ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 53, 2021-08-31 00:00

מיקי לוי: חברי הכנסת, היום יום שלישי, כ"ג באלול התשפ"א, 31 באוגוסט 2021.

מיקי לוי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

מיקי לוי: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2021, התשפ"א–2021; הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2022, התשפ"א–2021; הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2021 ו-2022), התשפ"א–2021; הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2021 ו-2022), התשפ"א–2021; הצעת חוק מסגרות תקציב המדינה (הוראות מיוחדות לשנים 2021 ו-2022) (תיקוני חקיקה והוראת שעה), התשפ"א–2021; הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 19), התשפ"א–2021; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 24), התשפ"א–2021; הצעת חוק רכבת תחתית (מטרו) (תיקון), התשפ"א–2021.

ירדנה מלר-הורוביץ: עוד הונח על שולחן הכנסת ספר תקצירים של הדוח המיוחד של מבקר המדינה בנושא: התמודדות מדינת ישראל עם משבר הקורונה.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמו כן, אבקש להודיעכם, כי עם פטירתו של חבר הכנסת סעיד אלחרומי, זיכרונו לברכה, ביום רביעי, י"ז באלול התשפ"א, נמחק שמו מהצעות חוק שהיה שותף להן עם מציעים אחרים.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה למזכירת הכנסת.

מיקי לוי: בהמשך להודעתה של מזכירת הכנסת על הנחת חוק התקציב והחוקים הנלווים, אנו ממשיכים במחויבות לכנסת ירוקה – הפחתה משמעותית בנייר ובהדפסות.

מיקי לוי: כפי שהיה נהוג בשנים האחרונות, אתם מקבלים את מסמכי הצעת התקציב באמצעי דיגיטלי – החסן נייד, דהיינו דיסק און-קי.

מיקי לוי: כמו כן ניתן לצפות בכל המסמכים בפורטל ובאתר הכנסת.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו נעבור לסעיף הבא – הצהרת אמונים של חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין.

מיקי לוי: חברת הכנסת יאסין, חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע לכנסת שעל פי סעיף 43 לחוק-יסוד: הכנסת, עם פטירתו של חבר הכנסת סעיד אלחרומי, זכרו לברכה, ביום רביעי, י"ז באלול התשפ"א, 25 באוגוסט 2021, באה במקומו חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין.

מיקי לוי: בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הכנסת ולסעיף 2 לחוק הכנסת, התשנ"ד–1994, אקרא בפנייך את הצהרת האמונים של חבר הכנסת ואת תשיבי: "מתחייבת אני".

מיקי לוי: אם אפשר, את יכולה לעמוד, בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה לך.

מיקי לוי: וזה נוסח ההצהרה: אני מתחייבת לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת.

אימאן ח'טיב יאסין: מתחייבת אני.

מיקי לוי: ברוכה השבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת יאסין, ברוכה השבה.

מיקי לוי: << הלסי >> התעלמות הממשלה מן ההתפתחויות החמורות בנושא איראן << הלסי >>

מיקי לוי: אנחנו נמשיך בסדר-היום – הצעה לסדר-היום מס' 306, בנושא: התעלמות הממשלה מן ההתפתחויות החמורות בנושא איראן, של חבר הכנסת צחי הנגבי.

מיקי לוי: ישיב השר מתן כהנא.

מיקי לוי: בבקשה.

צחי הנגבי: תודה, אדוני היושב-ראש.

צחי הנגבי: כבוד השר, רבותיי חברי הכנסת, איראן חותרת להשגת נשק גרעיני למעלה משנות דור.

צחי הנגבי: רשמית, המשטר האיראני אינו מודה בכך, אולם לעיתים די באמירה אחת ברגע של היסח דעת כדי לחשוף את האמת.

צחי הנגבי: כך אכן קרה כאשר נשיא איראן לשעבר, עלי אכבר האשמי רפסנג'אני, הכריז בשנת 2001 כי ישראל היא מדינה של פצצה אחת.

צחי הנגבי: פצצה כזאת בתוך ישראל תשמיד הכול, בעוד שהפעלת פצצת אטום נגדנו רק תגרום נזק לעולם המוסלמי.

צחי הנגבי: מי שלא ייחס את החשיבות הראויה לדברי נשיא איראן בשעתו ועדיין השלה את עצמו שהאיראנים אינם פועלים להשיג יכולת גרעין צבאית, התפכח סוף-סוף, כך אני מאמין, כאשר הגיע המבצע המופלא של ישראל בלב טהראן, שבמהלכו שמו לוחמי המוסד את ידם על ארכיון הגרעין החשאי של איראן.

צחי הנגבי: המסמכים שנחשפו, אדוני היושב-ראש, הוכיחו לעולם כולו – גם לכל המפקפקים – כי איראן פעלה לאורך שנים ארוכות כדי לפתח נשק גרעיני המבוסס על אורניום מועשר, הונתה את הקהילה הבין-לאומית ואת הסוכנות הבין-לאומית לאנרגיה אטומית, ואף המשיכה את המאמצים האלה גם לאחר חתימתה על הסכם הגרעין עם המעצמות העולמיות, שאסר עליה מפורשות לעסוק בכך.

צחי הנגבי: אם כן, אדוני היושב-ראש, השאלה היום היא פשוטה.

צחי הנגבי: לגבי הכוונות האיראניות וההתקדמות האיראנית הכול ברור וגלוי וידוע, ורק שאלה דרמטית אחת גורלית נותרה פתוחה: מה על מדינת ישראל לעשות כדי להבטיח שאיראן לא תשלים בהצלחה את תוכניתה הגרעינית ולא תהווה איום קיומי על מדינת היהודים בכך שמשטר פנאטי, פונדמנטליסטי, אוחז בנשק להשמדה המונית?

צחי הנגבי: מה שצריך לעשות הוא בדיוק מה שבפגישת הנשיא ביידן עם ראש הממשלה בנט לא קרה.

צחי הנגבי: לא רק שזה לא קרה, אדוני, אלא שההפך הוא שקרה.

צחי הנגבי: לכן המפגש הזה, שתכף אני אתייחס אליו, שיקף את הבעיה החמורה שאליה נקלעה מדינת ישראל מאז חודש יוני האחרון.

צחי הנגבי: יש לנו ממשלה שהיא חסרת ניסיון, חסרת ביטחון, חסרת חזון, חסרת תעוזה, מהוססת, במידה רבה גם משותקת.

צחי הנגבי: הדברים הללו באים לידי ביטוי במישורים רבים: בהיעדר המענה להתרסה מעזה, שעלתה בחייו של לוחם מג"ב בראל חדריה שמואלי ז"ל; ראינו את הרפיון הזה בחוסר התשובה על הירי מלבנון לעבר יישובי הצפון, בפעם הראשונה מאז מלחמת לבנון ב-2006; לא ניתנה, לצערי, תגובה הולמת או תגובה בכלל על מתקפת הטרור הקטלנית של כוח איראני על ספינה בבעלות ישראלית במפרץ עומאן.

צחי הנגבי: אנחנו חווים את ההססנות הזאת, את האיחור בקבלת החלטות מכריעות, גם בהתמודדות הכושלת של הממשלה עם הנסיקה בנתוני תחלואת הקורונה, ששוברת מדי יום ביומו שיאים חדשים, כולל היום.

צחי הנגבי: זה מאוד כואב, אני בטוח, לכל אחד בבית הזה, שבחודש הנוכחי, חודש אוגוסט, שמסתיים היום, מכסת הנפטרים עולה על 500 בני אדם, 500 משפחות שחוו אובדן טרגי של בן, אב, אח או אם.

צחי הנגבי: לב כולנו איתם.

צחי הנגבי: אבל מה שראינו בפגישת בנט-ביידן, שם למעשה התבהר לנו שלא מדובר רק בחוסר הבנה, בחוסר ניסיון, ראש ממשלה בתחילת דרכו, אלא במדיניות שגויה מן היסוד, מדיניות שהיסוד המרכזי שלה הוא חוסר אחריות, כי היא למעשה מציבה לפתחה של ישראל סכנה קרובה וודאית.

צחי הנגבי: הציפייה שלי מראש הממשלה הייתה חד-משמעית: לתת פייט; לנהל מאבק; לא להשלים עם הגישה האמריקאית שמאמינה שצריך לחדש את ההסכם הגרוע עם איראן; לא לשבת שם כשהנשיא ביידן אומר שארצות הברית עדיין מחויבת למהלך הדיפלומטי, ואם לא, הם ישקלו איזה אופציות אחרות.

צחי הנגבי: ראש ממשלה שיושב שם ושומע את הדברים, הוא יודע שמאוד קשה לשנות את העמדה האמריקאית.

צחי הנגבי: זו לא משימה פשוטה, אולי היא אפילו בלתי אפשרית בעת הזאת, אבל הוא לא יכול להנהן ולמלמל ולקבל בהכנעה מדיניות שהוא יודע היטב – הוא היה שר ביטחון, הוא חי את הנושא האיראני לא פחות מכל אחד משרי הביטחון שקדמו לו ושבאו אחריו, והוא לא יכול, אדוני היושב-ראש, לקבל בהכנעה מדיניות שהוא מכיר בכך שהיא שגויה.

צחי הנגבי: זה התפקיד התובעני שההיסטוריה מטילה על שכמו של כל מנהיג ישראלי – לדעת לעמוד על שלו גם כשמדובר במחלוקת עם בעלת-הברית הקרובה, האינטימית, האוהדת ביותר שיש למדינת ישראל.

צחי הנגבי: זה לא קל, זה לא נעים ולא פשוט, אבל כשמדובר בגורלה של מדינת ישראל ובעתידו של עם ישראל, חובתו של ראש ממשלה לגלות מנהיגות ואומץ.

צחי הנגבי: הסיטואציות הללו אינן חדשות לנו.

צחי הנגבי: כך נהג מנחם בגין כשהורה לחיל האוויר להשמיד את הכור העיראקי כשהוא יודע שזה נוגד עמדה חד-משמעית של ממשל רייגן, נשיא ארצות הברית אז, ב-1981; כך נהג יצחק שמיר כשהוא דחה בתוקף לחצים אמריקאיים לאמץ מדיניות פשרנית בנושא המשא ומתן לגבי עתיד יהודה ושומרון; כך נהג בנימין נתניהו כשהתעמת עם הנשיא אובמה בלי להסס, בלי למצמץ, כי הוא הבין שהסוגיה הזאת של הגרעין האיראני היא לא עוד סוגיה אחת שאפשר להגיע בה לפשרה, והיא מחייבת עמידה איתנה.

צחי הנגבי: זה לא היה להם קל, אדוני היושב-ראש, לראשי הממשלה בישראל, ולא נעים ולא פשוט, אבל מנהיגים ישראלים לא נבחרים כדי לקבל מחמאות מזויפות בבית הלבן.

צחי הנגבי: אני זכיתי, אדוני היושב-ראש, ללוות את יצחק שמיר כשהייתי מנהל לשכת ראש הממשלה בפגישות האינטימיות ביותר עם המנהיגים האמריקאים בשנים קשות, מול ממשל האמריקאי מאוד קשוח.

צחי הנגבי: אתה זוכר שהיה אז מזכיר המדינה ג'יימס בייקר, שלא היה מאוהדי ישראל.

צחי הנגבי: ראיתי אותו עומד איתן, לא נסוג מעמדתו אפילו מילימטר.

צחי הנגבי: הוא לא התמוגג ונמס כשהרעיפו עליו ליטופי סרק.

צחי הנגבי: הוא לא הביט אל מבזק החדשות שיהיה למוחרת או אל הסקרים הנכונים לשעתם; הוא הביט, אדוני היושב-ראש, אל ההיסטוריה.

צחי הנגבי: זה מה שראש ממשלה ישראלי – מביט אל ההיסטוריה, אל העתיד, גם אל העבר.

צחי הנגבי: שם הוא צריך לעמוד.

צחי הנגבי: אני זכיתי להיות גם חבר הכנסת היחיד שהתלווה, כיושב-ראש ועדת החוץ והביטחון אז בכנסת, לנאום של ראש הממשלה בקונגרס האמריקאי בשנת 2015.

צחי הנגבי: גם המעמד ההוא היה מאוד קשה לראש הממשלה נתניהו.

צחי הנגבי: זה לא פשוט להתייצב בסלון הפוליטי, בבית הפוליטי, של המנהיג החזק בעולם, כשמולך מאות מחוקקים אמריקאים מכל המפלגות, אבל גם אלה שלא במפלגה של הנשיא אובמה לא נהנים לשמוע דברי תוכחה לנשיא שלהם במשכן הדמוקרטיה שלהם.

צחי הנגבי: אבל יש רגעים בהיסטוריה, כאמור, שבהם מנהיג ישראלי יודע שהוא ממשיך שושלת ארוכה של מנהיגים חזקים, ועומדים, עומדים, ועומדים.

צחי הנגבי: אז רגע כזה היה בשבוע שעבר בבית הלבן.

צחי הנגבי: אני חושב, חושש, וכואב לי שראש הממשלה בנט החמיץ את הרגע הזה.

צחי הנגבי: הוא "זרם", כמו שאומרים הצעירים, במקום להתייצב נגד הזרם.

צחי הנגבי: הייתי אומר אפילו שהוא קרס במקום שהוא היה צריך להתעלות ולגלות עוצמה.

צחי הנגבי: הוא לא אמר את מה שהיה חייב להיאמר: Mister President, אדוני הנשיא, אני מכבד מאוד את העמדה שלך, את ההחלטה של ארצות הברית לשוב להסכם הגרעין.

צחי הנגבי: גם אם קודמך יצא מההסכם הזה, זו זכותך, זו זכותה של ארצות הברית לפעול על פי האינטרסים שלה, על פי שיקול דעתה, היא לא צריכה אישור מאיתנו.

צחי הנגבי: אבל הזכות הזאת, אדוני הנשיא, שמורה גם לישראל.

צחי הנגבי: לכן חובתי כראש ממשלה להבהיר – היה חייב לומר – שאנחנו לא נראה את עצמנו מחויבים להסכם שמקדם את איראן לעבר מאגר בלתי מוגבל של פצצות גרעין.

צחי הנגבי: אנחנו לא נהסס לנקוט כל מהלך שיסכל את מאמציה של איראן להשיג יכולות שעלולות לסכן את עצם קיומנו.

צחי הנגבי: אחרי אלפיים שנות גלות זכינו לעצמאות, אנחנו בשנה ה-73 לעצמאותנו, אבל עדיין אנחנו המדינה היחידה בעולם שמדינה אחרת – ולא קטנה; ענקית, אימפריה מקומית, אימפריה אזורית – מתחייבת למחוק אותנו מעל המפה.

צחי הנגבי: בוודאי, אדוני הנשיא, אנחנו לא נראה את עצמנו מחויבים לקבל מאיש, גם לא מידידים קרובים, אישור להגן על עצמנו.

צחי הנגבי: אלו הדברים, אדוני היושב-ראש, שלא נאמרו בבית הלבן.

צחי הנגבי: אני לא יודע אם הם נאמרו בחדרי-חדרים.

צחי הנגבי: לא היו אינדיקציות שכך אכן קרה.

צחי הנגבי: במפגש הפתוח לתקשורת נאמרו, כאמור, דברים אחרים.

צחי הנגבי: הלוואי שאין לספקות שלי בסיס, אבל לצערי, אני יודע איך נראה ראש ממשלה כשהוא יודע להיאבק על גורל של המדינה.

צחי הנגבי: לכן, כל עוד זאת תמונת המציאות, אין לאופוזיציה אמון בממשלה הנוכחית, ומייד כשתתחדש עבודת הכנסת, בקרוב, נמשיך לפעול במלוא התנופה כדי לקצר את תקופת כהונתה, הרעה לישראל.

צחי הנגבי: תודה, אדוני.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת הנגבי.

מיקי לוי: השר מתן כהנא, בבקשה.

אוריאל בוסו: היושב-ראש, למה שר הביטחון לא יושב להקשיב להצעה לסדר-היום שכזאת?

מתן כהנא: אני מתפלא עליך, זה עניין דתי לחלוטין.

אוריאל בוסו: – – – זה עניין כלכלי – – –

מתן כהנא: יושב-ראש הכנסת, חבריי חברי הכנסת.

משה אבוטבול: נס פורים היה בשושן.

מתן כהנא: ראשית, הממשלה החדשה, שמכהנת כשלושה חודשים, קיבלה לטיפולה מצב נתון שבו תוכנית הגרעין האיראנית נמצאת בשלב המתקדם ביותר שלה.

מתן כהנא: הממשלה, מיומה הראשון, נדרשת לנושא בכל תשומות הלב והמשאבים.

מתן כהנא: בביקורו בארצות הברית ראש הממשלה הביע את עמדתו שלפיה חזרה להסכם הגרעין – ה-JCPOA – תהיה טעות, וכי ישראל אינה צד להסכם.

מתן כהנא: הוא הסביר לאמריקנים שבנקודת הזמן הזו הסרת הסנקציות תחזק מאוד את המשטר האיראני, וכי התועלת שבהגבלת ההעשרה מוגבלת מאוד, בהינתן ההתקדמות המשמעותית שהאיראנים כבר עשו.

מתן כהנא: במקביל הבהיר כי ישראל שומרת על זכותה לחופש פעולה מול איראן.

מתן כהנא: ראש הממשלה הציע תוכנית שמתמודדת באופן רציף עם כל ההיבטים של תוכנית הגרעין, לא רק העשרה: בנוסף – עם התוקפנות האזורית של איראן, שהפכה נועזת ומסוכנת יותר לאחרונה.

מתן כהנא: בנושא האיראני אנחנו מצפים לגיבוי גם מהאופוזיציה.

מתן כהנא: מיותר לציין כי זה עניין שהוא בליבת הביטחון הלאומי של מדינת ישראל, ואסור שיהיה כלי לניגוח פוליטי.

מתן כהנא: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה לשר כהנא.

מיקי לוי: אנחנו ניגשים – בבקשה, עמדה מהצד, של חבר הכנסת בוסו.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: דקה לרשותך.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, קודם כול, בהחלט אני מסכים לדבריו של השר כהנא, שבנושאים ביטחוניים כאלה הקואליציה והאופוזיציה כאחד, אבל השר לשירותי דת, שעמוק בתוך משרדו, היה צריך להקריא מתוך טקסט בנושא כל כך חשוב ומהותי, שהוא באמת עניין לדאגה לאזרחי מדינת ישראל – זאת השאלה והתמיהה.

אוריאל בוסו: אנחנו כן רוצים לתת גיבוי, אבל לדעת ששיתוף הפעולה והתיאום בנושא הזה הם עם שר הביטחון.

אוריאל בוסו: מה יותר פשוט ששר הביטחון מר בני גנץ היה עונה – ולא מקריא מטקסט אלא מסביר באמת, בהיבטים הביטחוניים – על ההצעה לסדר-היום החשובה כל כך הזאת של חבר הכנסת צחי הנגבי?

אוריאל בוסו: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: הצעה לסדר-היום בנושא הקפאת התכנון והבנייה ביהודה ושומרון ומניעת ההסדרה – סליחה, חבר הכנסת הנגבי, אתה מסתפק בתשובת השר או שאתה מבקש להעביר את זה לאחת הוועדות?

צחי הנגבי: לוועדת החוץ והביטחון.

מיקי לוי: לחוץ וביטחון.

מיקי לוי: יש התנגדות לבקשתו של חבר הכנסת הנגבי לוועדת חוץ וביטחון?

מיקי לוי: אם לא, אני מקבל את זה כהצעה יחידה, ונצביע על העניין הזה.

מיקי לוי: בבקשה, הצבעה.

מיקי לוי: הצבעה על הירוק, בעד, מאשרת את בקשתו.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 6

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: ובכן, בעד – שישה חברי כנסת, נגד – אפס, אין נמנעים.

מיקי לוי: ההצעה תועבר לוועדת החוץ והביטחון.

מיקי לוי: << הלסי >> הקפאת התכנון והבנייה ביהודה ושומרון ומניעת ההסדרה של ההתיישבות הצעירה << הלסי >>

מיקי לוי: אנחנו ניגשים להמשך סדר-היום – הצעות לסדר-היום בנושא: הקפאת התכנון והבנייה ביהודה ושומרון ומניעת ההסדרה של ההתיישבות הצעירה, מס' 309 ו-310, של חברי הכנסת אורית סטרוק ואופיר אקוניס.

מיקי לוי: ישיב השר מתן כהנא, בשם ראש הממשלה.

מיקי לוי: בבקשה, חברת הכנסת סטרוק, עשר דקות בעבורך.

מיקי לוי: בבקשה.

אורית סטרוק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורית סטרוק: חבריי חברי הכנסת, חבריי השרים, מתן, אני מאוד שמחה לדבר ישירות אליך, ואני שמחה שאתה זה שתשיב לי.

אורית סטרוק: אני אשמח שאתה תשיב גם לעצמך על השאלות שאני רוצה לשאול אותך.

אורית סטרוק: אבל אני לא יכולה שלא לפתוח את הנאום הקצרצר הזה קודם כול באיזושהי התייחסות למוות הנורא של החייל, של בראל, שנגע כל כך בכולנו.

אורית סטרוק: בראל, השם ייקום דמו, לא מת בקרב.

אורית סטרוק: לצערנו, הוא לא מת בקרב – הוא מת במלחמה שמתבצעת במעמד צד אחד.

אורית סטרוק: זה מה שקורה עכשיו, רבותיי השרים, בגבול עזה – יש שם מלחמה במעמד צד אחד בלבד.

אורית סטרוק: החיילים שלנו עומדים שם כשידיהם קשורות, הם לא יכולים להגיב למי שמתנפל עליהם ולמי שמאיים להרוג אותם ואותנו, את האזרחים.

אורית סטרוק: בניגוד למה שאתם אולי חושבים כשאתם יושבים פה סביב שולחן הממשלה, הדבר הזה לא מצוי באחריותו הבלעדית של שר הביטחון, אפילו לא של ראש הממשלה, אפילו לא של הקבינט המדיני-ביטחוני, אלא באחריות

אורית סטרוק: כם שלכם, משום שלפי חוק-יסוד: הצבא – סעיף 2 לחוק-יסוד: הצבא, ותבדקו, בבקשה – הצבא נתון למרות הממשלה.

אורית סטרוק: לכן המוות הנורא הזה, החיסול הנורא הזה מטווח אפס של בראל, צריך להדיר שינה מעיניכם, ואתם צריכים שניכם, גם חילי וגם מתן, לא לנוח ולא לשקוט עד שלא ישונו הוראות הפתיחה באש.

אורית סטרוק: ומהנושא הזה אני רוצה לעבור למלחמה אחרת שמתבצעת במעמד צד אחד, וזו המלחמה על ארץ ישראל, על שטחי יהודה ושומרון.

אורית סטרוק: גם היא מתבצעת במעמד צד אחד, ואני רוצה לפתוח בהקראת דברים שאמר חבר כנסת שהיה מאוד minded לעניין – קוראים לו מתן כהנא – לפני פחות משנה; לא, סליחה, לפני שנה וחודש.

אורית סטרוק: זה מה שאמר חבר הכנסת מתן כהנא בוועדת חוץ וביטחון על הנושא הזה של המערכה של שטחי C.

אורית סטרוק: הוא אמר כך: מה שקורה עכשיו בשטחי C זה דירקטיבה ישירה – שהיא חלק מהתוכנית להקמת מדינה פלסטינית.

אורית סטרוק: אנחנו מאבדים בשטחי C שטחים יום-יום.

אורית סטרוק: הפלסטינים פשוט גונבים לנו את השטח, ואנחנו מנגד, לא עושים שום דבר.

אורית סטרוק: דברים נכוחים מאוד של חבר הכנסת מתן כהנא.

אורית סטרוק: ואני שואלת אותך, מתן: אתה כבר לא חבר כנסת, אתה כבר לא באופוזיציה, אתה יושב סביב שולחן הממשלה.

אורית סטרוק: בהסכם הקואליציוני של כחול לבן – אתה יכול לשאול את חילי, שיושב לצידך, הם חתומים על זה – כתוב שהם צריכים להקים כוח שיילחם את המלחמה על שטחי C.

אורית סטרוק: זה קרה?

אורית סטרוק: זה לא קרה.

אורית סטרוק: במקום זה, מה שעושה בני גנץ – הוא מאשר את התב"ע הפלסטיניות, שאתה, מתן, מכיר אותן היטב ויודע יותר טוב מכל אחד אחר שהן תוכננו כדי לאפשר לרשות הפלסטינית להמשיך לעשות מה שאתה אמרת: לגנוב לנו את השטח.

אורית סטרוק: בני גנץ מאשר את זה ואתם שותקים.

אורית סטרוק: אתם שותקים.

אורית סטרוק: אתם מאפשרים לו להפוך את המינהל האזרחי לרגל המסיימת של הרשות הפלסטינית, שמקימה לנו את איראן ואת אפגניסטן כאן, במרחק אפס, בטווח אפס.

אורית סטרוק: כמו שהיורה הזה, יימח שמו, שירה בבראל היה בטווח אפס מהמצח שלו, כך הם מקימים לנו פה את איראן ואת אפגניסטן מעל נתב"ג, בגוש נתב"ג.

אורית סטרוק: אתה יודע מי המציא את הביטוי "גוש נתב"ג"?

אורית סטרוק: נפתלי בנט.

אורית סטרוק: הוא החליט שלגוש טלמונים צריכים לקרוא מעכשיו "גוש נתב"ג" כדי שכולם יבינו כמה האזור הזה הוא אסטרטגי והוא חשוב.

אורית סטרוק: אז עכשיו, מה עושה נפתלי בגוש נתב"ג?

אורית סטרוק: קודם כול הוא מעיף את התוכנית של גוש נתב"ג החוצה מהתוכניות שמאושרות למועצת התכנון העליונה, ביחד עם כל התוכניות של המועצה האזורית בנימין, כי פשוט יש לו סכסוך פוליטי עם ראש המועצה.

אורית סטרוק: אדוני השר מתן כהנא, סכסוכים פוליטיים צריך לנהל לא על חשבון ארץ ישראל, לא על חשבון המלחמה שיש לנו עם האויבים שלנו על הארץ שלנו ועל הביטחון שלנו ועל השאלה אם תהיה פה או לא תהיה פה איראן או אפגניסטן בלב ארץ ישראל.

אורית סטרוק: לא על חשבון דבר כזה מנהלים סכסוכים פוליטיים.

אורית סטרוק: יש דברים שהם מחוץ למשחק, וזה אחד הדברים שהם מחוץ למשחק, מתן.

אורית סטרוק: לכן, המצב הזה שבו ראש הממשלה שלך קוצב מכסות לבנייה בהתיישבות, מעיף החוצה 2,500 יחידות דיור רק בגלל שמי שחתום עליהן זה ישראל גנץ – בגלל שהוא מקורב לנתניהו ומקורב לבצלאל סמוטריץ' – מאפשר לשר הביטחון שלו לאשר את תוכניות ההשתלטות של הרשות הפלסטינית על השטח – ובני גנץ עומד ואומר ומצהיר בתקשורת שהוא ימשיך, שפעם בכמה זמן הוא ימשיך לאשר, עד שהוא יגמור את כל 100 התוכניות של הרשות הפלסטינית – ואתם שותקים.

אורית סטרוק: סליחה, אתה יודע מה?

אורית סטרוק: אתם לא שותקים.

אורית סטרוק: כמה מכם אומרים פה ושם אמירות לתקשורת.

אורית סטרוק: אנחנו מכירים אתכם, כשאתם רוצים להפעיל כוח פוליטי זה לא מתחיל ולא נגמר באמירות לתקשורת; יש לכם כלים אחרים.

אורית סטרוק: איפה אתם?

אורית סטרוק: איפה אתם במערכה על הארץ שלנו?

אורית סטרוק: אתם מאפשרים להמשיך לנהל אותה במעמד צד אחד בלבד.

אורית סטרוק: ואל תגיד לי: אבל ביבי.

אורית סטרוק: אל תגיד לי: אבל ביבי, כי אתם באתם לשנות, אז תשנו.

אורית סטרוק: זה – בעניין של ההקפאה.

אורית סטרוק: עכשיו בעניין של ההתיישבות הצעירה.

אורית סטרוק: אני רוצה להגיד לך, מתן, אני, בעזרת השם, אפתח את שנת הלימודים מחר ב-1 בספטמבר ביישוב שלך.

אורית סטרוק: אתה זוכר איזה יישוב אתה אימצת?

אורית סטרוק: אתה אימצת את עשהאל.

אורית סטרוק: הם כל כך שמחו שאימצת אותם.

אורית סטרוק: באת לבקר אותם, הם באו לבקר אותך.

אורית סטרוק: ראית את המצוקה שלהם – אנשים שגרים עשרות שנים בקרוואנים.

אורית סטרוק: הבנת עד כמה ההסדרה שלהם היא ככה, היא כלום, היא בהישג יד, היא מוכנה, הכול מוכן.

אורית סטרוק: דחפת לזה, השתדלת בעניין הזה.

אורית סטרוק: אני מאמינה שעשית את זה בכנות וברצון.

אורית סטרוק: מה קורה עכשיו?

אורית סטרוק: זהו?

אורית סטרוק: הגעת לכיסא עור הצבי וזהו?

אורית סטרוק: נגמר?

אורית סטרוק: הם לא מעניינים אותך יותר, עשהאל?

אורית סטרוק: ועוד עשרות יישובים של ההתיישבות הצעירה שאנשים שם חיים בתת-תנאים, בתת-תנאים, ואתה יודע את זה, כי ראית את זה במו עיניך, ונאמת על זה נאומים רבים וחשובים וטובים, וכי ראש הממשלה שלך נפתלי בנט הבטיח והתחייב שההתיישבות הצעירה תוסדר בישיבת הממשלה הראשונה בראשותו.

אורית סטרוק: ועכשיו מה?

אורית סטרוק: ועכשיו מה, זרקתם אותם לכלבים?

אורית סטרוק: את הבדואים בנגב אתם מסדירים ועוד איך, עוד לפי התוכניות של אלחרומי, ואת ההיאחזויות של הרשות הפלסטינית ביהודה ושומרון, שהן היאחזויות שנוצרו כדי לכבוש את הארץ, אתם מסדירים.

אורית סטרוק: את האחים שלכם, שיושבים עשרות שנים בתנאים-לא-תנאים – בלי חשמל כמו שצריך, בלי מים כמו שצריך, בלי הסעות לבית ספר כמו שצריך, בלי מדרכות ובלי מרכיבי ביטחון כמו שצריך – אתם מפקירים אותם?

אורית סטרוק: איך קורה המהפך הזה?

אורית סטרוק: אני רוצה שתסביר לי.

אורית סטרוק: אני רוצה שתסביר להם.

אורית סטרוק: אני הולכת מחר לילדים של עשהאל.

אורית סטרוק: מה אני אגיד להם, מתן?

אורית סטרוק: מה אני יכולה להגיד להם?

אורית סטרוק: אולי תיתן לי תשובה.

אורית סטרוק: אני ממש רוצה לבוא אליהם עם איזושהי בשורה.

אורית סטרוק: הרי לא יכול להיות שברגע אחד אתם מפנים עורף לאנשים שעד עכשיו לחמתם למענם.

אורית סטרוק: ולמה לחמתם למענם?

אורית סטרוק: כי הם לחמו למען כולנו.

אורית סטרוק: על מי אנחנו מדברים?

אורית סטרוק: מה, אנחנו מדברים על אנשים שבאו לגור בקרוואנים כי לא היה להם איפה לגור?

אורית סטרוק: הרי אתה ראית את זה – הם עזבו וילות מפוארות ביישובים קיימים כדי לקחת צעד אחד קדימה את ההתיישבות, בגיבוי של ממשלות העבר, וכדי שיהיה מישהו שיכבוש את הארץ גם עבורנו, גם עבור עם ישראל.

אורית סטרוק: הם עשו את זה במסירות עצומה כל כך, ואתה כל כך הכרת בצדק שלהם ובחשיבות שלהם, ורצית לעמוד לימינם, ועכשיו, כשאתה כבר יכול, וסוף-סוף אתה בשלטון – אז מה?

אורית סטרוק: מה עכשיו, מתן?

אורית סטרוק: אני מבקשת תשובה לדבר הזה.

אורית סטרוק: אני עומדת פה לא רק בשמי, אני עומדת פה בשם 20,000 איש, אישה וילד שלא יודעים איך הם יעברו את החורף הקרוב, כי אתם הפניתם להם עורף.

אורית סטרוק: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לחברת הכנסת סטרוק.

מיקי לוי: חבר הכנסת אקוניס, בבקשה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, "הצבי ישראל על במותיך חלל איך נפלו גיבורים".

אופיר אקוניס: אדוני, אני מגיע לכאן מניחום אבלים של משפחת חדריה שמואלי מבאר יעקב, אצל אימו ואביו של בראל הי"ד, ניצה ויוסי, אחיותיו ואחיו של גיבור ישראל הלוחם ללא חת בראל חדריה שמואלי הי"ד.

אופיר אקוניס: ליבנו לא רק שהוא כואב, אדוני, הוא נשבר לרסיסים.

אופיר אקוניס: עשרה ימים חלפו מאז נורה בראל על ידי מחבל שהגיע לגדר, אבל שני דברים עדיין לא קרו: הראשון – איך הגיעו הפורעים, פראי האדם, ובהם המחבל לגדר ממש?

אופיר אקוניס: מי אפשר זאת ולמה?

אופיר אקוניס: השאלה השנייה, השר כהנא: איפה התגובה שלכם?

אופיר אקוניס: איפה היא?

אופיר אקוניס: עשרה ימים ללא כל תגובה של כוחותינו.

אופיר אקוניס: אני אחסוך מהבית הזה את הדברים של ניצה.

אופיר אקוניס: היא לא ביקשה שאני אפרסם אותם.

אופיר אקוניס: אם היא תרצה היא בוודאי תדבר בקולה.

אופיר אקוניס: אולי חבר הכנסת סופר, שנכנס אחריי לבית המשפחה, שמע, ואולי אתה, השר כהנא, שמעת, ואולי עוד תשמע.

אופיר אקוניס: למה אתם לא מגיבים?

אופיר אקוניס: למה?

אופיר אקוניס: איפה הממשלה?

אופיר אקוניס: איפה בנט?

אופיר אקוניס: עצות – למכביר, עצות רבות מן הגבעה הזאת ומן הגבעה הסמוכה.

אופיר אקוניס: מגדר הגבול בלבנון – גם שם לא הייתה תגובה; מגדר הגבול בעזה – שם, בכלל, סרטונים מבוקר עד לילה, כמובן, עם ראש הממשלה החליפי יאיר לפיד.

אופיר אקוניס: אני גם אחסוך מן הציבור – כולם ראו היכן בילה בזמן שהחייל נלחם על חייו.

אופיר אקוניס: אתם לא מתביישים.

אופיר אקוניס: אבדה הבושה, אבדה.

אופיר אקוניס: השר נחמן שי – חבל שאיננו נמצא כאן – אמר, חבר הכנסת סופר: לא הייתה תגובה ולא תהיה תגובה, כדי לא לפגוע בביקורו של בנט בוושינגטון.

אופיר אקוניס: השתגעתם?

אופיר אקוניס: השתגעתם.

אופיר אקוניס: חייל גסס, אתמול נקבע מותו.

אופיר אקוניס: הביקור הכושל – אתם תעטפו את זה בסכריניות של ערוצי הטלוויזיה, או של חלקם; זה לא יעזור.

אופיר אקוניס: הציבור ראה.

אופיר אקוניס: הוא לא טיפש.

אופיר אקוניס: הוא לא צריך את התיווך הזה, שהוא מביך.

אופיר אקוניס: נדבר על זה בהזדמנות אחרת.

אופיר אקוניס: "כלב השמירה של הדמוקרטיה" – העיתונות הישראלית?

אופיר אקוניס: חייל נרצח על ידי פרא אדם שעדיין מסתובב חופשי ברצועת עזה, אבל יכול להיות – זהו הדבר, אדוני, וזה המקום ללבן, כן, כאן, פה, במליאת הכנסת, בצורה יסודית עניינית, נוקבת, קשה, אבל זה המקום, זאת הבמה.

אופיר אקוניס: אז הביקור בוושינגטון הסתיים.

אופיר אקוניס: האם אתם עדיין לא מגיבים משום שאתם מפחדים שהממשלה תתפרק?

אופיר אקוניס: משום שחבר הכנסת מנסור עבאס והתנועה האסלאמית, אחיהם של חמאס ברצועת עזה ושל האחים המוסלמים במצרים, לשיטתם – הם יאיימו שלא תהיה ממשלה, שהם לא יהיו בממשלה ואז אין ממשלה?

אופיר אקוניס: השר כהנא, אתם כובלים את ידי כוחותינו כדי לשמור על הקואליציה שלכם.

אופיר אקוניס: חרפה כזאת עוד לא הייתה.

אופיר אקוניס: ובינתיים, אדוני היושב-ראש, ברמאללה, שאיננה רחוקה מכאן, שר הביטחון מוצא לו זמן להיפגש במחשכים עם אבו מאזן, מכחיש השואה; אותו אדם שפועל לעיני כול – זה לא במחשכים – כדי להעמיד את כוחותינו לדין בבית הדין הבין-לאומי בהאג.

אופיר אקוניס: זה האיש הזה.

אופיר אקוניס: לא הוציאו תמונה, כן הוציאו תמונה.

אופיר אקוניס: הוא התחייב להעביר לו כסף, התחייב לתת מכסה גבוהה מאוד של איחוד משפחות בישראל הריבונית.

אופיר אקוניס: אולי הוא מצטלם לסדרת ילדים.

אופיר אקוניס: מה סדר העדיפויות שלכם, ריבון העולמים?

אופיר אקוניס: מה אתם עושים?

אופיר אקוניס: אחד מבלה בבתי קפה, אחד בבר, האחר מצטלם לסדרת ילדים.

אופיר אקוניס: מה הולך כאן?

אופיר אקוניס: אתם השתגעתם לגמרי?

אופיר אקוניס: אגב, אדוני, זה ביטוי פרלמנטרי שראש ממשלה לשעבר כבר השתמש בו.

אופיר אקוניס: אני שואל, חברת הכנסת סטרוק: האם הקואליציה הזאת תשלם כל מחיר כדי לשמור על שרידותה, על קיומה?

אופיר אקוניס: אין בה טיפה של ערכיות.

אופיר אקוניס: אין בה טיפה של יושרה כלפי העם בישראל.

אופיר אקוניס: אבדה הבושה.

אופיר אקוניס: אגב, זה לא רק מחדל ביטחוני, אדוני היושב-ראש – עוד פעם, חבר הכנסת גינזבורג, הסכריניות של חלק מאולפני הטלוויזיה, זה לא יעזור.

אופיר אקוניס: יש נתונים.

אופיר אקוניס: פותחים מחר את שנת הלימודים.

אופיר אקוניס: גם אנחנו פתחנו בשנה שעברה ב-1 בספטמבר.

אופיר אקוניס: זה היה סוג של התעקשות כדי להראות שהכול חזר למקומו.

אופיר אקוניס: אני לא בטוח שזה היה נכון אז.

אופיר אקוניס: אני בטוח שזה לא נכון מחר.

אופיר אקוניס: לא נכון.

אופיר אקוניס: אבל יש מחדל קורונה, יש מספרים שמאמירים, יש חוסר טיפול משווע.

אופיר אקוניס: קודם כול חודש וחצי קומה מוחלטת, תרדמת מוחלטת, של הממשלה בנושא הטיפול בקורונה.

אופיר אקוניס: החיסון השלישי – אני מברך.

אופיר אקוניס: החלטה נבונה לתת אותו ולעודד אותו.

אופיר אקוניס: אתם יכולים להודות.

אופיר אקוניס: השר כהנא, באמת, לא יזיק מדי פעם.

אופיר אקוניס: גם צניעות מדי פעם לא תזיק למר בנט.

אופיר אקוניס: לא תכונה מאוד נפוצה אצלו, צניעות.

אופיר אקוניס: אני מכיר אותו היטב, אולי אפילו לפני שאתה הכרת, את חוסר הצניעות.

אופיר אקוניס: חוסר הצניעות – תכונה ידועה, בולטת, יסודית, אבל אפשר לומר, הממשלה הקודמת – בהתנגדותו של שר הביטחון, חבר הכנסת גינזבורג – קנתה את החיסון השלישי.

אופיר אקוניס: למה לא נתתם אותו בזמן?

איתן גינזבורג: כמה עוד תשקר?

אופיר אקוניס: למה לא נתתם אותו בזמן?

איתן גינזבורג: כמה עוד תשקר?

איתן גינזבורג: נאום שלם מלא שקרים.

אופיר אקוניס: למה לא?

אופיר אקוניס: למה לא נתתם אותו בזמן?

איתן גינזבורג: שקר אחר שקר אחר שקר.

אופיר אקוניס: תרדמת – – –

איתן גינזבורג: קצת צניעות, השר לשעבר.

איתן גינזבורג: קצת צניעות.

אופיר אקוניס: תרדמת, מחדל ביטחון, מחדל קורונה – –

דסטה גדי יברקן: – – –

אופיר אקוניס: – – ומחדל ההתיישבות הצעירה.

איתן גינזבורג: הוא התנגד לחיסון?

אופיר אקוניס: השר כהנא – – –

איתן גינזבורג: אתה לא מתבייש?

מיקי לוי: תודה.

אופיר אקוניס: השר כהנא – – –

איתן גינזבורג: אתה לא מתבייש?

מיקי לוי: חבר הכנסת גינזבורג, תודה.

איתן גינזבורג: תתבייש לך.

מיקי לוי: תודה.

אופיר אקוניס: השר כהנא, איש ארץ ישראל השלמה, לשיטתו – זה כבר לא ככה, אגב, השר כהנא.

אופיר אקוניס: אי-אפשר לשבת בממשלת שמאל פרוגרסיבי ולהגיד שאתה תומך בשלמות הארץ, שאתה תומך בהתיישבות, כשאתה יודע שיש התחייבות להקפאה לנשיא ביידן ולממשל.

אופיר אקוניס: אתם יודעים את זה.

אופיר אקוניס: לא יהיו שתי מדינות?

אופיר אקוניס: הרי מה האג'נדה של הממשל אם לא שתי מדינות והחרבת ההתיישבות ביהודה ושומרון?

אופיר אקוניס: אמרתם שהממשלה הזאת תהיה ימנית מקודמתה, שאתם ימינה – לא יודע, כל פעם שם אחר, חבר הכנסת סופר: הבית היהודי, ימינה ושמאלה.

משה אבוטבול: עשר מעלות.

משה אבוטבול: מעלות, מעלות.

אופיר אקוניס: זה הרבה יותר שמאלה.

דסטה גדי יברקן: חבר הכנסת – –

אופיר אקוניס: זה בעצם – – –

דסטה גדי יברקן: – – בחודשיים הזכירו את המילה פלסטין יותר ממה שהזכרנו בארבע שנים.

אופיר אקוניס: טוב, נו, ודאי, זה לא מפתיע.

אופיר אקוניס: הם בכל זאת כבולים לידיה של התנועה האסלאמית, ומתבססים על הרשימה הערבית המשותפת.

אופיר אקוניס: ממש לא מפתיע.

אופיר אקוניס: ובכן, התחייבו – אגב, בנט קידם, והוא בין הראשונים, יש לומר – אני חייב להודות, אדוני, לזכותו – בין הראשונים שקידמו את רעיון הריבונות בשטחי C.

אופיר אקוניס: רעיון נכון, צודק.

אופיר אקוניס: אני בעד ריבונות, ידוע, לא מסתיר את עמדותיי.

אופיר אקוניס: אני איש ארץ ישראל השלמה.

אורית סטרוק: עכשיו הוא קורא לזה סיפוח.

אופיר אקוניס: השר בנט – השר, היה שר, היה שר החינוך, היה שר הביטחון – הטיף מוסר להחיל את הריבונות קודם כול בשטחי C, אגב, עם שרת הפנים, חברת הכנסת סטרוק, גם עם שרת הפנים.

אופיר אקוניס: ועכשיו בולמים בנייה.

אופיר אקוניס: אגב, כמובן שהתחייבו, אדוני היושב-ראש, להתיישבות הצעירה.

אופיר אקוניס: כל דבר שהתחייבו – עושים בדיוק הפוך.

אופיר אקוניס: אתה רוצה לדעת מה לעשות – תשמע מה אומרים שלא יעשו.

אופיר אקוניס: אתה רוצה לדעת מה תהיה המדיניות – תקשיב להפך המוחלט.

אופיר אקוניס: זוהי ממשלת השמאל הפרוגרסיבי הקיצונית ביותר בתולדות ישראל.

אופיר אקוניס: האם היא עוברת את ממשלתו של יצחק רבין, זכרו לברכה, שעשתה את הסכמי אוסלו?

אופיר אקוניס: התשובה היא כן.

אופיר אקוניס: או את ממשלתו של אהוד ברק, שעשה את קמפ דייוויד?

אופיר אקוניס: התשובה היא כן.

אופיר אקוניס: ומי מאפשר את קיומה?

אופיר אקוניס: נפתלי בנט, אילת שקד – –

איתן גינזבורג: זה עוד מזמנו של נתניהו, שהחזיר את חברון וחזר להסכם ואי.

אופיר אקוניס: – – גדעון סער וזאב אלקין.

איתן גינזבורג: למה אתם לא מזכירים את זה?

אופיר אקוניס: נכשלתם.

איתן גינזבורג: למה אתה לא מזכיר את זה?

אופיר אקוניס: נכשלתם.

איתן גינזבורג: העטיפה הסכרינית שלך – –

אופיר אקוניס: הסכרינית.

איתן גינזבורג: – – הסכרינית, מתגמדת אל מול עטיפת השקרים שלך, אדוני.

אופיר אקוניס: הסכרינית.

קטי קטרין שטרית: אבל איתן – – –

איתן גינזבורג: עטיפת השקרים שלך פשוט כזאת גדולה – –

קטי קטרין שטרית: איתן, מזכ"ל מפלגת העבודה אמר את זה בעצמו.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת גינזבורג – –

איתן גינזבורג: – – שהעטיפה הסכרינית מתגמדת אל מולה.

מיקי לוי: – – ולחברת הכנסת שטרית.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש – – –

קטי קטרין שטרית: מזכ"ל מפלגת העבודה אמר שזה לא היה קורה במשמרת של רבין.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, תודה.

קטי קטרין שטרית: מזכ"ל מפלגת העבודה אמר את זה.

מיקי לוי: תודה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש – – –

יצחק פינדרוס: אני שמח שלך נותנים לדבר, בניגוד לגנץ.

מיקי לוי: חבר הכנסת אקוניס, בבקשה לסכם.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, ממשלת השמאל הפרוגרסיבית הזאת מציינת היום 80 יום לקיומה, 80 ימים של כישלון.

אופיר אקוניס: נכשלתם – תתפטרו.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת אקוניס.

מיקי לוי: השר כהנא, בבקשה.

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג את תשובת הממשלה על הטענה של האופוזיציה בעניין ההתיישבות וההסדרה.

מתן כהנא: הנושא חשוב מאין כמותו לממשלה.

מתן כהנא: הממשלה, שהוקמה אך לפני כמה חודשים, פועלת בנחישות כדי למצוא פתרונות.

מתן כהנא: בנוגע להתיישבות הצעירה, יש עשרות יישובים ועשרות אלפי תושבי מדינת ישראל שעובדים, משלמים מיסים, משרתים בצה"ל, ובמשך 12 השנים האחרונות הרגישו כמו אזרחים סוג ב'.

מתן כהנא: ההנהגה בממשלות הקודמות נמנעה מלהכשיר את ההתיישבות הזאת גם בזמן ממשל טראמפ.

מתן כהנא: אנחנו עובדים בממשלה למצוא פתרונות.

מתן כהנא: יש דוגמאות רבות למה שנעשה ולמה שצריך להיעשות.

מתן כהנא: הלכה למעשה, הממשלה, המכהנת זמן קצר, מעלה בהדרגתיות את הטמפרטורות ומפשירה את ההקפאה של הממשל הקודם.

מתן כהנא: כך, יש פרסומים של תוכניות להפקדה – –

שמחה רוטמן: אבל בנט אמר שזה יהיה בישיבה הראשונה.

שמחה רוטמן: בישיבה הראשונה הוא אמר שהוא יעשה את זה.

מתן כהנא: – – כך, יש תהליך מסודר של אישור יחידות; כך, הוחלט על נוהל תמיכות בגובה של 20 מיליון שקלים שיחולקו למועצות ביהודה ושומרון על מנת להקים מחלקות סיירים.

מתן כהנא: משרד ההתיישבות התקשר עם חברת ייעוץ, והוא עמד על תקצוב על מנת להכין סקירה של הצרכים השונים של ההתיישבות הצעירה.

קטי קטרין שטרית: מתן, אתה בטוח שאתה קורא את – – – של הממשלה הזאת?

קטי קטרין שטרית: זה של הממשלה הקודמת.

מתן כהנא: ההתקשרות הזאת נחתמה בסוף יולי 2021, ואנחנו מקווים כי התוצר יהיה מוגמר ברבעון הראשון של 2022.

אורית סטרוק: מה יהיה מוגמר?

מתן כהנא: הממשלה היום פועלת בנושא באחריות ובאינטנסיביות.

מתן כהנא: אלה רק כמה דוגמאות שמספרות את הסיפור כולו – –

אורית סטרוק: מתן, אנחנו לא קולטים.

אורית סטרוק: מה יהיה מוגמר?

אופיר סופר: מתן, אתה מאמין במה שכתבו שם?

מתן כהנא: – – על ממשלה שבאה לעבוד ולמצוא פתרונות.

מתן כהנא: תודה.

אופיר סופר: אתה מאמין במה שכתוב שם?

מיקי לוי: תודה רבה לשר כהנא.

מיקי לוי: יש למציעים – – –

אורית סטרוק: אנחנו רוצים דיון במליאה.

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, רק – – –

קטי קטרין שטרית: גינזבורג, אם גנץ היה עונה לנו הוא היה עונה לנו אחרת.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, השר סיים.

אופיר אקוניס: דיון במליאה, אדוני.

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק וחבר הכנסת אקוניס, יש לכם – – –

אופיר אקוניס: דיון במליאת הכנסת.

מיקי לוי: בבקשה?

אופיר אקוניס: דיון במליאת הכנסת.

איתן גינזבורג: שטרית, גנץ לא היה אמור להשיב על זה.

קריאות: – – –

מיקי לוי: יש, יש – – –

קטי קטרין שטרית: לא נתנו לו לדבר.

איתן גינזבורג: הוא לא היה אמור להשיב על זה.

קטי קטרין שטרית: לא נתנו לו.

איתן גינזבורג: הוא לא היה אמור להשיב על זה.

מיקי לוי: חבר הכנסת גינזבורג, שטרית – –

איתן גינזבורג: הפרטים לא חשובים.

שמחה רוטמן: זה המשרד שלו.

שמחה רוטמן: למה הוא לא השיב?

שמחה רוטמן: למה שלא ישיב?

מיקי לוי: – – אחרי החופשה נראה לי שהתגעגעתם.

מיקי לוי: המציעים ביקשו דיון במליאה.

מיקי לוי: האם יש למישהו דרישה אחרת?

מיקי לוי: שיגיד עכשיו.

קריאה: ועדה.

מיקי לוי: ועדה.

מיקי לוי: אז קודם – ואז, אם יש דרישה נוספת, זה ילך לוועדת הכנסת.

מיקי לוי: הצבעה לגבי המליאה, בעד ונגד מליאה.

מיקי לוי: בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 10

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – עשרה, יש מתנגד אחד.

מיקי לוי: חבר הכנסת גינזבורג, אתה מבקש ועדה?

שמחה רוטמן: תגיד ועדה.

שמחה רוטמן: אנחנו נצביע – – –

מיקי לוי: לאיזו ועדה?

קטי קטרין שטרית: מליאה, מליאה.

קריאות: – – –

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: אז נקבע שבעד דיון במליאה.

מיקי לוי: << הלסי >> קריסת בתי החולים הציבוריים, הפסקת קליטת חולי קורונה והפקרתם של מיליוני אזרחים, שיישארו ללא בתי חולים ציבוריים << הלסי >>

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצעה הבאה – הצעות לסדר-היום מס' 307 ו-308, בנושא: קריסת בתי החולים הציבוריים, הפסקת קליטת חולי קורונה והפקרתם של מיליוני אזרחים, שיישארו ללא בתי חולים ציבוריים, של חבר הכנסת יצחק פינדרוס וחבר הכנסת אזולאי.

מיקי לוי: ישיב השר עודד פורר, בשם שר האוצר.

מיקי לוי: בבקשה, ראשון הדוברים.

קריאה: – – –

מיקי לוי: אתה משיב.

מיקי לוי: חבר הכנסת כהנא ישיב במקום.

מתן כהנא: אני לא חבר כנסת.

מיקי לוי: סליחה, השר כהנא ישיב במקום.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפני שאתחיל, אני רוצה לומר שאני רואה סימן לדברים טובים שקורים.

יצחק פינדרוס: ממשלת ישראל כנראה הבינה שבפעולות היא חלשה, אז היא רוצה לעבור לתפילות, ולכן היא שולחת את שר הדתות לכאן גם בעניין איראן, גם בעניין ההתיישבות הצעירה וגם בעניין בתי החולים.

יצחק פינדרוס: ועוד יותר טוב זה שאני מקווה ששר הדתות יהיה עסוק בנושאים של ההתיישבות הצעירה ועסוק בנושאי איראן ובתי החולים הציבוריים ולא יטריד אותנו בנושאי דת – זה יהיה אך ורק לטובת עם ישראל ומדינת ישראל וארץ ישראל.

יצחק פינדרוס: כבוד היושב-ראש, אדוני היושב-ראש, אני רוצה קודם כול להתחיל עם משהו שחלק מהקהילות אמרו היום בבוקר, חלק מהקהילות האשכנזיות, שאומרות סליחות רק השבוע – לא זכינו למה שאחינו הספרדים זכו, ל-40 יום של סליחות מראש חודש אלול.

יצחק פינדרוס: לנו יש קצר יותר.

יצחק פינדרוס: הפייטן שלמה הבבלי אומר כך: "אני יום אירא אליך אקרא.

יצחק פינדרוס: בל יעשקוני זדים עוזבי יקרה.

יצחק פינדרוס: גמול להשיב להם שב לבקרה.

יצחק פינדרוס: דין רשע ועוול מלואם יקרא.

יצחק פינדרוס: החושבים להשכיח שם קודש הנכבד.

יצחק פינדרוס: ולהרגיל שם טומאה נקלה ונאבד.

יצחק פינדרוס: זה דרכם טובי עם איבד.

יצחק פינדרוס: חשוך השאר מכתשם בבית הבד.

יצחק פינדרוס: טרוף טרף אדם לימדו כמדובר.

יצחק פינדרוס: ידו גורל כעל הפקר במדבר.

יצחק פינדרוס: כמעט כילו ולא יעדרו דבר.

יצחק פינדרוס: לולא רחמיך אדון בחסד דבר".

יצחק פינדרוס: אנחנו נמצאים היום עשרה ימים – 11 יום; אתמול היו עשרה ימים – אחרי האירוע הטרגי בגבול עזה שבו נהרג החייל בראל שמואלי, השם ייקום דמו, ולא קרה כלום.

יצחק פינדרוס: אני זוכר את הימים שכשהיה קורה על הגבול משהו, דבר מסוג כזה, מדינת ישראל הייתה מזדעזעת, מדינת ישראל הייתה פועלת מיידית בצורה תקיפה מאוד.

יצחק פינדרוס: רק להזכיר את מלחמת לבנון השנייה, שהחליט עליה אהוד אולמרט כמה שעות אחרי שנחטפו שני חיילים בגבול; רק להזכיר, ואני לא צריך להכביר מילים, שמלחמת לבנון הראשונה התחילה כשנרצח שגריר ישראל בלונדון.

יצחק פינדרוס: מדינת ישראל הייתה שומעת על דם יהודי שנשפך – הייתה עוברת, משנה פאזה, עוברת מסך.

יצחק פינדרוס: אנחנו 11 יום אחרי האירוע של חייל גיבור שנשלח ונורה מטווח אפס, והכול כרגיל.

יצחק פינדרוס: מתעסקים אולי קצת אם ידעו את השם שלו, לא ידעו את השם שלו; מי ביקר אותו, מי לא ביקר אותו.

יצחק פינדרוס: רבותיי, מדינת ישראל לא הגיבה.

יצחק פינדרוס: יודעים מה?

יצחק פינדרוס: אנחנו נמצאים 80 יום אחרי הקמת הממשלה.

יצחק פינדרוס: אנחנו זוכרים את בנט צועק פה: מה עשיתם למען הקורונה?

יצחק פינדרוס: כמה בדיקות תגברתם?

יצחק פינדרוס: אתם יודעים שהחינוך החרדי התחיל לפני שלושה שבועות?

יצחק פינדרוס: אף אחד לא ידע על זה, לא קרה כלום.

יצחק פינדרוס: 25% מילדי ישראל התחילו את הלימודים שלהם לפני שלושה שבועות – לא היה כלום.

יצחק פינדרוס: הרשתות היו ערוכות לבדיקות, היו ערוכות לבדיקות סרולוגיות, אבל לא קרה כלום.

יצחק פינדרוס: וראה זה פלא: התחלואה קפצה פתאום.

יצחק פינדרוס: מגזר שהייתה בו תחלואה אפס קפץ בשלושת השבועות האחרונים, אבל את מי זה מעניין?

יצחק פינדרוס: כמו שאמר המשורר בסליחות שאמרנו הבוקר: את מי זה מעניין.

יצחק פינדרוס: אתם יודעים מתי ממשלת ישראל התכנסה וקיבלה החלטה אופרטיבית?

יצחק פינדרוס: כן, יש שני מיליון אזרחים – ואני אזכיר אותם פעם אחר פעם כאן – אזרחים מסורתיים במדינת ישראל, שקשורים בנימיהם לדת.

יצחק פינדרוס: האנשים האלה באים במסירות נפש יום אחרי יום ב-40 יום האלה שאומרים סליחות, בני עדות המזרח, באים לכותל המערבי.

יצחק פינדרוס: ויודעים שעכשיו זה הולך ומתגבר, אז ממשלת ישראל התכנסה וקיבלה החלטה אסטרטגית: במקום פתוח, אנשים מתכנסים לסדר גודל של 20 דקות עד חצי שעה, לא נמצאים כמה שעות יחד.

יצחק פינדרוס: מקום ענק, שיכול להכיל 40,000 איש, קבעו שם תו, 8,000 איש.

יצחק פינדרוס: משטרת ישראל נערכת סביב חומות העיר העתיקה למנוע מאנשים להגיע.

יצחק פינדרוס: פתאום נזכרו, פתאום יודעים מה לעשות.

יצחק פינדרוס: ואתם יודעים מה, גם היו שני צדיקים בסדום שהצביעו נגד בממשלה.

יצחק פינדרוס: ואללה, בראבו.

יצחק פינדרוס: איפה הבושה?

יצחק פינדרוס: שלושה שבועות לומדים במערכת החינוך החרדית ואין אף אחד, את אף אחד זה לא מעניין; יש כינוסי ענק – את אף אחד זה לא מעניין.

יצחק פינדרוס: אבל יש כמה יהודים מסורתיים שזו הכמיהה שלהם, הם באים ב-04:00, 05:00, ב-02:00, באים לכותל המערבי לפנות בוקר לרבע שעה, עשר דקות – לא, לא ניתן להם לעשות את זה.

יצחק פינדרוס: רבותיי, אתם שוכחים דבר אחד: צריך סייעתא דשמיא.

יצחק פינדרוס: גם כשראש ממשלה כבר עושה הכול בחטא ומגיע לארצות הברית ליפול בדיוק על אפגניסטן זה סייעתא דשמיא; לקבל ממשלה עם כמעט אפס קורונה ולעלות בכאלה – לזה צריך סייעתא דשמיא.

יצחק פינדרוס: אבל מיליון, שני מיליון היהודים האלה, תאמין לי, התפילה שלהם מתקבלת יותר מאשר שלי.

יצחק פינדרוס: זו תפילה טהורה של אנשים שאין להם שום דבר, הם באים לדבר עם בורא עולם, לא עושים את זה מצוות אנשים מלומדה; לא עושים את זה כמו שאני, ברוך השם, הורגלתי מילדות שצריך להתפלל שלוש תפילות ביום.

יצחק פינדרוס: הם באים באמת בלב נקי לבקש מריבונו של עולם.

יצחק פינדרוס: את זה אתם רוצים למנוע?

יצחק פינדרוס: את זה אתם רוצים לעצור?

יצחק פינדרוס: על מה?

יצחק פינדרוס: איפה השכל?

יצחק פינדרוס: איפה ההיגיון, כשיש לכם כל כך הרבה דברים שלא עשיתם?

יצחק פינדרוס: לא סגרתם את נתב"ג בזמן – כשבא למחבר הספר שנסגור את נתב"ג.

יצחק פינדרוס: עמד בראשות הממשלה.

יצחק פינדרוס: לא דאגתם למתווים למערכת החינוך.

יצחק פינדרוס: כשיכולתם לעשות את זה בזמן, לא עשיתם.

יצחק פינדרוס: פה נזכרתם פתאום, כשאתם צריכים סייעתא דשמיא?

יצחק פינדרוס: ופה אני מגיע לנושא שעליו התכנסנו היום לדיון, וחבל לי שאני מגיע רק בסוף, אבל כיוון שהפרוטוקול מגדיר עשר דקות, התחלתי ולא יכולתי שלא לומר את מה שיש על ליבי.

יצחק פינדרוס: יש בירושלים מיליון נפש.

יצחק פינדרוס: למיליון הנפשות האלה מדינת ישראל לא נותנת ומוכנה לתת שירותי בריאות כבר הרבה מאוד שנים.

יצחק פינדרוס: ולאלה שיגידו לי: הייתם בממשלה – אני אזכיר להם: מתי עבר החוק של השוד, של הגנבה של ה-18.5% כאן אחרי שבג"ץ אמר שזו גנבה ושוד?

יצחק פינדרוס: מתי עבר החוק הזה?

יצחק פינדרוס: תבדקו מי היה שר הבריאות ב-2014, כשהעבירו פה את החוק בכנסת, את החוק של השוד הכי גדול שיכול להיות.

יצחק פינדרוס: באים לאזרחים ירושלמים ואומרים להם: תקשיבו, אתם תממנו את משרד הבריאות.

יצחק פינדרוס: אתם, לא יהיו לכם שירותי רפואה, כי אתם תיכנסו לבית חולים, הניתוח שלכם יעלה 100,000 שקל, מדינת ישראל תשלם 80,000 וה-20,000 הנוספים – מאיפה יבואו?

יצחק פינדרוס: תפשטו את הרגל; נפטר מנכ"לים.

יצחק פינדרוס: פעם אחת של הדסה, גומרים עם הדסה – אז שערי צדק פושט את הרגל; גומרים עם שערי צדק – חוזרים להדסה, חוזרים לזה, באים ללניאדו ושמים לו חשב מלווה; הולכים לנצרת – מה זה משנה, אלה ערבים, הם לא צריכים שירותי רפואה, את מי הם מעניינים?

יצחק פינדרוס: דרך אגב, גם בירושלים כנראה שזה חלק מהסיבה – יש פה יותר מדי ערבים וחרדים.

יצחק פינדרוס: לא מעניין את אף אחד.

יצחק פינדרוס: שוד לאור היום שכולם יודעים שהוא מתבצע שנה אחרי שנה.

יצחק פינדרוס: ועולה על כולנה – הגענו לשיא שכבר לא היה בממשלה, לא ב-2014, וגם הממשלה הקודמת לא הצליחה לתקן את כל העוולות שנעשו.

יצחק פינדרוס: ואני אומר שזה היה עוול.

יצחק פינדרוס: אני גם אז כחבר קואליציה נלחמתי יחד עם ידידי היושב-ראש בוועדת כספים נגד הממשלה, נגד שר האוצר דאז ושר הבריאות דאז, להגיע להסכמה.

יצחק פינדרוס: לא התביישתי, גם כשהייתי חבר קואליציה, ועשינו את זה, והרב גפני הוביל את ההסכם הזה – יעידו חברי הקואליציה והאופוזיציה שהיו אז בוועדת כספים.

יצחק פינדרוס: כבר הגיעו להסכם, וההסכם הוא שוד, כי בהסכם מונח שהם צריכים להביא תרומות מחוץ לארץ, בניגוד לבתי החולים הממשלתיים, שמדינת ישראל משלמת להם בלנקו 3 מיליארד שקל – אתם יכולים לראות את זה בתקציב – כשהם רק 50% מבתי החולים; תעשו את החשבון לבד.

יצחק פינדרוס: 3 מיליארד שקל זה 1.2 מיליארד שקל לבתי החולים הציבוריים.

יצחק פינדרוס: אבל השוד הזה עבר לאור היום.

יצחק פינדרוס: הגיעו להסכמה על 900 מיליון שקל וחתמו על הסכם.

יצחק פינדרוס: איזה פרצוף יש לנו כמייצגי מדינת ישראל על מדינה שחותמת על הסכם ועומד מנהל בית חולים ובוכה שבנק הדם לא רוצה לספק לו דם?

יצחק פינדרוס: עומד מנהל בית חולים ובוכה שספק של חמצן או של תחבושות או מזרקים לא מוכן לספק לו כי הוא לא משלם לו, ומה הוא אומר לו? יש לי הסכם חתום.

יצחק פינדרוס: אומרים לו: אז מה?

יצחק פינדרוס: אז יש לך הסכם חתום.

יצחק פינדרוס: אנחנו עוד לא גמרנו את הרגולציה.

יצחק פינדרוס: שולחים שני מנכ"לי משרדים מכתב, רבותיי – קראתי את כל המכתב ואני יכול לתרגם לעברית במשפט אחד: משתתפים בצערכם.

יצחק פינדרוס: מן השמיים תנוחמו.

יצחק פינדרוס: חבר'ה, אתם חתומים על הסכם, לעזאזל.

יצחק פינדרוס: אתם חתומים, חתמתם על הסכם.

יצחק פינדרוס: איך אתם לא מתביישים?

יצחק פינדרוס: גם גנבתם, גם גנבתם, גם שדדתם, גם כמאפיה הכרחתם אותם לחתום על הסכם כניעה, וגם את הסכם הכניעה אתם לא מקיימים.

יצחק פינדרוס: ויש אלפי אנשים בירושלים, בנצרת, בבני ברק ובנתניה – יכול להיות שהם אזרחים סוג ד', אבל הם משלמים מס בריאות כמו כל אזרח.

יצחק פינדרוס: מגיעים להם שירותי בריאות.

יצחק פינדרוס: כבר שבועיים שהם לא מקבלים שירותי בריאות, ואין שר בריאות.

יצחק פינדרוס: במה הוא עסוק, לעזאזל?

יצחק פינדרוס: איפה הממשלה הזאת?

יצחק פינדרוס: איפה הוא, השר?

יצחק פינדרוס: למה אני לא רואה אותו פה?

יצחק פינדרוס: הוא שולח את שר הדתות, שהתפנה מהכשרות, לבוא לפה לענות לי על זה?

יצחק פינדרוס: איפה שר הבריאות?

יצחק פינדרוס: איפה שר האוצר?

יצחק פינדרוס: איפה האנשים האמונים, כשאלפי אנשים לא מקבלים שירותי בריאות?

יצחק פינדרוס: נמצא חולה קורונה כמעט גוסס, אין לו בית חולים לנסוע אליו, הוא נוסע לאיכילוב, והאמבולנס – לא נותנים לו להיכנס, כי הוא אומר לו: מה הגעת אליי?

יצחק פינדרוס: תחזור לירושלים.

יצחק פינדרוס: אין בושה לאנשים?

יצחק פינדרוס: דוח מבקר המדינה כותב שנים שגונבים אותם.

יצחק פינדרוס: חותמים הסכם ולא מקיימים?

יצחק פינדרוס: בושה.

יצחק פינדרוס: בושה.

יצחק פינדרוס: בושה.

יצחק פינדרוס: אני אסיים רק עוד פעם עם מה שהתחלתי: "לולי רחמיך אדון בחסד דבר".

יצחק פינדרוס: לא סומך עליכם.

יצחק פינדרוס: אי-אפשר לסמוך עליכם.

יצחק פינדרוס: אני מציע לכל אחד, עם רכב השרד שלו: תעופו לנו מהעיניים, תנו למישהו.

יצחק פינדרוס: הדחתם את נתניהו – בסדר, הדחתם אותנו – בסדר, אבל תנו למישהו לנהל את המדינה הזאת.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: הייתי חוסך את המשפט האחרון, אבל בסדר.

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: ברשות אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת – מר פינדרוס, יישר כוח.

ינון אזולאי: קטי, אתמול באמת הייתה שדולה מכובדת, מכבדת.

ינון אזולאי: כבוד שר הבריאות – אה, הוא לא פה.

ינון אזולאי: מזלזל.

ינון אזולאי: אתם מבינים איפה אנחנו נמצאים?

ינון אזולאי: שר בריאות שלא יודע לתת נתונים בתקשורת; שר בריאות שלא יודע כמה חולי קורונה יש לו בכל יום; שר בריאות שלא מעודכן מה קורה בכלל עם שבעת בתי החולים הציבוריים ובכלל במדינה; שר בריאות שלרגע אתה חושב שאולי הוא אילם, הוא לא יודע לדבר, אבל כשהוא היה באופוזיציה שמענו אותו, שמענו איך הוא זועק על כל מיני עוולות שהוא חשב.

ינון אזולאי: כשאני עומד פה אני בוש ונכלם, בוש ונכלם, ראשית, בפני מנהלי בתי החולים הציבוריים, שבעת בתי החולים – בנצרת, נתניה, בני ברק, ירושלים.

ינון אזולאי: היום לא יכולנו להסתכל להם בעיניים.

קטי קטרין שטרית: אמת.

ינון אזולאי: היינו בדיון – קטי, את היית שם – התביישנו.

קטי קטרין שטרית: אמת.

ינון אזולאי: התביישנו.

ינון אזולאי: התביישנו.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, אתה זוכר שאתה ניהלת מאבק עיקש – – –

קטי קטרין שטרית: הוא היה איתנו.

ינון אזולאי: ניהלנו ביחד בוועדת הכספים את המאבק העיקש.

ינון אזולאי: הלכנו אליהם לאוהל המחאה, הבאנו אותם לוועדת הכספים.

ינון אזולאי: התביישנו, וחשבנו שזה נגמר.

קטי קטרין שטרית: היה הסכם, הסכם, היושב-ראש.

קטי קטרין שטרית: לא עומדים בהסכם.

ינון אזולאי: חשבנו שיש הסכם וזה נגמר.

ינון אזולאי: אני אגיד לך משהו באופן אישי: ביום כזה אני לא מקנא בתפקיד שלך, ואני אומר לך את זה מלב אל לב, כי אני יודע שאתה רוצה לצעוק על העוולה.

ינון אזולאי: אני יודע את זה, אני מרגיש אותך.

ינון אזולאי: לא פעם אמרת שאני תלמיד שלך.

ינון אזולאי: בוועדת הכספים למדתי ממך הרבה.

ינון אזולאי: אני יודע עד כמה המצב שלהם כואב לך, עד כמה המצב של החולים כואב לך.

ינון אזולאי: באת מהמקום הזה.

ינון אזולאי: הלב שלך שם, לא זזת משם.

ינון אזולאי: אני יודע עד כמה לכולנו פה, שאכפת לנו ובאנו ביום הזה, זה כואב.

ינון אזולאי: אתמול היינו בבית חולים הדסה, בית חולים שאנחנו רגילים לראות אותו שוקק חיים – לפעמים חולים, אבל חיים.

ינון אזולאי: לצערנו אתמול היינו שם – אתה רואה שירד גם לאלה שהיו שם מצוותי הרפואה, אתה רואה אותם נפולים.

ינון אזולאי: כואב להם שבא חולה והם לא יכולים לטפל בו.

ינון אזולאי: כואב להם להגיד לאמבולנס: תעשה פרסה.

ינון אזולאי: כואב להם.

ינון אזולאי: ואני רק חושב, בואו נדמיין לעצמנו – הרי מה קורה?

ינון אזולאי: מגיע חולה מבית שמש, שגם הוא מתפנה לירושלים, מעלים אותו באמבולנס ותוך כדי אומרים: אני מפנה לירושלים.

ינון אזולאי: אומרים לו: סליחה, תעשה פרסה, אנחנו לא יכולים לקבל.

ינון אזולאי: מה אותו חולה מרגיש?

ינון אזולאי: מה אותה משפחה מרגישה?

ינון אזולאי: הבוקר סיפרתי מה שד"ר פהד חכים, מנהל בית החולים האנגלי בנצרת, מספר.

ינון אזולאי: הוא מספר ככה: אימא שלי – ככה הוא מספר על אימא שלו – הייתה צריכה לעבור ניתוח, והוא אמר לה: אימא, אני לא יכול לנתח אותך.

ינון אזולאי: אימא, אני לא יכול לנתח אותך.

ינון אזולאי: אתם מבינים את המושג הזה, "אימא"?

ינון אזולאי: אני רוצה לעזור לך אבל אני לא יכול, אימא.

ינון אזולאי: תביני, אני לא יכול.

ינון אזולאי: אתם יודעים מה הפירוש שאימא באה לבן שלה ואומרת לו: בני, אני צריכה את העזרה שלך, תן לי את היד שלך.

ינון אזולאי: הוא אומר לה: אימא, יש לי את היד, אבל אני לא יכול; יש לי את התרופה, אבל אני לא יכול.

ינון אזולאי: איך הוא יכול להסתכל עליה, על כיבוד אם?

ינון אזולאי: זו דוגמה קטנה.

ינון אזולאי: כמה אנשים מתוכנו, כמה אנשים שאנחנו מכירים, היו צריכים להתפנות לבתי החולים ודוחים להם עוד ניתוח?

ינון אזולאי: אתם חושבים שמנהלי בתי החולים צריכים את זה?

ינון אזולאי: הם רוצים את זה?

ינון אזולאי: אמרו להם היום: במקום לדבר סיסמאות, תדברו נתונים.

ינון אזולאי: בושה וחרפה.

קטי קטרין שטרית: כן.

קטי קטרין שטרית: ככה אמרו להם: סיסמאות.

ינון אזולאי: מהמפלגה של אותו שר אוצר: במקום לדבר סיסמאות.

ינון אזולאי: תתביישו לכם.

ינון אזולאי: הם באו לפה לדבר סיסמאות?

ינון אזולאי: אין להם מה לעשות?

ינון אזולאי: באמת, חבריי השרים, אני באמת פונה אליכם: למה אתם לא פותחים את הלב שלכם?

ינון אזולאי: למה אתם לא עוזרים?

ינון אזולאי: חילי, כבוד השר, אני אוהב אותך, תעזרו לנו.

ינון אזולאי: לא לנו, תעזוב, תעזור לכולנו.

ינון אזולאי: אנחנו יודעים מה זה בתי חולים, אנחנו יודעים מה זה המסירות שהם מוסרים שם 24/7.

ינון אזולאי: תדפקו על השולחן ותגידו: לא יזוז התקציב – אתם תגמרו את זה היום.

ינון אזולאי: הם עכשיו יושבים במשרד הבריאות, בגלל זה הם לא הגיעו.

ינון אזולאי: אני מקווה שאם הפגישה התארכה, זה סימן טוב.

ינון אזולאי: אני מאוד מקווה.

ינון אזולאי: אבל לא יכול להיות – יש לכם את הכוח.

ינון אזולאי: יש לכם את הכוח להעביר רפורמות בכשרות – תעבירו גם בזה; רפורמה בחד-פעמי – תעבירו גם בזה; רפורמת חקלאות – תעבירו גם את זה.

ינון אזולאי: אבל הרפורמה שאתם רוצים להעביר, היא בעצמה מזיקה, היא בעצמה מזיקה לאותם חולים.

ינון אזולאי: אומרים: מחלקות קורונה נסגרו.

ינון אזולאי: החולים ממשיכים להיות חולים.

ינון אזולאי: אין משילות, אין הנהגה.

ינון אזולאי: ואי-אפשר להגיד לי: זה היה בתקופה שלכם, כי בתקופה שלנו נחתם ההסכם.

ינון אזולאי: ואני תקפתי.

ינון אזולאי: כשהיה צריך לתקוף, אני תקפתי, ויעיד על זה היושב-ראש.

ינון אזולאי: הוא יודע שתקפתי את משרד האוצר ואת העומד בראשו דאז בשביל להביא את ההסכם הזה.

ינון אזולאי: הייתי שותף לכל המחאה שלהם, עם כל הקושי כחבר קואליציה.

ינון אזולאי: אבל דווקא בגלל זה, כחברי קואליציה, יש לכם יותר אפשרויות ויותר סמכויות מאשר כחברי אופוזיציה.

ינון אזולאי: יש לכם את זה.

ינון אזולאי: אל תזלזלו בזה.

ינון אזולאי: תעשו למען אותם חולי קורונה הכול, למען אותם חולים.

ינון אזולאי: אלה שנפטרו כבר לא איתנו בחיים, הם לא נמצאים, הם לא יכולים לנשום, הפסיקו לנשום.

ינון אזולאי: בואו נעזור לאחרים לנשום.

ינון אזולאי: הרי מה זה?

ינון אזולאי: כשאדם מגיע חולה והמצב שלו מידרדר, מחברים אותו למכשירים, לדעת דופק, נשימה.

ינון אזולאי: יש מסך וכל רגע רואים את הגרף עולה-יורד, עולה-יורד.

ינון אזולאי: אם יש איזו בעיה, יש צפצוף, יש צפצוף טו-טו-טו, ופתאום זה טו-טו-טו-טו, אבל פתאום יש איזה צפצוף ארוך ארוך, עד שיש שקט.

ינון אזולאי: כשיש שקט, זה אומר שאותו חולה עזב אותנו.

ינון אזולאי: מערכת הבריאות נמצאת במצב שזה כבר הצפצוף האחרון שלה.

ינון אזולאי: שבעת בתי החולים נמצאים במצב שזהו, זה נגמר.

ינון אזולאי: אין לנו חמצן, הם אומרים.

ינון אזולאי: אין לנו חמצן.

ינון אזולאי: תצילו אותנו בשביל אותם אלה שרוצים לבוא ולקבל ובשביל שאנחנו נוכל להציל את האזרחים, את המשפחות שלנו.

ינון אזולאי: אין פה אחד, אני חושב – והלוואי שיש כאלה שלא זקוקים לרופאים, שלא זקוקים לבתי החולים, אבל לצערנו כל אחד מאיתנו היה זקוק.

ינון אזולאי: כל אחד מאיתנו היה זקוק.

ינון אזולאי: מה אתם רוצים, שחלילה גם אנחנו נזדקק ולא יהיה לנו לאן לגשת?

ינון אזולאי: תתעוררו.

ינון אזולאי: תתעוררו.

ינון אזולאי: תיתנו עכשיו לא מכשיר הנשמה – תיתנו להם לחיות, לא לשרוד.

ינון אזולאי: אנחנו נמשיך ונתפלל: אבינו מלכנו מנע מגפה מנחלתך.

ינון אזולאי: אבינו מלכנו שלח רפואה שלמה לכל חולי עמך.

ינון אזולאי: אנחנו נתפלל, אבל זה גם בידיים שלכם.

ינון אזולאי: ה"אמן" זה בפה שלכם, אבל לעזור זה גם בידיים שלכם.

ינון אזולאי: פתחו לי פתח כחודו של מחט – אפתח לכם כפתחו של אולם.

ינון אזולאי: רק תגידו שאתם רוצים.

ינון אזולאי: מי כמוכם יודע – איתן, כשהיית רוצה ממשלה פריטטית, לא פריטטית, היית מפרטט את כולם ואומר: לא יעזור כלום, אני רוצה עכשיו משהו וזה יגיע – וקיבלת, כי אתם יודעים להילחם.

ינון אזולאי: אתם בקואליציה יודעים להילחם.

ינון אזולאי: תילחמו – תקבלו.

ינון אזולאי: הינה, שר הביטחון רצה חצי מיליארד – למי?

ינון אזולאי: לרשות הפלסטינית.

ינון אזולאי: קיבל.

ינון אזולאי: מקבל מה שהוא רוצה.

ינון אזולאי: 53 מיליארד – מקבלים.

ינון אזולאי: אתה יודע איפה הבעיה שלנו, מדינת ישראל?

ינון אזולאי: אם חלילה היום קורה אסון במדינה רחוקה, אפילו שבכלל לא היו בקשרי ידידות איתנו, מדינת ישראל, עם הלב הרחמן שלנו, של העם היהודי, מוציאה מסוקים, מטוסים שלמים, עם ציוד רפואי לעזור.

ינון אזולאי: יעלה לנו עשרות מיליונים, מאות מיליונים, בשביל לעזור למדינה אחרת.

ינון אזולאי: אבל אנחנו קטנים בלעזור לעצמנו,.

ינון אזולאי: אנחנו קטנים בלעזור לחולים שלנו, לאזרחים שלנו בתוך מדינת ישראל.

ינון אזולאי: זה הזמן שלנו, זה הזמן שלכם להוכיח שעשיתם שינוי, בבקשה.

ינון אזולאי: אתם יודעים מה?

ינון אזולאי: אל תשנו, רק תקיימו את מה שהבטיחו.

ינון אזולאי: רק את זה תעשו.

ינון אזולאי: ולך, אדוני היושב-ראש, סליחה שאני פונה אליך באופן אישי, אבל אני פונה אליך, כמו שאמרתי, כי אני מוקיר ומכיר.

ינון אזולאי: אני יודע שעשית ככל יכולתך בחוק ההסדרים, אבל אנא ממך, עוד מאמץ קטן, לתת מכה על השולחן ולהגיד: אני לא מוכן שהמצב הזה יימשך עד יום חמישי.

ינון אזולאי: המצב הזה ייפתר, הכסף יעבור לבתי החולים הציבוריים.

ינון אזולאי: אני לא מוכן שיהיו אזרחים שלא יהיה להם מענה.

ינון אזולאי: אני לא מוכן שימשיכו להיות נפטרים.

ינון אזולאי: ואל תגידו שלא הזהרנו, ואל תגידו: ידינו לא שפכו את הדם הזה, כי כל מי שאחראי, יש לו אחריות.

ינון אזולאי: אנא מכם – כבוד השר, אתה ממהר?

ינון אזולאי: היושב-ראש הוסיף לי עוד שלוש דקות.

ינון אזולאי: אז תקרא לשר הבריאות, היה בא.

ינון אזולאי: למה אתה צריך למהר?

ינון אזולאי: שר הבריאות היה מגיע, תאמין לי, היה נותן פה תשובה.

ינון אזולאי: אתה יודע למה הוא לא בא?

ינון אזולאי: כי כשהייתי שואל אותו פה – אני אגיד לו את זה גם כשהוא יבוא, אני לא מדבר מאחוריו – היה עונה לי שטויות, סליחה שאני אומר לך.

ינון אזולאי: כי עכשיו הוא מוכיח שכל מה שהוא אמר הם דברים שהם לא נכונים, שהוא לא היה מעודכן; לא שהוא שיקר, הוא פשוט לא היה מעודכן.

ינון אזולאי: ולכן, זה שעכשיו תעלה לפה ותקרא לנו לפרוטוקול – הינה, אני אומר לך בלב שלם: אנחנו מוותרים.

ינון אזולאי: גם כי אתה ממהר אנחנו מוותרים, כי אנחנו מכירים את התשובה, ולכן אנחנו מוותרים לך.

ינון אזולאי: לך לדרכך לשלום.

ינון אזולאי: תביאו פתרון, ושעם ישראל יגיד: אנחנו מצדיעים לרפואה, ולא רק מצדיעים, גם עושים – הממשלה תעשה למען הרפואה – –

מיקי לוי: תודה.

ינון אזולאי: – – ובמקום לנצח את המגפה בספר, בוא ננצח את החולי במדינת ישראל, בוא לא נכיל את המתים ונתפלל לשנה טובה, לחיים טובים ומאושרים למען כלל עמך ישראל.

ינון אזולאי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השר כהנא, בבקשה.

מיקי לוי: – – –

מיקי לוי: אבל הוא כבר עלה, תחסוך את זה ממני, תאמין לי.

ינון אזולאי: רק שידליקו את המזגן, אנחנו לא יכולים להישאר פה.

מיקי לוי: תנו לי את המנדט.

מתן כהנא: לפני שאני מתחיל, חבר הכנסת פינדרוס, לשמוע אותך עומד פה ונותן לנו הצעות איך לשלוח את הילדים שלנו לקרב – פשוט, אני אפילו לא יודע איך להתחיל להגיב על זה, ואני צריך עכשיו איפוק מטורף כדי לעצור את עצמי כאן לכבוד ראש השנה.

יצחק פינדרוס: אני מציע לך לא להתאפק.

מתן כהנא: לא ייאמן.

יצחק פינדרוס: אני מציע לך לא להתאפק.

מתן כהנא: לא ייאמן שאתה עומד כאן – – –

יצחק פינדרוס: אני מציע לך לא להתאפק.

מתן כהנא: לא ייאמן שאתה עומד כאן ונותן לנו הצעות ומטיף לנו איך לשלוח את הילדים שלנו לקרב.

אורית סטרוק: – – –

יצחק פינדרוס: אתה מדבר?

יצחק פינדרוס: אתה מדבר?

יצחק פינדרוס: אתה נותן לנו הצעות לכשרות כשזה מעניין את הסבתא שלך.

מיקי לוי: תודה.

יצחק פינדרוס: אין לך זכות לדבר בכלל.

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס – – –

יצחק פינדרוס: אתה שר הדתות?

יצחק פינדרוס: לך תהיה שר – – –

מתן כהנא: ראינו מה עשיתם, ראינו מה עשיתם 73 שנה, פינדרוס.

מיקי לוי: השר כהנא.

יצחק פינדרוס: אתה מדבר?

יצחק פינדרוס: אני, יש לי – – –

אורית סטרוק: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק.

מיקי לוי: השר כהנא, שנייה.

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, שבי, בבקשה.

אורית סטרוק: – – – אני שלחתי ילדים לגבול עזה.

אורית סטרוק: אני שלחתי ילדים לגבול עזה.

אורית סטרוק: אתה תענה לי.

אורית סטרוק: תענה לי.

שמחה רוטמן: לא, הוא לא יכול להגיד לך, כי אז הוא יצטרך לענות לך.

שמחה רוטמן: אז הוא יצטרך לענות.

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, קריאה ראשונה.

שמחה רוטמן: הוא לא יכול להסית נגד – – – הוא לא יכול – – –

יצחק פינדרוס: הוא לא יכול להגיד כי גנץ – – – אתה מדבר?

יצחק פינדרוס: איזו זכות יש לך לדבר על נושא צה"ל בכלל?

יצחק פינדרוס: מה אתה מבין בזה?

יצחק פינדרוס: תתבייש לך.

אורית סטרוק: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת – חברת הכנסת סטרוק.

אורית סטרוק: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, קריאה שנייה, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: תודה.

יצחק פינדרוס: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס.

מתן כהנא: פינדרוס, ראינו מה עשיתם עם שירותי הדת 73 שנה.

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס.

מתן כהנא: ראינו לאן הבאתם אותם.

יצחק פינדרוס: אני עשיתי בצה"ל יותר ממה שאתה עשית בשירותי הדת.

מתן כהנא: ראינו איזה חילול השם אתם עושים פה.

אורית סטרוק: אתה ממשיך – – –

יצחק פינדרוס: אני הייתי בצבא יותר מאשר אתה היית בשירותי הדת.

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, אל תקומי.

מיקי לוי: אל תקומי.

מיקי לוי: שבי, בבקשה.

מתן כהנא: ראינו איזה חילול השם אתם עושים פה.

אורית סטרוק: – – –

מיקי לוי: שבי בבקשה במקומך.

מיקי לוי: זה לא ראוי.

אורית סטרוק: – – – אתה – – – מטוס מלמעלה.

אורית סטרוק: הילדים שלי בגבול – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, את בקריאה שנייה.

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, לא נהוג לעמוד.

מתן כהנא: את חילול השם שאתם עשיתם 73 שנה ראינו.

מתן כהנא: בא עכשיו – –

קטי קטרין שטרית: לא, לא, לא, לא, לא, תעצור.

קטי קטרין שטרית: המפד"ל והבית היהודי אשמים.

מתן כהנא: – – שר לשירותי דת שבא לתקן את הדברים האלה.

קטי קטרין שטרית: המפד"ל והבית היהודי אשמים.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, תודה.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס.

יצחק פינדרוס: 60 שנה המפד"ל שלך שלטה שם.

שמחה רוטמן: כל חוקי הדת זה המפד"ל.

יצחק פינדרוס: אפילו היסטוריה אתה לא יודע.

שמחה רוטמן: כל חוקי הדת האלה זה המפד"ל.

שמחה רוטמן: כל חוקי הדת האלה זה המפד"ל בינתיים.

שמחה רוטמן: אלו לא חוקים – – –

קטי קטרין שטרית: ראש הממשלה שלך היה שר הביטחון.

מיקי לוי: אתם יודעים איך אתם נראים מכאן?

קטי קטרין שטרית: ראש הממשלה שלך היה שר הביטחון.

שמחה רוטמן: אלו לא חוקים של – – – אתה הורס את – – –

יצחק פינדרוס: בגרות לא למדת.

יצחק פינדרוס: בגרות לא למדת.

מתן כהנא: אני חושב – חבר הכנסת – – –

שמחה רוטמן: קצת היסטוריה.

שמחה רוטמן: קצת היסטוריה.

שמחה רוטמן: קצת פחות בורות.

שמחה רוטמן: קצת פחות בורות.

שמחה רוטמן: אתה לא יודע על מה אתה מדבר.

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס, קריאה ראשונה.

מיקי לוי: חבר הכנסת רוטמן, קריאה ראשונה.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, גם קריאה ראשונה.

קטי קטרין שטרית: ראש הממשלה היה שר הביטחון.

מיקי לוי: בסדר, אבל קריאה ראשונה.

קטי קטרין שטרית: שר הביטחון הכושל ביותר במדינת ישראל.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: תודה.

שמחה רוטמן: – – – על מה אתה מדבר – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת רוטמן, קריאה שנייה.

משה אבוטבול: פחדן.

משה אבוטבול: אתה מדבר על איראן.

משה אבוטבול: אתה מבין בזה?

מיקי לוי: אני רוצה לסיים את זה בלי – חבר הכנסת אבוטבול, מה קרה, התגעגעת?

מיקי לוי: קצת שקט.

משה אבוטבול: בטח.

משה אבוטבול: הטייס.

משה אבוטבול: הטייס שלנו, שנמצא – – –

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת אבוטבול.

מתן כהנא: אני מקריא פה את תשובת משרד האוצר על השאלות שעלו.

אורית סטרוק: זה לא בסדר.

אורית סטרוק: אתה – – –

מתן כהנא: בהמשך להסכם שאליו הגיע שר האוצר עם מנהלי בתי החולים הציבוריים בתחילת השנה, הקציבה המדינה את כלל הסכומים שעליהם התחייבה במסגרתו עד לחודש יוני בסך 630 מיליון שקלים.

מתן כהנא: אנו מודעים לכך כי בשל מנגנוני העברת הכספים קיים באופן טבעי פער זמנים בין הקצבת תקצוב הסכומים על ידינו לבין מועד קבלתם על ידי בתי החולים, אשר נובע מן החובה לקיים מבחני תמיכה.

מתן כהנא: אנו פועלים ללא לאות על מנת לקצר את פרקי הזמן הללו על מנת לאפשר לבתי החולים לפעול בצורה המיטבית ולטפל במגפת הקורונה.

מתן כהנא: כמו כן, 330 מיליון ש"ח נוספים הוקצבו לבתי החולים.

מתן כהנא: משרדי הבריאות והאוצר יעבירו, בהתאם לסיכום התקציבי, את הכספים הדרושים לפי מבחני התמיכה שהוסכמו.

מתן כהנא: תודה.

קטי קטרין שטרית: ממש – – –

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, אל – – –

קטי קטרין שטרית: לא, רק – – –

מיקי לוי: לא, לא, לא, את לא תפריעי לי, כי אני לוקח – – –

קטי קטרין שטרית: – – –

מיקי לוי: אני לוקח – – –

קטי קטרין שטרית: – – – הם לא עומדים בהסכמים.

קטי קטרין שטרית: זה לא נכון, זה בניגוד להסכם.

קטי קטרין שטרית: הם מציינים את זה.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, תני לי את זכות הדיבור.

מיקי לוי: פעם ראשונה שאני מבקש – – –

קטי קטרין שטרית: אני יושבת-ראש השדולה, אני מכירה את המספרים.

מיקי לוי: אני מבקש זכות דיבור.

אוריאל בוסו: היושב-ראש רוצה לייצג אותנו.

קטי קטרין שטרית: אין בעיה.

קטי קטרין שטרית: אה, נכון, אתה היית בוועדת הכספים.

מיקי לוי: אני מבקש זכות.

מיקי לוי: אל תפריעו לי, בבקשה.

אורית סטרוק: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, ביקשתי זכות דיבור.

מיקי לוי: מגיע לי, יש לי מנדט.

מיקי לוי: השר כהנא, יש לי בקשה אליך.

מיקי לוי: אני מעורב בנושא הזה עד מעל ראשי.

מיקי לוי: בשבוע שעבר ביקרתי בבית החולים שערי צדק.

מיקי לוי: הסבו את חדר האוכל של העובדים למחלקת קורונה על חשבון העובדים.

מיקי לוי: ישבתי עם מנהל בית החולים הנוכחי ועם מנהל בית החולים הקודם – גם עם פרופ' עופר וגם עם פרופ' הלוי – ונחרדתי.

מיקי לוי: אני הייתי שותף לחתימת ההסכם כחבר בוועדת הכספים בשנה הקודמת, וניסיתי בתפקידי הנוכחי לתמרן בין משרד הבריאות לבין משרד האוצר.

מיקי לוי: ברור לחלוטין שזה זורק על זה וזה זורק על זה.

מיקי לוי: אני אומר לך, לא הצלחתי – אני, כיושב-ראש הכנסת – לקבל תשובה חד-משמעית היכן התקציב והיכן הכסף.

מיקי לוי: המצב הנוכחי הוא ששבעה בתי חולים – אני הזמנתי את מנהלי בתי החולים להיות נוכחים ביציע.

מיקי לוי: משום מה, הם לא הגיעו.

מיקי לוי: אני אומר לך עכשיו כחבר כנסת מן השורה וגם כיושב-ראש הכנסת: לא יכול להיות מצב כזה.

מיקי לוי: אנא מסור לממשלה בשמי – לא נהוג שיושב-ראש הכנסת מביע את דעתו מעל הדוכן הזה, אבל זה כואב לי, כי הייתי שותף להסכם הזה, וראיתי את בית החולים באמת במתכונת בעייתית: לא מסוגל לתת שירותים לאזרחי ירושלים.

מיקי לוי: ומדובר בכל שבעת בתי החולים.

מיקי לוי: אני לא רוצה לסקור כאן את המצב של כל שבעת בתי החולים האלה.

מיקי לוי: מסור בשמי לשר האוצר, לממשלה, לשר הבריאות: תפסיקו לזרוק אחד על השני.

מיקי לוי: תביאו את התקציב השנה באופן מיידי לשבעת מנהלי בתי החולים, ואת אותו תקציב גם ל-2021.

מיקי לוי: הם לא רוצים יותר.

מיקי לוי: מה שניתן השנה, לשנה הבאה – הם יסתדרו.

מיקי לוי: לא מכובד – אני אומר לך כאחד שהיה שותף בוועדת הכספים לקיום ההסכם הזה.

מיקי לוי: אנא העבר בקשתי זו לממשלה.

מיקי לוי: תודה רבה.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה לתת את המספרים.

קטי קטרין שטרית: בבקשה, אדוני השר, אתה יכול להקשיב שנייה?

מיקי לוי: אבל אחריי זה רק יעשה את זה יותר רע, תאמיני לי.

קטי קטרין שטרית: לא, לא.

קטי קטרין שטרית: יש מספרים, תבין.

קטי קטרין שטרית: מטעים את הציבור.

מיקי לוי: המספרים ידועים.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, המספרים ידועים.

מיקי לוי: העברתי אותם לשני הצדדים.

מיקי לוי: אני מצוי באירוע הזה יותר משלושה שבועות באופן אישי.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה את המספרים.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, בבקשה, רק את המספרים.

איתן גינזבורג: – – – לא הבנתי.

מיקי לוי: אבל זה פשוט חבל.

מיקי לוי: אני יודע.

קטי קטרין שטרית: לא, זה לא.

קטי קטרין שטרית: למה אני רוצה להגיד לך?

מיקי לוי: אבל אני מכיר.

קטי קטרין שטרית: כדי שגם אתה תדע.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, האמיני לי, העברתי את המספרים, שמעתי את שני הצדדים.

קטי קטרין שטרית: יושבת-ראש ועדת הבריאות לא ידעה את המספרים.

קטי קטרין שטרית: אני אומרת לך, אתם לא יודעים את המספרים.

מיקי לוי: אבל אני, כחבר ועדת הכספים לשעבר, יודע את המספרים.

קטי קטרין שטרית: אבל הם טוענים טענות שקריות.

מיקי לוי: אמרתי.

מיקי לוי: אם שמעת את דבריי, אמרתי: זה מאשים את זה וזה מאשים את זה.

מיקי לוי: תעבירו את הכסף, זה מה שביקשתי.

מיקי לוי: זה מה שביקשתי.

קטי קטרין שטרית: הם אומרים כל הזמן: תבחינים, תבחינים, תבחינים.

קטי קטרין שטרית: הסיכום היה ללא תבחינים.

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו, אם תדבר אחריי אתה תעמעם את העניין.

מיקי לוי: בקשתי כיושב-ראש הכנסת לממשלה היא מספיק חזקה כדי שהיא תגיע לאוזניים הכרויות, ואני הייתי שותף – –

קטי קטרין שטרית: זה צעד אמיץ.

מיקי לוי: – – יחד עם חברים אחרים.

קטי קטרין שטרית: זה צעד אמיץ מאוד.

אוריאל בוסו: ייצגת את דעתנו באופן ברור.

קטי קטרין שטרית: חד-משמעית.

אוריאל בוסו: מוותר על זכות הדיבור.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: המציעים מבקשים דיון היכן?

יצחק פינדרוס: ועדת כספים.

קריאות: כספים, כספים – – –

מיקי לוי: ועדת הכספים.

מיקי לוי: הצעה אחרת?

מיקי לוי: הצבעה על ועדת הכספים.

מיקי לוי: אפילו אני מצביע בעד.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 9

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – תשעה.

מיקי לוי: עבר לוועדת כספים.

מיקי לוי: תם סדר-היום.

מיקי לוי: הישיבה הבאה תתקיים ביום חמישי, כ"ה באלול התשפ"א, 2 בספטמבר 2021, בשעה 10:00.

מיקי לוי: ישיבה זו נעולה.