, דה-לגיטימציה לכללים, לשיטה, לתוצאות המשחק.

צבי האוזר: אגב, יש קשר ישיר בין הדה-לגיטימציה שהייתה עוד לפני הקמת הממשלה הזאת, של המשטרה, של הפרקליטות, של הרשות השופטת, ועכשיו לדה-לגיטימציה – תראו מה קורה כאן – של הרשות המחוקקת ושל הרשות המבצעת: לא ראש הממשלה שלי, לא מכירים בו.

צבי האוזר: לא משחקים ונשבור את הכלים.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, הייתי היום בוועדת חוץ וביטחון והייתי באותו כנס ראשון.

צבי האוזר: בוועדת החוץ והביטחון אין אופוזיציה; בוועדת הכספים אין אופוזיציה; בוועדת חוקה אין אופוזיציה.

צבי האוזר: כל מי ששומע אותי עכשיו, אלה שבחרו במפלגות האופוזיציה, צריכים להבין: הם אינם מתפקדים כאופוזיציה.

צבי האוזר: לעודד ריב ומדון בין חלקי אוכלוסייה זאת לא אופוזיציה.

צבי האוזר: להשמיץ ראש ממשלה בעיצומה של שליחות מדינית זה אירוע חסר תקדים, זאת לא אופוזיציה.

צבי האוזר: להשפיל את ידיד ישראל, נשיא ארצות הברית, לא להיזהר בכבודו, זו לא אופוזיציה.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

צבי האוזר: אני מסיים.

צבי האוזר: ההישג הפרלמנטרי המרכזי היחיד עד עכשיו היה טרפוד חוק האזרחות.

צבי האוזר: היה מי שניסה להכשיל את הקואליציה והעניש את המדינה, עיוור מדינה שלמה כדי לנסות להוציא עין לקואליציה.

צבי האוזר: זו המורשת האופוזיציונית של – איך אמרת, כנס הקיץ?

איתן גינזבורג: כנס הקיץ.

צבי האוזר: כנס הקיץ.

צבי האוזר: זהו, אחרי הימים הנוראים – ואני מסיים כאן, אדוני היושב-ראש – אחרי ראש השנה ויום כיפור, יש מקום לחשבון נפש, יש מקום לשינוי כיוון.

צבי האוזר: אני קורא לחבריי, אלה כאן בספסלים הריקים, לאותם ספסלים ריקים, לכיסאו הריק של ראש האופוזיציה: תתכבדו ותתיישבו על הכיסאות האלה.

צבי האוזר: תתכבדו ותקבלו את ההכרעה הדמוקרטית.

צבי האוזר: תשרתו את העם בעבודה, לא בצעקות, לא בציוצים, לא בצווחות, אלא דרך העבודה החשובה והקדושה של הבית הזה.

צבי האוזר: תשרתו את העם דרך האופוזיציה.

צבי האוזר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת צבי האוזר.

איתן גינזבורג: תעלה ותבוא חברת הכנסת ג'ידא זועבי, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריה – חבר הכנסת מנסור עבאס.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, ארבע דקות לרשותך.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אדוני היושב-ראש, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, לפני בערך חמישה חודשים עמדתי כאן על בימת הכנסת באחד הנאומים הראשונים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: במהלך הנאום הקראתי שמות של נרצחים – צעירות וצעירים ערבים, קורבנות של טרור, משפחות הפשע ביישובים הערביים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: באותו זמן הרגשתי שהדבר החשוב ביותר שיש לי להגיד זה גם הדבר הברור ביותר: Arab lives matter.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מאז אותו נאום, המצב נהיה עוד יותר גרוע.

ג'ידא רינאוי-זועבי: יום אחרי יום צעירות וצעירים, נשים וגברים, מתים ברחובות היישובים הערביים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בשבוע שעבר שמענו על מוות של שני תינוקות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: רק בחודש שעבר 17 אזרחים נרצחו – בממוצע רצח בכל יומיים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: טרור, אומרים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: טרור.

ג'ידא רינאוי-זועבי: את אנאס אל-ווחוואח, תלמיד מצטיין בן 18, אף אחד כבר לא יכול להחזיר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: גם לא את סוהא מנסור, בת 38, שנרצחה בתוך בית העסק שלה, ולא את שריפה אבו מועמר, מורה בת 30, שנרצחה יום לפני שהייתה אמורה לחזור ללמד ונרצחה מכדור תועה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כדור תועה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אבל בכוחנו לעשות פעולות שיעזרו למנוע את הרצח הבא ולהחזיר את הביטחון האישי לרחובות היישובים הערביים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה לא יקרה אם נמשיך להתחבא מאחורי תירוצים גזעניים ושפלים של רצח על כבוד המשפחה או סכסוך בין חמולות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני כל הזמן מתראיינת בתקשורת בעברית וכל הזמן שואלים אותי: אה, אצלכם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא, זה לא "אצלכם", זה לא שערבים ככה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: סליחה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אלה משפחות פשע שמטילות טרור על המשפחות שלנו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה העניין.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כבר שנים שאנחנו בציבור הערבי קוראים למשטרת ישראל לפעול ולהשליט סדר וחוק.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה תפקידה של המשטרה, והיא זו שאמונה על ביטחון הפנים של ישראל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הכנסה של השב"כ אינו פתרון, אלא רק החמרה של המציאות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כאשר בשנות התשעים שלטו בערים השונות בישראל משפחות פשע יהודיות לא ראיתי אף אחד שקפץ וחשב שצריך להכניס את השב"כ על מנת לטפל בבעיה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: משטרת ישראל היא זו שעליה לטפל בענייני פנים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: 500,000 כלי נשק שמסתובבים חופשי ומאות מיליוני שקלים מהשוק האפור זה פשע מאורגן, וכנגד זה צריכה לפעול המשטרה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כפי שידעה משטרת ישראל לפעול אז, בשנות התשעים, כך עליה לפעול היום נגד משפחות הפשע הערביות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אומרים שאנחנו סטרטאפ ניישן, אז אני אומרת: תפעילו את הסטרטאפ ניישן, תפעילו טכנולוגיות פיננסיות, כי זה גם הסיפור.

ג'ידא רינאוי-זועבי: השלטת סדר וחוק זה חשוב, אבל לא די רק בהגברת אכיפה; אנחנו צריכים גם לפעול בתוכנו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו צריכים גם לקחת אחריות על עצמנו – אנחנו, כחברה ערבית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: צריך להתחיל לעבוד בשיתוף עם ראשי הרשויות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: 15 שנה עבדתי איתם, ואני יודעת שהם גורם מפתח חשוב מאוד בתפר שבין משטרה לקהילה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: צריך להתחיל לעבוד על תוכניות הבראה למערכת החינוך.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בלי השקעה בתנועות נוער, בלי השקעה במוסדות חינוכיים, לא נצליח למגר את האלימות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: צריך להתחיל לייצר תוכניות לשיפור תשתיות של תקשורת, של תרבות, של ספורט.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני רוצה לסיים בדבר הבא: בממשלת השינוי ישנם חברי וחברות כנסת ערבים במוקדי קבלת החלטות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני חברה בוועדת הכספים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: השרים וחברי הכנסת, כולם, חייבים להפנים את השינוי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא עוד הסתכלות על החברה הערבית כחצר אחורית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מנסור עבאס – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סימון דוידסון, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו תנעל את רשימת הדוברים חברת הכנסת עידית סילמן.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, ארבע דקות לרשותך, ובהצלחה בנאום, נאום העבודה הראשון.

סימון דוידסון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ברצוני להגיב על הצעת האי-אמון בממשלה, להתייחס לטענה כי היא נכשלה בטיפול בקורונה.

סימון דוידסון: נציגי הממשלה הקודמת טוענים לכישלון הממשלה הנוכחית בטיפול בקורונה.

סימון דוידסון: נציגי הממשלה הקודמת חושבים שלעם ישראל יש זיכרון קצר, אבל – ואני מצטט – העם הזה חכם ונבון, והוא יודע באיזו ממשלה לתת אמון.

סימון דוידסון: הציטוט הזה הוא מדבריו של ראש הממשלה בגין, זיכרונו לברכה.

סימון דוידסון: עם ישראל לא שכח שהייתה כאן ממשלה שהכניסה אותו לשלושה סגרים, שלוש פצצות אטום שהוטלו על המשק הישראלי.

סימון דוידסון: עם ישראל לא שוכח שאת חגי תשרי אשתקד העברנו עם המשפחה המצומצמת ואת החגים השנה זכינו לחגוג עם סבא וסבתא, דודים ודודות.

סימון דוידסון: עם ישראל יודע שלהקריב את כלכלת ישראל על מזבח הקורונה זו לא תוכנית עבודה.

סימון דוידסון: חודשים ילדינו לא הלכו לבית הספר, למדו בזום והפכו להיות זומבים, ללא חברה, ללא ספורט וללא פעילות.

סימון דוידסון: אתם נלחמתם בקורונה עם פצצות, אנחנו נלחמנו בקורונה עם קרני לייזר; אתם נלחמתם בקורונה עם גזרות לא הגיונות, אנחנו נלחמנו בקורונה עם הגבלות נקודתיות שנכתבו בחרדת קודש; אתם נתתם לנו מדינה עם וריאנט הודי, ואנחנו ניצחנו אותו.

סימון דוידסון: לי רק נותר לחשוב מה היה קורה חלילה אם הממשלה הקודמת הייתה ממשיכה למשול גם עכשיו.

סימון דוידסון: התאורן של שלמה ארצי היה מוצא את עצמו מובטל בגלל תחלואה גבוהה בג'יסר א-זרקא, כי זו הייתה תוכנית העבודה שלכם – שליפות מהמותן, חוסר פרופורציות, עונשים קולקטיביים, וזה היה פשוט גדול עליכם.

סימון דוידסון: היום אפשר לומר כבר בפה מלא: הממשלה ניצחה את הגל הרביעי בלי לחסל את המשק הישראלי, בלי תמונות של בעלי עסקים בוכים, בלי מפעלים ועסקים שנסגרים ובלי אזרחים מדוכאים; עם ילדים שהולכים לבית הספר וצעירים שיוצאים ומבלים, תרבות שוקקת והופעות וחיים שממשיכים.

סימון דוידסון: הממשלה הנוכחית מכילה את החיים.

סימון דוידסון: ומהתמודדות שהורשתם לנו להתמודדות אחרת – האלימות בחברה הערבית.

סימון דוידסון: זו סוגיה שתנוהל בידי הפרויקטור הממשלתי לטיפול בפשיעה ואלימות בחברה הערבית, האיש המתאים ביותר, סגן שר הבט"פ יואב סגלוביץ', ניצב יואב סגלוביץ'.

סימון דוידסון: מדובר בבעיה רוחבית, שנבעה מהזנחה רחבת היקף.

סימון דוידסון: אמל"ח בכמויות כאלה לא אוספים בשלושה חודשים, מדובר על שנים רבות.

סימון דוידסון: גם כאן הפתרון יהיה הוליסטי – חיזוק כוחות השיטור בחברה ופתרון לבעיית התעסוקה.

סימון דוידסון: אדוני היושב-ראש, לפי דוח ה-OECD כ-50% מהצעירים הערבים בישראל מוגדרים חסרי מעש.

סימון דוידסון: חסרי מעש – הנושא הזה מוביל לאלימות ופשיעה.

סימון דוידסון: באווירה האולימפית ששוררת היום במשכן, הרשו לי להציג את הנתון העצוב הבא: לא היה מהם נציג אחד במשלחת האולימפית של מדינת ישראל שייצג אותנו בטוקיו.

סימון דוידסון: מדובר על 21% מאוכלוסיית ישראל, איך זה הגיוני שאין לנו נציג אחד מהחברה הערבית?

סימון דוידסון: כאיש ספורט ומחנך החזון שלי הוא שילוב של כמה שיותר צעירים ערבים במקצועות הספורט.

סימון דוידסון: הפתרון לא יגיע רק ממונופול של המדינה על אמצעי הלימוד.

סימון דוידסון: אנשים, ובמיוחד צעירים, צריכים תעסוקה, צריכים להיות עסוקים.

סימון דוידסון: והינה אתמול, אתמול התבשר הציבור כולו על תוכנית חומש של משרד התרבות והספורט בראשות השר טרופר והמשרד לשוויון חברתי בראשות השרה מירב כהן, בעלות 700 מיליון שקל, לבניית אצטדיונים, אולמות, מסלולי אתלטיקה ובריכות שחייה בחברה הערבית.

סימון דוידסון: מדובר בבשורה ענקית, שאין לי ספק שתשפיע גם במישור הורדת האלימות בחברה הערבית.

סימון דוידסון: הדרך ארוכה ועבודת התיקון מרובה.

סימון דוידסון: אנחנו נמשיך עם האמון שהעם נתן בנו.

סימון דוידסון: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: אחרונת הדוברים, חברת הכנסת עידית סילמן.

איתן גינזבורג: אחריה יסכם השר חמד עמאר.

איתן גינזבורג: ה' עימךְ, ארבע דקות, גברתי.

עידית סילמן: ה' עימךָ.

איתן גינזבורג: בבקשה, יברכך ה'.

עידית סילמן: נו, אז כבר עשינו משהו, אה, איתן?

עידית סילמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברי הממשלה כולם, פתיחתו של מושב בכנסת היא תמיד אירוע מיוחד, סוער, מורכב ודרמטי.

עידית סילמן: אודה על האמת, לא פשוט להיות יושבת-ראש קואליציה בקואליציה שהיא מורכבת, מגוונת, עם עמדות, דעות, קהלים ומגזרים שונים; מאתגר, ואפילו אם לומר את האמת, לעיתים אף קשה.

עידית סילמן: אך כמו שלימד את העולם אלברט איינשטיין, הכול יחסי.

עידית סילמן: קשה ביחס למה?

עידית סילמן: האם המציאות שבה עמדנו עד להקמת הממשלה הנוכחית – ואני מזכירה לכם, כמעט שלוש שנים ללא תקציב מדינה, ארבע מערכות בחירות חוזרות ונשנות ללא תכלית, מתח פנימי בתוכנו, מדינה משותקת המתגלגלת ללא כיוון, עדר ללא רועה וללא מטרה – האם זו מציאות עדיפה?

עידית סילמן: האם באמת מישהו מכם חושב שאזרחי מדינת ישראל היו כיום שמחים יותר, מאושרים יותר, אם היינו עכשיו בליבה של מערכת בחירות חמישית?

עידית סילמן: האם היו לנו משאבי הממון והנפש למערכת בחירות נוספת, על הקרעים והשסעים החברתיים שהיא מביאה איתה?

עידית סילמן: בואו לא נדבר גבוהה, ונהיה ספציפיים: האם הלומי הקרב היו מקבלים מענה טיפולי ראוי ללא ממשלה מתפקדת?

עידית סילמן: האם מתווה קיצור שעות המתמחים בבתי החולים היה בא לעולם ללא העברת תקציב מדינה וממשלה מתפקדת?

עידית סילמן: האם החרמת ועדות הכנסת, כפי שנעשה עד כה, ואי-הקמתן של אותן ועדות על ידי חברי האופוזיציה, תורמת איכשהו לשיפור איכות החיים של אזרחי מדינת ישראל שבחרו בהם?

עידית סילמן: אני מבקשת לפנות לכל חברי הבית הזה מכל הסיעות ולבקש בפתחו של המושב הזה שנשמור על כבוד הבית הזה.

עידית סילמן: הבית הזה, כנסת ישראל, הוא סמל, וסמל לדורות.

עידית סילמן: בית המחוקקים של מדינת ישראל הוא הסממן של תקומת מדינת ישראל בארצנו, שאולי היום נראה לנו טבעי וטריוויאלי, אבל בל נשכח שדורות רבים של בני עמנו התפללו וייחלו ליום שבו תהיה לנו מדינה כאחד העמים ובית מחוקקים שמחוקק את חוקי הבית היהודי הלאומי.

עידית סילמן: בואו ונשמור על הכבוד ההדדי בינינו, בואו ונשמור על מקצועיות וגם על ענייניות.

עידית סילמן: המשימות שלפנינו הן אדירות, בראשן כמובן העברת התקציב, אחרי שנים שבהן תחומים רבים וחשובים הוזנחו, שנים שבהן סדרי העדיפויות איבדו מחשיבותם, שבהן אזרחים רבים לא קיבלו מענה ראוי ממנגנוני המדינה השונים.

עידית סילמן: אני גאה על הבגרות והאחריות שגילו כל סיעות הקואליציה, ואין ספק שכאשר מביטים על התקציב, שגובש במקצועיות, ביעילות ובאחריות – כמעט חסר תקדים – מבינים שהשלם גדול מסך חלקיו.

עידית סילמן: ביקורות על סעיפי התקציב תמיד היו ותמיד יהיו, וזה בסדר, אבל אני אומרת מכאן לאזרחי מדינת ישראל – אנחנו עובדים עבורכם לילות כימים במטרה להחזיר את המדינה למסלולה, את משרדי הממשלה לפעילותם ואת ועדות הכנסת לעשייה פרלמנטרית תקינה.

עידית סילמן: בהזדמנות הזו עם פתיחת המושב אני קוראת לחברי האופוזיציה: החרמת הוועדות לא פוגעת בנו, חברי הקואליציה, אלא פוגעת בראש ובראשונה באזרחי מדינת ישראל ובחקיקה עבורם.

עידית סילמן: האם אלה שבחרו בנו ובכם, לא משנה באיזה צד, כדי לעבוד כאן בשבילם, מרוצים מהמציאות הזאת?

עידית סילמן: קיבלנו ביום הקמת הממשלה מדינה עם תחילת התפרצות של נגיף הדלתא, שהרבה מדינות סובלות ממנו.

עידית סילמן: על אף ההתפרצות, הממשלה הקודמת קיפלה כמעט הכול – סגרה את מגן אבות ואימהות, ביטלה את חובת המסכות, פיטרה את הפרויקטור לחברה הערבית ועוד.

עידית סילמן: ראש הממשלה הנוכחי נפתלי בנט הציג לציבור תוכנית לאומית חדשה, שלא רק מורידה את התחלואה אלא מעוניינת לייצר תשתית לאומית לחיים לצד הקורונה – הורדת תחלואה בלי סגרים ובלי לימודים בזום – –

איתן גינזבורג: נא לסיים.

עידית סילמן: – – תשתית שתשרת אותנו כמדינה, אם חלילה נגיע לגלים נוספים.

עידית סילמן: היינו המדינה הראשונה שהשלימה את החיסון השלישי – ואם טרם השלמתם אותו, עשו זאת מייד.

עידית סילמן: ייצרנו תשתית להמון בדיקות, הגענו בשיא ל-200,000 בדיקות ביום.

עידית סילמן: פתחנו את שוק הבדיקות הביתיות, שלא היו זמינות עד אז.

עידית סילמן: החזרנו את מגן אבות ואימהות, את התוכנית להורדת התחלואה בחברה הערבית, סגרנו את פרצת נתב"ג.

עידית סילמן: אנחנו משתדלים לנהל בחוכמה את הורדת התחלואה, בלי סגרים, בלי עוצר, בלי זומים.

איתן גינזבורג: תודה.

עידית סילמן: וגם כיום, הקואליציה, בעזרת השם, תמשיך ותעבוד יחד במושב הקרוב, ויחד נעשה דברים גדולים למען אזרחי מדינת ישראל.

עידית סילמן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת עידית סילמן.

איתן גינזבורג: יסכם את הדיון המשולב השר חמד עמאר, ואחריו נעבור להצבעות.

איתן גינזבורג: מזכירת הכנסת, נא לצלצל בפעמון.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני הקשבתי לכל הדיון, ישבתי כאן, שמעתי את חברי הכנסת, הכנתי נאום, אבל לפני שאני אגע בדברים שאני רוצה לגעת בהם, אני מבקש מחברי הכנסת, מהאופוזיציה במיוחד, אל תעלו לכאן ותספרו מתים.

חמד עמאר: זה לא מתאים לנו כחברי כנסת.

חמד עמאר: אנחנו צריכים לכבד כל אחד ואחד מאלה שאיבדו את חייהם.

חמד עמאר: לכן, לעלות לכאן ולהגיד כמה מתו בממשלה הזאת וכמה מתו בממשלה הקודמת זה אכזרי מדי.

חמד עמאר: אסור לנו להגיע לוויכוח כזה ואני לא ממליץ לאף אחד, לאף אחד, להשתמש בזה ולהתנגח אחד עם השני בנושא הכואב הזה.

חמד עמאר: לכל אחד מהמתים יש משפחות, יש קרובים, יש חברים, ואתם, מייצגי הציבור, אל תשתמשו בזה.

חמד עמאר: אני מבקש מכם, אל תעשו את זה יותר, תכבדו אותם.

חמד עמאר: היה אי-אמון שהייתי צריך לענות עליו – ממשלה אכזרית – אבל הוא לא היה כי לא נכחו חברי כנסת שהיו צריכים לעלות לכאן ולדבר על האי-אמון שלהם, להגיד לנו למה הממשלה הזאת אכזרית.

חמד עמאר: לכן אני רוצה להגיד לכם, חבריי חברי הכנסת: מדינת ישראל, ממשלת ישראל וכנסת ישראל היו עם תקציב שנבנה והוכן בשנת 2017, כי את התקציב לא מכינים ביום ההצבעה.

חמד עמאר: הוצבע עליו במרץ 2018, אז התחילו להכין אותו ב-2017, ואנחנו הסתמכנו על התקציב הזה עד היום הזה.

חמד עמאר: נכון שהיה תקציב למדינת ישראל בשנים 2019-2018, שהוכן ב-2017, אבל לא היה תקציב מתאים, כי היה צריך כל הזמן – כל הזמן – לעדכן את התקציב ולהתאים את התקציב, אבל זה לא נעשה.

חמד עמאר: בשנתיים האחרונות, 2020, ו-2021, שכמעט נגמרת – אנחנו באוקטובר, ועד שיאושר תקציב זה נובמבר – אנחנו עובדים על אחד חלקי 12.

חמד עמאר: זה אומר שאין שום פרויקטים חדשים, זה אומר שאותם משרדים לא יכולים לתפקד בתקופה הזאת, וכל זה למה?

חמד עמאר: בגלל שיקולים פוליטיים צרים גררו את מדינת ישראל לארבע מערכות בחירות.

חמד עמאר: ואני רוצה להגיד לכם – לא מתאים ולא יפה שמסובבים את הגב – – –

איתן גינזבורג: צודק.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת שטרית, תודה.

איתן גינזבורג: הפנית גב לנואם וזה לא מכובד.

קטי קטרין שטרית: – – – הגעתי רק עכשיו.

חמד עמאר: גם ליושב-ראש, לא רק לנואם.

איתן גינזבורג: אני, על כבודי אני מוחל, על כבודך אני שומר.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, נא לתפוס מקומות ולשמור על השקט, השר מדבר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ארבל, חבר הכנסת בן ברק, אנא, תפסו מקומותיכם.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת עידית סילמן, לא להפנות את הגב, בבקשה.

איתן גינזבורג: נא לשמור על השקט.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

חמד עמאר: אנחנו יותר משנה וחצי מתנהלים לפי תקציב שהוכן ב-2017.

חמד עמאר: כשנכנסנו לממשלה, ושר האוצר אביגדור ליברמן, יושב-ראש מפלגת ישראל ביתנו, קיבל את המשימה – בשבילו ובשבילנו כממשלה זו משימה לאומית, להעביר את התקציב.

חמד עמאר: אני חושב שאין תקציב יותר טוב מהתקציב שאנחנו מעבירים.

חמד עמאר: לא היה אף פעם, ומניסיון רב שלי כאן

חמד עמאר: בכנסת, שתקציב יכול לתת פתרונות לכל הדברים שעולים על סדר-היום, אבל התקציב הזה הוא תקציב חברתי, הכי חברתי שהיה.

מיכאל מלכיאלי: איזה הכי חברתי.

מיכאל מלכיאלי: איזה הכי חברתי.

חמד עמאר: הכי חברתי שהיה.

יואב קיש: אתה עצמך לא מאמין בזה.

מיכאל מלכיאלי: כבוד השר, מה זה חברתי?

מיכאל מלכיאלי: כבוד השר, מה זה חברתי?

חמד עמאר: אתה הגשת אי-אמון על ממשלה אכזרית, ולא עלית – – –

מיכאל מלכיאלי: איזה אכזרית – – –

חמד עמאר: ולא עלית לנמק את האי-אמון שלך, כי לא הייתם כאן, לא ש"ס ולא אגודת ישראל.

מיכאל מלכיאלי: היינו, היינו.

חמד עמאר: אז אנחנו הורדנו את האי-אמון שלכם.

מיכאל מלכיאלי: דיברנו, דיברנו.

חמד עמאר: אבל אני אשאל אותך כמה שאלות.

מיכאל מלכיאלי: השר, דיברנו, דיברנו.

חמד עמאר: אני אשאל אותך כמה שאלות, ואתה תענה לי אם אתה רוצה.

מיכאל מלכיאלי: מה השאלה?

חמד עמאר: אני יכול לנהל איתך שיח.

מיכאל מלכיאלי: עד שתביאו את האנשים שלכם, מה השאלה?

מיכאל מלכיאלי: קודם כול מה זה רב-קו הוא לא יודע, שר האוצר.

חמד עמאר: תשמע, אני רוצה לשאול אותך:

חמד עמאר: העלאת קצבאות הנכות והשקעה של 1.8 מיליארד שקל בקצבאות הנכות זה אכזרי או חברתי?

חמד עמאר: אני שואל אותך.

מיכאל מלכיאלי: תוכניות של הממשלה הקודמת – – –

חמד עמאר: זה אכזרי או חברתי?

חמד עמאר: אני שואל אותך.

חמד עמאר: זה אכזרי או חברתי?

חמד עמאר: תענה לי.

מיכאל מלכיאלי: אכזרי לעצור את סבסוד המעונות – – –

חמד עמאר: להוסיף להם 1.8 מיליארד שקל זה אכזרי?

מיכאל מלכיאלי: אכזרי לעצור את המעונות.

חמד עמאר: לא עשתה את זה הממשלה הקודמת.

חמד עמאר: אנחנו עשינו את זה.

חמד עמאר: זה לא אכזרי, זה חברתי.

אופיר כץ: אתה טועה, הממשלה הקודמת כן עשתה את זה.

אופיר כץ: זה חלק מהתקציב של הממשלה הקודמת.

אופיר כץ: זה החלק השני.

חמד עמאר: אני שואל אותך, אני שואל אותך.

חמד עמאר: אני יודע כמה חשוב לך הנושא של הפריפריה.

חמד עמאר: כמה חשוב לך, כמו שחשוב לי.

חמד עמאר: גם אני בא משפרעם, אני מהצפון, אנחנו שכנים.

חמד עמאר: מיגון הצפון אושר ב-2018.

איתן גינזבורג: ששש, חברי הכנסת.

חמד עמאר: שנתיים ויותר – כמעט שלוש שנים וחצי לא הושקע שקל אחד.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

חמד עמאר: אנחנו כאן אישרנו את זה.

חמד עמאר: זה אכזרי או חברתי?

חמד עמאר: אני שואל אותך, כמי שגר בצפון.

אופיר כץ: אני עונה לך, זה מצוין.

אופיר כץ: למה אתם לא עושים את זה בדרום, כמו שקושניר רצה?

חמד עמאר: זה לא אכזרי, זה חברתי.

אופיר כץ: אבל למה לא עושים בדרום גם?

חמד עמאר: כשאני ואתה היינו ביחד – – –

אופיר כץ: ישראל ביתנו – כל הזמן רציתם את מיגון הדרום.

אופיר כץ: למה עכשיו אתם לא עושים את זה?

אופיר כץ: למה דחיתם את זה?

חמד עמאר: להקים – אני שואל אותך, אתה תענה לי אם אתה רוצה: האם הקמת שני בתי חולים, אחד בדרום, אחד בצפון, זה אכזרי?

חמד עמאר: אני שואל אותך, זה אכזרי?

קטי קטרין שטרית: זה אנחנו.

חמד עמאר: בית החולים הראשון אושר ב-2014, השני ב-2018, זה לא יצא לפועל ולא תוקצב.

חמד עמאר: אנחנו מתקצבים את זה.

אופיר כץ: מס גודש זה חברתי?

אופיר כץ: מס על משקאות זה חברתי?

אופיר כץ: מס על חד-פעמי זה חברתי?

חמד עמאר: אתה, שגר בפריפריה, שגר בצפון, אתה צריך לברך על זה.

חמד עמאר: אנחנו עושים את זה.

מיכאל מלכיאלי: מס על החד-פעמי זה חברתי?

חמד עמאר: אתם מדברים ואנחנו עושים את זה.

חמד עמאר: זה לא אכזרי, זה חברתי.

מיכאל מלכיאלי: יצטרכו לשלם 40 שקל על בדיקה.

מיכאל מלכיאלי: למה?

מיכאל מלכיאלי: למה?

חמד עמאר: אני לא מעביר לך הרצאה על מה זה חברתי ומה זה אכזרי, אבל בושה להגיש אי-אמון על ממשלה אכזרית כשהתקציב הוא תקציב חברתי בצורה חסרת תקדים.

אופיר כץ: יצטרכו לשלם 40 שקל על בדיקה באיכילוב.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אני מבקש לשבת.

חמד עמאר: העלאת השלמת הכנסה – –

איתן גינזבורג: חברי הכנסת באזור הקואליציה, חברת הכנסת רוזין, חבר הכנסת האוזר, חבר הכנסת טופורובסקי.

חמד עמאר: – – זה אכזרי?

חמד עמאר: לכן התקציב החברתי ביותר שממשלה הכינה זה התקציב הזה.

חמד עמאר: אני יודע שאתם מתוסכלים, אני יודע שזה קשה לכם, שמה שהצלחנו לעשות בשלושה חודשים אתם לא הצלחתם לעשות בשנה וחצי.

חמד עמאר: אנחנו הצלחנו להעביר תקציב בקריאה ראשונה, אישרנו את זה בממשלה, עכשיו דנים בוועדות בתקציב.

חמד עמאר: אנחנו נעביר את התקציב, נעביר את התקציב החברתי ביותר שהיה למדינת ישראל.

חמד עמאר: לכן אני אומר לכם: שמעתי אתכם, דיברתם הרבה על נושא הקורונה וקבינט הקורונה.

חמד עמאר: אני יושב שם.

חמד עמאר: לא פספסתי אפילו ישיבה אחת.

חמד עמאר: לא רק שלא פספסתי ישיבה אחת, נכחתי בכל הדיונים כל הדיון והבעתי את דעתי ושמעתי דעות של אחרים.

חמד עמאר: ואני כאן בכנסת שמעתי אתכם מדברים גם על סגר.

חמד עמאר: האופוזיציה דיברה על סגר.

חמד עמאר: ואתם כאן עכשיו עולים ומדברים ואומרים: מי דיבר על סגר?

חמד עמאר: מי אמר סגר?

חמד עמאר: אתם דיברתם על סגרים, ואתם אמרתם: למה לא עושים סגרים?

חמד עמאר: ואנחנו הצלחנו שעם ישראל יחגוג את החגים שלו בלי סגרים.

חמד עמאר: ישבו משפחות ביחד.

חמד עמאר: כשאתם לא הצלחתם לעשות את זה, אנחנו הצלחנו.

חמד עמאר: מדברים על הזריקה השלישית, החיסון השלישי.

חמד עמאר: אנחנו המדינה הראשונה בעולם שנתנה את החיסון השלישי.

חמד עמאר: לא הייתה מדינה אחת לפנינו.

חמד עמאר: ואנחנו איחרנו?

חמד עמאר: אנחנו לא איחרנו.

פטין מולא: מי הביא את החיסון?

פטין מולא: מי?

פטין מולא: מרצ?

פטין מולא: אנחנו הבאנו את החיסון.

חמד עמאר: פטין מולא, פטין מולא, פטין מולא, אני רוצה לשאול אותך שאלה – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מולא, חבר הכנסת מולא, תרד מהשולחן, בבקשה.

איתן גינזבורג: תתחיל מזה.

איתן גינזבורג: תרד מהשולחן ותשב.

חמד עמאר: שב, תפסיק – – –

איתן גינזבורג: אתה יושב על השולחן.

איתן גינזבורג: לאן הגענו?

חמד עמאר: תגיד לו שישב.

חמד עמאר: פטין מולא, שב.

פטין מולא: אנחנו הבאנו, לא אתה הבאת.

איתן גינזבורג: את זה עוד לא ראיתי.

חמד עמאר: אל תשב, פטין מולא.

חמד עמאר: פטין מולא, אל תשב, תעמוד.

חמד עמאר: אני רוצה לשאול אותך שאלה.

חמד עמאר: אני רוצה לשאול אותך שאלה.

חמד עמאר: תענה לי.

איתן גינזבורג: לא, לא, לא, סליחה, השר מולא – השר עמאר, סליחה.

איתן גינזבורג: בבקשה לשבת.

איתן גינזבורג: אתה רוצה לדבר?

איתן גינזבורג: תשב, אל תעמוד.

איתן גינזבורג: גם יושב על השולחן וגם מתווכח מהשולחן.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

חמד עמאר: אני רוצה להגיד לחבר הכנסת פטין מולא: ממשלה אכזרית זו ממשלה שיותר משנתיים לא מאשרת למגזר הדרוזי תוכנית חומש.

חמד עמאר: שנתיים השארתם את הרשויות המקומיות הדרוזיות בלי תקציב.

חמד עמאר: שנתיים היו בלי תקציב.

חמד עמאר: שנתיים לא אישרתם להם תוכנית חומש.

חמד עמאר: אנחנו אישרנו להם, למגזר הדרוזי.

חמד עמאר: האם זה אכזרי או חברתי?

חמד עמאר: תוכנית תלת-שנתית חסרת תקדים, 3 מיליארד שקל.

חמד עמאר: לא היה דבר כזה מאז קום המדינה, שאושר תקציב גדול לחברה הדרוזית, ואנחנו הצלחנו לעשות את זה ועשינו את זה.

חמד עמאר: ואני מאמין שאנחנו נאשר את זה בקרוב בחלוקה לפי סעיפים, וניגע בכל דבר ודבר שנוגע לחברה הדרוזית.

פטין מולא: כמה הבאת?

פטין מולא: כמה מיליונים?

פטין מולא: כמה מיליארדים?

פטין מולא: תקציבים מאיזה משרדים?

פטין מולא: כמה?

פטין מולא: תפרט.

חמד עמאר: בדרך כלל כשמעירים לנואם צריכים לשבת.

חמד עמאר: לא יכול להיות מצב – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת פטין מולא, אני הערתי לך פעם אחת, מספיק.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אלי כהן – –

חמד עמאר: אם אתה לא יושב אני לא עונה לך.

איתן גינזבורג: – – חבר הכנסת אלי כהן, אתה עם הגב לנואם.

קטי קטרין שטרית: יותר קל להגיד כשאין לך תשובה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יעקב אשר, השר מאיר כהן, בבקשה, או לשבת או בצד.

חמד עמאר: תשמע, לענות ולסכם דיון כזה גדול, בדרך כלל כולם צריכים לשבת, להקשיב.

איתן גינזבורג: כן, כן, אבל זה כנראה פחות מעניין.

חמד עמאר: כל אחד שעולה מדבר כאן, אומר מה שהוא רוצה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, נא לתפוס את מקומותיכם.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

איתן גינזבורג: אנא, שבו במקומותיכם.

איתן גינזבורג: השרה, בבקשה.

דוד אמסלם: איתן, יש שם עוד כמה כאלה.

דוד אמסלם: אולי אתה לא זוכר.

איתן גינזבורג: כן, אני מעיר.

איתן גינזבורג: הרגע הערתי לשרה, אם לא שמת לב.

איתן גינזבורג: אתה כל כך מרוכז בעצמך שלא שמת לב שהערתי לשרת התחבורה.

דוד אמסלם: אנחנו נזכיר לך.

דוד אמסלם: נזכיר לך ולמיקי לוי.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סובה, בבקשה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מירב בן ארי, נא לשבת.

איתן גינזבורג: אנחנו רוצים לעבור להצבעה תכף.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני השר.

איתן גינזבורג: הוא מסכם.

חמד עמאר: אני רוצה להגיד לכם רק משפט אחד: ממשלה אכזרית היא ממשלה שלא מעבירה תקציב יותר משנה וחצי, והיא מסתמכת על תקציב שנבנה ב-2017.

אופיר כץ: יפה.

אופיר כץ: יפה.

אופיר כץ: כל הכבוד.

חמד עמאר: הייתה ממשלה אכזרית.

חמד עמאר: עכשיו יש ממשלה חברתית.

חמד עמאר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, נא לשבת, אנחנו רוצים לעבור להצבעה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, לפנינו שתי הצבעות.

איתן גינזבורג: ההצבעה הראשונה – חברי הכנסת, השר מאיר כהן, בבקשה, חברת הכנסת שטרית, בבקשה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא, שבו.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מרעי, חבר הכנסת מרעי, חבר הכנסת מופיד מרעי, נא לשבת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ברקת, חבר הכנסת ברקת, אנחנו רוצים לעבור להצבעה, נא לשבת, בבקשה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עומדים להצביע עכשיו בשתי הצבעות.

איתן גינזבורג: ההצבעה הראשונה תהיה על הודעת ראש הממשלה על פעילות הממשלה בתקופה שחלפה מאז המושב הקודם ועל תוכניות הממשלה למושב הקרוב.

איתן גינזבורג: ההצבעה השנייה תהיה על הצעת סיעת הליכוד בדבר אי-אמון בממשלה.

איתן גינזבורג: אנחנו – לבקשת הקואליציה תהיה הצבעה שמית על הודעת הממשלה.

יצחק פינדרוס: מה הייתה ההודעה?

איתן גינזבורג: התחלנו בהצבעה.

איתן גינזבורג: נא לשמור על השקט, בבקשה.

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – נמנע

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו לא מצליחים לשמוע את תשובותיהם של חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: אנא, שמרו על השקט, בבקשה.

איתן גינזבורג: די, אני מבקש מהעוזרים לא לעזור.

איתן גינזבורג: קרן, תודה.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – נמנע יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד אריה מכלוף דרעי – נגד צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – בעד מירב כהן – בעד יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – נגד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – נגד רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – אינו נוכח גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – בעד

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, נא לשמור על השקט.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת רם שפע, אנחנו באמצע הצבעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – בעד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – בעד מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – נגד מירי רגב – נגד מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: מזכירת הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) אוריאל בוסו – אינו נוכח

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, השר מאיר כהן, אנא קח את החבר'ה.

איתן גינזבורג: הרב גלעד קריב, חבר הכנסת גלעד קריב.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) דוד ביטן – אינו נוכח נפתלי בנט – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח מיכל וולדיגר – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – נגד עופר כסיף – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח נירה שפק – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, האם יש מישהו שלא הקריאו בשמו או שלא הצביע?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: אם כך, ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, נא לשבת במקומות.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית מייד בתום ההכרזה על התוצאות.

איתן גינזבורג: נא לשבת במקומות.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, להלן התוצאות: בעד – 56, נגד – 44, נמנע אחד.

איתן גינזבורג: אם כך, אני קובע כי הכנסת קיבלה את הודעת ראש הממשלה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הנושא השני – הצבעה על הצעת אי-אמון של סיעת הליכוד.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית.

איתן גינזבורג: נא לשבת.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה – 44

איתן גינזבורג: נמנעים – 2

איתן גינזבורג: אם כך, תוצאות: בעד – 44, נגד – 55, שני נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת האי-אמון לא התקבלה.

איתן גינזבורג: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1445).

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 24), לקריאה הראשונה.

איתן גינזבורג: יציג את הצעת החוק סגן שר הביטחון, חבר הכנסת אלון שוסטר.

אלון שוסטר: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא לאישור מליאת הכנסת – אנחנו רוצים לעשות שקט?

איתן גינזבורג: זה תמיד כך אחרי הצבעות.

אלון שוסטר: להמשיך?

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, נא לשמור על השקט, עברנו לנושא הבא.

איתן גינזבורג: מי שרוצה לדבר שיצא מהמליאה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

אלון שוסטר: אם כן, אני מתכבד להביא לאישור מליאת הכנסת בקריאה ראשונה את הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 24), התשפ"א–2021.

אלון שוסטר: בהצעת החוק מוצע, חבריי וחברותיי, לדחות ל-1 ביולי 2024 את קיצור שירות החובה שנקבע בשנת 2016 ותוכנן להיכנס לתוקף ביולי 2020, לפני שנה.

אלון שוסטר: על פי הצעת החוק המוגשת כעת, תקופת שירות החובה הסדיר של גבר יוצא צבא תעמוד על 32 חודשים וקיצור התקופה ל-30 חודשים לגברים יידחה וייכנס לתוקפו למתגייסים החל מ-1 ביולי 2024.

אלון שוסטר: חבר'ה, תשמעו, תשמרו על שקט.

אלון שוסטר: לא תדעו מתי להתגייס, מתי כדאי.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, נא לשמור על שקט, בבקשה.

איתן גינזבורג: זה מפריע לדובר.

אלון שוסטר: כן מוצע כי התיקון ייכנס לתוקפו עם פרסומו ויחול גם על חיילים שהתגייסו טרם פרסומו.

אלון שוסטר: בשנת 2016, במסגרת ההחלטות על התקציב, התקבלה החלטה מס' ב/136 של ועדת השרים לענייני ביטחון לאומי שעסקה בתקציב הביטחון, ובכלל זה הוחלט על קיצור תקופת השירות החל מחודש יולי 2020.

אלון שוסטר: קיצור שירות החובה נקבע במקור בין היתר משיקולים כלכליים, תחת ההנחה כי שחרור מוקדם ישפיע על מספר המועסקים במשק וכתוצאה מכך יגדל התוצר.

אלון שוסטר: בעת קבלת ההחלטה ב-2016 נקבע כי במהלך שנת 2019 ייבחנו השלכות קיצור השירות ל-30 חודשים, ואם יהיה צורך, תפעל הממשלה לשינוי ההחלטה.

אלון שוסטר: בהתאם לאותה החלטה נערכה בשנת 2019 בחינה מחודשת ועדכנית לגבי ההשלכות של קיצור השירות הצפוי ל-30 חודשים.

אלון שוסטר: זאת, בין היתר על רקע הלקחים מיישום קיצור השירות ל-32 חודשים.

אלון שוסטר: הוא כבר קוצר והכוונה הייתה להמשיך במגמה זו.

אלון שוסטר: הבחינה העלתה כי קיצור השירות שכבר נערך הביא לירידה במצבת הלוחמים ומסגרות לוחמות חסרו כבר בעת ההיא בכוח אדם, דבר שהשפיע על כשירות היחידות לביצוע משימותיהם ועל מוכנותן לתרחישי הייחוס.

אלון שוסטר: כן עלה מהבחינה כי קיימים פערים בהיקפי כוח האדם בצה"ל במקצועות מסוימים, בדגש על תפקידי לחימה ותומכי לחימה, המערך הטכנולוגי ומקצועות חיוניים נוספים.

אלון שוסטר: בנוסף, לאור המציאות הביטחונית הדינמית ושינויים בפני המערכה, חלים שינויים בצורכי צה"ל בכוח אדם כדי לעמוד בכל משימותיו, בין השאר בהתחשב במשך ההכשרות בצה"ל.

אלון שוסטר: חרף הנתונים האמורים, בעיקר בשל תקופת הבחירות הרצופה לכנסות העשרים-ואחת, העשרים-ושתיים והעשרים-ושלוש, לא הובא הנושא לדיון בממשלה, והחוק נכנס לתוקפו בשנה הקודמת, ביום ט' באב התש"ף, 1 ביולי 2020.

אלון שוסטר: כלומר, עד 1 ביולי 2020 עמדה תקופת השירות על 32 חודשים.

אלון שוסטר: מאז עומדת תקופת השירות על 30 חודשים.

אלון שוסטר: יצוין כי בראי הצורך המבצעי ובהמתנה להבאת הנושא לדיון בממשלה צה"ל עדכן את המתגייסים מיום 1 ביולי 2020 ואילך כי משך שירות החובה אומנם קוצר לפי החוק ל-30 חודשים, אך קיימת אפשרות שלאחר גיוסם החוק יתוקן, כך שאם משך שירות החובה ישתנה החוק החדש יוחל עליהם.

אלון שוסטר: בתקופת כהונתה של הכנסת העשרים-ושלוש נדון הנושא פעמים מספר בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

אלון שוסטר: בדיונים האלה הוצגה עמדת צה"ל כי קיצור השירות ל-30 חודשים פוגע בכשירותו של צה"ל וביכולתו לתת מענה לצרכים הביטחוניים.

אלון שוסטר: יודגש כי הממשלה לא מבטלת לחלוטין את קיצור התקופה, ומוצע לקבוע כי הקיצור יידחה וייכנס לתוקפו לגבי מתגייסים משנת 2024, החל מיום כ"ה בסיוון התשפ"ד, 1 ביולי 2024.

אלון שוסטר: החוק שאני מביא היום, חבריי וחברותיי, הוא חלק ממכלול פעולות שמקדם שר הביטחון בני גנץ ליצירת מתווה שירות משופר, שייתן מענה על הצרכים הלאומיים.

אלון שוסטר: וזאת במקביל לעבודה המקיפה של אגף כוח אדם בצה"ל על שינוי מודל אבחון החיילים ואופן הגיוס לצה"ל, שמטרתו שירות מותאם תוך העלאת שביעות הרצון והבאה לזינוק בהיקפי הגיוס לשירות גם הצבאי וגם האזרחי.

אלון שוסטר: במסגרתו גם יינתנו תמריצים ייעודיים ללוחמים.

אלון שוסטר: לאור האמור, ולאחר בחינת הצרכים שהוצגו והאתגרים שעומדים בפני צה"ל בשנים הקרובות, אבקש כי מליאת הכנסת תאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ותעביר אותה להמשך דיון והכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת החוץ והביטחון.

אלון שוסטר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לסגן שר הביטחון אלון שוסטר.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

איתן גינזבורג: ראשית, אני מודיע כי רשימת הדוברים סגורה.

איתן גינזבורג: ראשון הדוברים יהיה חבר הכנסת יעקב מרגי, יעלה ויבוא.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מרגי – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שלמה קרעי.

יעקב מרגי: אני פה.

איתן גינזבורג: ויתרת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שלמה קרעי, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת אופיר כץ.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

איתן גינזבורג: ושוב, טוב לראות אותך.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: כנסת נכבדה, אני רוצה היום דווקא ללמד זכות על זה שמכונה בפי העם "הנוכל", ולהסביר את הסתירות הרבות, לכאורה, בין אמירותיו למעשיו.

שלמה קרעי: סתירות שבאמת קשה להתעלם מהן גם אם עוצמים עיניים בחוזקה.

שלמה קרעי: ההבטחה הראשונה הליבתית שלו הייתה להקים ממשלה עשר מעלות ימינה.

שלמה קרעי: התחבטו והתלבטו הפרשנים איך אפשר להכניס להגדרת ממשלת ימין את הממשלה האנטי-ציונית הראשונה שקמה במדינת ישראל.

שלמה קרעי: אלא מאי?

שלמה קרעי: אמר עשר מעלות ימינה, אבל לא אמר מאיפה, והקים עשר מעלות ימינה מסמי אבו שחאדה.

שלמה קרעי: יצא לו מנסור עבאס.

שלמה קרעי: ההבטחה השנייה – שלא ישב תחת לפיד גם לא ברוטציה.

שלמה קרעי: והוא כנראה באמת לא מתכוון לשבת תחת לפיד, הוא מתכוון לעשות ללפיד ויברח ולא לשבת תחתיו.

שלמה קרעי: הוא הבטיח גם שאחרי הנאום הראשון שלו באו"ם היחס של מדינות העולם למדינת ישראל ישתנה לבלי הכר, והוא אכן השתנה.

שלמה קרעי: פעם היו נושאים אלינו עיניים בהערצה, והיום צוחקים עלינו בכל פה.

שלמה קרעי: הוא הבטיח להסדיר את ההתיישבות הצעירה, אבל לא אמר איזו, והוא אכן הסדיר גם הסדיר את ההתיישבות הצעירה של מנסור עבאס, של האחים המוסלמים.

שלמה קרעי: הוא גם הבטיח שיחולל שינוי דרמטי בקורונה בתוך חמישה שבועות, והוא אכן חולל שינוי דרמטי והכיל הרבה מאוד נפשות מישראל כשהמדינה שלו מחוסנת.

שלמה קרעי: ובהקשר להצעת החוק הזו, אדוני היושב-ראש, הם הבטיחו לחבק את חיילי הסדיר, והם באמת חיבקו, רק לא אמרו איזה חיבוק.

שלמה קרעי: חיבוק דוב.

שלמה קרעי: גם מאריכים להם את השירות, גם מעבירים מיליארד וחצי ליושב-ראש המפלגה שלך, אדוני היושב-ראש, לפנסיות תקציביות של הבכירים.

שלמה קרעי: ולא מדובר, כמו שמנסים לתאר את זה, במשיכת כוחות איכותיים לצבא; מדובר על הבכירים שהתגייסו לפני שנת 2004.

שלמה קרעי: אתם יודעים, רבותיי, כמה אפשר להעלות את השכר לחיילי הסדיר, ובפרט ללוחמים שבהם, עם 1.5 מיליארד שקל בשנה?

שלמה קרעי: אפשר להכפיל את השכר שלהם, ואולי אפילו לשלש אותו.

שלמה קרעי: ואלו שהבטיחו לעשות את כל זה – מה הממשלה מביאה כאן לכנסת?

שלמה קרעי: גם הארכת שירות וגם תוספת שמנה לפנסיות התקציביות.

שלמה קרעי: אין בושה?

שלמה קרעי: אין בושה.

שלמה קרעי: חיילי צה"ל מסתכלים עלינו בעודם שומרים על גבולות ישראל, והם לא מבינים איך הממשלה הזו מחבקת טרור – –

איתן גינזבורג: נא לסיים.

שלמה קרעי: – – ושולחת אותם לעזאזל.

איתן גינזבורג: תודה.

שלמה קרעי: לא דואגת להם.

שלמה קרעי: ולהפך, דואגת רק להחמיר את התנאים שלהם.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

שלמה קרעי: אני מסיים, אדוני.

שלמה קרעי: משפט סיום.

שלמה קרעי: מה שעובר כחוט השני מכף רגלה ועד קודקודה של הממשלה הזו הוא התעתוע, מצג שווא ורמייה.

שלמה קרעי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת שלמה קרעי.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת אופיר כץ.

איתן גינזבורג: ואחריו – חבר הכנסת יואב בן צור.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות.

אופיר כץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אופיר כץ: קודם כול אני מברך על פתיחת כנס החורף של הכנסת, למרות שהיינו בפגרה לא מעט, זה תמיד טוב לחזור לשגרה ולשרת.

אופיר כץ: הבוקר הגיע שר האוצר ליברמן לוועדת הכספים בפעם הראשונה, לשמוע את שאלות חברי הכנסת.

אופיר כץ: ציפינו גם שיענה.

אופיר כץ: בפועל, ראינו מופע יחיד עם פסקול קומוניקט מפרגן על איך הם מצילים את המדינה.

אופיר כץ: והעובדות לא בלבלו אותו.

אופיר כץ: לא בלבלה אותו העובדה שלאזרחי הפריפריה ייקרע הכיס ממס הגודש האכזרי שהוא מביא; לא בלבלה אותו העובדה שעסקים קורסים ולא מקבלים פיצוי; לא בלבלה אותו העובדה שנשים בהריון נשארו ללא הכנסה; גם ענף התיירות לא; גם עובדות המעון, שנאבקות בצדק על שכרן; או חיילי החובה, שהוא בעצמו הבטיח להעלות להם את השכר.

אופיר כץ: כל אלה לא מנעו את ההאדרה העצמית חסרת התוכן.

אופיר כץ: הניתוק והשקרים היו יוצאי דופן.

אופיר כץ: זה היה פשוט אירוע מדהים.

אופיר כץ: בזמן שליברמן ואנשיו אומרים לנו שאין העלאת מיסים, באותו הזמן היה שקף שמציג את המיסים שהולכים להעלות.

אופיר כץ: זה היה פשוט הזוי: מס חד-פעמי, מס משקאות ממותקים, מס על הזמנות מחו"ל, ובל נשכח שוב את מס הגודש.

אופיר כץ: הצפתי בפניו בעיה כואבת וקשה, המצוקה הכלכלית של אוכלוסיית בני 67 ומעלה.

אופיר כץ: מפרוץ המשבר הם היו הראשונים להיפלט משוק העבודה, בשל היותם גם קבוצת סיכון וגם קבוצה חלשה יותר במשק.

אופיר כץ: מאז שהגיעו התוכניות הכלכליות לוועדת הכספים נלחמתי, והצלחנו לשלב אותם פעמיים במענקי הסיוע, גם כשהייתי בקואליציה, כדי שהם יוכלו לחיות באמת בכבוד.

אופיר כץ: תבינו, אלה אנשים שלא עובדים משעמום; הם עובדים כי פשוט אין להם פנסיה או שיש להם פנסיה הכי נמוכה שיכולה להיות.

אופיר כץ: הם עבדו שנים, הם רוצים לעבוד, אבל הם פוטרו בגלל הקורונה.

אופיר כץ: הם חיים מההכנסה הזו, הכסף הזה משמש אותם למחיה, למזון, לתרופות.

אופיר כץ: אם הם לא יקבלו את המענק הזה, הם יישארו בלי כלום.

אופיר כץ: מה לעשות, הקורונה לא נעלמה, והם לא מצליחים להשתלב בשוק העבודה.

אופיר כץ: הממשלה הזאת לא יכולה להתעלם מהם, הממשלה הזאת לא יכולה להפקיר אותם.

אופיר כץ: והבוקר, למרות ששאלתי עשר פעמים, אני חושב, את שר האוצר, הצפתי בפניו את הבעיה ושאלתי אותו: אתה מתכוון לסייע להם או לא?

אופיר כץ: אני אומר, עשר פעמים שאלתי אותו וכל פעם מחדש הוא התחמק והתחמק והתחמק, עד שבסוף הוא גם ברח מהישיבה.

אופיר כץ: בכל זאת, הגשתי הצעת חוק שתאריך להם את מענק ההסתגלות בעוד שלושה חודשים, לתת להם את האוויר הזה.

אופיר כץ: המענק יהיה בשיעור של 70% מהשיעור המקורי.

אופיר כץ: זה לא סכום גדול, מדובר פה על 20,000 אזרחים בלבד.

אופיר כץ: זה לא דורש הרבה תקציב, אבל זה יאפשר לאזרחים אלו להתקיים, ולהתקיים בכבוד.

אופיר כץ: אני מאוד מקווה שהקואליציה תתמוך, ותתחיל לעבוד גם בשביל האזרחים ולא רק בשביל ההישרדות הפוליטית שלה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר כץ.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יואב בן צור – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אני מודיע: חבר כנסת שלא יהיה נוכח לא יקבל רשות דיבור, גם לא במעלה הרשימה.

איתן גינזבורג: אז אני מבקש מכולם להקפיד על הדבר הזה, אני לא אתן לחרוג מרצף הדוברים.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לדבר בזמן הקצר שיש לי גם על תופעות הפשיעה והאלימות הרצחניות בחברה הערבית כתוצאה מהזנחה והפקרה, שלא לומר הפקרות, של שנים.

עופר כסיף: אלימות, כמו שכל אחד יודע או אמור לדעת, ובעיקר פשיעה, ועוד יותר מכך פשיעה מאורגנת, כל אלה פורחות בעיקר כאשר יש הזנחה ארוכת שנים ושורשית בחברה כזו או אחרת.

עופר כסיף: זו תופעה די נפוצה שמיעוטים אתניים, לאומיים, דתיים וכן הלאה בעולם כולו, יש בהם פשיעה רחבה, בעיקר פשיעה מאורגנת, כאשר המדינה מזניחה, מפקירה ומפלה אותם.

עופר כסיף: אין שום ספק, וצריך להיות עיוור או שקרן כדי לומר אחרת, שאותה פשיעה שמשתוללת בחברה הערבית היא תוצאה של עוני, של אבטלה, של אפליה – על ידי הבנקים, למשל, שלא נותנים משכנתאות והלוואות, מה שגורם לפריחה של השוק האפור.

עופר כסיף: כל הדברים האלה הם אחריות של המדינה, בלי להוריד במאום, כמובן, מהאשמה של הפושעים עצמם.

עופר כסיף: אבל בהרבה מקרים, ובוודאי במקרה הישראלי, יש נקודה נוספת: מדוע המדינה, על כמה ממשלותיה, במשך שנים, לא עשתה כלום כדי להילחם בפשיעה, ואפילו במובנים מסוימים עודדה אותה?

עופר כסיף: כדי להבין את זה צריך פשוט להסתכל ולצטט, וזה מה שאני אעשה – אפשר להסתכל על מסמך שיצא ב-1959, מסמך שנקרא: המלצות לטיפול במיעוט הערבי בישראל.

עופר כסיף: שימו לב מה המסמך הזה אומר, והוא יצא כאמור ב-1959, ואני מצטט: מדיניות הממשלה במשך עשר השנים האחרונות – כלומר פחות או יותר מאז קום המדינה זה היה – חתרה לפילוגה של האוכלוסייה הערבית לעדות ולאזורים.

עופר כסיף: המדיניות העדתית והפילוג המשפחתי בכפרים פעלו למניעת גיבושו של היישוב הערבי בחטיבה אחת.

עופר כסיף: קיימת אפשרות להאט את קצב ההתקדמות של הערבים על ידי המדיניות של הפילוג העדתי והחמולתי ואמצעים מלאכותיים אחרים.

עופר כסיף: יש להמשיך ולמצות את כל האפשרויות של מדיניות הפילוג העדתי, אשר נתנה פירותיה בעבר והצליחה עד כה ליצור חיץ, אם גם לפעמים מלאכותי, בין חלקים מסוימים של האוכלוסייה הערבית.

עופר כסיף: מדיניות זאת נתנה פורקן למנהיגי כל עדה ועדה לעסוק בענייניהם העדתיים במקום בעניינים ערבים כלליים.

עופר כסיף: סוף ציטוט.

עופר כסיף: ההשתוללות של הפשיעה – –

איתן גינזבורג: נא לסיים, בבקשה.

עופר כסיף: – – היא כלי זהה למה שכרגע ציטטתי.

עופר כסיף: המדינה עשתה הכול למען הפרד ומשול ולמנוע מהציבור הערבי הפלסטיני בישראל להיאבק על זכויותיו.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

עופר כסיף: משתמשים בפשיעה בדיוק לאותה מטרה, לכן התעלמו מהפשיעה.

עופר כסיף: ועל כך צריך לתת את הדעת ואת הדין.

עופר כסיף: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בבקשה.

איתן גינזבורג: אני תמיד זוכר שפינדרוס נמצא במליאה.

איתן גינזבורג: בבקשה, יצחק זאב פינדרוס, שלוש דקות לרשותך או, נכון יותר לומר, עד שלוש דקות.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני, האמת היא, לא יודע איפה להתחיל במושב החורף אחרי המופע שהיה כאן קודם של אדון ראש הממשלה, אבל אני חייב לציין משהו לזכותו: המופע כאן שהוא עשה היום היה הרבה פחות מבייש מהמופע הבין-לאומי שהוא עשה בערב שמחת תורה בארצות הברית, הרבה פחות מבייש.

יצחק פינדרוס: ובזה לפחות אני מתנחם, שהוא קצת הוריד.

יצחק פינדרוס: הוא לפחות לא תקף מעל בימות חיצוניות אף שאת הדברים האלה, אם יש לו מה לומר כביקורת, הוא היה צריך להגיד בחדרי הממשלה.

יצחק פינדרוס: הוא כן נתן מוסר לחברי הקואליציה פה, מעל הבמה הזו, והיה צריך למצוא לעצמו במה, אבל לפחות לא בייש אותנו כמו שהוא בייש אותנו שם.

יצחק פינדרוס: אבל הוא אמר שם באנגלית משפט מאוד נכון, שהממשלה הזאת קמה כתאונה פוליטית.

יצחק פינדרוס: חוסר המשילות כאן הוא של המשטרה, כנראה, שלא לקחה את רישיון הנהיגה של הנהג שעשה את אותה תאונה ולכן הוא עדיין יושב כאן כראש ממשלה.

יצחק פינדרוס: אני מאוד מאוד מקווה שמהר מאוד תהיה כאן משילות במדינת ישראל, ומישהו ייקח לו את הרישיון וייתן לנהל את המדינה הזאת בצורה קצת יותר מסודרת, קצת יותר – איך הוא קרא לזה, נורמלית?

יצחק פינדרוס: אמר ראש הממשלה לשעבר: קצת בדרך לא נורמלית – ולא יתהדר בהורדת ישראל מהדירוג הרביעי לדירוג ה-41 בטיפול בקורונה; לא יביא 1,300 מתים, כשהוא עמד פה והסביר בדיוק איך צריך למנוע את זה, איך מונעים וריאנטים בבן-גוריון, והוא לא עשה את זה, איך מונעים כל מיני דברים שהוא לא עשה.

יצחק פינדרוס: הוא לא יכול להאשים אף אחד שדרש ממנו לעשות סגר, כי אף אחד לא דרש ממנו, הוא המציא המצאה.

יצחק פינדרוס: זה חלק מאותה תאונה פוליטית, אנחנו עדיין סובלים מההנגאובר של אותה תאונה פוליטית.

יצחק פינדרוס: אני מקווה שאנחנו במושב החורף הזה נמצא נהג כשיר, נהג שלא עושה תאונות, נהג שינהיג את מדינת ישראל אל חוף מבטחים.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת פינדרוס.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת משה ארבל.

איתן גינזבורג: משה ארבל אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יוסי שיין, בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות.

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום נפתח מושב חורף של הכנסת, וניסינו לתת קצת הדר וקצת כבוד למופע פה, ובמקום זה אנחנו קיבלנו ביזיון הכנסת.

יוסף טייב: אנחנו חווים פעם אחר פעם – וזה מהדהד בציבור – התנהגות בלתי נסבלת כאן, שאינה קשורה לשום שאלה פוליטית, איננה קשורה לשום מחלוקת פוליטית, היא קשורה פשוט להתנהגות בלתי נסבלת של חברי פרלמנט, שהורסים בצורה יסודית את המוסד הזה ואת דימויו בחברה.

יוסף טייב: אין שום מקום להתנהגות כזאת בתוך הכנסת, שמביישת את הכנסת עצמה, מביישת את מוסדות המדינה ומערערת את אמון הציבור לגבי המוסד המכובד הזה.

יוסף טייב: אני חושב שהדבר הזה חייב לבוא לידי דיון עמוק וחייבים לשים לזה סוף.

יוסף טייב: ואני קורא כאן ליושב-ראש ולסגניו ולכל מי שממלא את המקום – זה בלתי אפשרי, המופעים האלה שאנחנו רואים אותם כאן, כי זה מזעזע את הציבור.

יוסף טייב: הוא מסתכל על הדבר הזה – יושב נשיא המדינה, יושבים אנשים מכובדים, יושבים פה בתוך הגלריה אנשים מחוץ לארץ, יושבים ספורטאים למופת, שאנחנו רוצים לעודד אותם, וההתנהגות שהייתה פה היא באמת בלתי נסבלת, ואני לא רוצה להיכנס פה לשמות של אנשים; התנהגות שאין לה מקום בפרלמנט דמוקרטי ואינה קיימת בפרלמנט דמוקרטי, כי אני מדבר על פרלמנטים דמוקרטיים.

יוסף טייב: דבר נוסף, אדוני, אפשר לומר הכול; אתה יודע, יש משפט באנגלית – אני לא רוצה לצטט באנגלית – כל אדם רשאי להגיד את דעתו אבל הוא לא רשאי לעובדות משלו.

יוסף טייב: וכאן נאמרים לעיתים דברים שאין להם שום מסד עובדתי, שום בסיס.

יוסף טייב: ממשלת ישראל הנוכחית לקחה את המושכות במחצית יוני; תוך שלושה שבועות היא השתלטה על הדבר הזה שנקרא דלתא, קיבלה החלטות יסודיות בין-לאומיות, שמתייחסים אליהן, לגבי הבוסטר.

יוסף טייב: אמר ראש הממשלה לשעבר שראוי לתת את הבוסטר – וראוי.

יוסף טייב: הוא אמר שעד שני מיליון נצליח לחסן, ותסתכלו, אנחנו הצלחנו לחסן בגל הראשון הזה שלושה מיליון.

יוסף טייב: ולכן יש פה התנהגות מופתית, התנהגות אחראית, התנהגות לא רברבנית.

יוסף טייב: כך גם היה בכל נושא פתיחת בתי הספר.

יוסף טייב: אני ישבתי שעות על גבי שעות בתוך ועדת החינוך של הכנסת ודנו סעיף-סעיף לראות איך אנחנו פותחים את בתי הספר, ושמענו מאנשי אופוזיציה שזה מסוכן, וגם שמענו מאנשי בריאות, וזה ראוי שהם ידברו.

יוסף טייב: אבל לבטח ההחלטה שנתקבלה היא החלטה אמיצה.

יוסף טייב: אין כאן עניין של bravado, אין כאן עניין של חגיגת סיום הקורונה, אלא ניהול נכון של הדבר הזה.

יוסף טייב: ולבסוף, אדוני, אנחנו יושבים כאן בכנסת ישראל – כנסת ישראל ופרלמנט בכלל צריכים לנפק תקציב.

יוסף טייב: מה זה תקציב?

יוסף טייב: הגדרת התקציב – כל סטודנט למדע המדינה, אומרים לו.

יוסף טייב: הגדרת התקציב נקראת באנגלית allocation of values.

יוסף טייב: אתה בעצם נותן ערכים לתוך החברה, אתה מקצה, הקצאת ערכים לתוך החברה.

יוסף טייב: לא נעשה כדבר הזה כאן שנים, בעיוות מוחלט של נושאי חקיקה, בעיוות מוחלט של כל תפיסת עולם, וכאן נעשה מעשה אמיץ של הקצאת משאבים מסודרת – –

איתן גינזבורג: תודה.

יוסף טייב: – – עם מינוי מנכ"ל למשרד האוצר, עם עבודה עמוקה בתוך המשרדים.

יוסף טייב: ולכן אני רוצה לברך את הממשלה שתמשיך כך.

יוסף טייב: אני מקווה שחוק התקציב הזה יעבור בקריאה שנייה ושלישית וניכנס לנורמליות בתוך הפרלמנט.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אופיר סופר, בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: עד שלוש דקות.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אומרים שמדינת ישראל היא סטרטאפ ניישן, רק נראה לי שהפעם הלכנו עם הסטרטאפ ניישן הזה חזק מדי.

אופיר סופר: הלכנו לניישן בלי מנהיג.

אופיר סופר: לסטרטאפ ניישן בלי מלך, בלי קברניט, ללא מצפן וללא מגדלור.

אופיר סופר: כך דומה עלינו ההתנהלות של ממשלת ישראל, ככה חווים אזרחי ישראל את ההתנהלות, כאילו מדינת ישראל, כאונייה בסערה, מפליגה ללא כיוון, כי אין קברניט, אין מצפן, אין מגדלור, אין כיוון ואין דרך.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, אנחנו רואים את זה בביטחון הפנים, את ההפקרות המוחלטת, את זה שכל מיני ציירי קיר פותחים להם – ציורים של מחבלים, טרוריסטים שרצחו את אותם גיבורים שנהרגו על הר הבית; אנחנו רואים את זה במעונות: לית דין ולית דיין, כולם מכדררים, כלכלה-חינוך, חינוך-כלכלה.

אופיר סופר: שיבוא המנהיג, שיגיד מה עושים.

אופיר סופר: כלום.

אופיר סופר: המעונות סגורים; ב-1 בספטמבר נפתחו הלימודים וקרה איזה נס קטן.

אופיר סופר: אנחנו רואים את זה בהתנהלות בבריאות: אין מנהיג.

אופיר סופר: כן, אין מנהיג גם בתחום המדיני.

אופיר סופר: מי שמתיימר להיות המנהיג כאן, שקורא לעצמו מפלגת ימינה, אז השרים שלו הולכים ונפגשים ברמאללה.

אופיר סופר: כשאני אומר שאין מצפן, אין כיוון, אין שום כיוון, לזאת הכוונה.

אופיר סופר: איש הישר בעיניו יעשה, אין מלך בישראל, זו המציאות.

אופיר סופר: יש לכך משמעות לאמון שרוחשים אזרחי ישראל, לאמון שרוחשים המתגייסים, לאמון שרוושים כולנו, שחווים את המציאות הכל-כך מורכבת הזו שאנחנו חיים בה.

אופיר סופר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת סופר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יעקב אשר – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת משה אבוטבול, יעלה ויבוא, ואחריו – חבר הכנסת איימן עודה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: שלום, אדוני, ברוך הבא.

איתן גינזבורג: עד שלוש דקות לרשותך.

משה אבוטבול: תודה רבה.

משה אבוטבול: ראשית, אאחל לכל עם ישראל שיהיה לכולנו חורף בריא, עם הרבה סייעתא דשמיא והצלחה.

משה אבוטבול: כאן המקום לברך את כל בני התורה ובני הישיבות ששבים לעולם התורה, חוזרים לתחילת זמן חורף, בהמון ברכה והצלחה וסייעתא דשמיא בלימודים שלהם, אמן ואמן.

משה אבוטבול: אני רוצה לדבר קצת לגבי הנושא של ראש הממשלה.

משה אבוטבול: ישנו עיתונאי בשם ארי שביט, שהוא עיתונאי, הוא שמאלני, הוא די מוכר לכולם.

משה אבוטבול: הוא פרסם טור בסוף השבוע שעבר, והייתי רוצה קצת לצטט מתוך הטור שלו, שהוא מתייחס לבעיה.

משה אבוטבול: לאיזו בעיה?

משה אבוטבול: לבעיה ושמה בנט, כך הוא מגדיר את זה.

משה אבוטבול: לכשל המובהק בבחירה של האיש לראשות הממשלה.

משה אבוטבול: וכך הוא כותב, דברים מאוד מאוד חריפים.

משה אבוטבול: כדאי שהעם היושב בציון יקשיב למה שהוא אומר.

משה אבוטבול: הוא אומר: "הנאום של נפתלי בנט בעצרת הכללית של האו"ם היה חשוב מאוד.

משה אבוטבול: הוא לא היה חשוב לקהילה הבין-לאומית, שהתעלמה ממנו, והוא לא היה חשוב לתקשורת האמריקנית, שלא שידרה אותו.

משה אבוטבול: הוא לא היה חשוב לרוב הדיפלומטים באו"ם", גם הם לא הקשיבו לו כי הם נעדרו ממנו, "אבל הוא היה חשוב" לנו "כדי לפענח את האיש העומד כיום בראש ממשלת ישראל".

משה אבוטבול: וכך הוא מתייחס בכמה משפטים לבנט, והוא אומר: "הנאום באו"ם חשף בדיוק מה יש בבנט ומה אין בו – – – לראש הממשלה המכהן עדיין אין דרך ואין מצפן.

משה אבוטבול: אין לו אמירה גדולה ואין לו רעיון גדול והוא איננו מעורר השראה.

משה אבוטבול: לכן ממשלתו היא ממשלה של יום קטנות.

משה אבוטבול: ממשלה של מהיום למחר ומהיד אל הפה.

משה אבוטבול: היא מיטיבה לתמרן פוליטית אבל אין בה מהות, אין לה זהות ואין לה נשמה".

משה אבוטבול: וזה לא הכול.

משה אבוטבול: עוד ממשיך שביט ואומר: "כך שאם נפתלי בנט חפץ חיים פוליטיים, עליו להבין שאופן הפעולה הנוכחי של ממשלתו עתיד למצות את עצמו בתוך זמן לא רב".

משה אבוטבול: ב-2021 הכול מצוין, "התקציב יעבור, הקורונה תיסוג, שותפות האינטרסים תעבוד ועם ישראל ימשיך ליהנות מהשקט שפתאום זכה לו.

משה אבוטבול: אבל ב-2022 השקט יהפוך לרפש.

משה אבוטבול: היעדר ההתמודדות שלו עם אתגרי היסוד של המדינה יהפוך לבלתי נסבל ולבלתי נסלח.

משה אבוטבול: וכאשר המציאות האיראנית או הפלסטינית או הכלכלית או הדמוגרפית תכה בעוז, אז מגדל הקלפים שלו יקרוס.

משה אבוטבול: עוד ממשיך ארי שביט ואומר דברים שבאמת חשוב לתת את הדעת עליהם, כי באמת, עד ששומעים מישהו שככה אומר דברים טובים ממחנה השמאל, זה דבר טוב.

איתן גינזבורג: זה, נראה לי, אדוני, יהיה כבר בנאום הבא.

משה אבוטבול: כן, כן, אני רק אסיים את זה.

איתן גינזבורג: לא, אדוני – – –

משה אבוטבול: רק מגדלור – עוד משהו, כדי שבאמת גם אני וגם אתה – – –

איתן גינזבורג: לא, יהיה לך עוד דיון.

משה אבוטבול: שתי שורות אחרונות, אתה תמיד נוהג ככה לוותר.

משה אבוטבול: "אמרת מגדלור?

משה אבוטבול: אינו רק מגדל בטון בקצה המזח.

משה אבוטבול: מגדלור הוא מקור של אור.

משה אבוטבול: אין ולא יהיה מגדלור ללא אור".

איתן גינזבורג: תודה.

משה אבוטבול: "ראש הממשלה הצעיר חייב להחליט איזה אור הוא מבקש להפיץ בחשכה".

איתן גינזבורג: תודה.

משה אבוטבול: "ועליו להתחיל להפיק את האור הזה".

משה אבוטבול: במילים פשוטות, אנחנו נמצאים בחושך, חברים.

משה אבוטבול: תתעוררו.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אבוטבול.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת – אין שרים?

איתן גינזבורג: יש.

איתן גינזבורג: השרה פרקש הכהן שם, בירכתי המליאה.

משה גפני: אה, כן, גברתי השרה.

דוד אמסלם: הם מתביישים אז הם יושבים בירכתי המליאה.

משה גפני: בסדר, יש להם ממה להתבייש.

משה גפני: אני הולך לדבר על העניין של התקציב.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, שר האוצר הגיע היום לוועדת הכספים והסביר את הנושא של התקציב.

משה גפני: ומשום מה אמרתי: אני מכיר את התקציב הזה.

משה גפני: הביאו אליי את מס הגודש, שאני אעביר את זה, את מס הגודש, כדי שהמדינה תקבל כסף.

משה גפני: למשל, שתקבל כסף מהרכב הדו-גלגלי, 50%, אף על פי שהרכבים הדו-גלגליים לא עושים גודש, להפך, הם מורידים מהגודש.

משה גפני: מכניסים עוד כסף.

משה גפני: הביאו את זה אליי, ואמרתי להם: רבותיי באגף התקציבים, אני לא הולך להביא דבר כזה, עם כל הכבוד.

משה גפני: אני חבר כנסת חברתי, כמו רבים בבית הזה, ואני לא אלך לקחת איש בקריית שמונה שצריך לקבל טיפול באיכילוב בגלל שאין לו את זה בקריית שמונה, והוא עוד ישלם מס בגלל שהוא יגיע לתל אביב.

משה גפני: לא מסכים בשום פנים ואופן.

משה גפני: הביאו אליי – באמת, זה היה מחזה סוריאליסטי כזה, איך שישבו אצלי והסבירו לי – את הנושא של העלאת את גיל הפרישה לנשים.

משה גפני: אמרתי להם, ומה תעשו עם הנשים העניות?

משה גפני: ומה עם המקצועות השוחקים?

משה גפני: ומה עם אלה שפרשו קודם?

משה גפני: אי-אפשר להביא כזה חוק אנטי-חברתי אלא אם כן יש פתרונות.

משה גפני: החתמתי את כל חברי הוועדה, מכל הסיעות, כולל ישראל ביתנו.

משה גפני: פתאום אני רואה: הינה החוק הזה שלא הביאו בזמן שלי, בנושא של העלאת גיל הפרישה לנשים; בנושא של הרגולציה, להכתיר כמה פקידים שהם ינהלו את העניין הזה, אנטי-חברתי בעליל; פגיעה בחקלאים, שהגיעו איתם בסוף לאיזה הסכם והוציאו חלקים; רגולציה, שאני לא יודע איפה אביר קארה נעלם לנו.

משה גפני: את כל הדברים האלה אני מכיר, הביאו לנו את זה ולא הסכמתי.

משה גפני: עשינו טעות שלא הבאנו תקציב אז.

משה גפני: היה צריך להביא תקציב, גם אם הוא לא היה עובר.

איתן גינזבורג: טעות גדולה.

משה גפני: נכון.

משה גפני: שיצביעו נגד, אבל היה צריך להביא את זה.

משה גפני: בסדר, מותר לטעות.

משה גפני: וזאת טעות.

משה גפני: אגב, שנה וחצי, לא שלוש שנים, כבר מגיעים לשלוש וחצי שנים.

משה גפני: שנה וחצי, בסדר.

משה גפני: והיום אני רואה את התקציב הזה.

משה גפני: מביאים תקציב, יש להם רוב אוטומטי בכנסת.

משה גפני: זה לא ייאמן.

משה גפני: אנשים שדיברו איתי, החתימו אותי על מכתבים, חברות כנסת, שיצא החוק של העלאת גיל הפרישה מחוק ההסדרים ויהיה בחקיקה רגילה.

משה גפני: אני חתמתי, הן החתימו אותי.

משה גפני: אני לא רוצה להזכיר שמות, מי היו היוזמות של ההליך הזה, אני לא רוצה לדבר לשון הרע.

מאי גולן: פמיניסטיות.

משה גפני: אבל אני חתמתי.

משה גפני: ודאי שצריך להוציא את זה מחוק ההסדרים, ודאי שצריך לעשות את זה בחקיקה רגילה.

משה גפני: ופתאום מתחילים לדבר בוועדת הכספים כאלה שכנראה לא מבינים במה מדובר, ומדברים בעד העלאת גיל הפרישה.

איתן גינזבורג: משפט אחרון, בבקשה.

משה גפני: זה תקציב רע, האנטי-חברתי הגדול ביותר שהיה מאז קום המדינה.

משה גפני: אני עברתי פה, נדמה לי, 29 או 30 תקציבים עברתי כאן.

משה גפני: לא היה דבר כזה, לא היה כל כך הרבה רוע שמונח.

משה גפני: היה פה חבר הכנסת שיין, שמעתי אותו ככה באוזן אחת, איך הוא אומר שתקציב זה תוכנית כלכלית.

משה גפני: איזו תוכנית כלכלית?

משה גפני: תדבר עם הנשים הללו העניות ששוטפות פה את הרצפות.

איתן גינזבורג: תודה.

משה גפני: ממה הן יחיו?

משה גפני: הן ירעבו ללחם.

משה גפני: אני מסיים.

משה גפני: נכון אני צריך לסיים?

איתן גינזבורג: כן.

משה גפני: אז אני רוצה מכאן מסר לשר האוצר, שלא כל כך נוגע לדיון הזה, אבל מדיון לדיון באותו דיון.

משה גפני: על גחונך תלך ותתחנן אלינו שנלך איתך לקואליציה – עפר תאכל כל ימי חייך.

משה גפני: פרשת השבוע.

איתן גינזבורג: וואו.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: מכובדתי השרה, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת משה גפני, לאכול חול כל ימי חייו, זה מה שהוא מתעסק איתו, מה שהוא עושה בתקופה האחרונה במיוחד ולאורך התקופה של שלוש השנים האחרונות, שהוא יצא בקמפיינים ומערכות הסתה נגד הציבור החרדי.

אורי מקלב: הוא זורה חול בעיני הציבור.

אורי מקלב: כל יום אנחנו רואים את זריית החול בעיני הציבור, כמו שהוא עשה היום בישיבת הסיעה, על זה שהוא מתנגד לכך; כמו שעושים חברים ושליחיו וחברי מפלגתו יום-יום בוועדות העירייה.

אורי מקלב: רק לפני שלשום ראינו את חברת מפלגתו שעומדת בראש ועדת דת, שמירה על שירותי הדת – אנשים אתאיסטים לגמרי, אתאיסטים לגמרי, שלא רק זה, גם באים ומכריזים בגאווה שהם אוכלים וקונים בחנויות לא כשרות שמוכרים שם בשר חזיר, כמו טיב טעם וכו', ואומרים: מפריע לנו שעל אחד המוצרים שאנחנו קונים בחנות יש איזו חותמת של כשרות.

אורי מקלב: זה מפריע להם.

אורי מקלב: מפריע.

אורי מקלב: ועוד טענות.

אורי מקלב: לא יכולים לסבול את מערכת הכשרות.

אורי מקלב: היא לא רוצה לקנות.

אורי מקלב: מי אמר לקנות?

אורי מקלב: שתגיד לבעל החנות שהיא לא תקנה ושיביאו מוצרים אחרים.

אורי מקלב: אין מוצר שלא קיים מוצר אחר כמוהו, יש תחרות, ואם יש בזה באמת שוק, שייצרו כאלה מוצרים בלי הכשרים ובלי חותמות בגלל שיש אנשים שזה מפריע להם.

אורי מקלב: ולכן מחוקקים פה חוקי כשרות שבאים ואומרים: אנחנו לא נבטל, אנחנו לא ניתן לרבנות, לא ניתן הכשרים, ורק כך וכך וכך וכך, ואנחנו נפריט ואנחנו נוריד את המחירים.

אורי מקלב: ובאופן מפגיע כל הרפורמה הזאת תהיה רפורמה שתייקר.

אורי מקלב: ובכלל, באופן כללי, מה זה רפורמה בכשרות כשאנשים לא מבינים בכשרות?

אורי מקלב: במדינת ישראל מי שרוצה ומי שדורש ומי שחשובה לו כשרות, הוא באמת רוצה כשרות.

אורי מקלב: הוא לא חייב לאכול כשר.

אורי מקלב: לא מחייבים שום חנות ושום מפעל לייצר משהו עם כשרות.

אורי מקלב: אתה יכול לייצר את כל הדברים בלי כשרות ומי שלא רוצה לא צריך, לא חייב, לא מכריחים אותו.

אורי מקלב: מצד אחד בעלי המפעלים או בעלי המסעדות או בתי המלון רוצים את הקהל הגדול ואת רוב המדינה, שרוצים כשרות, אבל הם רוצים שיסמכו על הכשרות של בעל המלון, הוא יקבע את הסטנדרטים של הכשרות.

אורי מקלב: ואם הרב, אם המשגיח, יש להם דרישות – זה לא מוצא חן בעיניהם.

אורי מקלב: אתם לא תקבעו, מה פתאום צריך ירק בלי תולעים, מה יקרה?

אורי מקלב: הסבתא שלי הייתה בודקת לאור השמש את החסה, למה צריך שהמלון – אני אבדוק את זה.

אורי מקלב: ועוד דברים בסגנון כזה.

אורי מקלב: הכשרות היא דבר שצריך בו נאמנות, בשונה אפילו ממכון כזה או מכון אחר.

אורי מקלב: טסטים, יכול להיות שאפשר להפריט את זה, לקבוע סטנדרטים ולהפריט.

אורי מקלב: מה יקרה בסוף?

אורי מקלב: אם לאותו מכון יש בודק, אפשר לפקח עליו.

אורי מקלב: בסוף התהליך יעמוד מישהו בצד, "תגיד לי איך בדקת את זה".

אורי מקלב: בכשרות זו שאלה של התהליך, זו לא רק שאלה של סוף המוצר.

אורי מקלב: היצירה של המוצר ועוד דברים בסגנון כזה – – –

איתן גינזבורג: נא לסיים.

אורי מקלב: אני מסיים.

אורי מקלב: אבל לבוא ולהאשים את הציבור שבגללנו משלמים יותר על כשרות?

אורי מקלב: מי שמשלם יותר על כשרות זה הציבור החרדי או הדתי, שדורש עוד כשרות.

אורי מקלב: מי שלא רוצה, שישתמש בכשרות רגילה, למה זה עוד כסף?

אורי מקלב: הכשרות הנוספת לא מחייבת אותך.

אורי מקלב: ומי שמשלם – אנחנו משלמים.

אורי מקלב: חנויות בגאולה, במקומות אחרים, שדורשים מהן עוד חוץ מהכשרות של הרבנות, רוצים מהן גם את הכשרות הרגילה.

אורי מקלב: אנחנו אומרים שאנחנו לא רוצים את זה.

אורי מקלב: אותן מכריחים, לא מישהו אחר.

אורי מקלב: ואני שואל את השאלה הכי פשוטה: מדוע אני צריך לשלם על הפרסומת ברוסית של אותו מוצר?

אורי מקלב: זה עולה הרבה הרבה הרבה יותר מכל מערכת הכשרות.

איתן גינזבורג: תודה.

אורי מקלב: הכשרות על מוצר אחד אולי עולה מאית האגורה, לא יותר מזה.

אורי מקלב: אולי.

איתן גינזבורג: תודה.

אורי מקלב: למה אני צריך לשלם בגלל שאותו מפעל שמייצר מפרסם פרסומת?

אורי מקלב: עולה לו הרבה הרבה יותר כסף, מי משלם על זה?

איתן גינזבורג: תודה, אדוני, יש עוד דיון.

אורי מקלב: מי שקונה.

אורי מקלב: הקונים.

אורי מקלב: למה אני צריך לשלם על זה?

אורי מקלב: למה על זה אני לא יוצא?

איתן גינזבורג: תודה רבה, אני בטוח שנמשיך לשמוע את הדברים גם בדיון הבא.

איתן גינזבורג: אדרבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבי מעוז.

איתן גינזבורג: אני בטוח שהוא ירצה, במקרה שלך.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת אבי מעוז.

איתן גינזבורג: עד שלוש דקות.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בנאום גטיסברג המפורסם שנשא הנשיא האמריקאי לינקולן במהלך מלחמת האזרחים הוא סיים את דבריו בהבעת תקווה שממשלה של העם, על ידי העם, למען העם, לא תכלה מן הארץ.

אבי מעוז: הממשלה הנוכחית היא ההפך הגמור מדבריו של לינקולן: לא עוד שלטון וממשלה עבור העם, אלא עם ומדינה משועבדים עבור השלטון והממשלה.

אבי מעוז: זה התחיל מעצם הקמתה, כאשר תוצאות הבחירות ורצון העם נרמסו בחוסר הגינות, בציניות ובנוכלות, כאילו העם הוא אספסוף שלא משנה מה הוא בוחר ושאינו ראוי שיתחשבו בדעתו.

אבי מעוז: וכך במדיניותו בחודשים האחרונים: ביחס לקורונה, כאשר הממשלה החליטה להכיל את המתים ונמנעה מצעדים משמעותיים שיכלו לבלום את הגל הנוכחי בראשיתו, ביחס להכלת הטרור וביחס לרעיון המסוכן של היכולת להכיל את הסכם הגרעין שמתגבש בין איראן לבין המעצמות.

אבי מעוז: חיי אזרחי ישראל לא שווים ולא מעניינים, העיקר האינטרס האישי.

אבי מעוז: אפילו אנשי מערכת הבריאות, שפועלים כבר למעלה משנה וחצי במסירות שאין דומה לה למען בריאותם של אזרחי ישראל, הפכו למטרה לחיציו של ראש הממשלה בנט, ועוד בעצרת האו"ם, כי האינטרס האישי מעל הכול.

אבי מעוז: מכאן אני קורא להם: חזקו ואמצו, אנשי מערכת הבריאות, אל תיראו ואל תחתו.

אבי מעוז: אבל לא רק את כבודו של הדור הנוכחי רומסת הממשלה הזאת, אלא את כבוד העם היהודי לדורותיו, את שורשיו, את המסורת שלו ואת זהותו.

אבי מעוז: העם היהודי, בעל הנאמנות המוחלטת לכשרות, לגיור, לשבת, למשפחה ולכותל המערבי, שריד בית מקדשנו – את כל אלו אתם שמים למרמס לטובת השרידות הפוליטית האישית שלכם.

אבי מעוז: את כל עברנו אתם מנסים למחוק, ועם שאין לו עבר, גם עתיד אין לו.

אבי מעוז: מה שעובר עליכם זו התופעה שנקראת דקדנס, שקיעה וניוון תרבותיים של מי שהתנתקו מזהותם היהודית והלאומית ומנסים למשוך איתם לאותו בור אפל את כל מדינת ישראל.

אבי מעוז: במדיניות הזאת אתם גורמים לדה-מורליזציה של העם, שמאבד את אמונו בדמוקרטיה וביכולתו להשפיע על החיים הציבוריים.

אבי מעוז: וממשלה שגורמת לדה-מורליזציה של העם, אין לה זכות קיום.

אבי מעוז: אני רוצה לסיים בפנייה למנהיג רע"מ מנסור עבאס.

אבי מעוז: חבר הכנסת מנסור עבאס, תראה, ראש הממשלה מתנהג כמי שהוא נרדף כל הזמן על ידי הצל של קודמו, מנסה להתחמק מההתמודדות וההשוואה שבין ממשלתו לבין ממשלת קודמו.

אבי מעוז: אז אתה לא יכול, חבר הכנסת מנסור עבאס, לבוא – והשבוע, מה אמרת?

אבי מעוז: אתה שופך מלח על הפצעים.

אבי מעוז: מנסור עבאס אמר השבוע: כל המהלכים בממשלה הם העתק-הדבק של הממשלה הקודמת.

אבי מעוז: למה לשפוך מלח על הפצעים של ראש הממשלה נפתלי בנט?

אבי מעוז: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שמחה רוטמן, בבקשה.

איתן גינזבורג: ואחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

איתן גינזבורג: בבקשה, עד שלוש דקות, אדוני.

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני.

שמחה רוטמן: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, אני אגיד כמה מילים על החוק שאנחנו מדברים עליו, אני חושב שמצער מאוד שמדברים פה על הארכה של שירות החובה אבל לא דואגים לשכר חיילי החובה.

שמחה רוטמן: הדבר הזה, בעיניי, בממשלה שאישרה פנסיות תקציביות אדירות למשרתי הקבע וכל מיני – חלקם בוודאי, אין ספק, אנשים שלא צריך לזלזל חלילה בתרומתם למדינה, אבל פה אנחנו מאריכים רטרואקטיבית, אפילו לחיילים שמשרתים כרגע בצבא, אנחנו מאריכים להם את תקופת השירות.

איתן גינזבורג: חודשיים.

שמחה רוטמן: חודשיים.

שמחה רוטמן: חודשיים זה הרבה מאוד בחיים.

שמחה רוטמן: ואפילו לא דואגים להם לשכר הולם, שכר חיילי החובה.

שמחה רוטמן: חלק מהמחויבויות של חלק מסיעות הקואליציה – אנחנו כבר התרגלנו שסיעות קואליציה לא בהכרח עומדות במחויבויות שלהן, אבל אפשר להוסיף גם את זה לרשימה.

שמחה רוטמן: זה לגבי החוק הנדון.

שמחה רוטמן: אבל אני רוצה להגיד משהו: אנחנו דואגים לביטחון המדינה, הצבא קיים לטובת ביטחון המדינה.

שמחה רוטמן: חלק משמעותי מביטחון המדינה הוא השמירה על הגבולות שלנו.

שמחה רוטמן: אני בתחילת השבוע הייתי ליד מעבר מיתר, והראיתי כיצד אל מול עיניהם הפקוחות של חיילי צבא ההגנה לישראל, השב"כ, המשטרה, עוברת שיירה של שוהים בלתי חוקיים.

שמחה רוטמן: דרך המקומות האלו עוברים גם שוהים בלתי חוקיים, גם עובדים, גם נשים, במסגרת סחר בנשים שמתנהל שם.

שמחה רוטמן: הרבה מאוד דברים עוברים דרך אותה פרצה בגדר, והכול אל מול עינינו הנדהמות – לא עושים דבר.

שמחה רוטמן: לא רק החומות הפיזיות של מדינת ישראל פרוצות, גם החומות המשפטיות והחוקיות של מדינת ישראל פרוצות.

שמחה רוטמן: פה, מעל הדוכן, לפני מספר חודשים לא רב, עמדה שרת הפנים אילת שקד ואמרה שאם יעבור חוק האזרחות, הוראת שעה, היא הגיעה לסיכום עם מפלגת רע"מ ועם מפלגת מרצ שהיא תאשר אלפי איחודי משפחות, שזה שם מכובס לזכות שיבה, אם החוק המחורר הזה יעבור.

שמחה רוטמן: בוודאי לחוק הזה אנחנו לא יכולנו להסכים, ולכן גם התנגדנו.

שמחה רוטמן: אבל החומה החוקית של מדינת ישראל פרוצה.

שמחה רוטמן: היא פרוצה בתחום המסתננים, היא פרוצה בתחום איחודי המשפחות, היא פרוצה בהרבה מאוד דרכים.

שמחה רוטמן: חוק-יסוד: ההגירה, שיעלה על הדוכן הזה השבוע, הוא חומת המגן של מדינת ישראל.

שמחה רוטמן: אני קורא לכל אדם ציוני ולאומי בקואליציה לשים בצד את השיקולים הפוליטיים.

שמחה רוטמן: אל תיתנו למנסור עבאס לנהל אתכם.

שמחה רוטמן: תבחרו בביטחונה של מדינת ישראל ובזהותה כמדינה יהודית, ולא בפוליטיקה הקטנה.

שמחה רוטמן: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת שמחה רוטמן.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת ווליד טאהא – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אופיר אקוניס, אדוני, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו – חברת הכנסת מיכל וולדיגר.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שלוש שעות, אולי קצת פחות, אחרי נאום בנט, אני אומר לכם: ראש הממשלה משקר כמו שהוא נושם.

אופיר אקוניס: ראש הממשלה נפתלי בנט, אדוני היושב-ראש, מנותק לחלוטין מן המציאות.

אופיר אקוניס: מפריח סיסמאות – די חלולות, אגב, אני חייב להגיד לך – זיכרונו בוגד בו, וזה מדאיג ביחס לאדם צעיר.

דסטה גדי יברקן: אולי מעולם לא היה לו.

אופיר אקוניס: שאלה.

אופיר אקוניס: נדהמתי לשמוע את בנט, אדוני היושב-ראש, מדבר נגד הסיוע שהממשלה בראשותנו, שהוא היה חלק ממנה, העבירה לאזרחי ישראל.

אופיר אקוניס: נפתלי בנט שוכח שהוא היה שותף מלא, אדוני היושב-ראש, לממשלות ישראל מ-2013 במגוון תפקידים: שר הכלכלה, שר החינוך, שר הביטחון; שוכח שאת הסכמי אברהם המצוינים השיגה הממשלה הקודמת בראשות בנימין נתניהו, בסיוע מרהיב, בדחיפה של הנשיא דונלד טראמפ – לא אומר מילה וחצי מילה.

אופיר אקוניס: מוציא הודעות, עולה לדוכן הכנסת, שוכח.

אופיר אקוניס: שוכח, אדוני היושב-ראש, שהוא נתן לבני גנץ, ואתמול לניצן הורוביץ, שר הבריאות שלו, אישור להיפגש עם אבו מאזן.

אופיר אקוניס: והגרוע ביותר, הוא שכח, אדוני היושב-ראש, שכח לנאום באו"ם.

אופיר אקוניס: הוא הופיע באו"ם, הופיע.

אופיר אקוניס: טס לניו יורק, חכר מטוס על חשבון אזרחי ישראל במאות אלפי שקלים, הגיע לבימת האו"ם ובחר לתקוף את ראשי מערכת הבריאות.

אופיר אקוניס: נפתלי בנט שכח שהוא וחברו הטוב, חברו החדש אביגדור ליברמן, שר האוצר, הנעלם הכי גדול בפוליטיקה הישראלית, זה שרק הוא – חבר הכנסת אבו שחאדה מבין ערבית; זה שרק הוא ידאג שאם לא תהיה נאמנות גם לא תהיה אזרחות; זה שרק הוא יעביר את הערבים באום אל-פחם לתחומי המדינה הפלסטינית.

מאי גולן: – – – ולחסל את הנייה.

אופיר אקוניס: שיחסל את הנייה תוך 48 שעות – הם שכחו, בנט וליברמן, שהבטיחו להעלות את שכר החיילים.

אופיר אקוניס: לפי הנאומים, אדוני היושב-ראש, בנט גם שכח שהוא בכלל ראש הממשלה.

אופיר אקוניס: אבל בעניין זה, אני חייב להגיד לך, טוב שכך.

אופיר אקוניס: נפתלי בנט, זה גדול עליך.

אופיר אקוניס: הציבור בישראל אומר לך: נכשלת, לך.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר אקוניס.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה, יעלה ויבוא, ואחריו – חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לפני זמן קצר עמד כאן ראש הממשלה נפתלי בנט ונשא נאום ארוך, והיה בו קטע שאני לא מבין.

ישראל אייכלר: הוא דיבר על סקופ, ואני נדרכתי כי חשבתי שזה בסדר גודל של הודעת בן-גוריון על הישגי המוסד בשנות השישים.

ישראל אייכלר: אבל הוא לא היה יכול לספר לנו מה הסקופ.

ישראל אייכלר: חשבתי שאולי הוא עומד לבשר איזושהי בשורה בקשר לרון ארד או לפחות על גילוי התעלומה היכן הוא, ולהפתעתי שום דבר לא נשמע.

ישראל אייכלר: ואני שואל, מה התועלת בלדווח שסוכני המוסד עמלים להשיג מידע על רון ארד, אבל אתה לא יכול לספר מה?

ישראל אייכלר: עד שלא נדע למה התכוון המשורר בנט לא נבין לשם מה הוא השתמש ברון ארד ובמשפחתו.

ישראל אייכלר: אנחנו ממתינים לתשובה.

ישראל אייכלר: אבל מה שמסוכן יותר בנאומו הוא החלק שבו הוא שיבח את גזרותיו הגזעניות והממוקדות של שר האוצר איווט ליברמן ב-100 הימים שחלפו מאז הקמת הממשלה.

ישראל אייכלר: אני שואל אותך, ראש הממשלה, תסתכל לאזרחי ישראל בעיניים: האם אתה באמת חושב שאיווט ליברמן הביא הישג כלשהו למדינת ישראל במלחמה נגד ילדים עניים, נגד הורים הנאלצים להשתמש בכלים חד-פעמיים ואימהות חרדיות עובדות עניות, או שמא נאלצת לשבח אותו כדי לתת לו מס שפתיים קואליציוני, כי אתה, כמו רבים אחרים, מפחד מהבריון איווט האיום?

ישראל אייכלר: זה אולי נשמע בוטה, אבל זו השפה שלו.

ישראל אייכלר: היום בצוהריים עמד ליברמן בחדר סיעת ישראל ביתנו ואמר שהוא שמע דיבורים על לצרף את ש"ס ויהדות התורה, ואומר: אם זה קורה, אנחנו לא נהיה שם.

ישראל אייכלר: זה לא שמישהו מאיתנו, בש"ס או ביהדות התורה, ממהר להיכנס לקואליציה הרעה הזאת, שרודפת כל דבר של קדושה, רודפת את השכבות החלשות ועוקרת את קדושת השבת וערכי היהדות הבסיסיים ביותר, אבל כשליברמן מאיים שהוא לא יהיה בממשלה, זו הבשורה הכי טובה לעם ישראל.

ישראל אייכלר: ומה שהכי מסוכן – כבר התרגלנו, וזה נראה נורמלי; להגיד משפטים גזעניים נגד הציבור החרדי זה בסדר.

ישראל אייכלר: שלילת זכויות של אימהות חרדיות עובדות – אני לא שומע ציוץ מכל ארגוני הנשים הפמיניסטיות.

ישראל אייכלר: אני שואל אתכם, זאת לא בריונות?

ישראל אייכלר: האם הסימון הזה של ציבור מסוים זאת לא גזענות?

ישראל אייכלר: באיזה עולם דמוקרטי זה לגיטימי להצהיר מראש, ובהכללה גמורה, כלפי אוכלוסייה מסוימת שצריך לשלוח אותה במריצות למזבלה?

ישראל אייכלר: אתמול ביקשו ממנו – או, נדמה לי, היום – בוועדת הכספים לחזור בו, ונתנו לו הזדמנות, והוא לא רצה.

ישראל אייכלר: ואלו לא האמירות הראשונות של ליברמן; כבר קדמו לכך אמירות רבות אחרות, חמורות יותר.

ישראל אייכלר: לעולם לא נשכח, ולא נסלח על האמירות האלה.

ישראל אייכלר: כולם יודעים בדיוק למי ליברמן מתכוון בגזרות על שתייה מתוקה, בגזרות על חד-פעמי ועוד.

איתן גינזבורג: תודה.

ישראל אייכלר: אני מסיים, אדוני היושב-ראש.

ישראל אייכלר: אם ראש הממשלה רואה את עצמו כדמות ממלכתית, נפתלי בנט צריך לפטר את שר האוצר שלו עד שהוא יבוא ויתנצל על הדברים שלו.

ישראל אייכלר: כנראה שלבנט אין את האומץ, לכן הוא מוותר לו ומאפשר לו להשמיע הערות אנטישמיות ללא כל תגובה.

ישראל אייכלר: ואם לא די בכך, עוד משבח אותו על הישגיו.

ישראל אייכלר: בושה לך, בנט, שאתה משבח דברי גזענות כאלה.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

דסטה גדי יברקן: – – –

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת ישראל אייכלר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בבקשה.

איתן גינזבורג: ואחריו – חבר הכנסת אריה מכלוף דרעי.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות.

סמי אבו שחאדה: תודה, אדוני היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: חברות וחברי הכנסת, אני רוצה לדבר על הפשיעה המאורגנת בחברה הערבית ועל הרעיונות המאוד-בעייתיים שאנחנו שומעים לאחרונה, שהמשטרה לא יכולה להתמודד עם הפשע המאורגן בחברה הערבית ושצריך להכניס לשם את השב"כ, ואנחנו שומעים לאחרונה שגם את הצבא.

סמי אבו שחאדה: אנחנו שומעים בדרך כלל את מספר הקורבנות, מספר הנרצחים.

סמי אבו שחאדה: כמעט 1,500 אזרחים נרצחו בשני העשורים האחרונים, אדוני היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: אבל העניין הוא, לצערי הרב, הרבה יותר חמור.

סמי אבו שחאדה: יש גם מספר גדול יותר של אנשים שנפצעו, ויש גם מספר הרבה יותר גדול של אנשים שמשלמים פרוטקשן לפשע המאורגן, ויש גם מעורבות של הפשע המאורגן בחברה הערבית בפוליטיקה המקומית, ויש גם המון דברים אחרים.

סמי אבו שחאדה: התמונה הרבה יותר קשה, לצערי הרב, מהמספר העצום של הקורבנות שנרצחו, בעיקר בגלל הפשע המאורגן.

סמי אבו שחאדה: ואז באה המדינה, לאחר שני עשורים שאנחנו כל הזמן מדברים על העניין הזה, כל הזמן מתריעים – באה המשטרה, שהובילה אותנו עד לכאן.

סמי אבו שחאדה: הרי מישהו היה אחראי לכך שהפשיעה המאורגנת בחברה הערבית גדלה כל כך, מישהו לא עשה את תפקידו, מישהו הפקיר את החברה הערבית לאנשי הפשע המאורגן.

סמי אבו שחאדה: ואז אומרים לנו: טוב, תנו לאותם אנשים לנסות לעשות את אותה עבודה ואולי יהיו תוצאות אחרות.

סמי אבו שחאדה: אם המדינה מודה שהמשטרה הובילה אותנו לקטסטרופה הזו, מי שילם בתפקידו מהמשטרה?

סמי אבו שחאדה: מי שילם בתפקידו, מכל הבכירים של המשטרה שהובילו את החברה הערבית לאסון שבו היא נמצאת עם הפשיעה המאורגנת?

סמי אבו שחאדה: ברור שאף אחד.

סמי אבו שחאדה: לא רק שאף אחד לא שילם בתפקידו, אלה אנשים שקודמו בתוך המערכת.

סמי אבו שחאדה: אלה אנשים שחלקם הפכו להיות פוליטיקאים, חלקם מנהיגים במקומות שונים וחלקם קודמו בתוך המערכת.

סמי אבו שחאדה: אדוני, משטרת ישראל יודעת היטב איך לטפל בפשיעה המאורגנת.

סמי אבו שחאדה: היא עשתה את זה לפני שני עשורים עם הרבה פחות משאבים, הרבה פחות כוח אדם והרבה פחות ידע.

סמי אבו שחאדה: רק שאז הפשיעה המאורגנת התרכזה בחברה היהודית.

סמי אבו שחאדה: ברגע שהקורבנות במדינת היהודים היו יהודים, המשטרה התנהגה בצורה שונה.

סמי אבו שחאדה: אין יותר גזענות מזה.

סמי אבו שחאדה: ברגע שהמערכת שאמורה לספק ביטחון לבני אדם חושבת שיש בני אדם ששווים יותר ובני אדם ששווים פחות – –

איתן גינזבורג: נא לסיים.

סמי אבו שחאדה: – – לזה קוראים אפרטהייד, אדוני היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: תודה לך.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת גדי יברקן, בבקשה.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת.

דסטה גדי יברקן: אני מאחל לכולנו שיהיה לנו מושב פורה, שנוכל לייצג את העם מן האופוזיציה וגם מהקואליציה.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, היום חזרתי מחו"ל, מאתיופיה, המדינה שבה נולדתי.

דסטה גדי יברקן: הייתי שם שבועיים.

דסטה גדי יברקן: לפני שהגעתי לכאן עשיתי סיור במוזיאון הלאומי באתיופיה, מדינה שקיימת מעל 3,500 שנה.

דסטה גדי יברקן: זו המדינה, אחרי ירושלים, שקיבלה את דת ישראל, באתיופיה.

דסטה גדי יברקן: כשבאתי למוזיאון, ראיתי במוזיאון את כל תולדות ישראל, איך מדינת אתיופיה קמה, ואת התרבות היהודית של ישראל וההשפעה של היהודים, שנמצאת באתיופיה עד היום, וכל כך התגאיתי.

דסטה גדי יברקן: למה אני מספר את זה, אדוני?

דסטה גדי יברקן: כי ברגע שהגעתי הביתה, אחרי שעשיתי את בדיקת הקורונה, חיכיתי בבית.

דסטה גדי יברקן: אני פותח חדשות, בדרך כלל אין לנו זמן, ואני גם משתדל לא לראות חדשות, אני מקבל חדשות מזוהמות ומוטות-סיקור בתוך הפוליטיקה הישראלית, לצערנו.

דסטה גדי יברקן: אבל אני יושב ורואה בחדשות ידיעה שאיש עסקים ישראלי ניצל מחיסול במדינה אירופית, ומשרד ראש הממשלה מבהיר שאלה היו איראנים שניסו לפגוע בדמויות ישראליות, ולא דווקא, חלילה, מדובר באירוע פלילי של אותו איש עסקים.

דסטה גדי יברקן: אני יושב בבית ולא מבין.

דסטה גדי יברקן: איך ראש ממשלה מוציא הודעה כזאת?

דסטה גדי יברקן: מה, הוא דובר של אנשי עסקים ישראלים?

דסטה גדי יברקן: אני לא מבין מה קרה לו.

דסטה גדי יברקן: באמת לא הבנתי.

דסטה גדי יברקן: אז אני שומע את ניר דבורי בערוץ 12 אומר שתמוה בעיניו שראש הממשלה מוציא הודעה לתקשורת, כי איש העסקים הזה לחץ על ראש הממשלה להוציא הודעה לתקשורת שחלילה הוא לא יהיה חשוד באירוע פלילי, שזה לא יפגע לו בעסקים.

דסטה גדי יברקן: אני אומר לעצמי, רגע, עד עכשיו אני רגיל שחברי כנסת שנכנסו בחוק הנורבגי לוחצים על ראש הממשלה והוא נכנע; אנחנו רגילים שמנסור עבאס אפילו לא מרים טלפון, הוא מגיע לכאן, מרים את האצבע, חוק הקנביס לא עולה והוא נכנע.

דסטה גדי יברקן: אני לא מבין.

דסטה גדי יברקן: איך ראש ממשלת ישראל, האיש שיושב בלילה על הטלפון האדום, נכנע לכל שיחת טלפון של אנשי עסקים, ואירוע לאומני ביטחוני שהיה חסוי – הוא חושף את זה בפני הציבור?

דסטה גדי יברקן: אני אומר לעצמי, לא יכול להיות.

דסטה גדי יברקן: ואז ניר דבורי בעצמו לא מבין.

דסטה גדי יברקן: אני מגיע לכנסת, לא הספקתי לשמוע את נאום ראש הממשלה – –

איתן גינזבורג: נא לסיים.

דסטה גדי יברקן: – – וראש הממשלה אומר מעל הדוכן, שהמוסד עושה פעולות להביא את רון ארד.

דסטה גדי יברקן: יש לי בשורה בשבילך: המוסד עובד 24 שעות כדי להביא את רון ארד.

דסטה גדי יברקן: איך זה ידיעה?

דסטה גדי יברקן: אז אני מבין שנאום ראש הממשלה הוא ריק.

דסטה גדי יברקן: הוא היה חייב להכניס לתקשורת את עצמו בחשיפת סודות מדינה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: אני בטוח שהמשך הסיפור יבוא בנאום הבא שלך, שכבר מופיע כאן ברשימה.

דסטה גדי יברקן: משפט אחרון, אדוני, עד שהדובר הבא עולה.

דסטה גדי יברקן: אז אני מבין שכל מי שלוחץ מקבל.

דסטה גדי יברקן: קומץ של שרים אפילו לא ביקשו – הלכו לאבו מאזן, נפגשו איתו.

דסטה גדי יברקן: אבו מאזן רואה את האנשים האלה ואומר, ואללה, אני לא צריך להקים צבא, אני רואה את הפראיירים האלה, הם ייתנו לי את המדינה לבד.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת גדי יברקן.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יואב גלנט, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת יריב לוין.

יואב גלנט: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מדבר כאן לבקשתו של חבר הכנסת דודי אמסלם, זאת זכות עבורי.

יואב גלנט: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני יודע שאנחנו דנים בהצעת חוק שירות הביטחון, ואני חושב שבמקרה הזה אנחנו עושים את הדבר הנכון ואני רוצה להסביר.

יואב גלנט: לפני כחמש שנים, בהעברת התקציב של 2016-2015 התקבלה החלטה שגויה.

יואב גלנט: ההחלטה הייתה לקצר את השירות ל-32 חודשים וליצור גם את האופציה לקצר אותו ל-30 חודשים.

יואב גלנט: הייתי השר היחיד שהתנגד לעניין הזה בקבינט המדיני-ביטחוני, שהתקיים תוך כדי הדיון בתקציב המדינה.

יואב גלנט: לאחר מכן הייתי השר היחיד שהצביע כנגד הדבר הזה בהיותי חבר הממשלה, ולבסוף גם הצבעתי נגד זה במליאה בכנסת.

יואב גלנט: הסיבה פשוטה, אני רוצה שהדבר הזה יהיה ברור: כאשר חיילים בצה"ל משרתים 36 חודשים, בממוצע יש להם 24 חודשים, שנתיים שהן שנתיים אפקטיביות.

יואב גלנט: כלומר, שנה אחת בממוצע הולכת להכשרות ועוד שנתיים לשירות מועיל.

יואב גלנט: כאשר אתה מוריד את זה ל-30 חודשים, קרי מוריד חצי שנה, המשמעות של העניין הזה היא שלמעשה אתה מקצר ברבע את השירות האפקטיבי, ואם אתה מוציא את בה"די החינוך וההדרכה של צה"ל, המשמעות של העניין היא שאתה משית סדר גודל של קיצוץ של 25% על הסד"כ האפקטיבי של צה"ל.

יואב גלנט: כלומר, במקום ארבעה גדודי שריון – שלושה, במקום ארבע חטיבות – שלוש.

יואב גלנט: אגב, מי שהביא את זה בשם צבא ההגנה לישראל אז, משרת היום כחבר כנסת מטעם הקואליציה וכסגן שר, אז הוא היה סגן רמטכ"ל.

יואב גלנט: לכן התנגדתי אז למה שאמר הרמטכ"ל ולמה שאמר סגנו ולמה שאמר שר הביטחון ולמה שאמר שר האוצר דאז, לא שר האוצר של היום.

יואב גלנט: חשבתי שזו החלטה שגויה, חשבתי ואני חושב עדיין שזה מחיר כבד, כי מי שלא יודע, במדינת ישראל יש כמה דברים שאי-אפשר להביא מחוץ לארץ: אדמה, חיילים שישרתו בצה"ל ועוד כל מיני דברים.

יואב גלנט: לכן המשחק הזה היה משחק שאסור היה לעשות אותו, אסור היה לפגוע בסד"כ הזה.

יואב גלנט: צה"ל דאז לא התנגד כמו שצריך.

יואב גלנט: מערכת הביטחון, על מנת לקבל תקציב נוסף, עשתה עסקה מאוד מאוד לא חכמה עם האוצר.

יואב גלנט: אני שמח שלפחות את החודשיים לא מורידים עכשיו, ואני קורא לממשלה להחזיר את השירות ל-36 חודשים.

יואב גלנט: זה מה שצריך.

יואב גלנט: לא פחות.

אורלי לוי אבקסיס: וגם להעלות את השכר.

יואב גלנט: בהזדמנות זו, כפי שאומרת חברתי חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, אני מציע גם שחיילי צה"ל יקבלו תגמול הוגן, כפי שהציע השר לשעבר אלי כהן, ואנחנו נתחיל לשלם להם – לא את מה שמגיע להם, כי מה שמגיע להם זה הרבה יותר, אבל לפחות כמו שעשתה ממשלת הליכוד בתקופות עברו, שהעלתה ב-50% את השכר.

יואב גלנט: בואו נעלה אותו עוד פעם ב-50% או ב-100%, וגם זה מעט, כי מי כמונו יודע שאין מחיר עבור סיכון נפשך במעבר הגדר, בכניסה לשדה מוקשים, בירי על מחבלים או בכל דבר אחר.

יואב גלנט: לכן אני שמח שאנחנו מביאים לזה שבלמנו.

יואב גלנט: אני מציע לכולנו לחשוב על איך מחזירים את השירות בצורה משותפת, בהחלטת קואליציה-אופוזיציה, ל-36 חודשים, תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יריב לוין, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו – חברת הכנסת קרן ברק.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, חבר הכנסת שיין, חבר הכנסת שיין, שעומד עם הגב אליי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יוסי שיין.

יוסף טייב: סליחה.

יריב לוין: חבר מפלגתו של שר האוצר אביגדור ליברמן מישראל ביתנו.

יוסף טייב: לכבוד הוא לי.

יריב לוין: איך אתם לא מתביישים?

יריב לוין: תגיד לי, איך אתם לא מתביישים?

יריב לוין: אתם הבטחתם, סיפרתם לחיילי החובה שאתם תדאגו לחיילי צה"ל.

יריב לוין: תדאגו לשכרם, תדאגו לתנאיהם, תדאגו לשירותם.

יריב לוין: ומה אתם עושים?

יריב לוין: מביאים לכאן חוק שערורייתי שבא וקובע שקיצור השירות, שכבר אושר ונחקק, יבוטל.

יריב לוין: לא רק שהוא יבוטל, אלא לחיילים שמשרתים עכשיו ושהתגייסו כאשר החוק היה בתוקף, אתם באים ואומרים: אנחנו נאריך לכם עכשיו את השירות.

יריב לוין: למה?

יריב לוין: ככה.

יריב לוין: סתם כך, בלי שום הסבר, בלי שום נימוק, בלי שום סיבה.

יריב לוין: הרי לא השתנה שום דבר מאז שהחוק ההוא נחקק לעכשיו.

יריב לוין: אבל שיא השיאים ושיא החוצפה – אתם מביאים תקציב מדינה שבו יש 53 מיליארד שקל כדי להחזיק את התנועה האסלאמית בקואליציה, ולא מצאתם שקל אחד כדי לתת לאותם חיילי חובה, לאותם חיילי חובה שביד השנייה אתם עכשיו מאריכים להם את השירות?

יריב לוין: מאיפה החוצפה הזו?

יריב לוין: מפלגה שנאמה פה במשך שנים שהיא תדאג לחיילי צה"ל, שהיא תדאג לאלה שמשרתים ולא משתמטים, שהיא תדאג כביכול לאלה שנושאים בנטל – איפה אתם, חבר הכנסת שיין?

יריב לוין: נותנים לתנועה האסלאמית.

יריב לוין: מה, הם נושאים בנטל?

יריב לוין: הם משרתים?

יוסף טייב: אמר לך שר האוצר.

יריב לוין: תתביישו לכם.

יוסף טייב: אמר לך שר האוצר.

יריב לוין: תתביישו.

יריב לוין: אני לא מאמין למילה אחת שלו.

יריב לוין: הוא מביא תקציב, שייתן כסף לחיילים.

יריב לוין: חיילי צה"ל ימשיכו לקבל 1,700 או 1,800 שקל או 2,000 שקל בסוף השירות ללוחמים.

יריב לוין: חרפה, בושה וחרפה.

יריב לוין: חיילים אחרים מקבלים עוד הרבה פחות.

יריב לוין: אבל התנועה האסלאמית – 53 מיליארד שקל.

יריב לוין: לזה יש לכם כסף.

יוסף טייב: אתם העליתם את השכר לחיילים?

יריב לוין: איזה צבועים.

יריב לוין: תתביישו לכם.

יוסף טייב: אמרו לכם, אמרו לכם – – –

יריב לוין: אנחנו באמת העלינו, חבר הכנסת שיין.

יוסף טייב: לא.

יוסף טייב: אמרתי לך, בתקציב 2023 כתוב.

יריב לוין: אני אזכיר לך שאנחנו העלינו את שכר החיילים ב-50%.

יוסף טייב: אתה קראת את התקציב?

יוסף טייב: אתה קראת את התקציב?

יריב לוין: ולא רק שהעלינו ב-50%, אלא גם אמרנו שבתקציב הקרוב נעלה עוד יותר.

יוסף טייב: יריב, אתה לא קראת.

יריב לוין: ואז בא שר האוצר שלך, שהבטיח שהוא ידאג לחיילים, ועשה הפוך.

יריב לוין: ממשלת בושה וחרפה.

יריב לוין: לשלוח את חיילי צה"ל לשירות ארוך יותר על חשבון היכולת שלהם להתחיל ללמוד, לצאת לשוק העבודה, וביד השנייה לקחת את הכסף שמגיע להם ולתת אותו למטרות תחזוקה פוליטית לתנועה האסלאמית.

יוסף טייב: חבר הכנסת – – –

יריב לוין: בושה וחרפה.

יריב לוין: אביגדור ליברמן וישראל ביתנו, הפקרתם את חיילי צה"ל, שיקרתם אותם, רימיתם אותם.

יריב לוין: תתביישו.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יריב לוין, שגם עמד בדיוק בזמן שהוקצה לו.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת קרן ברק – אינה נוכחת; חברת הכנסת קטי שטרית – אינה נוכחת; חבר הכנסת פטין מולא – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ישראל כץ, בבקשה.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לפני שעה קלה עמד כאן ראש הממשלה נפתלי בנט ושיקר במצח נחושה.

ישראל כץ: הוא פונה לשר האוצר, שלא נכח כאן, ומשבח אותו על זה שהוא ביטל את החל"ת והוריד את האבטלה.

ישראל כץ: והינה, האמת היא שהאבטלה ירדה קצת בסוף יולי.

ישראל כץ: ובכל המדידות האחרונות האבטלה עולה.

ישראל כץ: לא רק שביטלו את מקור לחמם של בני 67 פלוס, שאנחנו הנהגנו – נתנו להם מענק הסתגלות 4,000 שקלים בחודש שיוכלו להתקיים – וזרקו אותם לרחוב בלי תרופות, בלי אוכל; פשוט פוגעים בעשרות אלפי משפחות וזורקים אותן לרחוב – משפחות ואנשים שאין להם עוד דרך לחזור לעבודה.

ישראל כץ: אני הכנתי מענק, תמריץ למעסיקים שיקלטו מובטלים ותיקים.

ישראל כץ: הדבר הראשון שהממשלה הזאת עשתה הוא לבטל את התמריץ הזה.

ישראל כץ: ולכן גם אין הכשרה מקצועית, ובעצם זורקים המוני אנשים לרחוב.

ישראל כץ: והדבר היותר-חמור הוא שעומד כאן ראש הממשלה ותוקף אותי כשר האוצר הקודם על זה שנתנו כסף לאזרחים ולאנשים.

ישראל כץ: כן, אני גאה בזה שנתתי למובטלים, שנתתי לעצמאים, שנתתי לאנשי העסקים, לנכים, למקבלי מס הכנסה שלילי, שעזרנו לעם לעבור את התקופה הקשה עד שהגיעו החיסונים ועד שנפתחו הכלכלה והמשק ואנשים חזרו לעבודה.

ישראל כץ: עומד כאן ראש הממשלה ותוקף את העובדה שנתנו 160 מיליארד, גם למי שהזכרתי וגם למשרדי הממשלה.

ישראל כץ: משרד הבריאות קיבל תוספת של למעלה מ-20 מיליארד שקלים; משרד החינוך קיבל תוספת של 4.2 מיליארד שקלים; גם משרד הרווחה וכל המשרדים קיבלו תוספות.

ישראל כץ: וגם השקענו בתשתיות מיוחדות מעל 5 מיליארד שקלים.

ישראל כץ: ראש ממשלה מכהן לא יודע את העובדות ותוקף את העובדה שממשלה עמדה בחזית ועזרה לאזרחים ולעסקים ולכולם.

ישראל כץ: אותו ראש ממשלה נוהג באופן לא פחות חמור מול האלימות במגזר הערבי, שחלק ממנה לאומנית ואסלאמיסטית וחלק ממנה עבריינית.

ישראל כץ: הוא מבטל ביקור באום אל-פחם כי תוקפים אותו – אחמד טיבי בציוץ אחד, שזה יום השהידים, ורע"מ טוענת שזה בגללה, לכבוד השהידים.

ישראל כץ: הם רבים מי הוריד את בנט על הברכיים ומשכיבים את ההרתעה הישראלית על הרצפה.

ישראל כץ: והדבר האחרון שהיה בכפר קאסם, אדוני היושב-ראש, כאשר שוטרים באים למלא את תפקידם – שוטרים – ומותקפים באכזריות על ידי מיליציה של התנועה האסלאמית בכפר קאסם – איך יש שם מיליציה?

ישראל כץ: איך היא חמושה בחלקה?

ישראל כץ: איך הם מעיזים לתקוף שוטרים.

ישראל כץ: וחצי יום לא דיברו על זה.

ישראל כץ: השוטרים חסרי אונים, כי הם יודעים גם כן שלא נותנים להם לפעול משום שהממשלה הזאת תלויה ברע"מ, תלויה במועצת השורא, תלויה במנסור עבאס, והם לא יכולים להגן ולכפות את החוק.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, אם זה היה קורה בניו יורק או בכל מקום אחר – שוטרים נסוגים, מותקפים באכזריות?

איתן גינזבורג: משפט האחרון.

ישראל כץ: החוק והסדר צריכים להיות עיוורי צבעים.

ישראל כץ: הם צריכים להיאכף בכל מקום.

ישראל כץ: צריכה להיות כאן מדינת חוק, ובאותו לילה היו צריכים כוחות מיוחדים של המשטרה – אדוני היושב-ראש, פעם היית ביניהם – לפשוט על הכפר הזה, לבער שם את מוקדי האלימות והטרור ואת כל מה שקורה.

איתן גינזבורג: תודה.

ישראל כץ: אנחנו נמצאים בפני פצצה מתקתקת שמלובה בגלל התלות בעבאס ובתנועה האסלאמית, וחייבים לשים לדבר הזה סוף.

ישראל כץ: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת ישראל כץ.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אלי כהן – אינו נוכח; חברת הכנסת מירב בן ארי – אינה נוכחת; חברת הכנסת גילה גמליאל – אינה נוכחת.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, בבקשה, גברתי, ואחריה – חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, תראה, היום אמור להיות יום כזה חגיגי.

אורלי לוי אבקסיס: זה בכל זאת מושב חדש, פרחים, צילום פרחים מהמם, זה אחד הדברים שאני הכי אוהבת, וגם נאומים של נושאי המשרה הבכירים במדינה שלנו, בין אם זה הנשיא, יושב-ראש הקואליציה – ראש הממשלה, כמובן – וראש האופוזיציה.

אורלי לוי אבקסיס: מן הסתם כל אחד רוצה להביא את הסגנון שלו, את השוני שלו.

אורלי לוי אבקסיס: ואני ישבתי והקשבתי לנאום של ראש הממשלה בנט.

אורלי לוי אבקסיס: ואני מבינה את הרצון שלו לייחד, לבדל או להגיד כמה הוא שונה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל בן אדם עם היגיון בראשו ושכל בריא לא יכול שלא לשים לב להזיה, לחוסר ההבנה הלוגית בדברים שאמר פה ראש הממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: בנט ציין ואמר: אנחנו בסך הכול שלושה חודשים בממשלה החדשה הזו – שלושה, שלושה וחצי חודשים.

אורלי לוי אבקסיס: הוא תקף את הממשלה הקודמת, בין אם זה על היעדר תקציב או בין אם זה על האבק שהוא מצא במשרדים או בין אם זה על כל ההתנהלות הכלכלית הלא-בסדר של הממשלה הקודמת ושל שר האוצר הקודם ישראל כץ, שיושב פה לידנו.

אורלי לוי אבקסיס: ובאותה מידה, תוך כדי, אפילו לא החליף נשימה, הוא ציין את ההישגים המדהימים של הממשלה החדשה של שלושת החודשים.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, תראה, או שהוא תמים או שהוא חושב שהציבור מטומטם או שהוא חושב שהציבור כל כך תמים שלא יבדוק או שלא יבין שבתוך שלושה חודשים לא יכולים להביא את ההישגים האלו.

אורלי לוי אבקסיס: ולמה אני אומרת את זה?

אורלי לוי אבקסיס: כי אם אתם טוענים – וכשאני אומרת "אתם טוענים", אתה חלק מהקואליציה – שהממשלה הקודמת לא עשתה כלום ואין תקציב, אז תגידו לי, בתוך שלושה חודשים איך הצלחתם לעבוד, אם אין כסף?

אורלי לוי אבקסיס: הרי התקציב עוד לא עבר, התקציב שלכם, אז איך אתם מנפנפים בהישגים הגדולים שלכם בכלכלה – –

ישראל כץ: שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: – – באבטלה – –

ישראל כץ: שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: – – במשק?

ישראל כץ: שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: נכון, זה התקציב או ההתאמות התקציביות ששר האוצר לשעבר ושהממשלה שלנו עשו.

אורלי לוי אבקסיס: הפכתם להיות ממשלת גונבי הקרדיטים.

אורלי לוי אבקסיס: תקשיב לי, בעיתונות, כשעיתונאי גונב קרדיט לעיתונאי אחר, כשהוא לוקח סיפור של מישהו אחר, שוחטים אותו.

אורלי לוי אבקסיס: שוחטים אותו מעל כל במה אפשרית.

אורלי לוי אבקסיס: העיתונאים היום שותקים.

ישראל כץ: קוראים לזה קוקייה.

אורלי לוי אבקסיס: קוקייה שמטילה את הביצים בקינים של אחרים, ואחרים דוגרים עליהם.

אורלי לוי אבקסיס: לכן יש פה אנומליה אחת מאוד גדולה.

אורלי לוי אבקסיס: אם לא העברתם תקציב, לא יכולתם להוציא לפועל תוכניות; ואם לא היה תקציב, ואתם זועקים שהמדינה הייתה משותקת, אז איך הבאתם הישגים?

אורלי לוי אבקסיס: כשאתם מדברים על ההישגים של השלום, זה שלום שהממשלה הקודמת עשתה.

אורלי לוי אבקסיס: כשאתם מדברים על ההישגים הכלכליים, אלה הישגים שאתם מתהדרים בהם, מהממשלה הקודמת.

איתן גינזבורג: משפט אחרון.

אורלי לוי אבקסיס: אני ראיתי את שרת התחבורה מדברת על המתנה לחג – זה עוד התחיל מישראל כץ – על כך שעד גיל 70 לא יצטרכו לחדש כל פעם רישיונות.

אורלי לוי אבקסיס: אבל היי, זאת מתנה של שרה.

אורלי לוי אבקסיס: ראיתי אותה מדברת על התחנה המרכזית בעפולה.

אורלי לוי אבקסיס: אתם יודעים כמה זמן לוקח לתכנן תחנה חדשה ולהקים אותה?

אורלי לוי אבקסיס: אבל הם גוזרים את הסרט, זו מתנה של שרת התחבורה.

איתן גינזבורג: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: באותה מידה השבוע שמעתי אותה מדברת על הטיסות ממצרים לישראל כאילו זו עבודה שלה, כאשר מתברר שבמרץ 2021 אנחנו, בממשלה שלנו, העברנו את ההחלטה.

איתן גינזבורג: חשבתי – תהיתי מתי תביני שגם אני הייתי איתך בממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

איתן גינזבורג: שלכם זה שלכם, אבל – – –

אורלי לוי אבקסיס: לא, איתן, אמרתי שאתה חלק מהקואליציה הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שההישגים שמתהדרים בהם אלה הישגים שאתה שותף להם בממשלה הקודמת, ולא בזו, כי עדיין אין תקציב.

אורלי לוי אבקסיס: אמרתם שהמדינה לא עבדה בלי תקציב.

דוד אמסלם: מה זה משנה, בנט בכל מקרה משקר.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו משפט אחרון.

איתן גינזבורג: משפט אחרון, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר לך שבהודעה של ראש הממשלה בנט, ההודעה הדרמטית על הפעולות של המוסד, נדרכתי כולי.

אורלי לוי אבקסיס: כי ראש ממשלה שמשתף בנושאים ביטחוניים כאלה, בנושאים שהם ממש מתחת לרדאר, מתוך שלום החיילים שלנו, כוחות הביטחון וכדומה – אני אסיים את הנקודה כי היא מאוד מאוד חשובה – – –

איתן גינזבורג: כן, כי יש רבים שגם יבקשו זמן כמוך.

אורלי לוי אבקסיס: אני ממש מבקשת.

איתן גינזבורג: אני זוכר שכשאת היית יושבת-ראש המליאה עמדת – – –

אורלי לוי אבקסיס: ונתתי.

אורלי לוי אבקסיס: באמצע הטיעון נתתי.

איתן גינזבורג: אנחנו נמצאים פה עד אמצע הלילה היום.

אורלי לוי אבקסיס: אני אסיים את הטיעון שלי ואני אוותר בחוק הבא על הדיבור, בסדר?

אורלי לוי אבקסיס: אני רק אסיים.

אורלי לוי אבקסיס: תן לי לעטוף את זה בשלושה משפטים ואני מסיימת.

איתן גינזבורג: אמרת "משפט", הפכו לשלושה?

אורלי לוי אבקסיס: אז במה משתף אותנו ראש הממשלה?

אורלי לוי אבקסיס: נדמה כאילו הוא לא היה חלק מהמדינה הזו ורק עכשיו הוא התעורר.

אורלי לוי אבקסיס: האם הוא לא ידע שמאז קום המדינה שירותי הביטחון החשאיים שלנו עובדים כל הזמן?

אורלי לוי אבקסיס: האם הוא לא מכיר את העבודה על נעדרי סולטאן יעקוב?

אורלי לוי אבקסיס: האם הוא לא מכיר את העבודה על השרידים של אלי כהן?

אורלי לוי אבקסיס: האם הוא לא מכיר את העבודה על כל אותם נעדרים, שהיום הוא בא ומספר לנו, אם אין פואנטה ואין חדשות?

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כציבור ואנחנו נבחרי הציבור עומדים עם סימן שאלה גדול.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה מניפולציה רגשית שהיא בושה לראש הממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: בעיקר אם אנחנו שומעים היום כתבים מדיניים ביטחוניים שמדברים על כך שאותה פעולה שהתהדר בה ראש הממשלה נחלה כישלון.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: עצוב.

אורלי לוי אבקסיס: ולדעתי הייתה פה לא רק סחטנות רגשית – הייתה פה מניפולציה כדי להעביר את הדיון מההישגים של הממשלה הקודמת שהממשלה הזאת מתהדרת בה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

מאי גולן: שהזיכרון שלך לא יהיה קצר.

איתן גינזבורג: לא, לא, אני עומד על זמנים.

איתן גינזבורג: אני עומד על זמנים, גברתי.

מאי גולן: אני דורשת את אותו פרגון.

מאי גולן: אומנם פרגון אי-אפשר לדרוש, אבל אני עדיין דורשת.

איתן גינזבורג: בדיוק.

מאי גולן: טוב שאתה מודה.

איתן גינזבורג: פרגון מקבלים, לא דורשים.

מאי גולן: אבל אמרת שאתה לפי התקנון, תחליט.

איתן גינזבורג: אני עובד על פי התקנון.

מאי גולן: הבנתי.

מאי גולן: יושב-ראש ישיבה לשעבר, גם אורלי הייתה יושבת-ראש לשעבר.

מאי גולן: אנחנו, מי אנחנו?

איתן גינזבורג: משתדלים לעמוד בזמנים, כי יש לנו סדר-יום עמוס וארוך.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, מכובדי יושב-ראש הכנסת, שמכבד את המליאה בנוכחותו.

איתן גינזבורג: את הדיון.

בצלאל סמוטריץ': אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אני באמת לא מצליח להבין.

בצלאל סמוטריץ': נניח שיש צורך אמיתי לבטל את קיצור שירות החובה של לוחמי צה"ל, איך אתם עושים את זה בלי להביא במקביל את המינימום המתחייב והמתבקש שהתחייבתם לו, להעלות את שכר חיילי החובה?

בצלאל סמוטריץ': מעלים, מאריכים את השירות ל-32 חודש רטרואקטיבית, גם למי שהתגייסו וידעו שהם אמורים לשרת שירות מקוצר יותר, ולא מדובר על הרבה כסף.

בצלאל סמוטריץ': מצאתם כסף לפנסיות של אנשי הקבע, ומצאתם כסף לרפד ולשמן את התנועה האסלאמית בכל כך הרבה וקטורים.

בצלאל סמוטריץ': סבתא בישלה דייסה, נתנה לזה, נתנה לזה ונתנה לזה, ורק ללוחמי צה"ל – שעכשיו ישרתו יותר ויצאו לחיים בגיל מאוחר יותר וילכו לרכוש תואר והשכלה מאוחר יותר ויתפרנסו מאוחר יותר – לא מצאנו כמה גרושים כדי שיוכלו להביא שכר מכובד.

בצלאל סמוטריץ': זה אפילו לא שכר, זה דמי קיום.

איתן גינזבורג: נכון, יש להקפיד על זה.

בצלאל סמוטריץ': אני באמת לא מצליח להבין.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, רע"מ תצביע בעד החוק הזה?

בצלאל סמוטריץ': השותפים שלכם בתנועה האסלאמית יתייצבו כאן ויצביעו בעד הארכת שירות חובה?

בצלאל סמוטריץ': אתם קואליציה, אתם הבאתם חוק.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, רע"מ תצביע בעד החוק הזה, או ששוב נחשפת ערוותה של הקואליציה הזו שנשענת על תומכי טרור אנטי-ציוניים, שבורחת ממליאת הכנסת של המדינה היהודית כל אימת שיש חוק שקשור במשהו לצבא ההגנה לישראל?

בצלאל סמוטריץ': צבא ההגנה לישראל הקדוש, היקר, החשוב.

בצלאל סמוטריץ': סמל הריבונות ששומר על ביטחוננו בסייעתא דשמיא גדולה, "וזכרת את ה' אלהיך כי הוא הנתן לך כח לעשות חיל" – אלה השותפים שלכם?

בצלאל סמוטריץ': אז 53 מיליארד לתת להם יש לכם, אבל כמה גרושים ללוחמים שלנו שאתם מאריכים להם את השירות אין לכם.

בצלאל סמוטריץ': זה מביא אותי, כמובן – ונדבר על זה בחודש הקרוב בהרבה במות כאן בבניין הזה, על סדרי העדיפויות המעוותים לחלוטין שמשקף התקציב הזה.

בצלאל סמוטריץ': בסוף תקציב משקף ערכים, סולם עדיפויות ערכי של חברה.

בצלאל סמוטריץ': יש תמיד שמיכה קצרה, אף פעם אין כסף לכול, וצריך להחליט מה יותר חשוב ממה, איפה שמים את הכסף של כולנו.

בצלאל סמוטריץ': ובתקציב הזה אתם שמים כל כך הרבה כסף במקומות מזיקים, הרסניים ומסוכנים, כמו השלמונים שבהם אתם מרפדים את התנועה האסלאמית, שתתחזק בחברה הערבית בדיוק כפי שחמאס עשה בעזה בראשית שנות השבעים, שהתחזק בפעילות אזרחית כביכול, אבל זה לא אזרחים, כי אם זה היה אזרחי אז הם היו מתייצבים ומצביעים גם על החוק הזה היום, אבל הם לרגע לא גנזו את המאבק ואת ההתנגדות, את השלילה שלהם את הלגיטימציה של ישראל כמדינה יהודית; ובחלק – דברים פחות חשובים.

בצלאל סמוטריץ': לא מצאתם כסף לדברים חשובים באמת.

בצלאל סמוטריץ': זה סולם עדיפויות ערכי מעוות לחלוטין.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, תמשכו את החוק הזה, תביאו אותו ביחד עם העלאת שכר החובה.

בצלאל סמוטריץ': תעשו את הדבר הנכון, הצודק, המתבקש, המוסרי, הערכי, שיודע להוקיר את השירות של לוחמי צה"ל.

בצלאל סמוטריץ': יכול להיות שאז גם אנחנו נתמוך בזה.

בצלאל סמוטריץ': במצב הנוכחי, לצערי, אנחנו לא יכולים לתמוך.

איתן גינזבורג: בהחלט יש כוונה כזו.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת סמוטריץ'.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מאי גולן, בבקשה.

מאי גולן: אמסלם ביקש להחליף איתי, אפשרי?

מאי גולן: בשביל ישראל כץ, שביקש לשמוע אותו.

מאי גולן: אפשרי?

איתן גינזבורג: כן.

ישראל כץ: הייתה לי הזכות.

דוד אמסלם: מה אתה זומם?

איתן גינזבורג: להפך, ביקשת בקשה.

דוד אמסלם: אני רואה שיש לך חיוך מתחת לשפם.

דוד אמסלם: מה אתה זומם?

ישראל כץ: דודי, זאת ההצגה הכי טובה בעיר.

איתן גינזבורג: ביקשת בקשה – נענינו.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מה זה מזכיר לכם: השתגעתם, נפלתם על הראש?

דוד אמסלם: כמה אתם מתעסקים בקורונה?

דוד אמסלם: דרך אגב, פעם בחודש הם עושים ישיבת קורונה.

דוד אמסלם: "מה עשיתם למען הקורונה?

דוד אמסלם: כלום.

דוד אמסלם: אתם הורסים את החיים של מיליוני אזרחי מדינת ישראל – – – הורגים אותם מבפנים – – – מה עוד אני צריך לעשות?" מר בנט, אתה לא עושה כלום, שום דבר, כלום ושום דבר.

דוד אמסלם: אתה משותק, אתה מפוחד.

דוד אמסלם: ככל שאתה עולה לכאן יותר, אזרחי מדינת ישראל מפחדים יותר.

דוד אמסלם: אני מציע לך לא לדבר יותר.

דוד אמסלם: אתה יודע, אתה מזכיר לי את הבדיחה, חבר הכנסת כץ, על איזה רועה שיצא עם הכבשים שלו למרעה.

דוד אמסלם: הוא רואה מרחוק איזה ג'יפ.

דוד אמסלם: מגיע אליו ג'יפ ירוק, יוצא פקח אומר לו: סלח לי, אדוני, של מי העדר?

דוד אמסלם: הוא אומר לו: שלי.

דוד אמסלם: אומר לו: תגיד, מה אוכלות הכבשים?

דוד אמסלם: הוא אומר לו: הן אוכלות קצת עשבים, קצת עצים.

דוד אמסלם: הוא אומר לו: תגיד, אני פקח מרשות שמורות הטבע, אתה לא יודע שזה אסור?

דוד אמסלם: כל הפרחים האלה הם צמחים מוגנים.

דוד אמסלם: הוא נותן לו קנס 5,000 שקל.

דוד אמסלם: טוב, למוחרת חוזר שוב: מתעוררים בבוקר, צריכים לתת לכבשים פרנסה.

דוד אמסלם: שוב פעם יוצאים, הוא מעלה אותן קצת יותר לגובה, להר.

דוד אמסלם: הוא רואה מרחוק איזה ג'יפ, אדום הפעם.

דוד אמסלם: מגיע אליו הג'יפ, יוצא פקח, ושואל אותו: תגיד, של מי הכבשים האלה?

דוד אמסלם: הוא אומר לו: שלי.

דוד אמסלם: הוא אומר לו: מה הן אוכלות?

דוד אמסלם: אומר לו: קצת נחשים, קצת עכברים, קצת פרפרים.

דוד אמסלם: הוא אומר לו: אני מתנו לחיות לחיות, אתה לא יודע שכל אלה חיות מוגנות?

דוד אמסלם: הוא אומר לו: לא.

דוד אמסלם: נותן לו קנס 5,000 שקל.

דוד אמסלם: חוזר הביתה מבואס.

דוד אמסלם: למוחרת שוב פעם, קמים בבוקר, צריכים לתת לעדר לאכול.

דוד אמסלם: עולים על קצה ההר, והוא רואה מרחוק איזה ג'יפ צהוב מגיע אליו.

דוד אמסלם: יוצא פקח ואומר לו: של מי הכבשים?

דוד אמסלם: הוא אומר לו: שלי.

דוד אמסלם: הוא אומר לו: מה הן אוכלות?

דוד אמסלם: אומר לו: אני אגיד לך את האמת, כל בוקר אני נותן להן 20 שקל וכל אחד הולך לאכול איפה שהוא רוצה.

דוד אמסלם: נפתלי בנט, מה שעשית בקורונה – חילקת כמה בדיקות חד-פעמיות לאזרחי מדינת ישראל ולילדים, ושכל אחד יעשה מה שהוא מבין.

דוד אמסלם: שימו מסכות, שבו בבית, תטפלו בעצמכם, מה שנקרא, בקורונה, בגלל שאני, נפתלי בנט, לא יודע לעשות שום דבר.

דוד אמסלם: אני לא יודע באמת לעזור לכם, אני רק סתם דיברתי.

דוד אמסלם: אז לכן אני עושה רעשים, רעשים.

דוד אמסלם: מחלקים פה, עושים בדיקות שם, הכול כלאם פאדי.

דוד אמסלם: הכול קשקושים.

דוד אמסלם: אבל כשאנחנו היינו בממשלה, גם אתה וגם לפיד כל שבוע – אני הייתי השר המקשר, שמעתי את ההבלים שלכם מבוקר עד לילה.

דוד אמסלם: אתם ממציאים שצריך סגרים.

דוד אמסלם: מישהו דיבר על סגר?

דוד אמסלם: אתה ממציא שנתת את הבוסטר.

דוד אמסלם: אתה יודע בכלל אם לתת בוסטר או לא?

דוד אמסלם: ואם הבוסטר היה הורג אנשים, היית נותן אותו?

דוד אמסלם: הרי זו מערכת הבריאות בדקה, ראתה שהנוגדנים יורדים, החליטה לתת עוד זריקה.

דוד אמסלם: דרך אגב, הזריקות, מי שרכש אותן ומי שרכש את כל החיסונים זה ראש הממשלה נתניהו.

דוד אמסלם: אז אתם כולכם חבורת – באמת, אני לא יודע איך להגדיר אתכם, אפילו.

דוד אמסלם: אני מציע לך, נפתלי בנט: תן לאזרחי מדינת ישראל פחות דאגות, תסתום את הפה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת דוד אמסלם.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מאי גולן, בבקשה.

מאי גולן: – – –

איתן גינזבורג: את צודקת.

איתן גינזבורג: גם אני הייתי מוותר.

מאי גולן: – – –

איתן גינזבורג: הייתי חולק על "מדהימה".

איתן גינזבורג: כן, בבקשה, גברתי.

מאי גולן: אמרתי את זה ליושב-ראש הלא-נכון.

איתן גינזבורג: עד שלוש דקות לרשותך.

מאי גולן: כן.

מאי גולן: ככה, עד שלוש דקות?

איתן גינזבורג: ממש ככה.

מאי גולן: טוב, אנחנו פותחים את מושב החורף, אז בואו נפתח אותו בקצת חיבור למציאות, כי הרי יש פה ממשלה שמנותקת לחלוטין ממה שקורה, ומלבד סיסמאות ריקות ומאוד מאוד פופוליסטיות – ראיתי היום שבנט למד את השיטה: כותרות, כותרות פופוליסטיות, ריקות מתוכן.

מאי גולן: אז באמת, חוץ מזה הם איבדו את הבושה, ואנחנו מדברים עכשיו על חוק שקשור למי שמגן עלינו, למי שמחרף את נפשו יומם ולילה למען ביטחון אזרחי מדינת ישראל כדי שהם יישנו בשקט בלילה.

מאי גולן: אז בהקשר לחוק הזה אני רוצה לצטט דברים שאמר שר האוצר אביגדור ליברמן רק לפני חודשיים: "הייתי רוצה להגדיל משמעותית את השכר לחיילי הסדיר, חשוב לסמן לאותה קבוצה, שהולכת וקטנה משנה לשנה, שהם לא פראיירים אלא הם חלוצים, לא מזלזלים בהם אלא להפך, מעריכים אותם".

מאי גולן: זה מה שאמר אביגדור ליברמן.

מאי גולן: ומה הוא עשה בפועל?

מאי גולן: כלום ושום דבר, כמובן; אגב, כמו שהוא בדרך כלל עושה ואיך שהוא בדרך כלל פועל על פי ההבטחות שלו.

מאי גולן: ובינתיים מגיע התקציב, והפלא ופלא, אין תוספת לחיילים.

מאי גולן: אבל מה כן יש, מה כן יש?

מאי גולן: וזה באמת, אתה יודע, חשוב שידעו.

מאי גולן: יש תוספת למשרתי הקבע.

מאי גולן: עכשיו, מה אנחנו מבינים מפה?

מאי גולן: הרי אם הוא לא היה נותן תוספת למשרתי הקבע, חשוב שיגידו, וזה בסדר, זה לגיטימי, גנץ היה מתנגד.

מאי גולן: הבנתם איך זה עובד?

מאי גולן: זה חשוב שתבינו: גנץ מאיים, כי זה חשוב לו, ומקבל תוספת.

מאי גולן: מנסור עבאס מאיים, מקבל תוספת.

מאי גולן: אבידר כועס, אז הוא מקבל ג'וב, סליחה, חופשה, יותר נכון, עם משכורת ורכב ועשרה תקנים, משרד של שר, אתם יודעים.

מאי גולן: כל הח"כים שלא ידעו עדיין מה זה כנסת ישראל נהפכים לשרים, והופ, ממנים עובדים זרים מנורבגיה שיעבדו בכנסת, והם מטרטרים אותנו יום ולילה בחוסר מקצועיות משווע.

מאי גולן: עכשיו, אני שואלת:

מאי גולן: האם כל האינטרסנטים למיניהם שמרכיבים את הממשלה הזאת באמת מהדרגה הראשונה – האם הם ישבו שנייה מעבר לבועה האינטרסנטית שלהם וחשבו איך מסתכלים עליהם חיילי צה"ל?

מאי גולן: הרי לשלוחה של האחים המוסלמים היה כסף, זה ברור, אבל לחיילים אין.

מאי גולן: קחו 1%, 1% ממה שקיבל מנסור עבאס, לא יותר, וכל הסיטואציה פה עם חיילי צה"ל הייתה שונה.

מאי גולן: חיילים מרגישים מופקרים, ולכם זה לא אכפת.

מאי גולן: אני מזכירה, אלה אותם חיילים שמחרפים את נפשם, שנפצעים, שמשאירים אחריהם משפחות שכולות, שמסכנים את עצמם למעננו, והם מופקרים.

מאי גולן: בדיוק, אגב, כמו שהפקרתם את בראל חדריה שמואלי ולא טרחתם אפילו להגיב על הרצח שלו.

מאי גולן: יושב פה ראש ממשלה, בנט, שהוא כמו חייזר שנחת פה משום מקום ולא מבין מה הולך ומה קורה.

מאי גולן: חייזר שמתבלבל בשם של החייל כשהוא צריך להתקשר למשפחה השכולה – –

איתן גינזבורג: תודה.

מאי גולן: עוד משפט.

איתן גינזבורג: אבל רק – – –

מאי גולן: עוד משפט.

מאי גולן: – – ולא יודע אפילו אם לשלוח מברק או לבוא לנחם.

מאי גולן: אבל תהיו רגועים – משפט אחרון: יש לנו את ליברמן, שר האוצר של הממשלה הפלסטינית הראשונה, ואצלו, חברים, מילה זאת מילה.

מאי גולן: וכמו שהוא אמר היום בוועדת הכספים: אצלי מילה זאת מילה.

מאי גולן: אז תזכרו איך שהוא חיסל את הנייה תוך 48 שעות, איך שהוא אמר שהוא לא ישב עם תומכי טרור, ככה הוא עכשיו זורק את חיילי צה"ל לכלבים.

איתן גינזבורג: תודה.

מאי גולן: בושה וחרפה.

מאי גולן: ממשלה הזויה ומנותקת של חייזרים, שלא יודעים אפילו איך להתנהל.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח; חבר הכנסת אוריאל בוסו – אינו נוכח; חבר הכנסת עלי סלאלחה – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת איתמר בן גביר, ואחריו – חבר הכנסת יואב קיש.

איתמר בן גביר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, איפה השרים?

איתמר בן גביר: מה, כולם אצל אבו מאזן?

איתן גינזבורג: השרה פרקש הכהן נמצאת כאן.

איתמר בן גביר: כאן, כן.

איתמר בן גביר: חששתי שכולם הלכו לאבו מאזן.

איתמר בן גביר: מה, לא יישארו שרים בממשלת ישראל?

מירי רגב: זה החוק הנורבגי, זה החוק הנורבגי.

איתמר בן גביר: בחול המועד סוכות אנחנו טיילנו ברחבי ארצנו.

דוד אמסלם: מתרפסים שם במוקטעה.

איתמר בן גביר: ברחבי ארצנו הקדושה – – –

דוד אמסלם: הולכים לאכול שם.

איתמר בן גביר: אדוני היושב-ראש, הלכנו ליצהר.

איתמר בן גביר: אני מזמין אותך לבוא לסייר איתי ביצהר.

איתמר בן גביר: יש גם מקומות מחוץ לרמאללה.

איתמר בן גביר: יש מקומות מחוץ לרמאללה.

איתמר בן גביר: ואדוני, הגענו לגבעה שנקראת קומי אורי.

איתמר בן גביר: ובקומי אורי, אדוני היושב-ראש, לפני שנתיים היה אירוע שאני לא מקל בו ראש: דחפו חיילים, וזה חמור מאוד, כי אלה חיילים שלנו.

איתמר בן גביר: ומה עשתה משטרת ישראל, ומה עשו שוטרי מג"ב?

איתמר בן גביר: הגיעו לשם, ובמשך שנתיים אין יוצא ואין בא חוץ מתושבי השכונה.

איתמר בן גביר: סבא רוצה ללכת לבקר את הנכד – אין, עונש קולקטיבי.

איתמר בן גביר: מה זה משנה שאלה תושבים תמימים, לא עשו כלום?

איתמר בן גביר: כאן היה אירוע חמור.

איתמר בן גביר: אבא ואימא רוצים ללכת לבית קפה, להביא בייביסיטר – אין, לא יכול להיכנס בייביסיטר.

איתמר בן גביר: כאן היה אירוע חמור.

איתמר בן גביר: ובדברים האלה נזכרתי, אדוני היושב-ראש, כאשר ראיתי את התמונות המזעזעות מכפר קאסם.

איתמר בן גביר: פוגעים בשוטרים, משפילים שוטרים, פוגעים בריבונות, פוגעים במשילות, ומה התגובה?

איתמר בן גביר: אפס תגובה.

איתמר בן גביר: ואחר כך המפכ"ל הכושל והשר השלום-עכשיווניק שלנו, משלום עכשיו ודור שלום, מספרים לנו: כן, נתנו אישור, יהיו אלות.

איתמר בן גביר: מה זה אלות, מה זה אלות?

איתמר בן גביר: איפה המשילות?

איתמר בן גביר: למה לא עשו כמו שעשו בבני ברק – יום למוחרת מאות אם לא אלפי שוטרים צבאו על המקום.

איתמר בן גביר: איפה הצווים המינהליים?

איתמר בן גביר: איפה המחסומים?

איתמר בן גביר: איפה מה שעשיתם בקומי אורי?

איתמר בן גביר: אתם ממשלה – – –

מאי גולן: – – – אי-אפשר לבלבל – – –

איתמר בן גביר: זו גזענות.

איתמר בן גביר: נכון, חברת הכנסת מאי גולן.

איתמר בן גביר: זו גזענות, וזו אפליה בין דם לדם, בין דין לדין.

איתמר בן גביר: אתם ממשלה גזענית.

איתמר בן גביר: אתם קואליציה גזענית.

דוד אמסלם: – – – באמת.

דוד אמסלם: למה אתה חושב שלא מעלים את המשכורות של חיילי צה"ל, בגלל הכסף?

דוד אמסלם: מנסור עבאס הרי לא מסכים.

איתמר בן גביר: מנסור עבאס.

דוד אמסלם: – – – הם קוראים להם מחבלים.

איתמר בן גביר: חברת הכנסת סילמן, אי-אפשר להתכחש לזה.

איתמר בן גביר: אני שמח שאת בשבילי, ואני כאן בשביל עם ישראל, ואני אומר לך, בשביל עם ישראל, עידית, בשביל עם ישראל: עדיין לא מאוחר.

איתמר בן גביר: תשלחו את רע"מ הביתה.

איתמר בן גביר: אפשר לעשות ממשלת ימין, ומה לעשות, לתת גב לחיילים שלנו, לשוטרים שלנו, כי זה לא קורה היום.

איתן גינזבורג: תודה.

איתמר בן גביר: כי זה לא קורה היום.

איתמר בן גביר: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יואב קיש – אינו נוכח; חבר הכנסת ניר ברקת – אינו נוכח; חבר הכנסת אמיר אוחנה – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, הסתיימה רשימת הדוברים.

איתן גינזבורג: סגן השר אלון שוסטר, תרצה לסכם?

אמיר אוחנה: רגע.

איתן גינזבורג: כבר סגרתי את רשימת הדוברים.

אמיר אוחנה: אם אני אצטרך עוד שתי דקות?

איתן גינזבורג: לא, אנחנו – גם עכשיו עלית לפנים משורת הדין.

אמיר אוחנה: ראיתי שחלק מהדוברים קיבלו קצת יותר.

איתן גינזבורג: אבל עלית לפנים משורת הדין, אז זה מתקזז.

אמיר אוחנה: תודה לך.

אמיר אוחנה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, קודם כול אני שמח שיצא לי להיות אחרון הדוברים, כי אולי תהיה קצת יותר נוכחות ואפשר יהיה קצת יותר לשמוע.

אמיר אוחנה: חברינו לקואליציה, אתם מוסיפים כאן חטא על פשע.

אמיר אוחנה: ההצעה הזו שאתם מציעים כאן עכשיו, ואתם מבקשים שנצביע בעדה, פוגעת בחיילי צה"ל.

אמיר אוחנה: אני הייתי בכנסת העשרים יושב-ראש ועדת המשנה לכוח אדם בצה"ל, ליוויתי את ההחלטה הזאת, ההחלטה לקצר את שירות החובה בצה"ל.

אמיר אוחנה: בעצם, בקיצור הזה אנחנו מאפשרים לאזרחינו שמתגייסים, אלה שנושאים בנטל, אלה שנושאים בעול של שמירה על ביטחון ישראל, מאפשרים להם להשתחרר מוקדם יותר, להשתלב בחברה, אם זה בכלכלה, אם זה בלימודים, כל אחד לפי בחירתו, ולצאת לחיים.

אמיר אוחנה: אתם מבקשים מאיתנו היום להאריך, כלומר, לבטל את אותו קיצור, להאריך את שירות החובה, בד בבד עם ההחלטה שלכם שלא להעלות את שכר חיילי החובה, הצעה שעלתה אתמול לוועדת השרים לחקיקה ונדחתה.

אמיר אוחנה: למה חטא על פשע?

אמיר אוחנה: מצד אחד אתם אומרים לחיילי החובה: אתם תשרתו יותר – ואין בזה צורך אמיתי, אני אומר כמי שליווה את הדיונים.

אמיר אוחנה: אני אגיד לכם יותר מזה, בתמורה להסכמת הצבא לאותה החלטה שאתם היום מבקשים מאיתנו לדחות צה"ל קיבל – סגן שר הביטחון, אנא שמע אותי – 650 מיליון ש"ח.

אמיר אוחנה: למה?

אמיר אוחנה: כי זאת הייתה ההסכמה בין האוצר לבין הביטחון – אז היו כחלון ויעלון – כדי שיוכלו להשאיר בשירות סדיר נוסף, למשך חצי שנה, את מי שהצבא באמת צריך, מעבר לחצי השנה הזאת שקיצרו.

אמיר אוחנה: אז קיבלו את 650 מיליון השקלים, ועכשיו הם יחזירו אותם?

אמיר אוחנה: הם לא יחזירו אותם, אבל הם כן מבקשים שנבטל את הקיצור שעליו הסכמנו – דבר מבורך, שהציבור צמא לו, הציבור צריך אותו.

אמיר אוחנה: אגב, מי שמדבר על צרכים ביטחוניים וכו', כדאי שידע שבזמן שמדינת ישראל ניצחה את הניצחון הכי מפואר שלה, הניצחון במלחמת ששת הימים, זה היה משך השירות, 30 חודשים, שירות החובה.

אמיר אוחנה: ואז היינו מדינה הרבה יותר קטנה, צבא הרבה יותר קטן, עם איומים אולי אפילו יותר גדולים מאשר היום.

אמיר אוחנה: הצבא מבחינתו – תן לו ארבע שנים, למה שלוש?

אמיר אוחנה: תן לו ארבע שנים, בוודאי, מה אכפת לו?

אמיר אוחנה: אבל אכפת לנו, אכפת לאזרחים.

אמיר אוחנה: הבקשה שלכם היום פוגעת בחיילי צה"ל, היא פוגעת בדור הצעיר, היא פוגעת ביכולת שלו להשתלב מוקדם יותר בכלכלה, בחיים, בחברה, ואת הדבר הזה אתם עושים יום אחרי שהחלטתם לא להעלות את שכר חיילי החובה.

אמיר אוחנה: אגב, למי שאומר: איפה הייתם 12 שנה – ועוד איך העלינו את שכר חיילי החובה.

אמיר אוחנה: העלינו אותו בתוך שלוש שנים ב-50%, את שכר חיילי החובה.

אמיר אוחנה: זה מה שאנחנו עשינו כשהיינו בממשלה.

אמיר אוחנה: אז היום אתם מוסיפים חטא על פשע.

אמיר אוחנה: אנא, תימלכו בדעתכם, תחשבו שנית, תדחו את ההחלטה הזאת, אל תצביעו בעדה, זו החלטה נגד חיילי צה"ל, חטא על פשע.

אמיר אוחנה: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

קריאה: – – –

איתן גינזבורג: אני מצטער, אדוני.

איתן גינזבורג: אני מצטער.

איתן גינזבורג: סגן השר שוסטר, תרצה לסכם?

איתן גינזבורג: חברת הכנסת סילמן, חברת הכנסת סילמן.

איתן גינזבורג: אתה רוצה להעביר את זה לוועדת החוץ והביטחון?

איתן גינזבורג: להעביר את הצעת החוק.

אלון שוסטר: כן, כן, ההצעה שלנו היא להעביר את הצעת החוק הזו לוועדת החוץ והביטחון.

איתן גינזבורג: מאה אחוז, תודה רבה.

יואב קיש: לוועדת הכספים.

איתן גינזבורג: אחרי כן אנחנו נבקש את עמדתכם.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: הצבעה אלקטרונית על הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 24), התשפ"א–2021, בקריאה הראשונה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

אמיר אוחנה: נגד הפגיעה בחיילי צה"ל.

אמיר אוחנה: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 14

אמיר אוחנה: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, בעד – 14, נגד – תשעה.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק אושרה בקריאה הראשונה ותועבר לוועדת הכנסת לקביעת ועדה.

דוד אמסלם: כספים.

איתן גינזבורג: נשמעה כספים, נשמעה חוץ וביטחון.

איתן גינזבורג: זה יעבור לוועדת הכנסת לקביעת ועדה.

איתן גינזבורג: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/873).

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום, חברי הכנסת – הצעת חוק לעניין ועדות הכנסת (תיקוני חקיקה והוראת שעה), התשפ"ב–2021, מטעם ועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת ניר אורבך, יושב-ראש ועדת הכנסת, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת בקריאה ראשונה את הצעת החוק לעניין ועדות הכנסת (תיקוני חקיקה והוראת שעה), התשפ"ב–2021, מטעם ועדת הכנסת.

): ההצעה כוללת שלושה נושאים – שניים מהם תיקוני קבע, ותיקון נוסף כהוראת שעה לכנסת הנוכחית.

): התיקון הראשון עוסק במספר המקסימלי של חברי הוועדות.

): במטרה להרחיב את הייצוג בוועדת החוץ והביטחון ובוועדת הכספים מוצע לאפשר לוועדת הכנסת לקבוע, ברוב של שלושה רבעים מחבריה, כי בתקופת כהונתה של הכנסת שבה מתקבלת ההחלטה מספר החברים בוועדת החוץ והביטחון לא יעלה על 19, ומספר החברים בוועדת הכספים לא יעלה על 20, וזאת במקום המספר המקסימלי של 17, שקבוע כיום בחוק.

): יש לציין כי גם בכנסות החמש-עשרה, השש-עשרה, השבע-עשרה והעשרים – –

דוד אמסלם: אני מבין שיש לכם יותר מדי נורבגים.

דוד אמסלם: תכניסו עוד נורבגים – – – בוועדות.

): – – נחקקו הוראות שעה שאפשרו להגדיל את מספר החברים בוועדות – –

דוד אמסלם: תתבייש, יש ועדה של 20 איש.

): – – בעיקר בוועדת החוץ והביטחון ובוועדת הכספים – –

דוד אמסלם: – – – של הוועדה במליאה.

): – – והפעם מוצע לקבוע הוראת קבע בעניין.

): ואם אתה כבר מדבר, חבר הכנסת אמסלם, אז הערה אחת:

): מכל מהמשחק הזה – –

דוד אמסלם: חצוף.

): – – אני חייב לומר כאן דבר אחר שמצער אותי: האופוזיציה, שמדברת גבוהה-גבוהה על התערבות יתר של בג"ץ, בחרה לפנות לבג"ץ בצורה פשוטה, שהיא בעצמה לא מאמינה בה.

שלמה קרעי: אנחנו לא פנינו לבג"ץ.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: הבנתי, מצער אותך.

דוד אמסלם: מצער אותך.

): חברי כנסת שהטיפו שנים, שנים – –

דוד אמסלם: מצער אותך.

): – – נגד התערבות יתר של בג"ץ – –

שלמה קרעי: אנחנו לא פנינו לבג"ץ.

): – – הלכו לבג"ץ כמו לגננת שתתערב בעבודה השוטפת של הכנסת.

דוד אמסלם: חוצפה.

דוד אמסלם: אתם לא מתביישים – – – עוד 20 נורבגים – – –

שלמה קרעי: לא פנינו לבג"ץ.

): פניתם לבג"ץ, והחלטתם לערב אותו בעבודה.

): ויהיה לזה מחיר.

דוד אמסלם: – – – ואין לכם בושה.

): אחרי זה לא נוכל לבכות שבג"ץ מתערב לנו פה בעבודה השוטפת.

דוד אמסלם: תביא, תביא, תביא עוד נורבגים.

דוד אמסלם: תביא – – – שישה מנדטים, אתה לא מתבייש?

): זה מה שמפריע, מכל הדיבורים הגבוהים, זה הדבר הכי חמור שקרה פה – –

דוד אמסלם: אתה לא היית צריך להיות אפילו ממלא מקום יושב-ראש ועדה.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

): – – הוזלה של העבודה של הכנסת.

שלמה קרעי: אתם הוזלתם את העבודה של הכנסת.

): התיקון השני עוסק בוועדה המשותפת לתקציב הביטחון.

דוד אמסלם: אתם הבאתם לפה נורבגים כאילו הכנסת זה מונופול.

שלמה קרעי: אתם רומסים את הדמוקרטיה.

): שמענו על הנורבגים, ושמענו על המושג בושה.

דוד אמסלם: אתם שמעתם – – –

): שמענו.

): בושה זה לפנות לבג"ץ שיתערב בעבודה של חברי הכנסת, זו בושה.

שלמה קרעי: אנחנו לא פנינו לבג"ץ.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

דוד אמסלם: דרך אגב, אני מבין שאתה נגד בג"ץ?

): כידוע, תקציב משרד הביטחון יידון בוועדה משותפת לוועדת הכספים ולוועדת החוץ והביטחון.

): לפי תקנון הכנסת, אם קבועה בחוק סמכות להקים ועדה משותפת, היושב-ראש יהיה מקרב חברי הוועדה ששמה נזכר ראשון בחוק.

): מכאן, שיושב-ראש הוועדה המשותפת לתקציב הביטחון צריך להיות מוועדת הכספים.

): בעבר נקבעו הוראות שעה שאפשרו לוועדת הכנסת לסטות מכלל זה ולבחור את יושב-ראש הוועדה המשותפת מקרב חברי ועדת החוץ והביטחון, שכן הטענה הייתה שהמומחיות הנדרשת מיושב-ראש הוועדה היא בתחומי הביטחון לא פחות מענייני התקציב.

): נוכח ניסיון העבר מוצע לקבוע כהוראת קבע כי ועדת הכנסת תהיה רשאית לבחור את יושב-ראש הוועדה המשותפת לתקציב הביטחון מקרב כל חבריה, ולא רק מאחת הוועדות המרכיבות אותה.

): התיקון השלישי, מטרתו להעניק סמכויות מכוח חוק לוועדות הקבועות החדשות.

): כזכור, ביום ג' באב תשפ"א, 11 באוגוסט 2021, תוקן סעיף 100 לתקנון הכנסת והתווספו שלוש ועדות חדשות לתקופת כהונתה של הכנסת העשרים-וארבע: ועדת ביטחון הפנים, ועדת מיזמי תשתית לאומיים מיוחדים ושירותי דת יהודיים וועדת הבריאות.

): כעת מוצע לקבוע כי סמכויות ותפקידים סטטוטוריים בתחומי הפעילות של הוועדות החדשות אשר היו מסורים לפני תיקון התקנון לוועדת העבודה והרווחה ולוועדת הפנים, יעברו לוועדות החדשות.

): מדובר בעיקר בסמכות לאשר חקיקת משנה ולקבל דיווחים, אך גם סמכויות המסורות ליושב-ראש הוועדה, כמו הסמכות לשמש כמבקר רשמי בבתי הסוהר, שתעבור ליושב-ראש ועדת ביטחון הפנים.

): הצעת החוק מפרטת את החוקים שבהם נזכרות אותן סמכויות שמוצע להעביר.

): באמצעות תיקון זה יוכלו הוועדות החדשות למלא את תפקידן באופן מלא בתחומי סמכותן.

): אני מבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה הראשונה על מנת שתחזור לוועדת הכנסת להכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

): אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת ניר אורבך.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אני נועל בזאת את רשימת הדוברים.

איתן גינזבורג: לא יירשמו יותר דוברים.

איתן גינזבורג: ראשון הדוברים, חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שלמה קרעי, בבקשה, אדוני.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני היושב-ראש, אתה יודע, היום בנאום שלך היו שבעה אנשים שכססו ציפורניים בדומייה, חיכו לראות מה הבקשות הנוספות שלך.

שלמה קרעי: הם יודעים שיש לנו כאן ראש ממשלה ושבעת הגמדים, שבעת ראשי הסיעות בקואליציה שעומדים דום, לשמאל שור.

שלמה קרעי: כל מה שיבקש מנסור עבאס אנחנו חייבים לבצע, אחרת אין ממשלה.

שלמה קרעי: אז כל הכבוד לך, אדוני, שאתה מצליח להחזיק משמעת קואליציונית של ממשלת האחים המוסלמים.

שלמה קרעי: עומד כאן – אה, יצא החוצה – חבר הכנסת ניר אורבך, יושב-ראש ועדת הכנסת, ומדבר על כך שכמה חברי כנסת באופן פרטי פנו לבג"ץ כי הם מרגישים שהמעמד שלהם כאן

שלמה קרעי: נפגע ושהם לא מצליחים לייצג את העם, והוא בא ומטיף לנו עכשיו – רגע, אביר, לא טוב לך שאני מדבר יותר – – –

אביר קארה: – – – לא דיברת על פרשת השבוע.

אביר קארה: כשאתה מדבר על פרשת השבוע, אני מבקש תמיד להאריך לך את הזמן.

אביר קארה: כשאתה מדבר שטויות אני מבקש לקצר.

שלמה קרעי: מקבל.

שלמה קרעי: עומד כאן יושב-ראש ועדת הכנסת ומטיף לנו שפנו לבג"ץ אותם חברי כנסת, וזה קץ הדמוקרטיה.

שלמה קרעי: הוא מדבר כשבקואליציה שלו, ראש ממשלת ההונאה שלו והחבר'ה שלו מבינים שתיק 4000 של נתניהו הולך לקרוס, כל האישומים מתבררים כרדיפה שיטתית של מערכת המשפט ושל התקשורת נגד נתניהו, והינה, אז מה נעשה עכשיו?

שלמה קרעי: עם ישראל רוצה את נתניהו והתיקים מתפוררים, אז בואו נעלה מהאוב את פרשת הצוללות, בוא נסיט מהדרך את היריב היחיד שיכול לנצח אותנו.

שלמה קרעי: אגב, נתניהו, היום זה יום ההולדת ה-72 שלו, כ"ח בתשרי.

שלמה קרעי: "כח מעשיו הגיד לעמו".

שלמה קרעי: חבר הכנסת קארה, רצית פסוק.

שלמה קרעי: אז אנחנו גם מאחלים לו עוד אורך ימים ושנות חיים, ושיחזור להנהגת מדינת ישראל בקרוב.

שלמה קרעי: אז בא חבר הכנסת ניר אורבך ומטיף לנו שהם רוצים להביא חוק – אני שמח.

שלמה קרעי: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שאתה הצהרת שלא תתמוך בחוק פרסונלי שמנסה להסיט מהדרך אדם שהוגש נגדו כתב אישום, כי הרי ברור לכולם – אני טועה, אדוני היושב-ראש?

מנסור עבאס: אמרתי שאנחנו שוקלים את זה – –

שלמה קרעי: אה, שוקלים את זה.

מנסור עבאס: – – ונתתי סימן שאנחנו כמובן נגד חוקים פרסונליים וכו'.

שלמה קרעי: זה לא רק חוקים פרסונליים, זה גם חוק שמקעקע את יסודות הדמוקרטיה.

שלמה קרעי: הוא נותן כוח בלתי נתפס לפקיד אחד, ליועץ משפטי, כשבמקרה היועץ המשפטי הנוכחי גם מעיד על עצמו שהוא מוחזק בגרון, אז אתה אפילו לא יודע מיהי אותה יד נעלמה שמסובבת את מנדלבליט.

שלמה קרעי: לתת כוח לפקיד כזה, שהוא יחליט מי יהיה ראש ממשלה ומי לא יהיה ראש ממשלה, זה באמת קץ הדמוקרטיה.

שלמה קרעי: אז אני מציע לחבר הכנסת ניר אורבך שייטול קורה מבין עיניו.

שלמה קרעי: כשהוא מדבר על קץ הדמוקרטיה שיראה את רמיסת האופוזיציה, את העניין הזה שבוועדות, אותן ועדות נוספות שאתם הולכים להקים, לאופוזיציה, לחצי מהעם ואף יותר – אין בכלל זכות הצבעה בוועדות האלה.

שלמה קרעי: הדבר הזה הוא חמור ביותר ואני מאוד מאוד מקווה שמישהו כאן יתעורר בקואליציה הזאת ויבין שלא לעולם חוסן.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת שלמה קרעי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אופיר כץ, שלוש דקות.

אופיר כץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אופיר כץ: התרגלנו לכך שבנט מתבסס בדרכו על דבר והיפוכו.

אופיר כץ: אומר משהו ובמציאות עושה כמובן משהו הפוך לגמרי.

אופיר כץ: אבל היום זה היה פשוט בלתי אפשרי להישאר אדישים לדברים המרתיחים ששמענו ממנו.

אופיר כץ: הוא עלה לדוכן והתפאר בהצלחה אדירה בקורונה.

אופיר כץ: איזה בן אדם קר ומנותק יכול לדבר על הצלחה כשיש יותר מ-1,000 נפטרים?

אופיר כץ: ואנחנו ממשיכים לספור, לצערנו, כל יום.

אופיר כץ: איך הוא יכול לדבר על הצלחה כשיותר מ-1,000 משפחות איבדו את יקיריהן?

אופיר כץ: איך הוא יכול לדבר על הצלחה כשאנחנו מגיעים למקום הראשון במאומתים בעולם?

אופיר כץ: איך הוא יכול לדבר על הצלחה כשאדם נפטר בשל מחסור במכשירי אקמו, ומחפשים עכשיו בכל הארץ מכשיר בכדי להציל חיים של אזרחית אחרת?

אופיר כץ: הוא נכשל, הוא לא הקשיב.

אופיר כץ: אם הוא היה פועל מהר יותר להבאת החיסונים, כפי שהתרענו והזהרנו, חלק מהמקרים האלה היו נמנעים.

אופיר כץ: הממשלה הזאת מודדת את ההצלחה שלה רק בכן סגר ולא סגר, אין באמצע.

אופיר כץ: תפסיקו עם זה, זה פשוט מביך.

אופיר כץ: עסקים עדיין קורסים, אזרחים נשארים בלי ביטחון כלכלי, אוכלוסיות שלמות הופקרו לגורלן.

אופיר כץ: אנחנו התנהלנו ללא חיסונים, התנהלנו באחריות, לקחנו החלטות, קיבלנו החלטות, גם אם הן היו קשות.

אופיר כץ: אתם מחליטים שלא להחליט.

אופיר כץ: לא כינסתם את קבינט הקורונה מעל חודש, כשהיו פה המונים של מאומתים, מאות אלפי תלמידים עם משפחותיהם בבידוד.

אופיר כץ: אנשים חיכו שעות בתורים לבדיקות.

אופיר כץ: זו ההצלחה שלכם?

אופיר כץ: תתביישו לכם.

אופיר כץ: אבל מה לעשות, ככה זה נראה כשלראש הממשלה יש בסך הכול שישה מנדטים.

אופיר כץ: פחדנות.

אופיר כץ: הוא מפחד לכנס את הקבינט כדי להימנע מעימותים.

אופיר כץ: הוא הרי לא יכול להתעמת עם אף אחד מראשי הסיעות.

אופיר כץ: כל אחד יכול לאיים עליו בפירוק הממשלה.

אופיר כץ: והאזרחים?

אופיר כץ: שיתמודדו.

אופיר כץ: המתים?

אופיר כץ: כבר למדנו, הם מכילים אותם.

אופיר כץ: העסקים?

אופיר כץ: הם יסתדרו לבד.

אופיר כץ: נפגעו או לא נפגעו, הם לא יראו שקל.

אופיר כץ: כל עוד זה לא פוגע בשביעות הרצון של ידידנו היושב-ראש מנסור עבאס וחבריו, לא מעניין שום דבר את הממשלה.

אופיר כץ: אתם לא רואים את האזרחים, אתם נכשלים.

אופיר כץ: חוץ מהכיסאות שלכם שום דבר לא מעניין אתכם.

אופיר כץ: אבל האזרחים, הם רואים את ההתנהלות שלכם, הם סופגים את ההשלכות של כל המשחקים הפוליטיים שלכם, והם, ורק הם, יבואו איתכם חשבון.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אופיר כץ.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יואב בן צור – אינו נוכח; חבר הכנסת עופר כסיף – אינו נוכח; חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, במסגרת הקריאה הראשונה הקימו פה בכנסת – ואתה יודע, כבר לא שמים לב לזה מרוב דברים שקורים.

יצחק פינדרוס: איך כתוב בפרשת השבוע?

יצחק פינדרוס: "כי מלאה הארץ חמס", ושם "חמס" זה בעברית, לא בערבית.

יצחק פינדרוס: "חמס" זה גזל, בעברית.

מנסור עבאס: גזל?

יצחק פינדרוס: בלשון הקודש זה גזל, חומסים.

יצחק פינדרוס: אחד חמס את השני, אחד חמס את אשתו של השני, כל אחד חמס את מה שחמס, ועל זה הגיע המבול.

יצחק פינדרוס: מלאה הארץ חמס.

יצחק פינדרוס: הקימו פה בחטף משהו שלא היה מקובל, שלוש ועדות, והביאו עכשיו את הסמכויות שלהן.

יצחק פינדרוס: מגדילים את הוועדות בשביל עוד פעם לסדר את הסידור לשמונה ראשי ממשלה – ואמרתי לשלמה, שאני הרבה פעמים מסכים איתו, שהפעם לא הסכמתי, כי הוא אמר "מהראש עד הרגליים", ולממשלה הזאת אין רגליים, יש שמונה ראשים, אלחמדולילה, שמונה ראשים.

שלמה קרעי: יש ראש אחד, ושבעה גמדים.

יצחק פינדרוס: איזה, מי הראש, אני עוד לא יודע מי הראש.

יצחק פינדרוס: שמונה ראשים, אולי אחד גמד יש שם.

יצחק פינדרוס: יש שם שבעה ראשים ואחד גמד.

מנסור עבאס: תרשו לי לייעץ לכם.

מנסור עבאס: בקטע הזה אני לא חושב שאתם מצליחים להשפיע על דעת הקהל כי המשטר במדינת ישראל הוא מבוסס על העיקרון הזה.

מנסור עבאס: גם ממשלות הליכוד – –

יצחק פינדרוס: לא לא לא.

מנסור עבאס: – – היו תלויות במפלגה זו או אחרת.

יצחק פינדרוס: יש מישהו שמנהל.

יצחק פינדרוס: אתה יודע מה, בסוף גם האשימו אותנו כשהיינו בקואליציה שאנחנו הולכים אחרי נתניהו.

יצחק פינדרוס: היה מישהו שניהל ואנחנו אחריו, לטוב ולמוטב, אבל האשימו אותנו.

יצחק פינדרוס: בסוף יש מישהו שמנהל, יש בסוף בעל בית, שם על השולחן ומנהל.

יצחק פינדרוס: היום יש בעל בית שחוץ מלתקוף את שרון אלרעי פרייס באו"ם אין לו מה לומר.

יצחק פינדרוס: הוא לא יכול לדבר על הפלסטינים כי הוא יעצבן אותך.

יצחק פינדרוס: הוא לא יכול לדבר על האיראנים כי הוא יעצבן את לפיד – –

אופיר כץ: חוץ מזה, הסקרים של – – –

יצחק פינדרוס: – – הוא לא יכול לדבר על כלכלה כי הוא יעצבן את איווט.

יצחק פינדרוס: אז בסוף הוא מצא מישהי אחת שהוא יכול לדבר עליה, וזהו, אז עליה הוא מדבר כי אין לה כרגע בקואליציה מספיק אצבעות להרוס לו את הקואליציה.

יצחק פינדרוס: על זה הוא דיבר באו"ם, מצא לדבר.

יצחק פינדרוס: אז בואו נשים את הדברים בפרופורציה, אין בעל בית.

מנסור עבאס: כן, חבר הכנסת יצחק.

יצחק פינדרוס: אבל פה, יש פה דבר אחד, מה זה החמאס?

יצחק פינדרוס: הקימו דת חדשה, דת דמוקרטית – בוא, אני חרדי בסוף, דמוקרטיה זה לא – גם את זה, גם את זה קראו, צחקו, הקימו שלוש ועדות.

יצחק פינדרוס: למען הנראות לפחות היה צריך להגיד על שלוש הוועדות אילו סמכויות – לבלונים או לריקודי עם – הוא נותן להן, לשלוש הוועדות נוספות.

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: הוא בחוק בא, הקים שלוש ועדות – מגדיל את ועדת כספים, מגדיל ועדות ועושה ככל העולה על רוחו, ובסוף בא ואומר.

יצחק פינדרוס: ואני רוצה לסיים במה שסיים יושב-ראש המפלגה שלנו, הרב גפני, קודם.

יצחק פינדרוס: היה איזה מישהו שאמר היום שהוא שומע שמועות על החרדים לקואליציה והוא לא מוכן לתת לחרדים להיכנס לקואליציה.

יצחק פינדרוס: אז אני רוצה לספר לך פה, דיברו איתי אנשים לפני שהקימו את הממשלה ושאלו אותי: למה לא תיכנסו לממשלה והיה והיא תקום?

יצחק פינדרוס: ואמרתי להם אז שיש לנו בעיה עם מפלגות מסוימות.

יצחק פינדרוס: מתברר שהבעיה הכי גדולה שיש לנו עם המפלגות בקואליציה זה עם אותה מפלגה, שעוד פעם, באותה רמאות – מפלגת ימינה, שהיא המפלגה הכי שמאלית, מפלגת ימינה שהיא המפלגה הכי לא דתית בקואליציה שלך.

יצחק פינדרוס: תדע לך, כאיש דתי, להיזהר מזה, היא המפלגה הכי לא דתית.

יצחק פינדרוס: זאת הסיבה המהותית, זאת הסיבה המהותית שאין שום סיכוי בעולם – –

מנסור עבאס: תודה.

יצחק פינדרוס: – – שנהיה אי פעם חלק מהקואליציה הזאת.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה ארבל – אינו נוכח; חבר הכנסת אמיר אוחנה – מוותר; חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת; חבר הכנסת אופיר סופר – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב אשר; חבר הכנסת משה אבוטבול – אינו נוכח; חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חבר הכנסת משה גפני.

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד אמסלם.

דוד אמסלם: יפה.

יריב לוין: נמצא גם נמצא.

מנסור עבאס: נמצא ועוד – – –

יצחק פינדרוס: דודי, תעשה לנו משהו מעניין – – –

דוד אמסלם: אני מעכב אותך?

מנסור עבאס: שלוש דקות.

דוד אמסלם: כמה זמן יש לי, אדוני היושב-ראש?

מנסור עבאס: שלוש דקות.

דוד אמסלם: נו, אז תגיד לי.

דוד אמסלם: כל פעם אתה אומר לי שלוש דקות, אז אתה יודע, בלי שאתה אומר לי את זה אני לא יכול.

מנסור עבאס: כן, אבל אני אומר לך שלוש דקות וחושב איך הן יספיקו לדוד אמסלם – –

דוד אמסלם: אתה יודע מה – – –

מנסור עבאס: – – אחרי פגרה ארוכה יש לו הרבה דברים להגיד.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, בוא תשמע, אני רוצה לדבר בקצרה על שלושה נושאים.

דוד אמסלם: 1.

דוד אמסלם: היום, יושב-ראש הכנסת, מר לוי, כשעלה ראש הממשלה, כשעלה מר בנט פה לדבר אנחנו הערנו לו כמה הערות, הוא קיבל הנחיות להעיף אותנו במקום.

דוד אמסלם: בריונות שלא ראיתי כמותה.

דוד אמסלם: רק לפיד יושב פה, הבן אדם יושב כאן, מפחד פחד מוות.

דוד אמסלם: הרי אנחנו פה בפרלמנט.

דוד אמסלם: דרך אגב, שבע שנים הוא לא הפסיק לצעוק.

דוד אמסלם: עד היום לפעמים אני מתעורר עם הרעשים של הצעקות שלו באוזן, אבל זה הבריונות והמוסר הכפול של הקואליציה הזאת.

מנסור עבאס: אתה מסכים איתי, דוד, שהקואליציה פעלה בהגינות ביחס לבנימין נתניהו מאשר האופוזיציה ביחס לראש הממשלה נפתלי בנט?

דוד אמסלם: בוודאי שלא.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני הייתי השר המקשר, הם עלו כל שבוע לכאן.

מנסור עבאס: לא, אין מה להשוות.

דוד אמסלם: מה זאת אומרת?

מנסור עבאס: יש לכם אנרגיה אופוזיציונית מדהימה.

שלמה קרעי: – – –

דוד אמסלם: קודם כול, אני רוצה להגיד לך משהו, אדוני היושב-ראש.

דוד אמסלם: מה אתה בכלל משווה?

דוד אמסלם: מה אתה משווה בין פרארי לקורקינט, מה יש פה בכלל להשוות?

דוד אמסלם: את ראש הממשלה נתניהו כשאתה שומע פה, אתה עצמך עוצר לשמוע, הזבובים פה עוצרים לשמוע אותו.

דוד אמסלם: הוא בא לאו"ם, כל מנהיגי העולם נכנסים לאולם לשמוע.

דוד אמסלם: כשנפתלי בנט נכנס לכאן, האנשים של ימינה יוצאים החוצה.

אמיר אוחנה: אפילו הזבובים נרדמים.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: ראיתי פה איזה זבוב נרדם כשהוא דיבר בקצה, הוא צודק.

דוד אמסלם: אבל אדוני היושב-ראש, אני רוצה לפנות אליך בשאלה.

דוד אמסלם: אתה יודע, כשברחו המחבלים הייתה שמועה, השר לביטחון פנים אמר בתקשורת שהיו כמה ערבים ישראלים שדיווחו למשטרה, וכתוצאה מזה, דרך אגב, סייעו למערכות הביטחון לתפוס אותם.

דוד אמסלם: אני קראתי באחד העיתונים שאתה אמרת – אל תסכסכו אותנו עם הערבים הפלסטינים בגדה.

דוד אמסלם: אף ערבי לא עזר.

מנסור עבאס: שמעת ממני?

דוד אמסלם: אני קראתי באחד המקומות, אז רציתי לוודא ולשאול אותך אם אתה שמח שתפסו את המחבלים, או שאתה עצוב על כך שתפסו אותם בגלל שאתה לא קורא להם "מחבלים" אלא "לוחמי חופש"?

דוד אמסלם: מה אתה אומר?

אמיר אוחנה: שאלה טובה.

דוד אמסלם: תן לי הבהרה.

דוד אמסלם: מנסור, הרי אתה איש שאומר דוגרי, בוא תגיד לנו.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: אז שתקתי, והיום לא אדבר.

דוד אמסלם: למה?

מנסור עבאס: שיקולים שלי.

דוד אמסלם: למה, נשמה?

מנסור עבאס: שיקולים שלי.

דוד אמסלם: על חשבון הזמן שלי.

דוד אמסלם: דבר, נו, תענה לנו.

מנסור עבאס: השיקולים שלי.

מנסור עבאס: אם הייתי רוצה לדבר, הייתי אז מדבר.

דוד אמסלם: הבנתי, אז אני אגיד.

דוד אמסלם: אני חושב שאני יודע מה אתה חושב, אלא מה אמרת?

דוד אמסלם: עד שאני לא אקבל את ה-53 מיליארד, לא מדבר.

מנסור עבאס: טוב – – –

דוד אמסלם: אתה בסוף גם תקבל את הכסף וגם תעשה להם, מה שנקרא – אתה תגיד דברים שיהיה קשה להם לסבול.

דוד אמסלם: אבל מה שמעניין אותי בכלל – אני קורא שכל רבע שעה אתה מאיים עליהם.

מנסור עבאס: חס וחלילה.

דוד אמסלם: אני אומר לך, אני רואה – היום.

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: אין דבר כזה.

דוד אמסלם: שלשום.

דוד אמסלם: אני אומר לך משהו בדוגרי.

מנסור עבאס: לזכותה של רע"מ – – –

דוד אמסלם: אבל אני אגיד לך את האמת?

מנסור עבאס: לזכותה של רע"מ – – –

דוד אמסלם: אלה, חבורה של צפונבונים, לא מכירים אותך.

מנסור עבאס: טוב, תודה לך.

דוד אמסלם: לא מכירים.

דוד אמסלם: רק שנייה, עוד משפט.

דוד אמסלם: לא מכירים את המנטליות הערבית.

דוד אמסלם: הם לא מבינים שאתה תקוע איתם יותר מאשר הם תקועים איתך.

דוד אמסלם: גם אם לא ייתנו לך שקל, אתה לא תצא.

דוד אמסלם: אז לכן יש פה שני צדדים כשאחד עובד על השני כל הזמן, ובסופו של דבר הם נכנעים לאיומים שלך, הם נותנים לך כמה שאתה רוצה.

מנסור עבאס: אני שומר על זכות השתיקה.

דוד אמסלם: בוודאי.

מנסור עבאס: טוב, תודה, חבר הכנסת דוד אמסלם.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת אורי מקלב – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אבי מעוז, בבקשה.

יצחק פינדרוס: ר' דוד, התחלת טוב.

אבי מעוז: איפה השר?

קריאה: השרה פה.

דוד אמסלם: אני איתך.

דוד אמסלם: מה זה משנה, אבי?

אבי מעוז: אתה איתי פה?

דוד אמסלם: אני מקוזז, יושב שומע אותך.

אבי מעוז: אה, יש לנו ראש ממשלה בפועל פה.

דוד אמסלם: כן, זה מנסור.

דוד אמסלם: אני לא משאיר אותו לבד.

יצחק פינדרוס: יש לנו שר?

קריאה: יש שר במליאה בכלל?

מנסור עבאס: כן, אני חושב שהשרה אורית פרקש נמצאת.

קריאה: יש פה שרה, כן.

דוד אמסלם: אני אמרתי לכם, היא מתביישת, אז היא יושבת בפינה נמוך, שלא יראו אותה.

דוד אמסלם: בממשלה כזאת זה בושה להיות שר, אמיתי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אבי מעוז, שלוש דקות, בבקשה.

יצחק פינדרוס: יש לנו מושג חדש – – –

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, קודם פניתי אליך, לא היית נוכח במליאה.

מנסור עבאס: אז היית מודיע לי להגיע.

אבי מעוז: לא, היית בהתארגנות לעלות לכס היושב-ראש, אז לא רציתי להפריע לך.

דוד אמסלם: כשאתה סופר את הכסף אנחנו לא מפריעים.

דוד אמסלם: שלא תתבלבל במיליארדים, אנחנו לא מפריעים כשאתה סופר.

דוד אמסלם: הרי מה קרה פה?

דוד אמסלם: חיילי צה"ל לא קיבלו.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: כי אתה לא מסכים.

דוד אמסלם: איך יכול להיות, לשיטתך, שמוסיפים משכורת למחבלים שקוראים להם חיילי צה"ל?

דוד אמסלם: שמעתי את ווליד טאהא, חבר שלך.

אבי מעוז: חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: הם צריכים לאסוף לך את ה-53 מיליארד.

דוד אמסלם: אז הם מורידים מהחיילים, מורידים מהקשישים.

דוד אמסלם: מאיפה יורידו?

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, אני פניתי אליך קודם בבקשה: אני מבקש ממך, אל תזרה מלח על הפצעים של ראש הממשלה בנט.

אבי מעוז: הוא רדוף על ידי נתניהו וממשלתו, וכשאתה אומר, מה שאנחנו עושים בממשלה הזאת זה העתק-הדבק של מה שהיה בממשלת נתניהו – אתה זורה לו מלח על הפצעים.

אבי מעוז: אל תעשה את זה.

מנסור עבאס: לא, לא.

מנסור עבאס: במישור של החברה הערבית.

אבי מעוז: כן, כן, במישור של החברה הערבית.

אבי מעוז: זה מלח על הפצעים.

מנסור עבאס: כי ראש הממשלה בנימין נתניהו כל הזמן היה מתגאה שהוא השקיע מיליארדים בחברה הערבית.

אבי מעוז: אבל למה להגיד העתק-הדבק?

אבי מעוז: למה להגיד שאתה עושה אותו דבר, מה שעשתה ממשלת נתניהו?

אבי מעוז: אתם רוצים להשתחרר מממשלת נתניהו.

דוד אמסלם: אל תזכיר את נתניהו אצל בנט, לא יכול לשמוע.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להפעיל את השעון.

דוד אמסלם: תפעיל לו, תפעילו לו, מנסור.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבורת השרים וחברי הכנסת מממשלתו של בנט, שעומדת בתור לחלות את פניו של הטרוריסט אבו מאזן, ומחיה מחדש את הגווייה הזאת, שנקראת בהנדסת תודעה "הסוגיה הפלסטינית", גורמת למדינת ישראל נזק עצום מבחינה מדינית וביטחונית.

אבי מעוז: ראש הממשלה בנט, למרות כוחו הפוליטי הקטן וחוסר האונים שלו מול שותפיו, לא יכול להתנער מאחריותו לעניין, בשל היותו הגורם המרכזי להקמת הממשלה הרעה הזאת.

אבי מעוז: אבל הנזק הגדול הזה מתגמד – מתגמד, אדוני היושב-ראש – אל מול הפיגוע הקשה שהממשלה הנוכחית, בהובלת ראש הממשלה בנט ובביצוע הקבלן שלו השר כהנא, מבצעת בזהותה היהודית של מדינת ישראל.

אבי מעוז: לכן המחירים שעם ישראל משלם בעקבות הקמת הממשלה הנוכחית גדולים יותר לאין-שיעור.

אבי מעוז: כפי שאמרתי בשבוע שעבר לשר כהנא בדיון על רפורמת הכשרות בוועדה לתשתיות לאומיות, שם משפחתו של השר כהנא מתחיל באות כ'.

אבי מעוז: הרפורמות שהוא שואף לקדם הן שלוש רפורמות שמתחילות באות כ': רפורמת הכשרות, בכ'; רפורמת הכותל זה בכ'; ורפורמת הכניסה לעם ישראל, שזה הגיור, בכ'.

אבי מעוז: והמגמה, גם היא בכ' – המגמה שאליה הוא מוביל את מדינת ישראל היא מדינת כל אזרחיה.

אבי מעוז: השר כהנא הוא לא רק נציגו של ראש הממשלה בניתוח ההמרה הזה שהם רוצים לבצע בזהותה של המדינה, אלא במודע או שלא במודע הוא שליחם של כמה ארגונים פרוגרסיביים שפועלים כבר כמה שנים – –

מנסור עבאס: כן.

אבי מעוז: – – במימון של קרנות בעלות אג'נדה ברורה ביותר, בניסיון להנדס את תודעת הציבור בישראל, כדי להכשיר – –

מנסור עבאס: תודה.

אבי מעוז: – – את הפרטת כל ענייני היהדות שבמדינה.

מנסור עבאס: אוקיי.

אבי מעוז: נו, מה קוצר הרוח הזה?

אבי מעוז: אני כבר מסיים.

מנסור עבאס: אתה חוזר, אתה תחזור להשלים את הדברים בעוד – –

אבי מעוז: לא, אני כבר מסיים.

אבי מעוז: אני כבר מסיים.

מנסור עבאס: – – בחוק הבא.

אבי מעוז: מדובר בתפיסה מעוותת, כאילו היהדות ותורת ישראל הן עניין של הפרט בלבד.

אבי מעוז: תורת ישראל ניתנה לעם ישראל כאומה, כדי שיחיה על פיה כעם ויבנה את ממלכת הכוהנים שלה יועד על ידי בורא עולם.

אבי מעוז: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מנסור עבאס: תודה, תודה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שמחה רוטמן, בבקשה.

מנסור עבאס: חברים, אנחנו נקפיד על הזמנים.

מנסור עבאס: אני מבקש מכל חברי הכנסת להקפיד לסיים בזמן.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

שמחה רוטמן: כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה, האמת היא שהחוק שאנחנו מדברים עליו עכשיו, חוק לעניין ועדות הכנסת (תיקוני חקיקה והוראת שעה) – היו לי הרבה שאלות לגביו, הרבה מאוד שאלות לגביו.

שמחה רוטמן: אבל אני רוצה להתמקד בייחוד: איך אתה מנהל את הישיבה כשמקימים ועדה שמה שהיא עושה זה לקחת סמכויות מהוועדה שלך, מוועדת הפנים?

שמחה רוטמן: לוקחים לך את הסמכויות, ואתה יושב, שותק, רגוע, גם מחייך.

שמחה רוטמן: אני התפלאתי.

שמחה רוטמן: בדרך כלל חברי כנסת וראשי מפלגות רבים על סמכויות, רוצים שייתנו להם עוד, לא מחוקקים חוקים מיוחדים, כשהם חלק מהקואליציה, שייקחו להם סמכויות.

שמחה רוטמן: איך ויתרת?

שמחה רוטמן: איך נתת שימכרו אותך, מנסור?

מנסור עבאס: כן, אני אתן לך תשובה.

מנסור עבאס: זה סותר בעצם את התיאוריה שאתם מנסים לקדם, שרע"מ מנסה להשתלט ולנהל וראש ממשלה בפועל.

מנסור עבאס: הינה דוגמה שרע"מ מוותרת על חלק מסמכויות הוועדה כדי לתת דוגמה שאנחנו רגועים, אנחנו – – –

יואב קיש: צדיק, צדיק הדור.

שמחה רוטמן: כל הכבוד.

שמחה רוטמן: כל הכבוד.

מנסור עבאס: אני מאוד מודה לכם.

מנסור עבאס: אתם רואים?

מנסור עבאס: חברים, תראו איך אני נותן לכם תשובות.

שמחה רוטמן: מצוין.

שמחה רוטמן: אז זאת תשובה – – –

דוד אמסלם: מנסור, על זה היה הגשש אומר: איפה לשכת הסעד?

שמחה רוטמן: אז, אדוני היושב-ראש, כמו שאמרת, אני כמובן אשמח שתוסיף לי מעט זמן, אבל כמו שאמרת, זאת תשובה אחת אפשרית.

שמחה רוטמן: אחת.

שמחה רוטמן: יש עוד תשובות אפשריות.

שמחה רוטמן: ואני דווקא חשבתי על תשובה אפשרית אחרת.

שמחה רוטמן: וזה מביא אותי למשהו שאנחנו גילינו בימים האחרונים, שלא כל מפלגה זוכה, אבל יש מפלגה שזוכה שיש לה משטרה פרטית משלה, וזו מפלגת רע"מ.

מנסור עבאס: חס וחלילה.

שמחה רוטמן: עכשיו אני מבין למה הם הסכימו.

שמחה רוטמן: יש עומס מאוד מאוד גדול בוועדת הפנים.

שמחה רוטמן: אי-אפשר שנציג רע"מ יפקח גם על המשטרה של רע"מ וגם על משטרת ישראל.

שמחה רוטמן: אני לא מדבר על ניגודי העניינים בסוגיה הזאת – – –

דוד אמסלם: שמעתי שווליד טאהא בנה את זה, את המשטרה.

שמחה רוטמן: זהו.

שמחה רוטמן: אבל לפקח – – –

דוד אמסלם: ההוא עם האדום שהרביץ לשוטר, מה הדרגה שלו במשטרה שלכם?

דוד אמסלם: מפקח משנה?

יואב קיש: רב-אגרוף בכיר.

שמחה רוטמן: שנייה, אני מבקש, אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת אמסלם מפריע לי פה.

מנסור עבאס: כן, אתם מכריחים אותי תמיד לתת לכם תשובות.

דוד אמסלם: תראה, החברים שלך כולם הלכו.

דוד אמסלם: שים לב.

שמחה רוטמן: יש שר?

שמחה רוטמן: אני לא רואה פה שר.

דוד אמסלם: אנחנו עוד פה איתך כי לא נעים.

שמחה רוטמן: שלום, גברתי השרה.

אורית פרקש הכהן: השרה הביישנית.

דוד אמסלם: השרה מתביישת, היא שם מתחת לסככה – – –

שמחה רוטמן: אז אני תהיתי לעצמי והבנתי את התשובה: לא ייתכן שוועדה אחת תפקח על שתי משטרות.

שמחה רוטמן: זה עומס עבודה גדול מדי.

מנסור עבאס: כן, תודה.

שמחה רוטמן: ולכן העברתם את זה למירב בן ארי.

שמחה רוטמן: אני בטוח שהיא תעשה עבודה טובה, היום היא עשתה באמת עבודה נפלאה בוועדה אצלה.

שמחה רוטמן: היא תפקח על המשטרה בדרג הנמוך יותר, משטרת ישראל.

שמחה רוטמן: בדרג הגבוה יותר, משטרת רע"מ תמשיך להיות מפוקחת כפי שהייתה מפוקחת קודם, על ידי חבר הכנסת ווליד טאהא בוועדת הפנים, ובא לציון גואל.

שמחה רוטמן: ולכן אני קורא לחברי הכנסת שמעוניינים שיהיה פיקוח טוב על שני סוגי המשטרות הללו, לתמוך בהצעת החוק.

שמחה רוטמן: לא?

שמחה רוטמן: מה, אנחנו בעד?

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מנסור עבאס: אין חבר כנסת ואין מפלגה כמו רע"מ, שפועלת בימים האלו, בתקופה הזאת, כדי שהמשטרה תעשה את עבודתה ביישובים הערביים, תיכנס לשם.

מנסור עבאס: אנחנו מדברים שם על שלטון החוק.

שמחה רוטמן: איזו משטרה?

מנסור עבאס: על ממשק עבודה מסודר ומתקדם בין החברה הערבית לבין המשטרה.

מנסור עבאס: ואתם תראו את הפירות של זה.

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ולדימיר בליאק – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת ווליד טאהא – אינו נוכח; חבר הכנסת אופיר אקוניס; חברת הכנסת מיכל וולדיגר; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; חבר הכנסת ישראל אייכלר; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה; חבר הכנסת אריה דרעי; חבר הכנסת דסטה גדי יברקן; חבר הכנסת יואב גלנט.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יריב לוין, בבקשה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יריב לוין, בבקשה, אני מקווה שלא תאתגר אותי בשאלות כמו חבריך.

יואב קיש: אני אאתגר אותך.

קריאה: חכה, חכה.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: אדוני יכול להתרווח בכיסאו בנחת.

יריב לוין: אני דווקא מתכוון לדבר על נושא חשוב מאוד – הצעת החוק שמונחת בפנינו, תאמין או לא, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: אני חושב שמדובר בהצעת חוק שערורייתית, חמורה מאוד, המשך ישיר להחרבת הבית הזה עד היסוד, לצערי הרב, כפי שאנחנו עדים לה מתחילת הכנסת הזו.

יריב לוין: אני אומר את זה, אדוני, בכאב גדול.

יריב לוין: תמיד כשיש רוב קואליציוני יש לדבר הזה ביטוי ויש לדבר הזה השפעה.

יריב לוין: אף פעם לא קרה שברוב הקואליציוני ניסו לשנות את מאזן הכוחות ואת ההסדרים שנקבעו מאז ומתמיד ואת תוצאות הבחירות, כפי שהדבר נעשה עכשיו – מהלך אנטי-דמוקרטי, מסוכן וחסר תקדים, שאגב, יתהפך על מי שעושה אותו, משום שהחיים הם גלגל ומי שהיום בקואליציה יהיה באופוזיציה אחר כך.

יריב לוין: וכל התקדימים שנקבעים כאן, אף אחד כבר לא יוכל לסגת מהם; להפך, תהיה כל הזמן החמרה נוספת.

יריב לוין: אני רוצה לתת דוגמה שמתחילה בהצעת החוק הזו: יש מבנה של ועדות קבועות בכנסת; קיים שנים ארוכות.

יריב לוין: במבנה הזה נזהרנו מאוד לא לגעת.

יריב לוין: למה?

יריב לוין: משום שאם יש אילוץ קואליציוני כזה וגחמה קואליציונית אחרת, כל הבניין מתערער ואין פה שום סדר ושום דברים בסיסיים שקיימים בכל פרלמנט בעולם.

יריב לוין: והדרך של הממשלה, באמצעות הרוב הקואליציוני למחוק את הפרלמנט דרך השינויים הטכניים האלה כביכול, היא קלה ופשוטה.

יריב לוין: גם כאשר הקימו ועדות נוספות ועשו שינויים של ועדות שאינן סטטוטוריות, הדבר הזה נעשה תמיד בהסכמה ותמיד בחלוקה שווה בין קואליציה לאופוזיציה, כדי לשמור על האיזון הזה שהיה קיים.

יריב לוין: בפעם הראשונה בתולדות הכנסת מביאים לכאן הצעת חוק כזאת – מפצלים ועדות סטטוטוריות, מעבירים סמכויות מוועדה לוועדה, מקימים ועדות חדשות.

יריב לוין: ואת כל הדבר הזה עושים ברוב קואליציוני דחוק, בהתעלם באופן מוחלט מהאופוזיציה, תוך רמיסת ודריסת כל ההסדרים שהיו בעבר.

יריב לוין: ושלא יהיה ספק, מה שקורה עכשיו יהיה המודל שבו יעבדו תמיד.

יריב לוין: כל קואליציה וכל ממשלה חדשה יבואו לכנסת ויעשו בה כבתוך שלהן, בלי שום כללים ובלי שום בלם, כי כל הבלמים שהיו עד היום נמחקו.

יריב לוין: אותו הדבר קורה עם הרכבי הוועדות.

יריב לוין: היה כלל שאף פעם לא נסוגו ממנו:

יריב לוין: כל סיעה תקבל כפי כוחה בוועדה.

יריב לוין: למה?

יריב לוין: כי זאת הדמוקרטיה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, תתאר לך שתבוא הקואליציה ותגיד: תראו, קשה לנו להעביר את התקציב.

יריב לוין: היתרון שלנו על חודו של קול.

יריב לוין: בוא נעשה חיים קלים: נחליט שמקטינים את כוח ההצבעה של סיעת הליכוד, שהיא הסיעה הגדולה במליאה – במקום 29 חברי כנסת ניתן לה רק 15, כדי שיהיה לנו קל להעביר את התקציב.

יריב לוין: אז יהיה לנו רוב גדול והכול יהיה פשוט.

מנסור עבאס: כן.

יריב לוין: עכשיו, הרי ברור שזה לא יכול להיות, כי היום עושים את זה לנו ומחר יעשו את זה לך, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: אגב, לך יהיה הרבה יותר קל, כי אתה מסיעה הרבה יותר קטנה.

יריב לוין: לפעמים יהיה יותר קל לדחוק אותך לשוליים, כי אתה לא נמצא במרכז המפה הפוליטית.

יריב לוין: אותו הדבר קורה בוועדות, ואתם משתפים עם זה פעולה.

יריב לוין: באים ואומרים לסיעת הליכוד: אומנם יש לך רבע מכלל חברי הכנסת, אבל בוועדת הכספים ניתן לך שני חברים; בדיוק כמו לסיעת הרשימה המשותפת, שיש לה שישה מנדטים – אותו הדבר; למה?

יריב לוין: כדי שיהיה לנו רוב, שיהיה לנו נוח לנהל את ההצבעות בוועדת הכספים על התקציב.

יואב קיש: מפצים אותך – אתה מקבל חמישה במעמד האישה.

מנסור עבאס: כן – – –

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אסכם ואומר במילה אחת.

מנסור עבאס: משפט אחרון.

יריב לוין: תראו, רבותיי, ואני אומר את זה כאן:

יריב לוין: כל התקדימים האלה, כל הדברים האלה שאתם עושים עכשיו, מכאן ואילך זו הנורמה, זה מה שיקרה.

יריב לוין: כאשר אתם תמצאו את עצמכם על ספסלי האופוזיציה, אל תבואו בטענות ואל תתפלאו שכך יקרה.

מנסור עבאס: כן, תודה.

יריב לוין: אני אומר לך עוד דבר, ואני אומר אותו בצער גדול: אני חושב שכל מי שהכנסת יקרה לו והדמוקרטיה יקרה לו לא רוצה שזה יהיה המצב, לא כשהוא בקואליציה ולא כשהוא באופוזיציה.

יריב לוין: ואני קורא לכם למשוך את הצעת החוק הזו.

יריב לוין: אני קורא לקואליציה לחזור בה מכל המהלכים הדורסניים האלה.

יריב לוין: הצילו את הכנסת לפני שיהיה מאוחר מדי.

יריב לוין: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יריב לוין.

מנסור עבאס: חברת הכנסת קרן ברק, בבקשה.

קרן ברק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני אחזור על חלק מהדברים שאמר פה חברי יריב לוין, מהסיבה הפשוטה שהדבר הזה זועק לשמיים.

קרן ברק: ואם יש משהו שאני כועסת, כועסת ממש, ומתרעמת עליו הוא – בהמשך ישיר למה שבנימין נתניהו אמר פה על הדוכן – שיתוף הפעולה הזה, הנורא בעיניי, שמדרדר את המדינה שלנו כלפי מטה, בין התקשורת לבין הקואליציה; השמירה הזאת, השמירה ההדוקה, שחס וחלילה לא יקרה לקואליציה שום דבר רע, והיא מקבלת מהתקשורת את כל הגב שהיא צריכה.

קרן ברק: בסוף אני לא חושבת שנמצאים שם, באמצעי התקשורת, אנשים רעים.

קרן ברק: הם לא רואים שבמעשה הזה שלהם הם הורסים את המדינה; הם הורסים את ערכי הדמוקרטיה הכי, הכי, הכי, הכי, בסיסיים.

קרן ברק: אדוני היושב-ראש, אני בטוחה שגם לך חשובה הדמוקרטיה.

קרן ברק: הרי אתה אוהב את מדינת ישראל; אתה שמח שאתה חי כאן, כי זאת מדינה דמוקרטית.

קרן ברק: אבל דמוקרטיה זה דבר שביר.

קרן ברק: עבדנו מאוד מאוד קשה כדי שהיא תהיה כמו שהיא, והדרך להתרסקות שלה יכולה להיות מהירה וקלה.

קרן ברק: ומה אנחנו אומרים?

קרן ברק: הרי הכנסת הזאת, כשאנחנו יושבים כאן אנחנו מייצגים את הציבור.

קרן ברק: אתה מייצג את הציבור שלך.

קרן ברק: יועז, אתה מייצג את הציבור שלך.

קרן ברק: אפילו דודי פה מייצג את הציבור שלו, ואפילו סמוטריץ' – את הציבור שלו.

קרן ברק: כל אחד ואחד מכאן מייצג את הציבור שלו.

קרן ברק: אנחנו נשלחנו על ידי ציבור ואנחנו אמורים לייצג אותו, לא רק במליאה אלא גם בוועדות.

קרן ברק: היחס בתוך הוועדות חייב לשקף את היחס של הבחירה.

קרן ברק: אם יש 120 ח"כים וכל אחד מייצג את הציבור שלו – אותו יחס בין קואליציה לאופוזיציה חייב להישמר גם בוועדות.

קרן ברק: זאת אומרת שאם אנחנו 30 חברי כנסת בליכוד, אנחנו אמורים לקבל רבע מכל ועדה, כי ככה הציבור החליט; לא יכול מישהו לכופף רצון הציבור.

דוד אמסלם: לא אלקין.

קרן ברק: מה?

קרן ברק: לא אלקין, כמו שחברי אומר פה.

קרן ברק: לא אלקין, לא מיקי לוי.

קרן ברק: יש הרבה אנשים שחושבים – בהתחלה הם היו צנועים יותר.

קרן ברק: הם רואים שהולך להם, הם רואים שזה זורם להם, שהתקשורת – אף אחד לא אומר כלום.

קרן ברק: אני הייתי בטוחה, באמת הייתי בטוחה, עם כל הציניות מול התקשורת, הייתי בטוחה שבנושאים האלה ייפתחו מהדורות חדשות.

קרן ברק: אני יושבת באולפנים ואני אומרת: איך, איך, איך, אמות הסיפים לא רועדות; איך אתם לא פותחים את המהדורות.

קרן ברק: אתם מודעים לזה שהיום אנחנו לא יושבים בוועדות.

קרן ברק: גם אם אנחנו יושבים – דרך אגב, דודי, אני לא יודעת אם אתה יודע אבל אנחנו גם לא יכולים להצביע.

קרן ברק: הם יגידו: זה בגללכם, זה לא בגללנו.

קרן ברק: יש סעיף בתוך התקנון שלא התכוונו לו אז, כשקבעו את התקנון, שאם אנחנו לא ניתן שמות קבועים לא נוכל להצביע.

קרן ברק: לא התכוונו לזה.

מנסור עבאס: כן.

קרן ברק: הם אומרים: זה לא דמוקרטי.

קרן ברק: לא; הרבה הרבה הרבה יותר דמוקרטי, הרבה יותר דמוקרטי, שיש פה חברי כנסת נורבגים שאין להם שום זכות, שום זכות, חוץ מלהצביע לטובת מה שהשרים שלהם אמרו – –

מנסור עבאס: כן, תודה, קרן.

קרן ברק: – – כי אחרת אין להם פה שום זכות קיום.

קרן ברק: אז זה כן דמוקרטי, וזה לא דמוקרטי, וכרגע חצי מהציבור לא מיוצג בוועדות והדמוקרטיה היא להיות מיוצגים בוועדות – –

מנסור עבאס: כן, המסר הגיע.

קרן ברק: – – להילחם בוועדות, וזה לא קורה.

קרן ברק: אני חושבת שכל אחד ואחד שעולה לפה צריך לשאול את התקשורת, איפה אתם?

מנסור עבאס: תודה.

קרן ברק: וזו גם השאלה שלי.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת קרן ברק.

מנסור עבאס: חברת הכנסת קטי קטרין שטרית; חבר הכנסת פטין מולא; חבר הכנסת ישראל כץ; חבר הכנסת אלי כהן; חברת הכנסת גילה גמליאל; חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס; חברת הכנסת מירב בן ארי; חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, כולנו מכירים את הרש"י הראשון על התורה שקראנו השבת בפרשת בראשית.

בצלאל סמוטריץ': אמר רבי יצחק – שאלה טובה: הרי התורה, כשמה כן היא, מלשון הוראה, מנחה אותנו, אז אם התורה מנחה אותנו הוראות מעשיות, אז מה הערך בחומש שלם, יותר מחומש שלם, שכולו סיפורים?

בצלאל סמוטריץ': אומר רבי יצחק, הייתה צריכה התורה לפתוח מ"החדש הזה לכם ראש חדשים" בספר שמות.

בצלאל סמוטריץ': שם מתחילות המצוות: קידוש החודש, פסח.

בצלאל סמוטריץ': עונה רבי יצחק, "כח מעשיו הגיד לעמו לתת להם נחלת גוים", שאם יבואו אומות העולם ויאמרו, ליסטים אתם שכבשתם את הארץ, אז נשלח אותם ללמוד את ספר בראשית: הקדוש ברוך הוא ברא את העולם, וברצונו נתנה להם וברצונו נטלה מהם ונתנה לנו.

בצלאל סמוטריץ': לכאורה הסבר טוב.

בצלאל סמוטריץ': אומות העולם שיבואו לטעון שאנחנו גנבים בארץ ישראל והיא לא שלנו, נשלח אותם לספר בראשית, לפרשת בראשית, נלמד אותם מי ברא את העולם, נלמד אותם את השתלשלות הדורות, את ההתפתחות, ונסביר להם שהקדוש ברוך הוא הוא בעל הבית על העולם והוא נתן לנו את ארץ ישראל.

בצלאל סמוטריץ': אבל על זה יש שאלה גדולה – אתה שומע, חבר הכנסת פרוש?

בצלאל סמוטריץ': על זה יש שאלה גדולה: תכלס, זה עובד?

בצלאל סמוטריץ': מה, בגלל שהתורה לא התחילה מ"החדש הזה לכם ראש חדשים" אלא התחילה מספר בראשית, אז אומות העולם מפסיקות לומר: ליסטים אתם?

בצלאל סמוטריץ': מי שיושב עכשיו בראש הישיבה הפסיק לחשוב שיש להם איזה זכויות, לעם המומצא הזה שנקרא פלסטינים, פה?

בצלאל סמוטריץ': הפסוק שרבי יצחק מביא זה "כח מעשיו הגיד לעמו לתת להם נחלת גוים".

בצלאל סמוטריץ': מה זה קשור לאומות העולם?

בצלאל סמוטריץ': אומות העולם לא לומדים תורה ולא מאמינים בתורה והמציאו לעצמם תורה משל עצמם, הכול חיקוי, כמובן, של היהדות.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו רואים שלאורך כל שנות ההיסטוריה אומות העולם אומרות: ליסטים אתם.

בצלאל סמוטריץ': ראיתי מאמר מדהים, רעיון מדהים, בספר של הרב אברהם דב אוירבך, שנפטר לפני חודש – הוא היה הרב של טבריה, הבן של הרב שלמה זלמן אוירבך.

בצלאל סמוטריץ': הוא אומר: הסיפור הוא בכלל לא אומות העולם, ובאמת הפסוק אומר "כח מעשיו הגיד לעמו"; הסיפור הוא עם ישראל.

בצלאל סמוטריץ': מה זה ארץ ישראל כולם יודעים; יש גלובוס, יש עליו סרטוט.

בצלאל סמוטריץ': אחר כך, בתורה, בשלבים מאוחרים יותר, מסורטטים גבולות הארץ.

בצלאל סמוטריץ': אבל מה זה עם ישראל, שלו ניתנה ארץ ישראל – זה הסיפור שאנחנו פוגשים בספר בראשית, שמתחיל בבריאת העולם ועשרה דורות מאדם ועד נח.

בצלאל סמוטריץ': אני כבר מסיים, היושב-ראש.

מנסור עבאס: כן.

בצלאל סמוטריץ': אני מבין שלא קל לך לשמוע, בכל זאת, תן לי עוד דקה.

בצלאל סמוטריץ': עשרה דורות מנח עד אברהם.

בצלאל סמוטריץ': האנושות בסוף מגיעה אל התמצית, לאברהם אבינו, שמגלה את בוראו, ויש לו בן, יצחק, ויעקב, ו-12 שבטים, ונכנסים לשעבוד מצרים, ויוצאים ממצרים, והופכים לעם שריבונו של עולם גואל, ועומדים למרגלות הר סיני ומקבלים תורה.

בצלאל סמוטריץ': זה עם ישראל שלו ניתנת ארץ ישראל.

בצלאל סמוטריץ': מי שרוצה להבין מה זה שארץ ישראל שייכת לעם ישראל צריך לדעת מה זה ארץ ישראל – זה יחסית קל – אבל צריך להבין מה זה עם ישראל, איך הוא נוצר, מה הסגולה שלו, מה התפקיד שלו, מה הייעוד שלו, מה השליחות שלנו.

בצלאל סמוטריץ': אז זה נועד לנו, יואב, זה נועד לנו.

בצלאל סמוטריץ': שאנחנו נדע מי אנחנו, מה תעודת הזהות שלנו, מה הערכים והמחויבות שלנו – –

מנסור עבאס: כן, חבר הכנסת, תודה.

בצלאל סמוטריץ': – – וכשנתחבר לעצמנו, לכל ההשתלשלות של ספר בראשית וספר שמות, עד מתן תורה, עד שמתחילות המצוות – –

מנסור עבאס: כן, תודה לך.

בצלאל סמוטריץ': – – אז נהיה ראויים, בעזרת השם, גם לרשת את ארץ ישראל, ואומות העולם יגידו או לא יגידו – אז כבר אמר בגין המנוח: נכון, אז יהיה להם אף, ירימו את האף, שיהיה להם אף עקום.

מנסור עבאס: כן, תודה לך.

בצלאל סמוטריץ': מה שמעניין זה שאנחנו נכיר את עצמנו, את כוחנו, את סגולתנו, את תפקידנו ואת הקשר – –

מנסור עבאס: כן, תודה.

בצלאל סמוטריץ': – – החזק מאוד שלנו מאוד לארץ ישראל, בעזרת השם.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת מאי גולן – אינה נוכחת; חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח; חבר הכנסת אוריאל בוסו; חבר הכנסת יוסי שיין – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יואב קיש, שלוש דקות, אדוני.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, נמצא פה יו"ר ועדת הכנסת חבר הכנסת אורבך.

יואב קיש: לא היית פה כשחבר הכנסת יריב לוין אמר את דבריו, אולי ראית את זה בחדר.

יואב קיש: אני מתלבט אם לחזור על הדברים שלו בשבילך או לנצל את ההזדמנות שאני יכול לשאול את יו"ר הישיבה פה שאלה בנושא חוק האזרחות, אבל אני אנסה בקצרה להתייחס לשני הדברים.

יואב קיש: מה שאמר פה חברי חבר הכנסת יריב לוין היה פשוט: אתם עושים פה תקדים, התקדים הרע הזה שאתם עושים, ההחלטות החד-צדדיות, הפגיעה בייצוג בוועדות, מעכשיו זה סטנדרט, כך תיראה הדמוקרטיה הישראלית.

יואב קיש: האירוע הגרוע הזה יתהפך עליכם בבית הזה במוקדם או במאוחר, ולי כואב, כי זה צריך לכאוב לכל חבר כנסת שאתם מרסקים את הבית הזה מהייצוג שאותו הוא אמור לייצג.

יואב קיש: אנחנו בוועדות לא מקבלים את הייצוג.

יואב קיש: אתם מפצלים ועדות בלי הסכמות ואתם דורסים את כל המוסכמות שהיו בבית הזה.

יואב קיש: ולחברי בסיעת ימינה, אני מקווה שהמסר הזה היה ברור.

יואב קיש: לגבי חוק האזרחות, היושב-ראש מנסור עבאס, אני רוצה לשאול אותך שאלה פשוטה: שרת הפנים אילת שקד הגיעה איתכם, עם סיעות רע"מ ומרצ, לסיכומים בנושא חוק האזרחות, וכנראה זו כוונת הקואליציה, להעביר את חוק האזרחות עם הסיכומים.

יואב קיש: האם אתה יכול להסביר לי מה הסיכומים שאתם הולכים לעשות בחוק האזרחות?

דוד אמסלם: שומר על זכות השתיקה.

מנסור עבאס: לא, זה לא הזמן.

יואב קיש: זה זמן מצוין.

מנסור עבאס: אבל אני יכול להזכיר לך שבזכותך, בזכות הליכוד, כמובן, החוק הזה נפל ולא עבר.

יואב קיש: נכון, כי למה הוא נפל ולא עבר – – –

מנסור עבאס: בזכותכם.

מנסור עבאס: יש לי תמונה היסטורית שאתם הצבעתם נגד החוק.

יואב קיש: ובצדק.

מנסור עבאס: ואנחנו הצבענו בעדו.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: עכשיו תודה – – –

מנסור עבאס: אז על מה אתה מלין?

יואב קיש: אני אגיד לך על מה אני מלין.

יואב קיש: אני מלין על ממשלת השקרים, על שרת הפנים – ואני אומר מעל הבמה הזו – השקרנית, שבחוק – – –

מנסור עבאס: זה לא מתאים, חבר הכנסת יואב.

יואב קיש: זו האמת, ואני לא נסוג כשאני אומר את האמת, ואני לא נסוג מדבריי.

יואב קיש: ואני אסביר, חשוב לי גם להסביר.

יואב קיש: בחוק יש לשרת הפנים סמכות לעשות איחוד משפחות.

יואב קיש: ומה היא רצתה לעשות?

יואב קיש: להגיד: העברנו את החוק, ברוך השם הכול בסדר, ובדלת האחורית – הינה, פה יושב-ראש רע"מ לא מוכן להגיד מה הסיכומים – לתת כניסה לאלפי משפחות פלסטיניות.

מנסור עבאס: לא.

יואב קיש: אז בוא תגיד, בוא תגיד את הסיכומים.

מנסור עבאס: יואב, יואב, אנחנו מדברים על אירוע אחר לגמרי.

יואב קיש: לא, לא, אני שואל אותך בצורה – – –

מנסור עבאס: אני אתן לך תשובה.

יואב קיש: אני רוצה לדעת – – –

מנסור עבאס: אני אתן לך תשובה.

יואב קיש: הרי זה יגיע לפתח הוועדה, ואני אגיד לך יותר מזה – – –

מנסור עבאס: בסדר, אני אתן לך תשובה.

יואב קיש: רק אני אסיים את דבריי בקצרה.

יואב קיש: ביום רביעי חוק-יסוד: ההגירה מגיע, כמענה אמיתי לשמירה על זהותה של מדינת ישראל.

יואב קיש: שרת הפנים מכרה את חוק האזרחות לכם ולמרצ.

יואב קיש: אמר את זה עיסאווי פריג' בצורה ברורה.

מנסור עבאס: כן, תודה לך.

יואב קיש: בוא תגיד לנו מה אתם מקבלים בחוק האזרחות.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יואב קיש, אין קשר בין חוק האזרחות הישן והחדש ולזהות המדינה.

מנסור עבאס: אין קשר.

מנסור עבאס: כל האירוע שאנחנו מדברים עליו – כמה אלפי משפחות, אנשים שכבר חיים בתוך מדינת ישראל, מרכז החיים שלהם שם, הם חלק ממשפחות של אזרחים ערבים.

מנסור עבאס: תאר לעצמך אישה שהתחתנה לפני 20 שנה, אין לה – אנחנו לא מדברים על אזרחות; אין לה תושבות, אין לה זכויות סוציאליות, אין לה זכויות בריאות.

יואב קיש: חבר הכנסת עבאס, אז אני שואל אותך: לא היו אמורים כל חודש, כל חודש – – –

מנסור עבאס: יואב, יואב, יואב, אתה יודע מה?

מנסור עבאס: יואב, יואב, יואב – – –

יואב קיש: רגע, שאלה.

יואב קיש: כל חודש לא היו אמורים לבוא להתייצב אצלך בוועדה?

יואב קיש: כל חודש היו צריכים לבוא להתייצב אצלך בוועדה ולקבל ולהביא דיווח מה עבר, מה לא עבר, למה – זה נכון או לא נכון?

מנסור עבאס: יואב, יואב – – –

יואב קיש: רק תענה לי על זה.

יואב קיש: תענה לי.

יואב קיש: הינה, אני יודע מה היה בסיכומים, אני שואל אותך אם הסיכום הזה של כל חודש היה צריך להיות.

מנסור עבאס: אתה רוצה להקשיב לי?

מנסור עבאס: יואב, אתה רוצה להשתמש בנושא הזה כנושא פוליטי.

מנסור עבאס: אני אומר לך, יואב, יש משפחות שסובלות, מרכז החיים שלהן כבר עשרות שנים בתוך מדינת ישראל, הם מנהלים את החיים שלהם כאזרחי מדינת ישראל ולא שואפים להיות אזרחים.

מנסור עבאס: תבין, הם שואפים לקבל את הזכויות הסוציאליות שלהם דרך מעמד של תושב.

יואב קיש: מנסור – –

מנסור עבאס: אתה מבין את זה?

יואב קיש: – – אני אגיד לך מה אני מבין.

מנסור עבאס: זה לא אירוע פוליטי.

יואב קיש: אני אגיד לך, זה אירוע פוליטי, ואני אגיד לך למה.

דוד אמסלם: – – – לא הבנתי.

יואב קיש: אנחנו חיים – – –

מנסור עבאס: טוב, יואב, אני מוכן – – –

יואב קיש: אבל, ברשותך, תן לי דקה.

מנסור עבאס: אני מוכן – – –

יואב קיש: אני מבקש לענות.

מנסור עבאס: אני מוכן שנשב ונדון בסוגיות האלו.

יואב קיש: אני מבקש דקה להשיב, ולא אאריך יותר מזה.

יואב קיש: אנחנו במדינת ישראל, מדינה יהודית דמוקרטית.

יואב קיש: הזהות של המדינה היא מדינה יהודית.

יואב קיש: אנחנו מתנגדים לאיחוד משפחות.

יואב קיש: אנחנו מתנגדים לניסיון של פלסטיניזציה של מדינת ישראל.

יואב קיש: ואתם, דרך הלחץ על השרה שקד, שהייתה צריכה לבוא לוועדה שלך ולדווח כל חודש מה היא עשתה ומה היא לא עשתה, וכניעה מוחלטת לדרישות של מרצ, שחלקן היו אפילו יותר משלכם – יש פה אירוע שככה ממשלת הזדון הזו מתנהלת, ואנחנו נעצור אותה.

מנסור עבאס: תודה לך, חבר הכנסת יואב קיש.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ניר ברקת – איננו.

מנסור עבאס: חבר הכנסת מאיר פרוש.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קודם כול שיהיה לנו חורף בריא.

מאיר פרוש: הכנסת עכשיו מתכנסת, היא נמצאת עכשיו כאן בשעה 22:00, וכנראה היא תשב עוד קצת בגלל חוק שהקואליציה מבקשת להביא לכאן למליאה.

מאיר פרוש: ומהו החוק?

מאיר פרוש: הולכים לתת לאופוזיציה כמה ועדות חדשות, לתת להם את הסמכויות, באיזה נושאים ידונו; אפשרות להרחיב ולהגדיל את מספר חברי ועדת הכספים, ועדת חוץ וביטחון, זה החוק.

מאיר פרוש: למה רוצים לעשות את זה?

מאיר פרוש: כי הקואליציה לקחה חלקים של האופוזיציה, וכדי לאזן – או היא מבינה שזה לא יכול להיות בדרך כמו שהיא מנסה להשיג, והיא מבקשת.

מאיר פרוש: זה הנושא שעכשיו המליאה דנה עליו.

מאיר פרוש: אז כבר יושב כאן ניר אורבך.

מאיר פרוש: ואמרתי את זה בבוקר: איזה זכות יש לקואליציה לבוא ולבקש מהאופוזיציה שתנהג בהבנה, בסלחנות, למה?

מאיר פרוש: הרי הקואליציה הזו בנויה מקרוב ל-30 שרים, סגני שרים, הנורבגים.

מאיר פרוש: כל אחד מאלה השותפים יש לו את מנעמי השלטון, מדושני עונג.

מאיר פרוש: עכשיו באים פה לקחת את כבשת הרש שיש לאופוזיציה כתוצאה מבחירות.

מאיר פרוש: מה הסיבה שאתם יכולים לבקש מאיתנו?

מאיר פרוש: אומר היום פה כאן, מעל הדוכן, חזר על מה שהוא אמר באו"ם, ראש הממשלה בנט: הייתה תאונה פוליטית, ואני מרוצה מזה.

מאיר פרוש: ואני רוצה לומר לראש הממשלה בנט: אתה הנהג.

מאיר פרוש: אתה הנהג של התאונה הזו, אותך מאשימים.

מאיר פרוש: אתה אשם בכל הדברים הנלווים כתוצאה מהנסיעה הזו – נסיעה טובה, נסיעה פרועה, נסיעה לא אחראית.

מאיר פרוש: התוצאות של כל מה שהתאונה הזו, הממשלה הזו, עושה – אתה הנהג.

מאיר פרוש: ואני רוצה לומר לך, טוב פעם שתדע גם, יש בהלכה מושג: טובל ושרץ בידו.

מאיר פרוש: מה בנט אומר?

מאיר פרוש: בנט אומר: אני ראיתי מדינה שבה שנתיים הולכים לבחירות, כאוס גדול, אני רוצה להציל את המדינה, רוצה לעשות מעשה טוב.

מאיר פרוש: המדינה הייתה במבוי סתום.

מאיר פרוש: אבל על אותו משקל של הטובל אמר בנט: אני רוצה לעשות את הדבר הטוב, ואני רוצה להיטהר, רוצה להקים ממשלה.

מאיר פרוש: ובנט הקים את הממשלה.

מאיר פרוש: איך הוא הקים את הממשלה אנחנו יודעים.

מאיר פרוש: מה יש לראש הממשלה בנט ביד?

מאיר פרוש: יש לו שרץ, מרצ.

מאיר פרוש: מה יש לו ביד?

מאיר פרוש: הוא אומר: אני רוצה להציל את המדינה, הקמתי עכשיו ממשלה, הכול יהיה בסדר, יהיה לנו תקציב.

מאיר פרוש: כל הריצות של שרי מרצ, של חברי הכנסת ממרצ לאבו מאזן, למוקטעה, זה הכול מכוחו של בנט הנהג.

מאיר פרוש: שבנט ידע: הוא רצה להציל את המדינה, הוא רצה לטבול, יש לו שרץ בידיים, מרצ.

מנסור עבאס: כן, טוב.

מאיר פרוש: מה כן?

מנסור עבאס: סיימת.

מאיר פרוש: זאת אמירה חדשה, שהכנסת עוד לא שמעה.

מנסור עבאס: תודה.

מאיר פרוש: בנט הוא הנהג של אותו מרצ, אותו שרץ, וכל התאונות הפוליטיות, וכל המשגים הרעים שיש, על הראש של הנהג שלנו.

מנסור עבאס: תודה.

מאיר פרוש: קוראים לו נפתלי בנט.

מאיר פרוש: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת פרוש.

מנסור עבאס: ישיב או יסכם – –

מאיר פרוש: מי ישיב?

מנסור עבאס: – – יו"ר ועדת הכנסת חבר הכנסת ניר אורבך, בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מעבר לדברים שעלו פה, הדברים המהותיים, אז יש גם, אדוני היושב-ראש, את העניין של השיח.

): דיבר על זה גם נשיא המדינה פה, ודיבר על זה גם יושב-ראש הכנסת, הנושא של השיח.

): אנחנו צריכים לתת דוגמה אישית.

): ואני חושב שאמרתי את זה גם בבוקר בוועדה.

): ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני אצטט מהתלמוד.

מנסור עבאס: בבקשה, מנהלי הסיעות.

מנסור עבאס: בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, אני אצטט מהתלמוד הבבלי.

מנסור עבאס: כן.

): מסכת שבת, דף קי"ד.

): אמרתי את זה הבוקר בוועדת הכנסת.

): מדברת הגמרא שם על רבי אחא, על תלמיד חכם שנפל רבב בבגדו.

): נפל פגם בבגדו – חייב מיתה.

): כמובן שאפשר להסביר את זה במובן הפשוט, מי שהתלכלך, אבל אפשר גם כמובן ללכת להסבר קצת יותר עמוק, שמדבר על מי שנפל פגם בהתנהגות שלו.

): ואני חושב שאנחנו היום – תלמידי החכמים בעבר, היום אפשר להשוות אותם לנבחרי הציבור שלנו.

): נבחרי הציבור צריכים להוות דוגמה בהתנהגות שלהם.

מנסור עבאס: כן.

): אנחנו שליחי ציבור, אנחנו נבחרי ציבור, אנחנו מעצבי דרך.

): ואני חושב – נגביה את זה קצת – אני חושב שאנחנו בהתנהגות שלנו ובשיח שלנו חייבים גם להוריד את הטונים.

מנסור עבאס: אני מבקש ממנהלי הסיעות.

מנסור עבאס: בבקשה, אתם יכולים להישאר בשקט או לדבר בקול נמוך.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: זה לא יכול להיות.

): גם להנמיך טונים, גם להוריד את האש וגם להתחיל לדבר בצורה מכובדת ומכבדת.

): תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ניר אורבך.

בועז טופורובסקי: נא לשבת.

בועז טופורובסקי: הצבעה.

בועז טופורובסקי: קואליציה בעד.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק לעניין ועדות הכנסת (תיקוני חקיקה והוראת שעה), התשפ"ב–2021, בקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 16

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 16 חברי כנסת בעד, שבעה חברי כנסת מתנגדים.

מנסור עבאס: אני קובע שהצעת חוק לענייני ועדות הכנסת (תיקוני חקיקה והוראת שעה), התשפ"ב–2021, עוברת בקריאה ראשונה וחוזרת לדיון בוועדת הכנסת.

יואב קיש: לוועדה למעמד האישה.

יואב קיש: מעמד האישה.

יואב קיש: מעמד האישה.

מנסור עבאס: לא, לא, היא חוזרת לאותה ועדה, לוועדת הכנסת.

יואב קיש: לוועדת הכספים.

דוד אמסלם: ועדת הכספים.

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת ניר אורבך, הודעה.

יואב קיש: לא, סליחה, רגע, רגע.

יואב קיש: היא צריכה להגיע לוועדת הכנסת, שתחליט לאיזו ועדה.

יואב קיש: זה קריאה ראשונה, זה לא טרומית.

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: זאת קריאה ראשונה.

יואב קיש: מה זה, זה של הוועדה, או ממשלתית בקריאה ראשונה – אני יכול להחליט שאני מבקש להעביר את זה לוועדה אחרת.

דוד אמסלם: בדיוק.

שמחה רוטמן: זה לא ממשלתית, זאת הצעה מטעם ועדה.

יואב קיש: מה זה?

יואב קיש: תעשו דיון בוועדת הכנסת על איזה ועדה, ותעבירו את זה לוועדת הכנסת.

מנסור עבאס: אז בהתאם לתקנון היא חוזרת לוועדת הכנסת להמשך דיון.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת ניר אורבך.

מנסור עבאס: ואחר כך אנחנו מצביעים על ההודעה.

): אדוני היושב-ראש, יש לי כמה הודעות, והודעה אחת שצריך להצביע עליה.

מנסור עבאס: אוקיי, בסדר.

): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בהתאם לסעיף 11(ב) לחוק יסודות התקציב תשמ"ה–1985, וסעיף 110(א) לתקנון הכנסת, החליטה ועדת הכנסת על הקמת ועדה משותפת לוועדת הכנסת ולוועדת הכספים לתקציב הכנסת.

): הוועדה המשותפת תהיה בת עשרה חברים, חמישה מכל ועדה, לפי ההרכב הבא: מטעם ועדת הכנסת חברי הכנסת ניר אורבך, יושב-ראש, בועז טופורובסקי, איתן גינזבורג, נציג סיעת הליכוד, נציג סיעת הציונות הדתית; מטעם ועדת הכספים חברי הכנסת אלכס קושניר, אימאן ח'טיב יאסין, נעמה לזימי, נציג סיעת ש"ס ונציג סיעת יהדות התורה.

): זוהי ההודעה הראשונה.

קריאות: – – –

): כשתיתנו שמות.

): כשתיתנו שמות.

דוד אמסלם: דרך אגב, אם הוא היה עושה, אדוני היושב-ראש – – –

יואב קיש: כמה חברים מתוך העשרה יש לליכוד?

דוד אמסלם: אם היה עושה מעשר ועדות, הוא היה בוחר – – –

יריב לוין: כמה חברים יש לליכוד בוועדה הזאת?

דוד אמסלם: הבנת את הרמאות?

יואב קיש: מתוך עשרה חברים – – –

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת – – –

מנסור עבאס: כן, בבקשה חבר הכנסת ניר אורבך, תמשיך.

): אני עובר להודעה הבאה.

יואב קיש: לא הבנתי.

): ועדת הכנסת קבעה בישיבתה היום ממלאי מקום קבועים לפי סעיף – לא, לא.

דוד אמסלם: הבנת את – – –

): אם האופוזיציה הייתה מגיעה – –

דוד אמסלם: הבנת את הנוכל?

): – – לוועדת הכנסת הבוקר, היא הייתה יודעת בדיוק.

): היא הייתה יודעת בדיוק.

יריב לוין: כמה חברים – – –

יואב קיש: כמה חברים – – –

): ועדת הכלכלה – חברי הכנסת: מטעם סיעת כחול לבן איתן גינזבורג; מטעם סיעת יש עתיד, יסמין פרידמן.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, זה מובא למליאה כדי שאנשים – – –

): מטעם סיעת ישראל ביתנו שרון רופא אופיר.

יריב לוין: כמה חברים יש לסיעת הליכוד?

): הקראתי את השמות.

): הקראתי.

): הקראתי את השמות.

יואב קיש: לא שמענו – – –

יריב לוין: – – –

): ברשותך, אדוני, אני אקריא עוד פעם.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: תרשו לו בבקשה להקריא את השמות.

): אני אקריא עוד פעם: הוועדה המשותפת תהיה בת עשרה חברים.

): חמישה מכל ועדה – –

יואב קיש: כמה לליכוד?

): – – לפי ההרכב הבא – ובושה.

): אני כבר אומר אוטומטית – בושה.

): מטעם ועדת הכנסת חברי הכנסת ניר אורבך, יושב-ראש, בועז טופורובסקי, איתן גינזבורג; נציג סיעת הליכוד; נציג סיעת הציונות הדתית.

): מטעם ועדת הכספים – – –

דוד אמסלם: – – – אנחנו 30 מנדטים – – –

יואב קיש: רגע, בוא נשמע עד הסוף.

מנסור עבאס: אחד, ועוד אחד לאופוזיציה.

): מטעם ועדת הכספים – חברי הכנסת אלכס קושניר, אימאן ח'טיב יאסין, נעמה לזימי, נציג סיעת ש"ס ונציג סיעת יהדות התורה.

): זו ההודעה הראשונה.

יואב קיש: אחד.

יואב קיש: אחד מעשרה.

יואב קיש: אחד מעשרה.

יואב קיש: ככה אתם דורסים את הכנסת.

יואב קיש: זה בדיוק מה שאתם עושים.

יריב לוין: – – –

): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ועדת הכנסת קבעה בישיבתה היום ממלאי מקום קבועים לפי סעיף 103 לתקנון הכנסת, בוועדות הבאות:

קריאות: – – –

): 1.

): ועדת הכלכלה – –

קריאות: – – –

מנסור עבאס: בבקשה, חברי הכנסת דוד אמסלם – – –

דוד אמסלם: לא לא לא – – –

יואב קיש: אחד מעשרה.

יואב קיש: הליכוד, שאנחנו אחד מארבעה חברי כנסת – – –

מנסור עבאס: אוקיי, תודה לכם.

יואב קיש: אחד מעשרה בוועדות.

יואב קיש: זו הסיבה שאנחנו לא באים.

דוד אמסלם: אחד מתוך כמה?

): חברי הכנסת, מטעם סיעת כחול לבן – איתן גינזבורג.

מנסור עבאס: 40% מהאופוזיציה.

דוד אמסלם: – – – אתה תגיד לנו:

דוד אמסלם: אחד מתוך כמה – – –

): מטעם סיעת יש עתיד – חברת הכנסת יסמין פרידמן.

דוד אמסלם: אני לא יודע חשבון, כמה זה אחד מתוך – – –

): מטעם סיעת ישראל ביתנו – – –

יואב קיש: אל תדבר איתנו על שיח.

יואב קיש: אתם דורסים את הכנסת.

יואב קיש: על עשרה חברי ועדה – אחד לליכוד, ואתה מדבר איתנו על שיח?

דוד אמסלם: לא, לא, לא.

דוד אמסלם: אנחנו לא ניתן לך – – –

): מטעם סיעת ישראל ביתנו שרון רופא אופיר.

דוד אמסלם: נוכל, אתם שישה מנדטים – – –

): 2.

): בוועדת הפנים והגנת הסביבה – –

דוד אמסלם: על שישה מנדטים אתה גונב 30 מנדטים, אתה לא מתבייש?

מנסור עבאס: כן.

): – – מטעם סיעת יש עתיד חברות הכנסת יסמין פרידמן ומירב בן ארי.

דוד אמסלם: חוצפה ועזות מצח – – –

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד אמסלם, בבקשה.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: אל תגיד לי – אתה, אתה תגיד לנו כמה הליכוד מקבל, אחד מתוך כמה?

): ועדת העבודה והרווחה וועדת החינוך, התרבות והספורט: מטעם סיעת יש עתיד חברת הכנסת יסמין פרידמן.

דוד אמסלם: בגלל שאתם בריונים, אדוני היושב-ראש, בגלל שאתם יכולים?

דוד אמסלם: אני שואל.

): ועדת הכספים: מטעם סיעת הרשימה המשותפת חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

דוד אמסלם: אתה הרי יודע.

דוד אמסלם: אין לכם בושה?

): בוועדת מיזמי תשתיות לאומיים מיוחדים ושירותי דת יהודיים – –

יואב קיש: זה יתהפך עליכם.

יואב קיש: אתם הרסתם את הכנסת הזו.

): – – חבר הכנסת גלעד קריב יכהן כממלא מקום על מכסת סיעת מרצ.

יואב קיש: אתם גרמתם לכך שכנסת ישראל לא תייצג את העם.

יואב קיש: אין לכם בושה, ואתם עוד מדברים איתנו על שיח?

יואב קיש: אחד מעשרה לליכוד.

יואב קיש: אחד מעשרה לליכוד, זה נראה למישהו פה הגיוני?

דוד אמסלם: – – –

): בוועדה המשותפת לתקציב הביטחון – –

דוד אמסלם: יש 30 מנדטים – – – לא מתבייש – – –

): – – מטעם ועדת הכספים חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי יכהן כממלא מקום של חברת הכנסת יעל רון בן משה.

דוד אמסלם: חוצפה ועזות מצח שלכם.

דוד אמסלם: אלימים, נוכלים, גנבים – – –

): חברת הכנסת נירה שפק תכהן כממלאת מקום – – –

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד אמסלם, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

דוד אמסלם: תקרא אלף פעם.

דוד אמסלם: אתה יודע שאתם רומסים פה את הכנסת.

): חברת הכנסת נירה שפק תכהן כממלאת מקום של חבר הכנסת ניר אורבך.

דוד אמסלם: אתה יודע שזה לא דבר טכני.

דוד אמסלם: גנבים, נוכלים, שקרנים.

): מטעם ועדת החוץ והביטחון חבר הכנסת איתן גינזבורג יכהן כממלא מקום של חבר הכנסת צבי האוזר.

): זוהי ההודעה השנייה.

דוד אמסלם: – – – אתה מבין?

דוד אמסלם: ככה אתה ואלה החברים שלך.

): ההודעה השלישית – – –

דוד אמסלם: לא מתבייש.

דוד אמסלם: לא, זה לא יהיה פה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד אמסלם, אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: תקרא אותי – – –

מנסור עבאס: צעקת די פעמים.

דוד אמסלם: אלף פעם תקרא.

דוד אמסלם: הוא גנב, הוא נוכל – – –

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד אמסלם.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: הוא לא ייתן לנו אחד מעשרה לליכוד.

): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מבקש להודיע על איוש חברים בוועדות כדלקמן.

מנסור עבאס: די, נו.

מנסור עבאס: מספיק.

מנסור עבאס: צעקת די.

דוד אמסלם: הוא לא עובר את אחוז החסימה, אתה מבין איך הוא מדבר – – –

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד אמסלם.

דוד אמסלם: – – – אתה היושב-ראש.

): 1.

): בוועדת ביטחון הפנים ובוועדה המיוחדת לענייני הקרן לאזרחי ישראל תכהן חברת הכנסת נעמה לזימי במקום הפנוי לסיעת העבודה.

דוד אמסלם: חצוף.

): 2.

): לבקשת סיעת הרשימה המשותפת, אבקש למסור – –

דוד אמסלם: אחרי זה הוא אומר למה אנחנו לא באים לוועדות – – –

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד אמסלם, בבקשה.

): – – כי חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אתה מכבד את הכנסת.

דוד אמסלם: חוצפה.

): אתה מכבד את הכנסת.

דוד אמסלם: אתה לא מכבד את הכנסת.

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד אמסלם, אני קורא אותך לסדר בפעם השלישית.

מנסור עבאס: נא להוציא אותו.

מנסור עבאס: בבקשה, אתה יכול לצאת החוצה.

דוד אמסלם: תהיה מבסוט.

דוד אמסלם: יאללה, תהיה מבסוט, עם הנוכלים – – –

): לבקשת סיעת הרשימה המשותפת, אבקש למסור כי חבר הכנסת אוסאמה סעדי – –

מנסור עבאס: באמת – – –

דוד אמסלם: אתה צריך להגן על הכנסת, לא אני.

מנסור עבאס: אתה מנצל את הסובלנות שלי.

): – – יחדל לכהן כחבר בוועדה המיוחדת לענייני החברה הערבית.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: אתה לא מגן על כבודה של הכנסת.

דוד אמסלם: לא מתביישים.

מנסור עבאס: תודה לך.

מנסור עבאס: בבקשה לצאת.

דוד אמסלם: עוד מעט לא תיתנו לנו גם להצביע פה.

דוד אמסלם: לא מתבייש.

שלמה קרעי: אל תדאג, אביר יצביע בשבילך גם.

קריאה: – – –

דוד אמסלם: אתה תצביע פעמיים.

דוד אמסלם: אל תדאג, מר קרא.

דוד אמסלם: אתה הצבעת, אתה עבריין, הצבעת פעמיים – – –

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד אמסלם, עכשיו צא.

מנסור עבאס: (חבר הכנסת דוד אמסלם יוצא מאולם המליאה.)

): אלו היו שלוש ההודעות.

): כעת אני מעלה עוד הודעה, שצריך להצביע עליה.

מנסור עבאס: אוקיי.

): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת – –

יואב קיש: אתם מדברים על שיח?

יואב קיש: תראה איך אתם מתנהגים לכנסת הזו.

): – – אני מתכבד להציג את הצעת ועדת הכנסת להגדיל את מספר חברי ועדת העבודה והרווחה מ-14 ל-15.

): כיום יש 14 חברים בוועדת העבודה והרווחה: שמונה חברים לקואליציה ושישה חברים לאופוזיציה.

): ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום להציע לכנסת להוסיף חבר אחד מסיעת הליכוד בוועדה ולהגדיל את מספר חברי האופוזיציה בוועדה לשבעה חברים.

): אבקש את אישורה של הכנסת להצעה זו.

): אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ניר אורבך.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יריב לוין ביקש – – –

יואב קיש: אתה נותן לליכוד אחד מעשרה.

יואב קיש: איך אתה לא מתבייש בכנסת הזו?

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת יריב לוין.

יואב קיש: אני מבקש גם לדבר.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: אני שמח גם שאתה נמצא כאן על הדוכן וגם שמכובדנו יושב-ראש הכנסת מיקי לוי נמצא כאן במליאה.

יריב לוין: אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת אורבך, אני באמת שואל.

יריב לוין: בוא נעשה רגע אחד תרגיל בחשבון, כי אולי משהו אני לא מבין.

יריב לוין: בכנסת ישראל יש 120 חברים – חבר הכנסת אורבך, כדאי שתקשיב.

יריב לוין: בכנסת ישראל יש 120 חברים, נדמה לי שעל זה אין חולק.

יריב לוין: בכנסת ישראל, על פי תוצאות הבחירות הדמוקרטיות כפי שבחרו אזרחי ישראל, יש לסיעת הליכוד 29 חברי כנסת.

יריב לוין: כלומר, למעשה רבע מכלל חברי הכנסת פחות אחד.

יריב לוין: עד כאן אני צודק בחשבון, נכון?

יריב לוין: עכשיו, חבר הכנסת אורבך, אתה עומד בראש ועדת הכנסת ומקים ועדה משותפת לדיון בנושא מסוים, ובה עשרה חברי כנסת.

יריב לוין: רבע מעשרה, אם אינני טועה, זה 2.5, נכון?

יריב לוין: אי-אפשר לתת 2.5 מקומות לסיעה, על זה כולנו מסכימים.

יריב לוין: סיעת הליכוד היא רבע, אז היא יכולה לקבל או שניים או שלושה.

יריב לוין: זו האפשרות.

יריב לוין: אז הקואליציה, נדיבה היא לא רוצה להיות עם סיעת הליכוד, גם את זה אני יכול להבין.

יריב לוין: אבל בוא תסביר לי, חבר הכנסת אורבך, איך יכול להיות שסיעת הליכוד מקבלת חבר אחד, עשירית?

יריב לוין: איך זה יכול להיות, איפה נשמע כדבר הזה?

יריב לוין: על פי איזו חלוקה אתה עושה?

יריב לוין: מה, אתה יושב שם ועושה מה שבא לך?

יריב לוין: אין תוצאות בחירות, אין הרכב כנסת?

יריב לוין: ואני שואל כל אחת ואחד מכם שיושבים כאן – – –

): – – – אני יושב שם חודשיים כשהאופוזיציה לא מכבדת ולא באה, לא באה לפגישה אחת.

): לפגישה אחת, לישיבה אחת.

יריב לוין: אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, האופוזיציה לא מגיעה – לא מצביעה; היא, אגב, מגיעה לדיונים.

יריב לוין: היא לא מצביעה משום שאתם עושים את הדבר הזה.

יריב לוין: אתם מרכיבים את הוועדות לפי מה שמתחשק לכם, מייצרים לעצמכם רוב מלאכותי מופרך, מוחקים את הרכב הכנסת, מוחקים את ההצבעה הדמוקרטית ואז רוצים לעשות מראית עין של הצבעות מסודרות, כאילו ברוב ומיעוט, כאילו בהליך תקין.

יריב לוין: עכשיו, אני אומר לך, תבין, חבר הכנסת אורבך, הינה אני מסתכל כאן על חבר הכנסת טופורובסקי; חבר הכנסת טופורובסקי, אתה יודע מה, את חבר הכנסת אורבך אולי אני מבין, כי הוא כבר אומר לעצמו: ממילא ימינה כבר לא תהיה בכנסת הבאה, אז בכנסת האת נעשה מה שאנחנו רוצים.

יריב לוין: אגב, גישה חסרת אחריות, אבל אינטרסנטית.

יריב לוין: אתם, סיעת יש עתיד, תהיו גם בכנסת הבאה, אבל יכול להיות שאתם תשבו על ספסלי האופוזיציה, ואני אראה לך שאתה לחצת כאן שסיעה שיש לה רבע מחברי הכנסת מקבלת אחד מעשר בוועדה.

יריב לוין: אל תבוא אליי בטענות אחר כך – –

מנסור עבאס: כן, תודה.

יריב לוין: – – כי אני לא אוכל להגן עליכם.

יריב לוין: מה עובר עליכם?

יריב לוין: מה זה הדבר הזה?

יריב לוין: חרפה, בושה.

יריב לוין: אני מציע לך – –

מנסור עבאס: תודה.

יריב לוין: – – חבר הכנסת אורבך, למשוך את ההודעה שלך ולהקים ועדות על פי הרכב הכנסת, ולא באופן המופקר והמביש הזה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יריב לוין.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת יואב קיש.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

שלמה קרעי: איפה הייעוץ המשפטי של הכנסת?

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, כבוד יושב-ראש הכנסת חבר הכנסת מיקי לוי, אני באמת לא יודע כבר למי לפנות, אתה נמצא פה, נמצא פה חבר הכנסת אורבך.

יואב קיש: חבר הכנסת יריב לוין הסביר את זה בצורה הכי פשוטה.

יואב קיש: אני מתחבר מזה גם לשיח על סוג השיח.

יואב קיש: איך אתם מצפים – עולה יושב-ראש ועדת הכנסת, בהחלטה שערורייתית של הקמת ועדה – –

מנסור עבאס: אנחנו כמובן נסגור את רשימת הדוברים.

יואב קיש: – – בהחלטה שערורייתית של הקמת ועדה של 4:6, ואומר שאנחנו לא היינו בוועדה בשביל לשוחח.

יואב קיש: הרי כל האירוע הזה מתחיל מהדריסה חסרת הרסן בוועדות.

יואב קיש: ויש לכם פה דוגמה חיה.

יואב קיש: היושב-ראש מיקי לוי, איך אתה מאפשר במשמרת שלך דריסה כזו גסה של כנסת ישראל?

יואב קיש: הדבר הזה מעולם לא נעשה.

יואב קיש: מכוונים לעשות עשרה 4:6.

יואב קיש: הרי הפער הנורמלי זה של מנדט אחד, איש אחד בוועדות.

יואב קיש: זה ה-59:61.

יואב קיש: אז לא, ניקח שניים.

יואב קיש: לא רק שניקח שניים, גם נדרוס את הליכוד ונדרוס את האופוזיציה.

יואב קיש: יש פה אירוע מסוכן לדמוקרטיה הישראלית, והידיים שלכם חתומות על כך.

יואב קיש: מה זה הידיים שלכם?

יואב קיש: ראש וראשון זה יושב-ראש הכנסת מיקי לוי.

יואב קיש: אתה בעיניי המחסום.

יואב קיש: אתה צריך לייצג אותי, למנוע את הדבר הזה, דריסת הכנסת, בשבילי.

יואב קיש: לאחר מכן יו"ר הוועדה ניר אורבך.

יואב קיש: יכול להיות שאתה חושב שכנסת ישראל לא חשובה יותר ואתה לא רואה את עתידך פה.

): אני לא הגשתי בג"ץ על עבודת הכנסת, אז אל תגיד – – –

יואב קיש: גם אני לא הגשתי בג"ץ על עבודת הכנסת.

): החברים שלך.

יואב קיש: יש בין החברים שלי כאלה.

יואב קיש: סיעת הליכוד גם לא הגישה בג"ץ.

יואב קיש: סיעת הליכוד לא הגישה בג"ץ, ויש בין החברים שלי בליכוד – – –

יריב לוין: אל תסלף.

יריב לוין: אל תסלף.

יריב לוין: להפך, הודיע לי בג"ץ שאין לו סמכות.

יואב קיש: יריב, סיעת הליכוד לא הגישה בג"ץ, ויש בין החברים שלי בליכוד – –

): אבל מחכים לתשובה של בג"ץ.

יואב קיש: – – כאלה שנפגעו ואמרו: אולי נלך לבג"ץ.

): – – –

יואב קיש: אני חושב שהם טועים.

יואב קיש: אני חושב שהם טועים.

יואב קיש: אני לא מחפש ישועה בבג"ץ.

יואב קיש: אני חשבתי שהבית הזה ידע להתנהל, ומה שקרה פה – וזה אולי המסר המרכזי, ואת זה אל תשכחו – אתם קובעים את הסטנדרטים עכשיו; אנחנו נעשה בדיוק אותו דבר כשאנחנו נהיה בשלטון.

יואב קיש: לא עשינו את זה בפעם שעברה, זה דבר חדש.

יואב קיש: מעולם הכנסת לא דרסה ככה את האופוזיציה.

יואב קיש: חלוקה כזו שרירותית ושקרית של הוועדות.

יואב קיש: אבל אם אתם קובעים את זה עכשיו כסטנדרט, אני לא רוצה לשמוע אף אחד מאלה שמצביעים עכשיו על הדבר הזה באים אליי בטענות.

יואב קיש: אני לא יודע עוד כמה זמן, אולי עוד ארבע שנים, אולי עוד שנה, אולי עוד שש שנים, אבל הדבר הזה יתהפך עליכם, ולצערי זה יתהפך על כל עם ישראל.

מנסור עבאס: כן, תודה.

יואב קיש: כנסת ישראל מרוסקת, ואתם באים ואומרים למה אנחנו צועקים, למה אתם שומעים אמירות כאלה.

יואב קיש: חבר הכנסת אורבך, זה מאוד יפה לפתוח פה בציטוטי גמרא וכאלה ולהגיד: בוא נסתכל על השיח, אבל כשביד אחת אתה אומר:

יואב קיש: בוא נסתכל על השיח, וביד השנייה אתה עושה פשע כנגד הכנסת, אל תתפלא שתשמע דברים קשים.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יואב קיש.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שמחה רוטמן, בבקשה.

שלמה קרעי: תכף נענה לו גם בציטוטים.

שלמה קרעי: חבר הכנסת אורבך, סיעת הליכוד הודיעה לבג"ץ שאין לו סמכות לדון בעניין הזה.

שלמה קרעי: סיעת הליכוד הודיעה.

שלמה קרעי: אז אל תספר סיפורים.

): סיעת הליכוד משחקת משחק כפול.

): סיעת הליכוד משחקת משחק כפול.

יריב לוין: בניגוד לכם, שהולכים למנות שופטים שימשיכו את אותו קו.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שמחה רוטמן, שלוש דקות.

שמחה רוטמן: תודה רבה.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, אני חייב לומר שאומרים כשמצטטים גמרות: לא עכברא גנב אלא חורא גנב.

שמחה רוטמן: זה שיושבים פה אנשים שיש להם אינטרס לגנוב – אין מילה יותר יפה, אין מילה יותר יפה לוועדות שאין בהן שום יחס מתמטי למה שקורה ביחסי קואליציה–אופוזיציה; פה במליאה יש הפרש של אחד או של שניים, ובוועדות, שאמורות לייצג את הרכב הכנסת, פתאום ההבדל קופץ לשלושה או לשניים.

שמחה רוטמן: אין מילה יותר יפה מאשר לגנוב.

שמחה רוטמן: אבל אני לא בא בטענות לחבר הכנסת ניר אורבך שהוא מנסה לגנוב אותנו.

שמחה רוטמן: האינטרס שלו ברור, והתועלת שלו מהמהלך הזה מאוד מאוד ברורה, והתשלום במזומן, אז למה לא? אני בא בטענות לחור.

שמחה רוטמן: החור בהקשר הזה זה ייעוץ משפטי, הפעם של הכנסת, שאני יודע שמשמיע את עמדתו ואת קולו ברמה חלק מהפעמים, אבל בסופו של דבר סימני הקריאה ככל הנראה לא מספיק ברורים; החור השני והיותר-גדול והיותר-משמעותי בהקשר הזה – כי לפחות הייעוץ המשפטי לכנסת, וגם היועצת המשפטית של הוועדה ארבל – אני באוזניי שמעתי אותה כמה וכמה פעמים מסבירה שדעתה לא נוחה ממה שאתם עושים בוועדה, לא בנושא סגנים ולא בנושאים אחרים – החור העוד-יותר גדול הוא בג"ץ.

שמחה רוטמן: כשהמפלגה של בועז טופורובסקי רצתה להחליף יושב-ראש כנסת בהליך בזק, באמצע הלילה שופטי בג"ץ קבעו דיון, כי זה נורא נורא דחוף.

שמחה רוטמן: עזוב שמבחינה פוליטית לא היה רוב, שום דבר לא רלוונטי, אבל צריך לעזור ליש עתיד למנות יושב-ראש כנסת – מתגייסים מייד.

שמחה רוטמן: הכול נורא דחוף, הכול נורא בוער.

שמחה רוטמן: חמור מאוד שהוגשה עתירה לבג"ץ בנושא הזה, כי זה בדיוק מה שידעתי שיהיה וזה גם מה שהזהרתי את העותרים מפניו.

שמחה רוטמן: אמרתי להם: זה מה שבג"ץ יעשה.

שמחה רוטמן: בג"ץ ימרח את העתירה, ייתן לכם לעשות מה שאתם רוצים, ובסוף עוד יגיד איזו אמירה לצאת ידי חובה.

שמחה רוטמן: אז החור פה הוא בג"ץ, שאתם יודעים שיאשר לכם כל מה שאתם רוצים, כי מפלגת בג"ץ היא חלק מהקואליציה שלכם.

שמחה רוטמן: אבל זה שבג"ץ עושה את זה מסיבותיו הפוליטיות שלו, אני גם מבין; זה שאתם עושים את זה מסיבותיכם הפוליטיות שלכם, אני גם מבין.

שמחה רוטמן: יש עוד חור שעוזר לכם בדבר הזה – התקשורת הישראלית גם היא עוזרת לכם בדבר הזה.

שמחה רוטמן: גם היא מנסה להציג את זה כאילו יש חרם של האופוזיציה על הוועדות ולא להפך.

שמחה רוטמן: אין חרם של האופוזיציה על הוועדות, יש חרם של הקואליציה על האופוזיציה בוועדות.

שמחה רוטמן: יש אנשים רבים מהאופוזיציה שמתייצבים בדיוני הוועדות, וכשמגיע הזמן להצביע הם הולכים, כי אתם יצרתם לעצמכם רוב מלאכותי שאין לו שום דבר, שום קשר למציאות – –

מנסור עבאס: תודה.

שמחה רוטמן: – – ואתם פשוט גונבים את הכנסת, גונבים את הדמוקרטיה, זה מתחבר להרבה מאוד מהלכים שאתם מנסים להוביל פה.

מנסור עבאס: תודה.

שמחה רוטמן: לא מתאים, לא ראוי, ואני כבר לא קורא למצפון שלכם.

שמחה רוטמן: אני לא מצליח להבין אתכם.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת שמחה רוטמן.

מנסור עבאס: אחרון הדוברים, חבר הכנסת שלמה קרעי.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני יושב-ראש הכנסת, זו ועדה שנועדה לאשר את תקציב הכנסת, הכנסת שאתה עומד בראשה.

שלמה קרעי: זה מה שאתה רוצה להשאיר אחריך, מסורת של שקר, של דורסנות, של רמייה, בוועדה שמאשרת את התקציב שלך?

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, ככל שהשקר וההונאה יהיו גדולים יותר, כך ההתרסקות שלכם תהיה מרהיבה יותר.

שלמה קרעי: "לפני שבר גאון, ולפני כישלון גבה רוח".

שלמה קרעי: בשבת הקרובה אנחנו נקרא בפרשת השבוע על נח, שהכניס זוגות-זוגות לתיבה, "ומכל החי מכל בשר שניים מכל – – – יבאו אליך להחיות".

שלמה קרעי: האגדה מספרת שבא השקר לנוח וביקש להיכנס לתיבה – חבר הכנסת אורבך, תקשיב לציטוטים אחרים.

): אני מקשיב לך כל הזמן.

שלמה קרעי: אמר לו נח:

שלמה קרעי: אינך יכול להיכנס יחידי אלא עם בת זוג.

שלמה קרעי: הלך השקר ופגש במארה.

שלמה קרעי: שאל אותה: האם תרצי להיות בת זוגי?

שלמה קרעי: אמרה לו: ומה המוהר שאתה נותן לי?

שלמה קרעי: מה תשלם?

שלמה קרעי: אמר לה: כל מה שאני משיג בשקר ורמאות את נוטלת.

שלמה קרעי: הסכימה, ונכנסו לתיבה.

שלמה קרעי: ומאז ועד היום כל מה שהשקר משיג ברמאות – המארה נוטלת ממנו ומאבדת את הכול.

שלמה קרעי: כל מה שמרוויחים בשקר, לא שורה בו ברכה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, הממשלה שקמה – הורתה בשקר ולידתה בהונאה.

שלמה קרעי: לא פלא שלא שורה ברכה בפעילות שלה.

שלמה קרעי: ואנחנו רואים את השקר והרמייה וההונאה שמחלחלים ושולחים זרועות בכל פעולה ופעולה, גם בפעולה כל כך פשוטה כמו הקמה של תקציב הכנסת.

שלמה קרעי: מה יקרה אם יהיה 5:6?

שלמה קרעי: מה יקרה אם יהיה רוב של אחד?

שלמה קרעי: בכל דבר מנסים לרמות ולשקר, כמו הלידה של הממשלה הזאת.

שלמה קרעי: אותו דבר גם בנושא של הקורונה.

שלמה קרעי: בנט הזכיר היום, הוא התרברב, גם מעל בימת האו"ם, בניצחון שלו על הקורונה.

שלמה קרעי: לכאורה, בשתי ידיים היה צריך לקבל את ההמלצה של נתניהו, האדריכל של הקורונה, הראשון בעולם שהוציא מדינה מהקורונה, לחסן מייד את החיסון השלישי.

שלמה קרעי: אבל לא, הוא לא הקשיב.

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: כי מה שנבנה בשקר והונאה, לא שורה בו ברכה.

מנסור עבאס: כן.

שלמה קרעי: ולכן בנט משיב חכמים אחור ודעתם יסכל.

שלמה קרעי: לא קיבל את זה.

שלמה קרעי: אני רוצה לאחל לממשלה הזו, שקמה בשקר ולא חוזרת בתשובה, ממשיכה עם השקר הזה לאורך כל הדרך – –

מנסור עבאס: כן, תודה.

שלמה קרעי: – – שתיקח אותה מארה במהרה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת שלמה קרעי.

מנסור עבאס: ישיב חבר הכנסת ניר אורבך.

מנסור עבאס: אחר כך אנחנו עוברים להצבעה על ההודעה.

): אדוני היושב-ראש – חבר הכנסת קרעי, רק לידיעתך, מספר חברי הוועדה המשותפת הוא עשרה חברים על פי החוק, אי-אפשר 5:6.

שלמה קרעי: אז שיהיה 5:5.

): אי-אפשר 5:6.

): קבענו שיהיו שישה חברי קואליציה וארבעה חברי אופוזיציה.

יריב לוין: למה?

): אם האופוזיציה הייתה משתפת פעולה ומגיעה לוועדה, היא הייתה יכולה לבקש לחלק את זה איך שהיא רוצה.

): לאור העובדה שחברי האופוזיציה לא מגיעים ולא הגיעו לדיונים, נתנו חבר אחד לכל סיעה באופוזיציה.

): תודה רבה לך.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ניר אורבך.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הודעת יושב-ראש ועדת הכנסת.

יריב לוין: לא להצביע.

מנסור עבאס: אנחנו מצביעים.

מנסור עבאס: בעד הצעת ועדת הכנסת – 15

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 15 חברי כנסת בעד, אפס מתנגדים ואפס נמנעים.

מנסור עבאס: אני קובע שהודעת יושב-ראש ועדת הכנסת מתקבלת.

מנסור עבאס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1449).

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק שחרור על תנאי ממאסר (תיקון מס' 17 – הוראת שעה) (תיקון) (הארכת תוקף), התשפ"ב–2021, בקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: תציג את החוק השרה יפעת שאשא ביטון.

מנסור עבאס: בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הצעה לתיקון חוק שחרור על תנאי ממאסר (תיקון מס' 17 – הוראת שעה) (הארכת תוקף), התשפ"ב–2021, של משרד המשפטים, מבקשת להאריך בשנתיים נוספות את תוקפה של הוראת השעה שנקבעה בחוק שחרור על תנאי ממאסר (תיקון מס' 17 – הוראת שעה), התשע"ח–2018.

יפעת שאשא ביטון: בהוראת שעה זו, שנקבעה לשלוש שנים, הוקמה היחידה לשחרור ממאסרים קצרים – יחידה מינהלית ייעודית הפועלת בשירות בתי הסוהר ואשר הוסמכה לבחון ולקבל החלטה בבקשות לשחרור על תנאי של אסירים הנושאים עונשי מאסר שמשכם בין שלושה חודשים לשנה, למעט אסירים שנדרשת בעניינם חוות דעת מיוחדת בהתאם לסעיפים 11 ו-12 לחוק שחרור על תנאי ממאסר, התשס"א–2001, ולמעט קטין שנגזר עליו עונש מאסר העולה על שישה חודשים.

יפעת שאשא ביטון: הצורך בהקמת מנגנון זה עלה לאחר שהתחוור כי המנגנונים שהיו קיימים אותה עת לשחרור על תנאי ממאסר – קרי סמכות לנציב בתי הסוהר ביחס לאסירים השפוטים לעונשי מאסר שבין שלושה לשישה חודשים וסמכות לוועדת השחרורים ביחס לאסירים השפוטים למאסר העולה על שישה חודשים ואינו עולה על 12 חודשים – אינם נותנים מענה מיטבי ומותאם לאסירים השפוטים לעונשי מאסר לתקופות קצרות של עד שנה.

יפעת שאשא ביטון: המנגנון של היחידה לשחרור ממאסרים קצרים מותאם לאסירים שנשפטו לתקופות מאסר קצרות, באופן שיאפשר בחינה במועד של בקשות שהגישו לשחרור על תנאי, תוך הקלת העומס המוטל על ועדות השחרורים.

יפעת שאשא ביטון: היחידה הוסמכה, ככלל, לקבל את החלטתה על יסוד בקשה בכתב של האסיר ועל בסיס מסמכים שיונחו בפניה, בלא שיתקיים בפניה דיון בנוכחות האסיר, בא כוחו או בא כוח היועץ המשפטי לממשלה, בשונה מההליך המתקיים בפני ועדת השחרורים.

יפעת שאשא ביטון: מתכונת זו משקפת איזון בין הצורך בקיום דיונים יעילים, בלוח זמנים התואם את משך המאסרים ומועדי השחרור מצד אחד, ואת הצורך להבטיח בחינה מקצועית והפעלת שיקול דעת כנדרש, בגיבוש ההחלטה אם האסיר ראוי לשחרור ואם שחרורו אינו מסכן את שלום הציבור מצד שני.

יפעת שאשא ביטון: כדי לשמור על איזון זה לא הוחלה סמכות היחידה על אסירים שנדרשות לגביהם חוות דעת מקצועיות מיוחדות ושיש מקום לקיים לגביהם דיון במעמד הצדדים, כלומר אסירים המרצים מאסר בשל עבירות מין או אלימות במשפחה, או אסירים הסובלים מהפרעה נפשית.

יפעת שאשא ביטון: בהצעת החוק הנוכחית, מטעם משרד המשפטים, מוצע להאריך את תקופת תוקפה של הוראת השעה בשנתיים נוספות, כדי לאפשר את המשך פעילות היחידה בטרם קבלת החלטה בשאלה אם יש מקום לעגנה בהסדר של קבע, לבטלה או לשנות מתוכן ההסדר.

יפעת שאשא ביטון: מהניסיון המצטבר מתקופת פעילותה של היחידה נראה כי ככלל ישנה שביעות רצון מפעילותה בקרב כלל הגורמים הרלוונטיים, ועל כן יש מקום לאפשר את המשך פעילותה.

יפעת שאשא ביטון: יחד עם זאת, נראה כי בתקופת הוראת השעה השפיעו על עבודת היחידה אירועים הנובעים מההתמודדות עם נגיף הקורונה, באופן המקשה להסתמך על הנתונים מתקופה זו כבסיס מספק לצורך קבלת החלטה באשר להסדר הקבע שיש להחיל בעניין זה.

יפעת שאשא ביטון: בנוסף, עלו בעת האחרונה כמה סוגיות הנוגעות להיקף סמכות הוועדה ולהיבטים נוספים ביחס לפעילותה.

יפעת שאשא ביטון: הנושאים הללו מצריכים ליבון ודיון המצריכים פרק זמן נוסף.

יפעת שאשא ביטון: על כן מוצע להאריך את תקופת הוראת השעה בשנתיים נוספות.

יפעת שאשא ביטון: באופן זה יתאפשר המשך איסוף נתונים באשר לעבודת היחידה וכן יושלמו דיונים בנוגע להצעות לשינויים במתכונת עבודתה, לצורך גיבוש החלטה באשר להסדר הקבע שיחול בעניין זה.

יפעת שאשא ביטון: ככל שיוחלט על הפיכת הוראת השעה לקבועה או על תיקונה, יידרש להשלים בתוך פרק זמן זה את הליך החקיקה.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת מהחברים לתמוך בהצעת החוק, תודה.

מנסור עבאס: תודה לשרה יפעת שאשא ביטון.

מנסור עבאס: לפני שאנחנו עוברים לרשימת הדוברים – הודעה לסגנית מזכירת הכנסת.

מנסור עבאס: בבקשה.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק מיסוי רווחים ממשאבי טבע (תיקון מס' 3), התשפ"ב–2021, שהחזירה ועדת הכספים.

אלינור ימין: תודה.

מנסור עבאס: תודה רבה.

מנסור עבאס: (קריאה ראשונה)

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

מנסור עבאס: ראשון הדוברים, חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שלמה קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להמשיך את הקו שהזכרתי קודם.

שלמה קרעי: גם אם תעצמו את העיניים חזק מאוד לא תוכלו להתעלם ממצג השווא, מהרמייה ומהתעתוע של הממשלה הזאת.

שלמה קרעי: אני רוצה לספר מהחוויות של ועדת הכספים בימים האחרונים.

שלמה קרעי: אתמול הגיעה אלינו לוועדת הכספים שרת הכלכלה אורנה ברביבאי.

שלמה קרעי: כשביקשתי ממנה, למרות שאני לא חבר ועדה – כי הייעוץ המשפטי לכנסת החליט ביחד עם הקואליציה שהרמיסה הזאת, שאין לנו זכות הצבעה, היא בסדר, היא לגיטימית, למרות שברור לכולם שהסעיף בתקנון שאומר שאחרי 60 יום לא תהיה זכות הצבעה נועד לסיעה מסוימת שמתמהמהת להגיש את השמות ולא לאופוזיציה שמשתמשת בזה ככלי פרלמנטרי, בגלל דורסנות.

שלמה קרעי: באה אורנה ברביבאי, ושאלתי אותה שאלה: תגידי, למה שירות התעסוקה – אם האוצר מציג לנו שיש 400,000 מובטלים, עדיין מספר גבוה מאוד, כמו בתקופת הקורונה, עדיין זה לא נגמר – למה התקציב נחתך בחצי?

שלמה קרעי: והיא אמרה לי: לך תשאל את היושב-ראש, את המנכ"ל.

שלמה קרעי: חושבת שאני משחק משחקים – כמו שהיא מכירה קבוצות לחץ ולוביסטים, אז גם אנחנו, כשאנחנו שואלים שאלות אז זה בגלל קבוצות לחץ ולוביסטים.

שלמה קרעי: והדבר החשוב ביותר זה ההתעלמות שלה ממעונות היום.

שלמה קרעי: יושבים כבר יומיים בבית 50,000 או 60,000 פעוטות בגילי לידה עד שלוש, והמטפלות שלהם שובתות כי הן סובלות מתת-תנאים בתנאי ההעסקה, והשרה מגיעה ולא אומרת מילה.

שלמה קרעי: לא שומעים ממנה ציוץ.

שלמה קרעי: הילדים האלה, התינוקות האלה, הפעוטות, יכולים להמשיך לשבת בבית, וההורים יכולים להמשיך לזעוק, אבל אותם, את הממשלה הזו, זה לא מעניין.

שלמה קרעי: בתקציב של שרת הכלכלה – מה מצג השווא שאני רוצה לדבר עליו בעניין הזה?

שלמה קרעי: היא הציגה שם, בתקציב שלה, את עידוד התעסוקה לשנים 2022-2021.

שלמה קרעי: ורואים שם שבשנת 2021 לעידוד תעסוקה, יש בערך 1.45 מיליארד, וב-2022 יש 1.18 מיליארד.

שלמה קרעי: והיום שר האוצר ליברמן מגיע, והתחיל לספר לנו סיפורים ולהגיד שאת כל עידוד התעסוקה לקחו מכל משרדי הממשלה – גם האוצר וגם הרווחה וגם עוד משרדים – לקחו את כל התקציבים של עידוד תעסוקה והעבירו למשרד הכלכלה.

שלמה קרעי: ואז אמרתי לו: אדוני שר האוצר, אבל אתמול הייתה כאן שרת הכלכלה, וראינו בתקציב שלהם שיש ירידה של 300 מיליון שקל, אז איך אתה בא ומספר לנו סיפורים?

שלמה קרעי: איך אתה אומר שאתם דואגים ושהתקציב שלכם חברתי, אבל בפועל בתקציב ראינו בדיוק להפך?

שלמה קרעי: ושאלנו אותו: מה אתה אומר על מס גודש?

שלמה קרעי: למה הפריפריה צריכה לממן את תל אביב?

שלמה קרעי: מה אתה אומר על גיל הפרישה לנשים, שהעליתם אותו ולא דאגתם לנשים במקצועות שוחקים, שעוד עשור, אישה בגיל 60 עד 65 תפרוש, ולא יהיה לה מענה בכלל?

שלמה קרעי: איפה התקציב החברתי?

שלמה קרעי: אבל לא, הם נהנים מהתקשורת, שצובעת את הכול בוורוד, מראה לאזרחי ישראל כאילו יש כאן ממשלה חברתית – –

מנסור עבאס: תודה.

שלמה קרעי: – – אבל בדיוק להפך, הם זורים חול בעיני הציבור, ויש כאן מצג שווא ורמייה של ממשלה וקואליציה כאילו חברתית – –

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת שלמה קרעי.

שלמה קרעי: – – אבל בפועל זו הממשלה האנטי-חברתית הגדולה ביותר שהייתה כאן.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת אופיר כץ – אינו נוכח; חבר הכנסת יואב בן צור; חבר הכנסת עופר כסיף; חבר הכנסת אוסאמה סעדי; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – אינו נוכח; חבר הכנסת משה ארבל; חבר הכנסת אמיר אוחנה; חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן; חבר הכנסת אופיר סופר; חבר הכנסת יעקב אשר; חבר הכנסת משה אבוטבול; חבר הכנסת איימן עודה; חבר הכנסת משה גפני; חבר הכנסת דוד אמסלם; חבר הכנסת אורי מקלב.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אבי מעוז, בבקשה.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הרפורמה הראשונה שהשר כהנא מנסה להחיל עלינו היא הרפורמה בכשרות.

אבי מעוז: בהתאם להתנהלות מפלגתו בחודשים האחרונים, שבה התגלו פניה כשיאנית המרמה והפרת האמונים, גם את הרפורמה הזאת הוא מנסה להעביר באופן נכלולי, בחסות חוק ההסדרים, למרות חוסר הקשר שלה לתקציב, מתוך פחד להעמיד אותה לדיון מהותי כחוק בפני עצמו.

אבי מעוז: עיקר הרפורמה של השר כהנא זה תאגידי כשרות, שיתחרו על ליבם וכיסם של בעלי העסקים, כולל אפשרות ליצירת סטנדרטים כשרותיים משל עצמם, במטרה להעלות את רמת הכשרות ולהוריד את מחירה.

אבי מעוז: אבל גם הרפורמה הזאת היא אחיזת עיניים והונאה של הציבור.

אבי מעוז: בפועל, הרפורמה תגרום למסירת הכשרות לידי גופים עסקיים, שהאינטרס שלהם יהיה להגדיל את כמות העסקים שתחת השגחתם.

אבי מעוז: לצורך כך הם יורידו את רמת הכשרות – דבר שלא יורגש כמובן על ידי הצרכנים.

אבי מעוז: לשום גוף כשרות לא יהיה אינטרס לדווח על הונאה בכשרות, בשל הצורך בשמירה על כמות העסקים ועל הדימוי, זאת בניגוד לכשרות ממלכתית, שבה האינטרס של הרבנות הוא רק עצם הכשרות, ואין לה שום רווחים מכמות העסקים.

אבי מעוז: רוב צרכני הכשרות, שאין להם את הידע והמומחיות, לא ידעו להבחין בין גופי כשרות איכותיים לבין גופים שמוכנים להקל בכשרות שלא כדין, כחלק מהתחרות.

אבי מעוז: הרפורמה תפתח את הפתח למצב עתידי שבו גם גורמים שאין להם שום מחויבות להלכה ידרשו לאפשר להם לספק שירותי כשרות, והונאת הכשרות בישראל תגדל לאין-שיעור.

אבי מעוז: התחרות תגרום גם שמפעלים ובעלי עסקים יאלצו לבקש השגחה מכמות גדולה של גופים, היות שחלקים שונים של הציבור הרחב יצרכו וידרשו כשרויות שונות, דבר שייקר את הכשרות.

אבי מעוז: אך מעל הכול, הנזק העיקרי של הרפורמה הוא הפגיעה ברבנות הראשית והפיכת נושא הכשרות לעניין של הפרט, ממש כמו בחוץ לארץ.

אבי מעוז: מי שמאוד ירצה והוא גם מבין בעניין יוכל למצוא כשרויות טובות, אבל הציבור הרחב שחפץ לאכול כשר ואין לו את הידע המספק ייכשל בהמוניו.

אבי מעוז: זו בדיוק הפיכת מדינת ישראל למדינת כל אזרחיה, שבה אומנם יהודי יכול לחיות כיהודי באופן פרטי, אבל היהדות הציבורית נמחקת.

אבי מעוז: זו מגמתה של ממשלת כל אזרחיה – –

מנסור עבאס: תודה.

אבי מעוז: – – ואנחנו נעשה הכול כדי להפיל אותה בהקדם.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אבי מעוז.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שמחה רוטמן.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

שמחה רוטמן: אדוני ראש הממשלה, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת – יש מסורת, אדוני היושב-ראש, אנחנו עומדים במסורת.

מנסור עבאס: חשבתי שאתה ממלכתי.

שמחה רוטמן: אני ממלכתי?

מנסור עבאס: כן.

שמחה רוטמן: איפה חשבת כזה דבר?

מנסור עבאס: ככה הסבירו לי.

שמחה רוטמן: מתי שידרתי מסר כזה בטעות?

מנסור עבאס: ככה הסבירו לי.

שמחה רוטמן: כן.

שמחה רוטמן: לא.

שמחה רוטמן: אז אני משתדל להיות ממלכתי, ולכן מכבד את ראש הממשלה האמיתי.

שמחה רוטמן: כך נהוג.

אבי מעוז: זה הכי ממלכתי שיש.

שמחה רוטמן: אבל אני חייב לומר, אדוני יושב-ראש הישיבה – – –

מנסור עבאס: כן, יפה.

שמחה רוטמן: אין בעיה, אני יודע גם להגיד את זה.

מנסור עבאס: כן.

שמחה רוטמן: אבל אני חייב לומר לך שכאשר אני מנסה להבין מדוע נציגי מפלגות ציוניות מתוך הממשלה – אפילו, רחמנא ליצלן, אפילו יש עתיד, אבל בוודאי ובוודאי כחול לבן, תקווה חדשה; בימים אי-זוגיים אולי גם את ימינה אפשר לספור בתור מפלגה ציונית – כשאני שואל אותם, את כחול לבן, את מפלגת העבודה, חלקה לפחות: כיצד אתם מעיזים להתנגד לחוק-יסוד: ההגירה, שיעלה ביום רביעי?

שמחה רוטמן: איך אתם מעיזים להצביע נגד?

שמחה רוטמן: איך אתם מעיזים בוועדת שרים לחקיקה להצביע נגד חוק שאתם בעצמכם, אילת שקד עצמה היא זו שהגתה אותו, ניסחה אותו, הבטיחה לקדם אותו; אני שואל אותה: איך את מתנגדת לחוק שיסגור את הפרצות בחומתה של מדינת ישראל?

שמחה רוטמן: התשובה: מנסור לא מרשה.

שמחה רוטמן: זו התשובה.

שמחה רוטמן: אז כאשר אתה אומר לי, אל תתייחס אליי כאל ראש הממשלה – – –

מנסור עבאס: תגיד לי, שמחה, מה הצבעת על חוק האזרחות?

שמחה רוטמן: חוק האזרחות?

מנסור עבאס: כן.

שמחה רוטמן: אתה יודע למה?

מנסור עבאס: מה הצבעת?

שמחה רוטמן: אני, ודאי, התנגדתי.

שמחה רוטמן: אתה יודע למה?

שמחה רוטמן: אתה יודע למה?

שמחה רוטמן: למה?

מנסור עבאס: ומה אני הצבעתי?

שמחה רוטמן: ברור שאתה הצבעת בעד.

שמחה רוטמן: כי פה, על הדוכן הזה, אני מבין – מנסור עבאס, ראש הממשלה ויושב-ראש הישיבה, אתה הצבעת בעד החוק כי אילת שקד עמדה פה מעל הדוכן, ואמרה, תעבירו לי את החוק הזה ואני נותנת למנסור עבאס אלפי אישורים.

שמחה רוטמן: ככה אמרה.

שמחה רוטמן: אמרה או לא אמרה?

שמחה רוטמן: זה מה שנאמר או לא? שאלת.

שמחה רוטמן: נעשה דו-שיח, גם אני שואל.

שמחה רוטמן: היא אמרה את זה, ולכן הצבעת בעד.

שמחה רוטמן: בדיוק מהסיבה שאתה הצבעת בעד, אני הצבעתי נגד.

שמחה רוטמן: בדיוק מאותה סיבה.

שמחה רוטמן: אם בחוק יש חור כזה גדול שיכולים לעבור דרכו ברכבת אלפי אישורים לפי בקשתו של מנסור עבאס, אני נגד חוק כזה.

שמחה רוטמן: אני רוצה חוק שלא יכול לאפשר את הדבר הזה.

שמחה רוטמן: אני רוצה חוק שישמור על חומותיה של מדינת ישראל.

שמחה רוטמן: ולכן, בגלל שאתה הצבעת בעד, אני הצבעתי נגד.

שמחה רוטמן: בגלל שאתה קיבלת הבטחות פה, מעל הדוכן הזה, מאילת שקד, לא נותרה לי ברירה אלא להצביע נגד.

שמחה רוטמן: אני אגיד לך יותר מזה.

שמחה רוטמן: עמד פה חבר כנסת שהציע יחד איתי את חוק-יסוד: ההגירה; הוא הבטיח לאילת שקד שהוא יצביע בעד החוק, אבל הוא שמע את ההבטחות שלה פה, שמע את מה שהיא אמרה שהיא מבטיחה לך, ולכן הוא הצביע נגד.

שמחה רוטמן: לכן החוק נפל, כי היה רוב גם בלעדינו.

מנסור עבאס: כן, תודה.

שמחה רוטמן: התשובה מאוד ברורה: הסיבה היחידה שסיעות ציוניות בממשלה הזו מצביעות נגד חוק-יסוד: ההגירה, שהוא חוק ציוני לעילא ולעילא, שבכל סיטואציה אחרת הן היו תומכות בו, היא אתה.

שמחה רוטמן: ולכן, כאשר אני קורא לך ראש ממשלה זה לא חוסר ממלכתיות, זה הכרה במציאות.

שמחה רוטמן: אתה שולט בממשלה הזו, ואני מברך אותך על כך.

מנסור עבאס: המציאות אומרת שאתה הצבעת נגד חוק האזרחות.

שמחה רוטמן: כי אתה הצבעת בעדו.

מנסור עבאס: מה לעשות?

שמחה רוטמן: ואתה הצבעת בעדו וקיבלת אלפי אישורים מאילת שקד – הבטחה פה על הדוכן.

שמחה רוטמן: זו המציאות.

מנסור עבאס: אני אזכיר לכם את זה.

שמחה רוטמן: ודאי שתזכיר לי.

מנסור עבאס: לדעתי, חוק ההגירה וחוק האזרחות לא רק שדורסים את הערכים הדמוקרטיים, אלא גם את ערכי היהדות.

מנסור עבאס: גם את ערכי היהדות.

שמחה רוטמן: אז למה הצבעת בעדו, מנסור?

שמחה רוטמן: מנסור, למה הצבעת בעדו?

מנסור עבאס: תאר לעצמך שיש מדינה אחת בעולם שאומרת שליהודי לא מותר להתחתן עם יהודי כי לא רוצים לשנות את הדמוגרפיה של המדינה או של העיר.

מנסור עבאס: תודה לך.

שמחה רוטמן: מותר.

שמחה רוטמן: תתחתנו בשמחה.

שמחה רוטמן: אבל אני שואל: אם זה חוק לא מוסרי, למה הצבעת בעדו?

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת שמחה רוטמן.

שמחה רוטמן: אבל שאלה שאלתית.

מנסור עבאס: אני שומר על זכות השתיקה.

שמחה רוטמן: אה, הבנתי.

יואב קיש: כשאין לך תשובות, אתה שומר על זכות השתיקה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ווליד טאהא; חבר הכנסת אופיר אקוניס; חברת הכנסת מיכל וולדיגר; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; חבר הכנסת ישראל אייכלר; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה; חבר הכנסת אריה מכלוף דרעי; חבר הכנסת דסטה גדי יברקן; חבר הכנסת יואב גלנט.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יריב לוין, בבקשה.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: בשעת לילה מאוחרת זו, כאשר אנחנו יושבים כאן ודנים בעניינים כאלה ואחרים, לצערי הרב יש הורים רבים ששואלים את עצמם: מה אני עושה מחר בבוקר?

יריב לוין: מה אנחנו עושים מחר בבוקר?

יריב לוין: בשקט בשקט – שקט שמייצרת התקשורת באופן מכוון, כמובן – יש עיצומים במעונות היום המפוקחים ושביתה שמותירה עשרות אלפי הורים חסרי אונים.

יריב לוין: רבות מהם, אגב, אימהות עובדות, לא יכולות לצאת לעבודה משום שהמעונות סגורים או לא פועלים באופן מלא.

יריב לוין: ואני מוכרח לומר שאי-אפשר לבוא בשום טענה למי שמשביתים את המעונות, מכיוון שאין להם יכולת אמיתית לתפקד.

יריב לוין: הם לא מסוגלים לגייס את כוח האדם הדרוש בגלל שהתקצוב שהם מקבלים הוא כזה, והשכר שהם יכולים לשלם למטפלות גורם למצב שהמטפלות לא מוכנות לבוא לעבוד.

יריב לוין: זו המציאות הבלתי-נסבלת.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, מה עושים שרי הממשלה?

יריב לוין: הם עסוקים בלרוץ להתרפס בפני אבו מאזן.

יריב לוין: אבל לנהל משא ומתן אמיתי עם ראשי הארגונים שמפעילים את המעונות – מה פתאום.

יריב לוין: עליהם שר האוצר ליברמן הוא גיבור גדול.

יריב לוין: אני מוכרח לומר שאנחנו כאן בכנסת נמשיך לזעוק את הזעקה הזו.

יריב לוין: אני פונה אליך, השר הנדל, כמי שמייצג כאן כרגע את הממשלה.

יריב לוין: אני חושב שהנושא הזה חייב לבוא על פתרונו באופן מיידי, ויפה שעה אחת קודם.

יריב לוין: תיכנסו למשא ומתן אמיתי עם הארגונים, מייד וללא דיחוי, ותיתנו לעניין הזה פתרון.

יריב לוין: תיקחו אולי חלק מהתקציבים שפיזרתם לכל מיני מטרות הזויות ותעבירו אותם למקום שבאמת הם צריכים להיות בו.

יריב לוין: תנו פתרון להורים שלא יכולים לצאת לעבודה; תנו שכר הולם למטפלות האלה שעושות עבודת קודש.

יריב לוין: תפתרו את הבעיה, ומייד.

יריב לוין: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יריב לוין.

מנסור עבאס: חברת הכנסת קרן ברק – אינה נוכחת; חברת הכנסת קטי שטרית; חבר הכנסת פטין מולא; חבר הכנסת ישראל כץ; חברת הכנסת מירב בן ארי; חבר הכנסת אלי כהן – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חברת הכנסת גילה גמליאל; חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': אדוני השר, חבריי חברי הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': אני רואה, היושב בראש, שאתה מאוד פעיל עכשיו, שותף ער בדיונים, אז אולי אתה מוכן לעזור גם לי.

בצלאל סמוטריץ': היה הבוקר דיון בוועדת הכספים.

בצלאל סמוטריץ': הגיע השר, בכבודו ובעצמו, להציג את תקציב המדינה.

בצלאל סמוטריץ': איתו הגיע השר במשרד האוצר חמד עמאר; הגיעו מנכ"ל משרד האוצר רם בלניקוב וראש אגף התקציבים יוגב גרדוס.

בצלאל סמוטריץ': האמת, מצגת מרשימה.

בצלאל סמוטריץ': התחילו מנתוני מקרו-כלכלה, צמיחה, גירעון, מגבלות האוצר, התקרה וכו', תחזיות.

בצלאל סמוטריץ': בסך הכול נתוני מקרו-כלכלה – ברוך השם, נאמר תודה לקדוש ברוך הוא – הרבה יותר טובים מהציפיות.

בצלאל סמוטריץ': ואז דיברו על העקרונות של התקציב, על סעיפי התקציב השונים, על כל התוכניות הגדולות שאמורות להיות תומכות תקציב בחוק ההסדרים.

בצלאל סמוטריץ': דיברו הרבה מאוד על לאן הולך הכסף – רפורמות והעלאת קצבאות זקנה וכו' וכו' וכו'.

בצלאל סמוטריץ': האמת, עקבתי בריכוז שעה, שעה וחצי, שעתיים, ועוברים עוד שקף ועוד שקף ועוד שקף, ולא מגיעים לשקף של הכסף לרע"מ – אף מילה.

בצלאל סמוטריץ': זרקו פה מספרים, 53 מיליארד, ואני זוכר ימים שאמרו לך 50, אמרת באיזה זחיחות כזו: לא, 53 מיליארד.

בצלאל סמוטריץ': אז נכון, תוכנית חומש, חמש שנים.

בצלאל סמוטריץ': איפה?

בצלאל סמוטריץ': תראו, יש הנחיית יועץ משפטי לממשלה לכספים שמקורם בהסכמים פוליטיים, מה שמוגדר כספים קואליציוניים.

בצלאל סמוטריץ': זה חייב לעבור החלטות ממשלה, אחר כך צריך לקבל חוות דעת משפטיות ואז ועדת כספים בכנסת – ויה דולורוזה.

בצלאל סמוטריץ': אותנו מאכילים קש ומזחילים במסלול הוויה-דולורוזה הזה כל שקל שמעבירים לגרעינים תורניים, לחינוך דתי, אני יודע, לישיבות.

בצלאל סמוטריץ': אין אחד שלא יודע שרע"מ נכנסה לממשלה הזו בהסכם פוליטי שכולל הרבה מאוד תקציבים.

בצלאל סמוטריץ': דא עקא, אין זכר להסכם הפוליטי הזה.

בצלאל סמוטריץ': הייתה החלטת ממשלה על התקציב.

בצלאל סמוטריץ': בצידה, כמקובל, נספח, טבלת אקסל גדולה – כל הכספים הקואליציוניים.

בצלאל סמוטריץ': חיפשתי – עוד שורה ועוד שורה.

בצלאל סמוטריץ': אני הרבה שנים בוועדת הכספים, אני יודע לקרוא את זה – לא מצאתי.

בצלאל סמוטריץ': אין בשום מקום שורת תקציב שכתוב בה: הסכם פוליטי עם מפלגת רע"מ.

בצלאל סמוטריץ': אם הייתי חושב שאתה פראייר ונכנסת לממשלה כי אתה ציוני דגול, אוהב ישראל, לא רוצה בחירות חמישיות, ונכנסת תחת האלונקה ואתה לא צריך – – –

יואב קיש: – – –

בצלאל סמוטריץ': הרי כולם יודעים שנכנסת בתמורה לחבילת תקציבים שמנה, ואנחנו נדבר עוד.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא נגד להשקיע בחברה הערבית.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי פה, על הדוכן הזה, שאני בעשרה חודשים כשר תחבורה, נדמה לי שהשקעתי בחברה הערבית יותר מאשר ישראל כץ, קודמי, שהיה שר תחבורה מצוין, השקיע בה בעשר שנים.

בצלאל סמוטריץ': יש לי אחריות לחברה הערבית.

בצלאל סמוטריץ': אני גם רוצה שהיא תישאר ביישוביה – לא תלך ליישובים יהודיים, שיהיה להם טוב.

בצלאל סמוטריץ': אבל אתה הרי רוצה גם הרבה מאוד כסף דרך הרשויות, כי אחר כך זה מגיע לאותה משטרה פרטית בכפר קאסם ולכל מיני גופים ועמותות.

בצלאל סמוטריץ': הרי אנחנו יודעים איך הסיפור הזה עובד.

בצלאל סמוטריץ': עזוב, נדבר על זה בהמשך.

בצלאל סמוטריץ': אבל איפה?

בצלאל סמוטריץ': אני שאלתי את שר האוצר.

בצלאל סמוטריץ': אני מבין שהוא מתבייש.

בצלאל סמוטריץ': ליברמן, שאת כל הקריירה הפוליטית שלו עשה על "בלי נאמנות אין אזרחות" ו"לגרש את הערבים", ואני יודע מה – כשר האוצר עכשיו, אמרתי לו: אני מבין שאתה מתבייש.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא יכול במצגת של התקציב, שאתה, שר האוצר, מציג בוועדת הכספים, להגיד: הינה, זה הולך לרע"מ.

בצלאל סמוטריץ': אני שואל אותך: תוכל לעזור לי?

בצלאל סמוטריץ': איפה אני מוצא את התקציבים, בספר התקציב, שמגיעים לחברה הערבית בעקבות הדרישות הפוליטיות שלך?

בצלאל סמוטריץ': ואז אני גם אשאל את היועץ המשפטי לממשלה: אלה כספים, אדוני – השר לוין לשעבר מבין בזה היטב – שמקורם בהסכם פוליטי; יש להם כללי התנהגות מאוד מאוד דווקניים.

בצלאל סמוטריץ': אני מזכיר, הנחיית היועץ אחרי פרשיית ישראל ביתנו.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי, אגב, לשר האוצר – הזכרתי לו שהוא בא ממפלגה שמבינה מצוין בהעברות כספים.

יפעת שאשא ביטון: אדוני היושב-ראש – – –

בצלאל סמוטריץ': יש הנחיית יועץ – – –

מנסור עבאס: כן, שאלת, חבר הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': אבל האם אתה יכול להסביר לי, איפה אני יכול למצוא את התקציבים היום בספר התקציב?

מנסור עבאס: אני אסביר לך.

מנסור עבאס: תודה לך.

בצלאל סמוטריץ': לא, נו, היית מאוד ערני פה, שיתפת פעולה עם כולם, ענית, התייחסת.

בצלאל סמוטריץ': תגיד לי איפה סעיפי התקציב, איזה תוכניות.

בצלאל סמוטריץ': הרי אתה מכיר את השפה – יש סעיף, יש תוכנית, אחר כך יש תקנה.

בצלאל סמוטריץ': איפה אני מוצא את הכספים האלה?

מנסור עבאס: אני אשלח לך.

בצלאל סמוטריץ': כמה במשרד הפנים?

בצלאל סמוטריץ': באיזה תקנות?

בצלאל סמוטריץ': אתה תשלח לי?

מנסור עבאס: אני אשלח לך לפחות את התוכנית המפורטת, תוכנית החומש, ונראה לי שחלק ממנה, כמובן, נמצא בתוך תקציבי המשרדים – בחינוך, ברווחה.

בצלאל סמוטריץ': זה בסדר.

בצלאל סמוטריץ': גם תקציב הישיבות נמצא במשרד החינוך בתקנה מסודרת – – –

מנסור עבאס: אוקיי, בסדר.

בצלאל סמוטריץ': ועדיין הוא כסף שמקורו בהסכם פוליטי, וחלות עליו כל הנחיות היועץ המשפטי לממשלה לכסף שמקורו בהסכם פוליטי.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: אז נמתין עד שנגיע לקריאה השנייה.

בצלאל סמוטריץ': הרי אתם רוצים לשנות את הקריטריונים של מענקי האיזון ברשויות כדי שאתם תקבלו יותר.

בצלאל סמוטריץ': יש לדבר הזה כללים.

מנסור עבאס: אוקיי, בסדר, תודה לך.

קריאה: – – –

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת שיר, אני מבין גם את הבושה שלך על כך שדנים בעובדה הזאת שאת שותפה לממשלה שמכרה את מדינת ישראל לתומכי טרור ואת משלמת על זה המון כסף – – –

מנסור עבאס: אני מאוד מודה לך, חבר הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': אני מבין את קוצר הסבלנות.

בצלאל סמוטריץ': הציבור הישראלי צריך לדעת איפה הכסף.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ.

קריאה: – – –

בצלאל סמוטריץ': איפה הכסף?

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

מנסור עבאס: תודה לך שאתה מעיר את ההערה הזאת.

מנסור עבאס: אנחנו נבדוק איך בדיוק עושים את זה.

מנסור עבאס: אני אשמח לקבל ייעוץ מחברינו בליכוד, כי הם מעבירים תקציב על גבי תקציב שנים רבות.

בצלאל סמוטריץ': אין בעיה.

מנסור עבאס: מוכנים לעזור, יואב ויריב?

יריב לוין: רק למטרות טובות.

יואב קיש: כספים – – –

מנסור עבאס: חברת הכנסת מאי גולן – אינה נוכחת; חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח; חבר הכנסת אוריאל בוסו – אינו נוכח; חבר הכנסת איתמר בן גביר, בבקשה.

איתמר בן גביר: יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, אדוני השר, שמעדיף לשבת עם ווליד טאהא ולא עם ציונים שאוהבים את מדינת ישראל – זה אתה, יועז הנדל, זה אתה; צריך לומר את האמת.

איתמר בן גביר: באת וסיפרת לכולם: אתה איש ימין, אתה לא תלך עם המשותפת.

איתמר בן גביר: אבל ללכת עם האחים המוסלמים?

איתמר בן גביר: למה לא? מה הכיסא עושה?

איתמר בן גביר: מה הכיסא עשה לך.

יועז הנדל: איתמר, איפה עשית צבא?

איתמר בן גביר: או, זו נקודה: איפה עשית צבא.

איתמר בן גביר: כאילו אתה לא יודע שאני התחננתי שיגייסו אותי.

יועז הנדל: אז למה לא עשית שירות לאומי?

איתמר בן גביר: כאילו אתה לא יודע.

יועז הנדל: למה לא הלכת לשירות לאומי?

איתמר בן גביר: כאילו אתה לא יודע שהלכתי והפגנתי מול לשכת גיוס.

איתמר בן גביר: כאילו אתה לא יודע שאנשי השמאל, שאתה היום יושב איתם בממשלה, הלכו ערב הגיוס שלי ואמרו: בן גביר לא יכול להתגייס.

איתמר בן גביר: אז אם היו עושים את זה למישהו אחר, אתה היית אומר – – –

יועז הנדל: למה לא הלכת לשירות לאומי?

יועז הנדל: מי מנע ממך את השירות הלאומי?

יועז הנדל: מי מנע ממך את השירות הלאומי?

איתמר בן גביר: אם היו עושים את זה למישהו אומר, אתה היום היית אומר: זה צבא פוליטי, זה לא בסדר.

איתמר בן גביר: אבל אתה, מה שעשית, זה הרצחת וגם ירשת.

איתמר בן גביר: הרצחת וגם ירשת.

יועז הנדל: אבל למה לא שירות לאומי?

איתמר בן גביר: אני אגיד לך למה.

איתמר בן גביר: אני מבין אותך, השר הנדל.

איתמר בן גביר: אני מבין אותך.

יועז הנדל: מי מנע ממך?

יועז הנדל: מי מנע – – –

איתמר בן גביר: אתה יושב עם האחים המוסלמים בממשלה.

איתמר בן גביר: אתה מכרת את כל הערכים שלך.

איתמר בן גביר: אתה יושב לך ביישוב נס הרים, הולך לבית הכנסת שם – אנשים מתביישים בך – –

יועז הנדל: – – –

איתמר בן גביר: – – מתביישים בממשלה שאתה יושב בה.

איתמר בן גביר: מתביישים בהתנהלות שלך.

יועז הנדל: תסביר למה לא עשית שירות לאומי.

איתמר בן גביר: אתה, שהלכת כאן כמו טווס, ואמרת: אני?

איתמר בן גביר: אני לא אלך עם המשותפת.

איתמר בן גביר: אני לא אלך עם תומכי טרור.

יועז הנדל: איתמר, יש לך זכות, יש לך מעמד, תבקש לעשות.

איתמר בן גביר: עם מי אתה הולך?

איתמר בן גביר: עם מי אתה הולך?

איתמר בן גביר: רע"מ זה הציונות?

איתמר בן גביר: ווליד טאהא, שקורא לרוצחים "אסירי חופש".

יועז הנדל: – – –

איתמר בן גביר: יועז הנדל, אימא שלי שירתה באצ"ל.

יועז הנדל: עזוב את אימא שלך – – –

איתמר בן גביר: אימא שלי נעצרה על ידי הבריטים בגיל 14, אבל אתה מעדיף את ווליד טאהא – – –

יועז הנדל: – – –

איתמר בן גביר: אתה מעדיף את מנסור עבאס.

איתמר בן גביר: אתה מעדיף את האנשים האלה, שחושבים שלפגוע בחיילי צה"ל זה לגיטימי.

יועז הנדל: איתמר, אני מעדיף שתלך לעשות שירות לאומי או שירות צבאי.

יועז הנדל: שירות למען המדינה – – –

איתמר בן גביר: היה לי עימות – אני כבר 30 שנה עושה שירות למען מדינת ישראל.

יועז הנדל: למה לא עשית שירות לאומי?

יועז הנדל: למה התחמקת?

יועז הנדל: או שתתגייס או שתעשה שירות לאומי.

איתמר בן גביר: היה לי עימות עם מנסור עבאס ערב הבחירות.

איתמר בן גביר: אמרתי לו: מנסור, תגנה פגיעה בחיילי צה"ל, תגנה פגיעה בחיילי צה"ל – – –

יועז הנדל: – – –

איתמר בן גביר: אתה יודע מה הוא אמר לי?

איתמר בן גביר: הוא התחמק.

איתמר בן גביר: דב גילהר, המנחה, אומר לו: תגנה, תגנה פגיעה בחיילי צה"ל.

יועז הנדל: – – –

איתמר בן גביר: מכרת את נשמתך, מכרת את האידיאולוגיה שלך, מכרת את כל העקרונות שלך כדי לשבת על כיסא שר.

איתמר בן גביר: מה לא עושים – – –

יועז הנדל: – – –

איתמר בן גביר: תתבייש לך – – –

קריאה: – – –

איתמר בן גביר: – – – ויהודי ציוני – לא.

איתמר בן גביר: בושה.

יועז הנדל: אתה ציוני גם עכשיו.

יועז הנדל: למה לא לעשות שירות צבאי או שירות לאומי?

יועז הנדל: למה התחמקת?

מנסור עבאס: חבר הכנסת יואב גלנט, בבקשה; חבר הכנסת יואב קיש, בבקשה.

מנסור עבאס: אחרון הדוברים, חבר הכנסת מאיר פרוש.

מאיר פרוש: ויתר לך.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רואה שהיה פה דיון מאוד מעמיק על חיילי צה"ל.

יואב קיש: אני רוצה לומר כמה מילים לשר האוצר אביגדור ליברמן.

יואב קיש: חיילי צה"ל בחובה – יש כאלה הרבה שמסתכלים על הבית הזה, ומסתכלים עלינו, ומסתכלים עליך, השר הנדל, ומאוכזבים.

יואב קיש: איך אתם שיקרתם להם בעיניים.

יואב קיש: איך השר ליברמן, שר האוצר, שנכנס כבר לתפקידו כשר האוצר והתחיל להכין את התקציב, הבטיח להם: אנחנו נעלה את השכר שלכם.

אלינה ברדץ' יאלוב: כי אתם השארתם בור תקציבי – – –

יואב קיש: משקר להם במצח נחושה.

אלינה ברדץ' יאלוב: כי השארתם בור תקציבי.

יואב קיש: אני חייב לומר לך שהייתה לי הזכות בכנסת העשרים, בשנת 2017, להעלות את שכר החיילים ב-50%.

יואב קיש: אנחנו, ממשלת נתניהו וכחלון, עשינו את זה.

יואב קיש: ועכשיו אתם הבטחתם לעשות את זה – אתם והאוצר.

קריאה: גם אנחנו – – –

יואב קיש: אתם, כל ישראל ביתנו – בלי הנורבגים, סליחה; זה היה עוד לפני הנורבגי – כולל השר אלי אבידר, חתומים על הצעת חוק להעלאת שכר חיילי החובה.

יואב קיש: למה אתם משקרים להם?

לימור מגן תלם: – – – מה עשיתם עם – – –

יואב קיש: לאיפה נעלמה הבושה שלכם?

יואב קיש: לאיפה נעלמה הבושה.

יואב קיש: השר הנדל, איך יכול להיות?

יואב קיש: עזוב אותי טייסים, עזוב אותי שייטת, עזוב אותי מטכ"ל.

יואב קיש: החיילים הפשוטים, שהולכים לשירות סדיר, למה אותם אתם שוכחים?

יואב קיש: הבטחתם להם.

יואב קיש: אתה יושב בממשלה שהבטיחה להם את זה ואתה שכחת אותם, איך אתה לא מתבייש?

לימור מגן תלם: לא נמאס לך להיות פופוליסט?

יואב קיש: זה פופוליסט?

יואב קיש: לבוא להיאבק בתקציב שאני יודע כמה הוא גרוע ולנסות לתקן זה פופוליסט?

יואב קיש: איך את לא מתביישת לומר דבר כזה.

יואב קיש: כואב לך הלב?

יואב קיש: כואב לך על חיילי צה"ל, שאתם משקרים להם?

קריאות: – – –

יואב קיש: השר ליברמן ברח היום מוועדת הכספים.

יואב קיש: אתם בורחים היום במליאה, אתם מורחים את חיילי צה"ל.

יואב קיש: יש לכם הזדמנות: ביום רביעי תעלה הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת אלי כהן מהליכוד – וכן, אם אתם תצביעו בעד, שני אנשים – – –

אלינה ברדץ' יאלוב: איפה אתם הייתם?

אלינה ברדץ' יאלוב: עכשיו נזכרתם?

יואב קיש: השר הנדל, אתה נורבגי?

אלינה ברדץ' יאלוב: אחרי כמה שנים שלא הבאת תקציב נזכרתם.

אלינה ברדץ' יאלוב: אתם יודעים – – –

יואב קיש: אתה נורבגי, אז אתה מבין שאת הדילמה של מה תעשה חסכו לך, והנורבגיות והנורבגים יצביעו, כי אם לא – הם מחוץ לכנסת.

יואב קיש: זה חלק מהמנגנון שלכם לרסק את כנסת ישראל.

לימור מגן תלם: הנורבגיות והנורבגים יתקנו את מה שאתם הרסתם.

אלינה ברדץ' יאלוב: אל תדבר בשמי ואל תעשה את זה.

לימור מגן תלם: יש לנו ארבע שנים לתקן את מה שהרסתם.

יואב קיש: המנגנון המתועב, שניצלתם אותו ברמות כאלה שלא היו בכנסת הזו, של מעל 20 נורבגים –ואתה, אני מאמין, השר הנדל, הייתה בך היושרה הבסיסית המינימלית להצביע בעד העלאת שכר חיילי החובה, אחרי שכולם קיבלו כסף בממשלה הזו, כל השרים קיבלו.

יואב קיש: מנסור עבאס קיבל – הוא אמר:

יואב קיש: אני אספר לכם איך רע"מ מקבלת.

יואב קיש: כולם קיבלו.

יואב קיש: את מי שכחתם?

יואב קיש: כבשת הרש.

יואב קיש: חיילי צה"ל, שהבטחתם להם, שהשר ליברמן הבטיח להם מעל הבמה הזו.

קריאות: – – –

יואב קיש: איפה כואב לכם?

יואב קיש: אז בואו נראה אתכם, הנורבגים והנורבגיות – – –

אלינה ברדץ' יאלוב: כואב לנו – – –

יואב קיש: הינה, יש פה שר שאין לו אומץ להצביע, אז הוא יתפטר.

יואב קיש: בואו נראה אתכם, נורבגים ונורבגיות – – –

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: תודה, יואב.

יואב קיש: הרי אם תצביעו נגד הממשלה הזו, אתם לא תהיו עוד שעה אחת בכנסת.

אלינה ברדץ' יאלוב: – – –

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יואב קיש.

יואב קיש: זה כל הקיום שלכם.

לימור מגן תלם: – – –

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת מאיר פרוש – אינו נוכח.

מנסור עבאס: השרה יפעת שאשא ביטון, את משיבה?

קריאה: לא צריך, יפעת.

מנסור עבאס: אין הצבעה?

יפעת שאשא ביטון: לא – – – אפשר להצביע.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: אז נוותר.

מנסור עבאס: אז אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק שחרור על תנאי ממאסר (תיקון מס' 17 – הוראת שעה) (תיקון) (הארכת תוקף), התשפ"ב–2021, בקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 15

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 15 חברי כנסת בעד, אחד מתנגד.

מנסור עבאס: אני קובע שהצעת חוק שחרור על תנאי ממאסר (תיקון מס' 17) עוברת בקריאה ראשונה ותועבר להמשך דיון – כן, הוועדה המוסמכת לדון בהצעת החוק הינה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, אנחנו רוצים לוועדת הכספים.

מנסור עבאס: אז מעבירים לוועדת הכנסת.

מנסור עבאס: היא תחליט.

מנסור עבאס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1448).

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – הצעת חוק הדואר (תיקון מס' 13), התשפ"ב–2021, לקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: יציג את הצעת החוק שר התקשורת יועז הנדל, בבקשה.

יועז הנדל: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יועז הנדל: חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, היום אנחנו מתחילים בתיקון שהיה צריך להיעשות כבר מזמן.

יועז הנדל: במדינת ישראל יש חברה ממשלתית שאמורה לשרת את כולנו, אבל לצערי איבדה את דרכה והיא לא מצליחה.

יועז הנדל: חברת דואר ישראל היא חברה שנוגעת בחיי כולנו, אבל העובדות הן שכמעט כולם לא מרוצים – לא מרוצים מהשירות שהיא מספקת:

יועז הנדל: מכתבים לא מגיעים, חבילות מאחרות, תורים ארוכים.

יועז הנדל: אני יכול לתת לכם רשימה שלמה של תלונות שמגיעות למשרדי על סניפים אדומים.

יועז הנדל: וברור לכם שכמו בכל שירות במדינת ישראל, כשהדואר עובד לא טוב במרכז הארץ, הוא עובד אפילו פחות טוב בפריפריה.

יועז הנדל: וזו מציאות שאי-אפשר לחיות איתה ואני לא מוכן לקבל אותה.

יועז הנדל: אבל אם לא הרגשתם את זה בעצמכם, כי אתם לא נזקקים לשירותי הדואר, אז תאמינו לי – אני מבצע ביקורים בעשרות סניפים, ואני רואה את הבעיות.

יועז הנדל: אני רואה גם דברים טובים, אבל אני רואה את הבעיות’ ותיבת הפניות שלי בלשכה מלאה במאות תלונות.

יועז הנדל: במשרד מי שעוסק בפניות ציבור מקבל אלפי תלונות, כי ככה לא נראית חברה מתקדמת במאה ה-21, ככה לא נראה שירות ראוי, ובעיקר, בעיקר, האיתנות הפיננסית של החברה הזאת.

יועז הנדל: האמת היא שהיה צריך לטפל בדואר מזמן, בחברה הממשלתית.

יועז הנדל: בחברות ממשלתיות אחרות טיפלו כבר בעבר.

יועז הנדל: אבל נסיבות פוליטיות, חוסר אומץ מיניסטריאלי, התמקדות בטפל ולא בעיקר, הובילו אותנו למצב הנוכחי.

יועז הנדל: אני מאמין שאפשר להפוך את הדואר לחברת מופת, תרתי משמע.

יועז הנדל: חברה עסקית שמביאה רווח ולא תלויה בממשלה, והממשלה כל פעם שמה עוד ועוד מאות מיליונים; שממציאה את עצמה מחדש עם שירותים מתקדמים, שירות מעולה; חברה יעילה, עם עובדים מסורים, עם תודעת שירות ותודעת שליחות.

יועז הנדל: אני אומר לכם את זה מכיוון שראינו בעבר מקרים דומים עם חברות ממשלתיות.

יועז הנדל: מספיק לחשוב על תאגיד השידור ורשות השידור לפני הרפורמה, למה לא קרתה רפורמה, ומה קרה בעקבותיה.

יועז הנדל: אני חושב שהמצב בדואר לא שונה בהרבה.

יועז הנדל: ואם לא נקום ונטפל עכשיו בדואר, אני חושש שנגיע לקריסה ואז כולנו נפסיד.

יועז הנדל: אם נפעל באומץ וניכנס בעובי הקורה, נגבש חקיקה אמיצה, ויחד עם הדואר נוביל שינוי, אני מאמין שנקבל גוף מדהים שייתן שירות ראוי לאזרחי ישראל.

יועז הנדל: לצד המקל – והוא לא פשוט לחברה שקיימת כל כך הרבה שנים, עם נוהלי עבודה ותפיסות עולם ותיקות – חייב להיות גם גזר, וצריך להבין שיש לנו משימה.

יועז הנדל: אנחנו צריכים לייצר לדואר כלים ויכולות להתחרות בשוק החופשי; להסיר מעליו מגבלות מיותרות; לאפשר יכולות העסקה גמישות; לייצר מנגנוני תמרוץ אפקטיביים לעובדים, למנהלים מצטיינים; להפוך את הדואר לחברה זריזה, יעילה, שיכולה להיות אטרקטיבית למשקיעים עתידיים.

יועז הנדל: וזה הכיוון.

יועז הנדל: זה העתיד.

יועז הנדל: דואר ישראל הוא חברה לאומית; חברה שתפקידה לשרת את כלל אזרחי מדינת ישראל – שמאלנים – –

בצלאל סמוטריץ': לא דיברנו על קצר?

יועז הנדל: קצר, קצר.

יועז הנדל: – – ימנים, דתיים, חילונים, יהודים, ערבים, אנשים מרקע כלכלי חזק ומרקע כלכלי קשה.

יועז הנדל: ואת מה שאנחנו מתכוונים לעשות עם דואר ישראל ירגישו כל אזרח ואזרחית במדינה.

יועז הנדל: במציאות הגלובלית שבה אנחנו חיים, כל מה שרחוק התקרב.

יועז הנדל: נפח החבילות שמגיעות לישראל עולה בכל המגזרים.

יועז הנדל: אגב, הכי מעניין זה לבדוק את המגזר החרדי ואת המגזר הערבי, לראות את קצב החבילות ואת הגודל.

יועז הנדל: ואנחנו עם משימה לאומית חשובה.

יועז הנדל: אי-אפשר לשבת ולקפוא במקום.

יועז הנדל: בשולי הדברים אני רוצה להגיד לכם שיש לדואר עובדים נהדרים, וגם אותם אני פוגש מדי יום.

יועז הנדל: ואלו שאתם רואים בסניפים ונמצאים מאחורי הקלעים עובדים קשה.

יועז הנדל: אבל מבחן התוצאה הוא זה שקובע.

יועז הנדל: במבחן התוצאה אנחנו נכשלים.

יועז הנדל: ולכן חייבים לייצר את השינוי הזה.

יועז הנדל: אמרו לי, כשהגעתי למשרד, לא להסתבך עם הדואר – זה תפוח אדמה לוהט; יש ועדי עובדים, יש מסורות, יש קושי להתמודד עם האיתנות הפיננסית.

יועז הנדל: אני לא יודע לעבוד ככה.

יועז הנדל: אני גם מבין שאם לא עובדים, אז זה מגיע למצוק, ומהמצוק נופלים.

יועז הנדל: אין ברירה.

יועז הנדל: הכול בדואר צריך להיות מעולה, יעיל, בהתאם לעידן שבו אנחנו נמצאים, לטובת כולנו.

יועז הנדל: מה שטוב – יישאר.

יועז הנדל: ומה שבעייתי – יעוף.

יועז הנדל: ואני מניח לפניכם, חבריי, את תיקון חוק הדואר, שיבטיח שירותי דואר טובים יותר.

יועז הנדל: במסגרת הרפורמה, אנחנו נפתח את שוק המכתבים לתחרות מלאה.

יועז הנדל: זה יאפשר לבעלי היתר לחלוקת דואר להיכנס לתחום פעילות שעד כה היה בבלעדיות של חברת הדואר; גמישות ניהולית לחברת דואר ישראל; חופש פעולה מלא לפתח שירותים נוספים ולהרחיב את העסקים – הם צריכים מקורות הכנסה נוספים; גמישות תעריפים; עיגון סמכויות פיקוח ואכיפה נרחבות על שוק הדואר; שיפור השירות לציבור, הנגשת השירותים.

יועז הנדל: ובסוף בסוף אנחנו גם מדברים על הוצאת הדואר מחברה ממשלתית למקומות טובים יותר.

יועז הנדל: זוהי יריית הפתיחה לצורך שירותי דואר טובים יותר.

יועז הנדל: ואנחנו נמשיך ונביא לכם, חבריי חברי הכנסת, עוד ועוד חלקים עד שנשלים את המשימה.

יועז הנדל: אני מבקש מכם להצביע היום בעד הרפורמה הזאת.

יועז הנדל: אנחנו חייבים להתקדם.

יועז הנדל: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה לשר יועז הנדל.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

מנסור עבאס: ראשון הדוברים חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח; חבר הכנסת שלמה קרעי – אינו נוכח; חבר הכנסת אופיר כץ – אינו נוכח; חבר הכנסת יואב בן צור; חבר הכנסת עופר כסיף; חבר הכנסת אוסאמה סעדי; חבר הכנסת יצחק פינדרוס; חבר הכנסת משה ארבל; חבר הכנסת אמיר אוחנה; חברת הכנסת יעל רון בן משה; חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן; חבר הכנסת אופיר סופר; חבר הכנסת יעקב אשר; חבר הכנסת משה אבוטבול; חבר הכנסת איימן עודה; חבר הכנסת משה גפני; חבר הכנסת דוד אמסלם – אני לא אוציא אותו פעם שנייה, את חבר הכנסת דוד אמסלם, איבדנו אותו הלילה; חבר הכנסת אורי מקלב; חבר הכנסת אבי מעוז.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שמחה רוטמן.

שמחה רוטמן: כן.

מנסור עבאס: כן?

שמחה רוטמן: – – –

מנסור עבאס: אבל תתרכז בנושא של הרפורמה – – –

שמחה רוטמן: – – –

מנסור עבאס: נוסיף לך דקה, אבל תדבר על הדואר.

שמחה רוטמן: האמת היא, שבשלב הזה, אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה – זה חייב להיות, זה מנהג.

שמחה רוטמן: אתה יודע, מנהג זה חלק משמעותי מאוד מההלכה.

שמחה רוטמן: הרבה מאוד מההלכה מבוססת על מנהג.

שמחה רוטמן: אי-אפשר להפר מנהגים סתם ככה.

שמחה רוטמן: פה אני רוצה – – –

מנסור עבאס: לפי ההלכה מותר לך לקרוא למישהו שהוא לא ראש ממשלה – ראש ממשלה?

שמחה רוטמן: בוודאי.

שמחה רוטמן: אלא אם כן – – –

מנסור עבאס: ולבזות את המעמד?

שמחה רוטמן: למה, זה מבזה אותך כשקוראים לך ראש ממשלה?

מנסור עבאס: לא אותי, אבל – – –

שמחה רוטמן: אסור לבזות אדם אחר, זאת ההלכה.

יועז הנדל: זאת הלכה של פורים, ונהפוך הוא.

שמחה רוטמן: אסור לבזות אדם אחר, זו ההלכה.

שמחה רוטמן: אם זה מבזה אותך, תגיד, אני מפסיק.

שמחה רוטמן: אבל אז יש לי כמה שאלות, שאני שאלתי אותך כבר בפעם הקודמת.

מנסור עבאס: בהחלט, אני מעוניין שכל אחד ישמור על כבודו של כל אחד, של כל מעמד רשמי.

שמחה רוטמן: אז אין בעיה.

מנסור עבאס: להתנהל בצורה ממלכתית.

מנסור עבאס: ככה למדתי מחבר הכנסת יריב לוין.

שמחה רוטמן: אני מאוד שמח שמי ששומר לכם על הממלכתיות הוא חבר הכנסת מנסור עבאס, שמונה כשומר חותם הממלכתיות.

שמחה רוטמן: האמת היא שהוא באמת אחד היחידים שנוהג בממלכתיות בקואליציה הזאת שלכם.

שמחה רוטמן: לכן הוא זכאי בצדק לתואר ראש הממשלה, בכל זאת, האחראי על הממלכתיות.

שמחה רוטמן: אני דיברתי על מנהגים.

שמחה רוטמן: באמת אני רוצה לברך את השר יועז הנדל על כך שהוא גם מקפיד על המנהגים, מצד אחד, אבל גם יודע מה צריך לשנות.

שמחה רוטמן: בכל מה שקשור בדואר ישראל אני חושב שיש כמה מנהגים שמן הראוי לשנות, בייחוד בכל מה שקשור בזמני הגעת החבילות.

שמחה רוטמן: כבר קיבלתי פה בדרך אמירה, שאם אני אמשיך לדבר יותר מדי, החבילות לא יגיעו.

שמחה רוטמן: אבל אני מקווה שלמרות זאת החבילות יגיעו אליי.

שמחה רוטמן: אבל, בכל זאת, מאחר שנראה לי שזאת הצעת החוק האחרונה הלילה – נכון, אדוני היושב-ראש – אז אני אתן תזכורת.

שמחה רוטמן: פה אני רוצה לפנות באמת למנהלי הסיעות החרוצים שלנו, שיושבים, ושומרים באמת שכולם יתייצבו להצבעה.

שמחה רוטמן: אני רוצה לפנות מפה למנהלי הסיעות הציוניות בכנסת ישראל, ולהזכיר להם שבעזרת השם ביום רביעי תהיה הצבעה על חוק-יסוד: ההגירה.

שמחה רוטמן: אני חושב, כבוד השר יועז הנדל, אני לא יודע אם אתה כבר יצאת בנורבגי, לא יצאת בנורבגי – – –

יועז הנדל: יצאתי, אני נורבגי.

שמחה רוטמן: אם יצאת בנורבגי אז אנא בקש מהנורבגי שלך להצביע בשמך בעד חוק-יסוד: ההגירה, מאחר שאני יודע – – –

איתמר בן גביר: – – –

שמחה רוטמן: אני לא יודע על ווליד, השאלה מה ראש הממשלה יעשה, אבל – – –

יועז הנדל: – – –

איתמר בן גביר: אתה חבר שלו.

שמחה רוטמן: שנייה.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, אני מבקש, מפריעים לי כאן קצת.

שמחה רוטמן: אני חושב שהיה לנו מספיק זמן לשיח בין חבר הכנסת איתמר בן גביר לשר יועז הנדל.

שמחה רוטמן: אני רוצה מעט משלי.

שמחה רוטמן: אני מבקש שתבקש מחבר הכנסת הנורבגי שלך ומשאר חבריך לסיעה, אדוני השר; כמי שעמד בראש המכון לאסטרטגיה ציונית, אני בטוח שנושא חוק ההגירה קרוב לליבך, אני יודע זאת.

שמחה רוטמן: אני מבקש שתדאג שכל חברי הכנסת הציונים, שרוצים לכנות את עצמם ציונים בממשלה הזאת, בקואליציה הזאת, יצביעו ביום רביעי בעד חוק-יסוד: ההגירה.

שמחה רוטמן: שימו בבקשה את ביטחון המדינה ואת גבולותיה לפני הפוליטיקה.

שמחה רוטמן: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה לחבר הכנסת שמחה רוטמן.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אחמד טיבי; חבר הכנסת ווליד טאהא; חבר הכנסת אופיר אקוניס; חברת הכנסת מיכל וולדיגר; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; חבר הכנסת ישראל אייכלר; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה; חבר הכנסת אריה דרעי; חבר הכנסת דסטה גדי יברקן; חבר הכנסת יואב גלנט.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יריב לוין, בבקשה.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: כבוד השר, האזנתי לסקירה שלך כאשר הצעת את הצעת החוק.

יריב לוין: אני מוכרח לומר שהתפלאתי מאוד.

יריב לוין: מי ששומע את הדברים שלך יכול אולי להבין שיש לדואר ישראל כל מיני בעיות, אבל הבעיה העיקרית זה עובדים ואולי אופן הניהול.

יריב לוין: אם רק נפתור את הבעיות האלה, הכול יסתדר.

יריב לוין: אני אומר לך חד-משמעית שההפך הוא הנכון.

יריב לוין: יש לדואר ישראל עובדים מעולים, אנשים יקרים, שעובדים בשכר שהוא חרפה.

יריב לוין: יש לדואר ישראל, רבותיי, גם הנהלה שעושה עבודה יוצאת מן הכלל בתנאים בלתי אפשריים.

יריב לוין: אני מציע שנשים את האמת על השולחן.

יריב לוין: קודם כול צריך לומר שכל המבנה של החברות הממשלתיות – היה משתמע מדבריך שבדואר ישראל יש בעיה ובשאר החברות הממשלתיות אנחנו בעולם שכולו טוב.

יריב לוין: אני אומר לכם שרשות החברות הממשלתיות, ראוי היה לפרק אותה.

יריב לוין: את חוק החברות הממשלתיות צריך לשנות מן היסוד.

יריב לוין: ספק בכלל אם יש הצדקה לקיומן של הרוב המוחלט של החברות הממשלתיות.

יריב לוין: במידה רבה, התכתיבים והאופן שבו רשות החברות הממשלתיות מנהלת את ענייני החברות הממשלתיות, הדבר הזה גורם להן נזקים קשים, כולל לדואר.

יריב לוין: אבל הבעיה בדואר, רבותיי, והגיע הזמן לומר את הדברים, היא בעיה הרבה יותר עמוקה.

יריב לוין: הרי צריך להחליט אחד משניים: אם רוצים שהדואר יהיה עסק כלכלי, אי-אפשר לכפות עליו לחלק מכתבים וחבילות ביישובים קטנים ומרוחקים, כי מה לעשות, זה הפסדי, זה לא יהיה כלכלי לעולם.

יריב לוין: אי-אפשר לחייב אותו לפתוח סניפים במקומות קטנים, במקומות מרוחקים ומבודדים, כי אין בזה שום היגיון כלכלי.

יריב לוין: אי-אפשר לחייב אותו לקיים שירות דואר נע, זה אף פעם לא יהיה רווחי, זה לעולם לא יוכל לשאת את עצמו.

יריב לוין: אבל זה שירות חיוני, זה שירות שהמדינה חייבת לתת.

יריב לוין: אתה לא בודק, כאשר אתה מקים בית ספר ביישוב קטן או גן ילדים, אם זה רווחי או כלכלי, אתה עושה את זה כי צריך.

יריב לוין: זה נכון גם לגבי שירות הדואר.

יריב לוין: יש לדואר בעיות אחרות.

יריב לוין: למשל, אני אתן לכם דוגמה.

יריב לוין: רבים הרי מקבלים וקונים חבילות שמגיעות אלינו מסין.

יריב לוין: לא הרבה אנשים יודעים או שואלים את עצמם איך יכול להיות כל כך זול לשלוח את החבילה לארץ.

יריב לוין: אז יש כל מיני הסדרים בין-לאומיים והסכמים, היסטוריים בכלל, שקובעים את התעריפים.

יריב לוין: בואו נראה מדינה בעולם שיכולה להגיד לסין הגדולה: אנחנו רוצים עכשיו לשנות את התעריפים.

יריב לוין: אז התעריפים הם הפסדיים בהגדרה, כמעט בלתי אפשריים, ברוב המקרים בלתי אפשריים ממש.

יריב לוין: יש תהליך של מעבר עצום ממכתבים לחבילות, בהיקפים גדולים מאוד.

יריב לוין: הדבר הזה מצריך השקעות אדירות – בציוד, במרכזי מיון, במשאיות.

יריב לוין: אני יכול לעשות רשימה שלמה.

מנסור עבאס: כן, חבר הכנסת.

יריב לוין: לכן, חברות וחברי הכנסת, לבוא ולהפיל את כל העניין הזה על הנהלת הדואר ועל עובדי הדואר, אני חושב שזאת שגיאה גדולה.

יריב לוין: אני אומר לך, אדוני השר הנדל, אני בהחלט מברך על הנכונות שלך לנסות לטפל בנושא הזה, צריך לטפל בו, אבל צריך לעשות את זה מתוך הבנה שכמו כל שירות חיוני, בטח בתנאים שהדואר פועל בהם – –

מנסור עבאס: כן.

יריב לוין: – – אנחנו נצטרך לעזור לדואר וגם להשקיע בו כסף, ויכול להיות שגם לתת לו מימון מסוים באופן שוטף כדי שכלל אזרחי ישראל בכל מקום יקבלו את השירות שהם צריכים לקבל.

יריב לוין: את זה צריך להבין, אחרת אנחנו נמוטט את השירות הזה, נפגע בעובדים ונביא את עצמנו למצב בלתי אפשרי, שבו יהיו כאלה שמקבלים שירות ואזרחים אחרים, סוג ב', במקומות קטנים ומרוחקים, לא יוכלו לקבל שירות או יקבלו שירות לקוי לחלוטין.

מנסור עבאס: תודה.

יריב לוין: לכן, אני מאוד מקווה שהמהלכים שאתה תוביל יהיו אכן בכיוון הזה, אמיתיים ורציניים.

יריב לוין: ובאותה הזדמנות, כפי שאמרתי, כדאי אולי לבחון בכלל את כל הרעיון הזה של החברות הממשלתיות ואופן התנהלותן.

יריב לוין: הגיע הזמן גם בעניין הזה לעשות סדר.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יריב לוין.

מנסור עבאס: חברת הכנסת קרן ברק, בבקשה.

קריאה: – – –

קרן ברק: מה?

קרן ברק: חיסון שלישי.

קרן ברק: אנחנו התחסנו.

קרן ברק: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, כנסת נכבדה, אני רוצה לדבר לא על הדואר, צר לי – על העסקים הקטנים.

בועז טופורובסקי: השעון, השעון.

קרן ברק: לא.

קרן ברק: למה שעון?

קרן ברק: הוא רוצה לתת לי את כל הזמן שבעולם.

קרן ברק: לא כמו היושב-ראש שיושב לידך, שהחליט שהוא לא מגיע לפתוח את השדולה שהוא התחייב לפתוח מחר, כמו שהוא הולך לכל השדולות ופותח את כל השדולות.

קרן ברק: לשדולה שלי מחר הוא לא יגיע.

קרן ברק: מדוע?

קרן ברק: בגלל השותפות העקומה שלכם פה עם חלק מהמפלגות – – –

מיקי לוי: את רוצה שאני אענה לך?

קרן ברק: לא.

קרן ברק: אני לא רוצה שתענה לי.

מיקי לוי: חברת הכנסת – – –

קרן ברק: אתה יכול לענות.

קרן ברק: אתה יושב-ראש הכנסת.

קרן ברק: אבל אני – – –

מיקי לוי: מפאת כבודך, אני אענה לך בארבע עיניים.

קרן ברק: לא, אני לא רוצה.

קרן ברק: אני החלטתי שאני לא מתייחסת לזה בסלחנות יותר, כי הנחמדות שלי והניסיון להבין כל הזמן את המהלכים שמאחורי הקלעים לא מוסיפים כלום.

קרן ברק: כשאתה יושב-ראש הכנסת, ואתה יושב-ראש הכנסת, ואני מזכירה לך – כשהיית חבר כנסת לא היית בן אדם כל כך ממלכתי, וכל פעם שהיה מגיע לפה ראש המפלגה שלי, אתה קיללת וגידפת אותו.

קרן ברק: בעיניך זה לא קללות.

קרן ברק: הרי אולי היית – בעיניך זה לא קללות.

קרן ברק: כל פעם שהוא רק היה עולה, היית מדבר בצורה מאוד מאוד לא יפה.

קרן ברק: אז לא אהבתי את זה.

קרן ברק: אני לא אוהבת את הסגנון הזה.

קרן ברק: זה לא מי שאני.

קרן ברק: אבל אי-אפשר, מצד אחד, לדבר – – –

מיקי לוי: את רוצה שאני אענה לך?

קרן ברק: מה?

מיקי לוי: את רוצה שאני אענה לך באמת?

קרן ברק: אם תרצה, אתה יכול לענות לי.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: אם את תרצי.

מיקי לוי: לא יהיה לך נעים.

קרן ברק: לא יהיה לי נעים?

מיקי לוי: לא.

קרן ברק: לי לא יהיה נעים?

מיקי לוי: כן.

קרן ברק: לי לא יהיה נעים ממך?

מיקי לוי: כן.

קרן ברק: אתה יכול לענות.

קרן ברק: אין לי בעיה.

קרן ברק: אם זו שפה שנראית לך, שזו עוד שפה של איומים, אין בעיה.

קרן ברק: אתה יכול להמשיך לאיים.

קרן ברק: אל תאיים.

קרן ברק: אנחנו יודעים להתמודד יפה עם איומים.

קרן ברק: בכל מקרה, כשיושב-ראש הכנסת, שהיה יושב פה, ובכל פעם שעלה יושב-ראש המפלגה שלי היה רק מדבר ומדבר ומדבר, ועדיין יושב כאן ומדבר על שיח מכבד – אני חושבת שזה אחד בפה ואחד בלב; כי אי-אפשר, כשאתה יושב-ראש אופוזיציה, לצעוק את המילים הכי בוטות.

קרן ברק: אתה היית חבר הכנסת הכי הכי הכי הכי בולט פה בשפה.

מיקי לוי: – – –

קרן ברק: כן נכון.

קרן ברק: אנחנו היינו פה כולנו.

קרן ברק: הכי בולט בשפה שלו.

מיקי לוי: לא מקלל.

קרן ברק: מה?

מיקי לוי: לא מקלל.

קרן ברק: אולי בעיניך זה לא קללה לקרוא "נוכל" או "שוחד", "הפרה".

קרן ברק: אולי בעיניך לא.

קרן ברק: בעיניי זה חוסר כבוד לקרוא כך לראש הממשלה כשהוא היה ראש הממשלה.

מיקי לוי: גם את זה לא אמרתי.

מיקי לוי: גם את זה לא אמרתי.

קרן ברק: לא היית אומר "שוחד, מרמה והפרת אמונים"?

מיקי לוי: גם את זה לא אמרתי.

קרן ברק: לא אמרת?

מיקי לוי: לא – – –

קרן ברק: טוב, לא אמרת.

קרן ברק: לא אמרת.

קרן ברק: אמרת וגם אמרת, וגם לא רק בדיונים האלה אמרת.

קרן ברק: זה מה שהיית אומר.

קרן ברק: אני חושבת שזה לא היה מכבד, ולכן אחרי זה לדבר על שפה מכבדת זה בדיחה מבודחת, כמו שאומרים.

קרן ברק: בקיצור, נראה לי שהולך להיגמר לי הזמן.

קרן ברק: על העסקים הקטנים לא הספקתי לדבר.

מנסור עבאס: משפט אחד, קרן.

מנסור עבאס: בבקשה, לסיים.

קרן ברק: אני רק אגיד משפט אחד על העסקים הקטנים: אנחנו נלחמנו, גם כשהיינו חברי קואליציה, למען העסקים הקטנים.

קרן ברק: זה לא היה משנה בכלל ששר האוצר היה שלנו, שראש הממשלה היה שלנו – פשוט עמדנו ונלחמנו ואמרנו: אנחנו לא נלחמים בשביל העסקים, אנחנו נלחמים בשבילנו, כי העסקים הקטנים הם עמוד השדרה של הכלכלה הישראלית, הם משלמי המיסים, ולכן אנחנו חייבים לשמור אותם חיים; אם הם ימותו, גם הקופה תתרוקן, ואנחנו צריכים לשמור אותם חיים.

קרן ברק: מה שקורה עכשיו זה שאף אחד לא נותן עליהם את הדעת.

קרן ברק: יש מין כת כזאת שאומרת:

קרן ברק: אנחנו לא מחלקים כסף, לא מחלקים כסף.

קרן ברק: לכת הזאת קוראים "פקידי האוצר" כי הם לא יודעים לחלק כסף.

קרן ברק: פשוט אימצו את השיטה הזאת.

קרן ברק: בפועל הרבה מאוד עסקים, ובוודאי אלה שמתעסקים בתיירות ובאירועים ובתעופה, נשארים סגורים, לא מקבלים כסף.

קרן ברק: הם יקרסו.

קרן ברק: וכשהם קורסים, אנחנו – – –

מנסור עבאס: תודה.

קרן ברק: זאת אומרת, אנחנו לא יכולים שהם ייסגרו ושאנחנו נפתח עסקים חדשים.

קרן ברק: הרבה יותר יקר למשק לפתוח אותם מחדש.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת.

קרן ברק: ולכן, אני מציעה שתצאו מהמנטרה הזאת, לא מחלקים כסף.

קרן ברק: יש כמה ענפים שכן צריך לתת להם את הכסף, שישמרו את הראש מעל המים, שיוכלו לחזור לפעילות כשהכול ייגמר.

קרן ברק: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת קרן ברק.

מנסור עבאס: חברת הכנסת קטי שטרית – אינה נוכחת; חבר הכנסת פטין מולא; חבר הכנסת ישראל כץ; חבר הכנסת אלי כהן; חברת הכנסת ענבר בָּזָק; חברת הכנסת מירב בן ארי – – –

ענבר בזק: רגע, אבל אני פה.

מנסור עבאס: כן?

מנסור עבאס: אה, סליחה.

ענבר בזק: וזה בֶּזֶק.

ענבר בזק: לא בָּזָק.

מנסור עבאס: בֶּזֶק?

יואב קיש: בֶּזֶק.

יואב קיש: מתי תלמד?

יואב קיש: בזק, בזק.

יואב קיש: יא אללה איתך.

יואב קיש: עד שאני למדתי, אתה עוד לא יודע?

מנסור עבאס: טוב.

יועז הנדל: בזק קשור למשרד התקשורת, אדוני.

יועז הנדל: תן לה עוד דקה על זה.

מנסור עבאס: אני אבקש שינקדו לי את השמות של חברי הכנסת כדי שלא אעשה את הטעות האיומה הזאת.

ענבר בזק: – – –

יואב קיש: תבדוק קודם שלא יוסיפו עוד 20 נורבגים.

יואב קיש: תחכה.

מנסור עבאס: בבקשה, שלוש דקות.

ענבר בזק: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום הוא היום הבין-לאומי למודעות לדיסלקציה ולקויות למידה.

קרן ברק: גם לסרטן השד.

ענבר בזק: קודם כול, מה זה בכלל דיסלקציה ולקויות למידה?

ענבר בזק: יש אנשים שיש להם מנגנון אחר במוח – הם נולדים איתו – שמקשה עליהם ללמוד לקרוא ולכתוב, ומקשה עליהם במיומנויות למידה נוספות, כמו בחשבון ומיומנויות שונות.

ענבר בזק: ובעצם הם יכולים להגיע לכל דבר.

ענבר בזק: הם יכולים להגיע לרמת למידה גבוהה מאוד, אבל שיטת הלימוד שלהם היא שונה.

ענבר בזק: כ-15% עד 20% מהאוכלוסייה סובלים מהתופעה הזאת, ונמצא קשר בין לקויות למידה ודיסלקציה לא מטופלות ולא מאובחנות לעבריינות.

ענבר בזק: חלק מאוד גדול מעבריינות הנוער ומכלואים בבתי הכלא זה אנשים שסובלים מלקויות למידה שלא אובחנו ולא טופלו.

ענבר בזק: מצד שני, אפשר למצוא באקדמיה ובענפי הרפואה והמדע פרופסורים ודוקטורים שיש להם דיסלקציה ולקויות למידה, שאובחנו בגיל צעיר, ובעצם הם למדו, וכמו שאמרתי, יכולים להגיע להישגים.

ענבר בזק: אין שום קשר בין רמת אינטליגנציה ללקות למידה.

ענבר בזק: למה אני מספרת לכם את כל זה ולמה אני מציינת את זה, מעבר לזה שזה היום הבין-לאומי למודעות לדיסלקציה?

ענבר בזק: יש לי בן זוג שסובל מדיסלקציה, ושלושה ילדים, ואני חווה ביום-יום את הקושי של האנשים שסובלים מהלקות הזאת, שלא מבינים אותם, שיש עליהם סטיגמה, שאנשים מסתכלים עליהם וחושבים שהם עצלנים, שהם אולי פחות חכמים.

ענבר בזק: ולמעשה, יש בעיה של חוסר מודעות מאוד מאוד גדולה ללקות הזאת.

ענבר בזק: ואני רואה את המקום שלנו, את המשכן הזה – צריך לתקן.

ענבר בזק: אנחנו צריכים לפעול, קודם כול לאבחון מוקדם, ולהעלות את המודעות לנושא הזה בקרב צוותי הוראה, בקרב הורים.

ענבר בזק: ככל שהלקות מאובחנת בגיל צעיר יותר, אפשר לטפל ואפשר להתאים את שיטת הלמידה לילד.

ענבר בזק: בראש ובראשונה זה מאפשר לילד לצמוח עם ביטחון וללא אותן סטיגמות וללא אותם קשיים שגורמים לו להרגיש שהוא פחות טוב מאחרים, ומובילים גם לאותן בעיות של עבריינות בעתיד; מניעת תסכול, מניעה של תדמית נמוכה.

ענבר בזק: אנחנו צריכים להקצות תקציבים לנושא.

ענבר בזק: אני פניתי וביקשתי דיון מיוחד בוועדת החינוך, והיום קיבלתי אישור.

ענבר בזק: אני רוצה להודות ליו"ר ועדת החינוך שרן השכל.

ענבר בזק: יהיה דיון מיוחד על זה בוועדת הכנסת בשבוע הבא, כדי לדבר על הדרכים לטפל באותם ילדים שנמצאים במערכת החינוך, להוסיף תקנים לצוותי הוראה, להכשיר את הצוותים, לזהות את זה בגיל צעיר.

ענבר בזק: ובעיקר, בעיקר, אחרי שנה של קורונה ולמידה מרחוק, אותם ילדים שסובלים מלקות למידה בעצם סבלו מהידרדרות מאוד מאוד גדולה בלמידה.

ענבר בזק: אני מקווה מאוד שבוועדה, בשבוע הבא, אנחנו נציג תוכנית ונוכל לקדם אותה.

ענבר בזק: אני מזמינה את כולכם להשתתף בדיון.

ענבר בזק: והכי חשוב, שלא נוותר על הילדים האלה ונעזור להם לממש את הפוטנציאל שלהם.

ענבר בזק: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת ענבר בזק.

מנסור עבאס: נושא בהחלט חשוב.

מנסור עבאס: חברת הכנסת מירב בן ארי; חברת הכנסת גילה גמליאל; חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

מנסור עבאס: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, חברי השר, חבריי חברי הכנסת, אחרי ששאלנו איפה הכסף ולא קיבלנו תשובה, בואו נדבר על איפה הוויכוח ואיפה המשבר המלאכותי כאילו בין רע"מ לקואליציה.

בצלאל סמוטריץ': אלה שתי הסוגיות שנמצאות היום על הפרק – האחת:

בצלאל סמוטריץ': חוק החשמל הידוע היה אמור לעלות לוועדת שרים לחקיקה ביום ראשון האחרון.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, עם תיאבון גדול – בוא תקשיב איזו קונסטרוקציה – רצה ללכת על חוק רטרואקטיבי עם גרייס עד 2024.

בצלאל סמוטריץ': דהיינו, כל מבנה לא חוקי שנבנה בעבר, עד 2024, עם גרייס – זה מין יצור – מתחבר לחשמל.

בצלאל סמוטריץ': ואפילו אם עוד לא הוגשה תוכנית מתאר מפורטת שאמורה להסדיר אותו וכך אנחנו יודעים אם הוא עומד בתנאים או לא עומד בתנאים.

בצלאל סמוטריץ': אני יכול להבין היגיון – היה בזמנו חוק שבס, בנייה לא חוקית ישנה; חוק קמיניץ הרי מדבר על 2018.

בצלאל סמוטריץ': היה ויכוח בסוף 2017, 2018.

בצלאל סמוטריץ': מבנה ישן, נבנה לפני חוק קמיניץ, נמצא בתחום שבו כבר הוגשה תוכנית מפורטת שאושרה להפקדה, דהיינו עברה תנאי סף, זה לא איזה ישראבלוף שמישהו לקח סרטוט והגיש תוכנית – יאללה, הגשתי תוכנית; זו תוכנית שאו שהמדינה הגישה או שהיא עמדה בתנאי סף ואושרה להפקדה.

בצלאל סמוטריץ': המבנה הזה אמור להיות מוסדר על פי תנאי אותה תוכנית, הוא עומד בתנאים של התוכנית שהוגשה ואושרה להפקדה.

בצלאל סמוטריץ': הוא לא יושב על כביש והוא לא חורג מגבולות המגרש.

בצלאל סמוטריץ': אני יכול להבין: למה סתם לחכות עכשיו שלוש או ארבע שנים, כמה שהליכי התכנון לוקחים?

בצלאל סמוטריץ': ונניח שהוא יקבל חיבור חשמל – הוא כמובן יפקיד ערובה כדי לוודא שמייד אחרי שיש תוכנית הוא מגיש בקשה להיתר בנייה ומבצע את השינויים שהוא צריך בנכס, ואם לא, אז מחלטים לו את הערבות ומנתקים לו את החיבור, אין פה הפקרות.

בצלאל סמוטריץ': אני יכול לשמוע את ההיגיון.

בצלאל סמוטריץ': זה גם מה שלאורך השנים אמרו אנשי המשפטים שאפשר לשמוע.

בצלאל סמוטריץ': אבל תדעו לכם, זה לא מספיק למנסור עבאס.

בצלאל סמוטריץ': הוא לא מוכן שיהיה מדובר רק על מבנים ישנים, והוא לא מוכן שיהיה מדובר רק על תחומי תוכנית מתאר, והוא לא מוכן שידרשו הפקדה של ערובה, ואם כן, אז איזו בדיחה, 2.5 שקלים.

בצלאל סמוטריץ': והנושא השני – הסדרת אותם שלושה יישובים בדואיים בנגב.

בצלאל סמוטריץ': אז כן, הייתה החלטת ממשלה, טיוטה ראשונה שהוגשה אי אז באוגוסט-ספטמבר, אני לא זוכר.

בצלאל סמוטריץ': אבל אז זאב אלקין, שהיה שר בזמנו, וזכר מאיפה הוא בא ולאן הולך, עצר אותה ודרש כמה תנאי סף בסיסיים – אגב, גם צודקים: סך כל השטח שמוקצה היום להתיישבות הבדואית בנגב לא גדל; אם עושים קווים כחולים חדשים אז גורעים את זה מקווים כחולים אחרים.

בצלאל סמוטריץ': הרי גם היום ההתיישבות הזאת פרוסה בצורה שאין לה אח ורע במדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': בבאר שבע יושבים 200,000 תושבים על 40,000 דונם – הינה, בגין פה, זה מצוין, הוא מבין בזה.

בצלאל סמוטריץ': עיקרון שאומר: סך השטח שמוקצה נשמר.

בצלאל סמוטריץ': עיקרון שני אומר: לכל יישוב כזה יש מרחב הסדרה, ולפחות 70% או 80% מהאוכלוסייה צריכה לחתום על הסדר להיכנס ליישוב.

בצלאל סמוטריץ': אבל אנחנו רוצים מפה, כדי שיהיה ברור מה מרחב ההסדרה, איזה מקבצים צריכים להיכנס, ואז אפשר למדוד 80% ממה.

בצלאל סמוטריץ': ואנחנו כמובן רוצים שהמפה תהיה בגוף החלטת הממשלה כדי שיהיה ברור שבזה זה תלוי.

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: תודה.

בצלאל סמוטריץ': אני יודע שזה נורא מרגיז אותך, מנסור.

בצלאל סמוטריץ': חכה קצת.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להרגיע אותך.

מנסור עבאס: לא, הזמן נגמר.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להרגיע אותך.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת סמוטריץ', כל זה היה ב-2013 – – –

בצלאל סמוטריץ': לא, לא, לא, לא.

בצלאל סמוטריץ': אל תיקח אותי לשם, בני.

בצלאל סמוטריץ': וואי וואי וואי, אני יכול שעה לתת הרצאה עכשיו על מכירת החיסול של הנגב שאתה הובלת אחרי דוח פראוור וכו', לא ניכנס לזה עכשיו.

זאב בנימין בגין: אתה הרי מסביר מה צריך להיות.

מנסור עבאס: טוב.

מנסור עבאס: חבר הכנסת בצלאל, הזמן נגמר.

בצלאל סמוטריץ': אני רק יכול להרגיע אותך.

בצלאל סמוטריץ': לצערי הרב, אילת שקד תיתן לך כל מה שאתה רוצה.

בצלאל סמוטריץ': אתה תראה שאתה תקבל את חוק החשמל שאתה רוצה, ותהיה פה הפקרות, ויעודדו פה המשך בנייה בלתי חוקית והשתלטות על קרקעות.

בצלאל סמוטריץ': ואתה תקבל את החלטת הממשלה שאתה רוצה על היישובים, כי אחרת אתם פשוט תצביעו נגד התקציב והממשלה תיפול.

בצלאל סמוטריץ': וזו ממשלה, יועז, שאין לה קווים אדומים ואינטרסים ציוניים פשוטים ועניינים של שכל ישר שהם כל כך ברורים – –

מנסור עבאס: תודה.

בצלאל סמוטריץ': – – כשעומדים לך עם אקדח לרקה ואתה נתון לחסדיהם של – –

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': – – תומכי הטרור האנטי-ציוניים אין קווים אדומים, וזה מסוכן למדינת ישראל.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: תודה לך.

מנסור עבאס: תודה לך.

מנסור עבאס: חברת הכנסת מאי גולן; חבר הכנסת אלכס קושניר; חבר הכנסת אוריאל בוסו.

מנסור עבאס: חבר הכנסת איתמר בן גביר, בבקשה.

איתמר בן גביר: יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, אדוני השר – שקודם ביקרתי אותו על הקשר עם ווליד טאהא, אבל צריך גם להגיד מחמאות כשצריך – הצלחתך היא הצלחתנו בעניין חוק הדואר.

איתמר בן גביר: אני חושב שזה חוק חשוב וזו רפורמה מאוד מאוד מאוד חשובה.

איתמר בן גביר: כמובן, אני מקווה שתשכילו לעשות את האיזון הנכון בין שוק חופשי וכלכלה חופשית לשיפור השירות, לכך שצריך גם בנקודות – כמו שאמר חבר הכנסת לוין, גם במקומות קטנים, גם במקומות לא רווחיים, לספק את השירות ולהצליח בכך.

איתמר בן גביר: אצלנו בקריית ארבע הדואר לא תמיד מגיע, בטח לא בזמן.

איתמר בן גביר: ואם כבר עסקינן בקריית ארבע, בעוד שלושה וחצי שבועות, היושב-ראש, אנחנו הולכים לחגוג את שבת חיי שרה.

איתמר בן גביר: שבת חיי שרה זו השבת שבה אנחנו קוראים על קניית מערת המכפלה בכסף מלא.

איתמר בן גביר: אברהם אבינו שלנו, האבא שלנו, קונה את מערת המכפלה ומוריש אותה לילדיו ולדורות הבאים.

איתמר בן גביר: חברון – כולנו מכירים את עיר האבות, את העיר החשובה, את העיר שבה גם האבות קבורים, גם האימהות, גם דוד המלך התהלך שם, מלך שם במשך שבע שנים.

איתמר בן גביר: אבל חבריי חברי הכנסת, צריך לדעת שהמצב היום בקריית ארבע-חברון לא כתמול שלשום.

איתמר בן גביר: אין יום, אין לילה, שאין מאות יריות – לפעמים זה בצרורות, לפעמים זה בבודדות, אבל אנחנו מרגישים כמו במערב פרוע.

איתמר בן גביר: פונים לצבא, פונים לכל מיני גורמים במשטרה.

איתמר בן גביר: אומרים לנו: מה אתם רוצים?

איתמר בן גביר: הם חוגגים.

איתמר בן גביר: מה אתם רוצים?

איתמר בן גביר: זה בינם לבין עצמם, זה ריב חמולות.

איתמר בן גביר: מה אתם רוצים?

איתמר בן גביר: אבל אנחנו יודעים בדיוק איך זה עובד.

איתמר בן גביר: נשק שבסופו של דבר יורים בו, אפילו בחתונות, נשק שמשתמשים בו כדי לחסל ריב של חמולות, בסופו של דבר מופנה, חלילה וחס, גם לתושבי מדינת ישראל.

איתמר בן גביר: וההפקרות הזאת לא יכולה להימשך.

איתמר בן גביר: צריך לתת לצה"ל לנצח.

איתמר בן גביר: צריך לתת לצה"ל להיכנס לכל מקום ברחבי העיר.

איתמר בן גביר: צריך לקחת את כלי הנשק וצריך לדאוג לכך שהילדים שלנו, שהילדות שלנו, יישנו בבטחה, בשקט ובשלווה.

איתמר בן גביר: לצערי זה לא קורה רק בחברון.

איתמר בן גביר: לצערי גם בישראל הקטנה, מה שנקרא, זה מתרחש בכל מקום, אם זה בלוד, אם זה ברמלה, אם זה ליד הגבעה הצרפתית, אם זה ליד פסגת זאב, ואין דין ואין דיין, ובימים האלה אין שוטרים במשטרת ישראל שנותנים את ההוראה הנכונה.

איתמר בן גביר: אז חבריי בקואליציה, גם אתם צריכים לקום ולהזדעק מהדבר הזה, כי בסופו של דבר הנשק הזה, חלילה וחס, יכול לפגוע בכולנו.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת איתמר בן גביר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יוסף שיין – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יואב קיש.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, השר, חברות וחברי הכנסת, אני רוצה לדבר על השיח.

יואב קיש: דיבר פה קודם יושב-ראש ועדת הכנסת על השיח, וזה נושא שמאוד נוגע לכנסת משני הצדדים שלה.

יואב קיש: אני שותף להרגשה שהשיח קשה והידרדר, ואני שואל את עצמי מה הסיבה.

יואב קיש: אני אגיד לכם דבר אחד, חבריי בקואליציה – זה נכון שצריך לשמור על שיח ראוי משני הצדדים, אבל בסוף אני שואל אתכם איך אתם תגדירו דברים שקורים בבית הזה, ואני אומר לכם, על דבר אחד אני לא אוותר: אני לא אוותר על האמת, אני לא אוותר על לומר את האמת בצורה הכי ברורה שיש.

יואב קיש: אז אני שואל אתכם שאלה: שר האוצר ליברמן, שבתפקידו אומר שהוא יעלה את השכר של חיילי החובה, מתחייב על כך, וכשמגיע התקציב הוא אומר: לא, אני לא אעשה – איך אפשר בשיח להגיד משהו חוץ מאשר שהוא שיקר לחיילי צבא הגנה לישראל?

יואב קיש: זה מה שהוא עשה.

יואב קיש: אני לא מייפה את האמת, זו האמת.

יואב קיש: זה יכול להישמע שיח בעייתי.

יואב קיש: אני שואל אתכם שאלה אחרת.

יואב קיש: אני רואה שיש פה כמה חברים מסיעת יש עתיד.

יואב קיש: אני יודע כמה חשובה לכם רשימת הדירקטורים במינויי דירקטוריון, נלחמתם על זה שנים רבות, זה איזשהו בייבי של יאיר לפיד, שכל מינויי הדירקטורים – הינה, אתה אולי הולך למנות דירקטורים בחברות ממשלתיות, אז צריך שיהיה מינוי של אנשים שבנבחרת הדירקטורים.

יואב קיש: ואז שרת האנרגיה קארין אלהרר, יחד עם שר האוצר איווט ליברמן – המינוי אולי בין הכי חשובים, נגיד ככה, אני לא רוצה להגיד הכי, אבל בין הכי חשובים לדירקטור: יושב-ראש דירקטוריון חברת חשמל, חברים.

יואב קיש: יושב-ראש דירקטוריון חברת חשמל.

יואב קיש: הם רוצים לשים את אמי פלמור, שהיא לא בנבחרת הדירקטורים.

יואב קיש: עכשיו, מילא אם קארין אלהרר לא הייתה מיש עתיד, אבל מה אתה רוצה שאני אגיד על זה?

יואב קיש: איזה שיח אני יכול לומר על אירוע שכזה באמת, ובשביל להישאר עדיין מצד אחד נאמן לאמת ולמציאות, שמה שעשתה השרה קארין אלהרר – אני מאוד מעריך אותה ברמה האישית, יש לנו ידידות – זה דבר שאינו נתפס בעיניי?

יואב קיש: איך אתם יכולים לשקר בכזאת בוטות לציבור?

יואב קיש: כשאני אומר פה מעל הבמה שאתם משקרים בבוטות לציבור, זה תיאור המציאות הנכון לעכשיו.

יואב קיש: נתתי לכם שתי דוגמאות.

יואב קיש: אני לא משתמש פה בשיח מתלהם, בשיח מעליב.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: בשיח מתאר מציאות, ואני אומר לכם שזו המציאות שאתם מנחילים פה למדינת ישראל.

יואב קיש: זה מתחיל בראש הממשלה בנט, ששיקר לבוחריו בצורה הכי בוטה שיכולה להיות; לקח קולות של ימין והעביר אותם לשמאל דקה לפני הבחירות.

יואב קיש: מה אתם רוצים שנגיד על זה שיישאר ברמת השיח?

יואב קיש: אנחנו אומרים את האמת.

יואב קיש: אני אומר לכם, אני לא מתלהם ואני לא בא ומעליב אף אחד, אני לא קורא לאנשים "אידיוט" או דברים שכאלה, זו לא השיטה, אבל את האמת אנחנו אומרים.

יואב קיש: כשאתם עושים דברים שהטפתם נגדם, נלחמתם – ראש הממשלה החליפי יאיר לפיד, מה הוא אמר על תפקיד ראש הממשלה החליפי?

יואב קיש: הוא אמר על זה "דיל בין נוכלים".

יואב קיש: את זה לא אני אמרתי, זה אותם אנשים שכשהם ישבו בצד הזה – – –

מנסור עבאס: כן.

יואב קיש: אני מסיים.

יואב קיש: אותם אנשים ישבו בצד הזה ודיברו בשפה – כן, שם השיח היה להם פחות חשוב – ועכשיו באים ואומרים לנו: שיח.

יואב קיש: ואני אומר לכם, אנחנו שומרים על השיח, אבל מה שקורה פה זו המציאות.

יואב קיש: אנחנו לא נתקשקש סביב, אנחנו נאמר את האמת בפרצוף: אתם משקרים, אתם מרמים.

יואב קיש: אנחנו נגיד את זה, ואני אומר לכם את זה עם לשמור על השיח, כי זו המציאות.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יואב קיש.

מנסור עבאס: חבר הכנסת מאיר פרוש – אינו נוכח.

מנסור עבאס: השר יועז הנדל, אתה רוצה להשיב?

מנסור עבאס: בבקשה.

קריאות: – – –

יועז הנדל: אני אעשה את זה קצר.

יועז הנדל: דקה.

יועז הנדל: קודם כול, תודה, אדוני היושב-ראש, תודה, חבריי חברי הכנסת.

יועז הנדל: אני רוצה להגיד לכם, ללא קשר לחוק הדואר, היה פה שיח חשוב.

יועז הנדל: קודם כול, לאיתמר בן גביר – ניהלנו שיח על שירות משמעותי, וזה מה שכנסת ישראל צריכה לעשות, ולהתווכח על שירות צבאי ועל שירות לאומי, ואני בעד שזה יקרה כאן ושהאנשים יתאמצו – –

איתמר בן גביר: שיפסיקו – – –

יועז הנדל: – – כדי להוכיח שהם שירתו ולמה הם לא שירתו ואיך וכמה ולמה; ב.

יועז הנדל: שיח על ציונות – אני שמח שאית

יועז הנדל: מר רוצה להיות בחיק הציונות ומתווכח.

יועז הנדל: אני לא חושב שמנסור עבאס ציוני, אני חושב שהוא רוצה להשתלב במדינת ישראל כפי שהיא.

יועז הנדל: ואני חושב שהכהניסטים במקור לא היו ציונים, ואני שמח, אם אתה רוצה להשתלב אני מאוד שמח.

יועז הנדל: אני בעד שאנשים ייכנסו לחיק הציונות, זה חשוב.

יועז הנדל: ואתה יודע מה הכי חשוב?

יועז הנדל: שגם אתה וגם מנסור חושבים שיש שירות לאזרח שהוא ללא קשר לדעות פוליטיות, דוגמת תחבורה ודואר ותשתיות תקשורת.

יועז הנדל: גם אתה רוצה תשתיות תקשורת בחברון, וגם הוא רוצה תשתיות תקשורת בחברה הערבית.

איתמר בן גביר: רק שאיתו אתה מוכן לשבת ואיתי לא.

איתמר בן גביר: זה מה שאמרת.

איתמר בן גביר: על זה ביקרו אותך כל כך.

יועז הנדל: איתמר, אני ברוח יצחק שמיר לא יושב עם כהניסטים, וברוח רבין לא יושב עם המשותפת.

איתמר בן גביר: היית רוצה.

איתמר בן גביר: היית רוצה.

יועז הנדל: אבל אני מאוד שמח שאתה עושה – – –

איתמר בן גביר: יצחק שמיר היה יושב עם מנסור עבאס?

איתמר בן גביר: יצחק שמיר היה יושב עם ווליד טאהא?

יועז הנדל: אני מאוד שמח שאתה עושה מהלך – –

איתמר בן גביר: עם מי שאומר שרוצחים הם לוחמי חופש?

יועז הנדל: – – ואם אתה לא כהניסט – אתה כבר לא כהניסט, איתמר?

יועז הנדל: אני מוכן לשבת לדבר איתך מתי שתרצה.

איתמר בן גביר: אני בעד מדינת ישראל, וגם אתה צריך להיות בעד מדינת ישראל.

יועז הנדל: אחרי זה תסביר לי מה התפיסה הציונית שלך, אני מוכן להקשיב.

יועז הנדל: תמיד.

איתמר בן גביר: מנסור בעד מדינת ישראל?

יועז הנדל: איתמר, אם אתה תקרא לשירות צבאי או שירות לאומי ואתה בעד הציונות, אני מוכן תמיד לדבר איתך על זה.

יועז הנדל: בוודאי שאני אשמח שגם רע"מ יבואו ויגידו שהם רוצים – – –

איתמר בן גביר: אנחנו מגינים על חיילי צה"ל, אתם נטשתם אותם.

איתמר בן גביר: אנחנו מגינים עליהם.

יועז הנדל: איתמר, בינתיים אני הייתי חייל צה"ל, ואני מציע לדבר על חיילי צה"ל מתוך – – –

איתמר בן גביר: אימא שלי הייתה קצינה בצבא, ואתה יושב עם ווליד טאהא.

יועז הנדל: אני מודה לאימא שלך.

איתמר בן גביר: אתה יושב עם ווליד טאהא.

יועז הנדל: אני מודה לאימא שלך, אני חושב שהיא עשתה דבר חשוב.

איתמר בן גביר: ואתה יושב עם ווליד טאהא.

יועז הנדל: ואני אשמח שתקרא לשאר אזרחי ישראל לשרת שירות צבאי או שירות לאומי, מי שלא הצליח.

איתמר בן גביר: – – –

יועז הנדל: אבל רציתי לגעת בנקודה אחרת, רציתי לגעת דווקא באיזה – – –

שמחה רוטמן: מה אתה רוצה, לשותפים שלו יש – כאילו השירות לאומי זה מיליציה – – –

איתמר בן גביר: משמר כפר קאסם.

קריאות: יועז, יועז – – –

יועז הנדל: אני רוצה לשבח.

יועז הנדל: לשבח, איתמר.

יועז הנדל: לשבח אתכם שאתם בעד שירות – – –

קריאות: – – –

שמחה רוטמן: קח עוד רבע שעה – – –

קריאה: – – – החבילה מגיעה יותר מהר – – –

יועז הנדל: בעד הדואר.

יועז הנדל: ואני רוצה לשבח גם חברים אחרים בכנסת, זה חשוב לכלל אזרחי ישראל.

יועז הנדל: ותראו, יש נקודות – – – וכולם יכולים להסכים עליהן.

יועז הנדל: אז תודה רבה לכם.

מנסור עבאס: תודה, השר יועז הנדל.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הדואר (תיקון מס' 13), התשפ"ב–2021, בקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13

מנסור עבאס: נמנעים – אין

יועז הנדל: שכחתי להגיד תודה לחברת הקואליציה – – –

קריאה: לא, לא.

קריאה: תודה – – –

יועז הנדל: שכחתי.

יועז הנדל: אפילו יושב-ראש – – –

מנסור עבאס: כן, אנחנו נודה להם.

מנסור עבאס: 13 חברי כנסת בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

מנסור עבאס: אני קובע שהצעת חוק הדואר (תיקון מס' 13), התשפ"ב–2021, עוברת בקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: הוועדה המוסמכת לדון בהצעת החוק הינה ועדת הכלכלה.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, תודה רבה לכם.

מנסור עבאס: תם סדר-היום.

מנסור עבאס: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, כ"ט בתשרי התשפ"ב, 5 באוקטובר 2021, בשעה 16:00.

מנסור עבאס: ישיבה זו נעולה.