ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 49, 2021-08-02 00:00

מיקי לוי: חברי הכנסת, היום יום שני, כ"ד באב התשפ"א, 2 באוגוסט 2021.

מיקי לוי: אני מתכבד לפתוח את מליאת הכנסת.

מיקי לוי: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת –     לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 70), התשפ"א–2021.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם – החל בהצעת חוק פ/1920/24 וכלה בהצעת חוק פ/2071/24: הצעת חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים (תיקון – פיקוח על מחיר לחם מלא), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת עידית סילמן; הצעת חוק יום האחדות, התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מירב בן ארי; הצעת חוק יום האחדות, התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת עידית סילמן; הצעת חוק נציבות תלונות הציבור על מייצגי המדינה בערכאות (תיקון – הסדרת מעמד הנציבות כגוף ביקורת עצמאי), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת שלמה קרעי; הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון – מניעת אלימות כלכלית), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מירב בן ארי; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – גודל האותיות בהודעות בענייני תכנון ובנייה), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת איתן גינזבורג; הצעת חוק נציבות תלונות הציבור על מייצגי המדינה בערכאות (תיקון – הסדרת מעמד הנציבות כגוף ביקורת עצמאי), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת מאי גולן, יעקב מרגי, אוריאל בוסו, קטי קטרין שטרית, פטין מולא, מיכל וולדיגר, אבי מעוז, אופיר כץ, גלית דיסטל אטבריאן, חוה אתי עטייה, ניר ברקת, ינון אזולאי, אורלי לוי אבקסיס, אלי כהן, דסטה גדי יברקן ואמיר אוחנה; הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון – איסור הגבלת גיל בהרשמה למוסד להשכלה גבוהה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת גילה גמליאל; הצעת חוק העונשין (תיקון – איסור שידול להמרת דת), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת משה גפני, יעקב אשר ויצחק פינדרוס; הצעת חוק החברות (תיקון – ייצוג הולם לבני שני המינים בדירקטוריונים של חברות ציבוריות), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון – רישום הורה נוסף), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק שלילת תשלומים מחבר הכנסת ומחבר הכנסת לשעבר בשל עבירה (תיקון – חשוד בעבירת ביטחון), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק איסור קבלת תרומות ממדינות אויב או מדינות תומכות טרור, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק הדואר (תיקון – תשלומי ריבית למקבלי השירותים הכספיים), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק המכינות הקדם-צבאיות (תיקון – סעיף תקציב משרד החינוך), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת ניר אורבך; הצעת חוק ההתיישנות (תיקון – תביעה בגין אחריות לפגיעה מינית בקטין), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון – איסור משלוחים חיים לשחיטה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יסמין פרידמן, יוראי להב הרצנו, מאיר יצחק הלוי, אלי אבידר, שירלי פינטו קדוש, מיכאל מרדכי ביטון, גלעד קריב, מוסי רז, אבתיסאם מראענה, ענבר בזק וטטיאנה מזרסקי; הצעת חוק החזר הוצאות כספיות בגין עריכת נישואין אזרחיים בחוץ לארץ למי שאינם רשאים להינשא על פי הדין הדתי, התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – חבר כנסת הנאמן למצע מפלגתו לא יחשב כפורש מסיעתו), מאת חבר הכנסת יצחק פינדרוס; הצעת חוק הודעה מוקדמת לפיטורים ולהתפטרות (תיקון – החלה על עובד המועסק ביהודה והשומרון), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק; הצעת חוק הגנת השכר (תיקון – החלה על עובד המועסק ביהודה והשומרון), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס במכירת תרופות אונקולוגיות שאינן כלולות בסל הבריאות), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת דוד אמסלם; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון – קביעת תעריף מקסימלי לשכר טרחת עורך דין), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת דסטה גדי יברקן; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – מס בשיעור אפס לתרופות), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יעקב ליצמן; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (תיקון – ביצוע מעצר וחקירת אדם בעל מוגבלות שכלית או נפשית), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת משה אבוטבול, ינון אזולאי, משה ארבל, איתמר בן גביר, מיכל וולדיגר, יצחק פינדרוס, עופר כסיף, סמי אבו שחאדה, מאיר פרוש, יעקב אשר, אוריאל בוסו, שלמה קרעי, אבי מעוז, ישראל אייכלר, חיים ביטון, משה גפני, יואב בן צור, יעקב ליצמן, בצלאל סמוטריץ', אופיר סופר, אורי מקלב, קטי קטרין שטרית, מאי גולן, מיכאל מלכיאלי, אופיר כץ, יעקב מרגי, אורית מלכה סטרוק וחוה אתי עטייה; הצעת חוק הרשויות המקומיות (פטור חיילים, נפגעי מלחמה ושוטרים מארנונה) (תיקון – החרגת ההגבלה סייג לדירות גדולות לחיילים בודדים), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אופיר סופר, אופיר כץ, חוה אתי עטייה, מיכל וולדיגר, מיכאל מלכיאלי ואוריאל בוסו; הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – סיוע כלכלי בשעת חירום), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (ביטול מופע אור ירוק ברמזור פנייה ימינה בעת הופעת אור ירוק ברמזור להולכי רגל), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק יישובים ושכונות בהליכי הסדרה, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון – שינוי דרישות הקבלה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אמילי חיה מואטי, מיכאל מלכיאלי, אבתיסאם מראענה, מיכל וולדיגר, עופר כסיף וולדימיר בליאק; הצעת חוק לתיקון פקודת הבנקאות (תקופת צינון למפקח על הבנקים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (משיכה מקרן השתלמות לרכישת דירה ראשונה), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אופיר כץ; הצעת חוק תנאי העסקת עובדי הוראה (איסור העסקת מורי קבלן), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי; הצעת חוק גוש עציון, התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק; הצעת חוק גוש מודיעין, התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק; הצעת חוק חברון ובנותיה, התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק; הצעת חוק גוש מנשה, התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק; הצעת חוק גוש לב השומרון, התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק; הצעת חוק גוש מרכז בנימין, התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק; הצעת גוש מערב השומרון, התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – מועד לתביעת גמלת כסף והתקופה שבעדה תשולם), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק איסור טיפול המרה לקטין, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יוראי להב הרצנו; הצעת חוק מתן שירות לציבור בגופים ציבוריים בשעות אחר הצוהריים, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת ניר אורבך; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הוראות לעניין סככות המתנה בתחנות אוטובוס), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת גילה גמליאל; הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון – הגבלת שעות העסקה של מתמחה ברפואה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת עידית סילמן; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (שמירת מרחק בעת עקיפת רוכבי אופניים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת גילה גמליאל; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – חובת הקמת מערכת סולרית לייצור חשמל במבנים), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת בועז טופורובסקי; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הסדרי תנועה בקרבת בית ספר), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת גילה גמליאל; הצעת חוק לביטול ההתיישנות בעבירות מין (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת נעמה לזימי; הצעת חוק המים (תיקון – מתן הנחות בתעריפי מים לאוכלוסיות נזקקות), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת דסטה גדי יברקן; הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון – הפליה מחמת מראה והתניית רישיון עסק באיסור הפליה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת גילה גמליאל; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ייעוד מענק אשפוז בשל לידת פג למחלקת פגים בלבד), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק חינוך פיננסי, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק כליאתם של אסירים נדרשים, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יריב לוין; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הגדלת קצבת אזרח ותיק לשבעים אחוז משכר המינימום), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי; הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון – דין משמעתי לרבני ערים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק החומרים המסוכנים (תיקון – פרטי התקשרות למרכז רעלים), התשפ”א–2021, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני, יעקב אשר ויצחק פינדרוס; הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון – שבוע עבודה בן חמישה ימים וקביעת יום ראשון כיום חופשי), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יריב לוין; הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון – מכירת יין בחנות גדולה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני, יעקב אשר ויצחק פינדרוס; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הכרה בניכוי הפקדות לביטוח סיעודי), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יריב לוין; הצעת חוק שירות המילואים (תיקון – הפחתת שיעור המס שחל על תגמולים למשרתי מילואים), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יריב לוין; הצעת חוק הסיוע המשפטי (תיקון – סיוע משפטי לנפגעי אלימות במשפחה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מירב בן ארי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – פטור מתשלום דמי ביטוח לאומי עד גיל 21), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת משה אבוטבול, אבי מעוז, אוריאל בוסו, יצחק פינדרוס וקטי קטרין שטרית; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (פטור ממס למענק כספי בשל הישג בתחרות ספורט), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – קצבת לידה בשל לידת תאומים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק האזנת סתר (תיקון – האזנת אחראי לקטין), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת רון כץ; הצעת חוק התפזרות הכנסת העשרים-וארבע, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק להקמת ועדת חקירה ממלכתית לבדיקת אסון הטביעה בנחל צפית, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת משה גפני, אורי מקלב, יעקב אשר, יצחק פינדרוס, מיכאל מלכיאלי וינון אזולאי; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (תיקון – שחרור ממעצר באין הכרעת דין), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת גבי לסקי ומשה ארבל; הצעת חוק למניעת פגיעה במדינת ישראל באמצעות חרם (תיקון – מניעת זכאות לפרס), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אופיר כץ; הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2015 ו-2016) (תיקון – הארכת התקופה להשלמת הבנייה עקב משבר הקורונה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, אורי מקלב ויצחק פינדרוס; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (תרומה מישות מפלה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת עמיחי שיקלי, אורית מלכה סטרוק, ינון אזולאי, משה ארבל ושמחה רוטמן; הצעת חוק זכויות התורמים למדינה, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יריב לוין; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור בעת קניית דירה ראשונה לזוגות צעירים בכל הארץ), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מירי מרים רגב; הצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת צבי האוזר; הצעת חוק הודעה מוקדמת לפיטורים ולהתפטרות (תיקון – החלה על עובד המועסק ביהודה ושומרון), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יריב לוין; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון – סגן ראש רשות ברשות מעורבת), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי, אבתיסאם מראענה, נעמה לזימי וסעיד אלחרומי; הצעת חוק יישוב סכסוכי עבודה (תיקון – דין שביתה בתקופת בחירות), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת גלית דיסטל אטבריאן, עמיחי שיקלי, שלמה קרעי וקטי קטרין שטרית; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – עידוד עסקים להעסקת בני החברה הערבית והחרדית), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי, יצחק פינדרוס, ינון אזולאי ונירה שפק; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון – הגבלת עיקול מיטלטליו של קשיש), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת איימן עודה; הצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון – גרירת רכבים נטושים), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת איתן גינזבורג; הצעת חוק גיל פרישה (תיקון – ביטול גיל פרישת חובה), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת איימן עודה; הצעת חוק העמדת רכב לרשות נושאי משרה, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת איתמר בן גביר; הצעת חוק הנגשת מוקדי פניות חירום באמצעות שיחוח ומסרון, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני, יעקב אשר ויצחק פינדרוס; הצעת חוק בחינת חלופות מדיניות לא צבאיות (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אמילי חיה מואטי, מוסי רז, מיכל רוזין, גלעד קריב ואבתיסאם מראענה; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אלכס קושניר, יבגני סובה, לימור מגן תלם ויוסף שיין; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הדרכה בתנועת נוער כעבודה מועדפת), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת ניר אורבך; הצעת חוק פיקוח ודיווח על עבירות נשק, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אורית מלכה סטרוק, אבי דיכטר, עמיחי שיקלי, מיכאל מלכיאלי, מיכאל מרדכי ביטון, שרן מרים השכל, יצחק פינדרוס, אמיר אוחנה, משה ארבל, שלמה קרעי ושמחה רוטמן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לחיילים, מתנדבים ומשרתים בשירות לאומי-אזרחי), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יריב לוין; הצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון – תוקפו של חוק חורג), מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק הסעות לחיילים, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת דסטה גדי יברקן; הצעת חוק הרשות הלאומית לשעת משבר, התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת גילה גמליאל; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – הארכת תקופת לידה והורות בתשלום), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק אסדרת שוק הקנביס בישראל, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אורלי לוי אבקסיס, יואב קיש, גלית דיסטל אטבריאן ואמיר אוחנה; הצעת חוק מעלה אדומים, התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק; הצעת חוק יישוב תחת איום מיידי, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת ישראל כץ, מכלוף מיקי זוהר, דוד ביטן, אורי מקלב, מיכאל מלכיאלי, דסטה גדי יברקן, מאי גולן, אוריאל בוסו, יעקב אשר, יעקב מרגי, ינון אזולאי, בצלאל סמוטריץ', פטין מולא, אורית מלכה סטרוק, צחי הנגבי, חוה אתי עטייה, אופיר אקוניס, גלית דיסטל אטבריאן, מאזן גנאים, שלמה קרעי, אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק לקביעת שעות ההצבעה בקלפיות ולקביעת היקף יום השבתון בבחירות לכנסת ולרשויות המקומיות (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני ויצחק פינדרוס; הצעת חוק ראש המטה הכללי של צבא ההגנה לישראל (תקופת כהונה), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת איתן גינזבורג; הצעת חוק גוש אריאל, התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק; הצעת חוק גירוש משפחות מחבלים, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק התאגדות לרכישת קרקע חקלאית, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק הדיור הציבורי (זכות לדירה ציבורית), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי; הצעת חוק גוש אריאל, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יריב לוין ואורית מלכה סטרוק; הצעת חוק גוש מרכז בנימין, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק החלת ריבונות על בקעת הירדן, גוש עציון, גבעת זאב, מעלה אדומים, ביתר עילית ועפרה, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יריב לוין; הצעת חוק חינוך אקלימי, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יוראי להב הרצנו, אלון טל, מוסי רז, גבי לסקי, רם שפע, עידית סילמן, יסמין פרידמן ועמיחי שיקלי; הצעת חוק ריבונות מעלה אדומים, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – חובת לימוד ערבית), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת רות וסרמן לנדה, ענבר בזק, מאיר יצחק הלוי, מאזן גנאים, מיכאל מרדכי ביטון, יבגני סובה, גבי לסקי, יום טוב חי כלפון, אלון טל, משה טור פז, דוד ביטן וגלעד קריב; הצעת חוק גוש מודיעין, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יריב לוין ואורית מלכה סטרוק; הצעת חוק הסכמים לנשיאת עוברים (אישור הסכם ומעמד היילוד) (תיקון – הרחבת הזכאות להליכי נשיאת עוברים), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת איתן גינזבורג; הצעת חוק גיל פרישה (תיקון – העלאת גיל הפרישה לנשים וקביעת צעדים תומכים לנשים בגילאי העבודה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון – פקודת מעצר), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת גלית דיסטל אטבריאן, עמיחי שיקלי, חוה אתי עטייה, שלמה קרעי, קטי קטרין שטרית ומשה ארבל; הצעת חוק משכן הכנסת, רחבתו ומשמר הכנסת (תיקון – איסור העסקה קבלנית), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת נעמה לזימי ויוראי להב הרצנו; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – בן זוג לומד), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני, יעקב אשר ויצחק פינדרוס; הצעת חוק הרשויות המקומיות (התאמת תקציב החינוך), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק השתתפות המדינה בעלות שכר לימוד במעון או במשפחתון, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב ליצמן, בצלאל סמוטריץ', משה גפני, אריה מכלוף דרעי, יעקב מרגי, איתמר בן גביר, דוד אמסלם ומכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק עסקאות גופים ציבוריים (תיקון – איסור על התקשרות קבלנית להעסקת עובדים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק הסדרת שוק הקנביס לצריכה עצמית, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אורלי לוי אבקסיס וגלית דיסטל אטבריאן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – שמירת היריון חלקית), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – הוספת חלקו של חודש במניין), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – משלוח הודעה בדבר זכאות המבוטח), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – העברת שירותי הגמילה לאחריות קופות החולים וטיפול בהתמכרויות), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת עידית סילמן; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – תקופת לידה והורות לבנות זוג מאותו המין), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום קצבת נכות למי שזכאי לקצבת אזרח ותיק), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת איימן עודה; הצעת חוק הכנסת (תיקון – ייצוג נשים בקרב יושבי-ראש ועדות הכנסת), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת גילה גמליאל; הצעת חוק איסור הפליה ברישוי מחמת מצב בריאותי (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת מיכל וולדיגר, אמילי חיה מואטי, איתמר בן גביר, מאי גולן, גבי לסקי, אורית מלכה סטרוק, אבי מעוז, אפרת רייטן מרום, ענבר בזק, אוריאל בוסו, אלון טל, עופר כסיף, משה ארבל, יעקב מרגי ומשה אבוטבול; הצעת חוק עבודת הנוער (תיקון – ליווי אפוטרופוס), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת רון כץ; הצעת חוק שכר מינימום לחיילים בשירות סדיר, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת דסטה גדי יברקן; הצעת חוק למניעת אלימות במוסדות למתן טיפול (תיקון – נציבות מניעת אלימות כלפי אנשי צוות במוסדות רפואיים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת עידית סילמן; הצעת חוק האנטומיה והפתולוגיה (תיקון – חובת רצף פעילות בגוף שנותן שירות לנתיחת גווייה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת ווליד טאהא, מנסור עבאס, מאזן גנאים וסעיד אלחרומי; הצעת חוק להרחבת הזכאות לדמי מחלה בהיעדרות בשל מחלת בני משפחה (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת עידית סילמן; הצעת חוק גמול לחיילים בשירות סדיר, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יריב לוין; הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון – מינוי יועצים משפטיים של משרדים), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אמיר אוחנה, בנימין נתניהו, אריה מכלוף דרעי, משה גפני, בצלאל סמוטריץ', יריב לוין, שמחה רוטמן, דוד אמסלם, מכלוף מיקי זוהר, גלית דיסטל אטבריאן, חוה אתי עטייה, אלי כהן, דסטה גדי יברקן, אופיר כץ, קטי קטרין שטרית, אורלי לוי אבקסיס, שלמה קרעי, ניר ברקת, ינון אזולאי, קרן ברק, יעקב מרגי, מירי מרים רגב, ישראל כץ, אורי מקלב, מיכל וולדיגר, פטין מולא, אוריאל בוסו, משה אבוטבול, משה ארבל, אורית מלכה סטרוק ואיתמר בן גביר; הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון – אישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת במתן היתר עבודה מעל 16 שעות), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת עידית סילמן; הצעת חוק הגבלת השכר בסקטור הציבורי, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת דוד אמסלם; הצעת חוק חוזה העבודה (הסדרי עבודה מרחוק), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (איסור נהיגת שטח בדרך שאינה דרך ייעודית לנסיעת שטח), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת רם בן ברק, רם שפע ואופיר סופר; הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון – איסור הפליה בשל הובלת עגלת ילדים), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני, יעקב אשר ויצחק פינדרוס; הצעת חוק הספקת החשמל (הוראת שעה) (תיקון – הארכת תוקף), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת איימן עודה; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי פגיעה לעובד עצמאי), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת גלית דיסטל אטבריאן, אופיר אקוניס, שמחה רוטמן, מכלוף מיקי זוהר, דוד אמסלם, קטי קטרין שטרית, אמיר אוחנה, דסטה גדי יברקן, פטין מולא, קרן ברק, חוה אתי עטייה, יואב קיש, ניר ברקת ואלי כהן; הצעת חוק הרשויות המקומיות (פטור חיילים, נפגעי מלחמה ושוטרים מארנונה) (תיקון – פטור לחייל בודד בדירת שותפים), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק ההתיישנות (תיקון – הארכת התיישנות של תובענה בגין עבירת מין), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון – התיישנות בעבירות מין שנעשו במסגרת יחסי תלות או מרות), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – העלאת קצבת אזרח ותיק), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת איימן עודה ומשה ארבל; הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון – תביעה נגד מפגע), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת שמחה רוטמן, אופיר סופר, איתמר בן גביר, אורית מלכה סטרוק, בצלאל סמוטריץ', מיכל וולדיגר, יצחק פינדרוס, ינון אזולאי, אוריאל בוסו, דוד ביטן, גלית דיסטל אטבריאן, ישראל אייכלר, אורי מקלב, חוה אתי עטייה, אמיר אוחנה, ניר ברקת, דוד אמסלם, מכלוף מיקי זוהר, חיים כץ, אריה מכלוף דרעי, מאי גולן ואורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – תנאים להחלפת תרופה, טיפול, מטפל, נותן שירותים או מוסד רפואי), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני, יעקב אשר ויצחק פינדרוס; הצעת חוק דמי מחלה (תיקון – איסור פיטורים בעת היעדרות בשל מחלת ילד), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני, יעקב אשר ויצחק פינדרוס; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (סמכות ועדת הכספים באישור מוסד ציבורי לעניין הטבות מס), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת משה גפני, אורי מקלב, יעקב אשר, יצחק פינדרוס, מיכאל מלכיאלי, ינון אזולאי, שמחה רוטמן, משה ארבל, בצלאל סמוטריץ', אבי מעוז ואורית מלכה סטרוק; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (שינוי הקריטריונים ליישוב מוטב), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת מיכל שיר סגמן, מאיר יצחק הלוי, צבי האוזר ויעל רון בן משה; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הטבות במס במועצות אזוריות בעלות רוב מוטב), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת מיכל שיר סגמן, צבי האוזר, מאיר יצחק הלוי, זאב בנימין בגין ויעל רון בן משה; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (דיווח שנתי או חצי שנתי לסוגי נכסים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק הטבות לתושבים יוצאי צבא ושירות לאומי ואזרחי, בעיר מעורבת, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת שלמה קרעי, ניר אורבך, משה ארבל, יעקב מרגי, גלית דיסטל אטבריאן, אורית מלכה סטרוק ואורי מקלב.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה למזכירת הכנסת.

מיקי לוי: נאומים בני דקה.

מיקי לוי: אני מפעיל את השעון.

מיקי לוי: נא להירשם, בבקשה.

מיקי לוי: חברת הכנסת עטייה, נרשמת?

מיקי לוי: את יכולה לפתוח, בבקשה, עד שהרשימה תתקבל.

חוה אתי עטייה: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מבקשת להעלות על סדר-יומה של הכנסת נושא חשוב שנוגע לדור שבזכותו אנחנו כאן – העסקת עובדים זרים בסיעוד.

חוה אתי עטייה: יש פער בלתי מתקבל על הדעת בין הקלות שבה ניתן להשיג עובד זר עבור קשיש או קשישה המתגוררים בביתם לבין הביורוקרטיה והמחסור המשווע במציאת עובדים עבור קשיש או קשישה המתגוררים בבתי אבות.

חוה אתי עטייה: אדוני היושב-ראש, על הקלות הקיימת אני מברכת, כמובן.

חוה אתי עטייה: אני מדברת רק על הפער הקיים.

חוה אתי עטייה: שוחחתי בשבוע שעבר עם צוותים שמנהלים בתי מגורים לגיל הזהב ועם מנהלי העמותה לגריאטריה בישראל.

חוה אתי עטייה: על אף המאמצים של הצוות המעולה הפועל בבתי אבות, יש מחסור בכוח אדם שמנוסה בעבודה מסוג זה.

חוה אתי עטייה: פניתי היום לשר הבריאות בבקשה דחופה לבדוק כיצד ניתן לצמצם את הפער הזה.

חוה אתי עטייה: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קריב, בבקשה.

גלעד קריב: כולנו עסוקים בברכות לאתלט האולימפי ארטיום דולגופיאט.

גלעד קריב: אחרי הניצחון ארטיום התעטף בדגל ישראל; כשעמד על הפודיום ניגנו את ההמנון הלאומי התקווה.

גלעד קריב: אז למה כאשר הוא יבקש לענוד את הטבעת על האצבע של בת זוגו זה יקרה מול שופטת או ראש עיר בארץ זרה, עם דגל זר שמונף באולם ועם אף מילה בעברית?

גלעד קריב: וזה, כמובן, אדוני היושב-ראש, לא הסיפור של ארטיום ובת זוגו, אלא סיפורם של מאות אלפי ישראלים שמתרגשים מהתקווה, שתולים את דגל ישראל במרפסת ביום העצמאות, שעובדים קשה להצליח ושתורמים למדינה.

גלעד קריב: כבר עשרות שנים שזוגות ישראליים שנישאים במדינות זרות נרשמים כנשואים בישראל וזכאים לכל הזכויות, אז למה הם אינם מסוגלים לעשות את זה כאן במדינתם, מלבד העובדה העצובה שיש כאן מונופול שמנסה לשמר את כוחו בלי שום קשר אמיתי לעובדה שמדינת ישראל היא מדינת הלאום של העם היהודי?

גלעד קריב: רק כוח, כסף וכבוד.

גלעד קריב: את האבסורד הזה אנחנו חייבים לתקן בבית הזה.

גלעד קריב: רוב ברור של חברי הכנסת היו בוחרים לתקן את העיוות אם היו מצביעים על פי צו מצפונם.

גלעד קריב: בימים הקרובים נניח על שולחן הכנסת הצעת חוק נוספת, מקיפה, בעניין הזה, ומי ייתן ומהבית הזה תצא בשורה לארטיום ולמאות אלפי ישראלים נוספים שלא יכולים להינשא כיום במדינתם בטענה הכוזבת שיש בין העובדה הזאת לבין היותנו מדינה יהודית ודמוקרטית קשר כלשהו.

גלעד קריב: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת טופורובסקי, בבקשה.

בועז טופורובסקי: אדוני יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, גם השבוע אציין את תאונות הדרכים הקטלניות שגבו חיי אדם בכבישי ישראל.

בועז טופורובסקי: ביום חמישי, 29 ביולי, נהרגה הולכת רגל, אישה בת 57, ברחוב סוקולוב בבני ברק; עוד באותו יום נהרג גבר בן 64 בכביש 90 סמוך ליישוב צוקים; באותה תאונה נפצעו תשעה נוסעים נוספים; למוחרת, 30 ביולי, נהרג רוכב אופנוע נוסף, צעיר בן 27, בשדרות מנחם בגין באור יהודה.

בועז טופורובסקי: שלושה אנשים נהרגו בשבוע החולף בדרכים.

בועז טופורובסקי: היום הועבר תקציב המדינה, ויש בו תוספת משמעותית למלחמה בתאונות הדרכים, לתיקון כבישי דמים ולטיפול ולתקווה להורדה של מספר ההרוגים בתאונות הדרכים.

בועז טופורובסקי: עם זאת, בקריאה מהירה של התקציב – אנחנו עוד עובדים על זה, יש עוד הרבה מה לעשות, ואסור לנו לנוח ולהירגע עד שאנחנו נצמצם באופן משמעותי את המוות המיותר בכבישים.

בועז טופורובסקי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מעוז, ואחריו – חברת הכנסת בזק.

אבי מעוז: תודה, אדוני היושב-ראש.

אבי מעוז: נאום הנדסת תודעה מס' 23, והפעם על הנדוס תודעת הנוער: ראש הממשלה בנט, שעשה טיפול המרה לבית היהודי והשתמש בו לצרכיו הפרטיים, ביקר דווקא במחנה הקיץ של בני עקיבא.

אבי מעוז: איזו ציניות.

אבי מעוז: ראש הממשלה בנט, שבחר להקים ממשלה עם רודפי התורה, עם עוכרי ארצנו ועם תומכי אויבינו ולא עם רוב העם המאמין, הלאומי והמחובר למסורת, דיבר בציניות על כך שהוא נרגש כל פעם מחדש לפגוש את חניכיו של רבי עקיבא מניפים יחד את דגל עם ישראל, תורת ישראל וארץ ישראל.

אבי מעוז: ראש הממשלה בנט, שעומד בראש ממשלת מדינת כל אזרחיה ומחיקת הזהות היהודית של המדינה, שר בצביעות עם החניכים: "יזהיר לכם כוכב תורה – – – וראשינו בעמקי תורתה".

אבי מעוז: אני ממליץ לחניכי בני עקיבא והוריהם מהציונות הדתית לא ליפול בפח הנדסת התודעה של ראש הממשלה בנט.

אבי מעוז: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת בזק, ואחריה – חבר הכנסת ולדימיר.

ענבר בזק: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לדבר היום ולהגיד תודה לסימון ביילס על שהעלתה למודעות את הנושא של הבריאות הנפשית של ספורטאים.

ענבר בזק: אנשים רבים לא מכירים את זה, אבל כל מי שהיה ספורטאי, כמוני, יודע איזה מחיר נפשי כבד נדרשים להכיל ספורטאים מקצועיים.

ענבר בזק: שבע שנים הייתי ספורטאית; לאולימפיאדה אומנם לא הגעתי, אבל ייצגתי את נבחרת ישראל שבע שנים בתחרויות, מתוכן כמה תחרויות בין-לאומיות.

ענבר בזק: ספורטאים מקצועיים נדרשים להתמודד עם כאבים פיזיים וכאבים נפשיים מאוד גדולים, ובסוף יש מדינה שלמה שעומדת ושופטת אותם אם הם קיבלו או לא קיבלו את המדליה.

ענבר בזק: מבחינתי סימון ביילס היא גיבורה, כי היא ידעה להגיד: עד כאן, והיא ידעה להגיד: שום מדליה לא שווה את הבריאות הנפשית ואת הבריאות הפיזית שלי.

ענבר בזק: ואני רוצה לפנות פה להורים, להורים של אותם ילדים, וגם לספורטאים: תזכרו שהבריאות שלכם, הפיזית והנפשית, חשובה יותר מכל הישג ספורטיבי, חשוב ככל שיהיה.

ענבר בזק: אני מקווה שהמסר של סימון ימשיך מפה וימשיך לדורות של ספורטאים, אם חובבנים ואם מקצועיים, שידאגו לבריאות שלהם.

ענבר בזק: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת ולדימיר בליאק.

מיקי לוי: אחריו – חבר הכנסת אמסלם.

ולדימיר בליאק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה, ודאי לאור הסעיף הבא על סדר-היום, לברך את הממשלה על אישור תקציב המדינה.

ולדימיר בליאק: סוף-סוף, אחרי שנתיים וחצי של היעדר תקציב, אנו מפסיקים את המצב הבלתי-נסבל הזה.

ולדימיר בליאק: עוד ארוכה הדרך ויהיו עוד משברים, אבל בסוף יהיה תקציב למדינת ישראל ויהיה יותר קל לנהל עסקים, יותר זול לקנות בסופר, ותהיה כאן גם יותר חמלה.

ולדימיר בליאק: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, בבקשה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שמענו קודם את חבר הכנסת ולדימיר מבסוט ומתגאה על זה שיש תקציב.

דוד אמסלם: רבותיי, זה דבר טבעי וטריוויאלי.

דוד אמסלם: אנחנו עוד נדון על התקציב ונראה מה המהות שלו.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, רציתי לדבר על נושא אחר.

דוד אמסלם: שמעתי בתקשורת לפני כמה ימים לגבי אירוע שמישהו נאשם, או מתנהל משפט מול אסיר בשם בן נון, שסחט 30 או 40 איש, התחזה לילד בגיל 15 ונפגש עם אנשים שכל המטרה שלהם הייתה לבוא ולקיים יחסי מין עם קטינים, מה שנקרא פדופיליה.

דוד אמסלם: זה דבר חמור – בעצם מה שקרה, אני הבנתי שהאשימו אותו ומנהלים נגדו משפט, ואת כל הפדופילים עזבו בצד כאילו הם הפכו להיות סוג של עדי מדינה.

דוד אמסלם: אני חושב שיש פה ליקוי מאורות עצום מבחינת הפרקליטות ומר מנדלבליט.

דוד אמסלם: הם אפילו לא מבינים מה טפל ומה עיקר.

דוד אמסלם: אני מניח שאותם פדופילים, בוודאי הוא לא היה – בוודאי לגבי חלקם – הנער הראשון שהתחזה לזה.

דוד אמסלם: אני משוכנע שחלקם גם ביצעו מעשים בילדים, ואני חושב שצריך קודם כול להעמיד אותם לדין או לפרסם את שמותיהם – בוודאי ובוודאי, זה העיקר; הוא פחות חשוב, הוא בסוף סוחט כסף; הם פוגעים בילדים.

דוד אמסלם: לכן אני קורא למר מנדלבליט לצאת מהמקרר שהוא נכנס אליו – אנחנו כבר לא שומעים אותו חודשיים, אין לי מושג, אני מקווה שהוא מרגיש טוב ולא סגור במקלט או באיזה מקרר – ולבוא ולהיכנס לעומקו של עניין ולשנות את הדבר הזה.

דוד אמסלם: זה לא קשור לאופוזיציה–קואליציה.

דוד אמסלם: בסוף יש פה ציבור שצריך להבין מה טפל ומה עיקר.

מיקי לוי: תודה רבה.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רציתי להעלות סוגיה, אדוני היושב-ראש.

דסטה גדי יברקן: קיבלתי פניית ציבור לפני כמה חודשים, עוד בהיותי סגן השר לביטחון פנים והממונה על שילוב יוצאי אתיופיה, על בניין שלם בבית שמש שעומד לקרוס.

דסטה גדי יברקן: מהנדס העירייה הוציא מכתב ושם מכתב פינוי דחוף לכל הדיירים.

דסטה גדי יברקן: בבניין עצמו היו גרות כמה משפחות דיור ציבורי של עמידר.

דסטה גדי יברקן: עמידר פינתה את כל הדיירים במיידי, ואלה שקנו את הדירות שלהם מעמידר נשארו בבניין כשהעירייה יודעת, כל המהנדסים יודעים, משרד הפנים יודע, משרד השיכון יודע: הבניין סדוק ועומד לקרוס על כל יושביו.

דסטה גדי יברקן: ומה?

דסטה גדי יברקן: כולם מילאו פיהם מאז שהוציאו את המכתב הזה.

דסטה גדי יברקן: סכנת נפשות.

דסטה גדי יברקן: אני בעצמי שלחתי מכתב לראש העיר עליזה בלוך ולכל המהנדסים, ואתה יודע מה, אדוני יושב-ראש הכנסת, למה כולם סותמים את הפה אחרי שהזהירו את האנשים, אומרים להם "תצאו" והעירייה לא מפנה אותם?

דסטה גדי יברקן: המכנה המשותף של כל הדיירים הוא שכולם אתיופים, עולים חדשים מאתיופיה.

דסטה גדי יברקן: לאנשים האלה אין לאן ללכת אם העירייה או גורם כלשהו לא מציע להם חלופה מיידית.

דסטה גדי יברקן: הרי מה יקרה?

דסטה גדי יברקן: אם חס וחלילה הבניין יקרוס על כל הדיירים – תינוקות, זקנים וכל מי שנמצא שם – כולם יעשו שם שידור חי: מחדל, מחדל.

דסטה גדי יברקן: זה מחדל שהדם של התושבים האלה יהיה כתוב, ויהיו אחראים לו קודם כול ראשת העיר, משרד השיכון ומשרד הפנים.

דסטה גדי יברקן: האנשים האלה צריכים להתפנות במיידי עד שהבניין הזה, יהרסו אותו או ישפצו אותו, כי מהנדס העירייה אמר כבר שאי-אפשר, לא ראוי למגורים, הבניין הזה.

דסטה גדי יברקן: אני קורא לכל מי שאחראי לעניין הזה להעמיד במיידי דיור זמני עד שהבניין הזה יסודר.

דסטה גדי יברקן: תודה רבה, אדוני.

מיקי לוי: תודה רבה לך.

מיקי לוי: חבר הכנסת להב, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום הונחה על שולחן הכנסת הצעת חוק בדבר איסור טיפולי המרה לקטינים.

יוראי להב-הרצנו: אני מוכרח לומר לכם שזו אחת מהצעות החוק הכי חשובות שיצא לי להניח על שולחן הכנסת מאז הגעתי לבית הזה לפני שנתיים וחצי.

יוראי להב-הרצנו: אני חושב שטיפולי ההמרה הם בראש ובראשונה רצח – רצח של נשמות של צעירים וצעירות רק בגלל מי שהם, רק בגלל שכך הם נולדו, רק בגלל שכך הם מבקשים לחיות את חייהם.

יוראי להב-הרצנו: אני חושב שאנחנו צריכים לעשות מה שביכולתנו כדי לעצור את הפרקטיקה הברברית הזו, שמתאכזרת, שפוגעת בצעירים וצעירות ומגבירה משמעותית את האובדנות בקרב צעירים וצעירות מהקהילה הגאה בישראל.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו חותמים עכשיו את חודש הגאווה בישראל עם עשרות אירועים של גאווה וסובלנות מצפונה של המדינה ועד דרומה.

יוראי להב-הרצנו: אלו אירועים משמחים.

יוראי להב-הרצנו: רואים בני נוער צעירים, ילדים והוריהם, שמגיעים ושמחים על מי שהם.

יוראי להב-הרצנו: אבל לצד העובדה שמדובר באירועים שמחים, אנחנו מוכרחים לזכור שבבסיסם מדובר באירועי מחאה – מחאה על כך שהקהילה הגאה בישראל סובלת וממשיכה לסבול מאפליה שיטתית וקשה בזכויות שאנחנו כאזרחים אמורים לקבל: הזכות להיות שווים בפני החוק ולקבל שוויון בחינוך, שוויון בתעסוקה, שוויון ברווחה ושוויון בבריאות, שוויון בהגנה מפני אלימות, שוויון בזכות שלנו להפוך להיות הורים ושוויון לבוא בברית זוגיות עם אהבת חיינו.

יוראי להב-הרצנו: על כן, אדוני, זה יום מאוד מרגש עבורי, ואני רוצה להודות למזכירת הכנסת על כך שהיא אפשרה להניח על שולחן הכנסת את הצעת החוק המשמעותית הזאת, ואני מקווה שחבריי וחברותיי חברות הכנסת יאשרו את החוק הזה בבוא העת ברוב גדול.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

מיקי לוי: וגם הלשכה המשפטית.

יוראי להב-הרצנו: לכל העוסקים בדבר, ובראשם מזכירת הכנסת.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת שפע, בבקשה.

רם שפע: שלשום הלכתי לבקר את ההורים שלי, בשבת, וראיתי את אבא שלי יושב על שרפרף קטן.

רם שפע: שאלתי אותו: מאיפה השרפרף?

רם שפע: ונזכרתי בסיפור שהוא קנה אותו, אומנם בהונג קונג, אבל אי שם ב-1964 כשהוא התחרה באולימפיאדת טוקיו.

רם שפע: מזכירת הכנסת הנכבדה זוכרת זאת היטב.

רם שפע: אז מעבר לזה שהשרפרף החזיק המון המון שנים בבית שלנו – ויש בו גם תיקונים עם חוטי ברזל, אבל זה כבר סיפור אחר – דיברנו על כמה הספורט הישראלי התקדם מאז.

רם שפע: אז באמת יש הישגים גדולים מאוד באולימפיאדה הזאת – גם מדליית הזהב בהתעמלות וגם שאר המדליות – אבל אני כן רוצה להגיד לשר התרבות והספורט המאוד-מוצלח שלנו ולממשלה הזאת, שכדי להגיע להישגים באולימפיאדות הבאות אנחנו צריכים באמת להשקיע בתשתיות, להשקיע בנוער, לא רק לחפש את ההישג של המדליה בסוף.

רם שפע: אגב, גם שרת התרבות, שאני רואה שיושבת פה, השקיעה מאוד בספורט ההישגי.

רם שפע: זה משמעותי, אבל אנחנו צריכים להתחיל כמה שהם יותר צעירים במתקנים, במערכות שתומכות במאמנים ובמאמנות, שיקבלו הכשרה מספיק ראויה, שיקבלו דוגמה מאיתנו על חשיבות הספורט, על החשיבות של מזון בריא ועל הרבה מאוד דברים שבסוף מייצרים ספורטאים גדולים.

רם שפע: ישבתי השבוע עם הבן שלי וצפינו כמה שהצלחנו בסוף השבוע באולימפיאדה, וכל פעם הסברתי לו כשעברו מענף לענף מה זה להיות ספורטאי אולימפי.

רם שפע: אני אינני כזה, למרות שאני סך הכול משתדל להיות בסדר ברוב הענפים, אבל זה באמת דורש שינוי אורח חיים מאוד מאוד מאוד משמעותי.

רם שפע: ולכן אני מצפה – ואני חלק מהקואליציה הזו – שאנחנו כממשלה נדע בשנים הקרובות להשקיע ולטפח גם מצוינות וגם השקעה בגיל צעיר.

רם שפע: אני מסיים ואומר שהרבה מאוד פעמים לא נותנים מספיק ביטוי לספורט העממי.

רם שפע: המון המון המון המון ענפים של ספורט – ספורט נשים, אגב, הפערים עדיין נורא גדולים בין ספורט גברים לספורט הנשיםץ פגשתי לא מזמן, ביחד עם חברת הכנסת מירב בן ארי, את הכדורגלניות הנפלאות שלנו, שמתוסכלות משעות האימון שהן מקבלות – נערות מקבלות שעות אימון בלילה בגלל שרק קבוצות הבנים מוצאות את עצמן מקבלות את הזמן באותו מתקן, זה לא חשוב איפה ברחבי הארץ.

רם שפע: לכן אני בטוח שחבר הכנסת להב הרצנו, שהיה פה לפניי, יהיה שותף שלי – נכון?

רם שפע: לקידום ספורט באופן כללי, אבל בהקשר הזה – קידום ספורט נשים.

רם שפע: גם חברי גלעד קריב, אין לי שום ספק – גם בהקשר הזה – זה שאין קריאות ביניים לנאום בן דקה שלי, גלעד, אני מאוד מעריך את זה.

יוראי להב-הרצנו: למה לא הלכת בעקבות אביך והלכת לספורט מקצועני?

רם שפע: אני השתדלתי – בצעירותי עשיתי כמה דברים, גם שיחקתי כדורסל וגם קפצתי קצת לרוחק ושחיתי ושיחקתי כדור מים.

רם שפע: אני בסדר אבל לא מוכשר כמוהו.

רם שפע: וגם חשבתי שאני אהיה 2 מטר, אבל מכיוון שזה לא קרה הלכתי להתעסק בחינוך, ומאז מצאתי את עצמי בפוליטיקה.

רם שפע: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת רוזין, בבקשה.

מיכל רוזין: שלום, כבוד יושב-ראש הכנסת.

מיכל רוזין: כנסת נכבדה, אני רוצה להגיד שהיום יותר מתמיד אני שמחה ומרגישה סיפוק על כך שאני בקואליציה ובממשלה.

מיכל רוזין: אחרי שלוש שנים סוף-סוף אושר הבוקר תקציב למדינה.

מיכל רוזין: הוא יעבור לכנסת לחקיקה.

מיכל רוזין: אני גאה מאוד בשרי מרצף שדאגו גם לתקציב הבריאות, הסביבה ושיתוף הפעולה האזורי.

מיכל רוזין: הישג מטורף של תוספת של 2 מיליארד שקלים לתקציב הבריאות, שבין היתר גם יקבע את כל התקנים שנוספו בקורונה, גם יתקצב הוספת מיטות בבית החולים, קיצור התמחויות במקצוע הרפואה, קיצור תורנויות מתמחים, קיצור תורים, הקצאת שישה מכשירי MRI חדשים שיוצבו בפריפריה, בריאות הנפש – רפורמה מקיפה, הרחבת המענים הטיפוליים לנפגעות ולנפגעי תקיפה מינית, ובנוסף – הסדרת הביטוח הרפואי לחסרי המעמד בישראל סוף-סוף.

מיכל רוזין: אני חושבת שההישגים האלה, נוסף באמת ל-700 מיליון שקלים למאבק במשבר האקלים ומס על הפחמן – אני חושבת שהדברים האלה הם קריטיים, הם חשובים.

מיכל רוזין: השר לשיתוף פעולה אזורי פועל בפרויקטים חשובים ביותר כדי לקדם את היחסים שלנו עם מדינות האזור.

מיכל רוזין: אני חושבת שבשביל זה באנו לממשלה – לקדם באמת את החברה, את הסביבה ואת שיתוף הפעולה האזורי, ואני מקווה מאוד שנמשיך להצליח כך ביחד.

מיכל רוזין: זה מורכב, זה לא פשוט לכולנו, זה מאתגר, אבל אני חושבת בהחלט שהגענו לשבוע האחרון עם הישגים יפים של עבודה משותפת.

מיכל רוזין: הינה, בני בגין ואני פעם ראשונה באותו צד, למרות שגם כאופוזיציה וקואליציה שיתפנו פעולה לרוב – – –

זאב בנימין בגין: עדיין מתרגלים.

מיכל רוזין: כן, ואנחנו עדיין מתרגלים להיות באותו צד.

מיכל רוזין: באהבה גדולה, בני.

מיכל רוזין: אז תודה רבה, ואני מקווה מאוד שנמשיך להצליח ביחד.

מיכל רוזין: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת רז, בבקשה.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, גברתי השרה, ביקרתי הבוקר בכפר ליפתא בכניסה לירושלים.

מוסי רז: אני בטוח, אדוני היושב-ראש, שאתה כירושלמי, ועוד ככורדי, בוודאי ובוודאי מכיר אותו, ואני בטוח שאין ירושלמי אחד שלא מכיר אותו, וגם רבים ברחבי הארץ.

מוסי רז: פנינה יפה מאוד.

מוסי רז: יש שם גם שמורת טבע, מעיין שתושבי ירושלים מהשכונות הסמוכות – בעיקר חרדים, אגב – עשרות אלפים, אולי מאות אלפים שגרים ממש בקרבת מקום, מתרחצים במקום ונהנים מהצל, מעצי הפרי, מהמעיין.

מוסי רז: בכפר הזה מתוכננת תוכנית בנייה שעלולה לרמוס את כל היופי שבו, וזו לא תוכנית בנייה שיכולים להגיד לנו: וואו, עכשיו יבנו שם מיליון דירות ויפתרו את בעיות הדיור, או 1,000 דירות; מדובר על 200 ומשהו יחידות דיור שימחקו לחלוטין את המקום.

מוסי רז: התארגנה קואליציה של שומרי טבע של תושבי הכפר המקוריים, פלסטינים, של תושבים שגרו שם מאז 48' ממוצא כורדי וממוצא תימני ששוכנו שם, קואליציה של תושבי האזור, כדי למנוע את הטעות הזו שאנחנו עלולים לעשות, טעות כזאת שתשמיד את הפנינה הזו בכניסה לירושלים, שכל אחת ואחד מאיתנו יכול ליהנות ממנה.

מוסי רז: פשוט חבל שזה יקרה.

מוסי רז: אם היו אומרים לי שעם זה פותרים איזו בעיית דיור ענקית, בונים שם 10,000 יחידות דיור, 20,000 יחידות דיור, הייתי אומר: נו, מה אפשר לעשות?

מוסי רז: אנחנו צריכים מקום לגור.

מוסי רז: בשביל 200 יחידות דיור לא שווה להרוס פנינה שכזאת.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אם יורשה לי, אני בפעם הקודמת, יחד עם עוד רבים אחרים – הייתי מס' שלוש ברשימה שהופיעה בפני הוועדה שהתכנסה באכסניה בבית וגן, וטענתי לכך שהיה שם מהלך בלתי חוקי של פרסום וכו', והצלחתי למנוע את זה, לפחות עד עתה.

מיקי לוי: עכשיו זה מתארגן מחדש, וחובה עלינו, חובה עלינו כירושלמים, בכלל לא חשוב לאיזה צד אתה משתייך, למנוע את הרס המדרון היפהפה הזה, עם הטרסות, עם הבתים ועם המעיין.

מיקי לוי: זו באמת פינת טבע בלתי רגילה.

מיקי לוי: אם צריך, אנחנו נבוא ונתנגד.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת סובה, בבקשה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, שני דברים קצרים: קודם כול, אני רוצה לברך את הממשלה על כך שהממשלה קיבלה תקציב, ולמרות שאנחנו ככנסת אמורים לפקח – ואני בטוח שעוד יהיו ימים לא פשוטים וגם לילות לא פשוטים בנושא של התקציב – אין ספק שמגיע מזל טוב ביום הזה, משום שכמעט שלוש שנים וחצי מדינת ישראל מתפקדת ללא תקציב.

יבגני סובה: באחד הראיונות שהענקתי בשבוע שעבר שאלו אותי: איך אתם תסתדרו?

יבגני סובה: הרי יש מחלוקות, כל אחד מושך לכיוון שלו.

יבגני סובה: אז אני אמרתי: חבר'ה, אנחנו בשלוש וחצי השנים האלה הספקנו כבר לשכוח מה זה דיוני תקציב ומה זה חילוקי דעות סביב התקציב.

יבגני סובה: אז אני מברך את מדינת ישראל, את ממשלת ישראל, על זה שחזרנו לוויכוחים ומחלוקות סביב התקציב, כי זה אומר שהתקציב יעבור.

יבגני סובה: התקציב עבר בממשלה, ואני מקווה שהתקציב יעבור גם בכנסת, ובאמת עם ישראל יקבל תקציב טוב לטובת כולם.

יבגני סובה: זה הכי חשוב.

יבגני סובה: ותרשה לי, אדוני היושב-ראש, בהקשר הזה להגיד עוד כמה דברים.

יבגני סובה: אנחנו אתמול התברכנו על כך שיש לנו מדליית זהב, ובהזדמנות זאת אני רוצה לברך את ארטיום דולגופיאט על כך שהילד שעלה מאוקראינה – שנינו עלינו מאוקראינה, 400,000 אנשים עלו מאוקראינה – והוא ריגש מדינה שלמה, הוא ריגש את כולנו.

יבגני סובה: גם אחרי שראינו את התמונות שהוא בתור נער בן 13 חולם על ההישג האולימפי אז היה כיף לראות את זה, כיף לראות שהספורט הזה – אני מאוד מקווה שהוא יקבל ביטוי גם בתקציבים.

יבגני סובה: הרבה פעמים אומרים – יש את הביטוי המפורסם: אל תשאל מה המדינה עשתה בשבילך, תשאל מה אתה עשית בשביל המדינה.

יבגני סובה: אז הינה, אני אומר פה מכנסת ישראל לאלוף האולימפי ארטיום דולגופיאט: אתה עשית למדינה את הדבר הכי טוב שיכול להיות, כי כל המדינה מברכת אותך, ושנים קדימה יזכירו את ההישג האדיר הזה, כמו שזוכרים את ההישג של פרידמן ב-2004.

יבגני סובה: אני חושב שזו גם הזדמנות לברך – בהתחלה חשבתי אם ביום כזה צריך להגיב על כל מיני שטויות שעולות ברשת סביב היהדות שלו, סביב השם שלו וסביב הדברים, ואז אמרתי לעצמי: לא, לא צריך להגיב.

יבגני סובה: אנחנו מדינה חזקה, אנחנו קיבוץ גלויות.

יבגני סובה: ממאה מדינות עלו לישראל, ואנחנו בטח לא אלה שנגיד מהי כמות הדם היהודי בגוף שלך בשביל שאנחנו נברך אותך.

יבגני סובה: אז הינה, אני אומר לך, אלוף אולימפי, שאנחנו שמחים שאתה איתנו, אנחנו שמחים שאתה עלית, אנחנו שמחים שהבאת לנו הישג אדיר, ואני בטוח שגם ילדינו וגם נכדינו יזכרו אותך.

יבגני סובה: ועד אז, אני מקווה שיהיו עוד מדליות זהב, מדליות אולימפיות, אבל בשביל זה אנחנו צריכים להשקיע בספורט, להשקיע באולמות התעמלות, ולא רק התעמלות – בכלל בספורט, ואז יהיו לנו אלופים כמוך, ארטיום, ואנחנו גאים בך.

יבגני סובה: אני לא יודע אם הוא כבר שב ארצה – אבל אנחנו מחכים לך שאתה תשוב עם כל המשלחת הנהדרת הזאת.

יבגני סובה: תודה רבה לך על ההישג הזה שהבאת לעם ישראל, למדינת ישראל ולכל אחד שחובב ספורט.

יבגני סובה: גם אלה שלא מחבבים ספורט עדיין התרגשו יחד איתך, אז תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה למאמן שלו, תודה רבה להורים שלו.

יבגני סובה: באמת הבאת כבוד גדול למדינת ישראל.

יבגני סובה: אני בטוח שכל החברים מצטרפים לברכה הזאת.

יבגני סובה: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אני יכול להדגיש שהבוקר בירכתי אותו בעודו בטוקיו, בירכתי אותו בשם כנסת ישראל – –

יבגני סובה: אתה בירכת אותו?

יבגני סובה: יפה.

מיקי לוי: – – בשם חברי הכנסת ללא הבדל סיעתי כזה או אחר.

יבגני סובה: נכון.

מיקי לוי: אני מצטרף לקריאתו של חבר הכנסת קריב לאפשר לו לבוא ולהתחתן במדינתו הוא.

מיקי לוי: התקווה זה בסדר, דגל זה בסדר.

מיקי לוי: לא יאה שנשלח אותו להתחתן בארץ זרה תחת דגל זר.

יבגני סובה: אני יכול להוסיף משהו?

יבגני סובה: הוא ביקש לא לערבב את הנושא האישי, וצריך לכבד אותו.

מיכל רוזין: אימא שלו אמרה.

מיקי לוי: מכיוון שחבר הכנסת קריב אמר, אני רק מצטרף אליו.

יבגני סובה: לא, הוא ביקש, הוא ביקש, אז אני אומר.

מיכל רוזין: גם אימא שלו אמרה את זה.

יבגני סובה: אז אני אמרת, אני אימנע מזה, אבל הנושא הזה לא יורד מהפרק.

יבגני סובה: זה נושא שהוא חשוב.

מיקי לוי: חד-משמעית.

יבגני סובה: וצריך למצוא לו פתרון במדינת ישראל, שלא נמצא את עצמנו בבושה כזאת, זה הכול.

יבגני סובה: תודה רבה.

דוד אמסלם: רגע, מה הקשר בין להתחתן – מה הקשר?

מיקי לוי: תודה.

דוד אמסלם: למה הוא לא יכול להתחתן בארץ?

מיקי לוי: יש בעיה של האימא – כן יהודייה, לא יהודייה.

דוד אמסלם: נו, אז מה הקשר בין זה לבין המדליה?

דוד אמסלם: רק אחד שיש לו מדליה – – –

מיקי לוי: אפשר לתת לו להתחתן בארץ בחתונה אזרחית.

דוד אמסלם: הרב קריב לא מבין שיש יהדות ויש הגדרה מיהו יהודי.

קריאה: הרב קריב מבין שיש יותר מדרך אחת להיות יהודי.

דוד אמסלם: הבנת, רפורמי – הוא לא מבין.

דוד אמסלם: מצידו, מה זה חשוב.

מיקי לוי: אם שמת לב, לא אמרתי חתונה כזאת או אחרת – –

קריאה: דודי, אין ספק שאתה שומר על היהדות יותר.

קריאה: דודי, אתה מופת לשמירה, גם תורה וגם דרך ארץ.

מיקי לוי: – – אלא חתונה אזרחית.

דוד אמסלם: וגם אם יבוא מוסלמי הוא יכניס אותו ככה.

דוד אמסלם: יכניס אותו.

מיקי לוי: טוב, לא, חבל, חבל שאנחנו נעסוק – באמת, בואו נהנה מהמדליה – –

קריאה: אדוני היושב-ראש, דודי לא מסוגל.

מיקי לוי: – – ומהאיש עצמו, שהוא ראוי לה.

מיקי לוי: כן, בבקשה, חבר הכנסת צבי האוזר.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, קודם כול גם לפרוטוקול וגם לציבור אני חייב להגיד שאני מצטרף לדברי הברכה.

צבי האוזר: האירוע מרגש והדברים מרגשים.

יבגני סובה: אתה מצביע אליי כאילו אני המאמן שלו.

יבגני סובה: אתה יודע, זה לא נעים לי, כאילו, אני לא צריך שום קרדיט.

צבי האוזר: לא, לא, אבל הדברים שאמרת – בבית משפט אומרים: אני מסכים.

צבי האוזר: לא על זה רציתי לדבר.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, אני רציתי לברך היום את ממשלת ישראל על צעד חשוב שעוד לא הושלם, אבל החלטה היסטורית, במסגרת תקציב המדינה, לייעד ולייחד תקציב ייעודי, ייחודי, לרמת הגולן ולבירת הגולן העיר קצרין.

צבי האוזר: אני חושב שפעם ראשונה בהיסטוריה של מדינת ישראל הממשלה אישרה תוכנית, של כמדומני 250 מיליון שקלים.

צבי האוזר: אני לא בטוח שזה מספיק; הכנסת עוד תידרש לכך, ואולי אנחנו נגדיל את זה, ואני מניח, וזאת הציפייה, שגם משרדים, מעבר לתקציב התוספתי, האוצרי, יוסיפו משלהם.

צבי האוזר: ביוני 1967, לפני כ-54 שנים, כפי שכתב יובב כץ, "פגז אחרון התפוצץ ושתק", ועם ישראל שב אל הגולן – מקום שבו חופרים בקרקע, מוצאים את בתי הכנסת, מוצאים מטבעות בעברית, מוצאים את ערש מורשתנו, את החזרה של עמנו לארצו במובן המלא והמושלם של המושג הזה.

צבי האוזר: בדצמבר 1981 החליטה כנסת ישראל, בהחלטה היסטורית, להחיל את המשפט, השיפוט והמינהל על רמת הגולן.

צבי האוזר: אנחנו ציינו בעצם 40 שנה, אנחנו נציין 40 שנה בדצמבר הזה.

צבי האוזר: אבל, אדוני היושב-ראש, לצערי הרב, הגם שאנחנו למעלה מחצי מאה ברמת הגולן, בסך הכול מדינת ישראל עודדה כ-25,000 מתיישבים שהגיעו לרמת הגולן, שהצטרפו לכ-25,000 תושבים דרוזים שנמצאים בכפרים הדרוזיים.

צבי האוזר: המספרים האלה הם מספרים מביישים – הם מספרים שמביישים את ההיסטוריה שלנו ומביישים את האמירה הקונסנזואלית שהגולן הוא חלק בלתי נפרד ממדינת ישראל.

צבי האוזר: אפשר לומר שהיו כחמש ממשלות שניהלו לשווא משא ומתן על ירידה מהגולן והחזקת הגולן ריק מאוכלוסייה ישראלית.

צבי האוזר: אותם 25,000 תושבים משמעם היה החזקת רמת הגולן כפיקדון זמני לקראת משא ומתן.

צבי האוזר: לפני כעשור פרצה מלחמת האזרחים בסוריה ובעצם הבהירה לכולם, לכולי עלמא, שאין תוחלת יותר לירידה מרמת הגולן, והגיעה העת לשים סוף פסוק למחשבות הכפירה האלה.

צבי האוזר: אשר על כן, ישראל כבר מאחרת מזה שנים ומסיימת עשור אבוד שצריך היה לקבל החלטה אסטרטגית, גיאו-אסטרטגית, להכפלת ההתיישבות ברמת הגולן.

צבי האוזר: אני מקווה שהצעד שהוחלט הבוקר הוא לא עוד סעיף בתקציב אלא הוא אירוע גיאו-אסטרטגי שיבהיר לכולי עלמא: אנחנו בגולן כדי להישאר בגולן.

צבי האוזר: אני מצפה מחבריי בכנסת הזאת לקחת את ההחלטה הזאת, לעבות אותה, לחזק אותה.

צבי האוזר: הינה, אדוני ראש הממשלה שנכנס, אני בירכתי על ההחלטה הבוקר, על סעיף קטן חשוב, אסטרטגי, על תוכנית לאומית לרמת הגולן.

צבי האוזר: אני הסברתי שהיה פה עשור של עצימת עיניים לרווחה – –

מיקי לוי: תודה.

צבי האוזר: – – באי-הבנה, של הכפלת האוכלוסייה בגולן.

צבי האוזר: אני מקווה שהצעד הזה יביא אכן לאותה בשורה לאומית.

צבי האוזר: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת זועבי, את מבקשת לעלות?

ג'ידא רינאוי-זועבי: אדוני יושב-ראש הכנסת, בשבוע שעבר הכנסת געשה בנושא טופס 4 – פתאום המונח הזה טופס 4, טופס 4, שכולם מדברים עליו, עשה מן סערה קטנה בכנסת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני בטוחה שלהרבה חלקים מן הציבור היהודי טופס 4 לא אומר כלום, אבל לרוב הבתים בחברה הערבית טופס 4 הוא, מבחינתנו, מבחינת רובנו, סוגיה מאוד מאוד קשה, אקוטית וחשובה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: על פי ההערכות של רשות החשמל, מדובר על כ-60,000 בתים בישראל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו מדברים על מדינת ישראל, 2021, שבה כ-60,000 בתים – 60,000 משפחות אינן מחוברות לחשמל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זו בעיה שירשנו אותה, כבר המון שנים, והיא בעיה שהמדינה יכולה לפתור בהסדרה מסוימת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אי-אפשר להתנות את מתן טופס 4 בהשלמת כל התקנים המצֻווים בבנייה של בית לחיבור לחשמל, כפי שלא מתנים בעצם גם חיבור למים, כי ברגע שדרים בבית חדש, אפילו אם אין טופס 4, כן מחוברים למים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הסיפור הזה של טופס 4 הוא באמת, עד כה, לצערי הרב, בירושה מממשלו של בנימין נתניהו ומממשלות של מפלגת הליכוד.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ירשנו את הסיפור הזה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני מכאן רוצה לבקש מאדוני ראש הממשלה לקחת את הנושא הזה, הכאוב מאוד – שיכול להוביל לסיכון לביטחונם האישי של אנשים: יש שרפות בתוך בתים, אנשים, אין להם איכות חיים, כי בעצם הם אינם יכולים לחיות חיים רגילים כמו ששאר האנשים שחיים פה – ולפתור את זה, את הסוגיה הזו, ברגע שזה אפשרי, במהלך הנושא של תקציב המדינה והסדרת חוק ההסדרים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [לפי סעיף 45 לתקנון הכנסת.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אם כך, חברי הכנסת, אני ניגש לסעיף הבא: מחדלי הממשלה בשמירת האינטרסים הביטחוניים והמדיניים של מדינת ישראל והפקרת מורשת ישראל – דיון בהשתתפות ראש הממשלה על פי בקשתם של 40 חברי כנסת.

מיקי לוי: תפתח את הדיון חברת הכנסת מירי רגב, בבקשה.

מירי רגב: יושב-ראש הכנסת, ראש הממשלה, ראש האופוזיציה מר בנימין נתניהו, כנסת נכבדה, האמת היא שהחלטתי הפעם להתחיל באיזושהי מילה טובה על הממשלה – בכל זאת, אנחנו לפני חגי תשרי, בכל זאת, בואו נגיד איזו מילה טובה על הממשלה הזאת.

מירי רגב: הם קמים כל בוקר, הם התאמצו לקנות חליפות, הם קמים כל בוקר לעבוד.

מירי רגב: איזו עבודה – אלוהים יודע.

מירי רגב: אז אני אגיד מילה טובה על הממשלה הזאת.

מירי רגב: אין ספק שאם בטוקיו הייתה מתקיימת עכשיו אולימפיאדת השקרים וההונאות, הייתם זוכים פעם אחר פעם במדליית זהב.

מירי רגב: ממשלה של שקרנים, כזבים ונוכלות, בזה – אין לכם מתחרים.

מירי רגב: אני גאה, דרך אגב, בספורטאיות ובספורטאים שלנו, שהביאו הישגים נפלאים באולימפיאדה האחרונה.

מירי רגב: אבל לא רק בשקרים וכזבים אין לכם מתחרים – גם באכזריות שלכם אין לכם מתחרים.

מירי רגב: בואו תשמעו.

מירי רגב: מירי היקרה, שמי קרולין.

מירי רגב: אני צפויה ללדת בחודש דצמבר.

מירי רגב: עם ההחלטה החדשה של משרד האוצר אני אמורה להיות ארבעה חודשים ללא משכורת.

מירי רגב: עם כל ההתחייבויות שיש לנו, סביר שנקרוס.

מירי רגב: חיכיתי להיריון הזה למעלה מחמש שנים.

מירי רגב: לא בחרתי להיכנס דווקא עכשיו להיריון ואינני מתחרטת, אבל אני מרגישה שהמדינה מענישה אותי.

מירי רגב: בבקשה מכם, אל תשאירו אותנו ללא פרנסה.

מירי רגב: לא הגיוני שתפקירו אותנו, הנשים בהיריון.

מירי רגב: בבקשה ממך, מירי, נסי לעזור לנו.

מירי רגב: בעיניים דומעות קראתי את דבריה ואת דבריהן של עוד עשרות נשים בהיריון שפנו אליי, חרדות לביטחונן הכלכלי.

מירי רגב: מי יקבל היום נשים בהיריון לעבודה?

מירי רגב: איפה תמר זנדברג?

מירי רגב: איפה מירב בן ארי?

מירי רגב: איפה את, מרב מיכאלי, והגברת שיושבת כאן, אורנה?

מירי רגב: כולכם – כלאם פאדי.

מירי רגב: ממשלה ללא בושה, ללא רחמים, שחזקה על חלשים, על ילדים, על עניים, על נשים בהיריון ועל קשישים.

מירי רגב: אתם קואליציית האליטות הלבנות.

מירי רגב: אתם קואליציה רעה.

מירי רגב: אתם מייצגים את העשירונים העליונים.

קריאות: – – –

מיקי לוי: בבקשה לא להפריע.

מירי רגב: אתם ממשלת תל אביב, ממשלת השבעים וממשלת המנותקים.

מאיר יצחק הלוי: – – –

מיקי לוי: בבקשה לא להפריע.

מיקי לוי: חבר הכנסת הלוי, לא להפריע.

אביר קארה: – – –

מירי רגב: אני מבקשת להוסיף משפט.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת קארה, לא להפריע.

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס, לא להפריע.

אביר קארה: – – –

מיקי לוי: סגן השר קארה, בבקשה לא להפריע.

מיקי לוי: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

קטי קטרין שטרית: זה כואב, זה כואב.

מירי רגב: אני יודעת שזה קשה, ואני חוזרת: אתם קואליציית האליטות הלבנות – –

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית.

מירי רגב: – – המרכיבה את הממשלה הזאת.

אביר קארה: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת קארה, קריאה שנייה.

אביר קארה: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת קארה, קריאה שנייה.

מיקי לוי: בבקשה ממך, אל תכריח אותי, סגן השר, להוציא אותך החוצה.

אביר קארה: – – –

מיקי לוי: תאפשרו לחברת הכנסת רגב להגיד מה שהיא רוצה.

מיקי לוי: אני מבקש להיות בשקט.

מיקי לוי: בבקשה.

אביר קארה: – – –

מירי רגב: אתם קואליציית האליטות הלבנות שמייצגות את העשירונים העליונים.

מירי רגב: אתם מייצגים את ממשלת תל אביב, ממשלת השבעים והמנותקים.

מירי רגב: אתם פועלים למען ישראל הראשונה.

מירי רגב: אתם פועלים לחיזוק ישראל הראשונה.

אביר קארה: מה זה ישראל הראשונה?

מירי רגב: איך אתם לא מתביישים להטיל מס גודש על הנכנסים לתל אביב – –

אביר קארה: – – –

מירי רגב: – – כך שאדם שעובד בתל אביב ישלם כל יום 50 שקלים, שזה 250 שקלים לשבוע, 12,000 שקלים בשנה?

מירי רגב: בטח תושבי תל אביב פטורים מהמס; חלק מהם הם ילדי האוצר המפונקים הגרים בתל אביב – הם פטרו את עצמם ממס.

מירי רגב: למה?

מירי רגב: כי הם רוצים להשאיר את תל אביב רק ללבנים, רק לאליטה, הא, בנט?

מירי רגב: איפה אתה עם הסוגיות החברתיות שלך?

מירי רגב: אתם מעלים את מחיר הנסיעה בתחבורה הציבורית ב-20%.

מירי רגב: מי נוסע בתחבורה ציבורית?

מירי רגב: סטודנטים צעירים, אנשי הפריפריה, קשישים – בהם אתם פוגעים.

מירי רגב: אתם משקיעים את הכסף במרכז תל אביב ובזה אתם מגדילים את הפערים ומרחיבים את האי-שוויון הקיים.

מירי רגב: הממשלה שהבטיחה לדאוג למעמד הביניים, לא להעלות מיסים, דואגת לבעלי ההון ולעשירים של תל אביב – –

אביר קארה: – – –

מירי רגב: – – שיכולים להרשות לעצמם.

מירי רגב: אתם השתגעתם.

מיקי לוי: חבר הכנסת קארה, קריאה שלישית.

מיקי לוי: בבקשה לצאת החוצה.

אביר קארה: מיליון שקל – – –

קטי קטרין שטרית: צא, צא.

קטי קטרין שטרית: אתה מפריע לה.

קטי קטרין שטרית: די, מספיק.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, אני מסתדר, נראה לי.

מיקי לוי: (חבר הכנסת אביר קארה יוצא מאולם המליאה.

מיקי לוי: )

מירי רגב: אתם השתגעתם?

מירי רגב: אחרי שהקורונה הרימה ראש בזכותך, בזכותך, בנט, כשסוף-סוף חזרו אנשים לעבודה ולהתפרנס, בזכותנו, אתם הולכים להעלות להם את המיסים ולפגוע במעמד הביניים ולהרחיב את המעמד החלש.

מירי רגב: מילא ליברמן, לפיד ובנט – הם עוסקים כל הזמן באקזיטים ומאמינים בכלכלה חזירית – אבל הורוביץ, מיכאלי, זנדברג, שמדברים גבוהה-גבוהה על סוציאליזם, שוויון הזדמנויות, שכחתם את הכול בן רגע.

מירי רגב: מה קרה, קיבלתם מיצובישי ושכחתם מה הבטחתם לציבור?

מירי רגב: בואו נדבר במספרים.

מירי רגב: בעשור האחרון, תחת שלטון הליכוד בראשותו של נתניהו, השכר במשק עלה כמעט בשליש, לפי נתוני בנק ישראל, 27% קפיצה בשכר הריאלי.

מירי רגב: שכר המינימום גדל ב-25% תחת ממשלות הליכוד.

מירי רגב: אנחנו גם צמצמנו פערים לפי מדד ג'יני לבדיקת האי-שוויון.

מירי רגב: מדינת ישראל ירדה מרמה של 0.38% לרמה של 0.34%.

מירי רגב: מה המשמעות של זה?

מירי רגב: המשמעות היא שאנשים מישראל השנייה ומהפריפריה נסעו לחו"ל, ביקרו במסעדות, הגדילו את הרכוש שלהם; מעמד הביניים התרחב.

מירי רגב: את זה עשינו אנחנו, ממשלות הליכוד.

מירי רגב: מה הם יבואו ויגידו עכשיו, שר האוצר השבע ופקידי האוצר המפונקים?

מירי רגב: שאין כסף.

מירי רגב: אין שקר גדול מזה.

מירי רגב: כסף יש, אבל המטרה שלהם היא אחת: להרחיב פערים, להפוך את ישראל השנייה לעבדים שלהם, להחליש את השכירים, את העצמאים, שיזדקקו לרחמים שלהם.

מירי רגב: אתם רוצים לחזור לשיטות מפא"י, כשליוצאי עדות המזרח ולפריפריה לא היה כוח והיו צריכים למכור את עצמם בזול ולהגיד תודה על זה שקיבלו אותם לעבודה.

מירי רגב: כן, יש כאן גם מידה לא קטנה של גזענות.

מירי רגב: בנט, לפיד, ליברמן, מיכאלי, הורוביץ, בכל זאת אלי אוחנה לא התאים להם.

מירי רגב: השכונה זרה להם, הפריפריה רחוקה מהם, עולי עדות המזרח רחוקים מהם.

מירי רגב: אבל הימים האלה עברו.

מירי רגב: אנחנו לא זקוקים לחסדים שלכם.

מירי רגב: באנו לעבוד, אתם אומרים.

מירי רגב: לא עשיתם שיעורי בית.

מירי רגב: התקציב שהגשתם מנוגד להמלצות כל מומחי הכלכלה הגדולים בארץ ובעולם.

מירי רגב: נגיד בנק ישראל, פרופ' אמיר ירון, ממליץ להגדיל את החוב–תוצר של המדינה ל-86% עד 2025, אבל באוצר מתעקשים שהחוב–תוצר יעמוד על 70%.

מירי רגב: זה פער של 160 מיליארד שקלים – 160 מיליארד שקלים שיכולים ללכת למערכת החינוך, לרווחה, לבתי החולים, לרופאים, לעובדי מינהלה, להשקעה בתשתיות, ליצירת משרות עבודה טובות, להכשרות מקצועיות, לשיפור התחבורה הציבורית.

מירי רגב: אבל לא, לא, מה פתאום?

מירי רגב: ושתדעו שבנק ישראל הוא עוד שמרן ביחס לעולם.

מירי רגב: יחס החוב–תוצר בארצות הברית עומד על 160%, יחס החוב–תוצר באנגליה עומד על 144%, בצרפת החוב–תוצר עומד על 125%.

מירי רגב: אם מדינת ישראל, מר בנט, שעושה אקזיט מכל דבר, הייתה משווה את ההוצאה האזרחית שלה למדינות המפותחות, היה אפשר להוסיף עוד 26 מיליארד שקלים כבר לתקציב הקרוב.

מירי רגב: לתקציב הקרוב.

מירי רגב: אז על מי באתם לעבוד?

מירי רגב: על מי אתם עובדים?

מירי רגב: ומי הולך להצביע בעד התקציב האכזרי הזה?

מירי רגב: מפלגת מרצ ומפלגת העבודה, מפלגות שרוממות מדינת הרווחה בגרונן.

מירי רגב: עלק מפלגות סוציאליסטיות.

מירי רגב: בטח רבין, פרס, בן-גוריון, לוי אשכול, יגאל אלון, שולמית אלוני, יוסי שריד, מתהפכים עכשיו בקברם.

מירי רגב: הם הפרו את כל ההבטחות לבוחר.

מירי רגב: אתם הולכים לדרוס את הפנסיות של הציבור הישראלי, שחסכו שקל לשקל.

מירי רגב: אתם מקצצים בקצבאות לחד-הוריות, אתם מעלים מיסים על משקאות ממותקים; לא על מיצים טבעיים – את זה שותים במרכז תל אביב, ברוטשילד.

מירי רגב: עליהם לא מעלים; על משקאות ממותקים, על החשמל, על הלחם, על כלים חד-פעמיים, על קניות באינטרנט.

מירי רגב: רק לעניים אתם מעלים מיסים.

מירי רגב: אתם חיסלתם את רשתות הביטחון שנתנו אנחנו למובטלים ולמעוטי יכולת באופן גורף; אתם פוגעים בנשים שעובדות במקצועות שוחקים; אתם פוגעים בילדי האברכים ובמעונות; אתם מקשיחים את הזכאות למשכנתאות של זוגות צעירים; אתם דורסים את החקלאים; אתם רוצים להשאיר את מגדלי העגבניות בטורקיה; אתם רוצים לקצץ חצי מיליארד שקלים בחינוך.

מירי רגב: מילא אם הייתם, במקביל לתקציב האכזרי הזה, מזרימים תקציב לשכבות החלשות, למעמד הביניים, בצורת תקציבים למערכת החינוך, הבריאות והפריפריה, בניית תשתיות ויצירת משרות טובות, אבל לא.

מירי רגב: היום הודיע בוש הממשלה בנט: גבירותיי ורבותיי, יש תקציב בישראל, תקציב של ממשלה שאכפת לה.

מירי רגב: בוש הממשלה בנט, אכפת לה ממי?

מירי רגב: אכפת לה מהחזקים, מהעשירים, ממדינת תל אביב, מישראל הראשונה, כי מה אמר מנכ"ל משרד האוצר?

מירי רגב: שלא חסר כסף; שהם רוצים להשפיע על ההתנהגות.

מירי רגב: ההתנהגות של מי, אריה דרעי?

מירי רגב: ההתנהגות שלנו, של ישראל השנייה, של אלה שהרימו ראש סוף-סוף בעשור האחרון בזכות מדיניות כלכלית אחראית שהוביל בנימין נתניהו.

מירי רגב: בנו הם רוצים לפגוע.

מירי רגב: הם לא רוצים לראות אותנו.

מירי רגב: הם רוצים שנמשיך להיות העבדים שלהם, שלא נרים את הראש בחזרה.

מירי רגב: אז אני מודיעה לכם, מודיעה לך, בוש ממשלה בנט: לא תורידו לנו את הראש עם שיטות מפא"י.

מירי רגב: מדובר כאן במלחמת מעמדות.

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה.

מירי רגב: לא, חסרה לי עוד דקה.

מיקי לוי: לא, החזרתי לך.

מירי רגב: מדובר כאן על מלחמת מעמדות, ואני מודיעה לך שאנחנו נצא לרחובות ואנחנו ננצח.

מירי רגב: אתה יודע, בנט, אנחנו לפני הימים הנוראים, ואתה, בנט, תעמוד בפני היכל כל נדרי.

מיקי לוי: תודה.

מירי רגב: תזכור שהמקום אינו מכפר על עבירות שבין אדם לחברו, ותחשוב טוב-טוב על כל אלה ששיקרת להם, שהונית אותם.

מירי רגב: הציבור יסלח לך רק אם תעשה את הדבר הנכון: תתפטר, תצא לבחירות חדשות – –

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב.

מירי רגב: – – ותספר את האמת לבוחרים שלך – שתשב עם עבאס והמשותפת.

מירי רגב: ולאדריכל תוכנית התקציב האכזרית הזאת, ליברמן – –

מיקי לוי: חברת הכנסת.

מירי רגב: – – אגיד רק דבר אחד: אוי לך, נוקדים, שאת האיש הזה הוצאת מתוכך.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: הדובר הבא – חבר הכנסת אקוניס, בבקשה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, תגיד, נפתלי, מה קרה לך?

אופיר אקוניס: האם הוא אותו אדם שהכרתי ב-2006, שהציג את עצמו, אדוני היושב-ראש, כאיש ימין, פטריוט ציוני שנאבק בשמאל, שעומד במילתו, שהביא מעולם ההייטק ערכים של יושרה ואמת, או שאולי – כפי שתמיד אתה, נפתלי, היית אוהב להגיד על צה"ל במלחמת לבנון השנייה – השתבללת?

אופיר אקוניס: זוכר את המילה הזאת, נפתלי?

אופיר אקוניס: עידית, נפתלי זוכר את המילה.

אופיר אקוניס: לא יעזור לך, הוא זוכר איך הוא היה אומר שהצבא השתבלל.

אופיר אקוניס: ובכן נפתלי, השתבללת.

יצחק פינדרוס: – – –

אופיר אקוניס: תגיד, מה היית אומר אם הייתי אומר לך אז, ב-2006, שתשב ברמייה ובהונאת מצביעיך תחת התנועה האסלאמית?

אופיר אקוניס: שתחכה להוראות השורא כדי לדעת איך להצביע?

אופיר אקוניס: שתשב עם ניצן הורוביץ, שתומך בהעמדה לדין של כוחותינו בבית הדין הבין-לאומי בהאג?

אופיר אקוניס: שתמנה סגן לזיהוי תהליכים, שממנו סלדת, ובצדק, כשגינית אותו כשר חינוך?

אופיר אקוניס: נפתלי, שקר, הונאה והפרת אמונים – כך גנבת את השלטון מן המחנה הלאומי שאליו השתייכת עד האביב הזה של 2021, כשהרכנת ראש בהכנעה, בתבוסתנות וברפיסות מול מחמוד עבאס והתנועה האסלאמית.

אופיר אקוניס: וההתחייבות שעליהן חתמת, נפתלי, מה איתן?

אופיר אקוניס: רצית אז, ב-2006, להביא רוח חדשה לפוליטיקה הישראלית; "חריש עמוק", קראת למבצע.

אופיר אקוניס: חריש עמוק?

אופיר אקוניס: כן, הצלחת.

אופיר אקוניס: אחרי 20 שנה שמרצ לא הייתה בממשלות ישראל החזרת אותה.

אופיר אקוניס: "פוסט-ציונים", קראת להם.

אופיר אקוניס: התחייבת שלא לשבת עם יאיר לפיד.

אופיר אקוניס: בעברית שלי קוראים לזה שקר.

אופיר אקוניס: ואיפה תוכנית סינגפור?

יבגני סובה: – – – מה האלטרנטיבה, בחירות חמישיות?

אופיר אקוניס: ואיפה תוכנית סינגפור?

אופיר אקוניס: הבטחתם להוריד מיסים.

אופיר אקוניס: לא הייתה ממשלה ב-20 השנים האחרונות שהעלתה מיסים כמו שהעליתם הבוקר.

אופיר אקוניס: מה קרה לך, נפתלי בנט?

אופיר אקוניס: האם זה אותו אדם?

אופיר אקוניס: ימני אתה כבר לא.

אופיר אקוניס: איש המחנה הלאומי?

אופיר אקוניס: בטח ובטח שלא.

אופיר אקוניס: למעשה אתה לא עומד בראשות הממשלה.

אופיר אקוניס: בעולם האמיתי, כאן, בכנסת, זה מחמוד עבאס שקובע.

אופיר אקוניס: אז מה קרה לך?

אופיר אקוניס: נפתלי בנט – –

דוד אמסלם: עשו לו לשכה מיוחדת.

אופיר אקוניס: – – תענה לעם ישראל, אתה חייב לו תשובה, ולא כמו בפעם הקודמת שעלית הנה.

אופיר אקוניס: לא נאום ילדותי, נפתלי, לא בידיים רועדות; תחסוך את החיקוי הזול הזה – –

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אקוניס – –

אופיר אקוניס: – – שבו אתה מנסה, לא בכישרון רב, לחקות את קודמך.

מיקי לוי: – – משפט אחד לסיום, אתה אחרי הזמן.

מיקי לוי: בבקשה.

אופיר אקוניס: נפתלי, בדבר אחד אתם 100, 100 ויותר – מספר החולים קשה.

אופיר אקוניס: בכל השאר, כמו שאמרה שרת הפנים, אתם זירו.

אופיר אקוניס: נפתלי בנט, אני אומר לך היום בשם מיליוני ישראלים: נכשלת – לך.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת אקוניס.

מיקי לוי: אני אגיד, ככה, בצידי הדברים – תרד, כדי שלא תעשה שימוש במיקרופון – מעולם לא קראנו לחבר הכנסת נתניהו בהיותו ראש ממשלה בשמו הפרטי.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש – –

מיקי לוי: אפשר לכבד את הבית הזה.

אופיר אקוניס: – – אני, ברשותך – –

מיקי לוי: לא לא לא.

אופיר אקוניס: – – ברשותך – לא, אתה פנית אליי.

מיקי לוי: חבר הכנסת אקוניס.

אופיר אקוניס: אני רוצה להשיב.

מיקי לוי: חבר הכנסת אקוניס, בבקשה.

אופיר אקוניס: שרת הכלכלה בעצמה – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אקוניס, עזוב.

אופיר אקוניס: שרת הכלכלה בעצמה: חבר הכנסת ביבי נתניהו, כמה פעמים – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אקוניס, תודה רבה.

דוד אמסלם: מיקי לוי, אתה אישית, כל שבוע, כמה רפש זרקת.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, לא שאלתי אותך.

יבגני סובה: – – –

דוד אמסלם: כאילו עכשיו באת מהירח.

מיקי לוי: חבר הכנסת אריה מכלוף דרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: הם לא קראו לו בנימין, הם קראו לו ביבי.

שלמה קרעי: הם לא קראו לו בשם הפרטי.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש – – – קוראים לו "יא נוכל".

מיקי לוי: זה לא נכון.

דוד אמסלם: אני לא יכול להגיד את השם.

דוד אמסלם: בן אדם נוכל.

קטי קטרין שטרית: – – – שכחת?

מיקי לוי: לא, לא שכחתי.

קטי קטרין שטרית: – – – ביבי, לא בנימין.

מיקי לוי: תודה רבה לכולם.

מיקי לוי: אולי נחזיר את השפיות לבית הזה?

מיקי לוי: אולי מספיק עם הדברים האלה?

דוד אמסלם: – – –

מיקי לוי: תסתכלו, כולם מסתכלים עלינו.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת אמסלם.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת אריה מכלוף דרעי, חמש דקות לרשותך.

מיקי לוי: רק כשתתחיל לדבר אני אפעיל.

אריה מכלוף דרעי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, היום, אתמול בלילה, ממשלת מדושני העונג של בנט, לפיד וליברמן אישרה את התקציב הלבן, כששר האוצר ליברמן מסתובב אל תוך הלילה במסדרונות הממשלה עם כוס יין לבן ורומס בדרך – – –

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת קריב, חבר הכנסת קריב, זה לא מוסיף, תאמין לי.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת קריב.

מיקי לוי: חבר הכנסת קריב, זה לא מוסיף.

מיקי לוי: אני עכשיו מחזיר את השעון להתחלה.

דוד אמסלם: ממשלת הקוויאר.

אריה מכלוף דרעי: אני אחזור חזרה, בשביל שגם חבר הכנסת קריב ישמע.

מיקי לוי: אני אאפס ותתחיל.

אריה מכלוף דרעי: היום ממשלת מדושני העונג של בנט, לפיד וליברמן אישרה את התקציב הלבן, כששר האוצר ליברמן מסתובב אל תוך הלילה במסדרונות הממשלה עם כוס יין לבן ואומר לכולם "גן עדן" ורומס בדרך לגן העדן את האנשים החלשים ביותר בחברה: את נושא התחבורה הציבורית בפריפריה, את הקשישים, את החולים שנזקקים לביקור רופא, את המשפחות ברוכות הילדים שלא יהיה להן לחם להביע הביתה בגלל הגזרות החדשות.

אריה מכלוף דרעי: ממשלת מדושני העונג – הם חזקים על חלשים.

אריה מכלוף דרעי: בגלל זה הם מטילה מס על המשפחות ברוכות הילדים שקונות לכבוד שבת שתייה מתוקה, במקום להטיל מס על שתייה שמזיקה הרבה יותר, כמו ויסקי, וודקה יקרה, יין לבן.

אריה מכלוף דרעי: חלילה וחס, אסור לנגוע במשקאות הללו.

אריה מכלוף דרעי: אותה משפחה שקונה את הסופר-דרינק או את המשקה לכבוד שבת להביא לילדים שלה – שם צריך לחנך אותה מחדש.

אריה מכלוף דרעי: המכנה המשותף לכל הגזרות – תיקחו את כל המיסים מתחילתם ועד סופם, יש להם מכנה משותף אחד חוץ מזה שקוראים להם מיסים: כולם נופלים על השכבות החלשות ועל המשפחות החלשות במדינת ישראל.

אריה מכלוף דרעי: אני לא אעבור על כולם, תבדוק אתם ותראו.

אריה מכלוף דרעי: כל המיסים, מהחשמל ועד החקלאות, כולם זה המשפחות החלשות, אם זה החקלאות בקו העימות ואם זה כל הדברים האחרים, אחד-אחד, שכבר פרסמו את זה ואני לא אחזור בשביל לא לבזבז את הזמן: מחירי החשמל, תחבורה ציבורית, לחם, ביקור רופא, שתייה מתוקה, מוצרים חד-פעמיים, וגם פוגעים בחקלאים, במקום לקחת מאלה שיש להם.

אריה מכלוף דרעי: אם חסר באמת כסף, בוא נטיל מיסים על עיזבון, בוא נטיל מיסים על מוצרי יוקרה, בוא נשים מס על רווחי העתק של חברות הענק.

אריה מכלוף דרעי: חלילה וחס, אסור לנגוע, זה פוגע בצמיחה, אבל כשנותנים את כל המיסים על החלשים זה כן טוב.

אריה מכלוף דרעי: רבותיי, שמעתי את הבשורה הגדולה, את הזעקה שיצאה היום: יש סוף-סוף תקציב למדינת ישראל אחרי שנים שלא היה תקציב.

אריה מכלוף דרעי: רפורמות אדירות, וכל אחד מוסיף עוד מילים על הרפורמות.

אריה מכלוף דרעי: אז אני רוצה שגם חברי הכנסת ידעו את האמת: כמעט כל הרפורמות – חוץ מהמיסים והגזרות הקשות, כל הרפורמות שהממשלה הזאת מתפארת בהן שהיא העבירה אותן, את כולן אנחנו הכנו.

אריה מכלוף דרעי: אני הקטן, לא שר כלכלי בכיר, אני שר הפנים, כן, אני, שר הפנים, רבותיי, את כל הסיפור של המטרו – אנחנו הכנו אותו, עם כל הכבוד.

אריה מכלוף דרעי: כן, נפתלי, תקשיב טוב ותצחק מתחת למסכה: את הסיפור של המטרו אנחנו הכנו; את כל האנרגיה הירוקה אנחנו הכנו; את כל הרגולציה ורישוי העסקים אנחנו הכנו.

אריה מכלוף דרעי: אתם לא נקפתם אצבע, חוץ מהגזרות על המשפחות החלשות, שאתה יודע שלא יצביעו בשבילך ואתה לא סופר אותן.

אריה מכלוף דרעי: מי שרימה את הבוחרים שלו מסוגל לפגוע גם בכל השכבות.

אריה מכלוף דרעי: תמשיך לצחוק, זה מה שיש לך לעשות.

את תוכנית סינגפור הוא עשה.

אריה מכלוף דרעי: כן, בטח.

קריאה: זה אומר שאתם מצביעים על המטרו בעד?

דוד אמסלם: הוא צוחק על זה שעם שישה מנדטים הוא ראש ממשלה, על זה הוא צוחק.

מיקי לוי: די.

אריה מכלוף דרעי: זו ממשלה שמנותקת מהעם, והתקציב נגד העם.

אריה מכלוף דרעי: זה התקציב הכי אנטי-חברתי שהיה כאן כבר שנים רבות.

דוד אמסלם: שים מסכה על כל הפנים, שלא יזהו אותך.

משה אבוטבול: מה עם הספר שחיברת?

אריה מכלוף דרעי: רק אדם שמסוגל להתנתק מהמצביעים שלו ומכל ההבטחות שלו בלי להסתכל לאחור יכול לעמוד בראשות ממשלה שמעבירה תקציב כזה מנותק מעם ישראל ומהצרכים שלו, ועוד לשבח את עצמו על הגזרות הללו.

אריה מכלוף דרעי: הממשלה הזאת מחריבה את כל ההישגים הגדולים שהבאנו לפריפריה בכל השנים האחרונות: את תוכנית הביטחון התזונתי, שדאגה לנצרכי המזון, לאנשים החלשים ביותר בחברה; את הוזלת החשמל; את ההנחה בתחבורה הציבורית; את ההשקעה הגדולה בפריפריה ובעידוד הצמיחה והפיתוח שם.

אריה מכלוף דרעי: אני מבטיח, בעזרת השם, שאנחנו נפעל בכל כוחנו לסכל את התקציב הזה, ואני מתחייב שגם אם חלילה וחס הגזרות הללו יעברו, אנחנו נבטל אותן ביום הראשון שנחזור לשלטון.

אריה מכלוף דרעי: ואני רוצה לומר לניר אורבך: ניר, ניר, אנחנו לא מכירים באופן אישי, אבל בכל זאת, אני שמעתי שאתה אדם שומר תורה ומצוות וירא שמיים.

אריה מכלוף דרעי: אני רוצה לומר לך, אם אתה רוצה להבין את המשמעות של ההחלטה היום, תשמע את הרבנית מרב מיכאלי, איך שהיא פתחה בישיבת הסיעה שלה – –

קטי קטרין שטרית: אמת, אמת.

אריה מכלוף דרעי: – – ביטלנו את המונופול על הכשרות, נבטל את המונופול הנישואים.

אריה מכלוף דרעי: תחיה עם זה על מצפונך, אדוני היקר, ותמשיך ללכת להופעות של אברהם פריד.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת דרעי.

חיים ביטון: אביב גפן.

קטי קטרין שטרית: לא אברהם פריד, אביב גפן.

משה אבוטבול: אביב גפן.

משה אבוטבול: בורא פרי הגפן.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה אבוטבול: בורא פרי הגפן, בורא פרי הגפן.

משה אבוטבול: בורא פרי הגפן.

משה אבוטבול: אביב הגיע, גפן בא.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, ציטוט שלך מ-25 במאי שנה שעברה: גנץ הוא הבובה של ביבי.

מיקי לוי: כך פניתי?

שלמה קרעי: אתה אמרת: גנץ הוא הבובה של ביבי.

מיקי לוי: אבל כך פניתי אליו כשהוא ישב ממול?

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: אז איפה?

דוד אמסלם: כשהוא ישב בבית?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: אתה צעקת הכי הרבה פה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת גפני, ארבע דקות לרשותך.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראש הממשלה נפתלי בנט, אני הודיתי לקדוש ברוך הוא על זה שהקורונה עזבה אותנו בזכות העזרה שהקדוש ברוך הוא נתן לנו ובזכות החיסונים שהביא בנימין נתניהו, שאנחנו מאוד שמחנו על כך, תמכנו בזה, והקורונה ירדה לפחות מחמישה מאומתים ביום.

משה גפני: זאת אומרת, הקורונה עזבה אותנו.

משה גפני: עד שעלתה הממשלה שלך, ואז התחילה הקורונה במהירות שיא לעלות חזרה.

משה גפני: ממשלה שאי-אפשר לדרוש שום דבר, ממשלה בלי סייעתא דשמיא, שמדברת על נישואים אזרחיים ומדברת שלא תהיה כשרות ומדברת על זה שזו לא תהיה בעצם מדינה יהודית אלא תהיה מדינה ככל המדינות, על זה מדברים.

משה גפני: אז מה אנחנו באים לקדוש ברוך הוא ומבקשים?

משה גפני: אנחנו מבקשים – אנחנו רוצים שאנשים לא ייפגעו.

משה גפני: אבל הקורונה הזאת הגיעה בגלל הממשלה הזאת.

משה גפני: הממשלה לא עשתה דבר על מנת שהקורונה לא תבוא.

משה גפני: ואני שואל – אני אתמול התחסנתי, ואני שואל: למה חודש דשדשתם כשהיה ברור שהחיסונים הוזמנו, אפילו שולמו?

משה גפני: למה חיכיתם חודש שלם, שזה יעלה ללמעלה מ-2,000 מאומתים ביום?

משה גפני: למה?

משה גפני: למה דשדשתם, בגלל שלא ידעתם לקבל החלטה?

משה גפני: נכון, הקדוש ברוך הוא לא חנן אותך, אדוני ראש הממשלה, בכישורים של ראש ממשלה, אבל אם ככה, היית צריך להתייעץ עם נתניהו לפחות, אם לא עם מישהו אחר.

משה גפני: מה עשית?

גלעד קריב: למה לא עשית תקציב שנה שלמה?

משה גפני: חודש שלם לא נתת שיהיו חיסונים.

משה גפני: למה?

משה גפני: למה אפשרת את הקורונה הזאת?

משה גפני: מה עשו ומה חטאו תושבי ישראל, מה?

דוד אמסלם: הרב גפני, זה לא היה כתוב בספר שהוא כתב.

משה גפני: אני מבקש לומר – היות שיש לי רק ארבע דקות, אני מבקש לומר את הכול טלגרפית.

משה גפני: אני ראיתי השבוע שרוסיה של פוטין – –

דוד אמסלם: רק מתנשא כמוך שלא מבין כותב ספר על הקורונה.

דוד אמסלם: אין פרופסור בעולם שהתייחס לזה, רק אתה – – –

משה גפני: – – שרוסיה של פוטין לא אפשרה לישראל להפציץ בסוריה.

משה גפני: מה שהיה אצל נתניהו – הוא פשוט היה נוסע אליו, לפוטין, היה מדבר איתו, כן צריך, לא צריך, היה קשר בין ישראל לרוסיה, והמשמעות המדינית של הקשר הזה – היה קשר שאנחנו, האזרחים, כולנו חשבנו שזה דבר חיובי.

משה גפני: ועכשיו נאלמת דום, אין ראש ממשלה אצלנו שמדבר עם פוטין, אין קשר עם רוסיה.

משה גפני: אין.

משה גפני: מאפשרים רק למדינות ערב להיות איתו בקשר.

משה גפני: אתה לא מתאים להיות ראש ממשלה – אל תהיה.

משה גפני: ואני רוצה, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר – נפתלי בנט אמר, וגם אילת שקד, שאין ברירה, היה צריך להקים ממשלת שמאל, מכיוון שאחרת היינו הולכים לבחירות חמישיות.

משה גפני: בסדר, אני בתמימותי חשבתי שאולי הוא באמת מתכוון לזה.

משה גפני: ואז, מה היה צריך לקרות?

משה גפני: היה צריך לקרות שתקום ממשלה, והממשלה הזאת לא תפגע בכל האחרים.

משה גפני: קמה ממשלה – ולא עושה כלום.

משה גפני: הביאה תקציב רע שפוגע בקשישים, בחלשים, בנכים, בנשים, בכולם, אבל דבר אחד היא עושה – היא פוגעת בנושאים הדתיים.

משה גפני: היא פוגעת בזה שיהודי בישראל לא יוכל לאכול כשר.

משה גפני: כשהוא יראה הכשר הוא לא יוכל לקבל – אומרת יושבת-ראש מפלגת העבודה – אמרת את זה, הרב דרעי, קודם: מתחילים עם הכשרות, ממשיכים בנישואים אזרחיים, הולכים לפגוע בגיור, הולכים לפגוע בהכול.

משה גפני: אם באת, נפתלי בנט, כדי למנוע בחירות חמישיות, למה הדבר היחיד שאתה עושה זה לפגוע בכל הנושאים הדתיים?

משה גפני: למה?

מיקי לוי: תודה רבה.

משה גפני: התשובה היא שלזה התכוונת לכתחילה.

משה גפני: רצית ממשלה של לעשות – – –

מיקי לוי: תודה.

משה גפני: אתה לא יודע לעשות כלום, רק לפגוע בנושאים הדתיים של דת ומדינה, של הדברים החיוניים והחשובים למדינה יהודית.

משה גפני: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת שיין, בבקשה.

שלמה קרעי: בנט, מה כתוב בעמ' 122 בספר?

דוד אמסלם: שישה מנדטים – תהיה ראש ממשלה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, חבר הכנסת – – –

דוד אמסלם: מנסור, מנסור עבאס, אולי תביא לנו 6 מיליארד לתחבורה הציבורית?

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה.

דוד אמסלם: מנסור, תוריד את הרב-קו.

מיקי לוי: בבקשה, ארבע דקות.

דוד אמסלם: תביא לנו איזה כמה מיליונים, מנסור.

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם.

יוסף טייב: – – אדוני ראש הממשלה, ראש האופוזיציה, חבריי חברי הכנסת, שישה שבועות אני נמצא בבית הזה, וזעקות הגעוואלד רק הולכות ועולות.

יוסף טייב: מהיום הראשון שהגעתי לבית הזה, אלה שיושבים מולי זועקים זעקות שבר על הרס היהדות, הרס המדינה, הרס הכלכלה, עוד בטרם נכנסה הממשלה.

יוסף טייב: אני פשוט עוד לא ראיתי דבר כזה.

יצחק פינדרוס: – – –

יוסף טייב: ודברי הבלע שנשמעים בבית, עם חוסר הכבוד לעם ולמדינה, הם בלתי נסבלים.

יצחק פינדרוס: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס.

יוסף טייב: חבר הכנסת פינדרוס, איתך עוד אבוא חשבון.

יוסף טייב: רגע, תמתין.

שלמה קרעי: אתה גם נורבגי, שיין?

יוסף טייב: ודבר נוסף שמאוד חשוב לומר: במשך כל אותה תקופה אנחנו שומעים פה חילול השם ממש.

יוסף טייב: בבית הזה אנחנו שומעים שימוש נלוז בביטויים שאני לא רוצה לחזור עליהם, על מנת לכבד את אומריהם, למרות שהם לא ראויים לכבוד – אמירות יוצאות דופן בבוטות, אמירות יוצאות דופן בגסות רוח.

יוסף טייב: יושב כאן לפניכם ראש ממשלת ישראל נפתלי בנט, שהקים ממשלה והגיע להסכם קואליציוני ובנה תקציב בזמן שאתם לא הגשתם תקציב שנים כה רבות.

שלמה קרעי: ראש ממשלת ההונאה, הנוכל.

דוד אמסלם: נוכל ושקרן.

דוד אמסלם: אם היה לך קצת כבוד – – – אתה לא מתבייש – – – חוק נורבגי?

יוסף טייב: ואתם אמרתם, אפילו בהצבעות, כמו שאמרתי לחברי גפני – – –

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

דוד אמסלם: נוכל, רמאי, שקרן.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, קריאה ראשונה.

דוד אמסלם: אין בעיה?

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, אני לא רוצה להוציא.

קטי קטרין שטרית: מי הוא שיגיד לנו מה לעשות?

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית.

קטי קטרין שטרית: באמת – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, כמו שאפשרתי לחברת הכנסת רגב להגיד מה שהיא רוצה, אני עומד על זכותו שיגיד מה שהוא רוצה.

קטי קטרין שטרית: לא, אבל תגיד לו.

קטי קטרין שטרית: תגיד לו – – – מה זה ההתנשאות הזו?

מיקי לוי: תעלו אחר כך ותענו לו.

מיקי לוי: הבנו.

מיקי לוי: בבקשה, בבקשה.

שלמה קרעי: רק הבהרה – אם הוא נורבגי או לא נורבגי.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, קריאה ראשונה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, קריאה ראשונה.

מיקי לוי: די.

דוד אמסלם: בא להקיא.

אריה מכלוף דרעי: – – – שאתה תגיד לסטודנטים שלך שאדם עם שישה מנדטים יהיה ראש ממשלה?

יוסף טייב: חבר הכנסת דרעי, לא הבנת דבר אחד שאני אגיד לסטודנטים שלי.

יוסף טייב: שאלת – אני אענה לך.

יוסף טייב: אנחנו – – –

דוד אמסלם: אין חוק כזה, תגיד את זה.

יוסף טייב: אם אתה תיתן לי לענות לך.

יוסף טייב: שאלת אותי – – –

דוד אמסלם: תגיד: אין חוק כזה.

דוד אמסלם: תגיד.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, תודה.

יוסף טייב: אני אענה לך אחר כך, על מנת שזמני – בכלל לא יהיה לי זמן.

יוסף טייב: תודה רבה, חבר הכנסת דרעי, שאתה מבין.

יוסף טייב: אנחנו פה נמצאים בעידן שהתחלפה ממשלה והשתנה בהחלט רוח האומה.

יוסף טייב: חבריי היקרים, אותה ברית שנכתבה כאילו היא מה שנתפס, ימין מלא מלא, הוכחה כברית שקרית.

יוסף טייב: ראש הממשלה לשעבר שיושב כאן, חבר הכנסת באופוזיציה, שטבע את המושגים לגבי מדינת ההזנק, הלך קדימה עם כל מיני נושאים על מנת בעצם לפגוע באותו רעיון שהוא עצמו קידם, אדוני.

דוד אמסלם: מנסור עבאס – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, אתה כל משפט שני מעיר.

מיקי לוי: אי-אפשר, אי-אפשר.

דוד אמסלם: אתם נשענים על תומכי מחבלים – זה בסדר.

יוסף טייב: ולכן אני אומר לכם, חבריי, כל פעם שאני שומע שאתם עושים שימוש ברב, למשל, הרב קוק, ואז אני קורא את ספרו של יהודה מירסקי, אני אומר: הוא הרי אמר בדיוק הפוך.

גלית דיסטל אטבריאן: משקר לבוחריך – – –

יוסף טייב: ומה אומר הרב קוק?

יוסף טייב: תן לי לצטט לכם את מה שאומר הרב קוק – הקיומי העולה מדבריו הוא פחות או יותר זה: עליי תמיד להכיר בכך שבר-הפלוגתא שלי הוא לא רק בן אדם כמוני, אלא שיש לו חלק מהאמת שאינו זמין לי.

יוסף טייב: ואתם לא מקשיבים לדברי הרב קוק, כפי שלא הקשבתם לדברי הרב סולובייצ'יק.

אריה מכלוף דרעי: – – – עכשיו שנציגים של הציונות הדתית מבטלים את הכשרות בישראל, מבטלים את מוסד הנישואין, פוגעים בגיור.

אריה מכלוף דרעי: אל תזכיר את השם – – –

יוסף טייב: כבוד הרב דרעי, תקשיב לי, אינני מסוגל להשלים משפט.

יוסף טייב: לא פוגעים, לא פוגעים, לא פוגעים.

מיקי לוי: חבר הכנסת דרעי, לא אפשרתי להפריע לך.

גלית דיסטל אטבריאן: בלי פרקליטות מוטה, בלי תקשורת מוטה ובלי הונאה אתה לא היית עומד כאן.

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, קריאה ראשונה.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה עומד כאן בגלל אמצעים לא דמוקרטיים.

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, קריאה שנייה.

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, החוצה.

מיקי לוי: מספיק.

גלית דיסטל אטבריאן: למה תמיד אני?

גלית דיסטל אטבריאן: אני לא מבינה את זה.

גלית דיסטל אטבריאן: כולם צועקים.

מיקי לוי: החוצה, בבקשה.

מיקי לוי: את לא מפסיקה.

מיקי לוי: החוצה, החוצה, בבקשה.

גלית דיסטל אטבריאן: מה יש לך נגד נשים, נגד נשים מזרחיות, נגד ליכודניקיות?

גלית דיסטל אטבריאן: מה יש לך?

גלית דיסטל אטבריאן: או שאתה – – – לדוכן או שכולם מדברים, ורק כשאני מוציאה מילה מהפה – – – מה זה הדבר הזה?

מיקי לוי: לכי לשתות, תירגעי.

מיקי לוי: את לא מפסיקה להפריע.

מיקי לוי: בבקשה, החוצה.

מיקי לוי: אל תגידי לי מה לעשות.

מיקי לוי: בבקשה, החוצה.

גלית דיסטל אטבריאן: מה זה הדבר הזה?

יוסף טייב: חברים, הניצול הציני שנעשה כאן של נושאים עדתיים ודתיים – עולים פה פעם אחר פעם וזורעים רעל.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה פשוט גזען, אדון מיקי לוי.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה גזען ומיזוגן, וכולם רואים את זה.

גלית דיסטל אטבריאן: גזען ומיזוגן.

מיקי לוי: תודה רבה.

גלית דיסטל אטבריאן: ושלא נדע מאיך שאתה התנהגת כשאתה ישבת פה.

מיקי לוי: תודה רבה, חברת הכנסת דיסטל.

מיקי לוי: בבקשה.

יוסף טייב: עולים פה פעם אחר פעם וזורעים רעל בנושא הדתי-הלאומי ובנושא העדתי בישראל.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה פה בגלל פרקליטות מושחתת, אתה פה בגלל תקשורת מוטה.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה פה בגלל – – – אתה לא פה בזכות.

גלית דיסטל אטבריאן: (חברת הכנסת גלית דיסטל יוצאת מאולם המליאה.

גלית דיסטל אטבריאן: )

יוסף טייב: ולכן אני רוצה לומר קודם כול לממשלת ישראל ולעומד בראשה, קודם כול, ברכות על התקציב שיבוא לדיון בכנסת כמו שצריך.

יוסף טייב: שנית, לדעתי, גבהות הלב צריכה רגע לקחת מקום שונה ולהתחיל בהידברות נכונה על כל הדברים שקיימים כאן בעם ישראל.

יוסף טייב: ולכן אני פונה אליכם, חבריי חברי האופוזיציה, שרבים מכם הם חבריי ממש: שנו את הסגנון, כי הוא לא מוסיף לכנסת ישראל.

יוסף טייב: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

שלמה קרעי: אתם קואליציה של מנותקים.

שלמה קרעי: אין חלשים בחברה שלא פגעתם בהם.

שלמה קרעי: אתה עומד כאן ומדבר מילים גבוהות.

שלמה קרעי: פגעתם בכל הפריפריה, בכל החלשים.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, די.

מיקי לוי: תזמין אותו לכוס קפה.

מיקי לוי: די.

שלמה קרעי: איזה כוס קפה?

שלמה קרעי: הוא לא יודע, הוא לא מכיר ברעבו של הרעב.

דוד אמסלם: הוא פשוט לא היה פה בשבע השנים האחרונות, הוא לא שמע את הקללות – – – הבנת?

דוד אמסלם: בנורבגי הוא בא.

דוד אמסלם: הוא לא שמע את הקללות קודם, שקיללתם אותנו פה כמעט עשר שנים.

קטי קטרין שטרית: מזל שהוא לא היה פה בשבע השנים האחרונות, באמת.

קטי קטרין שטרית: באמת מזל.

דוד אמסלם: מנסור, אבל כמה מיליארדים לתחבורה הציבורית?

דוד אמסלם: הרב-קו, הרב-קו – – – הקולה של יום שישי.

מיקי לוי: אני לא מתחיל לפני שאתה מדבר כדי לא לקחת לך אפילו שנייה אחת אלא יתרון של כמה שניות.

בצלאל סמוטריץ': דודי, עכשיו אני.

דוד אמסלם: קצת, קצת לקולה ביום שישי.

בצלאל סמוטריץ': אדוני יושב-ראש הכנסת, ראש הממשלה, ראש האופוזיציה, חבריי השרים, חבריי חברי הכנסת – –

מיקי לוי: כל הכבוד, כל הכבוד.

בצלאל סמוטריץ': – – אני רוצה לדבר על אחדות, כמו הרבה מאוד מונחים שיש מי שנושא אותם בגאון אבל יוצק להם תוכן הפוך לחלוטין מהתוכן האמיתי שלהם, וכמובן התוצאה שמתקבלת היא תוצאה הפוכה.

בצלאל סמוטריץ': אחדות, כדי שהיא תתקיים, חייבת להיבנות סביב משהו, סביב תוכן.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו בני אדם שונים, עם אופי שונה ורצונות שונים ואינטרסים שונים, ומה שמאפשר לנו להפוך לחברה ולייצר איזושהי אחדות זה שאנחנו מתכנסים סביב מכנה משותף: סביב זהות, סביב תרבות, סביב מורשת, סביב היסטוריה, סביב הסכמות משותפות, אבל סביב תוכן.

בצלאל סמוטריץ': אחדות שהיא ריקה מתוכן היא פיקציה; אחדות שנבנית על איזשהו אינטרס רגעי, מקומי, לא יכולה להחזיק מעמד.

בצלאל סמוטריץ': אהבה שתלויה בדבר, בטל דבר – בטלה אהבה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו בנינו אחדות במדינת ישראל בעם היהודי במשך הרבה מאוד שנים סביב אתוס מכונן של ציונות, של יהדות, של רצון להקים ולבנות ולפתח ולחזק מדינה יהודית דמוקרטית, ובשנים האחרונות מתרחש תהליך, אדוני היושב-ראש, מאוד מאוד מסוכן: אתוס הדו-קיום כובש את האתוס הציוני המכונן ולא מאפשר לייצר אחדות אמיתית.

בצלאל סמוטריץ': אתה יודע שה"קיפוח" של ערביי ישראל, במירכאות כפולות ומכופלות, הוא לא קיפוח תקציבי; הקיפוח הבסיסי של ערביי ישראל זה שהם לא שותפים לאתוס המכונן של המדינה היהודית, של שיבת עם ישראל לארצו אחרי אלפיים שנות גלות ונדודים וכינון ריבונות יהודית מחודשת ועצמאית.

בצלאל סמוטריץ': אין לנו תרבות משותפת וזהות והיסטוריה וערכים.

בצלאל סמוטריץ': וכשיש ניסיונות – מקימים עכשיו ממשלה וקוראים לה ממשלת אחדות, אבל היא למעשה בנויה עם אנשים שאין לנו יכולת לבנות אחדות אמיתית איתם, אז בונים אחדות פיקטיבית.

בצלאל סמוטריץ': ומה קורה?

בצלאל סמוטריץ': כשאין אחדות אמיתית, אז גם אחדות שכביכול אמורה להתקיים בין אנשים שיש להם אתוס מכונן משותף, מתפרקת.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מסתכלים על התקציב.

בצלאל סמוטריץ': תקציב תמיד הרי משקף סולם עדיפויות ערכי של חברה, נכון?

בצלאל סמוטריץ': השמיכה הקצרה.

בצלאל סמוטריץ': אין אף פעם כסף להכול – אני ממש מסיים.

בצלאל סמוטריץ': תמיד תקציב משקף.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מסתכלים על התקציב הזה – יש בו הרבה מאוד אלמנטים בעייתיים ושליליים.

בצלאל סמוטריץ': אני כל הזמן אומר שבנט לא שם הכול בצד, הוא שם רק את ערכי הימין והציונות הדתית בצד, ונותן לערכים אחרים לבוא לידי ביטוי.

בצלאל סמוטריץ': אין לי זמן עכשיו להאריך ולתת דוגמאות, אבל מין איזו מוסכמה כזאת שערכי שמאל הם לא שנויים במחלוקת אז אפשר לקדם אותם.

בצלאל סמוטריץ': כשאנחנו מדברים על לשים את כל מה שבמחלוקת בצד, זה איכשהו רק ערכים של ימין והערכים של הזהות היהודית של מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': אבל זה בעיקר תקציב שאין בו בריח תיכון, אין בו אמירה.

בצלאל סמוטריץ': כל אחד נטרל את השני.

בצלאל סמוטריץ': אי-אפשר לייצר אחדות פיקטיבית שאיננה אחדות מטרה.

בצלאל סמוטריץ': אחדות אמיתית תיבנה ותיכונן בעם ישראל, בעזרת השם, רק כשהיא תהיה סביב אחדות המטרה, ואת זה, כפי שאמרתי, אפשר לעשות עם יהודים ששותפים לאתוס ולמטרה, ולא עם מי שהם, מה לעשות, אנטי-ציונים וכופרים בזכות של מדינת ישראל להתקיים כמדינה יהודית עצמאית וריבונית.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

קריאה: – – –

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אפשר להגיד גם הכול בנחת, כמו שעשה חבר הכנסת סמוטריץ'.

משה ארבל: הוא לא מרגיש טוב.

משה ארבל: הוא לא מרגיש טוב.

מיקי לוי: הוא מרגיש טוב.

מיקי לוי: חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

מיקי לוי: אני מתנצל, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה.

מיקי לוי: אתה תרוויח את הזמן.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת, מכובדי ראש הממשלה נפתלי בנט, לפני ימים מספר הצעתי כאן בכנסת הצעה מאוד חברתית ואנושית, שבאה כתוצאה מאסונות שהתרחשו ביישובים הערביים – חיים כץ, אתה מפריע לי.

חיים כץ: הו, באהבה, באהבה.

אחמד טיבי: אני מבקש ממך, כי זה נושא כואב, מה שאני מדבר.

חיים כץ: על מה אתה מדבר?

אחמד טיבי: בגלל חיבורי חשמל פיראטיים, משפחת עליאן בבית צפאפא נשרפה, וגם האבא והאימא איבדו את חייהם.

אחמד טיבי: גם משפחת כיוף בעוספיא, לפני כמה שנים – ואתה מכיר את המקרה באופן אישי – נספו, אבא, אימא והילדה הקטנה בת השש, בגלל חיבור פיראטי.

אחמד טיבי: פעם היה צו, קראו לו "צו משה שחל", שחיבר בתים לחשמל בלי טופס 4.

אחמד טיבי: טופס 4 זה היתר אכלוס.

אחמד טיבי: למים, למשל, ולביוב, מחברים כל בית, ללא קשר לחשמל, והם מצרכים חיוניים.

אחמד טיבי: אבל חשמל – מה הסכנה?

אחמד טיבי: שכשאתה מחבר חיבור פיראטי, הבית יכול להישרף, וזה קורה וזה קרה.

אחמד טיבי: אני הבאתי את ההצעה הזאת ושוחחתי עם ראשי הקואליציה ועם השרים, והם גילו רצון טוב לבוא לקראתי ולקבל את זה בהצעה טרומית, בקריאה הטרומית, בתנאי שאתחייב להמשיך ולתאם לאחר מכן עם הקואליציה.

אחמד טיבי: הסכמתי, כמקובל, אבל בסופו של דבר – – –

אריה מכלוף דרעי: ולמה זה לא עבר?

אחמד טיבי: בסופו של דבר זה לא עבר, והחלטתי שלא להביא את זה להצבעה.

אריה מכלוף דרעי: אבל למה?

אריה מכלוף דרעי: למה?

אחמד טיבי: החוק הזה חשוב לי כמו שהוא חשוב למשפחות רבות.

אחמד טיבי: אני חבר כנסת ותיק, מכובדי ראש הממשלה – – –

אריה מכלוף דרעי: – – –

אחמד טיבי: דקה.

אחמד טיבי: אני העברתי עד היום – תירגעו.

אחמד טיבי: אני רוצה להעביר את החוק, לא רוצה לריב.

אחמד טיבי: אוקיי.

אריה מכלוף דרעי: יש לי שאלה: אמרת שדיברת עם ראשי הקואליציה.

אריה מכלוף דרעי: למה לא – – –

אחמד טיבי: חלק מראשי הקואליציה, אוקיי?

אריה מכלוף דרעי: תסביר לי למה.

אחמד טיבי: אני רוצה להעביר את החוק.

אחמד טיבי: אני רוצה להביא מזור לאנשים.

אחמד טיבי: אני חבר כנסת ותיק.

אחמד טיבי: העברתי עד היום כ-20 חוקים, אדוני ראש הממשלה.

אחמד טיבי: רוב החוקים היו בשנים האחרונות, שבהן אתה היית שר חינוך, ראש הממשלה לשעבר בנימין נתניהו היה ראש ממשלה והאופוזיציה היום הייתה בקואליציה.

אחמד טיבי: החוק עובר כאשר יש הידברות.

אחמד טיבי: עשיתי את ההידברות הנדרשת, והייתי בטוח שזה יעבור, אבל בסופו של דבר החלטתי, גם בתיאום עם יושב-ראש הכנסת ועם שרת האנרגיה קארין, לדחות את זה בשבוע.

אחמד טיבי: אני מבקש ממך כראש ממשלה להסיר את כל המכשולים והרגישויות ולהעביר את החוק, להסכים להעביר את החוק בקריאה טרומית, תוך התחייבות שאני אתאם עם הקואליציה והממשלה, כדי לחסוך בחיי האנשים.

אחמד טיבי: האובדן שהיה היה יותר מדי.

מיקי לוי: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת רז, בבקשה.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש – כך צריך לפנות – אדוני ראש הממשלה, אדוני ראש האופוזיציה, שרים, שרות, חברות הכנסת, חברי הכנסת, אני רוצה לפתוח את דבריי בהבעת שאט נפש מפשע השנאה הנורא כלפי בתי הכנסת בבני ברק.

מוסי רז: אני בטוח שרשויות אכיפת החוק ישימו את ידיהן על הפושעים בהקדם ויטפלו בהם בחומרת הדין.

מוסי רז: אדוני ראש הממשלה, אני רוצה לברך אותך על אישור התקציב – דבר פשוט כזה שפעם ראשונה קורה אחרי שנים – על התוספת המשמעותית לתקציב הבריאות, על ההחלטה החשובה לעבור לכלכלה דלת פחמן.

דוד אמסלם: – – – עשרות שנים – – –

מוסי רז: אני רוצה לברך על הממשלה השונה כל כך, שבה עובדים בשותפות ובהידברות יהודים וערבים, שמאל וימין.

מוסי רז: זה כל כך חשוב.

אופיר כץ: – – –

דוד אמסלם: תגיד לי, מה דעתך – – –

מוסי רז: אני רוצה לברך על חידוש – – –

דוד אמסלם: על העלאת החשמל אתה מברך?

דוד אמסלם: אתה מברך על העלאת החשמל?

מוסי רז: אני רוצה לברך על חידוש והידוק הקשר עם ממלכת ירדן, לאחר שהרסה אותו הממשלה הקודמת.

מוסי רז: אני רוצה להודות לחברי השר עיסאווי פריג', שחידש את הקשר עם הרשות הפלסטינית, הפגיש את שר הבריאות ניצן הורוביץ' עם שרת הבריאות הפלסטינית, את השרה להגנת הסביבה תמר זנדברג עם השר להגנת הסביבה הפלסטיני, וגם שרים אחרים בממשלה, כמו שר הביטחון והשר לביטחון הפנים ואחרים, שחידשו את הקשר עם הרשות הפלסטינית.

מוסי רז: אני רוצה לברך את שר החוץ לפיד, שמשפר את הקשר עם העולם.

מוסי רז: הוא זכה להופיע, לראשונה מזה רבע מאה, בפני שרי החוץ של אירופה; פתח את שגרירות ישראל באמירויות.

מוסי רז: אגב, אדוני ראש הממשלה, אני רוצה – – –

אריה מכלוף דרעי: מי הביא את הסכם עם האמירויות?

אריה מכלוף דרעי: מי?

מוסי רז: הרשה לי להביע – –

קטי קטרין שטרית: – – –

מוסי רז: – – את חששי מההסכם – שמענו – מהסכם בין קטאר לבין חברת Red-Med והשלכתו על הסביבה.

קטי קטרין שטרית: – – –

מוסי רז: אני מאוד מודאג מההשלכה על הסביבה של הסכם כזה שמוביל נפט – הופך את ישראל לצינור נפט.

מוסי רז: אדוני ראש הממשלה, אני סמוך ובטוח שאתה, כמוני, לא רוצה שנחיה בעולם שבו ילד קטן חוטף חמישה כדורים בגב ונהרג בלי שאיש יתעניין בכך.

מוסי רז: יש עיתונים שאפילו לא פרסמו את זה.

מוסי רז: אני פונה אליך להתערב כדי לעצור את ההרג בשטחים הכבושים.

מוסי רז: רק בשבוע האחרון נהרגו ארבעה פלסטינים חפים מפשע שם.

מוסי רז: אני גם בטוח, אדוני ראש הממשלה, שאתה לא רוצה שבעולם שבו אנו חיים, בעיר שבה אנחנו חיים, בירושלים, תאבד ילדה את ביתה בחסות חוק גזעני ומיושן, תמצא את עצמה ברחוב.

מוסי רז: זה מה שעלול לקרות בשייח' ג'ראח אם המדינה תתעקש על פינוי המשפחות הפלסטיניות משם.

מוסי רז: אני שמח על רוח הפשרה שנושבת היום מבית המשפט העליון, שבאה לפתור את הפרשה העגומה הזו, שמביכה כל כך את מדינת ישראל – רוח פשרה, בדומה לממשלת הפשרה הזו.

מוסי רז: אדוני ראש הממשלה, אולי אתה ואני לא מסכימים על המינוח, אבל אני חושש שהכיבוש בשטחים מקהה לנו את החושים; שאנחנו מדברים על גלידה במקום על הרג של ילדים.

מוסי רז: בכך אנחנו מאבדים כל רגש כלפי הזולת ואנושיותו.

מוסי רז: אנחנו יכולים לעשות מהלכים מדיניים מרחיקי לכת – –

שלמה קרעי: אתם איבדתם כל רגש.

שלמה קרעי: אתם איבדתם כל רגש.

מוסי רז: – – ביחד עם כל העולם הערבי מסביב, אבל כל עוד לא נגיע לפתרון קבע צודק ובר-קיימא עם הפלסטינים, שום מדיניות חוץ וביטחון לא תסתיר את העוולות, וגם לא תביא לנו ביטחון.

שלמה קרעי: אתם איבדתם את השפיות.

מיקי לוי: תודה רבה.

שלמה קרעי: – – –

יועז הנדל: לך זה לא היה מלכתחילה.

שלמה קרעי: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת מנסור עבאס, בבקשה.

יועז הנדל: לך זה לא היה מלכתחילה.

שלמה קרעי: אתם משלמים להם להגיע – – – נותנים להם את הכול – – – אויבים שלנו.

דוד אמסלם: תגיד לי, השר – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת עבאס, אתה רשום.

מיקי לוי: אתה מוותר?

קטי קטרין שטרית: – – –

מיקי לוי: בבקשה.

דוד אמסלם: יועז, אתה, כאיש ציוני, איך אתה מסכים שהם יעלו – – – איך אתה מסכים – דרך אגב, אם הוא רוצה לעלות את המחיר של השתייה, שיעלה את המחיר של הסוכר, יותר טוב, זה יותר מזיק.

שלמה קרעי: אוה, הינה ראש הממשלה בפועל.

דוד אמסלם: מנסור, תן לנו – – –

שלמה קרעי: אוה, הינה ראש הממשלה בפועל.

דוד אמסלם: מנסור עבאס, תן לנו כמה בשורות.

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: אדוני היושב-ראש – – –

דוד אמסלם: מנסור עבאס, ראש הממשלה בפועל, תן לנו כמה בשורות.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, יש מישהו שעולה ואתה לא מתייחס אליו?

מנסור עבאס: אדוני ראש הממשלה נפתלי בנט, ראש האופוזיציה.

מיקי לוי: קצת, קצת.

דוד אמסלם: למדתי ממך, ככה, בקטנה, אני מדבר 10% ממך.

מיקי לוי: לא, לא.

מנסור עבאס: רציתי להגיד שזאת פעם ראשונה – – –

מיקי לוי: מה שאתה צברת בחודש ימים, גם בשנתיים לא הייתי מגיע.

דוד אמסלם: שמונה שעות אתה עמדת פה עם נעלי ספורט ודיברת.

מיקי לוי: אין בעיה.

מיקי לוי: אתה יכול לעמוד שמונה שעות ולדבר בצורה תרבותית.

מיקי לוי: אתה מוזמן.

דוד אמסלם: מה, אני לא מדבר בצורה תרבותית?

מיקי לוי: לא.

דוד אמסלם: אז איך אני מדבר?

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אני מתחיל לך את הזמן מהתחלה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת עבאס.

מנסור עבאס: כמובן שגם אני מברך את ראש הממשלה על החלטת הממשלה שהעבירה את תקציב המדינה, וגם על החלטת הממשלה על תוכנית כלכלית-חברתית ועל תוכנית נוספת למיגור הפשיעה והאלימות בחברה הערבית.

מנסור עבאס: אנחנו חיכינו זמן רב לשתי ההחלטות האלה, לא רק בתקופתה של הממשלה הנוכחית אלא גם בתקופתה של הממשלה היוצאת, הקודמת.

מנסור עבאס: אנחנו כמובן זוכרים שהתוכנית הכלכלית 922 הוארכה בשנה ולא חודשה כתוכנית בפני עצמה, וגם התוכנית למיגור הפשיעה והאלימות – הוחלט על התוכנית הזאת והיא לא תוקצבה כראוי.

מנסור עבאס: רציתי להגיד שזאת הפעם הראשונה שאנחנו כמפלגה ערבית שותפים להעברת תקציב וכמובן לגיבוש שלו, לפחות בחלקים שנוגעים אלינו ולחלקים שנוגעים לחברה האזרחית בכלל.

מנסור עבאס: אבל נזכרתי שב-1998 – – –

דוד אמסלם: ממשלה יהודית-פלסטינית אתה מסכים, לא?

מנסור עבאס: לא.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: אתה לא פלסטיני?

מנסור עבאס: זאת ממשלת ישראל.

דוד אמסלם: אתה לא פלסטיני?

מנסור עבאס: ממשלת ישראל.

דוד אמסלם: אתה לא פלסטיני?

מנסור עבאס: עזוב, עזוב.

דוד אמסלם: למה עזוב?

דוד אמסלם: תענה פעם, אמיתי.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, בשלוש דקות ארבע פעמים.

מנסור עבאס: עזוב, עזוב.

דוד אמסלם: אני מדבר איתו.

מנסור עבאס: נזכרתי שב-1998 גם תקציב המדינה – אתם יודעים מי היה ברשות הממשלה וממשלת מי הייתה ב-1998 – תקציב המדינה עבר בקריאה ראשונה גם בקולותיהם של חברי מפלגת רע"מ, אנחנו, אז זאת לא הפעם הראשונה שתקציב המדינה עובר בקולות של מפלגת רע"מ.

שלמה קרעי: אבל איך אתה נותן לתקציב כזה – לחלשים – – –

מנסור עבאס: מי שעשה את התקדים זה מפלגת הליכוד.

שלמה קרעי: תקציב שפוגע בחלשים ככה – איך אתה נותן להם לפגוע?

מנסור עבאס: אני מאוד מודה לכם.

דוד אמסלם: דרך אגב, תדע לך, מנסור עבאס, אתה פתחת בזה שאתה משבח את עצמך.

דוד אמסלם: לא נהוג.

מנסור עבאס: אני לא שיבחתי את עצמי.

דוד אמסלם: אתה משבח את ראש הממשלה.

דוד אמסלם: לא נהוג.

מנסור עבאס: לא, אני בירכתי את ראש הממשלה.

דוד אמסלם: לא נהוג לשבח את עצמך.

דוד אמסלם: תן לאחרים לשבח אותך.

מנסור עבאס: את התוכניות – – –

אתה לא צריך לשבח אותו, הוא צריך אותך בכל מקרה, עזוב.

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר.

דוד אמסלם: אתה ישבת בחדר ליד – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, נו, באמת, בבקשה.

דוד אמסלם: שמו לך חדר ליד, וידיאו, סלסלת פירות.

מנסור עבאס: מה שקרא לו ראש הממשלה "מס עבאס" והגיב שר הביטחון בנימין גנץ, שזה מס – זה אכן.

דוד אמסלם: ספר לנו מה קיבלת.

דוד אמסלם: ספר לציבור הערבי.

דוד אמסלם: עזוב אותך, ספר לציבור הערבי מה קיבלת.

מנסור עבאס: אתה יכול לבדוק את החלטת הממשלה.

דוד אמסלם: תדבר, הינה, יש שם מצלמה.

דוד אמסלם: דבר לערבים – מה קיבלת.

דוד אמסלם: דבר בכסף.

מנסור עבאס: קיבלתי תוכנית למיגור הפשיעה והאלימות בסך 2.5 מיליארד.

דוד אמסלם: תפרט את הכסף.

מנסור עבאס: אני מפרט.

חיים כץ: 2.5 – לכמה זמן?

מנסור עבאס: 2.5 מיליארד שקל לחמש שנים.

דוד אמסלם: הלאה.

דוד אמסלם: מה עוד?

מנסור עבאס: תוכנית כלכלית-חברתית לחמש שנים.

דוד אמסלם: כמה?

מנסור עבאס: 30 מיליארד שקל – –

דוד אמסלם: מה כולל?

דוד אמסלם: מה כולל?

מנסור עבאס: – – כולל המגזר הדרוזי – –

דוד אמסלם: מה כולל?

מנסור עבאס: – – המגזר הערבי – –

דוד אמסלם: מה בפנים?

מנסור עבאס: – – הבדואים בצפון – –

דוד אמסלם: למה, אתם לא כמו כל האזרחים?

מנסור עבאס: – – הבדואים בדרום – –

דוד אמסלם: מה כולל?

מנסור עבאס: – – כולל חינוך, כולל רווחה, כולל תעסוקה, כולל תעשייה.

דוד אמסלם: מה עוד?

מנסור עבאס: כולל הכול – כולל הייטק.

מיקי לוי: חבר הכנסת עבאס.

מנסור עבאס: מה מפריע לכם?

דוד אמסלם: כמה לבדואים בדרום?

מנסור עבאס: מה כואב לכם?

דוד אמסלם: כמה לבדואים בדרום?

מנסור עבאס: מה?

מנסור עבאס: למה כואב לכם?

דוד אמסלם: לא כואב.

מנסור עבאס: לא, תקשיב לי.

דוד אמסלם: אני חשבתי שאתם אזרחים של מדינת ישראל – – –

מנסור עבאס: טוב.

מנסור עבאס: לפני כמה חודשים – – –

דוד אמסלם: אין הבדלה בין ערבים ליהודים, אבל הם היו צריכים אותך – – –

מנסור עבאס: אני יודע שמה שאני אומר כואב לך, דוד.

פטין מולא: – – –

מנסור עבאס: לפני כמה חודשים ראש הממשלה – – –

דוד אמסלם: בוא תגיד לנו, בנגב – מה קיבלת בנגב?

מנסור עבאס: לפני כמה חודשים ראש הממשלה בכבודו ובעצמו – – –

מיקי לוי: אבל שאלתם שאלה.

מיקי לוי: שאלת שאלה – – –

מנסור עבאס: תן לי להשלים.

מיקי לוי: רק רגע.

מיקי לוי: שאלתם שאלה?

מנסור עבאס: אני לא דברן כמוך.

מנסור עבאס: לפני כמה חודשים ראש הממשלה בכבודו ובעצמו – – –

פטין מולא: אתה מוכר – – –

מנסור עבאס: – – – בנימין נתניהו ביקר בעשרות יישובים בחברה הערבית והתגאה שהוא קידם תוכניות, 922 ו-1402 ו-959 ו-1408, מיליארדים על גבי מיליארדים.

קטי קטרין שטרית: הכול היה בשקיפות.

מנסור עבאס: למה לו מותר להשקיע באזרחי המדינה הערבים ולכבוד ראש הממשלה נפתלי בנט, לא מגיע לו?

דוד אמסלם: מה קיבלת בנגב?

פטין מולא: מה קיבלת בפועל?

דוד אמסלם: כמה עבירות בנייה, דרך אגב, כמה דונמים – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת עבאס – – –

פטין מולא: – – –

דוד אמסלם: בנט הרי סייר בנגב, אמר שהוא הולך לפרק את כל עבירות הבנייה.

מנסור עבאס: יפה.

מנסור עבאס: לכן אמרתי לכם – – –

דוד אמסלם: מה קיבלתם בנגב?

מנסור עבאס: אמרתי לכם, אנחנו הולכים בעקבות המדיניות שלכם, העתק-הדבק.

דוד אמסלם: כמה הכפלתם?

מנסור עבאס: יש עוד החלטה – – –

דוד אמסלם: אז רק שנייה, אז אם קיבלתם אותו דבר, אז מה עשית?

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, די.

מנסור עבאס: אז מה?

פטין מולא: אני שאלתי שאלה.

מיקי לוי: שאלת, די.

מיקי לוי: או שהוא משיב או שלא.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: תהיה בשקט.

מנסור עבאס: עלתה פה חברת הכנסת מירי רגב והתגאתה לפני כמה חודשים שהיא מקדמת תוכנית לתחבורה הערבית בתוך היישובים בסך 20 מיליארד שקל והיא הזמינה את ראשי הרשויות – –

פטין מולא: – – –

מנסור עבאס: – – והלכה עם זה.

פטין מולא: רק 20 מיליארד שקל – – –

מנסור עבאס: גם ראש הממשלה לשעבר עשה מסיבת עיתונאים והכריז על תוכנית למיגור הפשיעה והאלימות.

מנסור עבאס: למה כואב לכם שהממשלה הזאת מקבלת החלטות לטובת כל אזרחי המדינה, בתוכם האזרחים הערבים?

שלמה קרעי: מנסור, אבל זה כואב כי מי שמשלם את זה זה החלשים.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, די.

מנסור עבאס: אני מסיים.

פטין מולא: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת מולה, הוא פירט.

מיקי לוי: חוץ מזה, יש ספר תקציב, אתה יכול לפנות לספר התקציב, הכול מפורט.

פטין מולא: אני שאלתי אותו שאלה – שיענה לי.

מיקי לוי: חבר הכנסת עבאס, משפט סיום, בבקשה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת פטין מולה, מנסור עבאס ומפלגת רע"מ דאגו גם לעדה הדרוזית, ומתוך התקציב הזה השגנו 3 מיליארד שקל לעדה הדרוזית.

פטין מולא: אתה דאגת לעצמך.

פטין מולא: אנחנו, לא חסר לנו שתדאג לנו.

פטין מולא: אתה, אין לך זכות לדבר עלינו.

מנסור עבאס: אתה לא הצלחת להשיג את הסכום – – –

פטין מולא: אף אחד לא בחר בך – – – לבחור בך.

פטין מולא: אף אחד לא נתן לך – – –

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת עבאס.

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן, בבקשה.

פטין מולא: זה בכיס שלך.

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, תודה.

מיקי לוי: תזמין אותו לכוס קפה בפרסה.

שלמה קרעי: עכשיו אף אחד לא מדבר.

שלמה קרעי: אף אחד לא מדבר.

דוד אמסלם: כמה קפה יש בפרסה, אתה חושב?

שלמה קרעי: מנסור, הפגיעה באוכלוסיות החלשות זה גם באוכלוסיות שלך, מנסור, ראש הממשלה בפועל.

מיקי לוי: בבקשה.

דסטה גדי יברקן: אדוני ראש הממשלה, יושב-ראש הכנסת, חבריי חברי הכנסת, מכובדיי כולם, תופעת דמי החסות, המכונה "פרוטקשן", השתלטה על העסקים בכל הארץ.

דסטה גדי יברקן: דמי החסות בתחום הבנייה מגיעים בדמות תשלום עבור "שירותי שמירה", מה שגורם לבעלי עסקים נזקים של עשרות אלפי שקלים שבהם נסחטים ונאלצים לשלם למשפחות פשע.

דסטה גדי יברקן: רק בסוף השבוע האחרון נשרפו שלושה בתי עסק בחצור הגלילית.

דסטה גדי יברקן: המדינה צריכה להיאבק בחירוף נפש נגד העבריינים שסוחטים דמי חסות, שאם לא ישלמו להם הם יבזזו וישרפו את בתי העסקת.

דסטה גדי יברקן: ציפיתי שהממשלה הזאת תישא את הדגל הזה, מאחר שהיא הצהירה שהיא ממשלת שינוי.

דסטה גדי יברקן: מה שאנחנו מגלים בממשלה הזאת זה דבר חסר תקדים, אדוני ראש הממשלה, שלא היה בממשלות ישראל ובשום מדינה בעולם: ממשלת ישראל משלמת פרוטקשן למפלגת רע"מ, אשר קיבלה מיליארדי שקלים שהועברו אל מנסור עבאס ישירות.

דסטה גדי יברקן: מנסור עבאס מעמיד חמישה מאבטחים כחברי כנסת על מנת לשמור ולאבטח את הממשלה הזאת תמורת 53 מיליארד שקלים בהסכמים קואליציוניים – פרוטקשן חוקי שעבר בבית המחוקקים של ישראל; דבר בלתי נתפס, כדי שהממשלה הרעה הזו תקום.

דסטה גדי יברקן: לדעתי, דבר שהציבור אפילו אינו יודע – שה-53 מיליארד שקלים הם סכום מטורף שיכול ללכת לשירותים חברתיים.

דסטה גדי יברקן: כדאי להסביר לציבור שהתקציב של משרד הרווחה הוא 10 מיליארד שקלים, ושל משרדים קטנים, כמו המשרד לאיכות הסביבה ומשרד הדתות, הוא פחות ממיליארד שקל.

דסטה גדי יברקן: התקציב הזה, שהלך למנסור עבאס כשוחד חוקי, כפרוטקשן, על מנת שישמרו על הממשלה הזאת לפני שהיא תיפול, הוא בהחלט חסר תקדים.

דסטה גדי יברקן: את המחיר הזה ישלמו התושבים בגין העלאת מיסים.

דסטה גדי יברקן: מחירי החשמל יעלו, מחירי הלחם, מוצרים חד-פעמיים, מחירי האוטובוסים, הרב-קו, ביקור אצל רופאים ועוד, וכל זה בשביל לשלם למנסור עבאס, ראש הממשלה בפועל, 53 מיליארד שקלים.

דסטה גדי יברקן: מדוע האזרחים צריכים לשלם את כל זה?

דסטה גדי יברקן: במקום להוריד מיסים, הממשלה מעלה אותם.

מיקי לוי: משפט סיכום.

דסטה גדי יברקן: וכל זה על חשבון משלם המיסים.

דסטה גדי יברקן: אדוני ראש הממשלה חבר הכנסת בנט, אני אשמח לתשומת ליבך.

מיקי לוי: משפט סיכום, בבקשה.

דסטה גדי יברקן: ראש הממשלה בנט, אתה יודע שאני מכבד את כל ראשי הממשלה שנמצאים והיו במדינת ישראל, משום שכל ממשלה היא גם ממשלה שלי – –

מיקי לוי: תודה.

דסטה גדי יברקן: – – אבל שר החוץ יאיר לפיד, ראש הממשלה החליפי, עשה מעשה שפגע בכל היהודים במדינת ישראל בכך שהשווה את האנטישמיות לכל מעשה פשע שנגרם בעולם.

דסטה גדי יברקן: הרי כמו במלחמת האזרחים בסוריה – –

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: לא, די.

דסטה גדי יברקן: – – או זריקת – – –

מיקי לוי: משפט סיכום.

מיקי לוי: אתה הרבה אחרי.

דסטה גדי יברקן: משפט סיכום.

דסטה גדי יברקן: אדוני, הדובר שלפניי דיבר כמעט עשר דקות, אז תן לי לסיים, ברשותך.

מיקי לוי: לא, לא, עזוב.

מיקי לוי: גם לדובר שלפניך הפריעו.

מיקי לוי: בבקשה, משפט סיכום.

דסטה גדי יברקן: לי, אפילו אף אחד – תן לי לסיים, אדוני.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, תן לי לסיים, ברשותך, במשפט.

דסטה גדי יברקן: אתה לא יכול לקטוע אותי – אתה יכול.

מיקי לוי: א.

מיקי לוי: אני יכול; ב.

מיקי לוי: דקה אחרי הזמן.

דסטה גדי יברקן: הדובר שדיבר לפניי דיבר עשר דקות ואני הייתי שם.

דסטה גדי יברקן: אז לפחות – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן, אני לא עושה איתך דין וחשבון – 1.

דסטה גדי יברקן: נכון.

דסטה גדי יברקן: תן לי להשלים משפט.

דסטה גדי יברקן: האם זה בגלל שדיברתי על סגן היושב-ראש שלך?

מיקי לוי: לא, חס וחלילה – כי דיברת ללא הפרעות.

מיקי לוי: בבקשה תסיים.

דסטה גדי יברקן: אז תרשה לי להעביר את המסר.

דסטה גדי יברקן: שר החוץ של מדינת ישראל רוצה להחזיר את ארגון אונסק"ו – את ישראל לארגון אונסק"ו, ארגון אנטישמי שאפילו ארצות הברית יצאה ממנו בגלל שהוא אנטישמי כלפי ישראל וכנגד העם היהודי כולו.

דסטה גדי יברקן: היום ממשלת ישראל מסכנת את אזרחיה כשיש בה חברים – –

מיקי לוי: תודה.

דסטה גדי יברקן: – – חברי כנסת שלא מאמינים במדינת ישראל – –

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה.

דסטה גדי יברקן: – – ומאמינים גם בכל אזרחיה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת יברקן.

דסטה גדי יברקן: ואתה לא פייר, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: תודה רבה.

דסטה גדי יברקן: תרשה לי לרדת ולסיים את זה בצורה מכובדת.

מיקי לוי: בבקשה, כבר ארבע פעמים.

דסטה גדי יברקן: אתה לא יכול לקרוא לי ארבע פעמים, כי כשאתה נותן לכולם – – – במליאה, זה מה שקורה.

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן, אני לא עושה איתך משא ומתן.

מיקי לוי: בבקשה לרדת.

דסטה גדי יברקן: מנסור עבאס, ידידי – –

מיקי לוי: תודה.

דסטה גדי יברקן: – – כל הכבוד.

דסטה גדי יברקן: מה שצבאות ערב לא עשו בכל מלחמות ישראל – אתה עשית את זה עם חמישה חברי כנסת: כבשת את ישראל.

קריאות: – – – מה?

קריאות: מה הוא אמר?

מיקי לוי: בושה.

מיקי לוי: כלום.

מיקי לוי: חברים, בבקשה שקט.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית.

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן, שב, בבקשה.

דסטה גדי יברקן: אמרתי שמה שכל צבאות ערב וכל מלחמות ישראל לא עשו – עשה את זה חבר כנסת אחד: כבש את מדינת ישראל.

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן, צא, בבקשה.

קריאות: – – –

יוראי להב-הרצנו: תתבייש לך.

יוראי להב-הרצנו: לא מדברים ככה על מפלגה במדינת ישראל.

יוראי להב-הרצנו: תתבייש לך.

יוראי להב-הרצנו: תתבייש לך.

יוראי להב-הרצנו: לא מדברים ככה על פוליטיקאים פה – – – תתבייש לך.

דסטה גדי יברקן: – – – ואת זה אתם עושים.

דסטה גדי יברקן: אתם – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן, קריאה ראשונה.

מיקי לוי: שב, בבקשה.

דסטה גדי יברקן: אני צריך להתבייש – – – זה אתם עושים – – –

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן, קריאה שנייה.

יוראי להב-הרצנו: מה זה הדבר הזה?

יוראי להב-הרצנו: אל תדבר ככה על ראש ממשלת ישראל.

דסטה גדי יברקן: עזוב, אני מציע לך – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן, קריאה שנייה.

מיקי לוי: שב, בבקשה.

דסטה גדי יברקן: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת, בבקשה החוצה.

שלמה קרעי: אפילו לא הקשבת למה שהוא אמר.

יוראי להב-הרצנו: בוודאי שהקשבתי.

שלמה קרעי: בוודאי שהקשבתי.

שלמה קרעי: הוא דיבר על מנסור עבאס.

שלמה קרעי: נכון, מנסור זה ראש הממשלה – – –

יוראי להב-הרצנו: לא הקשבת.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, די.

מיקי לוי: אני אזמין את שניכם לקפה.

מיקי לוי: שש דקות לרשותך.

מיקי לוי: בבקשה.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

קטי קטרין שטרית: אדוני יושב-ראש סיעת הליכוד מר בנימין נתניהו, ראש הממשלה לשעבר ובעתיד, בעזרת השם, חבריי חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה, אני חייבת להחמיא לך: אתה פוליטיקאי אחר.

קטי קטרין שטרית: הכוח שלך אינו בקסם האישיותי שלך ולא ביכולת שלך לשכנע ולגייס אמון, גם לא באמינות וגם לא בערכים, אלא בדיוק ההפך – סוד הכוח שלך הוא בהיעדר הבושה, בציניות חוצת גבולות ובחוסר המוחלט של הערכים שהצגת מעל כל במה אפשרית.

קטי קטרין שטרית: במדינה שנקרעת ביו יהודי לדמוקרטי, אתה, נפתלי בנט, הצלחת בכישרון רב לייצר חיבור מלאכותי בין ימין לשמאל, וזאת באמצעות מעשה שהוא גם לא יהודי וגם לא דמוקרטי, גם לא כשר, ובעיקר – מסריח.

קטי קטרין שטרית: בדרכך לפסגת הפוליטיקה הישראלית, כאדם חובש כיפה, הפרת כמעט כל אחד ואחד מעשרת הדיברות של המוסר היהודי: שיקרת לבוחריך, גנבת קולות, גנבת דעת, ויותר מכול – חמדת את תפקיד ראש הממשלה.

קטי קטרין שטרית: כתבת ספר – אני לא יודעת אם זה נכון או לא, עדיין דנים בזה בבית המשפט עם אודי רייטר – "איך מנצחים מגפה".

קטי קטרין שטרית: קיבלת מדינה ללא מגפה, עם שישה חולי קורונה, והיום יש בישראל 18,422 חולים פעילים, נכון לעכשיו, יכול להיות שאפילו יותר.

קטי קטרין שטרית: ככה מנצחים קורונה?

קטי קטרין שטרית: ברור שלא.

קטי קטרין שטרית: כמזכ"ל מועצת יש"ע אמרת: "בנייה היא מבחן למנהיגותו של ראש הממשלה.

קטי קטרין שטרית: האם יהפוך את ישראל לגרורה אמריקאית, או שיישאר ראש ממשלה גאה ועצמאי".

קטי קטרין שטרית: מה עשית?

קטי קטרין שטרית: פינית יהודים מהיישוב אדוריים; הקפאת בנייה; הולכת שולל את המתיישבים באביתר; הצבעת בכנסת נגד הסדרת ההתיישבות הצעירה; מינית את סעיד אלחרומי ליושב-ראש ועדת הפנים ואת אבתיסאם – לוועדת חוץ וביטחון.

קטי קטרין שטרית: אתמול שמעתי ריאיון של מזכ"ל מפלגת העבודה שאמר שגם רבין לא היה ממנה אותה לוועדת חוץ וביטחון, אבל אתה מינית אותה; המשכת להסדיר את היישובים הבדואיים בנגב כיישובי קבע והפקרת את יישובי היהודים; הצבעת נגד הצעת החוק להחלת ריבונות ביהודה ושומרון.

קטי קטרין שטרית: אגב, דיברת על עצמך כמשיח שיציל את ישראל מבחירות חמישיות.

קטי קטרין שטרית: אתה הרי יודע שזה לא נכון.

קטי קטרין שטרית: הרי לו לפיד לא היה מזהה שאתה חוליה חלשה, הוא לא היה מציע לך את רשות הממשלה, והיית הולך לא רק לבחירות חמישיות – היית הולך לבחירות חמישיות ושישיות ואף שביעיות.

קטי קטרין שטרית: זה לא שמעניין אותך השינוי, השיסוי, הפילוג וכל השיט הזה, כמו שלא עניין אותך כלכלה וקורונה.

קטי קטרין שטרית: מעניין אותך רק נפתלי בנט.

קטי קטרין שטרית: כפי שאמר מנחם בגין, עליו השלום, ז"ל, בישיבת הכנסת השמינית: "אין שום ספק שבימי המשבר הללו ציפה הרוב המכריע של עמנו לממשלת ליכוד לאומי", ואתה הבאת לו "ממשלת עלבון לאומי".

קטי קטרין שטרית: אה, ואיך שכחנו מהמיסים, מיסים עליך ישראל, מיסים שלא היו מעולם.

קטי קטרין שטרית: אתם מעלים מיסים כדי לתת כמובן מיליארדים לעבאס.

קטי קטרין שטרית: צריך להביא כסף, אז מה עשיתם?

קטי קטרין שטרית: בוא, אדוני, לא נסכם את הדברים במכבסת מילים, אלא נאמר – אמרת מעל כל במה: לא תהיה העלאת מיסים, אבל היטלים כלכליים על שתייה, כלים חד-פעמיים, ביקור רופא, כניסה לגוש דן, אפליקציות ועוד ועוד – זאת לא התייקרות, אדוני, זו העלאת מיסים.

קטי קטרין שטרית: ובמי אתה בעצם פוגע?

קטי קטרין שטרית: במי אתם פוגעים?

קטי קטרין שטרית: בכל אלה שהממשלה העשירה והמנותקת שלכם לא מייצגת – במעמד הביניים, בשכבות החלשות, בשכונות ובפריפריה.

קטי קטרין שטרית: ועוד לא דיברנו על הממשלה הצרה ביותר, שיש בה כל כך הרבה נורבגים, שעולה למדינה כל כך הרבה כסף, מיליונים רבים.

קטי קטרין שטרית: יכולנו לבנות במיליונים האלה בתי חולים, השכלה גבוהה לילדי הפריפריה, לשכונות, לנוער בסיכון, לנערות בסיכון וכו' וכו', ובעבור מה?

קטי קטרין שטרית: שאתה תהיה ראש ממשלה עם שישה מנדטים.

קטי קטרין שטרית: בשבילי כליכודניקית ואשת המחנה הלאומי אין שום תירוץ שיכול להצדיק את המעשים הללו.

קטי קטרין שטרית: אין חומר חיטוי, עדיין לא המציאו חומר חיטוי שיכול להלבין את מה שאתה עושה, ואין דבק שיכול להדביק את רסיסי האמון.

קטי קטרין שטרית: אתה יודע, אדוני ראש הממשלה, איינשטיין אמר שאפשר לפרק פצצת אטום אבל אי-אפשר לפרק סטיגמה.

קטי קטרין שטרית: הסטיגמה הזאת תוביל אותך בכל חייך, בעיקר הפוליטיים.

קטי קטרין שטרית: אתה, אדוני ראש הממשלה, הבאת לפוליטיקה את מוסר ההייטק.

קטי קטרין שטרית: אני מכירה את מוסר ההייטק: באת עם רעיון, הקמת חברה, פיתחת מוצר, ואז מכרת לכל המרבה במחיר כדי להמשיך לפרויקט הבא שלך.

קטי קטרין שטרית: הבעיה היא שכעת הגה המדינה נמצא בידיים שלך, ואני ועוד הרבה חברים שלי ממש חוששים שהמכירה הבאה תכלול גם אותנו.

קטי קטרין שטרית: רק היום שמענו את מרב מיכאלי, וגם שמענו את עבאס באמצעי התקשורת.

קטי קטרין שטרית: מה אמרה מרב מיכאלי?

קטי קטרין שטרית: מרב מיכאלי אמרה: כמו שביטלנו הבוקר בחוק ההסדרים את המונופול על הכשרות, כך הגיע הזמן לבטל את המונופול על הנישואים בישראל.

קטי קטרין שטרית: הגדיל ואמר גם מנסור עבאס בראיון לרדיו א-נאס: הממשלה הזו לא תשרוד בלי הרשימה הערבית המאוחדת.

קטי קטרין שטרית: לך, אדוני ראש הממשלה, אני אומרת:

קטי קטרין שטרית: אוי ליום הזה שתצטרך לתת את הדין – לא לבוחרים, כי את הבוחרים בימין מזמן הזנחת; את הדין למדינת ישראל.

קטי קטרין שטרית: יכול להיות שאתה עכשיו ראש הממשלה, אבל בעתיד – –

מיקי לוי: משפט סיום.

קטי קטרין שטרית: – – אני לא יודעת איך יקראו לך.

קטי קטרין שטרית: בוודאי לא יקראו לך "אדוני ראש הממשלה".

מיקי לוי: תודה רבה, חברת הכנסת שטרית.

מיקי לוי: חברת הכנסת פינטו, בבקשה.

מיקי לוי: חברת הכנסת פינטו, בבקשה.

קריאה: היא לא צריכה מיקרופון.

מיקי לוי: בבקשה, ארבע דקות.

שירלי פינטו קדוש: (אומרת דברים בשפת הסימנים, להלן תרגומם: אדוני יושב-ראש הכנסת, אדוני ראש הממשלה נפתלי בנט, חבריי חברי הכנסת, לא תכננתי לעלות ולדבר בדיון הזה, אבל ראיתי את כל חברי האופוזיציה נואמים נאומים מלאי פתוס, ועדיין לא הפנימו שבישראל יש ממשלה שעובדת, מתפקדת, בראשות ראש הממשלה נפתלי בנט, שאוהב כל אחד ואחת מעם ישראל, עושה לילות כימים למען העם.

שירלי פינטו קדוש: ואני חייבת להגיד: די, נמאס.

שירלי פינטו קדוש: כשאני הייתי מחוץ לכנסת ואתם הייתם בממשלה, אתם זרקתם אנשים עם מוגבלויות לנבכי הביורוקרטיה.

שירלי פינטו קדוש: אנשים ששאפו לעזרה, ביקשו, צרחו – הייתי שם ורצתי אחריכם.

שירלי פינטו קדוש: איפה הייתם?

שירלי פינטו קדוש: הייתם טובים בדיבורים, נופת צופים, אבל במעשים – שום דבר.

שירלי פינטו קדוש: כולכם עסקתם בחיבור ראש האופוזיציה לכיסאו.

שירלי פינטו קדוש: משרדי ממשלה ששיוועו למנהיגות, לממשלה ושרים מתפקדים הפכו למוזיאונים.

שירלי פינטו קדוש: העבודה שלכם העלתה אבק.

שירלי פינטו קדוש: ואז הגענו, ממשלה חדשה, מתפקדת, עם ראש ממשלה מצוין, ממשלה עושה, עובדת, מחברת, יודעת לשתף פעולה מצוין בין המשרדים, ללא מלחמות קרדיטים ואגו, עבודה למען כולם ללא הבדל דת, גזע, מין.

שירלי פינטו קדוש: רק היום הקצבנו 6 מיליון שקלים להנגשה פיזית של קווי אוטובוס בין-עירוניים, נושא שהיה תקוע שנים במשמרת שלכם.

שירלי פינטו קדוש: הנגשה בתחום החינוך, הנגשה בתחום הבריאות – איפה אתם הייתם?

שירלי פינטו קדוש: שום דבר.

שירלי פינטו קדוש: אני מאמינה שאזרחי מדינת ישראל מתבוננים, משפשפים עיניהם בהשתאות, רואים את התקציב שעבר בממשלה ובקרוב בכנסת, ולא מאמינים שפשוט יש ממשלה שמתפקדת בלי ספינים, בלי שטיקים ובלי תרגילים.

שירלי פינטו קדוש: אז ימים יגידו.

שירלי פינטו קדוש: חובת ההוכחה היא עלינו, ואנחנו נעשה עבודה מצוינת.

שירלי פינטו קדוש: אם לשפוט לפי הנעשה עד כה, אני מאמינה בכולנו.

שירלי פינטו קדוש: יהיה פה טוב לכולנו.

שירלי פינטו קדוש: תודה.

שירלי פינטו קדוש: )

מיקי לוי: תודה רבה לחברת הכנסת פינטו.

מיקי לוי: חבר הכנסת מכלוף זוהר, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לספר לכם, ברשותכם, אגדה מעניינת שאיש מכם לא היה מאמין שאגדה כזאת יכולה בכלל להתרחש.

מכלוף מיקי זוהר: היה הייתה ממלכה קסומה בארץ כנען שליהודים הובטחה, והיה בה שליט יחיד, מלך כל-יכול שרצה הכול וקיבל הכול.

מכלוף מיקי זוהר: למלך קראו מנסור עבאס, והמלך החליט להטיל מס – מס עבאס.

מכלוף מיקי זוהר: למי שלא יודע, זהו מס כבד מאוד שהעם היה צריך לשלם בשביל שהמלך יוכל להמשיך ולשלוט.

מכלוף מיקי זוהר: כן, חברים, תאוותיו של המלך היו מרובות מאוד, והפקיד שלו, בנט, תמיד העניק למלך שלו כבוד.

מכלוף מיקי זוהר: 53 תאוות היו למלך, כל תאווה הייתה שווה מיליארד – הכול כדי שבנט יוכל להיות ראש ממשלה באי נפרד.

מכלוף מיקי זוהר: ואיך הפקיד בנט לא חש שאותו עם ישראל נטש?

מכלוף מיקי זוהר: איך הוא לא מבין שלשבת בארמון זה לא באמת אומר שאתה אכן בשלטון?

מכלוף מיקי זוהר: זוהי אגדה שלא חשבנו שתתקיים, אבל חברים, תאמינו או לא, האגדה הזו הפכה למציאות.

מכלוף מיקי זוהר: האיש בתמונה – –

מיקי לוי: אסור לך, חבר הכנסת – – –

מכלוף מיקי זוהר: – – ראש הממשלה בפועל, מנסור עבאס, שמופיע עם החץ האדום – –

מיקי לוי: חבר הכנסת זוהר.

מיקי לוי: חבר הכנסת זוהר.

מכלוף מיקי זוהר: – – הוא ראש הממשלה בפועל של מדינת ישראל.

מיקי לוי: חבר הכנסת זוהר.

מכלוף מיקי זוהר: אתם צריכים לדעת את זה.

מיקי לוי: חבר הכנסת זוהר, נו באמת.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן אני אומר, חברים, דבר אחד ברור: אנחנו נדאג שהתקציב שהיה אמור לעבור לטובת אזרחי ישראל יעבור לטובת אזרחי ישראל ולא בעבור ראש הממשלה בפועל מנסור עבאס ומועצת השורא שאותה הוא מייצג.

מכלוף מיקי זוהר: הפעם שילמנו 53 מיליארד שקל כדי שאתה, נפתלי בנט, תוכל להמשיך להיות ראש ממשלה בכאילו, לא באמת.

מכלוף מיקי זוהר: ואני שואל אותך, נפתלי: מה יהיה התשלום הבא שאנחנו נצטרך לשלם בשבילך?

מכלוף מיקי זוהר: על מה אזרחי ישראל ייאלצו לוותר כדי שאתה תישאר בכיסא שאתה כל כך התאהבת בו?

מכלוף מיקי זוהר: בעזרת השם, נעשה הכול כדי למנוע את התשלום הבא שלך למנסור עבאס וחבריו.

מכלוף מיקי זוהר: בעזרת השם, נעשה כל מה שצריך כדי להפיל את הממשלה הרעה והמסוכנת הזו בהקדם האפשרי.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת זוהר.

מיקי לוי: חבר הכנסת שר הביטחון בנימין גנץ, בבקשה.

בנימין (בני) גנץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שמעתי בעיקר מחדרי את חברי הכנסת שנאמו פה, ואני מבקש להזכיר שעוצמתה של ישראל אינה בנויה על אדם אלא על מערכת ביטחונית חזקה, על בריתות אסטרטגיות, על חוסן אסטרטגי, על החוסן האזרחי, על הלכידות הפנימית שלנו וגם על בניין כוח.

בנימין (בני) גנץ: הבוקר אישרנו בממשלה את תקציב המדינה, כולל חיזוק מרכיבי ביטחון שנשחקו במשך שנים – שלוש שנים שבהן מערכת הביטחון ניהלה את עצמה בחוסר ודאות, שלוש שנים שבהן צרכים פוליטיים ואישיים פגעו בביטחון המדינה.

בנימין (בני) גנץ: כעת נקדם את מיגון הצפון, נביא לתקצוב היסטורי של רפורמה עבור נכי צה"ל וניתן מענה לתוכניות מבצעיות קריטיות.

בנימין (בני) גנץ: אנו מתמודדים עם מגוון אתגרים, ובראשם האיום האיראני, שמרים את ראשו כל העת.

בנימין (בני) גנץ: איראן תחת התליין ראיסי, שייכנס לתפקידו השבוע, תהיה מסוכנת יותר – תהיה מסוכנת יותר לעולם משהייתה עד כה, הרסנית יותר לאזור משהייתה עד כה, ותשאף להפוך לאיום קיומי על ישראל.

בנימין (בני) גנץ: אנחנו נפעל כדי להסיר כל איום שכזה.

דוד אמסלם: – – – שכח מי היו שני שרי הביטחון האחרונים – – –

בנימין (בני) גנץ: מכובדיי – מאיר.

בנימין (בני) גנץ: מכובדיי, התוקפנות של איראן באזור בכלל ובחזית הימית בפרט הולכת ומחריפה.

בנימין (בני) גנץ: במאי 2019 פגעה איראן בארבע ספינות בין-לאומיות מול חופי פוג'יירה באמצעות מוקשים; ביוני היא תקפה מכליות יפניות באותו אזור; ביולי כוחותיה פשטו על הספינה הבריטית סטנה אימפרו וחטפו אותה; בינואר 2020 איראן השתלטה על מכלית קוריאנית במפרץ הפרסי; בשנה האחרונה היו לא פחות מחמש פגיעות של איראן בספינות בין-לאומיות, חלקן באמצעות כלי טיס בלתי מאוישים מתאבדים תוצרת התעשייה הצבאית האיראנית.

בנימין (בני) גנץ: כך קרה עם האונייה לורי בחודש מרץ, כך קרה בתקיפת הייפריון ריי באפריל, כך עם הספינה טינדול לפני כחודש.

בנימין (בני) גנץ: כטב"מים איראניים שוגרו גם לעבר מתקני נפט בסעודיה כמה פעמים, ובראשם עומדת התקיפה הנרחבת עם עשרות כטב"מי נפץ וטילי שיוט על מתקני הנפט של חברת עראמקו.

בנימין (בני) גנץ: התקיפה האחרונה, של המרסר סטריט, שהביאה לרצח שני אזרחים שלא היו מעורבים בלחימה, בניגוד לחוק הבין-לאומי ולמוסר האנושי, היא עליית מדרגה בהסלמה של איראן, שמשגרת כלי טיס בלתי מאוישים בכוונה לפגוע ולהרוג אזרחים.

בנימין (בני) גנץ: אני מבקש להשתתף בצער בריטניה ורומניה על ההרג הנפשע של אזרחיהן.

בנימין (בני) גנץ: זו בדיוק הסיבה שחייבים לפעול כעת מול איראן, שלא רק חותרת לגרעין צבאי אלא גם מביאה למרוץ חימוש מסוכן ומכוונת לפורר את היציבות במזרח התיכון לכדי מיליציות טרור שיחזיקו מאות כטב"מים באיראן, בתימן, בעיראק ובמדינות נוספות – כולם תוצרת התעשייה האיראנית, כולם מאיימים על המרחב ביבשה, באוויר ובים.

בנימין (בני) גנץ: זה איננו איום עתידי אלא סכנה מוחשית ומיידית.

שלמה קרעי: אז למה מכרתם את הביטחון שלנו?

בנימין (בני) גנץ: ישראל מחזיקה במגוון כלים – – –

שלמה קרעי: – – –

בנימין (בני) גנץ: ישראל מחזיקה במגוון כלים ואפשרויות כדי להגן על אזרחיה, ואנחנו נבוא חשבון עם כל מי שמבקש לפגוע בנו בזמן, במקום ובדרכים שמשרתות אותנו ואת ביטחוננו.

דוד אמסלם: אל תדאג, מנסור עבאס לא ייתן לך – – –

בנימין (בני) גנץ: אך מכובדיי – – –

דוד אמסלם: אתה שר הביטחון בגלל מנסור עבאס.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם.

בנימין (בני) גנץ: אך מכובדיי, כדאי שתבינו, כדאי שנבין כולנו, כדאי שיבין העולם – –

דוד אמסלם: – – – חיילי צה"ל מחבלים.

דוד אמסלם: אתה צריך להגן על חיילי צה"ל.

בנימין (בני) גנץ: – – זה לא רק עניין ישראלי.

דוד אמסלם: השותף הבכיר, זה שמינה אותך, קורא לחיילי צה"ל, מכנה אותם "מחבלים".

דוד אמסלם: אתה שר הביטחון של מדינת ישראל, צריך להגן על החיילים.

דוד אמסלם: הוא שם אותך שר הביטחון וקורא לחיילים "מחבלים".

דוד אמסלם: איך אתה עולה פה?

דוד אמסלם: איך אתה לא מתבייש?

בנימין (בני) גנץ: אני חוזר ברשותכם לעניין האיראני, ואני קובע – –

דוד אמסלם: אתה – – – לעניין הזה אתה לא יודע לענות.

בנימין (בני) גנץ: – – שזה איננו רק עניין ישראלי.

בנימין (בני) גנץ: העולם כולו, שרואה את תוצאות התוקפנות של איראן – –

שלמה קרעי: יש פרוטקציה לחברי – – –

בנימין (בני) גנץ: – – חייב לפעול, וכל הסכם, ככל שיהיה כזה עם איראן, חייב להתבסס גם על הסרת האיום שלה על המרחב ופגיעתה בחפים מפשע ובכלכלה העולמית.

בנימין (בני) גנץ: עוד מרחב שבו איראן פועלת הוא לבנון.

בנימין (בני) גנץ: שם, בחסות המשבר, איראן מחמשת ומחזקת את חיזבאללה.

בנימין (בני) גנץ: בפגישתי עם שרת ההגנה של צרפת בשבוע שעבר אמרתי לה שישראל נכונה לתת כל סיוע לעם הלבנוני שנלקח בשבי בידי חיזבאללה, ושישראל תאפשר כל סיוע הומניטרי, כולל משטחה, ובלבד שהוא לא יאפשר את חיזוק היכולות הצבאיות של חיזבאללה.

בנימין (בני) גנץ: אנו פועלים בעזה וביהודה ושומרון ומרחיבים את מספר העובדים הפלסטינים בישראל, מחזקים את העצמאות האזרחית של הרשות הפלסטינית ועובדים ביחד עם בני בריתנו ממצרים ומדינות נוספות כדי לייצב ולעצב את המצב גם בדרום.

בנימין (בני) גנץ: כל זאת – לצד המשך המאמצים שלנו להשיב את הבנים שלנו הנמצאים בשבי החמאס.

בנימין (בני) גנץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ככל שאתם מקשיבים, כמי שעומד בראש מערכת הביטחון אני מבטיח שנמשיך לבצר את ביטחונה ועליונותה הביטחונית של מדינת ישראל ולשמור על לכידותה, על חוסנה הפנימי, שהוא חלק בלתי נפרד מהביטחון הלאומי שלנו.

בנימין (בני) גנץ: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה לשר הביטחון.

מיקי לוי: אני פונה לשני הצדדים, חברי הכנסת, גם לצד הזה וגם לצד הזה: אני מזמין את ראש הממשלה ולאחר מכן את חבר הכנסת בנימין נתניהו ראש האופוזיציה.

מיקי לוי: בבקשה שמרו על שקט.

מיקי לוי: אני אומר, אני רוצה להעביר את הנאומים האלה בשקט מופתי.

מיקי לוי: בבקשה לא להפריע, כי אני לא אאפשר זאת.

מיקי לוי: ראש הממשלה, בבקשה.

שלמה קרעי: רק תספר מה כתוב בעמ' 122 – – –

מיקי לוי: קרעי, אני רוצה להזכיר לך שאתה בקריאה שנייה.

שלמה קרעי: ראשונה.

מיקי לוי: ראשונה?

מיקי לוי: אני מתקן את עצמי.

מיקי לוי: ראשונה.

אופיר כץ: מיקי, כשראש הממשלה – – – על הדוכן בקדנציה הקודמת גם אתה היית בשקט – – –

דוד אמסלם: לא הייתה פעם אחת שלא צעקת.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, מזכיר לך שאתה בקריאה שנייה.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: אתה רוצה להוציא אותי – תוציא, אבל אתה לא הפסקת לצעוק.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, תתכבד ותצא החוצה, בבקשה.

דוד אמסלם: אז אתה, אל תספר לנו מה אתה עשית.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה תצא החוצה.

דוד אמסלם: פעלת פה בבריונות תמיד.

דוד אמסלם: אתה בריון ותישאר בריון.

שלמה קרעי: אבל תספר לנו מה כתוב בעמ' 122.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, קריאה שנייה.

שלמה קרעי: לא, זה חשוב לדעת.

מיקי לוי: קריאה שנייה.

שלמה קרעי: מה כתוב בעמוד 122?

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, קריאה שנייה.

מיקי לוי: חבל.

שלמה קרעי: הוא אמר שמי שיקרא את עמ' 122 ידע לא איך לנצח מגפה אלא איך למנוע אותה.

מיקי לוי: בבקשה.

נפתלי בנט: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת מכל הצדדים, אתמול – הבוקר, למעשה – קרה משהו שלא קרה זה כמה שנים, שנים ארוכות.

אופיר כץ: למה אתה לא אומר בנימין נתניהו – – –

נפתלי בנט: העברנו תקציב – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, קריאה ראשונה.

אופיר כץ: – – – משקר.

אופיר כץ: משפט ראשון שקר.

נפתלי בנט: העברנו תקציב בישראל.

קריאות: – – –

שלמה קרעי: – – – ממשלה של – – –

מיקי לוי: חברים.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, קריאה ראשונה.

שלמה קרעי: תקציב שפוגע רק בחלשים.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, קריאה שנייה.

– – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר, קריאה ראשונה.

קריאות: – – –

מיקי לוי: בבקשה.

נפתלי בנט: אומנם לא ישנתי זה 36 שעות, אבל באותן 36 שעות – –

קריאות: – – –

נפתלי בנט: – – עשינו מה שאתם לא עשיתם 36 חודשים: העברנו תקציב במבחן התוצאה.

מיכאל מלכיאלי: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת מלכיאלי, ראשונה.

נפתלי בנט: לא בדיבורים; בתוצאה.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו, חבר הכנסת מלכיאלי, די.

מאי גולן: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, שבי, בבקשה.

מיקי לוי: כנראה שלא שמעת את הבקשה שלי.

מיקי לוי: קריאה ראשונה.

מיקי לוי: בבקשה שבי.

מאי גולן: אני?

מיקי לוי: כן.

מיקי לוי: ביקשתי שקט משני הצדדים.

מיקי לוי: בבקשה.

נפתלי בנט: אני רואה שיש פה הרבה הטפות מימין, כביכול.

נפתלי בנט: ימין זה לא שנאת השמאל, ימין זה אהבת ארץ ישראל, אהבת עם ישראל.

נפתלי בנט: ימין זה לא רעל שיורים מהשפתיים – –

קריאות: – – –

מיקי לוי: חברה כנסת בוסו, שנייה.

נפתלי בנט: – – ימין זה חיבור.

יואב קיש: ימין – – –

נפתלי בנט: ימין אמיתי מקדש את שם השם ולא מחלל את שם השם.

קריאות: – – –

נפתלי בנט: אף אחד, אפילו לא מאי גולן – –

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן – – –

נפתלי בנט: – – לא תטיף לי לא על אהבת ישראל, לא על תרומה למדינה.

מאי גולן: ימין זה עבאס.

נפתלי בנט: אף אחד.

יואב קיש: עבאס זה הימין החדש.

נפתלי בנט: כולנו עם ישראל.

מיקי לוי: חבר הכנסת, פעם שנייה.

מיקי לוי: די.

מיקי לוי: די.

מיקי לוי: די.

קריאות: – – –

נפתלי בנט: עכשיו, יותר מזה – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, שנייה, חבל.

קריאה: – – – נפתלי, למה – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר, ראשונה.

יואב קיש: בנט, אתה שכחת מה זה ימין.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, ראשונה.

מיקי לוי: די.

מיקי לוי: ביקשתי.

נפתלי בנט: אבל האמת שזה לא העניין של ימין ושמאל, כי אני אגיד לכם מה גיליתי – ידעתי, כי אני משרת במילואים עם אנשי שמאל, אני שירתי ועבדתי בהייטק עם אנשים מהצד השני:

נפתלי בנט: השמאל אוהב את עם ישראל ואת ארץ ישראל לא פחות מהימין.

חיים ביטון: רק עכשיו גילית את זה?

נפתלי בנט: זאת עובדה.

נפתלי בנט: ויש פה ממשלה – ולכן הקו שראינו פה בשעה האחרונה, קו שלוקח סכין ומנסה בכוח לייצר את הקיטוב, זו לא הדרך.

נפתלי בנט: זה מה שפירק את המדינה הקודמת שלנו.

נפתלי בנט: בדיוק.

קריאות: – – –

נפתלי בנט: בדיוק זה.

נפתלי בנט: עכשיו, הסיבה – לו – – –

אריה מכלוף דרעי: – – –

נפתלי בנט: אריה היקר, אריה היקר, ישבת אצלי בבית, אירחתי אותך כמו שצריך – נשמור מה שהיה שם שם.

משה אבוטבול: – – –

אריה מכלוף דרעי: יש לך מזל שאני שומר – – –

נפתלי בנט: מה שאנחנו יודעים – – –

שלמה קרעי: – – – מה שצריך.

שלמה קרעי: מה – – –

נפתלי בנט: אם זה היה תלוי בכם, היינו עכשיו לא בתקציב אלא במהלך הבחירות החמישיות, כי לו הייתם מעבירים תקציב, לא היו בחירות, אתם הייתם בממשלה.

מיכאל מלכיאלי: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת מלכיאלי, שנייה.

נפתלי בנט: אבל בחרתם לא להעביר תקציב, כי המטרה לא הייתה טובת המדינה אלא פוליטיקה.

נפתלי בנט: שלוש שנים, מסיבות לא ענייניות – באמת, אין פה בן אדם אחד – – –

משה אבוטבול: – – –

נפתלי בנט: מסיבות לא ענייניות ישראל התנהלה בלי תקציב.

נפתלי בנט: בלי תקציב.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, ראשונה.

נפתלי בנט: במבחן התוצאה, כשלתם בלהעביר תקציב, ואנחנו הצלחנו.

משה אבוטבול: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, שנייה.

נפתלי בנט: כשלתם – והצלחנו.

נפתלי בנט: מבחן התוצאה.

משה אבוטבול: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, בבקשה החוצה.

משה אבוטבול: – – – תתבייש לך.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: בבקשה החוצה, חבר הכנסת אבוטבול.

משה אבוטבול: הייתה כבר שלישית?

משה אבוטבול: עוד לא הייתה שלישית – – – הייתה שלישית?

נפתלי בנט: ואני חייב לומר שזה התקציב של חיילי צה"ל.

משה אבוטבול: הייתה כבר שלישית?

משה אבוטבול: עוד לא הייתה שלישית – – – הייתה שלישית?

משה אבוטבול: מה זה, כזאת מהירות – – –

נפתלי בנט: זה התקציב שמשפחות צעירות שנאנקות תחת מחירים יקרים, שחששו כל השנים לייצר את התחרות כי צריך להילחם בקבוצות אינטרס.

משה אבוטבול: – – – תתבייש לך.

משה אבוטבול: הרגת את המדינה – – – (חבר הכנסת משה אבוטבול יוצא מאולם המליאה.

משה אבוטבול: )

נפתלי בנט: זה התקציב שמגדיל ב-2 מיליארד שקלים את תקציב הבריאות שהרעבתם והרעבתם והרעבתם.

מאי גולן: 50 – – –

נפתלי בנט: זה התקציב – –

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, את בשנייה, להזכיר לך.

נפתלי בנט: – – של אותם ישראלים שבגלל ההזנחה עומדים בפקקים איומים ונוראים שאתם יצרתם במשך השנים.

נפתלי בנט: זה התקציב שיאפשר – מדברים חברתית?

נפתלי בנט: בואו נדבר חברתית.

נפתלי בנט: לפתוח תחרות ולהוריד את מחירי הירקות והפירות זה הדבר הכי חברתי שיש.

נפתלי בנט: זה הדבר החברתי.

נפתלי בנט: לשלוח ילדים לאכול אוכל מעובד, להשמין, לחלות, זה דבר אנטי-חברתי.

נפתלי בנט: אבל לא היה לכם את האומץ, ולנו יש את האומץ.

אוריאל בוסו: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו, שנייה.

שלמה קרעי: מתי נסעת בפעם האחרונה בתחבורה ציבורית?

שלמה קרעי: מתי?

שלמה קרעי: אתם ממשלה של מנותקים.

שלמה קרעי: אין קבוצה של חלשים שלא פגעתם בהם.

שלמה קרעי: תתבייש לך.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, חבר הכנסת קרעי, תצא בבקשה החוצה.

שלמה קרעי: – – – תתבייש לך.

שלמה קרעי: זו ממשלה של מנותקים – – –

מיקי לוי: קרעי, החוצה.

מיקי לוי: תודה.

נפתלי בנט: – – – אי-העברת התקציב שלכם זה לא רק דבר – – –

שלמה קרעי: – – – (חבר הכנסת שלמה קרעי יוצא מאולם המליאה.

שלמה קרעי: )

נפתלי בנט: אני לא מבין, יש המון הוצאות.

נפתלי בנט: למה לא הכנסתם לתקציב?

נפתלי בנט: למה לא העברתם תקציב?

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, חברת הכנסת דיסטל, בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

אופיר כץ: למה אתה – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, אתה מאלץ אותי להוציא אותך.

מיקי לוי: פעם שלישית – בבקשה החוצה.

אופיר כץ: – – – אתה מטיל עליהם מס על כניסה לתל אביב – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, בבקשה – – – (חבר הכנסת אופיר כץ יוצא מאולם המליאה.

מיקי לוי: )

נפתלי בנט: כשמחירי המזון ומחירי המסעדות מאמירים בגלל שחיתות מוסדית – –

מאי גולן: – – – נשים בהיריון – – –

נפתלי בנט: – – במערך כשרות, ואנחנו באים באומץ – –

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן.

קריאות: – – –

נפתלי בנט: – – ומייצרים תחרות, מייצרים, למה אתם קופצים?

משה גפני: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, חבר הכנסת גפני, פעם ראשונה.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, קריאה שנייה.

נפתלי בנט: שר הבריאות לשעבר, הרעבתם את הבריאות – אנחנו מחיים את הבריאות.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני – בבקשה להוציא אותו החוצה.

נפתלי בנט: שלוש הבשורות – – –

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, נאלצתי.

מיקי לוי: צר לי.

מיקי לוי: בבקשה לך – – –

משה גפני: – – –

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: בבקשה החוצה.

משה גפני: – – – בושה.

מאי גולן: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, שבי.

מיקי לוי: שבי.

יצחק פינדרוס: – – – תתבייש לך.

יצחק פינדרוס: איש נאלח.

קטי קטרין שטרית: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית.

מיקי לוי: (חבר הכנסת משה גפני יוצא מאולם המליאה.

מיקי לוי: )

נפתלי בנט: בשביל אינטרס אישי לעוד בחירות.

נפתלי בנט: בואו נפרק את העם בעוד בחירות, שישיות ושביעיות ושמיניות, העיקר האינטרס האישי.

קריאות: – – –

נפתלי בנט: העיקר האינטרס האישי.

אריה מכלוף דרעי: – – – אתה משקר.

אריה מכלוף דרעי: אתה שקרן.

אריה מכלוף דרעי: אתה משקר.

אריה מכלוף דרעי: אתה משקר.

אריה מכלוף דרעי: אתה – – –

נפתלי בנט: בואו נפרק את העם.

נפתלי בנט: זה בר גיורא וזה הסיקריקים, הסיקריקים שמסתובבים עם הנפט ועם הדלק – – –

אריה מכלוף דרעי: אתה ניסית להיות ראש ממשלה, עשית את הכול.

נפתלי בנט: – – ומדליקים את ממגורות המזון.

אריה מכלוף דרעי: אתה חתיכת שקרן.

אריה מכלוף דרעי: אתה משקר.

מירי רגב: ראש הממשלה, ראש הממשלה – – –

נפתלי בנט: תביאו אותנו לעוד בחירות.

נפתלי בנט: אנחנו מביאים פעולות, ואתם – בחירות.

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב, שבי.

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב, שבי.

אפס כי ימלוך.

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר, שנייה.

קריאות: – – –

נפתלי בנט: תראו, אני באמת הואשמתי פה שביליתי עשור מחיי בעולם העסקי.

נפתלי בנט: זה נכון, מודה באשמה.

נפתלי בנט: מודה באשמה.

נפתלי בנט: אכן, העסקתי עובדים.

ינון אזולאי: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי.

נפתלי בנט: בעולם העסקי יש את מבחן התוצאה, אז בואו נדבר על מבחן התוצאה.

ינון אזולאי: אי-אפשר לשמוע שקרים ושנאה.

ינון אזולאי: אי-אפשר.

נפתלי בנט: במבחן התוצאה, בעזה במשך 12 שנה הבלגתם מול רקטות.

נפתלי בנט: לא קרה כלום, עוד רקטות ועוד רקטות.

נפתלי בנט: אצלנו, על בלון אנחנו תוקפים.

קריאות: – – –

נפתלי בנט: במשך 12 שנה, במבחן התוצאה – תקשיבו טוב – –

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, את – – –

נפתלי בנט: – – ירשתם לבנון – –

מיקי לוי: חבר הכנסת ביטון, ראשונה.

נפתלי בנט: – – לפני 12 שנה, והותרם לבנון עם חיזבאללה ועם פי עשרה טילים על כל נקודה בישראל.

יואב קיש: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, שנייה.

מיקי לוי: זה לא יפה.

נפתלי בנט: איזה הישג, איזה ביטחון.

נפתלי בנט: ואת כל ההזנחה הזאת הותרתם לנו, ובגלל זה, אני אומר לכם, תקציב הביטחון הוא ענק, ולא בדיעבד – מלכתחילה – –

קטי קטרין שטרית: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, שנייה.

נפתלי בנט: – – כי אנחנו עכשיו – אנחנו, שר הביטחון ואני – דרשנו וקיבלנו לסגור פערים – –

– – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר, אתה בשנייה.

נפתלי בנט: – – כדי לבנות את החומות.

נפתלי בנט: אתם יודעים את האמת.

מאי גולן: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, בבקשה החוצה.

מיקי לוי: שלישית.

נפתלי בנט: אתם יודעים את האמת.

נפתלי בנט: אני פוגש עוד בן אדם ועוד בן אדם – –

מאי גולן: – – – בגלל שאתה פחדן – – –

נפתלי בנט: – – שאומר שהשאירו פה – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, החוצה.

מאי גולן: למי אתה נואם?

מאי גולן: ראש ממשלה בלי ציבור.

מאי גולן: את מי אתה מייצג – – –

מיקי לוי: בבקשה להוציא אותה, סדרנים.

מיקי לוי: בבקשה להוציא אותה עכשיו.

מאי גולן: אף אחד לא מקשיב לך.

מאי גולן: נכנס לפה ומשפיל את הראש למטה – – –

מיקי לוי: די, נו.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, ביקשתי שתקבלי את זה, אין בעיה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: (חברת הכנסת מאי גולן יוצאת מאולם המליאה.)

נפתלי בנט: תקציב ביטחון גדול בא על חשבון דברים אחרים, זה נכון.

נפתלי בנט: אזרחי ישראל, מאז הקמת המדינה אנחנו משלמים מחיר מסוים באיכות החיים שלנו כדי לשמור על הביטחון.

נפתלי בנט: זה הדיל שלנו, ואשרינו שזכינו לחיות במדינה חזקה ולהגן על עצמנו בכוחות עצמנו.

נפתלי בנט: אני מאמין שעוצמתה הצבאית של ישראל חייבת להיות בכמה דרגות מעל אויבינו.

נפתלי בנט: הירושה שהושארה לנו – וכולם רואים את זה, ואיראן נמצאת בשלב המתקדם ביותר של פרויקט הגרעין שלה.

קריאה: – – – סיפורים.

קריאה: אפס – – –

נפתלי בנט: כמה דיבורים, וכשאתה מרים את המכסה – אבל אנחנו נטפל, כי אנחנו יודעים מה לעשות.

נפתלי בנט: וללכת ולריב לא מביא תוצאות.

נפתלי בנט: תראו מה קרה במערכה הבין-לאומית: בסוף השבוע, פתאום אמריקה מתייצבת, פתאום אנגליה.

נפתלי בנט: אבל ללכת ולריב כאשר בינתיים איראן דוהרת קדימה זה חוסר אחריות לאומית.

נפתלי בנט: אנחנו נטפל בזה.

נפתלי בנט: חוסר אחריות, וזאת המורשת שאתם מותירים, ואנחנו נתקן.

נפתלי בנט: מילים לא מזיזות, מילים לא מזיזות לאף אחד, ואנחנו יודעים את האמת.

גלית דיסטל אטבריאן: ושקרים?

גלית דיסטל אטבריאן: מה עם שקרים?

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, אני ממש מתאפק.

נפתלי בנט: מה לעשות?

נפתלי בנט: 12 שנה טילים וטילים וטילים על עוטף עזה.

נפתלי בנט: אצל חיזבאללה: מילים, מילים.

נפתלי בנט: טילים מול מילים.

קריאות: – – –

קריאה: היית שר ביטחון.

קריאה: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת לוי אבקסיס.

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב – ראשונה.

נפתלי בנט: את הפער הבלתי-נסבל שנפער בבניין הכוח הביטחוני של צה"ל אנחנו משלימים בתקציב הזה.

נפתלי בנט: מי שצריך לדעת, יודע.

משה ארבל: אגרת גודש לקחתם מהחלשים ביותר.

משה ארבל: תתבייש לך.

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, איפה היית?

מיקי לוי: ברוך הבא.

מיקי לוי: בבקשה שקט.

נפתלי בנט: וכל זה עולה הרבה כסף – –

מירי רגב: – – – פריפריה – – –

משה ארבל: – – –

נפתלי בנט: – – אבל זאת השקעה שמבטיחה את מקומה של ישראל – –

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, תירגע.

נפתלי בנט: אדוני היושב-ראש, אני מסתדר.

נפתלי בנט: – – כמעצמה אזורית לשנים הבאות.

איתמר בן גביר: איזה מעצמה – – – איזה מעצמה?

נפתלי בנט: וכן, לריב עם ירדן על כלום, ובגלל זה לאבד את נהריים, זה לא מדינאות.

מירי רגב: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב.

נפתלי בנט: מסרתם את נהריים לירדן סתם – –

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב – שנייה.

נפתלי בנט: – – אני אומר את זה באחריות.

נפתלי בנט: סתם.

מירי רגב: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב, קריאה שנייה.

מירי רגב: – – – הולך – – – עכשיו לקול נדרי ולתפילת יום כיפור.

מירי רגב: אתה לא מתבייש?

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב, בבקשה.

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב, זה לא מכובד שאני אוציא אותך.

מיקי לוי: בבקשה.

נפתלי בנט: עיקרון נוסף שאני גאה בו מאוד בתקציב החדש שלנו: תחרות, תחרות ותחרות.

נפתלי בנט: החיים בישראל חייבים להיות קלים יותר.

נפתלי בנט: נקודה.

נפתלי בנט: אבל זה דורש – – –

אלי כהן: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת כהן, היית שר אך לפני יומיים.

נפתלי בנט: העם מפקיד בידינו את הכוח להילחם ולא להיות – איך אומרים?

נפתלי בנט: בכיס של – –

קריאה: עבאס?

קריאה: עבאס?

נפתלי בנט: – – פוקדים במפלגות כאלה ואחרות, שבגלל זה, למשל, במשך 12 שנה לא העברתם את התקנות העות'מאניות, ואנחנו עשינו את זה בשישה שבועות – –

אורלי לוי אבקסיס: משרד המשפטים היה בידיים שלכם.

נפתלי בנט: – – כי אתם פוחדים, ואנחנו עושים.

מיקי לוי: חברת הכנסת לוי, תעלי ותגידי.

מירי רגב: מי הייתה שרת המשפטים?

מירי רגב: הנוכלת המתחסדת.

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב, את בשנייה.

מיקי לוי: אני מתאפק שלא להוציא אותך, חברת הכנסת רגב.

נפתלי בנט: תראו, זה ההבדל בין מנהיגות מובילה – –

מירי רגב: זוג הנוכלים בנט ושקד.

מירי רגב: זוג נוכלים.

מירי רגב: צ'יקו ודיקו, זוג נוכלים.

נפתלי בנט: – – לבין להיות מובל.

קטי קטרין שטרית: אפילו בסקרים לא מאמינים לו.

נפתלי בנט: מי שפוחד מלתת מילה טובה, לפרגן למי שסביבו – זאת לא מנהיגות.

גלית דיסטל אטבריאן: מר בנט, ראית את הסקרים בסוף השבוע?

נפתלי בנט: מי שבמשך שנות דור רץ לקחת – גם ממך – את הקרדיט, וגם ממך וגם ממך.

נפתלי בנט: מכירים את זה הרי כולכם – תמיד קיטרתם בחוץ.

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, מספיק.

גלית דיסטל אטבריאן: אפס תמיכה ציבורית.

גלית דיסטל אטבריאן: אפס.

נפתלי בנט: אנחנו עובדים אחרת.

נפתלי בנט: מי שפוחד מאנשים חזקים, מתרבות הדיבייט, מתרבות המחלוקת במובן הטוב של המילה – כן, אצלנו אנחנו מנהלים דיונים פוריים, רציניים, ומביאים תוצאות.

מירי רגב: איזה רציניים?

מירי רגב: מס עבאס.

מירי רגב: מס עבאס.

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב, את לא חייבת – – –

מירי רגב: איזה רצינות – – –

נפתלי בנט: מנהיגות מובילה יוזמת תוכנית למיגור הפשיעה בחברה הערבית ולא מותירה שובל של אש בכל הערים המעורבות בישראל – –

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב, בבקשה להירגע בחוץ.

מיקי לוי: בבקשה החוצה.

מיקי לוי: בבקשה החוצה.

מיקי לוי: כשהיית למעלה לא נתתי להפריע לך.

נפתלי בנט: – – כפי שהותרתם, ואתם יודעים את זה.

מיקי לוי: סדרנים, נא להוציא את חברת הכנסת רגב.

נפתלי בנט: 12 שנה, והותרתם אש ותימרות עשן בכל הערים המעורבות; 12 שנה – –

גלית דיסטל אטבריאן: – – –

נפתלי בנט: – – והותרתם הזנחה בנגב.

נפתלי בנט: לכו תראו תצלום אוויר של הנסיעה מבאר שבע לים המלח ואתם תראו את ההבדל.

מירי רגב: לך תראה תצלום אוויר של הנגב שמכרת.

מירי רגב: תתבייש לך, פינוקיו.

מירי רגב: (חברת הכנסת מירי מרים רגב יוצאת מאולם המליאה.)

חיים ביטון: – – –

נפתלי בנט: לפני 12 שנה היו שם שטחים פתוחים.

נפתלי בנט: תחת המשמרת שלכם – –

קריאות: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית.

נפתלי בנט: – – הפקרתם ומכרתם את הנגב.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר.

נפתלי בנט: אנחנו נסדיר את הנגב – נסדיר את הנגב, כן, בשיח, בשיח, כי אנשים לא יכולים לחיות באוויר.

נפתלי בנט: צריך רצינות.

נפתלי בנט: צריך לטפל, לא לדבר.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה מאמין לעצמך?

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, את ממש מכריחה אותי להוציא אותך.

מיקי לוי: את בשנייה, ואני נותן לך התראה אחרונה.

מיקי לוי: אחר כך את אומרת – – –

קריאה: מותר לקרוא קריאות ביניים.

מיקי לוי: קריאות ביניים – בטעם – – – לפני שנכנסת.

נפתלי בנט: קודם כול, עצם העברת התקציב.

נפתלי בנט: אדוני היושב-ראש, אני מסתדר.

נפתלי בנט: גם מול הבית – הכול בסדר.

נפתלי בנט: אנחנו גם מול הבית – הכול בסדר, אנחנו מסתדרים, כי אנחנו עושים, עושים.

נפתלי בנט: אנחנו בונים את המדינה לבנה אחר לבנה, בונים, יוצרים, עושים.

קריאה: – – –

נפתלי בנט: נותנים אוטונומיה למנהלים – מה ששרת החינוך עושה.

נפתלי בנט: אנחנו סוף-סוף תקצבנו את המטרו, ולא יצרנו איזה מריבה מלאכותית בין ישראל הראשונה – –

קריאות: – – –

נפתלי בנט: – – לישראל השנייה.

נפתלי בנט: מה זה ישראל הראשונה והשנייה?

נפתלי בנט: יש ישראל אחת, של כל עם ישראל.

נפתלי בנט: תפסיקו עם זה.

נפתלי בנט: ישראל מאוחדת, ישראל ביחד.

קריאות: – – –

מיקי לוי: לא, לא.

מיקי לוי: אני מבקש להפסיק, הצד הזה.

נפתלי בנט: מספיק עם זה – ישראל אחת, ישראל שתיים, ישראל שלוש.

נפתלי בנט: כולנו עם אחד.

נפתלי בנט: מספיק עם זה, מה זה?

קריאות: – – –

גלית דיסטל אטבריאן: אתה לא – – – ולעולם לא תהיה – – –

נפתלי בנט: ככה החרבתם – האנשים, לא אתם – ואני בטוח שזה מסיבות פוליטיות.

נפתלי בנט: אני לא מעלה על דעתי שאתם מאמינים לדברים שאתם אומרים.

נפתלי בנט: אני נותן לכם את מידת הזכות.

נפתלי בנט: אני יודע שאתם יודעים שגם בצד הזה אוהבים את עם ישראל לא פחות מכם – – –

– – –

נפתלי בנט: וגם מה שחברי הכנסת החרדים אומרים לאחד מחברי הכנסת אצלנו.

נפתלי בנט: אתם – באמת.

גלית דיסטל אטבריאן: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, די.

מיקי לוי: החוצה.

מיקי לוי: פעם שלישית.

מיקי לוי: כל כך בעדינות התייחסתי אליך.

מיקי לוי: בבקשה צאי החוצה.

נפתלי בנט: ואני אגיד עוד משהו:

נפתלי בנט: אף אחד פה – לא פה, לא פה ולא פה – אף אחד לא אוחז במונופול לא על מורשת ישראל, לא על היהדות, לא על הלאומיות – – –

גלית דיסטל אטבריאן: רק שאלה אחת.

גלית דיסטל אטבריאן: למה אמרת לי: אני אגנוב מהשמאל ואביא לימין, אם כולנו אחד?

נפתלי בנט: לא, אף אחד לא יטיף לי ולאף אחד פה מה זאת אהבת ישראל.

גלית דיסטל אטבריאן: למה – – – (חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן יוצאת מאולם המליאה.)

נפתלי בנט: כולם אוהבים את עם ישראל, אוהבים את הארץ שלנו.

נפתלי בנט: אף אחד לא יטיף, אף אחד לא יטיף לנו.

יואב קיש: בנט, לא מאמינים לך למילה אחת.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש.

נפתלי בנט: אף אחד מכם.

נפתלי בנט: תלמדו ממנחם בגין.

קריאות: – – –

נפתלי בנט: אשכנזי, ספרדי – כולנו יהודים.

נפתלי בנט: אז אתם באים לפצל.

נפתלי בנט: למה?

נפתלי בנט: למה?

נפתלי בנט: במה זה מועיל?

נפתלי בנט: במה זה מועיל לייצר סתם – –

קריאות: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית.

נפתלי בנט: – – לחפש?

נפתלי בנט: מילא אם זה היה לשם שמיים, אבל לחתוך ולפלג ולהגיד "הם" ו"הם" – מה זה?

קטי קטרין שטרית: אתה גנבת את – – – הזאת.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית.

יואב קיש: לא מאמינים לך למילה, בנט.

קטי קטרין שטרית: הוא מטיף לנו.

קטי קטרין שטרית: מה הוא מטיף לנו?

קטי קטרין שטרית: הוא גנב את השלטון.

קטי קטרין שטרית: מה הוא מטיף לנו?

קטי קטרין שטרית: חוצפה.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, די.

מיקי לוי: את בשנייה.

נפתלי בנט: למה, במלחמת לבנון השנייה ידעו מי ימין ומי שמאל?

נפתלי בנט: בטנק של אורי גרוסמן ובניה ריין ידעו מי ימין ושמאל?

נפתלי בנט: כולנו יהודים, כולנו ישראלים, כולנו אוהבים את המדינה.

נפתלי בנט: די.

קריאות: – – –

נפתלי בנט: תבקרו את הממשלה – בוודאי, זו מהות הדמוקרטיה.

נפתלי בנט: אבל הדה-לגיטימציה, כמויות הרעל – – –

קריאה: אין לך לגיטימציה.

נפתלי בנט: אתם לא נגד הממשלה; אתם משימים את עצמכם נגד הממלכה, הממלכתיות, כי זה משרת כמה אנשים.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת ליצמן.

נפתלי בנט: אני ממליץ לכולם לצאת לראות סרט קולנוע שנקרא "אגדת חורבן", על החודשים האחרונים של שלהי ימי בית שני.

קטי קטרין שטרית: – – –

נפתלי בנט: ואתם תראו, תראו.

נפתלי בנט: תפתחו את הספרים, תראו בדיוק כמה בר גיורא צדק וכמה יוחנן מגוש חלב צדק.

נפתלי בנט: מרוב צדק הם שרפו אחד לשני את מאגרי המזון.

נפתלי בנט: זאת לא הדרך.

נפתלי בנט: לא באנו לפה חזרה בשביל לקרוע את העם.

נפתלי בנט: באנו לאחד.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת לוי.

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר, אתה בשנייה, אני מזכיר לך.

נפתלי בנט: לגבי התקציב, אני יכול לומר, אחרי עשר שנים בממשלות ישראל: בלי תחרות, זה התקציב הנועז ביותר, החזק ביותר, החברתי ביותר, הצודק ביותר.

קריאה: ההרסני ביותר.

אורלי לוי אבקסיס: – – –

נפתלי בנט: מטרו לדורות; אנחנו מטפלים בפשיטת הרגל של הגמלאים, שאם לא נטפל בהעלאת גיל הפרישה לנשים, לא יהיה כסף.

מיקי לוי: חברת הכנסת לוי.

נפתלי בנט: כן, זה לא נוח.

נפתלי בנט: אנחנו מורידים את מחירי הפירות והירקות עם פיצוי ועם תמיכה ישירה – –

אורלי לוי אבקסיס: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת לוי, את בשנייה.

משה ארבל: – – – החקלאים.

נפתלי בנט: – – כדי לשמור גם על ארץ ישראל.

משה ארבל: – – – הפקרתם את החקלאים.

נפתלי בנט: אנחנו פותחים את התחרות לתמרוקים – –

משה ארבל: – – – הפקרתם את החקלאים בישראל.

נפתלי בנט: – – ולאופניים כדי שכן – –

משה ארבל: הפקרתם את החקלאות.

נפתלי בנט: – – גם ילד משכבות חלשות – –

משה ארבל: את חקלאי ישראל הפקרתם.

נפתלי בנט: – – יוכל להרשות לעצמו אופניים.

משה ארבל: את כל החקלאים הפקרתם.

נפתלי בנט: מה קרה?

נפתלי בנט: מה קרה?

משה ארבל: בושה וחרפה.

נפתלי בנט: וכן, אנחנו יוצרים תחרות בכשרות, כי אתה יודע, באמת, אנחנו יודעים מה הולך שם.

נפתלי בנט: זה לא קידוש השם.

נפתלי בנט: זה לא קידוש השם – –

משה ארבל: תתבייש לך.

משה ארבל: תתבייש לך.

משה ארבל: אתה לא אוכל כשר.

נפתלי בנט: – – זה קומבינות שהולכים לשים להן סוף.

משה ארבל: אתה לא אוכל כשר.

משה ארבל: אשתך – – – טרפה.

משה ארבל: על מה אתה מדבר?

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל.

משה ארבל: על מה אתה מדבר?

מיקי לוי: קריאה שנייה.

משה ארבל: תראה איך אתה מדבר.

מיקי לוי: קריאה שנייה, חבר הכנסת ארבל.

משה ארבל: תתבייש לך.

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, אל תכריח אותי, בבקשה ממך.

משה ארבל: – – –

מיקי לוי: אפשר קריאות ביניים.

מיקי לוי: אי-אפשר לנאום מהמקום.

משה ארבל: שישטוף את הפה שלו, שישתה מים, חוצפן.

מיקי לוי: תירגע, בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

נפתלי בנט: חבריי, חבריי, עבדנו עכשיו באמת ביחד הרבה שעות ארוכות, העברנו בממשלה תקציב.

נפתלי בנט: בעזרת השם אנחנו נביא לכנסת תקציב – –

אורלי לוי אבקסיס: שדואג לחזקים.

נפתלי בנט: – – שיסגור את הפער – –

מיקי לוי: חברת הכנסת לוי – –

נפתלי בנט: – – שנפער בביטחון – –

מיקי לוי: – – את בשנייה, אני מזכיר לך.

נפתלי בנט: – – שיחזק מחדש את מערכת הבריאות שיובשה כל כך הרבה שנים, ואתם יודעים את זה, ושפותחת את כלכלת ישראל ואת החברה הישראלית לתחרות ולצמיחה.

נפתלי בנט: בעזרת השם נעביר את זה.

נפתלי בנט: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לראש הממשלה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אני מזמין את חבר הכנסת בנימין נתניהו, ראש האופוזיציה.

מיקי לוי: שקט, בבקשה.

מיקי לוי: אני מבקש מהצד הזה, אל תכריחו אותי להוציא חברי כנסת בבקשה.

מיקי לוי: אתם תאפשרו לחבר הכנסת נתניהו להגיד את אשר הוא רוצה להגיד.

מיקי לוי: בבקשה לשמור על שקט ועל נימוס.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה, אדוני.

מיקי לוי: אפשר להכניס את האנשים שהוצאו החוצה.

מיקי לוי: אפשר להכניס פנימה את אלה שהוצאו, בבקשה.

מיקי לוי: עוד רגע, בבקשה, יוכנסו החברים.

מיקי לוי: בבקשה.

בנימין נתניהו: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

בנימין נתניהו: אני מבקש לפתוח בברכה: מברך את הספורטאים שלנו על הישגים אדירים באולימפיאדת טוקיו.

בנימין נתניהו: הבאתם הרבה גאווה לכולנו, הרבה כבוד למדינה שלנו.

בנימין נתניהו: אבל, חבריי חברי הכנסת, בזמן שהספורטאים שלנו מביאים הישגים עולמיים, הממשלה הנוכחית מצטיינת במחיקת הישגים עולמיים.

בנימין נתניהו: אם הייתה אולימפיאדה לכישלונות בין-לאומיים, הממשלה הזאת הייתה משיגה לפחות עוד שלוש מדליות זהב: מדליית זהב לבנט על כישלון עולמי בקורונה, מדליית זהב ללפיד על כישלון עולמי מול איראן, מדליית זהב לליברמן – –

גבי לסקי: 6,000 מתים במשמרת שלך.

בנימין נתניהו: – – על כישלון עולמי בכלכלה – העלאת מיסים, העלאת מחירים, פגיעה כלכלית בכל אחד ואחד מאזרחי ישראל, במיוחד במעמד הביניים ובמעמד הסוציו-כלכלי הנמוך.

בנימין נתניהו: נתחיל במדליה הראשונה: מדליית זהב לבנט, שיא עולמי בכישלון בקורונה.

קריאה: עבר תקציב – – –

בנימין נתניהו: הממשלה הנוכחית קיבלה מאיתנו את מדינת ישראל כשהיא במצב הטוב ביותר בעולם.

מיקי לוי: די, אנחנו – – –

בועז טופורובסקי: 6,200 מתים – – –

בנימין נתניהו: בנט הצליח – –

ולדימיר בליאק: – – –

מיקי לוי: ולדימיר, די.

בנימין נתניהו: – – בתוך שישה שבועות להפוך מדינה עם כמעט אפס נדבקים ביום למדינה עם יותר מ-2,000 נדבקים ביום.

יום טוב חי כלפון: כמו כל העולם.

בנימין נתניהו: המדינה שלנו, שדורגה באחד המקומות הראשונים בעולם בהצלחה נגד הקורונה, בתוך שישה שבועות הידרדרה למצב שהיא נמצאת בתחתית העשירייה השנייה בטיפול בקורונה.

בנימין נתניהו: שישה שבועות.

רון כץ: היא גם תצא ראשונה.

מיקי לוי: די.

בנימין נתניהו: על כישלון כל כך גדול, כל כך מהיר, בוודאי שמגיעה לבנט מדליה, ולא רק לו אלא גם לראש הממשלה בפועל יאיר לפיד.

בנימין נתניהו: ללפיד מגיעה מדלית זהב על הכישלון מול איראן.

בנימין נתניהו: בתוך שבוע שבוע מאז הקמת הממשלה הוא כבר הסכים – ואני אומר לכם את זה פעם אחר פעם, זה דבר מדהים – הוא הסכים למדיניות של "אין הפתעות" כלפי ארצות הברית, מדיניות שבהכרח תפגע בהמשך בחופש הפעולה שלנו.

בנימין נתניהו: הוא התחייב לאמריקנים לדווח מראש על כל פעולה צבאית של ישראל נגד איראן.

בנימין נתניהו: עכשיו אני אשאל אתכם: מה אתם חושבים שיקרה כשהאמריקנים יחתמו?

בנימין נתניהו: וזה ייקח קצת זמן, אבל זה יקרה – ייתנו לראיסי להיכנס, עוד דברים יקרו, אבל בסופו של דבר הם יחתמו על הסכם.

בנימין נתניהו: אגב, לא על הסכם חדש; על הסכם ישן עם הבטחה להסכם חדש, הסכם גרעין.

בנימין נתניהו: וממשלת ישראל תבוא ותגיד להם: אנחנו רוצים לעשות – אם ירצו, כן?

בנימין נתניהו: אם בכלל ירצו – אנחנו רוצים לפעול מול יעד כזה ויעד אחר בתוכנית הגרעין האיראנית.

בנימין נתניהו: מן הסתם האמריקנים יגידו: יש הסכם, ההסכם הזה שומר על הביטחון של כולנו.

בנימין נתניהו: זו השקפתם, לא השקפתי, אני מקווה שגם לא השקפתנו.

בנימין נתניהו: הם פשוט יגידו: אל תתקפו, ואז הממשלה הזאת, שהתחייבה ל"אין הפתעות", תמצא את עצמה במצב שהיא נמצאת בעימות הכרחי עם ארצות הברית.

בנימין נתניהו: וגרוע מכך – ואני יודע על מה אני מדבר – המידע שיימסר לאמריקה יכול למצוא את עצמו – כי זה טיבו של עולם – מודלף לאמצעי תקשורת מרכזיים בארצות הברית או במקומות אחרים, ובדרך זו יסוכלו פעולות הסיכול שלנו.

בנימין נתניהו: זאת הסיבה שבמשך כל העשור האחרון סירבתי – אני חייב להגיד לכם, בנימוס, אבל סירבתי לבקשות חוזרות ונשנות של נשיאים אמריקנים למדיניות של "אין הפתעות" בעניין הגרעין האיראני.

בנימין נתניהו: אני גם רוצה להגיד לכם: לפעמים דיווחתי על פעולות מראש ולפעמים לא דיווחתי על פעולות מראש, אבל אף פעם, אף פעם לא הסכמתי להתחייב תמיד להודיע להם מראש.

בנימין נתניהו: לכך סירבתי.

יועז הנדל: חוץ מעל ה-F-35.

בנימין נתניהו: ומדובר, כמובן, בעניין קיומי לישראל.

בנימין נתניהו: כשיש לך עניין קיומי לישראל ייתכנו גם ייתכנו הפתעות.

בנימין נתניהו: ואני אומר לכם, צריך לפעמים הפתעות.

בנימין נתניהו: ואתם, תוך שבועות, כמה שבועות בלבד, הפכתם אותנו בעניין הזה, בפעילות מבצעית שקשורה בגרעין האיראני, הפכתם אותנו למעין מדינת חסות עם חובת דיווח.

בנימין נתניהו: אם אין לנו עצמאות לפעול נגד איום קיומי זה נגדנו, אין לנו עצמאות בכלל בעניין החיוני ביותר לביטחוננו ועתידנו.

מאיר פרוש: – – – זה הקו שלהם – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת פרוש.

בנימין נתניהו: אני עוד אתייחס, אני עוד אתייחס – – –

קריאה: – – –

מיקי לוי: נו, מה יהיה?

בנימין נתניהו: אני עוד אתייחס להרכב המפלגתי – –

מאיר פרוש: – – –

מיקי לוי: די.

בנימין נתניהו: – – של הממשלה הזאת, אבל אני אגיד לך, חבר הכנסת אייכלר, אני רוצה להגיד לך משהו.

קריאות: פרוש, פרוש.

בנימין נתניהו: פרוש, סליחה.

בנימין נתניהו: אתם לובשים – – –

קריאה: מה זה משנה?

קריאה: אותו דבר.

יועז הנדל: כולם עם זקן אותו דבר.

קריאה: מה אכפת לך איך קוראים להם?

מאיר פרוש: זה היה ארבעה – – –

בנימין נתניהו: אני רוצה להגיד לך, חבר הכנסת פרוש, גם עם כל הכשלים – שתכף אפרט – גם עם כל הקלקולים, ההונאות, הטפות המוסר האבסורדיות האלה ממי שהלך והונה עד השמיים את כל אזרחי ישראל – גם עם כל הדברים האלה הייתי אומר ניחא, כי אם הם היו מטפלים בדבר העיקרי שקובע את עתידנו, את קיומנו – למנוע, להבטיח שאיראן לא תתחמש בנשק גרעיני – הייתי אומר:

בנימין נתניהו: ניחא – –

קריאה: – – –

בנימין נתניהו: – – יש דברים כאלה, יש דברים כאלה.

מיקי לוי: לא להפריע.

בנימין נתניהו: אבל כשל בהבטחת החיים והבריאות בקורונה, זינוק אדיר – הבאנו את המדינה למצב אדיר.

בנימין נתניהו: כמה הם חיכו?

בנימין נתניהו: שישה שבועות, למה?

בנימין נתניהו: הרי הזמנו מיליוני חיסונים, שילמנו עבורם עוד בתקופה שלי.

מיכל שיר סגמן: – – –

בנימין נתניהו: כל מה שהיה צריך זה להביא אותם.

מיכל שיר סגמן: – – –

בנימין נתניהו: אז עכשיו – –

מיכל שיר סגמן: שכחת – – –

בנימין נתניהו: – – עכשיו אני קורא – – –

קריאות: – – –

מיקי לוי: בבקשה, בבקשה לשמור על שקט.

מיכל שיר סגמן: – – – אל תטיף מוסר.

מיקי לוי: אני מבקש שקט.

מיקי לוי: אני – – –

מיכל שיר סגמן: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת שיר, קריאה ראשונה, די.

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב, את מפריעה לראש מפלגתך.

מיקי לוי: בבקשה.

בנימין נתניהו: באין ציפור שיר אומרים שקרים.

בנימין נתניהו: אני חייב להגיד לכן, כן, ובדקנו גם את מצב התמותה בישראל לעומת יתר מדינות ה-OECD, ואנחנו באופן יחסי נמצאים בתחתית הרשימה.

מיקי לוי: חבר הכנסת – – –

בנימין נתניהו: כדאי שגם את זה תבדקו.

בנימין נתניהו: אבל דבר אחד חשוב – – –

קריאה: שקר.

מיקי לוי: חבר הכנסת.

בנימין נתניהו: דבר אחד חשוב: הרי מה אומרים התועמלנים שלכם בתקשורת המלטפת?

בנימין נתניהו: מה הם אומרים?

בנימין נתניהו: הם אומרים: טוב, אבל תראו, איראן – שמעתי עכשיו את בנט אומר אותו הדבר – איראן התקדמה.

בנימין נתניהו: אלמלא הפעולות שלנו, לאיראן כבר היה ארסנל שלם של פצצות גרעין – – –

קריאה: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ.

בנימין נתניהו: והפעולות שלנו, הן בשדה המבצעי והן בשדה המדיני וההסברתי, מנעו מאיראן את השגת ארסנל פצצות גרעין, ואני חושב שכל אחד יודע את זה.

בנימין נתניהו: אם אתם רוצים לדעת מי רוצה את זה הכי הרבה – – –

מירב בן ארי: רם יודע את זה הכי הרבה – – –

מיקי לוי: די, חברת הכנסת בן ארי.

בנימין נתניהו: איראן יודעת את זה, ולכן איראן שמחה.

בנימין נתניהו: העיר טהראן צהלה ושמחה – –

מירב בן ארי: תן משהו קטן.

בנימין נתניהו: – – ושמחה כשהיא שמעה על תוצאות הקמת הממשלה הזאת, והם יודעים למה.

בנימין נתניהו: הממשלה שותקת מול הדהירה של איראן להסכם הגרעין המסוכן.

בנימין נתניהו: אין ערך, לצערי – אני אומר את זה לחבריי פה – אין שום ערך למה שנאמר לארצות הברית בחדרי-חדרים אם זה לא מלווה במסע ציבורי רב עוצמה.

בנימין נתניהו: תלמדו את מה שכבר אנחנו יודעים מז'בוטינסקי כל כך הרבה שנים – את תורת הלחץ.

בנימין נתניהו: זה לא עובד, כי זה לא משנה מיהו המנהיג.

בנימין נתניהו: הוא יכול להיות מנהיג – איך הוא אמר?

בנימין נתניהו: הכי פרו-ציוני.

בנימין נתניהו: זה יכול להיות בלפור, הוא אומר.

בנימין נתניהו: אם אין וקטור נגדי לווקטור שדוחף לפעולות נגד הציונות, הווקטור נגד הציונות גובר, והווקטור היחידי שבסופו של דבר מכריע בדעת הקהל העולמית והאמריקנית זה הלחץ הציבורי שאנחנו מפעילים; לא שיחות עם פקידים כאן או פקידים שם, אלא לחץ, שיחות שמלוות בלחץ, במסע הסברה חזק ושיטתי בדעת הקהל האמריקאית נגד הסכם הגרעין; אני אומר, בלחץ נגד הסכם הגרעין אם מתנגדים לו.

בנימין נתניהו: כשאני עמדתי והתנגדתי והחזקתי – סליחה על הביטוי – את הלפיד של ההתנגדות מעלה מעלה בקונגרס האמריקני, יאיר לפיד כמובן תקף אותי, אבל זה מה שיצר שם את ההתנגדות שהביאה למדיניות התקיפה של הנשיא טראמפ כשהוא נכנס לשם, ואלמלא ההתנגדות הזאת היו אומרים: טוב, הישראלים מוכנים לקבל את ההסכם הזה, אז מה אתם רוצים?

בנימין נתניהו: יתר על כן – – –

רם בן ברק: אבל הם רק התקדמנו, הם רק התקדמנו מאז – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת בן ברק, די.

בנימין נתניהו: יתר על כן, הייתי צריך להתגבר לא רק על ההתנגדות של המעצמות בשביל הנשיא האמריקני, הייתי צריך להתגבר גם על התנגדות לא מבוטלת של אנשים בתוך הממסד הישראלי.

בנימין נתניהו: ולכן אני אומר, אם אתם רוצים להתנגד להסכם הגרעין – ולדעתי חזרה להסכם המקורי זו סכנת נפשות למדינת ישראל – אתם חייבים ללוות את ההתנגדות הזאת במסע ציבורי רחב, שיטתי, עוצמתי, בדעת הקהל ובקונגרס האמריקני, כי אין תחליף לכך.

בנימין נתניהו: בכל מקרה, אתם הפכתם במדיניות שלכם של "אין הפתעות" וחדרי-חדרים, הפכתם את החזרה האמריקנית להסכם הגרעין לדבר קל ביותר, ועל כך מגיעה לכם מדליית זהב על מחדל מדיני וביטחוני ראשון במעלה.

בנימין נתניהו: אגב, חבר הכנסת רז פה?

בנימין נתניהו: אה, נטש אותנו דווקא כשאני רוצה.

קריאות: הוא פה.

בנימין נתניהו: אה, הוא פה?

בנימין נתניהו: אמרת – אולי כדבר שמתקן, מחפה על כך – ששר החוץ לפיד נפגש לראשונה עם ראשי, או יותר נכון שרי החוץ, של האיחוד האירופי, אחרי עשרות שנים שלא היה.

בנימין נתניהו: ב-11 בדצמבר 2017, חבר הכנסת רז, פגשתי את כל שרי החוץ של האיחוד האירופי.

בנימין נתניהו: הם ביקשו לשמוע על הגישה החדשה והשונה שלנו להשגת שלום, שלום תמורת שלום במזרח התיכון, כפי שנפגשתי עם רבים מהם אחר כך, כשהם רצו לשמוע על ההישגים שלנו בנושא הקורונה.

בנימין נתניהו: בכל אופן, כולם היום מרגישים את החולשה, את השינוי – אכן, ממשלת שינוי, ממשלה של חולשה ובלבול מול ההתחמשות האיראנית, מול הדהירה האיראנית.

בנימין נתניהו: הם מרגישים את זה בכל מקום – בריאד, בוושינגטון, באבו דאבי ובראש ובראשונה בטהראן.

בנימין נתניהו: עכשיו אנחנו מגיעים למדליית הזהב האחרונה.

בנימין נתניהו: היא מגיעה לאביגדור ליברמן, על הישג נדיר בהתעמלות קרקע – –

מאיר פרוש: – – –

בנימין נתניהו: – – פליק-פלאק מרהיב שאני לא יודע אם ארטיום היה מסוגל לעשות אותו, וארטיום מסוגל להרבה, כפי שראינו.

בנימין נתניהו: כן?

מאיר פרוש: רוסיה, סוריה – – –

בנימין נתניהו: אתה יודע, אני יכול להחזיק אתכם כאן שעות ארוכות עם כל המחדלים, אבל אני רוצה להתנקז לעיקר.

בנימין נתניהו: ובכן, פליק-פלאק מרהיב בהתעמלות קרקע אחרי – –

חמד עמאר: אתה יודע שעבאס אמר שבית ראש הממשלה צריך – – –

בנימין נתניהו: – – אחרי שרק לפני כמה שבועות – – –

מיקי לוי: די.

מיקי לוי: השר חמד עמאר, די.

רם בן ברק: ראש האופוזיציה, אתה תקבל מדליית זהב על דמגוגיה, בזה אין שום ספק.

חמד עמאר: לא יאומן – – –

רם בן ברק: בדמגוגיה אתה מס' אחת.

רם בן ברק: אין עליך.

מיקי לוי: חבר הכנסת רם בן ברק, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת חמד עמאר, זה לא מכובד לשר.

מיקי לוי: חבר הכנסת רם בן ברק, שקט, בבקשה.

בנימין נתניהו: רק לפני כמה שבועות – – –

חמד עמאר: טוב מאוד שעבאס – – – בבית שלך.

בנימין נתניהו: כדאי שתקשיב, השר חמד, תקשיב רגע.

בנימין נתניהו: רק לפני כמה שבועות – – –

חמד עמאר: – – –

בנימין נתניהו: רק לפני כמה שבועות – שישה שבועות, אם אתם רוצים מספר מדויק – אביגדור ליברמן אומר, מתחייב לא להעלות מיסים, הוא מסביר כמה זה רע להעלות מיסים, ועכשיו הוא מעלה מיסים.

ולדימיר בליאק: במשך שנתיים וחצי חסמת העברת תקציב, שנתיים וחצי.

ולדימיר בליאק: עסקים נסגרו במשמרת שלך – – –

בנימין נתניהו: העליתם את מחירי החשמל, העליתם את מחירי התחבורה הציבורית, העליתם את תשלומי הארנונה, העליתם את מחיר הלחם, אתם מטילים מס על רכישת מוצרים מחו"ל באינטרנט – –

מיקי לוי: חבר הכנסת ולדימיר, די.

בנימין נתניהו: – – מס על נטפליקס, מס על ביקור אצל רופאים מקצועיים, מס על המשקאות הקלים, ובנוסף, אתם פוגעים פגיעה חמורה ואנושה – ויכול להיות שרבת-שנים; ייקח לנו הרבה שנים לתקן את זה – בחקלאים בחקלאות הישראלית ובשכבות חלשות שאין להן מענה אחר.

בנימין נתניהו: עוד מיסים ועוד מיסים ועוד מיסים, והכול – למה?

בנימין נתניהו: רק כדי לממן, רק כדי לממן, לממן סכום עתק של 53, או 33, מיליארדי שקלים שהבטחתם למנסור עבאס, והבטחתם את זה כי אחרת לא תהיה לכם ממשלה.

בנימין נתניהו: למה אזרחי ישראל צריכים לשלם את המיסים האלה, את המחיר הזה, את מס עבאס?

בנימין נתניהו: רק כדי – –

מירב בן ארי: למה?

מירב בן ארי: הם לא אזרחים?

מירב בן ארי: הם לא אזרחים ישראלים?

מירב בן ארי: הם לא משלמים מיסים?

מירב בן ארי: מה זה הדבר הזה?

מיקי לוי: די, די.

מיקי לוי: חברת הכנסת.

בנימין נתניהו: – – רק כדי להשאיר אתכם בשלטון.

מירב בן ארי: מאיפה הדבר הזה?

מיקי לוי: חברת הכנסת בן ארי.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, קוראים לה מירב בן ארי, אם אתה רוצה לקרוא לה לסדר.

משה ארבל: קוראים לה מירב בן ארי.

מירב בן ארי: אתה לא מתבייש?

מירב בן ארי: איך אתם לא מתביישים?

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, אל תעזור לי.

מירב בן ארי: תתביישו לכם.

מירב בן ארי: בחיים לא ראיתי דבר כזה.

מיקי לוי: חברת הכנסת מירב בן ארי, מספיק.

קריאות: – – –

מיקי לוי: תירגעו.

מיקי לוי: אני הייתי מסכים – אתם יודעים מה?

מיקי לוי: בשולי הדברים הייתי רוצה שהצד הזה יפריע כמו הצד הזה.

מיקי לוי: יהיה שקט מופתי.

מיקי לוי: יהיה שקט מופתי.

משה ארבל: – – –

חיים ביטון: כואב להם.

מאי גולן: אתה מוציא אותנו בסיטונאות – – –

מיקי לוי: יהיה שקט מופתי.

מיקי לוי: אני אומר את זה במלוא מובן המילה.

מיקי לוי: יהיה שקט מופתי.

מירב בן ארי: למה, אנחנו קראנו לו שקרן?

מירב בן ארי: איך הם מתנהגים.

מיקי לוי: די, חברת הכנסת בן ארי.

מיקי לוי: את פשוט עושה הפוך ממה שאנחנו רוצים.

מיקי לוי: בבקשה ממך.

מירב בן ארי: ממש לא.

מירב בן ארי: ממש לא.

בנימין נתניהו: אדוני, הסכום הזה הוא סכום עתק – – –

מנסור עבאס: תרשה לי, שילמת והיית מוכן לשלם יותר – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת עבאס.

מנסור עבאס: חבל שאתה עומד ומדבר בצורה הזאת על החברה הערבית – – –

בנימין נתניהו: אני לא מדבר כך על החברה הערבית, אני מדבר עליך.

מנסור עבאס: חבל שאתה עושה את זה – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת עבאס, בבקשה, קריאה ראשונה.

מנסור עבאס: אתה דיברת, מעבר לשקרים שלך, שמעולם לא רצית לעשות את זה, השקרים שלך – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת עבאס, שב, בבקשה.

מיקי לוי: אני מבקש – – –

יבגני סובה: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת סובה.

מיקי לוי: חבר הכנסת עבאס, אם יש לך הודעה אישית, אני אאפשר לך להעלות, אבל בבקשה שב.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אני מאוד מודה לך.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת נתניהו.

מיקי לוי: בבקשה.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, להשקיע בחברה הערבית זה דבר שאני עשיתי.

בנימין נתניהו: השקענו 15 מיליארד שקל לאורך השנים, ועשינו את זה בחפץ לב.

בנימין נתניהו: אבל מה שיש פה זה אתנן פוליטי שהולך הרבה מעבר לזה.

בנימין נתניהו: זה עשרות מיליארדים נוספים שנועדו לעשות דבר אחד – לרצות את רע"ם ואת מנסור עבאס, שהוא ראש הממשלה האמיתי.

בנימין נתניהו: בנט אמר לפני כמה דקות כאן, מעל במת הכנסת: אנחנו לא בכיס של אף אחד.

בנימין נתניהו: אתם לא בכיס של אף אחד?

בנימין נתניהו: אתם בכיס של עבאס – –

מיכל רוזין: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת רוזין, שבי.

מיקי לוי: שבי.

בנימין נתניהו: – – וכל המדינה יודעת את זה, וגם אתם יודעים את זה.

מיכל שיר סגמן: אתה בכיס של כל אחד – – –

בנימין נתניהו: ואתם בכיס של עבאס לא רק – – –

עופר כסיף: מאיפה אתה יודע מה יש לו בכיס אם אף פעם לא נכניס לשם את היד?

בנימין נתניהו: לא רק מבחינה כספית – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף.

מנסור עבאס: אדוני ראש האופוזיציה, הזמנת אותי ארבע פעמים לבלפור – – –

יואב קיש: מעולם לא נתנו לך כלום.

בנימין נתניהו: לא לתת דברים כאלה – – –

מיקי לוי: לא, אני מבקש, אין מחיאות כפיים במליאה.

מיקי לוי: חבר הכנסת עבאס, חבר הכנסת עבאס, אם תרצה, תרשום לי ואני אאפשר לך.

מיקי לוי: שב, בבקשה.

וליד טאהא: ארבע פעמים – – –

מיקי לוי: שב, בבקשה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: הפסקתי אותה מייד.

מיקי לוי: שב, בבקשה.

מיקי לוי: שב.

מיקי לוי: אל תכריחו אותי להוציא אתכם החוצה.

מיקי לוי: בבקשה די.

מיקי לוי: בבקשה להמשיך.

יואב קיש: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, אתה מפריע לראש מפלגתך.

יואב קיש: אבל הם משקרים.

יואב קיש: מה שהם נתנו מעולם לא היה על השולחן.

יואב קיש: מעולם.

מאי גולן: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, את מפריעה לחבר הכנסת נתניהו.

בנימין נתניהו: מעולם לא הייתי מוכן – וגם אמרתי את זה, גם לך – להקים ממשלה שתלויה בתמיכה אקטיבית שלכם או בהימנעות.

בנימין נתניהו: ואמרתי: מיסים כאלה או סכומים כאלה זה לא רציני.

בנימין נתניהו: לכן, אתם מעוותים את הדבר, כי אתם צריכים להצדיק את מה שלא ניתן להצדיק – את ההישענות של הממשלה הזאת בצורה מוחלטת – –

מאי גולן: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן.

בנימין נתניהו: – – על מפלגה אסלאמית, כשיש רשת ביטחון נוספת, והיא ניתנת כמובן על ידי המשותפת.

בנימין נתניהו: זה מה שקרה פה.

בנימין נתניהו: בן-גוריון לא היה מוכן לעשות את זה; רבין לא היה מוכן לעשות את זה; פרס לא היה מוכן לעשות את זה; אני לא הייתי מוכן לעשות את זה, אחרת אנחנו היינו יושבים פה ולא אתם.

בנימין נתניהו: אבל אתם עשיתם את זה ואתם מוכרים להם לא רק כסף אלא גם את הנגב, גם את הנגב כולו.

גבי לסקי: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת לסקי, קריאה ראשונה.

מירב בן ארי: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת בן ארי, קריאה ראשונה.

מיקי לוי: מספיק.

מיקי לוי: אתם תאפשרו לחבר הכנסת נתניהו להגיד את דברו, זה הכול.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת רוזין, קריאה שנייה.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, קוראים לה מיכל שיר, אם אתה לא יודע.

מיקי לוי: אם אתה לא שמת לב – אל תעיר לי – אני דיברתי אל מיכל רוזין.

מיקי לוי: אל תעיר לי, בבקשה.

מיקי לוי: יש שם שתיים.

מיקי לוי: אל תעזור לי, נראה לי שאני מסתדר היטב, לא?

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, יש פה 30 נורבגים.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, אני לא הייתי מעלה מיסים.

בנימין נתניהו: הייתי ראש ממשלה שהוריד מיסים בעקביות, כפי שהורדתי מיסים לאורך כל שנות כהונתי.

בנימין נתניהו: ואכן, זה מה שעשינו רק עכשיו, במשבר הקורונה: אני, יחד עם שר האוצר ישראל כץ – הורדנו מיסים.

בנימין נתניהו: הורדנו מיסים, נתנו מענקים לעסקים ולמעסיקים, המרצנו את הכלכלה.

מיכל שיר סגמן: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת שיר, קריאה ראשונה.

בנימין נתניהו: המרצנו את הכלכלה, עזרנו לאזרחים.

מיכל שיר סגמן: – – –

מיקי לוי: שנייה.

מיקי לוי: חברת הכנסת שיר, קריאה שנייה.

בנימין נתניהו: הממשלה הזאת עושה בדיוק את ההפך: היא מטילה על אזרחי ישראל גזרות כלכליות קשות.

בנימין נתניהו: במקום להעלות מיסים, הממשלה צריכה להוריד מיסים, לעודד תחרות, להוריד חסמים, להוריד רגולציה ולהשאיר יותר כסף בכיסם של האזרחים.

בנימין נתניהו: ועכשיו הם מביאים את הדבר הזה שהם קוראים לו תקציב.

בנימין נתניהו: זה תקציב?

בנימין נתניהו: זה תקציב נעדר בשורות.

בנימין נתניהו: זה תקציב של גזרות.

קריאות: – – –

מיקי לוי: די, חברת הכנסת לסקי.

מיקי לוי: חבר הכנסת ולדימיר, די.

בנימין נתניהו: בשביל זה הקמתם ממשלה – להעביר תקציב כזה?

בנימין נתניהו: זה מראה או שאתם לא מבינים שום דבר בכלכלה או שאתם פשוט נתונים בכיס של עבאס, וזאת האמת – אתם נתונים בכיס של עבאס.

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: חברי הכנסת – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר, נדמה לי שאתה מפריע לראש האופוזיציה, וחבל.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, אין ספק שהממשלה הנוכחית היא שיאנית עולמית בכישלונות – כל כך הרבה כישלונות בזמן כל כך קצר: נכשלתם במאבק נגד הקורונה, אתם נכשלים במאבק נגד איראן ונכשלתם בכלכלה.

בנימין נתניהו: כולם רואים שהקמתם ממשלה עם גורמים אנטי-ציוניים ואתם תלויים על בלימה – בעבאס, שהוא ראש הממשלה האמיתי, ובמשותפת, שהיא רשת הביטחון שלכם, שעליה אתם סומכים, ובלעדיהם לא יישק דבר.

בנימין נתניהו: וכולם גם רואים דבר נוסף:

בנימין נתניהו: הייתי בסוף השבוע בחוף בנתניה, הלכתי שם במקומות שאני מניח שחלק מהאנשים פה לא היו רוצים ללכת בהם.

קריאה: אני גדלתי שם.

בנימין נתניהו: אני אומר לכם, היה שם, אני לא מגזים, שיטפון של אנשים שבאו לחזק אותי, והם העירו הערה שסיפרתי עליה בסיעת הליכוד.

בנימין נתניהו: הם רואים ומשבחים את הכוח המלוכד של האופוזיציה המאוחדת שלנו.

בנימין נתניהו: הם מעירים על זה.

בנימין נתניהו: הם אומרים: תמשיכו, תלכו בדרך הזאת, תושיעו את עם ישראל ואת מדינת ישראל.

בנימין נתניהו: והם מבינים שבתוך זמן קצר אנחנו הפלנו את הממשלה הזאת בחוקים, יום אחר יום.

בנימין נתניהו: אני אומר לכם, אני פה כמה עשרות שנים, ודבר כזה אני עוד לא ראיתי – לא ראיתי נפילה של ממשלה בצמידות להקמתה כפי שאני רואה כאן.

בנימין נתניהו: ובכן, אני רוצה להבטיח לכם, אזרחי ישראל, שאנחנו נמשיך בדרך הזאת עד שנפיל את הממשלה הכושלת הזאת ונחזור להוביל את המדינה בדרך שלנו – דרך של הישגים והצלחות, דרך של עוצמה ודרך של מנהיגות מוכחת.

בנימין נתניהו: אני מאוד מודה לכם.

בנימין נתניהו: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לראש האופוזיציה חבר הכנסת נתניהו.

מיקי לוי: די.

מיקי לוי: עכשיו גם מוחאים כפיים?

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב, בבקשה, די.

מירי רגב: לך אני מוכנה לומר "כבוד היושב-ראש", לעומת ראש הממשלה.

מיקי לוי: הבנתי.

מיקי לוי: תבואי אליי, אני מכבד אותך, אני מזמין אותך לכוס קפה, אני אסביר לך הכול.

מירי רגב: אבל לקואליציה מותר?

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: לפני שנעבור להצבעה, חבריי חברי הכנסת, ראש הממשלה, נעלה את זכרו של חבר הכנסת, האלוף במילואים יהושע שגיא.

מיקי לוי: אני מקבל בברכה את המשפחה.

מיקי לוי: נא לעמוד.

מיקי לוי: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרו של המנוח.

מיקי לוי: )

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, בחודש פברואר האחרון הלך לעולמו חבר הכנסת, האלוף במילואים וראש עיריית בת ים לשעבר האלוף יהושע שגיא.

מיקי לוי: שגיא התגייס לצה"ל בשנת 1951 ושירת במגוון תפקידים רחב.

מיקי לוי: במלחמת ששת הימים ובמלחמת ההתשה היה קצין המודיעין של פיקוד דרום.

מיקי לוי: במלחמת יום הכיפורים, שפרצה בזמן כהונתו כמפקד בית הספר למודיעין, מונה במינוי חירום לקמ"ן אוגדה 143, שעשתה חיל ותרמה רבות למאמץ המלחמתי תחת פיקודו של אריאל שרון, זכרו לברכה.

מיקי לוי: בפברואר 1979 מונה לתפקיד הבכיר של ראש אמ"ן.

מיקי לוי: לאחר 31 שנים פשט את המדים, ובשנת 1988 נבחר לכנסת השתים-עשרה מטעם מפלגת הליכוד.

מיקי לוי: בכנסת כיהן בוועדת הפנים והגנת הסביבה וכן בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

מיקי לוי: לאחר מכן נבחר למועצת העיר בת ים וכיהן כסגן ראש העיר בשנים 1989–1993.

מיקי לוי: לאחר מכן נבחר פעמיים לעמוד בראש העיר בת ים וכיהן בתפקיד עד שנת 2003.

מיקי לוי: באותה שנה מונה לשגריר ישראל בפיליפינים, ומילא את התפקיד עד 2007.

מיקי לוי: בחודש פברואר האחרון הלך לעולמו בגיל 87.

מיקי לוי: יהי זכרו ברוך.

מיקי לוי: חבר הכנסת צחי הנגבי יישא דברים לזכרו, בבקשה.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת, חנה שגיא והמשפחה, יהושע שגיא נבחר לכנסת ברשימת הליכוד, כאמור, בשנת 1988.

צחי הנגבי: שירתנו יחד באותה כנסת.

צחי הנגבי: גם ראש הממשלה לשעבר בנימין נתניהו נבחר ב-1988.

צחי הנגבי: אבל מהר מאוד הסתבר ליהושע שהפעילות הפרלמנטרית השגרתית קטנה על מידותיו.

צחי הנגבי: הוא היה איש של הכרעות גדולות ושל עשייה מוחשית.

צחי הנגבי: למשכן הגיע לאחר עשורים של תרומה מפוארת לביטחון המדינה.

צחי הנגבי: כמי שהתגייס לצה"ל כשהמדינה שלנו הייתה בת שלוש שנות עצמאות בלבד, זכה יהושע להיות שותף במבחנים הגורליים לעצם קיומה של ישראל.

צחי הנגבי: במהרה המפקדים של יהושע זיהו את יכולותיו המרשימות, והוא בלט בכל זירה שבה שירת כקצין, קצין מודיעין: במלחמת סיני, במלחמת ששת הימים, במלחמת ההתשה, במלחמת יום הכיפורים.

צחי הנגבי: שגיא ניצב בצמתים קריטיים של קבלת ההחלטות.

צחי הנגבי: תרומתו להבנת שדה הקרב והראייה האסטרטגית שבה ניחן הביאו אותו לפסגת התחום המודיעיני – ראש אגף המודיעין בצה"ל.

צחי הנגבי: ראש אמ"ן הראשון שצמח מתוך שורות חיל המודיעין.

צחי הנגבי: תקופת כהונתו בתפקיד זה הייתה מן הסוערות והמאתגרות בדברי ימי אגף המודיעין: תקיפת הכור הגרעיני בעיראק, מלחמת לבנון הראשונה, הסכם השלום עם מצרים והנסיגה מחצי האי סיני.

צחי הנגבי: חבריו למטה הכללי בשנות כהונתו כראש אמ"ן העידו עליו שהוא מפקד שקול, קר רוח, ידען, שאינו נרתע מהבעת עמדות חדות ובהירות גם כשהן סותרות את אלה של הממונים עליו – הרמטכ"ל, שר הביטחון וראש הממשלה.

צחי הנגבי: כראש אמ"ן היו ליהושע שגיא הישגים רבים שהשפיעו על ביטחון המדינה לדורות, ובראשם ההחלטה להכניס את אגף המודיעין לעידן הלוויין, שהעשיר ומעשיר את יכולות האיסוף וההתרעה של זרועות הביטחון של ישראל עד היום, ולעתיד לשנים רבות.

צחי הנגבי: אחרי כהונה אחת בכנסת יהושע מצא את המקום שהלם יותר את הדחף שלו לעשייה.

צחי הנגבי: בשנת 1993 הוא נבחר לראשות העיר בת ים, הוביל את העיר עשר שנים, ובכל יום עסק ביצירה ובבנייה ובפיתוח.

צחי הנגבי: אדוני, אפשר להשקיט?

מיקי לוי: אם אפשר לבקש שקט.

מיקי לוי: חברים בצד הזה של האולם, בצד הקואליציה, שקט, בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

צחי הנגבי: בכל יום בעשר השנים האלה יהושע שגיא עסק ביצירה, בבנייה, בפיתוח, באיכות החיים של למעלה מ-100,000 ישראלים.

צחי הנגבי: אלו היו שנות הקליטה הגדולה של העולים מברית המועצות לשעבר, ויהושע, בעצמו בן לאב שעלה מרוסיה, נרתם למשימה הלאומית במלוא התנופה, האנרגיה והניסיון שצבר.

צחי הנגבי: עד היום העיר בת ים היא העיר שבה אחוז העולים מברית המועצות הוא הגבוה ביותר מבין כל ערי ישראל.

צחי הנגבי: יהושע שגיא הוסיף לתרום למדינה גם לאחר שסיים את הפרק המוניציפלי בחייו, והפעם במישור הדיפלומטי, כשגריר ישראל בפיליפינים.

צחי הנגבי: בשם חבריי בליכוד ובשם חבריי בכנסת אנחנו מחבקים את חנה ואת המשפחה ומעלים על נס את זכרו של חבר הכנסת יהושע שגיא, לוחם, מפקד, אלוף בצבא ההגנה לישראל, מנהיג ציבור מוערך ואהוב ובן נאמן לעמו ולארצו.

צחי הנגבי: יהי זכרו ברוך.

מיקי לוי: תודה רבה לשר צחי הנגבי.

מיקי לוי: אנחנו נעבור להצבעה על העמדה שהציג ראש הממשלה.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: חברי הכנסת, נא לתפוס את המקומות, בבקשה.

מיקי לוי: חברת הכנסת סילמן, את ביקשת ממני שמית או אלקטרונית?

עידית סילמן: בשם הממשלה.

מיקי לוי: בשם הממשלה, אלקטרונית?

מיקי לוי: אלקטרונית.

מיקי לוי: חברי הכנסת, נא לתפוס את המקומות.

מיקי לוי: אני עובר להצבעה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: הם רוצים – דקה.

יואב קיש: אמרת "אני עובר להצבעה".

מיקי לוי: אז מה?

יואב קיש: עוד פעם?

מיקי לוי: אלקטרונית.

מיקי לוי: הממשלה מבקשת הצבעה אלקטרונית.

מיקי לוי: בבקשה, חברי הכנסת, נא לתפוס את המקומות.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד הודעת ראש הממשלה – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 56.

מיקי לוי: אני קובע שעמדת הממשלה היא שהתקבלה.

מיקי לוי: יש שני חברי כנסת שביקשו הודעה אישית.

מיקי לוי: הראשון שבהם – חבר הכנסת אקוניס.

אופיר אקוניס: כן.

מיקי לוי: אתה עדיין מבקש?

אופיר אקוניס: כן, תודה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: לרשותך עד חמש דקות, בבקשה.

אופיר אקוניס: זה יהיה הרבה פחות, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: אדוני, אני רוצה להודות לך על שאפשרת לי הודעה אישית קצרה, אבל בעיקרה היא להעמיד דברים על דיוקם.

אופיר אקוניס: כאשר אני ירדתי מן הדוכן בנאום ב-40 חתימות, אתה הערת לי – זאת זכותך, כמובן – על כי קראתי בשמו של ראש הממשלה נפתלי בנט, וכי לדבר הזה אין תקדים במליאת הכנסת.

מיקי לוי: לא אמרתי.

מיקי לוי: לא אמרתי שאין תקדים.

אופיר אקוניס: או לא היה.

מיקי לוי: אמרתי מתוך נימוס.

אופיר אקוניס: מתוך נימוס.

אופיר אקוניס: ובכן, אני רוצה – – –

מיקי לוי: לא אמרתי את המילה "תקדים", לא.

אופיר אקוניס: יכול להיות.

אופיר אקוניס: אז לפרוטוקול אני רוצה שחברות וחברי הכנסת – ובעיקר לפרוטוקול – רק מן הכנסת הקודמת, אדוני היושב-ראש, יאיר לפיד: "ביבי הוא לא העניין", ביבי פעם שנייה; חברת הכנסת אורנה ברביבאי עמדה כאן במשך דקות ארוכות וקראה – וראש הממשלה בנימין נתניהו מכהן בתפקידו: ביבי, ביבי, ביבי.

מיקי לוי: הוא היה נוכח?

אופיר אקוניס: בחלק מהפעמים הוא היה נוכח, אדוני היושב-ראש, בחלק לא.

אופיר אקוניס: שר הבריאות חבר הכנסת ניצן הורביץ: "הדוברים של ביבי"; מרב מיכאלי, חברת הכנסת והיום שרת התחבורה, נדמה לי: "ביבי כבר לא", "ביבי, יכולתם כבר קודם"; אחמד טיבי ואחרים.

אופיר אקוניס: אדוני, אינני דוגל בשיטה הזאת.

אופיר אקוניס: אני חושב שהדיון פה צריך להיות פרלמנטרי, ממלכתי, נימוסי.

מיקי לוי: מכבד.

אופיר אקוניס: מכבד ומכובד.

אופיר אקוניס: וגם בדבריי לראש הממשלה בנט לא היו בוודאי אמירות מעליבות ופוגעניות.

מיקי לוי: נכון.

אופיר אקוניס: אבל זה היה חלק מן השיח הפרלמנטרי.

אופיר אקוניס: אם כולנו תמיד נחדול מן הדבר אשר לדאבון הלב – אני באמת אומר את זה בצער, אדוני – היה תקדים בכנסת הקודמת, נדמה לי שגם בכנסת העשרים – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אבידר, אתה מפריע לחבר הכנסת אקוניס.

מיקי לוי: בבקשה.

אופיר אקוניס: – – גם בכנסת העשרים וגם בכנסת את התשע-עשרה.

אופיר אקוניס: אני חושב שהציבור מצפה זאת מאיתנו, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: הוא צופה בנו בהמוניו.

מיקי לוי: נכון.

אופיר אקוניס: מאות אלפים רואים את השידור הזה.

אופיר אקוניס: ואני עוד מן המנומסים שבאולם הזה.

מיקי לוי: מאוד, אפילו.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אני מודה לך.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת אקוניס.

מיקי לוי: חבר הכנסת עבאס – מוותר.

מיקי לוי: בסדר גמור.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אם כך, אנחנו נמשיך בסדר-היום.

מיקי לוי: סעיף 5 – המלצת הוועדה המשותפת של ועדת החוץ והביטחון וועדת החוקה, חוק ומשפט לעניין מצב חירום.

מיקי לוי: יציג את המלצת הוועדה המשותפת יו"ר הוועדה המשותפת של ועדת החוץ והביטחון וועדת החוקה, חוק ומשפט לעניין מצב חירום חבר הכנסת רם בן ברק, בבקשה.

ועדת החוץ והביטחון): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפני המליאה את המלצות הוועדה המשותפת לוועדת החוץ והביטחון ולוועדת החוקה, חוק ומשפט בעניין הכרזה על מצב חירום בהתאם לסעיף 69 לתקנון הכנסת.

ועדת החוץ והביטחון): משמעותה המרכזית של ההכרזה היא הסמכת הממשלה להתקין תקנות שעת חירום, שבכוחן אף לגבור על חקיקת הכנסת, ותוקפן עד שלושה חודשים.

ועדת החוץ והביטחון): עם פרוץ משבר הקורונה הרבתה הממשלה להשתמש בכלי זה עד שנחקקה חקיקה ראשית של הכנסת שהסדירה את סמכויותיה של הממשלה לצורך המאבק בקורונה.

ועדת החוץ והביטחון): פרט לכך, מיעטה הממשלה בשני העשורים האחרונים להשתמש בתקנות שעת חירום, וגם במהלך השנה האחרונה היא לא עשתה זאת.

ועדת החוץ והביטחון): ההשלכה השנייה של ההכרזה נובעת מפרקטיקה שהייתה נהוגה בעשורים הראשונים למדינה, שבמהלכם נחקקו חוקים וצווים שונים שנקבע בהם כי יעמדו בתוקף כל עוד ההכרזה על מצב החירום בתוקף.

ועדת החוץ והביטחון): בחוקים ובצווים השונים נקבעו הסדרים חיוניים הן מבחינה ביטחונית והן מבחינה כלכלית.

ועדת החוץ והביטחון): אם הכנסת לא תשוב ותכריז על מצב חירום, ההסדרים החיוניים האלה יפקעו.

ועדת החוץ והביטחון): הסדרים אלה כוללים בין היתר את חוק המעצרים המינהליים ואת החקיקה המסדירה תפיסת מקרקעין בשעת חירום.

ועדת החוץ והביטחון): לצידם יש גם צווים שהוצאו מכוח חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים, שאף הוא חוק שתוקפו מותנה בהכרזה על מצב חירום.

ועדת החוץ והביטחון): אף שאין קשר ישיר בין הצווים לבין מצב החירום, עדיין יש בהם צורך, שכן הם מסדירים ענפים שונים במשק, כגון יהלומים, דבש, מעליות ותמרוקים.

ועדת החוץ והביטחון): כדי שנוכל להביא לביטולו של מצב החירום יש ליצור הסדרים חקיקתיים חלופיים שינתקו את זיקתם של החוקים והצווים האלה מהכרזה על מצב חירום.

ועדת החוץ והביטחון): במשך שנים רבות הוזנח הנושא, אולם במהלך העשור האחרון פיקחה הוועדה המשותפת לוועדת החוץ והביטחון ולוועדת החוקה באופן הדוק ביותר על עבודת הממשלה, ואכן, חלה התקדמות בנושא.

ועדת החוץ והביטחון): בשנת 2009 עמדו בתוקף תשעה חוקים ו-165 צווים שתוקפם מותנה במצב חירום, ואילו כיום עומדים בתוקף חמישה חוקים ו-16 צווים בלבד.

ועדת החוץ והביטחון): בשנים האחרונות, נוכח המשבר הפוליטי, הכנסת לא הייתה פעילה בצורה מלאה, ולכן רוב מהלכי החקיקה בנושא נבלמו.

ועדת החוץ והביטחון): גם במהלך 2020, כאשר הכנסת חידשה את פעילותה, תשומת הלב ניתנה בעיקר לחקיקה בענייני הקורונה, ונושאים אחרים נזנחו.

ועדת החוץ והביטחון): לכן הפעילות לקידום החקיקה הייתה מעטה יותר מבעבר.

ועדת החוץ והביטחון): עם זאת, ניתן לציין חמישה צווים בתחום הגז הביתי שהוסדרו בשנה שעברה, עם חקיקתו של חוק הגז הפחמימני המעובה.

ועדת החוץ והביטחון): במהלך דיוני הוועדה המשותפת הייתה תמימות דעים בקרב חברי הוועדה באשר לבעייתיות שבהמשך ההכרזה ובאשר לצורך לסיומה.

ועדת החוץ והביטחון): מדינה, ובוודאי מדינה דמוקרטית, אינה יכולה להרשות לעצמה להיות שרויה במצב חירום במשך תקופה כה ממושכת, במיוחד כאשר ההכרזה מקנה לממשלה סמכויות כה נרחבות.

ועדת החוץ והביטחון): יחד עם זאת, הוועדה לא הייתה יכולה להתעלם מכך שעדיין נותרו חמישה חוקים ו-16 צווים חיוניים שאין באפשרותנו לבטל בעת הזו.

ועדת החוץ והביטחון): על כן, ומאחר שההכרזה הנוכחית עתידה לפקוע בעוד כחודש וחצי, ב-11 בספטמבר, ועד מועד זה לא ניתן יהיה להשלים את מהלכי החקיקה הדרושים, החליטה הוועדה להמליץ לכנסת להכריז על מצב חירום עד 2 באוגוסט 2022.

ועדת החוץ והביטחון): יחד עם זאת, אין בכוונתנו לקפוא על השמרים.

ועדת החוץ והביטחון): במהלך השנה הקרובה נחדש את הפיקוח ההדוק של הוועדה המשותפת שהיה נהוג בעבר – והשיג תוצאות – ונקיים ישיבות מעקב כדי לוודא שהמשרדים עושים את כל הדרוש לקדם את החקיקה הדרושה לשם ביטול מצב החירום.

ועדת החוץ והביטחון): פניתי גם לשרים הרלוונטיים – למי שלא פניתי אני עוד אפנה – ואני פונה אליהם גם מעל במה זו: שר המשפטים, שר הביטחון, שרת התחבורה, שרת הכלכלה, שר הבריאות, שרת האנרגיה, שר החקלאות והשרה להגנת הסביבה, סיום מצב החירום הוא אינטרס של כולנו, ועל כולנו להיות שותפים פעילים בכך.

ועדת החוץ והביטחון): כאמור, הוועדה ממליצה להאריך את תוקף ההכרזה עד יום ה' באב התשפ"ב, 2 באוגוסט 2022.

ועדת החוץ והביטחון): אבקש מחברי הכנסת, קואליציה ואופוזיציה, לאשר את המלצת הוועדה.

ועדת החוץ והביטחון): היא חיונית לחיים במדינה.

ועדת החוץ והביטחון): תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אם אני צריך לומר עד כמה שזכור לי איך נהגו בעבר בהצבעות על דברים מהסוג הזה, אני לא חושב שהיה ויכוח בין קואליציה לאופוזיציה.

מאיר פרוש: לא משנה איזה צד היה באופוזיציה ומי היה בקואליציה.

מאיר פרוש: אני לא יודע מי זה האופוזיציה.

מאיר פרוש: אני חושב שאפשר לומר שהייתה פה אחדות דעים בעניין הזה והיו מאפשרים להכריז על מצב חירום.

מאיר פרוש: אבל השאלה שלי היא דווקא כעת, כאשר יש ממשלה, והממשלה הזו עורכת שינויים – כן לטעמי או לא לטעמי, אבל הממשלה הזו עורכת שינויים, כמו – אני לא מאמין שזה היה עובר אם הסקטור האחר היה מקבל איזושהי הבטחה של 500 מיליון שקל כל שנה בתקציב, בלי בקרה, בלי קריטריונים, אבל מנסור עבאס קיבל 500 מיליון שקל לשנה על כל מיני דברים שהוא חושב שהוא ישיג אותם.

מאיר פרוש: הבנייה היום היא ללא מעצורים.

מאיר פרוש: לא רק שהבנייה היא ללא מעצורים, יש גם הפסקת הריסות.

מאיר פרוש: תקנו אותי, חבר הכנסת ביטן – יש היום הפסקת הריסות?

מאיר פרוש: מתנהלים מול רע"מ, מול הקבוצה הזו, הקבוצה האחרת: יהרסו או לא יהרסו?

מאיר פרוש: יבטיחו או לא יבטיחו?

מאיר פרוש: אני מפרגן למי שלא הורסים לו את הבית שלו, ממש מפרגן.

מאיר פרוש: שיהיה לו כל טוב, שיהיה לו בית.

מאיר פרוש: עיני לא צרה על הדבר הזה.

מאיר פרוש: אני חושב שהבנייה הלא-חוקית הזו, חוץ מהרעיון שהוא לא מקובל עלינו – ההשתלטות, לגנוב כאילו עוד קרקעות, להשתלט על קרקעות של יהודים – יש בעיה של צפיפות גדולה במגזר הערבי.

מאיר פרוש: יש צפיפות גדולה.

מאיר פרוש: אני מכיר את הדברים האלה, וגם בבתי משפט נאמרים הדברים האלה, שבמזרח ירושלים יש הרבה צפיפות אצל הערבים ובנייה לא חוקית, ואני אומר, להבדיל אצל יהודים; חלק מהם אצל החרדים, שיש ציבור גדול – יש לנו בנייה לא חוקית.

מאיר פרוש: אם זו הסיבה, ולכאורה זו הסיבה העיקרית שיש בנייה לא חוקית, אז למה רק לערבים יש כאלה פריבילגיות?

מאיר פרוש: איך היועץ המשפטי לממשלה מגן על מדיניות שאומרת:

מאיר פרוש: אצל הערבים לא נהרוס בנייה לא חוקית, אצל הערבים נאפשר בלי תכנון עקרוני, בלי תוכנית מתאר, אבל אצל היהודים זה לא יהיה?

מאיר פרוש: אני חושב שאם יש קריטריון, והצפיפות היא קריטריון, זה מקובל.

מאיר פרוש: דבר נוסף שאני לא מבין – אמר פה יושב-ראש הוועדה שיש עוד חודש וחצי לדבר הזה, וחודש וחצי לא יספיק.

מאיר פרוש: בסדר, חודש וחצי לא יספיק; שלושה חודשים, ארבעה חודשים.

מאיר פרוש: למה הממשלה מבקשת שנה שלמה?

מאיר פרוש: היא מבקשת עד ה' באב תשפ"ב, כמעט שנה שלמה.

מאיר פרוש: מדוע?

מאיר פרוש: לא מובן.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת פרוש.

מיקי לוי: חבר הכנסת ווליד טאהא – אינו נוכח; חבר הכנסת מרגי – מוותר; חברת הכנסת ברק – אינה נוכחת; חבר הכנסת סעדי – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת מעוז.

מיקי לוי: סליחה, אני מתנצל, סליחה.

מיקי לוי: בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, המחזה הזה, הסוריאליסטי, חוזר על עצמו מדי שנה כאשר הוועדה המשותפת לוועדת חוץ וביטחון וועדת חוקה מקיימת דיון, ובתום הדיון יש הצבעה, ואז ממליצים למליאה על הארכת מצב החירום במדינת ישראל.

אוסאמה סעדי: אני השתתפתי בדיון בוועדת חוקה ובוועדת חוץ וביטחון, בוועדה המשותפת מטעם ועדת חוקה – חברי יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון רם בן ברק, אני חושב שאני היחיד שם שהתנגד.

אוסאמה סעדי: ואני מסביר בקצרה שהסיבה העיקרית היא בדיוק מה שאמרת כאן מעל לדוכן, חבר הכנסת רם בן ברק – שהסמכות הזאת, כבוד היושב-ראש, שניתנת לממשלה לחוקק תקנות שעת חירום שגוברות על הכול – וראינו בשנה האחרונה, בשנת הקורונה, איך הממשלה הקודמת השתמשה באופן סיטונאי בתקנות שעת חירום עד כדי כך שבג"ץ אמר: עד כאן, די, ואמר: אי-אפשר להשתמש בתקנות שעת חירום, תחוקקו חקיקה רגילה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, היותר-חמור זה שמכוח ההכרזה הזאת על מצב חירום – ואת זה אמר גם חברי רם בן ברק – עדיין משתמשים במעצרים מינהליים, ואני אמרתי בוועדה, ואני חוזר ואומר: בחודשים האחרונים ישנה עלייה מטאורית, כבוד סגן שר הביטחון – היו 270 עצורים מינהליים, היום כמעט בשלושה חודשים אנחנו הגענו ליותר מ-500; 40 הם תושבי ואזרחי המדינה, כעשרה אזרחי המדינה, במעצר מינהלי.

אוסאמה סעדי: איך אתם רוצים שאנחנו נצביע בעד?

אוסאמה סעדי: אם יש מישהו שעבר על החוק, תמיד אנחנו אומרים: תחקרו אותו ותגישו כתב אישום, אבל מעצרים מינהליים – לא ולא, קל וחומר כלפי אזרחי המדינה הערבים.

רם בן ברק: – – –

אוסאמה סעדי: גם, גם.

אוסאמה סעדי: אנחנו נגד, העמדה שלנו ברורה, הייתה ונשארת: אנחנו נגד מעצרים מינהליים לכל אחד, ערבים כיהודים, אבל הממשלה והמשטרה והשב"כ, אדוני היושב-ראש, משתמשים לרוב, ב-99% מהמקרים, במעצרים מינהליים נגד ערבים ונגד פלסטינים תושבי הרשות הפלסטינית, ולכן אנחנו לא יכולים להסכים ולהצביע בעד הארכת מצב החירום.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת אבי מעוז.

אוסאמה סעדי: כן, סגן שר הביטחון פונה אליי.

אוסאמה סעדי: שנייה, כבוד היושב-ראש.

אלון שוסטר: תקנות החירום הן מה שהוותמ"ל בנושא התכנון – – –

מנסור עבאס: אוקיי, תודה.

אוסאמה סעדי: יש הבדל משמעותי, סגן שר הביטחון.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מנסור עבאס: הזמנתי כבר את חבר הכנסת אבי מעוז.

מנסור עבאס: בבקשה.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לנצל את הדיון לדבר קצת על הרפורמה בחקלאות.

אבי מעוז: כאשר פקידי האוצר מנסים להוביל רפורמה בחקלאות, מן הראוי להזכיר כמה דברים בסיסיים.

עודד פורר: למה "פקידי"?

עודד פורר: אני, שר החקלאות.

אבי מעוז: תכף נראה.

אבי מעוז: החקלאות במדינת ישראל היא אחד מהניסים היותר-גדולים בתוך נס שיבת ציון.

אבי מעוז: ארץ שעמדה בשיממונה במשך מאות שנים, נותנת פירותיה בעין יפה לבניה שחזרו אליה, והם מוציאים ממנה יבול עצום בכל קנה מידה עולמי.

אבי מעוז: במקביל, אותם בנים, במוחם היהודי היצירתי, מביאים ברכה בהמצאותיהם לכל החקלאות בעולם.

אבי מעוז: למה כל כך חשובה החקלאות בישראל?

אבי מעוז: כי כפי שכותב מרן הרב קוק זצ"ל, "החקלאות הלוא היא אצל כל העמים רק גורם כלכלי חיוני פשוט, אבל העם אשר הנושא שלו כולו הוא קודש-קודשים וארצו ושפתו וכל ערכיו כולם קודש הם – – – הרי גם חקלאותו כולה היא ספוגת קודש".

אבי מעוז: כי מדינה הנתונה בסכנה קיומית קבועה אינה יכולה לתלות את עתידה ביבוא בתחום חיוני כל כך כמו המזון.

אבי מעוז: אנחנו חייבים להיות עצמאיים לגמרי מבחינת המזון, כי את גבולות המדינה מאכלסים יישובים חקלאיים, מעט אנשים המחזיקים עשרות ומאות אלפי דונמים, וההכרח להגן על העיבוד ועל כל חבל ארץ גורם לצבא להגן על הגבולות.

אבי מעוז: כי מתוך השטחים הירוקים בארץ, כ-60% מעובדים על ידי חקלאים, והשאר הוא חורש טבעי.

אבי מעוז: קריסת החקלאות משמעותה שגם צפון הארץ ייראה כמו הנגב בחודשי הקיץ.

אבי מעוז: אם הממשלה רוצה להוריד מחירים על ידי תחרות, היא צריכה להעניק את מלוא התנאים לחקלאי ישראל כדי שיוכלו להתחרות במחירי המים, בזמינות עובדים לחקלאות, בתשלומים על העובדים ובתנאי השכר שלהם, ובעיקר – בהגדרת החקלאות כצורך לאומי קיומי.

אבי מעוז: לא פלא שהרפורמה הזאת נעשית דווקא בכהונתה של ממשלה כל כך מנותקת מכל ערך לאומי ויהודי.

אבי מעוז: בנושאים כה מהותיים, שנוגעים בחוסנה של מדינת ישראל, ביכולת העמידה העצמאית שלה ובאי-תלותה במדינות זרות, מי שצריך להוביל ולהכריע אלו בוודאי לא מי שנבחרו רק בשל השכלתם הכלכלית אבל את השכלתם הערכית רכשו במכונים של קרן וקסנר ודומיה.

אבי מעוז: מצופה היה לכאורה מראש הממשלה, שר האוצר ושר החקלאות שלא ייכנעו בכזאת קלות לממשלת העומק של מערכת הפקידות, שמגמתה היא להפוך אותנו למדינה ככל המדינות, לנתק אותנו מהזהות היהודית שלנו ומהקשר שלנו לארץ ישראל.

אבי מעוז: אדוני שר החקלאות, את הרפורמה הזו מנסים לקדם פקידי האוצר כבר הרבה שנים, ורק אצלכם הם הצליחו.

אבי מעוז: אפילו לקצת משילות, קצת ערכים וקצת זהות יהודית אי-אפשר לצפות מכם?

אבי מעוז: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אבי מעוז.

מנסור עבאס: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; חברת הכנסת רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת; חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב ליצמן – אינו נוכח; חבר הכנסת אמיר אוחנה – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה ארבל, בבקשה.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, סגן השר, חבריי חברי הכנסת, האמת היא שרציתי לדבר על ענייני דיומא, אבל פשוט צף בליבי געגוע למשורר רבי דוד בוזגלו, שהשבוע היה יום פטירתו.

משה ארבל: רבי דוד בוזגלו עלה ממרוקו, והרב של ירושלים, הרב משאש, אמר שמדוד – המלך, המשורר – עד דוד – בוזגלו – לא קם כדוד.

משה ארבל: היה משורר מיוחד במינו.

מנסור עבאס: הוא כתב רק בעברית?

משה ארבל: כתב גם בערבית, כתב גם בערבית, ויש לו שירים מופלאים גם על החיבור בין יהודים לערבים בחגיגת המימונה במרוקו.

משה ארבל: יש לו שיר נפלא, ואני אקריא אותו כאן לכבודו.

משה ארבל: בנו, פרופ' בוזגלו, הוא איש ספר ומתמטיקאי.

משה ארבל: הוא היה עיוור בסוף ימיו ועלה לכאן, לארץ.

משה ארבל: כשהוא עיוור, כשהוא מגיע לכאן לנמל, הוא כתב שיר לכבודה של ישראל עם עלייתו לארץ, וכך לשון השיר: "אך בך מולדתי / עמדתי / עמדתי / חייתה נפשי בגללך.

משה ארבל: / מבית מבית / כלאים / ונכאים / קורא לי דרור בנמלך.

משה ארבל: / מדור / לשכני / כרצוני / ניתן לי תחת צל צילך.

משה ארבל: / תושב תוך / רבצי / זו ארצי / על אף לוחצי / על פורצי / וחומסי / אשליך נעלי בהגרים / סיר רחצי.

משה ארבל: / זר לא יטמא גבולך / כל עומת שבא כן ילך / כי מלך על כל גואלך.

משה ארבל: / מכף גוזלך / הוא יצילך / וכיסא כבוד ינחילך – – – אל נא תפחד / וכבר נפחד / אוהב שוחד / כולו רודף שלמונים שלמונים.

משה ארבל: // מלכי יושר / שופטי יושר / כמו מי קושר / על כל מפריחי יונים / על דגלי חונים.

משה ארבל: // בנים הבונים / גזית, לא לבנים / נקפו לא שנים / לא חלפו זמנים / בהם הוקם / בית חשמונים / אשר, לרגליו כשפנים / נרמסו חשמני / היוונים.

משה ארבל: / וכדוגלו / רב דגלו / חש חילו / שח קולו / סר צילו / בעוון מושלו.

משה ארבל: / כי שם שָׂם לו / חוק לכנוס הון שאינו לו / ועל חילו / הכביד עולו / עד קינא לו / דר בזבולו.

משה ארבל: / לא לכאלה חלק עם חבלו / ישורון ברוך מבנים / אשר רוזנים / עם סגנים / לשמו פונים ונפנים.

משה ארבל: " השירה הזו היא שירה שבעצם מביאה הרבה מאוד מקורות מן התלמוד ומדברי הקדמונים, ויכלה לחבר, עוד במרוקו, אוכלוסיות רבות של מלומדים ושל אנשים פשוטי עם, שהתכנסו יחד לשמוע את שירתו של רבי דוד בוזגלו, התענגו גם על המקאמות שלו וגם על היכולות המופלאות שלו בכתיבה.

משה ארבל: המורשת המופלאה הזו, לצערי, לא מספיק מלומדת במוסדות החינוך בישראל.

משה ארבל: ראש הממשלה דהיום, כשהוא היה שר חינוך, קידם את דוח ארז ביטון, את דוח ועדת ביטון לחיזוק לימוד המורשת הזו במוסדות החינוך.

משה ארבל: הוא עוד לא יושם.

משה ארבל: פניתי גם לשרת החינוך בנושא הזה, בתקווה שהמורשת המפוארת הזו תבוא לידיעת כלל תלמידי ישראל.

משה ארבל: יהי זכרו ברוך.

משה ארבל: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת משה ארבל.

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, הממשלה אמורה לאשר בימים האחרונים את המינויים של חבר הכנסת אלי אבידר מישראל ביתנו לשר בלי תיק ואת יאיר גולן ממרצ לסגן שרת הכלכלה.

משה אבוטבול: במהלך הכנסת הקודמת ביקרו השניים את הממשלה הקודמת כממשלה בזבזנית שמחלקת שוחד פוליטי, להגדרתם, ועכשיו – הכול שקט.

משה אבוטבול: השר עמר בר לב, בישיבת הממשלה, סירב להצביע על מינוי אלי אבידר ותקף: לא יכול להיות שלמפלגה עם שבעה מנדטים יש ארבעה שרים.

משה אבוטבול: יתכבד אלי אבידר וימתין ששטרן יפנה את מקומו.

משה אבוטבול: דברי טעם, אבל המינויים של אבידר וגולן אושרו, והממשלה החדשה ממשיכה להתנפח.

משה אבוטבול: עלות מינוי אבידר וגולן זה עוד כ-10 מיליון שקל בשנה.

משה אבוטבול: עלות הממשלה באופן כללי, מספר השרים וסגני השרים, מגיעה כבר ל-33 מיליון.

משה אבוטבול: והעלות – כ-193 מיליון שקל בשנה.

משה אבוטבול: לכך יש להוסיף עוד 25 מיליון שקל בשנה על 15 הח"כים החדשים שנכנסו במסגרת החוק הנורבגי.

משה אבוטבול: וזה לא נגמר בזה.

משה אבוטבול: הממשלה לא עוצרת במינויים המבוזבזים, ואחרי המינויים של אלי אבידר לשר ללא תיק ושל יאיר גולן לסגן שרת הכלכלה, מעדכן העיתונאי יהודה שלזינגר בבשורה רעה נוספת – שגם בכחול לבן שוקלים בימים אלה למצות את זכותם ולהשתמש בחוק הנורבגי המורחב שהעבירו, וזאת עבור בני גנץ או עבור סגן שר הביטחון אלון שוסטר, ואני אומר לך, לך תדע, אולי גם עבור שניהם.

משה אבוטבול: למה לא? יש כסף מיותר במדינה.

משה אבוטבול: ומי שמחפש את הסיבה האמיתית לכל המינויים והבזבוזים – את התשובה לכך מספק לנו העיתונאי נחום ברנע ומסביר ש"ספק אם יש דרך להצדיק את ניפוח הממשלה.

משה אבוטבול: אלי אבידר הוא טיפוס ססגוני, בעל לשון חדה ודעות מקוריות.

משה אבוטבול: הוא זוכה עכשיו בתפקיד של שר רק משום שאיים על שלמות הקואליציה.

משה אבוטבול: מה זה אומר על כושר העמידה של לפיד ובנט?

משה אבוטבול: לא פחות חמור מינויו של יאיר גולן – – – לסגן שר במשרד הכלכלה".

משה אבוטבול: את זה אומר כמובן נחום ברנע.

משה אבוטבול: הוא לא מוצג כאיש ימין.

משה אבוטבול: ומה שקורה, וטוב שכך קורה: בימים האחרונים, בכל הרשתות החברתיות, מציפים תיעודים, סרטונים עם התבטאויות מביכות של חברי הממשלה הנוכחית נגד הממשלה הקודמת סביב סוגיית המינויים המיותרים.

משה אבוטבול: לדוגמה, בציוץ בטוויטר של שר החוץ יאיר לפיד, שכתב אז נגד סגן השר מיכאל ביטון, שלפני שנה היה שותף לממשלת נתניהו והיום חבר בממשלת לפיד-בנט – אז הוא כתב: "להיות 'שר ללא תיק במשרד הביטחון' זה להודות שאין לך עבודה, אבל להתפטר מהכנסת כדי לפנות זמן לזה שתוכל להמשיך לא לעשות כלום – זה כבר לגמרי חסר בושה".

מנסור עבאס: כן, תודה.

משה אבוטבול: אני רוצה לסיים באותו קטע מקמפיין הבחירות של לפיד, שבו הוא אמר:

משה אבוטבול: אימצו את המוסד המעוות של שר בלי תיק, אדם שיש לו נהג, לשכה, תקציב, נסיעות לחו"ל, רק דבר אחד אין לו – עבודה.

משה אבוטבול: תתביישו לכם, ממשלה רעה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת משה אבוטבול.

מנסור עבאס: חבר כנסת אופיר כץ – אינו נוכח; חברת הכנסת מאי גולן – אינה נוכחת.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק, בבקשה.

אורית סטרוק: ערב טוב, אדוני היושב-ראש.

אורית סטרוק: חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לנצל את ההזדמנות מעל הבמה הזו ואת ההזדמנות שאתה, אדוני היושב-ראש, יושב בראש הישיבה הזו כדי לדבר על נושא ההסדרה של ההתיישבות הבדואית בנגב.

מנסור עבאס: יפה.

אורית סטרוק: יש לך מושג למה ההחלטה הזאת לא הגיעה עדיין לממשלה?

אורית סטרוק: מחכים כל הזמן.

אורית סטרוק: הרי ההחלטה מוכנה, עברו על טיוטות, הכינו, יש מפות, יש סימונים – למה זה לא עולה לממשלה?

אורית סטרוק: אתה יודע להסביר, אולי?

אורית סטרוק: יש לך מושג למה בעצם זה לא מגיע?

מנסור עבאס: יש לך סיבה?

אורית סטרוק: לא, אני שואלת אותך.

אורית סטרוק: אתה יושב בתוך החדרים, אתה מחזיק בהגה השלטון, אתה יושב עם ראש הממשלה ועם שרת הפנים ועם שר – מה זה?

אורית סטרוק: אלקין, מהו?

אורית סטרוק: שר השיכון, וכן הלאה.

אורית סטרוק: אז בטח אתה יודע מה הסיבה שזה עדיין לא עלה.

אורית סטרוק: מה הסיבה?

מנסור עבאס: זאת לא שעת שאלות.

אורית סטרוק: אבל אולי בכל זאת אתה תסכים להגיד לי.

מנסור עבאס: אני אחשוב איתך אחרי.

אורית סטרוק: אוקיי.

אורית סטרוק: בכל אופן, אנחנו יודעים שבממשלה הקודמת – – –

מנסור עבאס: את יכולה להפנות את השאלה הזאת לשר, לא?

אורית סטרוק: אה, נכון.

אורית סטרוק: הינה, יש פה שר.

אורית סטרוק: כבוד השר – רגע, מי שר פה?

אורית סטרוק: גם עודד פורר שר – – –

מנסור עבאס: אלעזר שטרן.

מנסור עבאס: יש לך שני סגני שרים.

אורית סטרוק: לא, יש לי פה כמה שרים.

אורית סטרוק: רגע, יאיר גולן הוא שר או לא שר?

אורית סטרוק: אני כבר מבולבלת.

מנסור עבאס: יש את שר החקלאות.

מנסור עבאס: יש מלא שרים פה.

יאיר גולן: אני סגן שר, לא שר.

אורית סטרוק: אתה סגן, הבנתי.

אורית סטרוק: אז אולי השר עודד פורר יודע?

מנסור עבאס: יש גם את השר לשעבר בני בגין, חבר הכנסת בני בגין.

אורית סטרוק: לא, זה משהו אחר.

מנסור עבאס: היה.

מנסור עבאס: לשעבר.

אורית סטרוק: הינה, יש לי את עודד פורר – עליו אני סומכת.

אורית סטרוק: תגיד לי, למה לא מביאים עדיין את הסדרת התיישבות הבדואים לממשלה?

אורית סטרוק: למה זה מחכה כל הזמן?

עודד פורר: – – – זה לא במשרד שלי.

אורית סטרוק: טוב, בסדר.

אורית סטרוק: אז אני אשאל שאלה אחרת.

עודד פורר: – – – אם יעבירו את זה אליי, אני מוכן – – –

רם בן ברק: ראינו שאורי אריאל, כשהוא היה שר החקלאות, נפגש עם – – –

אורית סטרוק: אז אני אשאל שאלה – – –

עודד פורר: האמת היא שהנציג שלכם באמת לא עשה עבודה מי יודע מה.

אורית סטרוק: אז אני אנצל את הדקה שנשארה לי כדי לדבר על כך שבממשלה הקודמת השר אלקין עורר, ובצדק, התנגדות חריפה לכך שתוסדר ההתיישבות הבדואית בלי שתוסדר במקביל ההתיישבות הצעירה ביהודה ושומרון.

אורית סטרוק: ועכשיו אנחנו יודעים שיש החלטת ממשלה אחת מוכנה – אני ראיתי אותה, מוכנה – להסדרת שלושה יישובים בדואיים, ויש החלטה אחרת מוכנה, שהכין השר בני גנץ בתפקידו הקודם כשר הביטחון – וגם עכשיו הוא שר ביטחון – להסדרת ההתיישבות הצעירה ביו"ש, גם היא מוכנה, ועכשיו השאלה היא למה לא מביאים את שתיהן ביחד.

אורית סטרוק: הרי בממשלה הקודמת נקבע שיביאו את שתיהן ביחד, כי אם אנחנו בעד הסדרה, אז למה לא להסדיר לכולם?

אורית סטרוק: איזו סיבה?

מנסור עבאס: משפט אחרון.

אורית סטרוק: איזו סיבה יש לא להסדיר לכולם?

אורית סטרוק: אז אני רוצה להגיד: ממשלה שתסדיר יישובים בדואיים ותפקיר את ההתיישבות הצעירה – –

מנסור עבאס: תודה.

אורית סטרוק: – – ביהודה ושומרון היא ממשלה בוגדנית שמפנה עורף לאזרחיה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת אורית.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת אורי מקלב.

מנסור עבאס: אתה רוצה שחבר הכנסת סמי אבו שחאדה יעלה ואחר כך אתה?

מנסור עבאס: חבר הכנסת סמי, תרצה לעלות?

מנסור עבאס: מוותר.

מנסור עבאס: אז בבקשה, חבר הכנסת, ניסיתי לעזור לך.

אורי מקלב: ככה מתנהג ראש הממשלה של כולם.

משה אבוטבול: וואי, וואי, הוא דואג, עבאס.

משה אבוטבול: אל תאמין לכל מילה – – –

אורי מקלב: ראש הממשלה שלא פוגע בחלשים.

משה אבוטבול: עבאס, עבאס, לא להתלהב.

אורי מקלב: אנחנו לא יכולים לבקר אותך.

אורי מקלב: פעם החרדים, זה מה שהם היו באמת עושים – יודעים לתמרן בין הדרישות הקואליציוניות.

אורי מקלב: הייתה להם היכולת להשפיע.

אורי מקלב: אבל הפעם אנחנו לא משחקים במשחק.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: מכובדי השר, מכובדיי השרים, חבריי חברי הכנסת, עמד כאן ראש ממשלה ודיבר על התקציב ודיבר על כמה שהתקציב טוב.

אורי מקלב: אבל כמה אפשר לזרות חול בעיני הציבור?

אורי מקלב: כמה אפשר להגיד לציבור שיש כאן תקציב שמיטיב עם החברות, והחברה הכללית בישראל, ועם האוכלוסייה החלשה?

אורי מקלב: כמה אפשר לבוא ולהגיד, כשאנחנו יודעים שחלק ממקורות התקציב נשענים על הכנסות ממיסוי, חלק ממימון הוצאות הממשלה בא מתחזית של מיליארדי שקלים שאמורים להגיע מהציבור?

אורי מקלב: זה לא דבר שנעשה כמן מן השמיים.

אורי מקלב: אם יש לך סעיף הכנסה, צריך לבצע את זה.

אורי מקלב: צריך לבצע את זה – פירושו שאתה לוקח מהציבור.

אורי מקלב: תחבורה ציבורית – כשאתה מתכנן, אתה לוקח חלק מהפיתוח בכך שאתה מצמצם את הסובסידיות, את ההנחות; הפירוש הוא שמחיר התחבורה, הנסיעה, יעלה 6.5 במקום 4.5, כפי שהיה עד עכשיו.

אורי מקלב: אם זה לא מיסים, מה זה מיסים?

אורי מקלב: זה דבר ברור, אי-אפשר להסתכל על זה אחרת, אי-אפשר להסביר את זה אחרת.

אורי מקלב: זו המטרה, זו המסקנה, וזה מה שיהיה.

אורי מקלב: בסופו של דבר, הציבור ישלם על זה ועל עוד הרבה דברים יותר כסף.

אורי מקלב: אין ספק שאנחנו עומדים בפני גל של עליית מחירים גדול בכל ענפי המשק – בכולם: במזון, במוצרי החשמל, במוצרי הצריכה, בריהוט.

אורי מקלב: אין דבר שלא יעלה.

אורי מקלב: זה יתווסף על הוצאות רבות שיהיו.

אורי מקלב: מה זה מס על חד-פעמי?

אורי מקלב: ואם אנחנו מדברים על משקאות קלים, מאיפה זה הגיע – מהבריאות זה הגיע?

אורי מקלב: כל דבר שמגיע מבית היוצר של האוצר, אנחנו יודעים מה הכתובת.

אורי מקלב: שם המשוואה לגזרות, למיסים, לכל מיני הסדרים כאלו ואחרים, היא הממשל.

אורי מקלב: ומצד שני, זה כסף – כמה שיותר נכניס כסף, וזה מה שמכריע, וזה מה שמשפיע, וזו המטרה.

אורי מקלב: בסופו של דבר, האם אנחנו לא רוצים בריאות?

אורי מקלב: זאת אומרת, אתה קובע לי איך אני אוכל, מה אני אוכל.

אורי מקלב: משקה דיאט הוא לא סוכר.

אורי מקלב: על כל המשקאות תשלמו, כי זה דברים לא בריאים.

אורי מקלב: תעשו על מסעדות ועל כבד אווז, כי זה דבר מאוד לא בריא; תעשו על סוכר, שמן.

אורי מקלב: למה אתם מוכרים שמן וסוכר בלי מיסים?

אורי מקלב: אין ספק שכל דבר שיש בו שמן וסוכר הוא דבר לא בריא.

אורי מקלב: אתם הולכים על המשקאות הקלים, ושם שמתם את יהבכם; על מוצרי צריכה.

אורי מקלב: תעשו על בתי מלון, על נסיעות לחוץ לארץ.

אורי מקלב: שם לא מעיזים לעשות.

אורי מקלב: איפה?

אורי מקלב: מי?

אורי מקלב: תלוי באמת בצריכה של השכבות החלשות, ולשם זה מכוון, וכמה שתנסו להסתיר את זה, בסופו של דבר, לא עוד הרבה זמן, הציבור ידע את האמת.

אורי מקלב: והינה, אנחנו אומרים את זה עכשיו.

אורי מקלב: הנושא של התקציב הוא תקציב חירום למדינת ישראל.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת מקלב.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אוריאל בוסו – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת; חבר הכנסת אלי כהן; חבר הכנסת אופיר סופר; חבר הכנסת אחמד טיבי – מוותר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ישראל אייכלר; חבר הכנסת יואב בן צור; חבר הכנסת דוד אמסלם; חבר הכנסת ינון אזולאי; חברת הכנסת מירב בן ארי; חברת הכנסת קטי קטרין שטרית; חבר הכנסת עמיחי שיקלי; חבר הכנסת איימן עודה; חבר הכנסת ישראל כץ; חבר הכנסת שמחה רוטמן; חברת הכנסת לימור מגן תלם; חבר הכנסת דוד ביטן.

מנסור עבאס: דוד, אנחנו נחכה לך עד שתגיע.

מנסור עבאס: קח את הזמן.

דוד ביטן: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני שמעתי היום ברדיו שאתה אמרת שבתקציב שאושר היום כל הצרכים של המגזר הערבי קוימו.

מנסור עבאס: לא כל הצרכים.

דוד ביטן: זה מה שאמרו לי שאמרת.

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: יש טיפול מקיף בנושאים – כאילו לא – – –

דוד ביטן: אבל התקציב – 95% ממנו זה תקציב המשכי.

מנסור עבאס: המשכי.

דוד ביטן: המשכי, כן.

דוד ביטן: רוב התקציב הוא המשכי.

דוד ביטן: יש מעט מאוד שינויים, אתה יודע את זה.

דוד ביטן: זאת אומרת, בממשלת הליכוד, לפי מה שאתה אמרת, כל הצרכים קוימו, לפי דעתך.

מנסור עבאס: לא, זה לא מדויק.

דוד ביטן: אני מצטט אותך.

מנסור עבאס: כן, בסדר.

דוד ביטן: אם כך, לפי המצב הזה, בעצם לא קיבלת כלום היום.

דוד ביטן: איפה ההסכם הקואליציוני שלך?

דוד ביטן: איפה ה-53 מיליארד?

דוד ביטן: זאת אומרת, מה שתמיד אמרתי לך מעל הבמה הזו – תמיד פניתי ואמרתי לך שאתה לא תקבל כמעט שום דבר, כי זו השיטה של האוצר.

דוד ביטן: האוצר בונה על זה שממשלות מתחלפות מהר או שאין לך ברירה.

דוד ביטן: הם עושים – הם מבטיחים ולא מקיימים.

דוד ביטן: מה אמרתי לך?

דוד ביטן: שהם יצבעו את כל הדברים שמקבל המגזר הערבי ויגידו לך: זה על ה-53 מיליארד.

דוד ביטן: הזהרתי אותך מזה, ועכשיו לא נעים לך להגיד שלא קיבלת.

דוד ביטן: אתה מבין?

דוד ביטן: זה המצב, והם בונים על זה כל הזמן.

דוד ביטן: אני מציע לך קודם כול שתבדוק טוב, טוב מאוד, את התקציב, ותבדוק טוב מאוד אם נתנו לך או לא נתנו לך, כי הם לא נתנו לך, גם לפי מה שאתה אומר – אתה אומר את זה בעצמך – ואחרי שתעשה את זה נדבר, בסדר?

דוד ביטן: כרגע זה מה שאני אומר.

מנסור עבאס: כן, אני מאוד מודה לך, חבר הכנסת ביטן, בנושא הזה, כמובן.

מנסור עבאס: אתה יכול להמשיך.

דוד ביטן: מאה אחוז, בנושא הזה, כמובן.

דוד ביטן: אני רוצה שיקיימו את ההסכם איתך.

דוד ביטן: קודם כול, למגזר הערבי מגיע תקציבים.

דוד ביטן: הדבר הכי חשוב שצריך לטפל במגזר הערבי זה הנושא של הכנופיות וכל מה שקורה שם.

דוד ביטן: זה דבר שחשוב גם לנו.

דוד ביטן: אנחנו צריכים לעשות הכול כדי שמה שקורה שם עם העבריינים ייפסק.

דוד ביטן: זה אינטרס משותף של שנינו, לא רק שלך, גם שלנו.

דוד ביטן: אני מקווה שהממשלה הזו תדע לעשות – כי אנחנו התכוונו לעשות שם דברים, ואתה יודע את זה; כי בשיחות איתך זה הדבר העיקרי שעלה, גם על ידיך וגם על ידינו.

דוד ביטן: הוא מדבר בטלפון.

דוד ביטן: טוב, אין בעיה.

דוד ביטן: חשבתי שאתה מדבר אליי, כבוד סגן השר.

מנסור עבאס: כן, סגן השר שוסטר.

אלון שוסטר: אני איתך, דוד.

דוד ביטן: לא, לא.

דוד ביטן: אתה לא חייב להיות איתי.

דוד ביטן: חשבתי שאתה אומר לי משהו.

אלי אבידר: – – –

דוד ביטן: לא נורא.

דוד ביטן: סגן שר יכול לשבת בכיסא.

דוד ביטן: תקשיב, לפי ההיררכיה, סגן שר הוא יותר מאשר ראש אופוזיציה, לא? או שאני טועה.

דוד ביטן: זה המצב עם סגן שר.

דוד ביטן: אז אני אומר – שישב איפה שהוא רוצה.

דוד ביטן: מה שחשוב זה מי ישב שם אחר כך.

דוד ביטן: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת דוד ביטן.

דוד ביטן: ולגבי יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון – אני אצביע בעד.

דוד ביטן: שאלת אותי, אז אני עונה לך.

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: דוד, כל הליכוד יצביע בעד – – –

דוד ביטן: לא יודע, אני אצביע בעד.

דוד ביטן: לא יודע, לא אמרנו מה נצביע.

דוד ביטן: יכול להיות שהם לא יבואו.

מנסור עבאס: אנחנו רוצים לדעת.

דוד ביטן: אתה מצביע בעד מצב חירום?

מנסור עבאס: תלוי מה אתם מצביעים.

מנסור עבאס: תראו איזה ימים.

קריאה: – – –

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה.

מנסור עבאס: בטח עופר נגד מצב חירום.

מנסור עבאס: אין מה לדבר.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כתבה שפרסם ד"ר רונן ברגמן בידיעות אחרונות לפני כשבועיים חושפת פיסה קטנה ממה שממשלות ישראל לדורותיהן ניסו להסתיר – מדיניות עינויים והרג מסודרת ועקבית והחלטות רצחניות שנתקבלו בדרגים הבכירים ביותר.

עופר כסיף: לדברים אנו מתוודעים דרך סיפור החנינה לאנשי השב"כ אשר רצחו שניים מחוטפי קו 300 לאחר שאלו כבר נתפס ונאזקו.

עופר כסיף: פרשת קו 300 היא אירוע שבו חטפו פלסטינים אוטובוס שעליו אזרחים ישראלים.

עופר כסיף: לאחר משא ומתן ממושך פרצו הכוחות הישראליים לאוטובוס, הרגו שניים מהחוטפים, ובטעות גם בת ערובה.

עופר כסיף: שני חוטפים נוספים נשארו בחיים ונלקחו על ידי השב"כ לשדה מבודד, ושם נרצחו באלימות באמצעות סלעים כדי לייצר מצג שווא כאילו נרצחו בלינץ' פרוע ולא באופן מתוכנן.

עופר כסיף: חברי הכנסת, הזכות למשפט צדק עומדת לכל אדם ולא משנה כמה נתעב הפשע שלכאורה ביצע.

עופר כסיף: הרג לשמו הוא רצח.

עופר כסיף: גם אדם אשר נתפס בעת המעשה האיום והנורא ביותר זכאי לעמוד למשפט צדק.

עופר כסיף: לכן, כאשר התפוצצה הפרשה בתקשורת, התעוררו הדים רבים בארץ ובעולם.

עופר כסיף: רשויות החוק בארץ, ובתוכן יצחק זמיר, היועץ המשפטי לממשלה דאז, רצו לחקור את המקרה ואת ניסיונות הטיוח בידי בכירי השב"כ.

עופר כסיף: לבסוף בישלה הנהגת המדינה, בהובלת ראשי הממשלה שמעון פרס ויצחק שמיר, חנינה לכל המעורבים, תוך החלפת היועץ המשפטי זמיר ביוסף חריש שסייע לקבור את העניין.

עופר כסיף: כעת מתפרסם מדוע הוענקה אותה החנינה: בכירי השב"כ הכינו מסמך מפליל – "מסמך הגולגולות" שמו – הכולל פרטים על אודות שורה של מעשי חטיפה, עינויים, העלמת אנשים ורצח שנעשו בידי השב"כ, ברשות ובהוראה מראשי ממשלות לדורותיהם.

עופר כסיף: העלאת המידע הזה על הכתב ככלי לסחיטה בידי ראשי השב"כ היא שדחפה את פרס, שמיר ובכירים אחרים לפעול להשגת החנינה מראש, שמא המידע שבמסמך הגולגולות ייחשף ויפתח תיבת פנדורה.

עופר כסיף: כפי שכתבו פעילי שלום ישראלים עוד בשנת 1967, הכיבוש הישראלי על העם הפלסטיני יהפוך אותנו לטרוריסטים.

עופר כסיף: וכך אכן קרה – שלטון צבאי הוביל להתנגדות; התנגדות הובילה לדיכוי אלים ולטרור מדינתי ממוסד, וחוזר חלילה.

עופר כסיף: פשעי הכיבוש החמורים ביותר אינם עשבים שוטים כמו אלאור אזריה אלא אלפי מקרי עינויים, חטיפה ורצח – –

מנסור עבאס: כן.

עופר כסיף: – – שבוצעו בידי כוחות הכיבוש לגוניהם בהוראת הנהגת המדינה הבכירה.

מנסור עבאס: תודה.

עופר כסיף: הפשעים הללו – תרשה לי לסיים.

מנסור עבאס: משפט אחד קצר.

עופר כסיף: הפשעים הללו אינם נחלת העבר.

עופר כסיף: הם נוכחים וקיימים בחיינו גם כיום באופן שיטתי ומאורגן.

עופר כסיף: בכל עת נתונה מוחזקים ומעונים מאות פלסטינים, ובהם קטינים, במרתפי השב"כ, במה שמכונה "מעצר מינהלי", וזה רק קצה הקרחון של פשעי הכיבוש.

מנסור עבאס: תודה.

עופר כסיף: את שלטון הדיקטטורה של השב"כ צריך לסיים, ומייד.

מנסור עבאס: תודה.

עופר כסיף: את משטר הכיבוש הרצחני חובה לחסל לאלתר, ושום מצב חירום כביכול לא מצדיק ולא מוצדק.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת עופר כסיף.

עופר כסיף: תודה רבה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח; חברת הכנסת דסטה גדי – – –

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, עוד לא עשיתי שינוי מין.

מנסור עבאס: דסטה גדי יברקן, סליחה.

דסטה גדי יברקן: עוד לא עשיתי שינוי מין, אדוני.

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: גדי, גדי.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת – אדוני היושב-ראש, בדיון הקודם אמרתי איזה משהו שיכול להיות שאנשים הבינו לא נכון, וחשוב לי להבהיר את הנקודה הזאת, בעיקר בנוכחותך.

דסטה גדי יברקן: אני חושב שתקציבים חברתיים חשובים למגזר הערבי, כמובן שהם חשובים, אבל לפני שהם חשובים לערבים, הם חשובים למדינת ישראל.

דסטה גדי יברקן: ההשקעה באזרחי מדינת ישראל באשר הם היא חובה של כל ממשלה, וזה לא משנה שמאל או ימין.

דסטה גדי יברקן: אני מאוד מעריך ומכבד אותך כמנהיג אמיץ, להערכתי, בנוף הפוליטי, והלוואי שנזכה למנהיגים עם אומץ לב ציבורי, כמו שאתה עושה.

מנסור עבאס: תודה לך.

דסטה גדי יברקן: וכשאמרתי קודם, על הדבר הזה שאמרתי קודם בדיון, שצבאות ערב לא הצליחו לכבוש את מדינת ישראל – מנסור עבאס עשה את זה עם ארבעה חברי כנסת, בעצם בממשלה, עם תקציבים.

דסטה גדי יברקן: ובעיניי, טוב מאוד שעשית זאת, משום שנותנים – אתה קיבלת, נתנו לך, ולכן אני מצדיע לך.

דסטה גדי יברקן: אני רק חושב ש-53 מיליארד שקלים – אני רוצה להסביר מה זה אומר לאזרחי מדינת ישראל, ואני כמובן מברך על כל כסף שמושקע בנושא.

דסטה גדי יברקן: אני רק חושב שהמהלכים הפוליטיים עבור הכסף הזה, כדי לשמר את הממשלה הזו, כדי להיות הבטחה לכך שרק שהיא לא תיפול – אני חושב שזה מעשה שפוגע, בעיניי, בכל אזרחי מדינת ישראל מבחינה כלכלית.

דסטה גדי יברקן: כדי שהציבור יבין, משרד הרווחה, התקציב השנתי שלו בשנת 2019 היה 10 מיליארד שקל; ביטחון הפנים – 19 מיליארד שקל; משרד הפנים, לפי מה שמופיע לי, זה מאוד מגוחך – כמעט חצי מיליארד שקל; משרד הדתות – 670 מיליון שקל; משרד השיכון – 5 מיליארד שקל; הגנת הסביבה – 373 מיליון שקל.

דסטה גדי יברקן: זאת אומרת, ה-53 מיליארד שקל בתקציב הקואליציוני הוא כמעט כל התקציב של השנה לכל המשרדים החברתיים שציינתי.

דסטה גדי יברקן: על כן – – –

מנסור עבאס: אבל התוכנית היא לשנה אחת?

דסטה גדי יברקן: איזו מהן?

מנסור עבאס: התוכנית של 53 מיליארד.

דסטה גדי יברקן: לא.

דסטה גדי יברקן: תקציב שנתי, אמרתי.

דסטה גדי יברקן: התוכנית שלך, 53 מיליארד שקל?

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: לכמה שנים?

דסטה גדי יברקן: אני לא יודע.

דסטה גדי יברקן: בוא נשמע.

דסטה גדי יברקן: זה מה שהציבור לא יודע.

מנסור עבאס: אתה חבר כנסת.

מנסור עבאס: מה, אתה לא יודע?

דסטה גדי יברקן: אתם עכשיו מביאים לנו את התוכנית.

מנסור עבאס: אנחנו קוראים לזה תוכנית חומש, לא?

דסטה גדי יברקן: לא, לא, לא.

דסטה גדי יברקן: תוכנית חומש קיימת עוד עכשיו.

דסטה גדי יברקן: זה תוספת על התקציבים הקיימים.

מנסור עבאס: לא.

דסטה גדי יברקן: מה שאתה מקבל עכשיו.

מנסור עבאס: כן?

דסטה גדי יברקן: יש עכשיו – בממשלה הקודמת, אנחנו במשרד לביטחון הפנים – –

מנסור עבאס: כן?

דסטה גדי יברקן: – – אתה יודע כמה כסף השקענו בתוכנית, באגף שהקמנו?

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: תן לי להסביר לך.

מנסור עבאס: אה, הזמן אזל, אז תודה לך, חבר הכנסת גדי יברקן.

דסטה גדי יברקן: כן, אבל שנייה.

דסטה גדי יברקן: מאחר שניהלנו דו-שיח, תרשה לי להשלים רק משפט.

מנסור עבאס: כן, משפט אחרון.

מנסור עבאס: כן.

דסטה גדי יברקן: והפעם אני רוצה להגיד משהו על החקלאים – –

מנסור עבאס: כן.

דסטה גדי יברקן: – – על תוכנית החקלאות.

דסטה גדי יברקן: אני חושב שללא החקלאות, מדינת ישראל – התשתיות שלה לא היו קמות.

דסטה גדי יברקן: החקלאים הם האנשים שסחבו את מדינת ישראל עד היום באלונקה, גם מבחינת תזונה וגם מבחינת הביטחון.

עודד פורר: גם – – –

דסטה גדי יברקן: לא, לא.

דסטה גדי יברקן: אני בא להגיד לך משהו – אני מתנגד לתוכנית, כי אתם פשוט – זאת תוכנית לא טובה.

דסטה גדי יברקן: אני אגיד לך מה היא הולכת לעשות.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: אז תודה לך, חבר הכנסת גדי יברקן.

דסטה גדי יברקן: אני אשמח מאוד – – –

מנסור עבאס: תודה.

דסטה גדי יברקן: ואתה יודע, השר פורר, אתה יודע שאני מאוד ענייני – –

מנסור עבאס: תודה.

דסטה גדי יברקן: – – ואני אשמח לעזור לך בנושא הזה.

מנסור עבאס: תודה לך.

מנסור עבאס: חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת; חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי; חבר הכנסת אריה דרעי; חבר הכנסת ניר ברקת; חבר הכנסת יעקב אשר; חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס; חבר הכנסת יואב גלנט – אינו נוכח; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – אינו נוכח; חבר הכנסת רון כץ; חבר הכנסת שלמה קרעי – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יואב קיש, בבקשה.

מנסור עבאס: אחרון הדוברים.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, היינו פה קודם – אני, האמת, לא תכננתי לדבר על הנושא.

יואב קיש: אבל יושב פה היושב-ראש – – –

מנסור עבאס: אני מציע לך לא להיכנס לזה.

יואב קיש: לי אין שום בעיה.

יואב קיש: אני רוצה להיכנס.

יואב קיש: אם אתה לא רוצה, זו בעיה שלך, לא שלי.

מנסור עבאס: בסדר.

מנסור עבאס: בבקשה.

יואב קיש: אני רוצה להגיד כמה מילים, כי חשוב לי – – –

מנסור עבאס: הינה, אפילו עכשיו אני מפעיל את – – –

יואב קיש: אני הייתי בכל הפגישות של חבר הכנסת מנסור עבאס בבלפור – נכון?

יואב קיש: לא הייתה פגישה שהייתה בלעדיי.

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: הייתה פגישה אחת שלא היית שם.

משה אבוטבול: יואב, יואב, יואב.

יואב קיש: אז אולי זה היה לפני שקיבלנו את המנדט, בעבר.

יואב קיש: מאז שקיבלנו את המנדט הייתי בכולן.

מנסור עבאס: יואב, אני לא רציתי להיכנס לזה ולא לדבר על בלפור.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: אני רוצה לדבר על דבר אחד, כי – – –

מנסור עבאס: למה אתם גוררים אותי לבלפור?

מנסור עבאס: אני לא – – –

יואב קיש: לא, אני אגיד לך.

יואב קיש: חוץ מזה שרצית להביא קבלנים לשפץ את בלפור – – –

משה אבוטבול: וזהו, לשפץ?

משה אבוטבול: זה היה לשפץ או – – –

יואב קיש: אבל לא.

יואב קיש: בוא נדבר רגע על המהות, כי אני חושב שמילה אחת על המהות חייבים לומר לעם ישראל.

יואב קיש: אנחנו נפגשנו ועשינו שיחות, ואני לא אמרתי מעולם שלא.

יואב קיש: מנסור עבאס, אתה יודע שלראש הממשלה לשעבר נתניהו יש גם דאגה אמיתית לטובת – לטפל בבעיות של המגזר הערבי.

יואב קיש: אבל, ופה אבל הגדול – והינה, גם אתה פה ושומע את זה – אנחנו מעולם, שני דברים לא קרו מעולם: מעולם לא הבטחנו ולא אמרנו שניתן את הדברים השערורייתיים שאנחנו רואים אותם עכשיו בתקציב.

יואב קיש: זה – 1.

יואב קיש: והדבר השני – שכל הזמן אמר לך, גם אני אומר לך, שמעתי בקולו את ראש הממשלה לשעבר נתניהו אומר לך: אתם תהיו האצבעות, אם נצטרך אתכם מעל ל-61.

יואב קיש: מעולם לא אמרנו שנסת

יואב קיש: מך עליכם.

יואב קיש: אז אתה יודע, מבחינתי, אלה שני הדברים שהם המהות של האמת של כל מה שהיה בשיחות שלנו.

יואב קיש: אני אומר לך עוד פעם: אני מכבד בהחלט את המאבק שאתה עושה לטובת החברה הערבית.

יואב קיש: יש אכן דברים רבים שאנחנו שותפים להם, גם הטיפול באלימות בחברה הערבית; עשינו את הדברים האלה גם לפני, גם כשהיינו בתפקידים בממשלה הקודמת.

יואב קיש: אבל שני הדברים המרכזיים שהממשלה הזאת הפקירה – ואני אומר לך את דעתי האישית – הממשלה הזאת הפקירה ופוגעת בביטחון מדינת ישראל, פוגעת בזהות של מדינת ישראל: העובדה שנשענים על מפלגה שהיא אנטי-ציונית – מה לעשות?

יואב קיש: בזה אני חושב שאתה תסכים איתי, שזה לא הסיטואציה.

איימן עודה: גם החרדים הם אנטי-ציונים.

יואב קיש: גם החרדים – אני לא מסכים איתך על זה.

יואב קיש: מפלגה אנטי-ציונית – –

משה אבוטבול: מקבלים תקציבים, אנחנו מצביעים בבחירות – – –

יואב קיש: – – זה – 1.

יואב קיש: הדבר השני – הסכומים השערורייתיים שבסוף באו בחשבון.

איימן עודה: – – –

יואב קיש: חבר הכנסת איימן עודה, אני אומר לך בצורה הכי ברורה: מעולם לא היה כזה מהלך בשום שיחה ובשום כלום, וזה הישג שייחשב – – –

איימן עודה: על מה אתה מדבר?

איימן עודה: אתם עשור בשלטון, והאלימות השתוללה אצלנו.

איימן עודה: על מה אתה מדבר?

איימן עודה: לפחות תשתקו.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: אז אני יכול לומר לך שכנראה זה מפריע לך, כי גם אתה חלק מהקואליציה הזאת.

יואב קיש: אנחנו רואים איך הרשימה המשותפת – – –

איימן עודה: אנחנו אומרים שאנחנו חלק מזה – – –

יואב קיש: חבר הכנסת איימן עודה, יש לי שאלה פשוטה אליך: אתם, כל הרשימה המשותפת – ואני מבין את זה – משחקים בין האופוזיציה לקואליציה.

יואב קיש: זאת המציאות בכנסת ישראל.

איימן עודה: – – –

יואב קיש: רגע, רגע, תן לי לומר לך משהו.

איימן עודה: – – –

יואב קיש: אני מקשיב לך.

יואב קיש: בבקשה.

איימן עודה: שמע, יש שני צדדים: יש שאתה לפעמים מצביע לא עקרונית בשביל להפיל אותם, ויש הם, שמצביעים לא עקרונית רק בשביל להשאיר את הקואליציה.

איימן עודה: רק אנחנו מצביעים לפי המצפון שלנו.

איימן עודה: זאת האמת.

יואב קיש: אז אני אגיד לך את האמת.

יואב קיש: האמת שאנחנו בכנסת – הפיצול במגזר היהודי מביא את זה לכך שיש חצי מהמגזר שם וחצי מהמגזר שם והמגזר הערבי, שגם הוא מפוצל, גם הוא מפוצל – – –

איימן עודה: זה – – – שלכם אתם.

יואב קיש: רק שנייה.

יואב קיש: הקשבתי לך, עכשיו תקשיב לי.

יואב קיש: המגזר הערבי, שגם הוא מפוצל – יש את מפלגת רע"מ, שהיא קובעת לקואליציה מתי הקואליציה תיפול או לא תיפול, ויש אתכם, שאתם מחליטים, כשאתם איתנו אנחנו מפילים אותם, כשמתאים לכם, וכשאתם איתם אז הם לא נופלים.

יואב קיש: לכן, מה שקרה פה – אתה שואל אותי כמי שאכפת לו מהאינטרס הציוני – –

מנסור עבאס: כן, יואב.

יואב קיש: דקה ואני מסיים.

איימן עודה: – – –

יואב קיש: – – כמי שאכפת לו מהאינטרס הציוני, המשחק הזה של הפיצול בימין הוא רע מאוד למדינת ישראל.

יואב קיש: הכוח נמצא, לצערי, על לשון המאזניים, שזה או רע"מ או הרשימה המשותפת – –

מנסור עבאס: תודה.

יואב קיש: – – ואתם מכתיבים ביחד אינטרס אנטי-ציוני בהחלטות של הבית הזה, ואנחנו נילחם לתקן את זה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יואב קיש.

מנסור עבאס: חבר הכנסת רם בן ברק, בבקשה לסכם, ואחר כך נעבור להצבעה.

מנסור עבאס: אני רואה שחבר הכנסת יואב קיש יצא.

מנסור עבאס: אתה יוצא?

יואב קיש: אני הולך לשתות וחוזר.

מנסור עבאס: אתה חוזר?

יואב קיש: למה?

מנסור עבאס: אני רוצה לדעת מה העמדה שלכם בהצבעה.

יואב קיש: אה, אוקיי.

מנסור עבאס: כדי להירגע.

יואב קיש: אני, לדעתי – לא יודע, אבל אני בעד, בעיקרון.

מנסור עבאס: אוקיי, בסדר, יופי.

ועדת החוץ והביטחון): תודה, אדוני היושב-ראש.

קריאה: קצר, קצר.

ועדת החוץ והביטחון): למה?

ועדת החוץ והביטחון): עד שניתנה בידי ההזדמנות לעמוד על הדוכן וכל עם ישראל צופה בי, אתה רוצה שזה יהיה מעט?

ועדת החוץ והביטחון): אני רק רוצה להתייחס לדברים שאמר כאן ראש האופוזיציה בנימין נתניהו לגבי הסכם הגרעין עם איראן.

ועדת החוץ והביטחון): אין להמעיט בנזק שעשה נתניהו מבחינת ההתקדמות האיראנית בגרעין.

ועדת החוץ והביטחון): הנאום שלו בקונגרס והפיצול של הקונגרס, דמוקרטים ורפובליקנים, זה נזק בלתי הפיך למדינת ישראל.

ועדת החוץ והביטחון): מאותו רגע שהוא נאם בקונגרס אנחנו היינו ממודרים לגמרי מהסכם הגרעין.

ועדת החוץ והביטחון): ראש הממשלה ראה את ההסכם הזה יחד עם אזרחי מדינת ישראל בעיתון – עד כדי כך היה הנתק עם ארצות הברית.

ועדת החוץ והביטחון): אחרי שטראמפ עלה לשלטון והוא ביקש ממנו לצאת מההסכם, לאיראנים היה משהו כמו 300 קילו אורניום מעושר ברמה נמוכה; אחרי שטראמפ סיים את התפקיד שלו היו להם 3 טונות אורניום מעושר.

ועדת החוץ והביטחון): היום יש להם גם 60%.

ועדת החוץ והביטחון): לכן, הפעולות שנתניהו עשה ומתגאה בהן, לצערי הרב, חלקן לפחות, קידמו את פרויקט הגרעין האיראני.

ועדת החוץ והביטחון): אז תודה רבה לכולם.

ועדת החוץ והביטחון): אני מקווה שתצביעו בעד הארכה, כי זה מה שצריך לעשות.

מנסור עבאס: תודה לחבר הכנסת רם בן ברק.

מנסור עבאס: מי שמעוניין מחברי הכנסת להצביע, נא לשבת במקומו.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על המלצת הוועדה המשותפת של ועדת החוץ והביטחון וועדת החוקה, חוק ומשפט לעניין מצב חירום.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד המלצת הוועדה המשותפת – 20

מנסור עבאס: נמנעים – אין

משה אבוטבול: מה קרה?

משה אבוטבול: איבדתם את הביטחון?

משה אבוטבול: אני פה רק לשמור שאתם מצביעים.

מנסור עבאס: 20 חברי כנסת בעד, שישה מתנגדים, אפס נמנעים.

מנסור עבאס: ההמלצה התקבלה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא שעל סדר-היום – המלצת ועדת הכנסת בדבר הקמת ועדות מיוחדות.

מנסור עבאס: יציג את המלצת הוועדה יושב-ראש ועדת הכנסת ניר אורבך.

מנסור עבאס: בבקשה.

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום – אני מקריא פה עכשיו הודעה, לפני שנעבור להמלצה על הקמת הוועדות המיוחדות, הודעה קצרה.

): ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום כי ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בהצעות החוק הבאות לשם הכנתן לקריאה הראשונה: הצעת חוק יחסי ממון בין בני זוג (תיקון – הפקעת זכות האיזון מבן זוג שהורשע ברצח בן הזוג השני), התשפ"א–2021, פ/718/24, של חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק יחסי ממון בין בני זוג (תיקון – הפקעת זכות האיזון מבן זוג שהורשע ברצח בן הזוג השני), התשפ"א–2021, פ/1785/24, של חברת עאידה תומא סלימאן; הצעת חוק יחסי ממון בין בני זוג (תיקון – הפקעת זכות האיזון מבן זוג שהורשע ברצח בן הזוג השני), התשפ"א–2102, פ/1786/24, של חברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי.

מנסור עבאס: כן, בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בהתאם להוראות סעיף 108 לתקנון הכנסת, אני מתכבד להביא לאישור הכנסת את הצעת ועדת הכנסת להקמת חמש ועדות מיוחדות שיכהנו בכל תקופת כהונתה של הכנסת העשרים-וארבע.

): יושבי-ראש הוועדות יבחרו על ידי הוועדות עצמן לפי המלצת ועדת הכנסת.

): אבקש לציין כי בעת הדיון בוועדת הכנסת נאמר כי יוקמו שתי ועדות מיוחדות בראשות האופוזיציה בנושאים שעליהם יוסכם בין הקואליציה לאופוזיציה.

): טרם הגענו להסכמה, ולכן ההצעה שבפניכם עדיין לא כוללת את שתי הוועדות האמורות.

): אנחנו נביא אותן כשיוסכם.

): הוועדה הראשונה היא הוועדה המיוחדת לזכויות הילד.

): סמכויות הוועדה: הגנה על ילדים וקידום מעמד ילדים ובני נוער במטרה לממש את זכויותיהם ברוח האמנה הבין-לאומית לזכויות הילד, לרבות מימוש העקרונות של טובת הילד, אי-אפליה ועקרון השוויון, הזכות להתפתחות בתנאים נאותים והזכות של ילדים ובני נוער להשמיע את דעתם בעניינים הנוגעים להם וזכותם של ילדים ובני נוער נפגעי עבירה לטיפול ולשיקום הולם.

): הרכב הוועדה – בוועדה יכהנו תשעה חברי כנסת על פי ההרכב הזה: סיעת הליכוד – שני חברים; סיעת יש עתיד – חברה אחת, יסמין פרידמן; סיעת ש"ס – חבר אחד; סיעת כחול לבן – חבר אחד, מופיד מרעי; סיעת הרשימה המשותפת – חבר אחד; סיעת תקווה חדשה – חברה אחת, מיכל שיר; סיעת מרצ – חבר אחד, עלי סלאלחה; סיעת רע"מ – חבר אחד, סעיד אלחרומי.

): מוצע כי יושבת-ראש הוועדה תהיה חברת הכנסת מיכל שיר.

): הוועדה המיוחדת לפניות הציבור – סמכויות הוועדה: 1.

): טיפול ומתן מענה שוטף לפניות הציבור שמגיעות לוועדה מאזרחים ומארגונים; 2.

): קיום קשר שוטף עם משרדי הממשלה ועם נציבי פניות ציבור בגופים שונים, תוך הבטחת זכויותיהם וסמכויותיהם לטיפול בפניות הציבור במוסדותיהם; 3.

): הסדרת נושא הטיפול בפניות הציבור במוסדות הממשלתיים והציבוריים לשם קביעת נורמות טיפול אחידות ככל האפשר בין הגופים שעוסקים בנושא; 4.

): שמירה והגנה על מקבלי שירותים ציבוריים; 5.

): יצירת שיתוף פעולה עם משרדי הממשלה וגורמים שונים בניסיון להיטיב את השירות הניתן לאזרח; 6.

): קיום דיונים בנושאים מגוונים הנוגעים למצוקות הפרט, הצרכנים ומקבלי השירותים הציבוריים.

): הרכב הוועדה – בוועדה יכהנו תשעה חברי כנסת על פי ההרכב הבא: סיעת הליכוד – שני חברים; סיעת יש עתיד – שני חברים, ענבר בזק וטטיאנה מזרסקי; סיעת ש"ס – חבר אחד; סיעת כחול לבן – חברה אחת, יעל רון בן משה; סיעת ימינה – חבר אחד, יום טוב חי כלפון; סיעת יהדות התורה – חבר אחד; סיעת ישראל ביתנו – חברה אחת, אלינה ברדץ יאלוב.

): מוצע כי יושבת-ראש הוועדה תהיה חברת הכנסת יעל רון בן משה.

): הוועדה המיוחדת לענייני התמכרויות, סמים ואתגרי הצעירים בישראל – סמכויות הוועדה: 1.

): מדיניות ציבורית, הסברתית וחינוכית ופעולות אכיפה לצמצום השימוש לרעה בסמים מסוכנים; 2.

): הליכי הטיפול ושיקום בהתמכרויות לסמים מסוכנים ולאלכוהול; 3.

): בחינת המדיניות הממשלתית והגישות השונות בנוגע להתמכרויות; 4.

): המשך ליווי והסדרת תחום הקנביס בישראל, אי-הפללה והמענים הרפואיים הנדרשים.

): הרכב הוועדה – בוועדה יכהנו תשעה חברי כנסת על פי ההרכב הבא: סיעת הליכוד – שני חברים; סיעת יש עתיד – שני חברים, ענבר בזק וסימון דוידסון; סיעת כחול לבן – חבר אחד, אלון טל; סיעת ימינה – חברה אחת, עידית סילמן; סיעת העבודה – חבר אחד, רם שפע; סיעת יהדות התורה – חבר אחד; סיעת הציונות הדתית – חבר אחד.

): מוצע כי יושב-ראש הוועדה יהיה חבר הכנסת רם שפע.

): הוועדה המיוחדת לעובדים זרים – סמכויות הוועדה: 1.

): פיקוח על העסקת ושהיית עובדות ועובדים זרים והנלווים אליהם; 2.

): תנאי שהייה ומעטפת סוציאלית של העובדים הזרים, לרבות שכר, ביטוח לאומי, ביטוח בריאות והתנהלות מעסיקים; 3.

): התנהלות הממשלה ביחס להעסקת עובדים זרים, עבודת משטרת ההגירה וטיפול בבעיות הקשורות להיתר העסקה לעובדים; 4.

): השפעת העובדים הזרים על שוק העבודה והתעסוקה בישראל בדגש על ענפי הבנייה, החקלאות והסיעוד.

): הרכב הוועדה – בוועדה יכהנו תשעה חברי כנסת על פי ההרכב הבא: סיעת הליכוד – שני חברים: סיעת יש עתיד – חברה אחת, ענבר בזק; סיעת ימינה – חברה אחת, שירלי פינטו קדוש; סיעת העבודה – חברה אחת, אבתיסאם מראענה; סיעת יהדות התורה – חבר אחד; סיעת ישראל ביתנו – חברה אחת, אלינה ברדץ יאלוב; סיעת הציונות הדתית – חבר אחד; סיעת תקווה חדשה – חברה אחת, מיכל שיר.

): מוצע כי יושבת-ראש הוועדה תהיה חברת הכנסת אבתיסאם מראענה.

): הוועדה האחרונה היא הוועדה המיוחדת לעניין הקרן לאזרחי ישראל.

): סמכויות הוועדה: פיקוח ומעקב אחר הפעולות הנדרשות לפי חוק קרן לאזרחי ישראל, התשע"ד–2014, ובכלל זה פיקוח ומעקב אחר התקדמות הקמת הקרן והפעולות שנעשות להקמת מוסדות הקרן ומינוי נושאי המשרה בה, פיקוח ומעקב אחר הכנסות המדינה מההיטל על רווחי גז ונפט וצפי ההכנסות בתקופת כהונתה של הכנסת העשרים-וארבע; פיקוח ומעקב אחר ניהול נכסי הקרן על ידי בנק ישראל.

): הרכב הוועדה – בוועדה יכהנו תשעה חברי כנסת על פי ההרכב הבא: סיעת הליכוד – שני חברים; סיעת יש עתיד – חבר אחד, רון כץ; סיעת ש"ס – חבר אחד; סיעת העבודה – חבר אחד; סיעת ישראל ביתנו – חברה אחת, אלינה ברדץ יאלוב; סיעת הרשימה המשותפת – חבר אחד; סיעת מרצ – חבר אחד, מוסי רז; סיעת רע"מ – חבר אחד, מנסור עבאס.

): מוצע כי יושב-ראש הוועדה יהיה חבר הכנסת מוסי רז.

): אבקש כי הכנסת תאשר את הצעת ועדת הכנסת בדבר הרכב הוועדות המיוחדות וסמכויותיהן בכנסת העשרים-וארבע.

): תודה לך, אדוני היושב-ראש.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ניר אורבך.

מנסור עבאס: אנחנו נעבור לרשימת הדוברים.

מנסור עבאס: תחילה, חבר הכנסת משה ארבל – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה.

מנסור עבאס: בהזדמנות זו נכריז על נעילת רשימת הדוברים.

מנסור עבאס: נוסיף את חבר הכנסת איימן עודה – רשום; אוריאל בוסו.

מנסור עבאס: אנחנו סוגרים את הרשימה.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, במסגרת העלאת הזיכרונות של הציבור הרחב ותלונתם שחלק מהנבחרים לתפקידים הנחשקים נעשו פתאום סניליים וסובלים מאלצהיימר ושכחה קשה מדברים שאך לא מכבר הם אמרו את זה על אחרים, אז על אלי אבידר ואמירותיו כבר סיפרנו, ועל זיגזוגו של שר החוץ יאיר לפיד, שצחק על שר ללא תיק וכעת מצביע על כך ללא בושה.

משה אבוטבול: ללמדך כמה ערך המילה שווה שם אצל שרי הממשלה וחברי הקואליציה.

משה אבוטבול: גם ליאיר גולן נמצאו קטעים ישנים שבהם הוא תקף את הממשלה הקודמת על כך שהיא גדולה ומנופחת.

משה אבוטבול: לפני כשנה הוא תקף את אורלי לוי בציוץ שכעת התהפך עליו חזרה, וכתב:

משה אבוטבול: בעקבות מינויה לשרה לקידום קהילתי אחרי שהקריבה את עצמה על מנת להציל את השמאל מכליה, אורלי מפגינה שוב אומץ לב, הקרבה אישית ומסירות לאזרח הפשוט.

משה אבוטבול: ועל כל החגיגה הזאת יש את התגובה של התנועה לאיכות השלטון, ששואלת שאלות נוקבות: "למה צריך שר בלי תיק, שיגזול מיליוני שקלים בשנה לטובת לשכה, נהג, עוזרים והוצאות שוטפות – על חשבון משלם המיסים הישראלי?

משה אבוטבול: למה צריך סגן חמישי במספר – – – במקום להוביל ממשלה רזה, חסכונית ויעילה – – – הממשלה הנוכחית ממשיכה לתפוח ולהתנפח ולחלק צ'ופרים לח"כים סוררים".

משה אבוטבול: ואם מסקרן אותנו מה התגובה על הביקורת הקשה של השר החדש המיועד חבר הכנסת אלי אבידר, אז ככה הוא מתייחס לביקורת על מינויו לשר והתפטרותו במסגרת החוק הנורבגי: "האופוזיציה יורה את כל מה שיש לה.

משה אבוטבול: לא מתרגש.

משה אבוטבול: עדיף שיבזבזו את האנרגיות עליי".

משה אבוטבול: והאחרון, שאינו חביב, אחראי לקופה הציבורית במדינה, שר האוצר – מה הוא מגיב?

משה אבוטבול: כך מגיב שר האוצר: "מה שחשוב זה שהוא חבר בקואליציה וכל השאר זה פרטים לא מעניינים".

משה אבוטבול: מתה הבושה.

משה אבוטבול: הציבור בישראל חייב לראות את החגיגה הגדולה שקורית כאן בכנסת ובממשלה: מבזבזים מיליארדים של שקלים כדי לרצות.

משה אבוטבול: כל מי שרק מאיים לא להצביע, מקבל מייד או סגן שר או שר או כל תפקיד אחר, אבל רק שיתפטר בנורבגי, כדי שלא ישמש כאיום, חלילה, ושיהיה שקט תעשייתי.

משה אבוטבול: שקט זה רפש, אמר מישהו חכם.

משה אבוטבול: וזה רק מה שהקואליציה הזאת רוצה, ותפקידנו לגלות ולהראות קבל עם ועדה מיהם המנהיגים שלנו ואיך הם נוהגים לפתור בעיות.

משה אבוטבול: תאיים – תקבל שר או סגן שר ותתפטר בנורבגי.

משה אבוטבול: ומה יהיה, רבותיי, אם גם ההוא שייכנס בנורבגי עוד חודש יאיים?

משה אבוטבול: לא קרה כלום – נציע לו או שר או סגן שר, ושיתפטר בנורבגי.

משה אבוטבול: ככה פותרים בעיות.

משה אבוטבול: ואם זה לא נקרא לקנות שלטון בכסף, אז אני אשמח לשמוע על דרכים אחרות.

משה אבוטבול: ככה זה נפתר גם עם הוועדות.

משה אבוטבול: ככה מקפחים את חברי הקואליציה ונותנים להם פחות, ומצ'פרים ביושבי-ראש ובחברים – העיקר שכבר כמעט לכולם יש תפקיד.

משה אבוטבול: נשאר רק לשאול, אדוני היושב-ראש:

משה אבוטבול: אז מי נמצא כבר בקואליציה בלי תפקיד כדי שיהיה לנו עם מי לעבוד?

משה אבוטבול: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת משה אבוטבול.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת מאיר פרוש.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו כאופוזיציה בוודאי שמתנגדים להצעה של יושב-ראש הוועדה ניר אורבך.

מאיר פרוש: אני אומר זאת בכאב.

מאיר פרוש: לא שאני כל כך שמח על העובדה שאני לא משתתף כאחד מהאופוזיציה בדיוני הוועדה, אבל לנוכח ההתנהלות של הקואליציה, אנחנו באופוזיציה החלטנו שאנחנו לא משתתפים בדיוני הוועדה.

מאיר פרוש: האמת, הרי, שכל אחד יודע גם מדוע ומהו עקב אכילס, מהי הנקודה המרכזית שבגללה האופוזיציה לא יכולה להסכים לחלוקה שהקואליציה מציעה.

מאיר פרוש: יכול להיות שזה בסוף עומד על אחד או שניים או שלושה דברים, אבל הם אחד או שניים או שלושה דברים שבעבר לא היו פה בבית הזה.

מאיר פרוש: לבוא לנסות לקבל נציגויות בוועדות מעבר לפרופורציה, מעבר לכוח, ולשנות את היחסיות בוועדות מול העודף שיש לקואליציה כאן במליאה זה דבר שמעוות את המציאות של התוצאות של הבחירות, והיו בחירות.

מאיר פרוש: זה לא סוד שכל אחד התאמץ, כל אחד השתדל וכל אחד הביא את מה שהיה לו.

מאיר פרוש: זו מזלה של הקואליציה הזאת שאין לה יותר מאשר 62 חברים, לא יותר מזה.

מאיר פרוש: ההפרש בינה לבין האופוזיציה ודאי שהוא לא מאותו סוג הפרש שמבקשים, למשל בוועדת כספים, לקבל העדפה של שניים או בוועדת הכנסת העדפה של שלושה.

אוריאל בוסו: אנחנו בעד מנסור.

משה אבוטבול: לא נגנוב הצבעות.

משה אבוטבול: מנסור, די.

מאיר פרוש: הוא רק רצה לראות – יושב-ראש הישיבה רצה לראות אם אתם ערניים ומאזינים למה שאני אומר.

מנסור עבאס: נכון, אתה צודק.

משה אבוטבול: לא ניתן לכם שתגנבו.

מאיר פרוש: אז אנחנו ערניים, ולא ניתן לכם שתגנבו את הכנסת הזאת, את הוועדות.

מאיר פרוש: לא ניתן לכם.

מנסור עבאס: תראה גם מי הצביע נגד.

מנסור עבאס: מי זה?

מאיר פרוש: לא ניתן לך.

מנסור עבאס: פינדרוס.

מנסור עבאס: הוא הצביע נגד הנאום שלך.

מאיר פרוש: מה שאני רוצה לומר – – –

אוריאל בוסו: – – –

משה אבוטבול: – – –

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: חברים, בואו נחזור לממלכתיות.

מנסור עבאס: אדוני, משפט אחרון.

מאיר פרוש: מה משפט?

מאיר פרוש: עשית הצבעה על מה שאמרתי ולא היו מתנגדים.

מאיר פרוש: מתנגד אחד היה.

מאיר פרוש: כולם הסכימו.

מאיר פרוש: תן לי רגע לומר לך.

מאיר פרוש: אני רק רוצה שתזכור, אתה, והקואליציה שתזכור: אסור לבן אדם שנראה לו לרגע שיש הכוח להשתמש בכוח יתר על המידה, למשוך את החבל עוד משהו, עוד, עוד.

מאיר פרוש: הדבר הזה יהיה בעוכריכם.

מנסור עבאס: נכון.

מאיר פרוש: אי-אפשר לקחת, מכיוון שיש לי את הכוח, יש לי יושב-ראש כנסת, שהוא – בוא לא ניתן לו עכשיו ציונים, כי אין לי הרבה ציונים לתת, אבל להתנהלות, איך שהיא מתנהלת – יושבת-ראש קואליציה, יושב-ראש כנסת, הכול איך מתנהל.

מאיר פרוש: למשוך את החבל יותר מדי בגלל שיש לי את הכוח זה יהיה בעוכריכם.

מנסור עבאס: אז תודה.

מאיר פרוש: אז תזכרו מה שאני אמרתי היום: זה יהיה בעוכריכם, ויהיה מהר.

מאיר פרוש: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת מאיר פרוש.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ווליד טאהא – אינו נוכח; חבר הכנסת אופיר כץ – אינו נוכח; חבר הכנסת אבי מעוז – גם אינו נוכח; חבר הכנסת אוסאמה סעדי; חברת הכנסת מאי גולן; חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק; חבר הכנסת יעקב ליצמן; חבר הכנסת אורי מקלב; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – מוותר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אוריאל בוסו, בבקשה.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קודם שמענו את "נאום הפיוס" שניסה לנאום כאן מר נפתלי בנט.

אוריאל בוסו: רק אזכיר לו שב-2015 הוא השווה את חברי סיעת העבודה לחמאסניקים, גלי צה"ל זה סכין בגב החיילים, והוא בעצמו אמר שאם נתניהו ייפול על רקע החקירות, זה כמעט אפוקליפסה.

אוריאל בוסו: אז קודם כול, ברור שאנשים משתנים, אבל אצל מר בנט כבר השינוי הוא לא שאלה; השאלה – בבוקר כמה השתנה, בצוהריים כמה ואחר הצוהריים כמה.

אוריאל בוסו: אני שומע אותו כאן מעל הדוכן כשהוא מדבר על בשורה של תקציב.

אוריאל בוסו: הלוואי שילד משדרות יקבל יחס של תוכי מרעננה.

אוריאל בוסו: קצת חמלה.

אוריאל בוסו: אתה לוקח את הספר של התקציב, מעביר סעיף אחר סעיף.

אוריאל בוסו: אתם יודעים, עכשיו שר האוצר ליברמן התראיין אצל יונית לוי בערוץ 12.

אוריאל בוסו: היא אומרת לו: אתה הבטחת שלא תהיה העלאת מיסים, לא יהיו גזרות, והינה גזרות.

אוריאל בוסו: הוא אומר לה: תגידי, אני לא יודע על מה את מדברת.

אוריאל בוסו: היא אומרת לו: מה זאת אומרת?

אוריאל בוסו: לקחתי את התקציב וקראתי על המתוקים, על השתייה, על התחבורה, על הכול.

אוריאל בוסו: תגידו, הבן אדם הזה חי כאן בכדור הארץ איתנו?

אוריאל בוסו: אין גזרות בתקציב?

אוריאל בוסו: תחשבו על אותה אימא לארבעה, חמישה, שישה ילדים – מנסור, לא רק אזרחים שלי.

אוריאל בוסו: הרי התקציב הזה חסם את הפריפריה.

אוריאל בוסו: לא רק שהוא לא נותן הטבות לפריפריה ולדרום, למוחלשים, אלא אם תרצה להיכנס למרכז, תצטרך גם לשלם אגרת גודש.

אוריאל בוסו: אל תבוא לגוש דן – לא רוצים אותך בכלל.

אוריאל בוסו: אבל אותן משפחות מוחלשות שאתה ואני מכירים, שמשתמשות בתחבורה ציבורית – הרי מי משתמש בתחבורה ציבורית?

אוריאל בוסו: או אדם שיש לו החזר מהעבודה או משפחה עם כמה ילדים.

אוריאל בוסו: וההטבות שיש להם היום: משלמת משפחה 500 שקל בחודש – ישלמו 1,000 שקל; מחיר החשמל שאתה הולך לייקר ב-10%, 20%.

אוריאל בוסו: הם אומרים: אין גזרות.

אוריאל בוסו: זה לא מיסים.

איימן עודה: – – –

אוריאל בוסו: אמרתי, תחבורה ציבורית: 100%.

אוריאל בוסו: תגידו, אנחנו חיים באותה מדינה, אותו תקציב?

אוריאל בוסו: מה הם מספרים לנו סיפורים?

אוריאל בוסו: תיקח כסף מהעשירים – זה לא נמצא שם בכלל.

אוריאל בוסו: יותר קל לקחת מהחלשים.

איימן עודה: כשאתה בקואליציה אתה לא יותר טוב מהם.

אוריאל בוסו: לא נכון.

אוריאל בוסו: איימן, כשאנחנו היינו לא היו כאלה גזרות על המוחלשים.

אוריאל בוסו: אנחנו דואגים לאותו מקום.

אוריאל בוסו: לא היה אדם חברתי – – –

עופר כסיף: – – –

אוריאל בוסו: אף – – –

איימן עודה: – – –

עודד פורר: לא עשיתם תקציב.

אוריאל בוסו: עדיף לא לעשות תקציב כשזה תקציב כזה אכזר.

איימן עודה: – – –

אוריאל בוסו: תשאל את אותו בן אדם, תגיד לו: לא היה תקציב שלוש שנים.

אוריאל בוסו: מה עדיף?

איימן עודה: ממשלת נתניהו נגד המוחלשים; ממשלת בנט נגד המוחלשים.

איימן עודה: זה – – –

אוריאל בוסו: איימן, היום הציבור יודע שכשאתה בקואליציה – בכל שנותיה – –

מנסור עבאס: משפט אחרון, חבר הכנסת אוריאל בוסו.

אוריאל בוסו: – – לא העזה להעלות גזרות מעין אלה.

מנסור עבאס: תודה.

אוריאל בוסו: ואין ספק שאנחנו נראה את זה פעם אחר פעם לאזרחי מדינת ישראל.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה לחבר הכנסת אוריאל בוסו.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק, אנחנו ניתן לך הזדמנות, כי קראנו את השמות מהר מאוד.

מנסור עבאס: בבקשה.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה להמשיך את השיחה בנושא הסדרת ההתיישבות הצעירה ביהודה ושומרון.

אורית סטרוק: אני רוצה להסביר למה הנושא הזה – חברי השר, כבוד השר עודד פורר, אני בטוחה שההתיישבות הצעירה קרובה וחשובה גם לליבך.

אורית סטרוק: אני רוצה להסביר לך למה זה מאוד מאוד דחוף לקבל את ההחלטה על הסדרת ההתיישבות הצעירה ביהודה ושומרון עכשיו, בימים הקרובים, ואני אסביר.

אורית סטרוק: קודם כול, אנחנו יודעים שבקרוב צפויה פגישת B

עודד פורר: חשבתי ביטן וביטון.

אורית סטרוק: לא.

אורית סטרוק: זאת פגישה שמתרחשת כל יום, לדעתי, אבל B

מיכל שיר סגמן: זה קרה בממשלה הקודמת.

אורית סטרוק: זה בדיוק מה שאני רוצה להגיד.

אורית סטרוק: בממשלה הקודמת, כשהנשיא טראמפ נכנס לתפקידו, אז היה סיכום.

אורית סטרוק: היה סיכום שהובא על ידי ראש הממשלה הקודם נתניהו עם הנשיא טראמפ – הובא לממשלה, הובא לקבינט – והסיכום הזה כלל גם איך בונים ביהודה ושומרון וגם איך מסדירים את ההתיישבות הצעירה.

מיכל שיר סגמן: – – –

אורית סטרוק: שני הדברים האלה היו כלולים, מיכל, היו כלולים, ואפילו נכנסו להחלטת קבינט – איך ההתיישבות הצעירה תוסדר.

אורית סטרוק: זה נכנס להחלטת קבינט.

אורית סטרוק: עכשיו, זה לא מופרך, אני רוצה לומר.

אורית סטרוק: זה לא מופרך בכלל.

אורית סטרוק: בוא נגיד, לפחות ביחסי ישראל-ארצות הברית – אני לא יודעת ביחסי ישראל-עבאס, אבל ביחסי ישראל-ארצות הברית זה לא מופרך שניתן יהיה להסדיר את ההתיישבות הצעירה.

אורית סטרוק: את יודעת למה?

אורית סטרוק: אתה יודע למה, חברי עודד פורר?

מנסור עבאס: משפט אחרון.

אורית סטרוק: משום שהכללים שלפיהם מה שנמצא על אדמות מדינה מוסדר – ואת זה יודע היטב חברנו חבר הכנסת והשר לשעבר בגין – –

מנסור עבאס: תודה.

אורית סטרוק: – – הם נקבעו בתקופת ממשל אובמה, נכון?

אורית סטרוק: בתקופת ממשל אובאמה.

אורית סטרוק: כבר אז סוכם שמה שנמצא על אדמות מדינה – כמובן, הכול על פי כל דין, אבל מה שנמצא על אדמות מדינה, ייעשה מאמץ להסדיר אותו.

מנסור עבאס: תודה.

אורית סטרוק: ייעשה מאמץ להסדיר אותו.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת סטרוק.

אורית סטרוק: ולכן זה לא מופרך שגם בתקופת ביידן – –

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת אורית סטרוק.

אורית סטרוק: – – יהיה סיכום של מה – –

מנסור עבאס: תודה.

אורית סטרוק: – – שעל אדמות מדינה יוסדר.

אורית סטרוק: המשך יבוא בנאום הבא.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת.

זאב בנימין בגין: – – – לא – – –

מנסור עבאס: חבר הכנסת אלי כהן – אינו נוכח; חבר הכנסת אופיר סופר – אינו נוכח; חבר הכנסת אמיר אוחנה – אינו נוכח; חברת הכנסת קרן ברק; חבר הכנסת אחמד טיבי; חבר הכנסת ישראל אייכלר; חבר הכנסת יואב בן צור; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; חבר הכנסת דוד אמסלם; חבר הכנסת ינון אזולאי; חברת הכנסת מירב בן ארי; חבר הכנסת איתמר בן גביר; חברת הכנסת קטי קטרין שטרית; חבר הכנסת עמיחי שיקלי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת איימן עודה.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עמיתיי חברי הכנסת וחברות הכנסת, בואו נגיד את האמת: אתם מדינה שפשוט מאוד לא בטוחה בעצמה.

איימן עודה: למה לא בטוחה בעצמה?

איימן עודה: מה זאת אומרת שממשיכים את תקנות שעת חירום 73 שנים?

איימן עודה: מה זאת אומרת?

איימן עודה: מה זאת אומרת שהמדינה הזו מקדמת את חוק הלאום אחרי 70 שנה מהקמת המדינה?

איימן עודה: מה זאת אומרת שהמדינה מנסה לשכנע את העולם, אפילו מבקשת מאש"ף להכיר בה כמדינה יהודית?

איימן עודה: כל כך לא בטוחים בעצמכם, כל כך לא בטוחים בפרויקט שלכם, כל כך לא בטוחים בפילוסופיה של הקמת המדינה?

איימן עודה: מה זאת אומרת שקבוצת רוב מקדמת חוקים קולקטיביים לקבוצת הרוב ולא לקבוצת המיעוט?

איימן עודה: הרי בכל מדינה דמוקרטית המיעוט מקבל את הזכויות הקולקטיביות בשנה המכוננת, ואחר כך חלק מהדמוקרטיה היא לשמר את קבוצת המיעוט, את התרבות, את החינוך, את הדברים הקולקטיביים.

איימן עודה: רק במדינת ישראל מונעים מקבוצת המיעוט זכויות קולקטיביות ומקדמים רק לקבוצת הרוב.

איימן עודה: אתם אנשים שלא בטוחים בעצמכם, לא בטוחים בפרויקט שלכם.

איימן עודה: אתם אנשים – גרמתם עוול לעם שלם, לכן מנסים להצדיק את הדבר הזה גם עם תקנות שעת חירום, גם עם חוק הלאום, גם מבקשים מאחרים להכיר בכם.

איימן עודה: אין מדינה בעולם שעושה את זה.

איימן עודה: אין מדינה שמבקשת מאנשים אחרים להכיר בה וגם במבנה החוקתי הפנימי שלה, רק במדינת ישראל.

איימן עודה: יש פה משהו לא נורמלי, חברים, לא טבעי.

איימן עודה: כנראה שהפרויקט הוא אכן לא נורמלי ולא טבעי, והוא בא על חשבון עם אחר.

איימן עודה: תודה רבה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ישראל כץ – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שמחה רוטמן; חברת הכנסת לימור מגן תלם; חבר הכנסת דוד ביטן.

מנסור עבאס: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הרבה פעמים עומדים פה על הבימה הזאת אנשים מהקואליציה, מהאופוזיציה, וניכר שיש בין חלקם לפחות הסכמה דווקא על שקר – יותר מאחד, אבל אני אתמקד באחד – והוא האשמה שלנו ברשימה המשותפת כתומכי טרור.

עופר כסיף: אז אני רוצה קודם כול להסביר בזמן הזה שיש לי לומר מה זה בעצם תומך טרור, מיהו תומך טרור, ואחר כך למי מתאים באמת הטייטל הזה.

עופר כסיף: אז קודם כול, אני רוצה לקרוא לכם משהו, ציטוט, פחות או יותר.

עופר כסיף: לוחמי גרילה אינם טרוריסטים, הם חיילים בלתי סדירים שנלחמים בכוחות צבא סדירים ולא באזרחים.

עופר כסיף: למעשה, לוחמי גרילה הם ההפך הגמור מטרוריסטים.

עופר כסיף: לעומת לוחמי הגרילה, היוצאים לקרב נגד כוחות צבאיים, שעל פי רוב הם חזקים מהם בהרבה, בוחרים הטרוריסטים לתקוף אזרחים חלשים וחסרי מגן: זקנים, נשים וטף; בעצם כל אדם, ובלבד שלא חיילים – עם אלה הם מנסים להימנע עד כמה שאפשר מעימות.

עופר כסיף: את הדברים האלה שבהם הבחנה בין לוחמי גרילה לבין טרוריסטים כתב בספרו "הטרור – כיצד יוכל המערב לנצח", האדון בנימין נתניהו.

עופר כסיף: והאדון בנימין נתניהו בעצם אומר במילים אחרות שטרור וטרוריסטים נוגעים לפגיעה באזרחים חפים מפשע בעוד לחימת גרילה היא כנגד כוחות צבאיים.

עופר כסיף: לפי ההגדרה הזאת מי שתומך בכיבוש הוא הטרוריסט, לא מי שמתנגד לו.

עופר כסיף: מי שמתנגד לו הוא לוחם גרילה.

עופר כסיף: מי שנאבק נגד הכובש הצבאי הוא לוחם גרילה, לפי ההגדרה של נתניהו, ומי שפוגע בחפים מפשע הוא טרוריסט.

עופר כסיף: ומי פוגע יותר מכולם בחפים מפשע?

מנסור עבאס: כן, משפט אחרון.

עופר כסיף: עוד לא רץ בכלל הזמן, לא שמת.

עופר כסיף: אז תשים לי עכשיו.

מנסור עבאס: עופר.

עופר כסיף: לא היה זמן, מה לעשות?

מנסור עבאס: סלח לי.

עופר כסיף: אבל לא היה, זה לא עבר.

עופר כסיף: הסתכלתי על השעון, יש לי לפחות עוד דקה.

מנסור עבאס: עבר.

מנסור עבאס: עבר, עופר.

מנסור עבאס: בסדר, קח לך משפט אחרון.

עופר כסיף: כך שמי שתומך בטרור – קודם כול, מי שהוא טרוריסט הוא מי שמיישם את הכיבוש, כי הכיבוש הוא נגד אזרחים חפים מפשע.

עופר כסיף: רק בשבוע האחרון נרצחו פלסטינים בשטחים הכבושים, כולל ילדים.

עופר כסיף: זה הטרור, אלה הטרוריסטים, ומי שבבית הזה תומך בהם הוא תומך טרור, ולא אלה שמתנגדים לכיבוש.

מנסור עבאס: כן, תודה.

עופר כסיף: אנחנו גאים להתנגד לכיבוש.

עופר כסיף: אנחנו אלה שמתנגדים לטרור כי אנחנו מתנגדים לכיבוש.

מנסור עבאס: תודה.

עופר כסיף: בואו נשים את האמת על השולחן.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת עופר כסיף.

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה גפני; חבר הכנסת גדי יברקן; חבר הכנסת יריב לוין; חברת הכנסת גלית דיסטל; חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי; חבר הכנסת אריה דרעי; חבר הכנסת ניר ברקת; חבר הכנסת יעקב אשר; חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'; חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס; חבר הכנסת יואב גלנט.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בבקשה.

מנסור עבאס: אחריו – חבר הכנסת רון כץ.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, עופר ידידי, רק תיקון קל.

יצחק פינדרוס: את הכיבוש – אני עוד לא נולדתי – למיטב ההיסטוריה שאני לא למדתי בתלמוד תורה בחדר בירושלים, הכיבוש היה מהשלטון הירדני ולא מאזרחים.

יצחק פינדרוס: אבל זה בשביל האמת ההיסטורית, כשאתה מדבר על כיבוש.

עופר כסיף: הכיבוש הוא ישראלי פר אקסלנס.

עופר כסיף: יש הגדרה מאוד ברורה מהו כיבוש.

יצחק פינדרוס: אמרתי, הכיבוש היה מהירדנים ולא מאוכלוסייה אזרחית.

יצחק פינדרוס: אף אחד לא נלחם באוכלוסייה אזרחית.

יצחק פינדרוס: אבל זה סתם בשביל האמת ההיסטורית.

יצחק פינדרוס: ובעזה זו הייתה איזו מדינה, קראו לה מצרים אז, אני חושב, אם אני לא טועה.

סמי אבו שחאדה: אמרת שלא למדת.

סמי אבו שחאדה: למה בכלל להסתבך בזה?

יצחק פינדרוס: ובגולן זו הייתה איזו מדינה, קראו לה סוריה.

יצחק פינדרוס: זה בשביל האמת ההיסטורית, אבל נדבר על זה עוד.

סמי אבו שחאדה: אמרת שלא למדת, למה – – – בשביל מה?

סמי אבו שחאדה: אמרת שאתה לא מבין בזה, דבר על משהו אחר.

יצחק פינדרוס: לא למדתי ליבה.

סמי אבו שחאדה: דבר על משהו אחר.

יצחק פינדרוס: אני בסוף אנהל איתך שיחה על זה.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לומר משהו אחד – שאנחנו שוב נוכחים במושג של – אני אף פעם לא הבנתי את הפסוק "ימין שקר", אז כנראה שבשביל להיות שקרן צריך להיות ימני.

יצחק פינדרוס: עמדו פה קודם ודיברו בצורה כל כך נכבדת איך שהציעו ועדות לאופוזיציה במסגרת – אני רוצה רק לסבר את אוזני הקהל, לפחות מאזיני ערוץ הכנסת, שידעו מה הציעו לאופוזיציה.

יצחק פינדרוס: הציעו פיצול ועדות חובה בכנסת: את ועדת העבודה, הרווחה והבריאות לפצל לבריאות ועבודה ורווחה; את ועדת הפנים לפצל לפנים וביטחון פנים; את ועדת הכלכלה לפצל לשירותים ייעודיים ומטרו ופרויקטים ועוד שתי ועדות, שכל הצעה שהועלתה שקשורה לאחת מהוועדות אמרו לא.

יצחק פינדרוס: הדבר היחיד שעוד לא אמרו עליו לא זה ניפוח בלונים וריקודי עם.

יצחק פינדרוס: אז אלה שתי הוועדות שהציעו לאופוזיציה, הקואליציה הנכבדת, שפעם ראשונה שאני זוכר – –

עודד פורר: אתה רוצה – – –

יצחק פינדרוס: – – שכל הוועדות ותתי-הוועדות ופיצולי הוועדות נכנסו להסכמים הקואליציוניים, וזו הייתה תשובת הקואליציה: מה לעשות, הבטחנו בהסכם הקואליציוני.

יצחק פינדרוס: אז לעמוד פה ולהגיד בממלכתיות כזאת: הצענו וניסינו והגענו ואנחנו מצטערים על ההחרמה, ולא רק זה – הגדילו לעשות והציעו לנו בוועדת המדע חברים לליכוד.

יצחק פינדרוס: במקום ועדת הכספים, ועדת הכנסת וועדת הכלכלה, ייתנו לכם ממש בג'נטלמניות בוועדת המדע ובוועדה למעמד האישה.

יצחק פינדרוס: כל הכבוד.

יצחק פינדרוס: בראבו לכם על הפרשנות שלכם לדמוקרטיה.

יצחק פינדרוס: אבל זה המשך, אני רוצה לומר, למופע האימים השקרי של ראש המפלגה שלהם, שעמד פה כאן קודם בדיון במופע שקרי, אין מילה אחת אמת, מדבר על תקציב של בשורה: בלי העלאות מיסים – עם העלאות מיסים; קיצוצים – כן; הבטחות למפלגות – יש, כמו שיש בכל תקציב.

יצחק פינדרוס: אבל מה הבשורה?

יצחק פינדרוס: תקציב כזה היה אפשר להביא, תאמינו לי, מזמן, וכולם גם יודעים על מה הוא בא.

יצחק פינדרוס: כשבאו עם 411 מיליארד שקל, באו עם הסכמה פה עם רוב הסיעות בבית, כולל מהאופוזיציה – כולל מהאופוזיציה – ועשו את זה.

יצחק פינדרוס: לבוא לפה ולהציג: הבאנו בשורה לעם ישראל שמה – שמי שייסע לתל אביב יצטרך לשלם מס?

יצחק פינדרוס: דרך אגב, אני בעד שיכפילו את המס; לא כדאי לנסוע לעיר הזאת.

יצחק פינדרוס: שמה – שמי שישתמש בחד-פעמי ישלם יותר מס?

יצחק פינדרוס: שמשפחות ברוכות ילדים שנוסעות בתחבורה ציבורית ישלמו יותר?

יצחק פינדרוס: אלה הבשורות שהבאתם לעם ישראל?

יצחק פינדרוס: אחרי שהצלחתם להוכיח שאתם טובים בלהילחם בדת – –

מנסור עבאס: כן, חבר הכנסת.

יצחק פינדרוס: – – הצלחתם להוכיח שאתם טובים בלהילחם בחלשים.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

מנסור עבאס: חבר הכנסת רון כץ – אינו נוכח; חבר הכנסת שלמה קרעי – אינו נוכח; חבר הכנסת יואב קיש – אינו נוכח.

מנסור עבאס: יעלה ויסכם חבר הכנסת ניר אורבך.

קריאות: – – –

מנסור עבאס: השר עודד פורר?

קריאות: – – –

מנסור עבאס: לא צריך?

מנסור עבאס: חבר הכנסת עודד פורר.

עודד פורר: אני מוותר על – – –

מנסור עבאס: מוותר.

מנסור עבאס: חברי הכנסת – –

קריאה: עוברים להצבעה.

מנסור עבאס: – – ברשותכם, אנחנו עוברים להצבעה על המלצת ועדת הכנסת בדבר הקמת ועדות מיוחדות.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד המלצת ועדת הכנסת – 13

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 13 חברי כנסת בעד, שניים מתנגדים.

מנסור עבאס: אני קובע שהמלצת ועדת הכנסת בדבר הקמת ועדות מיוחדות התקבלה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום – הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(ד) לחוק-יסוד: הממשלה בדבר החלטתה להעביר מהמשרד לנושאים אסטרטגיים למשרד החוץ את שטח הפעולה של המשרד לנושאים אסטרטגיים, הכולל את הובלת המערכה נגד תופעת הדה-לגיטימציה והחרמות נגד ישראל כאמור בהחלטת ועדים השרים לענייני ביטחון לאומי מס' ב/30 מיום 13 באוקטובר 2015.

מנסור עבאס: אני חייב לקרוא את הכול?

קריאה: – – –

מנסור עבאס: בבקשה.

עידית סילמן: עודד, אנחנו מחזיקים לך מפה אצבעות – – –

עודד פורר: תודה.

מנסור עבאס: בבקשה, השר.

קריאות: – – –

עודד פורר: תודה, חבריי.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש – – –

עידית סילמן: הכול, הכול, הכול, להצביע – – –

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מבין שעל פי חוות הדעת המשפטית אני צריך לקרוא את כל – – –

מנסור עבאס: אתה, אבל אני?

מנסור עבאס: בבקשה.

עודד פורר: ולכן אני – – –

מיקי לוי: תעשה פיליבסטר לעצמך.

עודד פורר: אנחנו נתחיל בהקראת העברת הסמכויות.

עודד פורר: אני מבקש מהציבור שמאזין וגם מחברי הכנסת להיות קשובים לעניין, שלא נפספס פה עניין.

עודד פורר: אני מתכבד להודיעך ולהודיעכם, חברי הכנסת, כי הממשלה החליטה כדלקמן: בהתאם לסעיף 31(ד) לחוק-יסוד: הממשלה, להעביר מהמשרד לנושאים אסטרטגיים למשרד החוץ את שטח הפעולה של המשרד לנושאים אסטרטגיים, הכולל את הובלת המערכה נגד תופעת הדה-לגיטימציה והחרמות נגד ישראל כאמור בהחלטת ועדת השרים לענייני ביטחון לאומי מס' ב/30 מיום 13 באוקטובר 2015 ובהחלטת ועדת השרים לענייני ביטחון לאומי מס' ב/188 מיום 8 במרץ 2017.

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(ג) לחוק-יסוד: הממשלה – לבטל את המשרד לנושאים אסטרטגיים, ובהתאם לסעיף 31(ג) לחוק-יסוד: הממשלה, מבקשת הממשלה את אישורה של הכנסת להחלטה זו.

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה – לשנות את חלוקת התפקידים בממשלה ולקבוע כי השר יאיר לפיד יחדל לשמש שר לנושאים אסטרטגיים וימשיך לכהן כראש הממשלה החלופי ושר החוץ, ובהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, מבקשת הממשלה את אישורה של הכנסת להחלטה זו.

עודד פורר: אני פשוט מקריא את כל ההודעות ברצף.

מנסור עבאס: כן.

עודד פורר: הודעה על העברת שטח הפעולה של הרשות לפיתוח כלכלי-חברתי של המגזר החרדי ממשרד ראש הממשלה למשרד לשוויון חברתי: בהתאם לסעיפים 9(א)(11) ו-(ב) לחוק הממשלה, התשס"א–2001, מתכבד להודיע כי הממשלה החליטה בהתאם לסעיף 31(ד) לחוק-יסוד: הממשלה להעביר ממשרד ראש הממשלה למשרד לשוויון חברתי את שטח הפעולה: הרשות לפיתוח כלכלי-חברתי של המגזר החרדי.

עודד פורר: הודעה על העברת שטח הפעולה של מרכז ההסברה ממשרד ראש הממשלה למשרד התרבות והספורט: בהתאם לסעיפים 9(א)(11) ו-(ב) לחוק הממשלה, התשס"א–2001, אני מתכבד להודיע כי הממשלה החליטה, בהתאם לסמכותה לפי סעיף 31(ד) לחוק-יסוד: הממשלה, להעביר ממשרד ראש הממשלה למשרד התרבות והספורט את שטח הפעולה: מרכז ההסברה.

עודד פורר: אני מתכבד להודיע כי הממשלה החליטה, בהתאם לסמכותה לפי סעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, להעביר לשר הממונה על ביצוע חוק העתיקות, התשל"ח–1978, כיום שר התרבות והספורט, את הסמכות הנתונה לפי סעיף 29(ג) לחוק העתיקות, התשל"ח–1978.

עודד פורר: בהתאם לסעיף האמור בחוק-היסוד, מבקשת הממשלה את אישורה של הכנסת להחלטה בדבר העברת סמכות זאת.

עודד פורר: בסדר, אלעזר?

עודד פורר: אני יכול – – –

אלעזר שטרן: – – –

עודד פורר: השאלה אם אני יכול להתפלל שמונה עשרה.

מנסור עבאס: אתה עושה את זה בצורה מעניינת.

מנסור עבאס: בבקשה.

עודד פורר: אני יכול להתפלל שמונה עשרה, חבר הכנסת – – –

משה אבוטבול: – – –

עודד פורר: הבנתי.

עודד פורר: אני מתכבד להודיע על חלוקת משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים ואיחוד זרוע העבודה עם משרד הכלכלה והתעשייה ושינוי שם המשרד, העברת סמכויות הנתונות לפי חוק משר לשר והעברת שטח פעולה.

עודד פורר: אני מתכבד להודיע כי הממשלה החליטה כדלקמן: א.

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(ג) לחוק-יסוד: הממשלה – לחלק את משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, אשר ייקרא משרד הרווחה והשירותים החברתיים, ולאחד את חלקו עם משרד הכלכלה והתעשייה באופן הבא: זרוע העבודה, כהגדרתה בהחלטת ממשלה מס' 3318 מיום 31 בדצמבר 2017 בעניין ממונה על זרוע עבודה במשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים ותיקון החלטת ממשלה, אשר כוללת את היחידות שנמנו בהחלטת ממשלה מס' 1754 מיום 31 ביולי 2016, ובכלל זה מינהל תעסוקת אוכלוסיות, תועבר למשרד הכלכלה והתעשייה, להוציא את התוכניות הבאות: תעסוקה נתמכת, תוכנית מעבר, כולל מגמה לעתיד ותוכנית ענ"ן, ותוכנית תעסוקה לרווחה מתוך מינהל תעסוקת אוכלוסיות, אשר ייוותרו במשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(ג) לחוק-יסוד: הממשלה, מבקשת הממשלה את אישורה של הכנסת להחלטה זו.

עודד פורר: ב.

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, להעביר את הסמכויות הנתונות לשר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים לשרת הכלכלה והתעשייה, לפי החוקים ברשימה שלהלן: 1.

עודד פורר: חוק אזורים חופשיים לייצור בישראל, התשנ"ד–1994, למעט הסמכות שניתנה לשר התעשייה והמסחר לפי סעיף 5(א)(2) לנוסחו של החוק בעת חקיקתו; 2.

עודד פורר: חוק איסור אלימות בספורט, התשס"ח–2008; 3.

עודד פורר: סעיף 5 לחוק איסור הפליית עיוורים המלווים בכלבי נחייה, התשנ"ג–1993, ככל שהוא נוגע לביצוע הוראות סעיף 2 לחוק זה; 4.

עודד פורר: חוק איסור קבלת ביטחונות מעובד, התשע"ב–2012; 5.

עודד פורר: חוק ארגון הפיקוח על העבודה, התשי"ד–1954; 6.

עודד פורר: פקודת הבטיחות בעבודה [נוסח חדש], התש"ל–1970.

עודד פורר: עכשיו אני מבקש להיות קשובים, עידית, כי אנחנו עוברים לקטע המעניין.

עידית סילמן: – – –

עודד פורר: 7.

עודד פורר: סעיפים 7א, 8(ב), 63 לחוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ"ד–1994; 8.

עודד פורר: סעיף 173(א)(1א) לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה–1995; 9.

עודד פורר: חוק בית הדין לעבודה, התשכ"ט–1969; 10.

עודד פורר: חוק הגז (בטיחות ורישוי), התשמ"ט–1989; 11.

עודד פורר: חוק גיל פרישה, התשס"ד–2004; 12.

עודד פורר: חוק דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם, התשס"ב–2002; 13.

עודד פורר: חוק דמי מחלה, התשל"ו–1976; 14.

עודד פורר: חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת בן זוג), התשנ"ח–1998; 15.

עודד פורר: חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת הורה), התשנ"ד–1993; 16.

עודד פורר: חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד), התשנ"ג–1993; 17.

עודד פורר: חוק דמי מחלה (היעדרות עקב היריון ולידה של בת זוג), התש"ס–2000; 18.

עודד פורר: סעיף 26(ג)(2) לחוק הגנה על בריאות הציבור (מזון), התשע"ו–2015, לעניין מעון יום; 19.

עודד פורר: חוק הגנה על עובדים בשעת חירום, התשס"ו–2006; 20.

עודד פורר: חוק הגנה על עובדים (חשיפת עבירות ופגיעה בטוהר המידות או במינהל התקין), התשנ"ז–1997; 21.

עודד פורר: חוק הגנת השכר, התשי"ח–1958; 22.

עודד פורר: חוק הודעה לעובד ולמועמד לעבודה (תנאי עבודה והליכי מיון וקבלה לעבודה), התשס"ב–2002; 23.

עודד פורר: חוק הודעה מוקדמת לפיטורים ולהתפטרות, התשס"א–2001; 24.

עודד פורר: חוק החזקת תכשיר אפינפרין במוסדות חינוך ובמקומות ציבוריים, התשע"ח–2018, בכל הנוגע למעון כהגדרתו בחוק הפיקוח על מעונות, התשכ"ה–1965, המיועד לשהייה יומית של עשרה פעוטות לפחות שטרם מלאו להם שלוש שנים; 25.

עודד פורר: חוק ההנדסאים והטכנאים המוסמכים, התשע"ג–2012; 26.

עודד פורר: חוק ההתגוננות האזרחית, התשי"א–1951; 27.

עודד פורר: חוק הסדרי משפט ומינהל [נוסח משולב], התש"ל–1970; 28.

עודד פורר: חוק הסכמים קיבוציים, התשי"ז–1957; 29.

עודד פורר: חוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם, התשנ"ו–1996; 30.

עודד פורר: חוק העסקת עובדים על ידי קבלני שירות בתחומי השמירה והניקיון בגופים ציבוריים, התשע"ג–2013; 31.

עודד פורר: חוק הצבת מכשירי החייאה במקומות ציבוריים, התשס"ח–2008; 32.

עודד פורר: חוק התקנת מצלמות לשם הגנה על פעוטות במעונות יום לפעוטות, התשע"ט–2018, למעט בכל הנוגע למעון יום שיקומי; 33.

עודד פורר: חוק הזכות לעבודה בישיבה ובתנאים הולמים, התשס"ז–2007; 34.

עודד פורר: חוק זכויות הסטודנט, התשס"ז–2007; 35.

עודד פורר: חוק זכויות תלמידים עם לקות למידה במוסדות על-תיכוניים, התשס"ח–2008.

עודד פורר: רק שתבין, אנחנו בתחילת הדרך, כן?

מנסור עבאס: כן, אני – טוב שלא אני קורא את זה.

קריאה: כמה עמודים עוד יש לך?

מנסור עבאס: היינו יכולים לעבור את חצות.

עודד פורר: טוב שלא ביקשו ממנסור לקרוא.

עודד פורר: יש לי עוד – לא יודע.

מנסור עבאס: בסדר.

מנסור עבאס: דוד, בבקשה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד אמסלם – – –

עודד פורר: חבר הכנסת דוד ביטן.

מנסור עבאס: ביטן.

עודד פורר: חבר הכנסת ביטן, חבר הכנסת ביטן, חבר הכנסת ביטן, אחר כך אתה תשאל איזה חוק עבר – –

מנסור עבאס: תקשיב כדי שתוכל להתייחס.

עודד פורר: – – תחת הסמכויות פה, וחבל.

דוד ביטן: לא משנה.

דוד ביטן: מה זה משנה?

עודד פורר: זה חשוב.

עודד פורר: 36.

עודד פורר: חוק החברות, התשנ"ט–1999; 37.

עודד פורר: פקודת החברות [נוסח חדש], התשמ"ג–1983; 38.

עודד פורר: חוק חופשה שנתית, התשי"א–1951; 39.

עודד פורר: חוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה), התש"ט–1949; 40.

עודד פורר: חוק חינוך ממלכתי, התשי"ג–1953; 41.

עודד פורר: חוק חומרי נפץ, התשי"ד–1954; 42.

עודד פורר: חוק החומרים המסוכנים, התשנ"ג–1993; 43.

עודד פורר: חוק החניכות, התשי"ג–1953; 44.

עודד פורר: חוק החשמל, התשי"ד–1954; 45.

עודד פורר: סעיף 33 לחוק יישום הסכם בדבר רצועת עזה ואזור יריחו (הסדרים כלכליים והוראות שונות) (תיקוני חקיקה), התשנ"ה–1994; 46.

עודד פורר: חוק יישום חוזה השלום בין מדינת ישראל לבין הממלכה הירדנית ההאשמית, התשנ"ה–1995; 47.

עודד פורר: חוק יישוב סכסוכי עבודה, התשי"ז–1957; 48.

עודד פורר: סעיף 24 לחוק כלי הירייה, התש"ט–1949; 49.

עודד פורר: חוק הכניסה לישראל, התשי"ב–1952; 50.

עודד פורר: חוק להגברת האכיפה של דיני העבודה, התשע"ב–2011; 51.

עודד פורר: חוק לימוד חובה, התש"ט–1949; 52.

עודד פורר: חוק לעידוד של שילוב וקידום של נשים בעבודה ושל התאמת מקומות עבודה לנשים, התשס"ח–2008; 53.

עודד פורר: חוק המהנדסים והאדריכלים, התשי"ח–1958; 54.

עודד פורר: פקודת מחלקת העבודה, 1943; 55.

עודד פורר: חוק מידע גנטי, התשס"א–2000; 56.

עודד פורר: חוק המידע הפלילי ותקנת השבים, התשע"ט–2019; 57.

עודד פורר: חוק למניעת הטרדה מינית, התשנ"ח–1998; 58.

עודד פורר: חוק מס מקביל, התשל"ג–1973; 59.

עודד פורר: חוק המרשם הפלילי ותקנות השבים, התשמ"א–1981, בקשר לסמכות השר לפי פרט ד(1); 60.

עודד פורר: חוק סיוע למשפחות שבראשן הורה עצמאי, התשנ"ב–1992; 61.

עודד פורר: חוק הספנות (ימאים), התשל"ג–1973; 62.

עודד פורר: חוק עבודת הנוער, התשי"ג–1953; 63.

עודד פורר: חוק עבודת נשים, התשי"ד–1954; 64.

עודד פורר: חוק עובדים זרים, התשנ"א–1991; 65.

עודד פורר: סעיף 51יב לחוק העונשין, התשל"ז–1977; 66.

עודד פורר: חוק עסקאות גופים ציבוריים, תשל"ו–1976; 67.

עודד פורר: חוק פיצויי פיטורים, התשכ"ג–1963; 68.

עודד פורר: פקודת פשיטת רגל [נוסח חדש], התש"ם–1980; 69.

עודד פורר: סעיף 10(א) לפקודת מס הכנסה [נוסח חדש]; 70.

עודד פורר: חוק הפיקוח על מעונות, התשכ"ה–1965, בכל הנוגע למעונות יום לפעוטות; 71.

עודד פורר: חוק הפיקוח על מעונות יום לפעוטות, התשע"ט–2018; 72.

עודד פורר: חוק הפסיכולוגים, התשל"ו–1977; 73.

עודד פורר: פקודת הרוקחים [נוסח חדש], התשמ"א–1981; 74.

עודד פורר: חוק רישוי בעלי מלאכה, התשל"ז–1977; 75.

עודד פורר: חוק רישוי עסקים, התשכ"ח–1968; 76.

עודד פורר: חוק רישום קבלנים לעבודות הנדסה בנאיות, התשכ"ט–1969; 77.

עודד פורר: חוק רכישת מפעלים בידי עובדיהם (מקרים מיוחדים), התשמ"ז–1987, למעט סמכויות שניתנו לשר התעשייה והמסחר בהתאם לנוסחו של החוק בעת חקיקתו; 78.

עודד פורר: חוק הרשות להסמכת מעבדות, התשנ"ז–1997; 79.

עודד פורר: חוק שוויון הזדמנויות בעבודה, התשמ"ח–1988; 80.

עודד פורר: חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח–1998; 81.

עודד פורר: חוק שירות ביטחון [נוסח משולב], התשמ"ו–1986; 82.

עודד פורר: חוק שירות המדינה (גמלאות) [נוסח משולב], התש"ל–1970; 83.

עודד פורר: חוק שירות המדינה (מינויים), התשי"ט–1959; 84.

עודד פורר: חוק שירות עבודה בשעת חירום, התשכ"ז–1967; 85; חוק שירות התעסוקה, התשי"ט–1959; 86.

עודד פורר: חוק שירותי תיירות, התשל"ו–1976; 87.

עודד פורר: חוק שכר מינימום, התשמ"ז–1987; 88.

עודד פורר: חוק שכר שווה לעובדת ולעובד, התשנ"ו–1996; 89.

עודד פורר: חוק שעות עבודה ומנוחה, התשי"א–1951; 90.

עודד פורר: פקודת תאונות ומחלות משלח היד (הודעה), 1945; 91.

עודד פורר: חוק תוכנית החירום הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2002 ו-2003), התשס"ב–2002; סעיף 265(12) לחוק התכנון והבנייה, התשכ"ה–1965.

משה אבוטבול: לא הבנתי.

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, מבקשת הממשלה את אישורה של הכנסת להחלטה זו.

עודד פורר: אני חייב לומר ללשכה המשפטית של הכנסת שהעובדה שמחייבים אותי לקרוא את זה היא פשוט לא הגיונית בעליל, ואני פשוט לא מצליח להבין מדוע לא די בהנחת העניין על שולחן הכנסת.

עודד פורר: זה לא מתיישב, אבל אני – –

קריאה: צריך להגיד את זה לפרוטוקול.

עודד פורר: – – אמשיך ואעשה את זה.

עודד פורר: סעיף 3.

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(ד) לחוק-יסוד: הממשלה – להעביר ממשרד האוצר לזרוע העבודה שבמשרד הכלכלה והתעשייה את שטח הפעולה של מינהלת הכשרות מקצועיות בענפי התשתיות, הבינוי, הטכנולוגיה העילית והתעשייה שהוקמה בהתאם להחלטת ממשלה 568 מיום 22 בנובמבר 2020.

עודד פורר: הודעה על העברת סמכויות הנתונות לפי חוק משר לשר; העברת שטח פעולה ממשרד למשרד; ביטול משרד משאבי המים; שינוי בחלוקת התפקידים בין השרים – אני מבקש לשים לב שמבוטל משרד המים.

עודד פורר: כל מי שבעניין הזה, קחו – – –

משה אבוטבול: כולל מים חמים?

עודד פורר: כולל מים חמים, קרים – כל נושא המים.

משה אבוטבול: מים בטעמים?

עודד פורר: אני מתכבד להודיע כי הממשלה החליטה כדלקמן:

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, להעביר לשרת האנרגיה את הסמכויות הנתונות לשרת משאבי המים לפי החוקים הבאים: 1.

עודד פורר: חוק המים, התשי"ט–1959; 2.

עודד פורר: חוק תאגידי מים וביוב, התשס"א–2001; 3.

עודד פורר: חוק מדידת מים, התשט"ו–1955; 4.

עודד פורר: חוק הפיקוח על קידוחי מים, התשט"ו–1955; 5.

עודד פורר: חוק הסדרת הטיפול בחופי הכינרת, התשס"ח–2008.

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, מבקשת הממשלה את אישורה של הכנסת להחלטה זו; בהתאם לסעיף 31(ד) לחוק-יסוד: הממשלה – להעביר ממשרד משאבי המים למשרד האנרגיה את שטח הפעולה של משק המים והביוב.

עודד פורר: בהתאם לסמכות הממשלה לפי סעיף 31(ג) לחוק-יסוד: הממשלה – לבטל את משרד משאבי המים; בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, מבקשת הממשלה את אישור של הכנסת להחלטה זאת.

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה – לשנות את חלוקת התפקידים בין השרים ולקבוע כי השרה קארין אלהרר תחדל לשמש בתפקידה כשרת משאבי המים ותמשיך לכהן כשרת האנרגיה; בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, מבקשת הממשלה את אישור של הכנסת להחלטה זאת.

עודד פורר: עכשיו אני חושב שאולי כדאי קצת שייכנסו חברי כנסת, כי הנושא הבא מדבר על העברת שטח הפעולה ממשרד למשרד, ביטול המשרד לחיזוק וקידום קהילתי ושינוי בחלוקת התפקידים בין השרים – אירוע מכונן, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: אני מבקש את תשומת ליבכם ולהודיע כי הממשלה החליטה כדלקמן: בהתאם לסעיף 31(ד) לחוק-יסוד: הממשלה בדבר החלטתה להעביר מהמשרד לחיזוק וקידום קהילתי למשרד לביטחון הפנים את שטח הפעולה של המטה המקצועי-אזרחי של המערך למניעת אלימות ופשיעה נגד ילדים ובני נוער ברשת, מערך מאו"ר, המכונה גם המטה הלאומי להגנה על ילדים ונוער ברשת ומטה 105.

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(ג) לחוק-יסוד: הממשלה – לבטל את המשרד לחיזוק וקידום קהילתי.

עודד פורר: הביטול ייכנס לתוקפו במועד שבו יאושר בכנסת חוק הרשות הלאומית לביטחון קהילתי, התשע"ז–2017, אשר יכלול את ההסדרים שלהלן וכן תיקונים משלימים ונוספים ככל שיידרשו לדעת השר לביטחון הפנים: 1.

עודד פורר: העברת הסמכויות הנתונות לשר לחיזוק וקידום קהילתי לפי חוק הרשות לשר לביטחון הפנים וביצוע תיקוני חקיקה שיסדירו את פעילות הרשות הלאומית לביטחון קהילתי ותקציבה במשרד לביטחון פנים; 2.

עודד פורר: ביצוע תיקון עקיף בפקודת הסמים המסוכנים [נוסח חדש], התשל"ג–1973, אשר לפיו יועברו לשר לביטחון הפנים הסמכויות הנתונות לשר לחיזוק וקידום קהילתי לפי סעיף 36ח(ב) לפקודה, לעניין קביעת תקנות בנושא דרכי הנהלת הקרן שהוקמה לפי סעיף 36ח(א) לפקודה, לניהול נכסי הקרן שחולטו לפי הוראות הפקודה, השימוש שייעשה בנכסי הקרן ודרך חלוקתם.

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(ג) לחוק-יסוד: הממשלה, מבקשת הממשלה את של הכנסת להחלטה זאת.

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה – לשנות את חלוקת התפקידים בממשלה ולקבוע כי השר עמר בר לב יחדל לשמש כשר לחיזוק וקידום קהילתי וימשיך לכהן כשר לביטחון הפנים, וזאת במועד שבו ייכנס לתוקף ביטול המשרד.

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, הממשלה מבקשת את אישורה של הכנסת להחלטה זאת.

מנסור עבאס: אני כמובן עוקב, כדי שלא ישעמם לך.

עודד פורר: אשמח, אדוני היושב-ראש, אם יביאו לי מים.

מנסור עבאס: כן, מילה במילה.

דוד ביטן: זה ייקח עוד הרבה זמן?

עודד פורר: אני חייב לומר לך, חבר הכנסת ביטן, אתם הצלחתם בממשלה הקודמת להקים ולפצל כל כך הרבה משרדים ולעשות כזה בלגן, שייקח לנו הרבה זמן אפילו להחזיר את כל אירוע הזה ואת כל הפארסה הזאת של כל מיני משרדי ממשלה מומצאים שהמציאו ואנחנו צריכים עכשיו להחזיר אותם ולהכניס אותם לתוך משרדי הממשלה הקיימים.

עודד פורר: תודה רבה.

דוד ביטן: – – –

עודד פורר: מי עושה חזרת הש"ץ אחר כך, ביטן, אתה?

דוד ביטן: אתם תקימו את כולם מחדש, אל תדאג.

דוד ביטן: בסוף תהיו 36 שרים.

דוד ביטן: מה אתה דואג?

עודד פורר: ל"ו צדיקים.

עודד פורר: העברת סמכויות הנתונות לפי חוק משר לשר, העברת שטחי פעולה ממשרד למשרד, ביטול משרד הדיגיטל הלאומי ושינוי חלוקת התפקידים בין השרים.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע כי הממשלה החליטה כדלקמן: בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה – להעביר לשר האוצר את הסמכויות הנתונות לשר הדיגיטל הלאומי לפי החוקים הבאים: 1.

עודד פורר: חוק החברות הממשלתיות, התשל"ה–1975, לרבות הסמכות לפי סעיף 59א(א) שהועברה מראש הממשלה לשר האוצר בהתאם להחלטת הממשלה מס' 42 מיום 31 במאי 2015, ומשר האוצר לשר הדיגיטל הלאומי בהתאם להחלטת הממשלה מס' 56 מיום 7 ביוני 2020, כך ששר האוצר יעמוד בראש ועדת שרים לענייני הפרטה; 2.

עודד פורר: סעיף 345לב לחוק החברות, התשנ"ט–1999; 3.

עודד פורר: סעיף 25 לחוק רשות הספנות והנמלים, התשס"ד–2004, בכל הנוגע לחברה בהפרטה או חברה ממשלתית או בת-ממשלתית, לרבות חברה שהופרטה.

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה – להעביר את הסמכות לפי סעיף 59א(א) לחוק החברות הממשלתיות בעניין חברות בוועדת השרים להפרטה משר האוצר, שאליו הועברה בהתאם להחלטה 56, אל שר הכלכלה והתעשייה.

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, מבקשת הממשלה את אישורה של הכנסת להעברת הסמכויות.

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(ד) לחוק-יסוד: הממשלה – להעביר ממשרד הדיגיטל הלאומי למשרד האוצר את שטח הפעולה של רשות החברות הממשלתיות.

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(ד) לחוק-יסוד: הממשלה – להעביר ממשרד הדיגיטל הלאומי למערך הדיגיטל הלאומי, הממוקם במשרד הכלכלה, והתעשייה את שטחי הפעולה: רשות התקשוב המשלתי ומטה המיזם הלאומי ישראל דיגיטלית.

עודד פורר: בהתאם לסמכות הממשלה לפי סעיף 31(ג) לחוק-יסוד: הממשלה – לבטל את משרד הדיגיטל הלאומי.

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(ג) לחוק-יסוד: הממשלה מבקשת הממשלה את אישורה של הכנסת להחלטה זו.

עודד פורר: בהתאם לסמכות הממשלה לפי סעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה – לשנות את חלוקת התפקידים בי השרים, ולקבוע כי ראש הממשלה יחדל לשמש בתפקיד שר הדיגיטל הלאומי וימשיך לכהן כראש הממשלה וכשר ההתיישבות.

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה מבקשת הממשלה את אישורה של הכנסת להחלטה זאת.

עודד פורר: עכשיו אנחנו עוברים לשינוי שם משרד המדע והטכנולוגיה ולהעברת הסמכויות הנתונות על פי חוק משר לשר והעברת שטח הפעולה ממשרד הכלכלה והתעשייה למשרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה.

עודד פורר: אני מתכבד להודיע כי הממשלה החליטה לשנות את שם משרד המדע והטכנולוגיה.

עודד פורר: המשרד ייקרא מעתה: משרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה.

עודד פורר: כמו כן החליטה הממשלה, בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, להעביר לשרת החדשנות, המדע והטכנולוגיה את סמכויות שר הכלכלה והתעשייה שהוקנו לו בחוק לעידוד מחקר, פיתוח וחדשנות טכנולוגית בתעשייה, התשמ"ד–1984.

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה מבקשת הממשלה את אישורה של הכנסת להעברת סמכויות זו.

עודד פורר: כמו כן, בהתאם לסעיפים 9(א)(11) ו-(ב) לחוק הממשלה, התשס"א–2001, אני מתכבד להודיע כי הממשלה החליטה להעביר את שטח הפעולה המתייחס לפעילות וסמכויות יחידת המדען הראשי של משרד הכלכלה והתעשייה בכל הקשור לרשות החדשנות למשרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה.

עודד פורר: אני מתכבד להודיע על העברת סמכויות הנתונות לפי חוק משר לשר; העברת שטח פעולה ממשרד למשרד; ביטול משרד ההשכלה הגבוהה והמשלימה ושינוי בחלוקת התפקידים ביו השרים.

עודד פורר: אני מתכבד להודיע כי הממשלה החליטה כדלקמן: 1.

עודד פורר: בהתאם לסמכות הממשלה לפי סעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה יועברו לשרת החינוך סמכויות שר ההשכלה הגבוהה והמשלימה בתחום ההשכלה הגבוהה ובתחום ההשכלה המשלימה לפי חוקים אלה: א.

עודד פורר: בתחום ההשכלה הגבוהה: 1.

עודד פורר: חוק המועצה להשכלה גבוהה, התשי"ח–1958; 2.

עודד פורר: חוק הלוואות לשכר לימוד, התשס"ב–2002; 3.

עודד פורר: חוק עידוד מעורבות סטודנטים בפעילות חברתית וקהילתית, התשע"ח–2018; 4.

עודד פורר: חוק זכויות הסטודנט, התשס"ז–2007; 5.

עודד פורר: חוק קרן וולף, התשל"ה–1975; 6.

עודד פורר: סעיף 5(ג) לחוק חובת המכרזים, התשנ"ב–1992; 7.

עודד פורר: סעיף 7א לחוק קליטת חיילים משוחררים, התשנ"ד–1994, והסמכות הנתונה לשר להכרה במוסדות לפי הגדרת מכינה קדם-אקדמית בסעיף 1 לחוק; 8.

עודד פורר: חלק א': מוסדות על תיכוניים, בסימן ז' לפרק ה'1 לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח–1998, לעניין המוסדות הכלולים בפסקאות (1) עד (4) בהגדרת "מוסד על-תיכוני" בסעיף 19כז לחוק; שים לב, אדוני.

עודד פורר: 9.

עודד פורר: סעיף 2(א)(8) לחוק צער בעלי חיים (ניסויים בבעלי חיים), תשנ"ד–1994.

עודד פורר: ב.

עודד פורר: בתחום ההשכלה המשלימה: 1.

עודד פורר: חוק הרשויות המקומיות (מנהל יחידת נוער ומועצת תלמידים ונוער, התשע"א–2011; 2.

עודד פורר: חוק הקייטנות (רישוי ופיקוח), התש"ן–1990; 3.

עודד פורר: חוק הרשות הישראלית לחילופי נוער וצעירים, התשס"ח–2008; 4.

עודד פורר: חוק זכויות תלמידים עם לקויות למידה במוסדות על תיכוניים, התשס"ח– 2008; 5.

עודד פורר: חוק הפיקוח על מכונים פסיכומטריים, התשס"ט–2008.

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה מבקשת הממשלה את אישורה של הכנסת להחלטה בדבר העברת סמכויות זו.

משה אבוטבול: זהו?

משה אבוטבול: אין עוד?

מנסור עבאס: יש, אבל לקראת הסוף.

משה אבוטבול: עד שהתרגלנו.

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(ד) לחוק-יסוד: הממשלה, להעביר ממשרד ההשכלה הגבוהה והמשלימה למשרד החינוך את שטחי הפעולה האלה בתחום ההשכלה המשלימה: א.

עודד פורר: אגף חינוך מבוגרים, לרבות האולפנים, השכלת מבוגרים וסיוע באמצעות מלגות ותמריצים למכינות קדם-אקדמיות לחינוך; ב.

עודד פורר: תחומי הפעילות של אגף קשרי חוץ ואונסק"ו, לרבות חינוך יהודי בתפוצות, כולל תוכניות חפציב"ה, חיל ומורשה; ג.

עודד פורר: הערכת תארים אקדמיים מחו"ל; ד.

עודד פורר: אישור קיום קורסים לגמול השתלמות למעט עובדי הוראה, שהיה ונותר במשרד החינוך; ה.

עודד פורר: אגף תרבות יהודית; ו.

עודד פורר: תחומי פעילות של מינהל חברה ונוער שאינם קשורים באופן ישיר למערכת החינוך הפורמלי, לפי הפירוט להלן: תמיכה במוסדות ובתחומים הבאים: תנועות נוער; ארגוני נוער; מתנדבי שנת שירות; תוכניות טרום-שירות צבאי או לאומי או אזרחי לבוגרי י"ב, מכינות "אופק"; כפרי סטודנטים; קבוצות מחנכים; אכסניות חינוכיות לילדים ולנוער; מוסדות המקיימים הדרכת סיורים חינוכיים, טבע וסביבה; חוגי סיור; גרעינים תורניים; מורשת כוחות המגן; פעילות מוסדות ציבור העוסקים בהדרכת תלמידים וסגלי הוראה בנושאי השואה לצד מערכת החינוך; פעילות רשותית ופעילות מועצות אזוריות חוץ בית ספריות בתחום החינוך הבלתי-פורמלי, לרבות תוכנית "נוער בוחר ערך כדרך"; ערי ילדים ונוער ותוכנית החופים; מועצות נוער רשותיות; תקצוב הנחיה מקצועית, ליווי והובלת פעילות חוץ בית ספרית הנוגעת ליחידות הנוער; ז.

עודד פורר: תמיכה בבינוי מתקני אירוח חינוכיים; ח.

עודד פורר: המחלקה לתרבית חרדית; 3.

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(ג) לחוק-יסוד: הממשלה – לבטל את משרד ההשכלה הגבוהה והמשלימה.

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(ג) לחוק-יסוד: הממשלה, מבקשת הממשלה את אישורה של הכנסת להחלטה זו.

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, לשנות את חלוקת התפקידים בממשלה ולקבוע כי השרה יפעת שאשא ביטון תחדל לשמש כשרת ההשכלה הגבוהה והמשלימה ותמשיך לכהן כשרת החינוך.

עודד פורר: בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, מבקשת הממשלה את אישורה של הכנסת להחלטה זו.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: חברי הכנסת, אני מקווה שהכול ברור.

עודד פורר: אם לא, אני מוכן להקריא שנית.

עודד פורר: עכשיו זה דיון?

מנסור עבאס: כן, משולב.

עודד פורר: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה לשר עודד פורר.

מנסור עבאס: למדת קריאה מהירה או שזה טבעי?

מנסור עבאס: טבעי.

עודד פורר: מהתפילות.

מנסור עבאס: תודה לך.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לדיון.

מנסור עבאס: ראשון הדוברים – חבר הכנסת דוד ביטן.

מנסור עבאס: אנחנו מבקשים ממך להתייחס בבקשה לכל סעיף וסעיף ולנמק.

קריאות: – – –

דוד ביטן: סעיף-סעיף אתה רוצה?

דוד ביטן: הינה.

עודד פורר: תתמקד במשרד לחיזוק וקידום קהילתי.

עודד פורר: הציבור כולו כרגע מרותק למסכים, על ערוץ 99, בגלל האירוע הזה.

דוד ביטן: ערוץ דיגיטל זה הכי חשוב, סלח לי.

עודד פורר: הדיגיטל?

עודד פורר: אני חושב שהקידום הקהילתי.

מנסור עבאס: כן, דוד, אנחנו נבלה ביחד 30 דקות.

דוד ביטן: אני איתך, אין בעיה.

דוד ביטן: נדבר קצת.

מנסור עבאס: נדבר, נשוחח, אין בעיה.

מנסור עבאס: רבע שעה ועוד רבע שעה.

דוד ביטן: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה – אין הרבה, אבל בסדר, בכל זאת נכבדה.

דוד ביטן: אדוני היושב-ראש, תראה מה זה, לקח לו לקרוא – כמה זמן, 20 דקות?

מנסור עבאס: כן, לפחות.

דוד ביטן: ובעצם, בשביל מה הוא קרא?

דוד ביטן: הרי לאט-לאט הם יחזירו את רוב המשרדים, אז בסוף הוא יצטרך לקרוא את זה עוד פעם, חזרה, בסדר הפוך.

דוד ביטן: למה?

מנסור עבאס: מעניין מי קרא את זה כאשר עשו את הבלגן הזה.

דוד ביטן: לא, אני אגיד לך, לא היו צריכים לקרוא הרבה, כי כל פעם עשו קצת.

דוד ביטן: אבל זה נכון שבאמת להקים כל פעם משרדים חדשים – אני לא בעד, גם לא לצורך אילוצים פוליטיים.

דוד ביטן: לצערי הרב, זה קורה בכל הממשלות.

דוד ביטן: גם מקימים משרדים על מנת לרצות כל מיני אנשים שרוצים תפקיד שר, כי כבר אף אחד לא מוכן להיות שר בלי תיק, אתה יודע.

דוד ביטן: זה כבר לא בכבוד של אף אחד להיות שר בלי תיק, אז מחפשים לו איזה משהו, שהוא יגיד שהוא שר לעניין מסוים, ואז הוא לא שר בלי תיק.

דוד ביטן: יש משרדים שבאמת קמו ולאט-לאט התפתחו עם הזמן, כמו משרד המודיעין.

דוד ביטן: אז זה התחיל להתפתח, באמת, ואי-אפשר לדעת לאן זה יתקדם בסופו של דבר, כי ראש הממשלה, לא משנה מי, לא מוכן להעביר למשרד המודיעין לא את המוסד ולא את השב"כ.

דוד ביטן: אם היה מסכים להעביר, אז המשרד הזה היה תופס נפח רציני, אבל זה לא מה שקורה כרגע, אז הוא רק חבר בקבינט ומביאים אותו לכל מיני התייעצויות.

דוד ביטן: אבל יש משרדים שבאמת הקימו אותם רק כדי לעשות מה שאמרתי לך – שלא יהיה שר בלי תיק.

דוד ביטן: אבל גם הם אמרו שהם סוגרים את המשרד לעניינים אסטרטגיים, והינה, הם השאירו אותו לאבידר עכשיו, כי פתאום הוא קיבל את התפקיד.

דוד ביטן: לכן, אני אומר לך שחוץ מעניין מסוים או שניים, בסופו של דבר אתה רואה שהממשלה הזאת עושה הכול על מנת להישאר בשלטון.

דוד ביטן: כי במשך הזמן – הם כבר לא מדברים על מה הם הולכים לעשות במדינה, אלא על כמה זמן נישאר.

דוד ביטן: הם חושבים שהם ייבדקו על פי משך הזמן שהם יכהנו בתפקיד, אבל זה לא העיקר – העיקר זה לעשות דברים למען המדינה, למען עם ישראל, למען כל המגזרים בישראל.

דוד ביטן: מה זה?

מנסור עבאס: למען האזרחים.

דוד ביטן: לאזרחים, כולל המגזר שלך, אין ספק בכלל.

דוד ביטן: ואני אומר שבסופו של דבר זה מה שצריך לעשות, אבל הם לא, ולכן אני אומר לך שאם יהיו להם אילוצים פוליטיים, הם יקימו את המשרדים האלה מחדש, על מנת לתת אותם לאנשים שיהיו שרים.

דוד ביטן: אז זה מה שיהיה, ולכן, חבל שפורר קרא כל כך הרבה.

דוד ביטן: הוא היה יכול להגיד: אני מקריא להם עכשיו באופן כללי, תסמנו את זה, ועוד חצי שנה אני אבוא ואחזיר חצי מהדברים האלה, ולכן לא צריך להתרגש.

דוד ביטן: עכשיו, תראה מה קורה פה.

דוד ביטן: למרות שזה היה מאוד ארוך, בסופו של דבר הם לא סגרו כמעט כלום.

דוד ביטן: אז סגרו את משרד המים – בסדר; העבירו את משרד המים – אני חושב, לא יודע – למשרד האנרגיה, למה שהיה פעם האנרגיה והמים.

דוד ביטן: סגרו את המשרד שהיה של אורלי לוי, שבאמת היה משרד מיותר בסופו של דבר, המשרד לעניינים קהילתיים.

דוד ביטן: זה משהו שמתאים יותר למשרד החינוך, למשרד הרווחה, אתה יודע.

דוד ביטן: אתה דוקטור למה, כבודו?

מנסור עבאס: לרפואת שיניים.

דוד ביטן: רפואת שיניים.

דוד ביטן: אז אתה מסודר טוב אם אתה רופא שיניים, מה אני אגיד לך.

דוד ביטן: אתה לא דוקטור לעבודה סוציאלית או משהו כזה – שם יש בעיה.

דוד ביטן: אלה דברים שבדרך כלל מטפלים בהם או משרד הרווחה או משרד החינוך או רשות עירונית.

דוד ביטן: רשות מקומית מטפלת בכל העניינים הקהילתיים בעיר ובשכונות השיקום ובדברים מהסוג הזה, אז באמת לא היה צריך שם משרד, אבל שאר הדברים – אפשר להתווכח עליהם.

דוד ביטן: תראה כמה חוקים העבירו למשרד הרווחה.

דוד ביטן: איך אתה יודע ששר הרווחה הוא שר חשוב בקואליציה?

דוד ביטן: לפי – תראה מה זה, אתה יודע, העבירו לו 60 חוקים לטיפול.

דוד ביטן: אני לא יודע אם יהיה לו זמן לטפל בכל כך הרבה חוקים.

דוד ביטן: תראה מה זה, החוק הזה והחוק הזה והחוק הזה.

דוד ביטן: ולכן אני אומר: לא צריך להתרגש מכל הדברים האלה.

דוד ביטן: אז יצביעו, ועוד חצי שנה יחזרו להצביע בצורה אחרת.

דוד ביטן: עכשיו, בוא נתייחס קצת, אתה יודע, לכל מיני דברים שהממשלה הזאת טוענת שהיא עושה.

דוד ביטן: אז קודם כול, אתה יודע, ממשלה וחברי כנסת זה לא מועדון חברים.

דוד ביטן: לא הולכים – חלקם הולכים ביחד לשתות קפה, אבל לא צריכים להיות חברים.

דוד ביטן: הם צריכים לעשות את מה שצריך מהבחינה הפוליטית.

דוד ביטן: לכן, העובדה שאתה מסוכסך עם מישהו לא מונעת ממך להיות אצלו שר בממשלה.

דוד ביטן: זה מה שקרה כשנתניהו היה בממשלה ובנט היה שר ושקד הייתה שרה.

דוד ביטן: לא צריכים להיות חברים, אבל מה שצריכים לעשות בשביל ההרמוניה הפוליטית הם עושים.

דוד ביטן: עשו ביחד.

דוד ביטן: לכן מצחיק אותי שראש הממשלה מתגאה – ולא רק הוא, גם שרים אחרים וראשי מפלגות – שיש פרגון בתוך הממשלה, זאת אומרת, ראש הממשלה מפרגן לשרים, השרים לראש הממשלה.

דוד ביטן: זה לא מה שקובע.

דוד ביטן: ואם הם מפרגנים, אז זה נכון?

דוד ביטן: זה לא נכון גם כן.

דוד ביטן: מפרגנים, אז כתוצאה מהפרגון מקבלים כותרת יפה, אבל מה הם אומרים?

דוד ביטן: אנחנו מפרגנים אחד לשני, הינה, הצלחה של הממשלה.

דוד ביטן: אתה מאמין שזו הצלחה של ממשלה, שמפרגנים?

דוד ביטן: ואולי הם סתם אומרים דברים ומשקרים כדי לקבל כותרת בעיתון?

דוד ביטן: אז לכן אני מתפלא על הממשלה הזו.

דוד ביטן: זו לא הדרך לנהל ממשלה.

דוד ביטן: הם צריכים לעשות דברים ולבצע דברים.

דוד ביטן: גם אישור התקציב זה לא נחשב, מבחינתי, בממשלה.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: תקציב היה ברור שהם יאשרו בממשלה.

דוד ביטן: הסתדרו – אתה יודע, בסוף מסתדרים כולם.

דוד ביטן: גם אתה הסתדרת, אין לך ברירה.

דוד ביטן: מאשרים, אחר כך אתה אומר: מה שלא קיבלתי אני אקבל בדרך.

דוד ביטן: אתה יודע, יבואו עוד כל מיני חוקים שיצטרכו אותך אז אתה תגיד להם: רבותיי, רק רגע, מה עם זה ומה עם זה ומה עם זה?

שרן השכל: – – –

דוד ביטן: סליחה?

שרן השכל: – – – לא עשיתם את זה שלוש שנים?

דוד ביטן: לא עשינו, בגלל שהיו בעיות אחרות.

דוד ביטן: עשינו טעות, דרך אגב.

שרן השכל: אז זה לא כזה קלי-קלות.

דוד ביטן: אני מזכיר לך, עשינו טעות.

שרן השכל: זה לא כזה קלי-קלות.

דוד ביטן: אני אמרתי את זה גם בטלוויזיה.

דוד ביטן: לא פחדתי להגיד שנתניהו עשה טעות.

דוד ביטן: א.

דוד ביטן: הוא לא היה מקבל שותף קואליציוני נוח כמו בני גנץ.

דוד ביטן: אי-אפשר לקבל.

דוד ביטן: הוא היה מאוד נוח – – –

שרן השכל: – – –

דוד ביטן: ודבר שני – – –

שרן השכל: בגלל זה אתה מבין שיש מניעים שונים.

דוד ביטן: לא הייתה שום בעיה לעשות את הרוטציה.

דוד ביטן: מה הייתה הבעיה?

דוד ביטן: אצלנו, ניסנקורן הייתה הבעיה שלנו.

דוד ביטן: הוא עשה את הכול על מנת לגרום ליריבויות בין הצדדים.

דוד ביטן: הוא הפר – – –

שרן השכל: נתניהו לא חף מפשע, הוא ייצר את כל העימותים האלה.

דוד ביטן: נתניהו עשה טעות בכך שניצל את היריבויות האלה.

דוד ביטן: הוא עשה טעות והוא יודע את זה היום, כי התוצאה הסופית הייתה שהוא היום לא ראש ממשלה.

דוד ביטן: הוא היה יכול עדיין להיות היום ראש ממשלה אם הוא היה מקיים את הרוטציה.

דוד ביטן: אני אמרתי בטלוויזיה ובכל מקום, לא התביישתי להגיד שהוא עשה טעות.

דוד ביטן: והוא מודה בזה היום, דרך אגב, הוא יודע שהוא עשה.

דוד ביטן: אבל אני אומר – – –

שרן השכל: – – – לבד.

דוד ביטן: אני עונה לך, לא מפחד לענות.

דוד ביטן: אי-אפשר להאשים רק את הליכוד.

מנסור עבאס: אה, נכון, אתם הייתם באותו בית פוליטי.

דוד ביטן: כן, הינה, עכשיו היא – – –

מנסור עבאס: – – –

דוד ביטן: עכשיו היא כועסת.

שרן השכל: למה כועסת?

דוד ביטן: הוא יודע לחסל שותפים פוליטיים – –

דוד ביטן: אני תכף אתייחס למה שאת עשית – –

שרן השכל: – – זה הסיפור, ובגלל זה גם לא נשארו איתו שותפים פוליטיים.

דוד ביטן: – – עם – עכשיו את פה, איך אני מתחיל לדבר?

דוד ביטן: לפי מי שנמצא.

דוד ביטן: הוא נמצא, דיברתי איתו.

דוד ביטן: עכשיו אני מדבר איתך.

דוד ביטן: המצב הוא כזה: אי-אפשר להאשים רק את הליכוד ואת נתניהו במה שקרה עם בני גנץ.

דוד ביטן: מדוע?

דוד ביטן: כי אמרו לו: אל תמנה את ניסנקורן.

דוד ביטן: ידעו שניסנקורן יהיה מאוד בעייתי.

דוד ביטן: והוא – בסוף ראית מה היו התפתחויות איתו.

שרן השכל: ביטן, הייתה לו אפשרות למנות את ניסנקורן לאוצר במקום למשפטים, נכון?

שרן השכל: אתה זוכר שזה היה?

דוד ביטן: והליכוד ביקש מישהו אחר, ביקש את שר התרבות והספורט, שיהיה, כיוון שהוא בן אדם נוח ואמין.

דוד ביטן: הם לא רצו.

דוד ביטן: ניסנקורן השתלט על בני גנץ ורצה להיות שר המשפטים.

דוד ביטן: הוא הפר את ההסכם ראשון.

דוד ביטן: ברגע שהוא הפר את הסכם ולא הקים את הוועדה למינוי בכירים, לא הוקמה הוועדה הזאת.

דוד ביטן: זה הכניס ללחץ את הליכוד בסופו של דבר ולכן נהיה בלגן.

דוד ביטן: הבלגן היה הדדי, אבל אנחנו עשינו טעות.

דוד ביטן: אמרתי: לא היינו מקבלים שותף קואליציוני נוח כמו בני גנץ, כי הוא בן אדם כזה שאפשר לדבר איתו.

דוד ביטן: אתם רואים את זה גם עכשיו.

דוד ביטן: הוא לא מפוצץ עניינים.

דוד ביטן: לאט-לאט הוא נכנס לבעיה עם נתניהו והתחיל לפוצץ עניינים, וראה גם שזה טוב לו פוליטית, זה החזיר אותו לתמונה.

דוד ביטן: לכן, זה לא רק אנחנו אשמים.

דוד ביטן: אבל אני אומר, זה שאישרו תקציב זה לא אומר שום דבר.

דוד ביטן: אני, דרך אגב, התפלאתי, באמת, חשבתי שדווקא – נתתי להם פעם ייעוץ פוליטי ברדיו, לממשלה.

דוד ביטן: אמרתי שלדעתי, אם הם רוצים לשרוד, הם לא צריכים לעשות חוק הסדרים מנופח, והם עשו חוק הסדרים מנופח.

דוד ביטן: את תראי שהמון בעיות עכשיו – – –

מנסור עבאס: לא, חוק ההסדרים עכשיו – – –

דוד ביטן: מנופח.

מנסור עבאס: לא, יחסית לא.

דוד ביטן: כמה – – –

מנסור עבאס: היו מתכוונים לעשות ככה.

מנסור עבאס: היום יש לך – – –

דוד ביטן: לא, לא, כמה – – –

שרן השכל: יש מלא רפורמות.

דוד ביטן: רגע, בזה לא צריך להתגאות.

דוד ביטן: מהרפורמות שיש בישראל לא יוצא כלום, רק בכותרת הן רפורמות.

דוד ביטן: תכלס, את זוכרת שכחלון, וכולם, עשו כל כך הרבה רפורמות כדי להפחית את המחירים?

דוד ביטן: המחירים ירדו?

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: אבל העבירו חוקים בכנסת.

דוד ביטן: כשקוראים למשהו "רפורמה" זה לא אומר שזה עושה משהו, אז בואו נתחיל מזה כי הממשלה, היא אשמה בכך – כל ממשלה, הליכוד, עבודה, לא משנה – הממשלה אשמה בזה שהרפורמות לא מצליחות.

דוד ביטן: מדוע?

דוד ביטן: כי הם בונים רפורמות על חשבון אנשי עסקים, תעשיינים, חקלאים, כמו שאתה רואה עכשיו.

דוד ביטן: בסופו של דבר אם הם לא יעשו – לא יכניסו יד לכיס, הממשלה, למשל לא יפחיתו את המס על הדלק, לא יורידו את מחיר הדלק ולא יורידו את המחיר הזה ולא יורידו את המחיר הזה, זאת אומרת, הם צריכים לוותר על כספים ותקציבים שהם מקבלים והם לא מוותרים, אז בסוף לא יוצא כלום.

דוד ביטן: כמה אתה יכול להעמיס על האנשים?

דוד ביטן: גם עכשיו הם מדברים על רפורמות של הפחתת מחיר, נכון?

דוד ביטן: הפחתת מוצרים, אבל לא יהיה.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: הם מעלים את המס על הפחמן – – –

משה אבוטבול: היושב-ראש, למה אין שר?

דוד ביטן: יש, יש, הוא הלך לשתות קפה, אני חושב.

מנסור עבאס: כן, כן.

משה אבוטבול: ככה זה בסדר?

דוד ביטן: לא נורא, לא נורא, אני לא צריך שר.

משה אבוטבול: זה עומד בתקנון?

שרן השכל: אנחנו נהנים יותר.

מנסור עבאס: הוא ביקש, בוא נגיד, מסיבה אישית אנושית.

דוד ביטן: לא נורא, חבר'ה.

מנסור עבאס: וגם חבר הכנסת דוד הוא – –

דוד ביטן: אני, לא מפריע לי.

דוד ביטן: לא מפריע לי.

מנסור עבאס: – – סלחן מבחינה זו.

דוד ביטן: עכשיו עשו את המס – את יודע שהמס הזה הולך להעלות את מחיר החשמל ב-30%?

דוד ביטן: את יודעת את זה?

מנסור עבאס: ואנחנו מקשיבים לו ומנהלים איתו דיון פורה.

דוד ביטן: כן, דיון.

דוד ביטן: הולך להעלות את מחיר החשמל ב-30%.

דוד ביטן: את יודעת מה יקרה אם מחיר החשמל יעלה ב-30%?

דוד ביטן: כל המחירים של המוצרים יעלו, נכון, כבודו?

דוד ביטן: אז מה התוצאה?

דוד ביטן: שכל מה שמדברים על הפחתת מחירים לא יקרה, כי בצד הרפורמות האלה הם עשו רפורמה אחרת שמעלה את המחיר באופן כזה שכל המחירים במדינה יעלו.

דוד ביטן: אז עוד שנה לא תראי הפחתת מחירים, רק העלאת מחירים, אז איפה הרפורמה?

דוד ביטן: או למשל הרפורמה בחקלאות.

דוד ביטן: את יודעת, קחי את הנושא של הביצים, בסדר?

דוד ביטן: יש היום משווקים גדולים מאוד שקונים מהיצרנים הקטנים שגרים ביישובי העימות, בכל מיני מקומות.

דוד ביטן: מה יקרה אם לא יהיו מכסות ולא יהיו דברים כאלה?

דוד ביטן: יש להם מספיק כסף, אדוני, כדי לעשות יבוא של ביצים מכל מיני מקומות בעולם.

שרן השכל: ביטן – – –

דוד ביטן: רגע.

דוד ביטן: לאט-לאט הם יהרסו את הקטנים.

דוד ביטן: הקטנים יפסיקו לגדל ואז הם יישארו לבד ואז הם יקבעו את המחיר – הם יעלו אותו.

דוד ביטן: כדי לחזור רוורס ייקח עוד פעם שלוש, ארבע שנים.

דוד ביטן: זאת אומרת, למה אני תמיד התנגדתי לרפורמה בנושא הביצים?

דוד ביטן: רק בגלל העניין הזה.

דוד ביטן: בסוף הגדולים יאכלו את הקטנים, הם יהיו לבד, ארבעה, חמישה משקים גדולים, והם יקבעו את המחיר שלי ושלך, כי אין תחרות.

דוד ביטן: אף אחד לא יכול למכור לך ביצה אחת במחיר מוזל.

דוד ביטן: לכן כל השיטות האלה בישראל לא מצליחות להפחית מחירים.

דוד ביטן: אני חשבתי, באמת – את תראי איזה בלגן יהיה עם חוק ההסדרים בכנסת.

דוד ביטן: מה נראה לך, שהוא יסכים לכל שטות שכתובה בחוק ההסדרים?

דוד ביטן: עכשיו, בגדול, הוא אומר: בסדר.

דוד ביטן: אחר כך זה מגיע לוועדה ומתחיל דיון בחוק.

דוד ביטן: ואני חשבתי שאם הם רוצים באמת להחזיק מעמד, שיעשו חוק הסדרים, אתה יודע, רזה, לא יותר מדי, אבל – – –

נירה שפק: אני מזמינה אותך לוותמ"ל עכשיו.

דוד ביטן: מה יש בוותמ"ל?

נירה שפק: יש דיון על הוותמ"ל.

נירה שפק: אני רואה שאתה נורא מתעניין בקרקע.

מנסור עבאס: מקריאים את החוק.

דוד ביטן: אני אתייחס לוותמ"ל, אין לי שום בעיה.

דוד ביטן: אני צריך למצוא דברים לדבר חצי שעה.

דוד ביטן: היא נתנה לי עצה.

דוד ביטן: לכן אני אומר שזה שמעבירים תקציב זה לא אומר כלום.

דוד ביטן: זה גם לא דבר שיחזיק.

דוד ביטן: הממשלה לא תחזיק מעמד, בגלל שהיא – אני, בניגוד לאחרים, חושב שהעברת התקציב לא תגרום לממשלה להישאר יותר מדי זמן, כי אחרי שיעבירו את התקציב, מה הם יעשו?

דוד ביטן: מה הם יעשו?

דוד ביטן: יבואו עכשיו, בלי קשר לזה – יבוא מנסור – הם צריכים משהו לעשות.

דוד ביטן: אבל כבר העבירו את התקציב, לא נשאר להם עוד הסכמות שהם יכולים להסכים.

דוד ביטן: יבוא מנסור עבאס, יגיד: רק רגע, רבותיי, אתם הבטחתם לי 53 מיליארד.

דוד ביטן: איפה הם?

דוד ביטן: אז בתקציב הם יגידו לו: מנסור, עזוב אותך, אנחנו ניתן לך, אל תדאג.

דוד ביטן: תסכים להעביר ואחר כך ניתן.

דוד ביטן: ברור שלא ייתנו, הוא לא יקבל, ואז הוא יתחיל לריב איתם על דברים אחרים, ימצא סיבות.

דוד ביטן: זאת אומרת, זה לא אומר שום דבר.

דוד ביטן: או למשל, חס וחלילה, יהיה איזה משהו בעזה, אז מה נראה לך, שהוא ישב בשקט?

דוד ביטן: ישב?

דוד ביטן: לא ישב.

דוד ביטן: לכן אני אומר, יש התפתחויות, כל מיני התפתחויות, שהעתיד צופן בחובו, ולכן זה לא אומר שאם מעבירים תקציב אז הממשלה תישאר ארבע שנים.

דוד ביטן: היא לא תישאר ולא כלום, כי הם יתחילו לריב בסוף, הבנת?

דוד ביטן: יתחילו לריב.

דוד ביטן: זה גם טבעי.

דוד ביטן: כל מפלגה מושכת לכיוון אחר.

דוד ביטן: פה המשיכות הן גדולות, קיצוניות, ולכן, במצב הזה, הם יתחילו להרגיש.

דוד ביטן: כשהם יתחילו לריב אנחנו נשב פה ונחייך, אבל הממשלה תיפול.

דוד ביטן: כך נפלו כל הממשלות – במריבות פנימיות, בדברים כאלה.

דוד ביטן: בדרך כלל האופוזיציה, קשה לה להפיל ממשלה.

דוד ביטן: הממשלה נופלת במריבות הפנימיות בתוך הממשלה, בין המפלגות.

דוד ביטן: אנחנו לא נוכל להפיל את הממשלה באי-אמון, כי צריך 61.

דוד ביטן: אין לנו 61.

דוד ביטן: אני לא רואה את מנסור עבאס ולא את הרשימה המשותפת תומכים באי-אמון כשראש הממשלה בהצבעה של האי-אמון זה בנימין נתניהו.

דוד ביטן: ברור שזה לא יקרה.

אוריאל בוסו: אבל יכול להיות שראש ממשלה באי-אמון כזה זה אריה דרעי.

דוד ביטן: זה נכון.

דוד ביטן: אריה דרעי יכול להיות, אבל ביבי לא.

דוד ביטן: ולכן יהיה לנו מאוד קשה לעשות את זה באי-אמון.

דוד ביטן: אבל אם הם יריבו הם יפילו אחד את השני.

דוד ביטן: אנחנו רק נעזור להם.

דוד ביטן: ועוד פעם תגידו: הינה, אתם עוזרים עכשיו למנסור עבאס.

דוד ביטן: לא.

שרן השכל: – – –

דוד ביטן: אנחנו לא עושים איתו הסכם, אנחנו מצביעים מה שאנחנו רוצים.

דוד ביטן: לפעמים זה עוזר לו, לפעמים זה לא עוזר לו.

דוד ביטן: דרך אגב, אותו דבר הוא – הוא מצביע מה שהוא חושב, נגיד בחוק האזרחות.

דוד ביטן: אבל אנחנו לא מסכמים אחד עם השני.

דוד ביטן: כל אחד מצביע לפי האינטרסים שלו.

דוד ביטן: בסוף הכול יכול לקרות.

דוד ביטן: מה רצית להגיד לי?

שרן השכל: קודם כול, אין כמו הליכוד שעזר למנסור עבאס להגיע לאיפה שהוא נמצא היום.

דוד ביטן: זה לא נכון.

דוד ביטן: עוד פעם, אנחנו מתחילים עוד פעם.

דוד ביטן: תראי, מנסור אלוף.

דוד ביטן: הוא עשה לכם בית ספר.

שרן השכל: הרי ביבי עלה וסיפר לנו סיפורי אלף לילה ולילה קודם על כל התהליכים.

שרן השכל: הוא היה האדריכל, הוא היה האדריכל של לבנות את כל המהלך הזה.

דוד ביטן: אז תקשיבי, אולי הוא רופא שיניים, אבל הוא הוכיח שהוא סוחר, סוחר אמיתי.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: הוא אמר לכם: אני ישבתי עכשיו עם הליכוד, קיבלתי א', ב', ג'.

דוד ביטן: זה לא היה נכון, אבל אתם אמרתם לו: א', ב', ג'?

דוד ביטן: קח את זה ועוד ד', ה', ו'.

שרן השכל: ביטן, על מי אתה עובד? נו, באמת.

דוד ביטן: אז אני אומר, הצליח במשא ומתן להוציא דברים בזכות כללי מסחר פשוטים.

דוד ביטן: כל הכבוד לו.

דוד ביטן: מה לעשות?

דוד ביטן: שיחק אותה.

דוד ביטן: אני אדבר בלשון החוק.

מנסור עבאס: לא, אתה עושה הפשטה.

דוד ביטן: אני עושה בכוונה, כי זה המצב.

דוד ביטן: כך זה היה.

דוד ביטן: הרי לא הבאת להם משהו מהליכוד, אומרים: הינה, הציעו לך את זה.

דוד ביטן: לא, לא הבאת את זה.

דוד ביטן: לא הבאת.

דוד ביטן: אמרת להם שזה מה שהיה ועבדת עליהם.

דוד ביטן: אבל כל הכבוד, הצלחת בזה.

דוד ביטן: אני לא בא אליך בתלונות בעניין הזה.

דוד ביטן: עשית מה שעשית.

דוד ביטן: מנסור עבאס, מי שהעלה – – –

שרן השכל: בגלל זה ביבי הזמין אותו לבלפור?

דוד ביטן: מי שהעלה, נתן לו לעבור את אחוז החסימה, זה נתניהו, דרך אגב.

דוד ביטן: עד שהוא עבר, אנחנו היינו 63 מנדטים; כשהוא עבר ירדנו ל-58 – מבחינת הגוש, כן?

דוד ביטן: יחד עם בנט.

דוד ביטן: 59 יחד עם בנט.

דוד ביטן: זאת אומרת, נתניהו עשה עבודה במגזר הערבי בבחירות, עשה עבודה יפה, אבל הם לא יכלו לעבור את המסלול מלהצביע לרשימה המשותפת להצביע ישר לליכוד, האנשים במגזר שלך.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: אז הוא הצהיר כל מיני הצעות, שהוא ילך עם הליכוד.

דוד ביטן: אז אמרו: הינה, אנחנו ניתן לו והוא ילך עם הליכוד, והינה אנחנו עושים.

דוד ביטן: זאת אומרת, בסופו של דבר, מי שהכניס אותו, נתן לו עוד שני מנדטים – כי שניים היו לו – זה נתניהו.

דוד ביטן: כשהוא עבר, אנחנו הפסדנו את השלטון.

שרן השכל: שאלה: אז בוא תסביר איך זה יכול להיות שהליכוד והציונות הדתית והחרדים מינו את מנסור עבאס להיות יושב-ראש הוועדה לענייני ערבים, שאחראית לכול במגזר הערבי?

שרן השכל: במקרה?

שרן השכל: לא בתוך משא ומתן?

דוד ביטן: לא.

שרן השכל: במקרה הצבעתם בפעם הראשונה להעמיד מישהו מרע"מ כיושב-ראש הוועדה לענייני כלל הערבים?

שרן השכל: נו, באמת.

דוד ביטן: קודם כול, זו ועדה ליומיים.

דוד ביטן: קודם כול, זו ועדה ליומיים.

שרן השכל: די, ביטן – –

דוד ביטן: אבל אמרתי לך שהוא סוחר טוב.

דוד ביטן: לא אמרתי לך שהוא סוחר טוב?

שרן השכל: – – אי-אפשר לעבוד על כולם כל הזמן.

שרן השכל: אפשר לעבוד על חלק, חלק מהזמן – – –

דוד ביטן: מה זה שייך?

דוד ביטן: תני לי רגע לענות לך.

דוד ביטן: תני לי רגע לענות לך.

דוד ביטן: מה זה רלוונטי – את הוצאת אותי מקו המחשבה – מה היא רלוונטית, הוועדה?

דוד ביטן: הוועדה הזאת, יצא ממנה משהו?

דוד ביטן: לא יצא ממנה כלום, אבל מכם יצא 53 מיליארד שקלים ו-13 יישובים במגזר הבדואי.

דוד ביטן: אז הוא קיבל מאיתנו ועדה.

דוד ביטן: זה כלום, ועדה.

דוד ביטן: אין בזה שום – הוא ידע.

שרן השכל: ועדה שאמורה לדון בכל הנושאים – באלימות במגזר הערבי, בהשתלטות על השטחים של הבדואים בנגב.

דוד ביטן: אבל הוא שיחק את המשחק פעם עם זה ופעם עם זה בוועדה המסדרת, ובסוף הוא קיבל כל מה שהוא רצה.

דוד ביטן: תני לי רגע להסביר לך מה היה בבחירות.

דוד ביטן: ואז אנחנו הפסדנו את השלטון – למה?

דוד ביטן: הוא, היה לו אינטרס מובהק דווקא ללכת עם הימין.

דוד ביטן: זה נכון, היה לו.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: הוא רצה את הלגיטימציה מהימין, לא מהשמאל, כי מהשמאל הייתה לו לגיטימציה, ולכן הוא רצה אותה מהימין.

דוד ביטן: בא בנט ונתן לו אותה, יעני, הוא אומר שהוא מהימין.

דוד ביטן: בנט מזמן לא בימין, גדעון סער מזמן לא בימין, אבל מבחינתנו, מכיוון שהם אומרים שהם מהימין, הם נתנו לו לגיטימציה.

דוד ביטן: בדיוק מה שהוא רצה – הוא רצה לגיטימציה מהימין, לא מהשמאל, הבנת?

שרן השכל: ביטן, זה חרטטת.

שרן השכל: אתה יודע מה זה חרטטת?

שרן השכל: אתם ניסיתם לבנות את המהלך הזה, אתם הנדסתם אותו ובסוף הוא התפוצץ לכם בפנים.

שרן השכל: זה מה שהיה.

דוד ביטן: לא נכון.

דוד ביטן: עוד פעם את חוזרת על אותם מסרים שהם לא נכונים.

שרן השכל: ועכשיו כל התירוצים האלה לא יעזרו.

שרן השכל: הציבור הרי יודע, הוא שמע אתכם בלייב.

דוד ביטן: לא, את שמעת את נתניהו היום.

דוד ביטן: אבל נכון, אתה תקפת אותו על זה, אני שמעתי – – –

מנסור עבאס: אני לא תקפתי.

דוד ביטן: לא, אמרת.

דוד ביטן: אני אומר לך, מה שאנחנו רצינו זה דברים אחרים.

דוד ביטן: אני אומר לך גם היום, יש דברים שאנחנו מוכנים לתת למגזר, ונתנו כל השנים.

דוד ביטן: אנחנו מוכנים לתת יותר, כי זה צרכים של המדינה.

דוד ביטן: עם כל הכבוד, זה לא שעושים טובה עכשיו למנסור עבאס או לרשימה המשותפת, שנותנים תקציב לחיים היום-יומיים של המגזר הערבי.

דוד ביטן: זה מחויב המציאות.

דוד ביטן: גם בעיות שצריכים לפתור מחויבות המציאות.

דוד ביטן: אבל מכאן ועד לתת לו – בעצם הוא קובע את הכול.

דוד ביטן: דרך אגב, מה שגילינו כולנו ביחד במסגרת – מתי ההצבעה של הקואליציה נופלת?

דוד ביטן: לא כשהליכוד תומך בהצעה, אלא כשמנסור עבאס והרשימה המשותפת הולכים עם הליכוד בהצבעה – לא בגלל שסיכמנו אלא זה המצב, זה התאים לשני הצדדים.

דוד ביטן: שם אתם מפסידים.

דוד ביטן: זאת אומרת, מי שקובע היום הכול זה הוא.

דוד ביטן: ולכן בתקציב אתם תצטרכו אותו, ולכן בהצעות גם תצטרכו אותו, כי ברגע שהוא עובר לצד שלנו בהצבעה על חוק, אתם מפסידים.

דוד ביטן: הוא הבין את זה, אתם הבנתם את זה, ואם לא הבנתם את זה, אתם תבינו את זה, בואי נגיד כך.

שרן השכל: ביטן, ברור שצריכים חברים מהקואליציה.

שרן השכל: הרי גם כשהיינו בכנסת העשרים והיינו צריכים את החרדים – – –

דוד ביטן: לא, לא, לא.

דוד ביטן: אני מדבר עכשיו על הרשימה.

דוד ביטן: הוא קובע הכול, הוא קובע אצלכם הכול, ואם הוא לא קובע הוא יכול לקבוע.

דוד ביטן: יש לו את האפשרות – – –

שרן השכל: אז בכנסת העשרים, כשהיינו תלויים בחרדים, אז הם קבעו את הכול?

דוד ביטן: תני לי רגע, אני אסביר לך.

דוד ביטן: הוא קובע הכול.

דוד ביטן: ואם אנחנו מדברים עכשיו למשל על החוק הזה שלך, כשבאת ואמרת מה שאמרת, מי שהפיל את החוק זה את.

דוד ביטן: אמרו לך – גם אני אמרתי לך במלון: תדחי את זה בחודשיים.

דוד ביטן: הוא אמר לך: תדחי את זה, זה לא מתאים – – –

שרן השכל: אבל איפה זה?

שרן השכל: עברו ארבעה חודשים.

דוד ביטן: רגע, תני לי רגע, תני לי רגע לדבר.

דוד ביטן: הוא אמר לך את זה ואני אמרתי לך את זה, ואת התעקשת לעלות להצבעה למרות שידעת שאת יכולה להפסיד בהצבעה.

דוד ביטן: אז מי אשם?

דוד ביטן: אנחנו?

דוד ביטן: אנחנו שהצבענו נגד?

דוד ביטן: אנחנו אמרנו לך: אל תציעי.

דוד ביטן: אם את מעלה את זה עכשיו, אנחנו נפיל את החוק הזה.

דוד ביטן: הוא אמר לך את זה.

דוד ביטן: אבל את התעקשת.

דוד ביטן: התעקשת – נפל.

דוד ביטן: אז את מי את מאשימה?

דוד ביטן: את הליכוד, שהצביע נגד.

שרן השכל: יש כרגע – – –

דוד ביטן: אתה מבין?

דוד ביטן: היא מעלה כשאני ואתה אומרים לה: אל תעלי, ואחר כך אני ואתה אשמים.

דוד ביטן: אז אותך היא לא יכולה להאשים, כי היא צריכה אותך להצבעה הבאה.

דוד ביטן: אותנו היא יכולה להאשים, להגיד שאנחנו אשמים.

דוד ביטן: אנחנו לא נגד החוק שלך.

דוד ביטן: אנחנו אמרנו שבאילוצים – כמו שיש אילוצים קואליציוניים, יש אילוצים אופוזיציוניים.

דוד ביטן: אצלנו באופוזיציה חלק מהמפלגות לא הסכימו.

דוד ביטן: כמו שאתה לא רצית, גם אצלנו לא רצו.

דוד ביטן: נאלצנו להצביע איתם.

דוד ביטן: אותו דבר אתה.

דוד ביטן: היו צריכים לא להעלות, כי בהסכמים הקואליציוניים שלכם כתוב במפורש שזה לא יעלה.

דוד ביטן: הם עשו תרגיל בהסכם.

דוד ביטן: הם חשבו שכולם מטומטמים.

דוד ביטן: הם עשו הסכם איתך, ועשו הסכם אתה ששם מותר ואצלך אסור.

דוד ביטן: השאלה – מי קובע?

דוד ביטן: ובמצב הזה שנוצר אתה קובע, כי אתה נגד ואתה הצבעת נגד, הליכוד הצביע נגד, כי לא הייתה לנו ברירה, בגלל שיש לנו מפלגות באופוזיציה – –

שרן השכל: זו טעות, ביטן.

שרן השכל: זה נמצא בתוך ההסכמים הקואליציוניים.

דוד ביטן: – – בדיוק כמו שלכם יש מפלגות בקואליציה, ואז זה נפל.

דוד ביטן: אבל את היית צריכה לחשוב ולא לעשות שטויות.

דוד ביטן: היית צריכה לדעת שאי-אפשר להביא את החוק, ואז החוק לא היה נופל.

דוד ביטן: עכשיו הוא נפל לחצי שנה.

דוד ביטן: מה יצא לך מזה?

דוד ביטן: כולה אמרנו לך: דחי את זה בחודשיים.

דוד ביטן: נכון או לא, מנסור?

דוד ביטן: גם אתה אמרת לה: תדחי, נכון?

דוד ביטן: אז את הופעת בטלוויזיה ביום שבת ואמרת: הליכוד אשם.

דוד ביטן: אי-אפשר כל דבר – אנשים לא מטומטמים.

דוד ביטן: אי-אפשר להאשים.

דוד ביטן: הם לא יודעים את העובדות.

דוד ביטן: אז אי-אפשר להאשים אותם כל הזמן.

שרן השכל: ביטן, בסוף אתה צריך לעמוד מול הבוחרים שלך ולהסביר למה הצבעת נגד החוק הזה למרות שהתחייבתם לזה בבחירות.

דוד ביטן: עכשיו בואו נעבור נושא.

דוד ביטן: אי-אפשר לדבר רק על הנושאים שלך.

דוד ביטן: בואי נעבור רגע נושא, לא מנסור עבאס ולא זה.

דוד ביטן: אז בואי נעבור נושא.

שרן השכל: אתה צריך לענות להם.

שרן השכל: אני, ארבעה חודשים לא יכולתי – – –

דוד ביטן: בסדר.

דוד ביטן: את טעית.

דוד ביטן: תלמדי גם להגיד: טעיתי.

מנסור עבאס: בואו נדבר על האולימפיאדה.

דוד ביטן: בבקשה.

דוד ביטן: על מה אתה רוצה לדבר?

מנסור עבאס: אתה עוקב שם?

דוד ביטן: כן.

דוד ביטן: עוקב, עוקב.

דוד ביטן: זה בלילה, אז אני בלילה רואה.

מנסור עבאס: כן.

דוד ביטן: אתה לא רואה?

מנסור עבאס: אני לא, לא מצליח.

דוד ביטן: למה?

מנסור עבאס: אנחנו עסוקים – – –

דוד ביטן: בטח, אתה יודע מה זה לאסוף 53 מיליארד?

דוד ביטן: לאסוף אותם לוקח זמן, אז אתה לא יכול לראות אולימפיאדה.

דוד ביטן: אני רואה.

דוד ביטן: אני, אין לי 53 מיליארד.

דוד ביטן: אבל האולימפיאדה – תראה, אנחנו נשיג עוד מדליה.

דוד ביטן: יש לנו את אשרם, שהיא בטוח תביא לנו מדליה.

דוד ביטן: אולי אפילו עוד מדליה נקבל בקבוצה, בקבוצתי שם, שגם הם קיבלו מקום שלישי, נדמה לי, באליפות עולם או משהו כזה, באליפות אירופה.

עודד פורר: אתה קיבלת מדליה.

דוד ביטן: איזה מדליה?

עודד פורר: אני לא זוכר כבר, אבל ברהט נתנו לך מדליה על – – –

דוד ביטן: נכון, יש להם מדליות, חבל על הזמן.

מנסור עבאס: אבל מה חסר שם באולימפיאדה?

דוד ביטן: מה זה מה חסר?

דוד ביטן: צופים.

מנסור עבאס: לא.

דוד ביטן: מה חסר?

דוד ביטן: אתה אומר שלא ראית ואתה יודע מה חסר?

מנסור עבאס: כי קראתי בתקשורת הערבית שאין ייצוג ערבי במשלחת הישראלית.

דוד ביטן: תסלח לי.

דוד ביטן: קודם כול, בנושא של ספורט עולים הטובים ביותר.

מנסור עבאס: בסדר, אני לא מלין על זה.

דוד ביטן: תן לי רגע.

דוד ביטן: זה לא נושא דומה, של ייצוג או לא, כי אתה לא יכול ללכת אם לא עברת את המינימום לאולימפיאדה, אז מה זה משנה?

מנסור עבאס: לא, דוד, אני לא מתכוון לאפליה מתקנת בספורט, אחר כך יהיה לא נעים שם.

דוד ביטן: אז למה אתה מתכוון?

מנסור עבאס: אבל זה אומר שהמדינה עדיין לא משקיעה בתחומי הספורט האולימפיים.

מנסור עבאס: תסתכל על קבוצת הכדורגל – בכדורגל יש נוכחות גם בליגה וגם בנבחרת.

דוד ביטן: ברור, אבל המגזר הערבי לא משקיע במקצועות – אין לנו סיכוי – – –

עודד פורר: לא, אתה רוצה לצאת לאולימפיאדה.

דוד ביטן: לא, לא.

דוד ביטן: אני אסביר לך, מנסור.

מנסור עבאס: צריכים לעשות אולימפיאדה לשמנים.

מנסור עבאס: אני וביטן נככב שם.

דוד ביטן: מה קרה לך, אני והוא מקבלים בטוח זהב וכסף.

דוד ביטן: תשמע, אני אגיד לך, אתה צודק בדבר אחד: ההשקעה.

דוד ביטן: השאלה היא איזה מקצועות אולימפיים הציבור הערבי, הילדים – בדרך כלל זה ילדים שצריכים להעפיל, הם רוצים אותם.

דוד ביטן: אצלכם, אני חושב, משקיעים יותר באגרוף, נכון?

מנסור עבאס: כן.

דוד ביטן: מקצוע האגרוף.

דוד ביטן: אז יכול להיות שצריך להשקיע באגרוף על מנת שיבואו צעירים ויוכלו לקבל מדליה בישראל.

דוד ביטן: יכול להיות שאתה צודק בעניין הזה.

דוד ביטן: זאת אומרת, צריך לבחור מקצועות שרוצים אותם במגזר, והם יכולים להגיע לתוצאות מאוד טובות.

דוד ביטן: זה יכול להיות.

דוד ביטן: אז צריך לפנות לוועד האולימפי ולהגיד להם לעשות את זה, בזה אתה צודק, אבל אתה לא יכול לשלוח מישהו שלא עבר את המינימום האולימפי.

דוד ביטן: אתה יודע את זה.

מנסור עבאס: בספורט אין דבר כזה אפליה מתקנת.

דוד ביטן: בספורט אי-אפשר לעשות אפליה מתקנת.

דוד ביטן: זה לא אוניברסיטה וזה לא משהו כזה.

דוד ביטן: יכול להיות שנוציא עוד שתי מדליות.

דוד ביטן: תראה איזה בלגן.

דוד ביטן: בהתחלה היינו באופוריה גדולה, שילדה בת 19 קיבלה את הארד.

דוד ביטן: כבר חשבנו שאנחנו הולכים לקבל 20 מדליות.

דוד ביטן: כולם היו מבסוטים.

דוד ביטן: הג'ודו, שהצליח מאוד באליפות עולם, באליפות אירופה, בכל מיני מקומות – היינו בטוחים שהוא יקבל לפחות שתי מדליות אישיות.

דוד ביטן: הם עלו לרבע גמר – סליחה, היו בתחרות על הארד ולא הצליחו.

דוד ביטן: קורה.

דוד ביטן: אחר כך נכנסנו לדיכאון בגלל שראינו שהמצב קשה, ואז באה הנבחרת, ניצחה את רוסיה וקיבלנו ארד.

דוד ביטן: פתאום קיבלנו עכשיו זהב בהתעמלות, שזה מקצוע קשה, זה לא ג'ודו.

דוד ביטן: יש אתלטיקה, שחייה והתעמלות, שזה המקצועות העיקריים.

דוד ביטן: שם הוצאנו מדליית זהב.

דוד ביטן: עכשיו יש את ההתעמלות האומנותית, שאנחנו מסוגלים להוציא שם, ויכול להיות, יכול להיות – יש את ריצת המרתון, ושם היא קיבלה תוצאות שיכולה להוציא גם מדליה.

דוד ביטן: השאלה היא באיזה כושר היא תבוא לתחרות.

דוד ביטן: זאת התחרות האחרונה באולימפיאדה, זאת התחרות שסוגרת את התחרויות.

דוד ביטן: אני מקווה שהתוצאה תהיה טובה.

דוד ביטן: בכל מקרה, עם כל הכבוד לכל הביקורת שהייתה – תשמע, הם עושים את המאמצים הכי גדולים להוציא מדליה.

דוד ביטן: מה, הם לא רוצים להוציא מדליה, הצעירים האלה?

דוד ביטן: ומה שמוציאים – ברכה, מצוין.

מנסור עבאס: לאיזה מדינה יש שליטה בזכייה במדליות?

דוד ביטן: היום אוסטרליה – – –

מנסור עבאס: אוסטרליה?

דוד ביטן: תשמע טוב, האמריקאים, משום מה, אם תראה את טבלת המדליות – הם אומנם גבוהים, מקום שני, אבל סין עברה אותם.

דוד ביטן: ותראה, בשחייה, אוסטרליה הצליחה להשיג תוצאות מצוינות והרבה מאוד מדליות.

דוד ביטן: בניגוד לעבר, שפעם – אני התפלאתי, שאלתי: איך יכול להיות דבר כזה, שגם באתלטיקה וגם בשחייה ארצות הברית ירדה?

דוד ביטן: יחסית.

דוד ביטן: אמרו לי: הם הפסיקו להשקיע.

דוד ביטן: ההשקעה של ארצות הברית עכשיו בספורט הזה היא פחותה.

דוד ביטן: הם משקיעים בכדורסל.

דוד ביטן: ראית, במשחק הראשון באו כוכבי ה-NBA – לא כולם, חלק – והפסידו נגד צרפת.

דוד ביטן: זאת אומרת, ספורט זה ספורט, אבל הם באמת הפתיעו לרעה.

מנסור עבאס: אין להם מוטיבציה.

דוד ביטן: הם לא מקבלים מיליונים.

דוד ביטן: הם הפתיעו לרעה בכל מה שקשור לשחייה.

דוד ביטן: אני התפלאתי.

דוד ביטן: גם באתלטיקה הם לא הצליחו מי יודע מה.

דוד ביטן: תסתכל בריצת 100 מטר, גברים ונשים, ג'מייקה ניצחה את כל המדליות בנשים.

דוד ביטן: איפה האמריקאיות שתמיד היו רצות?

דוד ביטן: אין את זה.

דוד ביטן: יש בעיה.

מנסור עבאס: מי השיאן היום ב-100 מטר?

דוד ביטן: השיאן?

דוד ביטן: אני לא יודע.

דוד ביטן: לא ראיתי.

דוד ביטן: השיאן לא מעכשיו, השיאן מלפני זה.

דוד ביטן: מאיזה שנה?

דוד ביטן: יש לך את השיאנית ב-100 מטר משנת 1988, 100 מטר נשים.

דוד ביטן: אומרים שהריצה של השיא הייתה לא חוקית.

דוד ביטן: האמריקאים אמרו שלא הייתה רוח גבית.

דוד ביטן: הרוח גבית הייתה של 4 קשר ולכן זה לא חוקי, אבל האמריקאים אמרו שהשעון שבודק את זה התקלקל.

דוד ביטן: ולכן מאמינים שקשה מאוד יהיה לשבור את השיא עולמי הזה, 10.49.

דוד ביטן: עכשיו הצליחו לשבור את השיא האולימפי של אותה בחורה שעשתה את ה-10.49, 10.62, אז עשו 10.61, אבל להגיע ל-10.49 זה בעייתי.

דוד ביטן: בוא נגיד, כשאני אראה שהישראלית רצה כל כך מהר, או שישראלי רץ כל כך מהר, אז נגיד עלא כיפאק.

דוד ביטן: בוא נראה.

דוד ביטן: וזה לא משנה אם זה יהודי או ערבי.

דוד ביטן: הינה, אני אומר לך, לא משנה, העיקר שיבוא מישהו ויעשה את זה.

דוד ביטן: סיימתי, אני רואה.

דוד ביטן: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה רבה לדוד ביטן.

מנסור עבאס: תרגיש טוב, הרבה בריאות.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אבי מעוז, אני מקווה שבחרת לך נושא, שנוכל ככה לנהל שיחה, כי אני לא ישנתי בלילה ואני בקושי מחזיק את עצמי, אז שיהיה מעניין, אבי.

מנסור עבאס: אבי, כתוב אצלי שאתה מדבר 45 דקות.

מנסור עבאס: זה ברוטו, לא נטו.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת מאוד נכבדה, כבוד השר, כבוד השר המחליף או השר המשועמם, אני לא יודע, מה, אין עבודה במשרד?

אבי מעוז: מה אתה עושה פה?

אלעזר שטרן: אמרו לי שאתה מדבר.

מנסור עבאס: איפה אמסלם?

אבי מעוז: אני מקווה, אדוני היושב-ראש – בפעם הקודמת היה מעניין, ואני מקווה שהפעם יהיה מעניין לא פחות.

אבי מעוז: אני רוצה לדבר הפעם על הנדסת תודעה.

אבי מעוז: זה נושא שקרוב מאוד לליבי, אני מקדיש לזה הרבה זמן, ואני רוצה להסביר איך אפשר להנדס ולעוות תודעה של ההמונים, לפי איזו שיטה.

אבי מעוז: זאת שיטה מאוד מובנית, ומשתמשים בה, ואפשר להזיז תזוזות למקומות שנחשבו פעם בלתי קבילים לחלוטין.

אבי מעוז: למשל קניבליזם – אדוני יודע שזה דבר שלא עולה על הדעת, אבל אפשר לשנות את דעת הקהל, שקניבליזם יהפוך להיות פופולרי ואפילו מוסרי.

אבי מעוז: אחד המאפיינים המרכזיים של הפוסט-מודרניזם זה המרת ערכי הטוב והרע.

אבי מעוז: ערכי האמת והשקר שהחברה האנושית האמינה בהם בתקופה המודרנית – להמיר אותם לשיח של נרטיבים, שבו לכל אחד ולכל חברה יש את הנרטיב שלו או שלה, ואין עדיפות לנרטיב אחד על משנהו.

אבי מעוז: הבעיה היא שהתפיסה הזאת לא נשארת בתחום עולם הרוח והדעות, אלא היא גולשת אפילו לעולם המדע והמוסר, ואפילו ביחס לדברים הבסיסיים ביותר והכי מובנים מאליהם.

אבי מעוז: וכל זה הוא רק לכאורה.

אבי מעוז: למען האמת, מובילי הדעה הפרוגרסיביים דבקים באמיתות הפוסט-מודרניות שלהם בקנאות פנאטית חשוכה.

אבי מעוז: הם לא בוחלים בשום דרך לבטל, להשתיק, להכפיש, לגנות, להוקיע ולהוציא אל מחוץ ללגיטימציה את כל מי שמעז לערער על תפיסותיהם ולדבוק בתפיסות השמרניות בדבר אמת ושקר וטוב ורע.

אבי מעוז: יש תיאור הומוריסטי למציאות ההזויה הזו שנעשה בסרטון אמריקאי קצר בשם "מתמטיקה אלטרנטיבית".

אבי מעוז: אדוני, בוא נעשה בחינה קצרה: 2 ועוד 2?

מנסור עבאס: 4.

אבי מעוז: עוד מעט תראה שאתה טועה, אדוני.

מנסור עבאס: כן.

אבי מעוז: יום א', שיעור בבית הספר.

אבי מעוז: המורה קוראת לתלמיד ואומרת לו: תראה, קיבלת אפס במבחן, אבל אל תיעלב.

אבי מעוז: בוא נלמד.

אבי מעוז: כתבת ש-2 ועוד 2 שווה 22, אבל באמת זה 4 ולא 22.

אבי מעוז: אמר לה הילד: לא, לא, 2 ועוד 2 זה 22.

אבי מעוז: המורה אומרת לו: בוא תראה, יש לי פה שתי אצבעות, שתי אצבעות, כלומר, שתי אצבעות ועוד שתי אצבעות, כמה זה יוצא? 22?

אבי מעוז: הילד בוכה, טורק את הדלת ויוצא החוצה.

אבי מעוז: יום ב', מגיעים ההורים, אומרים: אנחנו ההורים של הילד הזה.

אבי מעוז: נו, מה קרה?

אבי מעוז: אומרת המורה: הוא אמר ש-2 ועוד 2 זה 22.

אבי מעוז: שואלים ההורים: ואז מה?

אבי מעוז: אומרת המורה: זו טעות.

אבי מעוז: אומרים ההורים: את לא פה בשביל לקבוע אם דבר זה נכון או לא, נאצית שכמותך.

אבי מעוז: אומרת המורה: מה פירוש נאצית?

אבי מעוז: האם 2 ועוד 2 זה לא 4?

אבי מעוז: אומרים ההורים: אז מה את חושבת, שאת יודעת הכול?

אבי מעוז: נדבר עם המנהל עלייך.

אבי מעוז: האימא נותנת למורה סטירה ויוצאת מהחדר בקריאה: איזו חוצפה.

אבי מעוז: יום ג', המנהל קורא למורה ואומר לה: אם כן, שמעתי שהייתה תקלה אצלך וצריך לטפל בזה.

אבי מעוז: את צריכה להתנצל.

אבי מעוז: אומרת המורה בתמיהה: אני צריכה להתנצל על זה שקיבלתי סטירה?

אבי מעוז: אומר המנהל: תראי, תתנצלי, תגידי שטעית, מה קרה?

אבי מעוז: זה לא תפקידנו להחליט מה אמת ומה לא אמת.

אבי מעוז: אל תדחי את ההשקפה של הילד.

אבי מעוז: אומרת המורה: אבל זו לא השקפה, זו מתמטיקה.

אבי מעוז: אומר המנהל: את מחשיבה את הילדים לאפס וזה לא טוב.

אבי מעוז: מורה צריכה לכבד את הילדים ואת הדעות שלהם.

אבי מעוז: אומרת המורה: אבל זה לא נכון.

אבי מעוז: אומר המנהל: אז מה, אני טיפש ורק את החכמה?

אבי מעוז: יום ד', הפגנה רבתי מחוץ לבית הספר שבו המורה מלמדת.

אבי מעוז: מאות הורים עם שלטים בחוץ צועקים: תתנצלי, בושה.

אבי מעוז: חלקם מעוצבנים ומתנפלים עליה, והשומר סוגר את הדלת ומציל אותה.

אבי מעוז: הם צועקים: למה בכלל את מחנכת ילדים אם את שונאת ילדים?

אבי מעוז: יום ה', קמה ועדה אקדמית גבוהה, יושבים בה אנשים מכובדים וחכמים, וזימנו את המורה לוועדה.

אבי מעוז: אומרים לה: תראי, את צריכה לחזור בך, את צריכה להיות פתוחה לאפשרות שיש עוד תשובות.

אבי מעוז: אומרת המורה: אבל זה לא אמת, זה טיפשי.

אבי מעוז: אומרים המכובדים: וכי כל מי שלא מסכים איתך הוא טיפש?

אבי מעוז: אומרת המורה: אבל יש רק תשובה אחת.

אבי מעוז: אומרים לה: תחשבי מה תגיד התקשורת, לכן אנחנו משעים אותך זמנית עד שתחזרי בך מהקיצוניות שלך.

אבי מעוז: אומרת המורה: אתם משעים אותי מהעבודה?

אבי מעוז: אומרים המכובדים: כן, את הבאת את זה על עצמך.

אבי מעוז: יום ו', המורה אורזת את כל הציוד שלה מבית הספר וחוזרת הביתה, פותחת טלוויזיה ושומעת: אם כן, מאזינים יקרים, תיק 22, יש שם מורה קיצונית קומוניסטית שמפירה את זכויות החירות של התלמידים, מתנהגת באליטיסטיות ודורכת על התלמידים התמימים.

אבי מעוז: ואתם שואלים את עצמכם למה?

אבי מעוז: בגלל שהיא טוענת שהתשובה שלהם לא נכונה.

אבי מעוז: המורה מתעצבנת ומחליפה ערוץ.

אבי מעוז: ושוב שומעת: אם כן, תיק 22, אנחנו הבאנו כמה מלומדים.

אבי מעוז: מה אתה אומר, פרופ' א'?

אבי מעוז: "2 ועוד 2 זה 4".

אבי מעוז: ואתה, פרופ' ב', מה אתה אומר?

אבי מעוז: "2 ועוד 2 זה 22".

אבי מעוז: יופי, כך צריך להיות.

אבי מעוז: צריך דיון בריא.

אבי מעוז: המורה מחליפה ערוץ ושומעת את הקריין מדבר בטלוויזיה: אם את כל כך שונאת את אמריקה לכי ללמד בבית ספר קומוניסטי בצרפת.

אבי מעוז: סוגרת את הטלוויזיה והולכת לישון.

אבי מעוז: ביום השביעי המנהל מתקשר למורה: את מוזמנת לבית הספר.

אבי מעוז: היא אומרת: טוב, נגיע.

אבי מעוז: באה לבית הספר ורואה סוללה של עיתונאים, מצלמות והמון אנשים.

אבי מעוז: אומר לה המנהל: תראי, אנחנו באנו לקראתך פה ואנחנו מקבלים את דעתך, אבל את גם צריכה לקבל את הדעות של האחרים.

אבי מעוז: ניסינו, אבל את מתעקשת.

אבי מעוז: את צריכה קצת פתיחות אקדמית.

אבי מעוז: אבל בכל זאת אנחנו באים לקראתך, אנחנו נשלם לך את המשכורת של החודש הזה, 2,000 דולר, וגם את המשכורת של החודש הבא, עוד 2,000 דולר, אז הינה, קחי 4,000 דולר.

אבי מעוז: המורה אומרת: לא, לא, 2,000 דולר ועוד 2,000 דולר זה 22,000 דולר.

מנסור עבאס: אוה, טוב.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, הסיפור אולי משעשע, אבל המציאות הזויה וכואבת.

אבי מעוז: רק אביא כמה דוגמאות, ואחרי זה אתייחס למה שקורה בארץ.

אבי מעוז: דוגמה אחת: פרופסור בבית הספר לרפואה באוניברסיטת קליפורניה עצר במהלך שיעור על מנת להתנצל על כך שאמר את המילים "כשאישה בהיריון", מה שאומר שרק נשים יכולות להיכנס להריון.

אבי מעוז: הוא התנצל מעומק ליבו, ואמר שלא הייתה לו כוונה לפגוע באף אחד.

אבי מעוז: מציאות שקרתה; פרופסור בבית הספר לרפואה באוניברסיטת קליפורניה.

אבי מעוז: בוויקיפדיה – הוויקיפדיה היא מקור מידע עבור חלק ניכר מהמין האנושי בחברה המערבית.

אבי מעוז: היא מגדירה את עצמה כמיזם רב-לשוני לחיבור אנציקלופדיה שיתופית חופשית ומהימנה.

אבי מעוז: והינה, לארי סנגר, ממייסדי ויקיפדיה, פרסם בזמן האחרון מאמר מטלטל על ההטעיה וחוסר הנייטרליות של ויקיפדיה.

אבי מעוז: כשאני אומר "בזמן האחרון", זה לפני חודש בערך.

אבי מעוז: במאמר הוא סוקר כמה דוגמאות של אירועים משמעותיים שקרו בשנים האחרונות בארצות הברית ובעולם ושל ויכוחים ערכיים שמסעירים את החברה המערבית.

אבי מעוז: הוא מראה כיצד התיאור שלהם בוויקיפדיה היה מוטה בצורה משמעותית לצד אחד, ובאופן מפתיע ביותר זה לא היה הצד השמרני.

אבי מעוז: וכך הוא כותב במסקנת המאמר – ואדוני, זה אחד שייסד את הוויקיפדיה.

אבי מעוז: ככה הוא כותב, אני מצטט: נושאים שנויים במחלוקת אלה הם בדיוק המקום שבו עלינו לצפות לראות יחס הוגן לדעות חלופיות בוויקיפדיה, אבל אנחנו לא רואים זאת.

אבי מעוז: לא שזה חדש, אבל זה חוזר על עצמו.

אבי מעוז: ויקיפדיה מסרבת להיות נייטרלית, ולכן מדיניות נקודת המבט הנייטרלית שלה היא מס השפתיים שכולו חרפה וצביעות.

אבי מעוז: עורכי ויקיפדיה מוטים כל כך, שהערכים שהם עורכים נראים יותר כמו תעמולה מאשר תוכן עיוני ראוי לציון.

אבי מעוז: מקורות מידע מרכזיים רבים של שמרנים או של בעלי דעות מנוגדות מוחרמים בוויקיפדיה.

אבי מעוז: רק מקורות פרוגרסיביים וגלוב

אבי מעוז: ליסטים וידידותיים לפרוגרסיביזם הגלובליסטי מותרים בוויקיפדיה.

אבי מעוז: הם פשוט משתלטים בבלעדיות על מה שראוי בעיניהם לחשיבה.

אבי מעוז: הם רוצים לקבוע את גבולות הדיון, והם רוצים לומר לכם איך לחשוב על זה.

אבי מעוז: ואני ממשיך לצטט: מסיבות אלה – כך כותב מייסד הוויקיפדיה – לא מופרך לומר שוויקיפדיה, כמו מוסדות מוטים פוליטית מאוד נוספים רבים בעולם הדיגיטל האמיד שלנו, הפכה עצמה למעין משטרת מחשבות שאוזקת למעשה כל נקודת מבט שמרנית שהיא חולקת עליה.

אבי מעוז: דמוקרטיה לא יכולה לשגשג בתנאים כאלה.

אבי מעוז: אני טוען – כך טוען אותו לארי סנגר, ממייסדי הוויקיפדיה – אני טוען, הוא אומר, שוויקיפדיה הפכה ליריבה של הדמוקרטיה הבריאה.

אבי מעוז: עד כאן.

אבי מעוז: סוף ציטוט ממאמר שהוא כתב.

אבי מעוז: מן העבר השני – מקרה שלישי, התפרסם לפני כשלוש שנים, על שלושה אקדמאים אמריקאים שערכו ניסוי.

אבי מעוז: עכשיו אני מגיע לאקדמיה.

אבי מעוז: חשבנו שכל העולם הזה ששייך להבניות החברתיות הוא לא במדע, כי המדע הוא אמת מוחלטת – לא.

אבי מעוז: התפרסם לפני כשלוש שנים על שלושה אקדמאים אמריקאים שערכו ניסוי:

אבי מעוז: הם שלחו 20 מאמרים שבנויים כמאמרים אקדמיים לכתבי עת נחשבים בתחום מדעי הרוח, אלא שהמאמרים עסקו בנושאים הזויים והכילו טענות מגוחכות, כמו למשל מאמר על תשתית לאסטרונומיה פמיניסטית, שבו טענו כי האסטרונומיה היא מדע גברי שיש לתקנו על ידי שילוב של אסטרולוגיה פמיניסטית, או מאמר על תרבות האונס של כלבים בפארקים, שאחת ממסקנותיו הייתה שיש לאמן גברים עם קולר ורצועה, כמו כלבים, כדי ללמדם להפסיק להתנהג באלימות.

אבי מעוז: את המאמרים – 20 מאמרים, אני מזכיר – הם בנו בצורה אקדמית מקובלת, ובאופן שידבר בשפה הליברלית ה"נכונה", במירכאות.

אבי מעוז: המאמרים זכו לשבחים.

אבי מעוז: שבעה מהם התקבלו לפרסום, עוד כמה היו בתהליך, ורק שישה – מתוך 20 – רק שישה נפסלו.

אבי מעוז: השניים שהזכרתי, על האסטרונומיה הפמיניסטית ועל תרבות האונס של כלבים בפארקים, השניים שהזכרתי קודם התקבלו לפרסום, ואני מזכיר: בכתבי עת ידועים.

אבי מעוז: כל זה הוא דרך אחת שבה מועלמות דעות ואמיתות מסוימות, בעוד אחרות, אלו הנאורות והנכונות, מועלות על נס.

אבי מעוז: ישנה דרך נוספת, שהיא דרך שהיא משלימה את הדרכים שראינו עד עכשיו, ועל הדרך הזאת אני רוצה להרחיב מעט, והיא מוכרת כהזזת חלון אוברטון, ותכף אני אסביר.

אבי מעוז: ישנה דרך נוספת ומשלימה של מובילי הדעה הפרוגרסיבית, והיא מהלך ארוך טווח של השפעה על הדעות הרווחות בחברה, מה שמוכר כהזזת חלון אוברטון.

אבי מעוז: חלון אוברטון הוא טווח הרעיונות המקובל בשיח הציבורי, שנקרא על שמו של המהנדס ג'וזף אוברטון.

אבי מעוז: אוברטון היה מהנדס חשמל ומשפטן שכיהן כסגן נשיא במכון מחקר וחינוך במישיגן.

אבי מעוז: לפני 18 שנים, בגיל 43, הוא נהרג בתאונת מטוס.

אבי מעוז: על פי המודל של אוברטון, כל רעיון – רעיון חברתי, כל רעיון – נמצא על ציר שהנקודות שלו הן חמש נקודות, וכל נקודה נקראת חלון, ואתה פשוט צריך להזיז את הרעיון מהחלון הכי נמוך אל החלון הכי גבוה, ותכף נסביר את זה.

אבי מעוז: הנקודות שלו הן חמישה.

עודד פורר: חמש.

אבי מעוז: חמש.

אבי מעוז: צודק, תודה.

עודד פורר: בשביל זה יש שר תורן במליאה.

אבי מעוז: חמש נקודות, צודק.

אבי מעוז: חמש הנקודות: נקודה ראשונה – בלתי מתקבל על הדעת.

אבי מעוז: זה רעיון שהוא בלתי מתקבל על הדעת; לאחר מכן הרעיון עובר לחלון שנקרא רעיון קיצוני; לאחר מכן הרעיון הופך להיות קביל; לאחר מכן הרעיון הופך להיות הגיוני; לבסוף הרעיון הופך להיות פופולרי.

אבי מעוז: כל מה שנדרש לפי מודל זה כדי להכשיר רעיון מסוים או כדי לפסול רעיון אחר הוא לדאוג להזיז את הרעיון על הציר.

אבי מעוז: אם יש רעיון מקובל ואתה רוצה לפסול אותו, תזיז אותו מהחלון הפופולרי על הציר עד שהוא יהיה בלתי מתקבל על הדעת.

אבי מעוז: אם אתה רוצה להכשיר רעיון מסוים, תזיז אותו על הציר מהחלון של בלתי מתקבל על הדעת על הציר עד שהרעיון יהיה פופולרי.

אבי מעוז: דבר זה של הזזת הרעיונות על הציר נעשה כמובן בצורה שתהיה סמויה מן העין.

אבי מעוז: התהליך כולו הוא תהליך של הנדסת תודעה סמויה מן העין שבה הציבור, הקהל, עובר מרעיון בלתי מתקבל על הדעת לרעיון פופולרי.

אבי מעוז: בלוגר רוסי הדגים לפני כשבע שנים – – –

מנסור עבאס: תן לנו למשל דוגמה.

אבי מעוז: הינה, הגענו.

אבי מעוז: בלוגר רוסי הדגים לפני כשבע שנים איך מודל אוברטון יכול לעבוד על כל רעיון שנראה מופרך לגמרי למוסר ולהיגיון האנושי, כמו למשל, אדוני היושב-ראש – בפתיחת דבריי אמרתי שנדבר על קניבליזם, נכון?

אבי מעוז: הרעיון של קניבליזם כרגע הוא בלתי מתקבל על הדעת.

אבי מעוז: הוא נמצא בחלון התחתון של הבלתי-מתקבל על הדעת.

אבי מעוז: קניבליזם לא מקובל כיום בשום מקום בעולם המערבי, והוא נחשב לטאבו שאין לעבור עליו.

אבי מעוז: זה שלב בלתי מתקבל על הדעת, או בניסוח של מודל אוברטון, הוא נמצא בחלון אפס הזדמנויות, כלומר, יש לו אפס הזדמנויות לפרוץ את המסגרת הזאת של החלון שבה הוא נמצא.

אבי מעוז: אבל בשורה של צעדים איטיים ונחושים אפשר בהחלט להפוך את הקניבליזם לאפשרי.

אבי מעוז: מה הצעד הראשון שנעשה?

אבי מעוז: נגיד שאנחנו רוצים להפוך את הקניבליזם לדבר אפשרי.

אבי מעוז: הצעד הראשון – אנחנו נארגן כינוס מדעי בנושא אנתרופולוגיה של מנהגים אקזוטיים בפולינזיה.

אבי מעוז: למדע מותר לדון על כל דבר.

אבי מעוז: כבר הזכרנו את אותם 14 מאמרים מדעיים הזויים לחלוטין שנכנסו לתוך כתבי עת אקדמיים ידועים.

אבי מעוז: לאחר הכנס, אחרי שארגנו את הכנס המדעי, יתפרסמו ציטוטים ומסקנות, ופרופסור אחד יתראיין לכלי תקשורת ויספר על האקזוטיקה והחן שבמנהגים הפראיים של תושבי פולינזיה, וכך, בלי שתשימו לב, או בלי שנשים לב, החלון של אוברטון התחיל לזוז.

אבי מעוז: ואני מזכיר שאנחנו צריכים לעבור מהבלתי-מתקבל על הדעת – –

מנסור עבאס: לפופולרי.

אבי מעוז: – – לקיצוני, עד לפופולרי; מטאבו שאסור לדבר עליו לנושא שנחקר במסגרת אקדמית מכובדת.

אבי מעוז: הצעד השני – מה נעשה בתור צעד שני?

אבי מעוז: יהיה שינוי השם, תוך גינוי אלו שמסרבים לעסוק בנושא מטעמי מוסר.

אבי מעוז: הרי אי-אפשר להתעלם מהמדע, ואחרי שעשינו כינוס מדעי, זה הופך להיות מדעי, ומי שיסרב לעסוק בנושא יוכרז כמתנשא וצבוע.

אבי מעוז: כדי לנתק את הדיון האקדמי מהדעות הקדומות, חייבים להמציא שם אלגנטי לקניבליזם, כדי שכל מיני מתחסדים צרי אופקים לא ישפטו את העוסקים בנושא ויקראו להם בשמות גנאי המתחילים באות ק'.

אבי מעוז: ההכרח לשינוי השם לפי אוברטון מגיע מכך שאי-אפשר להמשיך להשתמש במונח קניבליזם בגלל האסוציאציות שהוא מעורר.

אבי מעוז: חייבים להמציא לו שם מכובד יותר, שיסתיר את המהות האמיתית של התופעה.

אבי מעוז: לכן נבחר כתחליף את המונח הלטיני אנתרופופגיה.

אבי מעוז: בסדר, שינינו את השם.

אבי מעוז: זה כבר שם לטיני, שם מכובד, עושה רושם מדעי.

אבי מעוז: כעת צריך להביא הוכחה מהעבר הרחוק לכך שאנתרופופגיה יכולה להיות לגיטימית בהחלט בתנאים מסוימים.

אבי מעוז: כלומר, אנחנו לוקחים את התופעה, שהייתה בלתי מתקבלת על הדעת, והפכנו אותה לתופעה קיצונית, אבל היא תופעה שמקובלת במקרים מסוימים, בתנאים מסוימים.

אבי מעוז: אפשר לספר את האגדה על האם המסורה שנתנה לילדיה המתים מצמא לשתות את דמה שלה, או להיזכר במקרה שבו קברניט מטוס שהתרסק אפשר לצוות המטוס לאכול פצוע שכבר נטה למות כדי שכל הניצולים לא יגוועו ברעב.

אבי מעוז: בשלב השלישי, אחרי שעברנו את שני השלבים האלה – אנחנו עברנו מבלתי מתקבל על הדעת לקיצוני.

אבי מעוז: עכשיו אנחנו נעבור לקביל, נכון?

אבי מעוז: אנחנו נעבור לקביל ולאחר מכן נגיע להגיוני ופופולרי.

אבי מעוז: בשלב השלישי הדיון בנושא כבר הופך לגיטימי לחלוטין.

אבי מעוז: כך למשל טענות שלפיהן אין שום נזק מדעי באכילת בשר אדם, סברות שהחשק לאכילת בני אדם הוא גנטי ואפילו רעיונות כי לאנשים חופשיים יש זכות להחליט לבד מה הם יאכלו או שמישהו יאכל אותם, מזיזים את העיסוק בנושא לשלב הרציונלי, והשלב הרציונלי הוא השלב ההגיוני שבו אכילת אדם נשקלת כבר בפועל.

אבי מעוז: לאנשים השפויים – מה נעשה עם אנשים שפויים שעדיין רוצים לאחוז באמת ורוצים לאחוז במציאות?

אבי מעוז: האנשים השפויים, שמתנגדים לתופעה, כבר אפשר לכנות אותם או לקרוא להם שמרנים רדיקליים.

אבי מעוז: הם לא מוכנים להשתנות, הם עדיין בתפיסות המיושנות, מסרבים לקבל הוכחות מדעיות לכך שלאכול אנשים זה דבר נורמלי.

אבי מעוז: הם מוקעים כפשיסטים, צרי אופקים, שמסרבים לקבל את השונה ונידונים לבוז וללעג התקשורת.

אבי מעוז: אדוני נזכר קצת במה שעושים.

אבי מעוז: השלב הבא – הרי אנחנו צריכים להעלות אותו על ציר אוברטון, אנחנו צריכים להעלות אותו מההגיוני, מהרציונלי, למקובל.

מנסור עבאס: לפופולרי.

אבי מעוז: לאחר מכן לפופולרי.

אבי מעוז: קודם כול למקובל.

אבי מעוז: השלב הבא הוא להעלות את הנושא לסדר-היום הציבורי דרך כלי התקשורת.

אבי מעוז: בסרטים מופיעות דמויות של אנשים שאוכלים אנשים אחרים, שירים נוגים העוסקים בנושא זוכים למאות אלפי צפיות, ובעיתונות נחשפים בכתבות שער אומנים, במאים ואנשים ידועים שחושפים לראשונה כי הינה, גם הם אוהבים לאכול בשר אדם.

אבי מעוז: בשלב הזה העיסוק בקניבליזם הוא כבר ראוי וכשר לחלוטין, והדרך לשלב החמישי והאחרון, שהוא חקיקה והסדרת אכילת אנשים בחוק, היא ראויה ומתבקשת.

אבי מעוז: קבוצות לוביסטיות בממשלה מתאגדות ופועלות לשינוי החוק, משאלי עם מוכיחים שישנו אחוז גבוה של תומכים בתהליך לגליזציה של קניבליזם מתפרסמים, ופוליטיקאים מתחילים לרכוב על הגל ולהנפיק הצהרות שגם הם תומכים במתן זכויות לכולם, גם לאלו שאכלו פעם מישהו או חולמים על היום שבו יאכלו מישהו.

אבי מעוז: בשלב האחרון – הרי אנחנו צריכים להעלות אותו מהשלב המקובל לשלב הפופולרי – הציבור כבר נשבר: מי אמר שזה כל כך נורא בעצם?

אבי מעוז: גם אנשים שבעומק ליבם מזדעזעים משבירת כל חוקי המוסר האנושי, בניגוד לכל היגיון, מפחדים להביע את דעתם בקול כדי שלא יוקעו כקיצוניים שמתנגדים לזכויות אדם.

אבי מעוז: הם שותקים ועומדים מנגד כשחוקים האוסרים איסור אכילת אדם נחקקים, ותוהים איך ייתכן שמה שהיה בגדר טאבו מאז ומתמיד הפך פתאום לסמל הקדמה והליברליזם ומוגדר כנורמלי לחלוטין.

אבי מעוז: ברוך הבא, אדוני השר.

מנסור עבאס: כן, אנחנו נברך את השר יועז הנדל.

אבי מעוז: שר התקשורת.

מנסור עבאס: הוא פספס, אבל הוא מחונן.

מנסור עבאס: אנחנו מדברים על הנדסת תודעה.

אבי מעוז: הוא יודע בדיוק על מה אני מדבר.

מנסור עבאס: נכון, הוא עסק בזה.

אבי מעוז: כל אחד עוסק בזה מתישהו.

אבי מעוז: אני מניח שהוא מכיר את הרקע, ואני מניח שהוא קרא על אוברטון, ואם לא, אני מוכן brief קצר, אבל אחרי 45 הדקות שלי.

יועז הנדל: – – –

אבי מעוז: לא, לא, אני כבר אחרי האמצע.

מנסור עבאס: אחרי רבע שעה.

אבי מעוז: זה מה שנשאר?

מנסור עבאס: כן, זה מה שנשאר.

יועז הנדל: 45 דקות כל אחד מדבר?

מנסור עבאס: כבר חצי שעה.

אבי מעוז: לא, לא.

אבי מעוז: לא כל אחד, אדוני השר.

מנסור עבאס: עוברים משלב לשלב – בלתי מתקבל, רעיון קיצוני, קביל, מקובל ופופולרי.

אבי מעוז: אנחנו כבר הגענו לפופולרי.

אבי מעוז: עברנו על ציר אוברטון מהשלב של בלתי מתקבל על הדעת מול אפס חלון הזדמנויות.

יועז הנדל: הוא מקשיב לכל מילה.

אבי מעוז: כן.

מנסור עבאס: אין לי ברירה.

אבי מעוז: יש לנו ניסיון עם היושב-ראש.

אבי מעוז: הוא מאזין ומקשיב.

אבי מעוז: אנחנו בדו-שיח, וזה טוב.

אבי מעוז: הוא מפרה אותי, וגם אני מניח שזה מפרה את אדוני היושב-ראש ואת כל המאזינים.

מנסור עבאס: הייתה לנו שיחה בשבוע שעבר על "אדון", ובסופו של דבר סיכמנו שגם אם אני אומר לו "אדוני" או הוא אומר לי "אדוני", זה מטעמי נימוס, אני לא האדון שלו והוא לא האדון שלי.

אבי מעוז: הוא הקשיב, וכמו שהוא מקשיב עכשיו, הוא הקשיב גם בפעם הקודמת, אין ספק.

מנסור עבאס: ולכן היום אנחנו אומרים אחד לשני "אדוני" בפה מלא, בלי להסס או לתת להם את המובנים האחרים.

אבי מעוז: נכון, אדוני היושב-ראש.

אבי מעוז: כל מה שדיברתי עכשיו עוד לא קרה ביחס לקניבליזם, אבל ביחס לנושאים אחרים זה קרה וקורה.

אבי מעוז: כך לדוגמה, למרות שהמפלגה הקומוניסטית רצחה עשרות מיליוני איש במדינות שבהן עלתה לשלטון ובעבר אנשים בארצות הברית הועמדו לדין בשל אהדתם לקומוניזם, כיום הקומוניזם זוכה לאהדה ולסלחנות באמריקה.

אבי מעוז: דמותו של צ'ה גווארה, שהרעיב למוות אלפים מבני עמו ורדף אותם, מודפסת על חולצות שנמכרות בהמוניהן.

אבי מעוז: אפילו מאו דזה דונג, דיקטטור שידיו מגואלות בדמם של עשרות מיליונים ממתנגדיו, זוכה להערצה בקרב חוגים מסוימים.

אבי מעוז: הסיבה העיקרית לכך היא נוכחות ופעילות של אנשי אקדמיה מובילים באמריקה שהיו בעמדות כוח אקדמיות וארגנו כנסים ודיונים באוניברסיטאות בזכות הקומוניזם.

אבי מעוז: אותם אנשי אקדמיה, אשר כונו "אסכולת פרנקפורט", גם כתבו ספרים שבהם המשיכו לדון בקומוניזם ובמרקסיזם כאופציה חברתית לגיטימית.

אבי מעוז: כיום הקומוניזם נחשב בחלק גדול מחוגי החברה לרעיון רומנטי שכשל שלא באשמתו.

אבי מעוז: אדוני, חבריי חברי הכנסת ואדוני השר, אני רוצה לדבר על תופעה, שאני מבקש – הנאום שלי נשמע פה, אני לא רוצה להיות נביא ואני לא בן נביא, והנבואה, כידוע, מאז שחרב הבית ניתנה לשוטים, אבל אני רוצה לדבר על תופעה שאני חושש שבארץ זה השלב הבא: פדופיליה.

אבי מעוז: פדופיליה היא תופעה מתועבת שנחשבת לטאבו?

אבי מעוז: בישראל עדיין כן.

אבי מעוז: אדוני ישמע את אזהרתי מעל במה זו: בארץ היא עדיין תופעה מתועבת, אבל כנראה שכבר לא בכל מקום.

מנסור עבאס: לפני כן, בעולם, מה המצב?

מנסור עבאס: יש מדינות שכבר – – –

אבי מעוז: בבקשה.

אבי מעוז: בהולנד פסק בית משפט לפני 15 שנה שמפלגת אהבת אחים, שמכשירה חלק מתופעות הפדופיליה, יכולה להתמודד בבחירות.

אבי מעוז: השופט קבע בפסיקתו: יש לראות את חופש הביטוי וחופש ההתאגדות כיסודות הדמוקרטיה, ולמפלגת אהבת אחים יש גם זכות לחופש כזה.

אבי מעוז: בשבדיה, לפני כ-11 שנה, פוליטיקאי הביע את עמדתו בדבר הכשרה של צריכת חומרים פדופיליים.

אבי מעוז: אגודת העיתונאים פרסמה תמיכה בעמדתו בטענה שהגבלה על פורנוגרפיה עם ילדים עלולה לגרום בעתיד צנזורה על יצירות אמנות שונות שבהן מופיעים ילדים.

אבי מעוז: השלב הבא היה שבירחון אקדמי פורסם מחקר שלפיו ניצול מיני של ילדים פחת בצ'כיה, לאחר שהחוק התיר – אחרי 1989 – החזקה ושימוש בחומרי תועבה לילדים.

אבי מעוז: לפני חלון אוברטון, השלב הבא הוא שינוי השם.

אבי מעוז: ואכן ב-2011 התקיים בבולטימור בארצות הברית כינוס בהשתתפות אנשים מתחום הרפואה.

אבי מעוז: באותו כינוס השם פדופיליה, שנושא קונוטציה שלילית, כבר נמחק.

אבי מעוז: התופעה קיבלה שם אלגנטי יותר.

אבי מעוז: אדוני יודע מה השם?

מנסור עבאס: לא.

אבי מעוז: הפדופיליה נקראת "אנשים הנמשכים לקטינים".

אבי מעוז: מה רע בזה?

אבי מעוז: אם אנשים שנמשכים לבני מינם אין בזה שום רע, מה רע באנשים שנמשכים לקטינים?

אבי מעוז: הקריאה שיצאה מהכינוס דרשה שלא לראות בפדופילים פושעים או סוטים.

אבי מעוז: "לא צריך להניח", זה ציטוט, "שמבוגרים שנמשכים לקטינים מתעללים בילדים או שהדחפים המיניים שלהם אינם נשלטים".

אבי מעוז: לא צריך להניח כך.

אבי מעוז: כשיום אחד פדופיל כזה יתקבל ויהיה מורה בכיתה א', תבינו.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, תזכרו מה אמרתי פה.

אבי מעוז: תזכרו גם את היום.

אבי מעוז: תבינו איפה זה התחיל.

מנסור עבאס: יש סימנים בארץ שיש קבוצות או מגמות כאלה?

אבי מעוז: אני אומר שמכיוון שנטייתנו בארץ היא לחקות את מה שקורה בתרבות המערב, ומכיוון שאנחנו כבר הכנסנו לפה כל מיני אג'נדות – ואדוני בוודאי יודע על מה אני מדבר – והן היום נחשבות לא רק ללגיטימיות אלא מעבירים חוקים ובית משפט תומך בדברים האלה, אני אומר לאדוני שתחושתי היא שהשלב הבא הוא הכשרת הפדופיליה או הכשרת המבוגרים הנמשכים לקטינים.

אבי מעוז: אחת השיטות המקובלות להזזת חלון אוברטון כדי לקדם אג'נדות פוליטיות, שנפוצה בישראל, היא הקמת מכוני חשיבה שמפיצים מסמכים שעטופים בדיונים אקדמיים-מדעיים.

אבי מעוז: כך אותו מכון מקדם אג'נדה חברתית או מדינית מסוימת.

אבי מעוז: ככה, אדוני – אני מגיע לאקטואליה.

אבי מעוז: אני עברתי ועד עכשיו הראיתי את השיטה.

אבי מעוז: אמרתי ממה אני חושש: אני מאוד חושש מהדבר הזה, מהפדופיליה – – –

יועז הנדל: אפשר להעיר הערה, אדוני?

מנסור עבאס: כן, בוודאי.

יועז הנדל: דווקא פדופיליה לאורך השנים הפכה להיות תופעה יותר מוקצה, אם אתה בודק את צרפת של שנות החמישים והארבעים לעומת היחס לפדופיליה היום.

יועז הנדל: והיחס לקהילה הלהט"בית הפך להיות לגיטימי.

יועז הנדל: זה בדיוק הפוך ממה שאתה מציג.

אבי מעוז: אבל זה בדיוק מה שאני אומר – שהיחס לקהילה הלהט"בית הפך להיות מקובל בכל בעולם על פי ציר אוברטון, ואני אומר שהשלב הבא של אוברטון יהיה הפדופיליה.

יועז הנדל: אבל התנועה היא הפוכה.

יועז הנדל: פדופיליה הוקצתה – – –

אבי מעוז: לא לא לא.

אבי מעוז: הינה, דיברתי על שבדיה ודיברתי על הולנד ודיברתי על העולם המערבי, שהיום מכשיר פדופיליה.

אבי מעוז: ואדוני, ניפגש בעוד 15 שנה, בבריאות טובה, לא יודע אם מעל במה זו – אני מקווה שלא – ואנחנו נמשיך בדיון.

אבי מעוז: אני מברך על התחלפות היושב-ראש.

אחמד טיבי: בבקשה, מכובדי.

מנסור עבאס: ברשותך, אני אמשיך לשבת ולשמוע.

אבי מעוז: אני מסיים בעוד שש דקות וחצי, כבר פחות.

אבי מעוז: אני עכשיו בסיום דבריי.

אבי מעוז: השיטה הזאת של הנדסה ועיוות התודעה – על פי אותה שיטה הכשירו את הסכמי אוסלו ואת ערפאת וחבר המחבלים שלו, תוך מכבסת – – –

אחמד טיבי: בגלל זה נשארת?

מנסור עבאס: רציתי להגיד משהו טוב כשהחלפת אותי.

אבי מעוז: אדוני, יש מה שקרוי טיימינג.

אבי מעוז: זה היה טיימינג.

אבי מעוז: לא אני בחרתי, לא אני תכננתי.

אחמד טיבי: אללה כביר, אלוהים גדול.

אבי מעוז: הכול מן אללה.

אבי מעוז: הכול מהקדוש ברוך הוא.

אבי מעוז: ככה הכשירו את הסכמי אוסלו ואת ערפאת וחבר המחבלים שלו, תוך מכבסת מילים על פרטנרים במקום מחבלים, שטחים במקום יהודה ושומרון, ואפילו קורבנות שלום במקום נרצחי טרור.

אבי מעוז: את המחיר שילמנו כולנו בדם.

אבי מעוז: הגיע הזמן שהציבור במדינת ישראל יפקח את עיניו.

אבי מעוז: גורמים פרוגרסיביים, חסרי זהות יהודית ולאומית וחסרי אחריות, פועלים בתהליך של הנדסת ועיוות תודעה ושטיפת מוח שנמשך כבר שנים, במימון של מדינות זרות וקרנות עוינות – כמו למשל הקרן לישראל חדשה – כדי למחוק כל זהות אישית, משפחתית, דתית ולאומית.

אבי מעוז: כך הם פועלים להנדס ולעוות תודעה – כמו שהצגתי בתחילת נאומי – נגד מה שכל ילד קטן יודע מינקותו.

אבי מעוז: הם פועלים כאילו אין איש ואין אישה, אלא איש או אישה – החלוקות האלה אלו רק חלוקות שנוצרו בהבניה חברתית.

אבי מעוז: כך הם פועלים להנדס ולעוות תודעה נגד המבנה הבסיסי ביותר שמקיים את האנושות מאז בריאת העולם: המשפחה, כאילו משפחה זה לאו דווקא אבא, אימא וילדים; כאילו יש עוד דרכים ליצור חיים ולהיות חוליה בשרשרת הדורות; כאילו ילד לא צריך שיהיו לו אב ואם; כאילו אין זכויות לילדים.

אבי מעוז: הילדים נרמסים – וזה כבר קשור להחלטת בג"ץ על הפונדקאות, אבל לא ניכנס לזה כרגע.

אבי מעוז: כך אותם גורמים פרוגרסיביים חסרי זהות יהודית ולאומית וחסרי אחריות פועלים להנדס ולעוות את התודעה, למשל דרך מתווה הכותל, כאילו התורה שבעל פה והפירוש המקובל מדורי-דורות הם רק דרך אחת ביהדות.

אבי מעוז: כאילו ליהדות יש כמה דרכים.

אבי מעוז: כאילו יש עוד דרכים, לא פחות לגיטימיות, כמו דרכי השקר של התנועה הרפורמית והתנועה הקונסרבטיבית.

אבי מעוז: ואני רוצה לומר, זה לא במובן האישי כלפי הרפורמים או הקונסרבטיבים, באופן אישי.

אבי מעוז: זה כלפי התנועות שלהם – כאילו ישנם זרמים ביהדות.

אבי מעוז: כל זה כחלק מהניסיון לפגוע במעמדה של תורת ישראל בכלל ובזהות היהודית של מדינת ישראל בפרט.

אבי מעוז: כך, אותם גורמים פרוגרסיביים, חסרי זהות יהודית ולאומית וחסרי אחריות, פועלים במלוא הכוח להנדס ולעוות את התודעה, כאילו עם ישראל הוא עם ככל העמים וכאילו כל דיבור על ייחודו וייעודו של עם ישראל הוא סוג של פשיזם ולאומנות.

אבי מעוז: זאת, במגמה ברורה ומוצהרת להפוך את מדינת ישראל למדינת כל אזרחיה.

אבי מעוז: עם ישראל חי.

אבי מעוז: זהותה היהודית והלאומית של מדינת ישראל תתחזק, בסופו של דבר, אבל מצער, מאוד מצער ומאוד כואב, הנזק שהתהליכים הללו מחוללים ויחוללו.

אחמד טיבי: מכובדי הדובר, אתה יודע מה הבסיס של האמירה "כל אזרחיה", מדינה של כל אזרחיה?

אחמד טיבי: זה נאמר לגבי מדינות דמוקרטיות רבות בעולם.

אחמד טיבי: השוויון בין האזרחים הוא בבסיס האמירה.

אבי מעוז: כן.

אחמד טיבי: מה הטענה שלך נגד האמירה הזו?

אבי מעוז: אני טוען שאנחנו בעם ישראל יודעים להבדיל.

אבי מעוז: לא הכול שווה.

אבי מעוז: לא הכול שווה.

אחמד טיבי: לא כולם שווים, לדעתך.

אבי מעוז: למשל, איש ואישה הם לא שווים.

אבי מעוז: איש זה איש ואישה זה אישה.

אבי מעוז: למשל – – –

אחמד טיבי: הם שווים.

אחמד טיבי: אתה יכול להגיד שהם שונים, אבל הם שווים, אמורים להיות שווים.

אבי מעוז: לא.

אבי מעוז: שנייה, שנייה, שנייה.

אבי מעוז: מה זה שווים?

אבי מעוז: אז אם אתה מדבר על זכויות, אני אומר: לא הכול שווה.

אבי מעוז: יש הבדל בין קודש לחול.

אבי מעוז: יש הבדל בין קודש לחול.

אבי מעוז: אנחנו יודעים להבדיל בין קודש לחול.

אבי מעוז: בכל מוצאי שבת אנחנו אומרים ברכת המבדיל: המבדיל בין אור לחושך.

אבי מעוז: יש הבדל בין אור וחושך.

אבי מעוז: יש הבדל – – –

אחמד טיבי: אז היהודים זה קודש וערבים זה חול.

אחמד טיבי: הם אור – – –

אבי מעוז: לא לא לא, אני לא אומר.

אבי מעוז: יש הבדל בין אור לחושך.

אבי מעוז: אנחנו אומרים את זה בברכת המבדיל כל מוצאי שבת – המבדיל בין אור לחושך, בין – – –

אחמד טיבי: מי זה אור ומי זה חושך?

מנסור עבאס: לא, ד"ר אחמד.

מנסור עבאס: הכוונה של אבי זה לא עכשיו חשוב מה אור ומה חושך, מה טוב ומה רע.

מנסור עבאס: הכוונה: שאתה צריך להודות שיש שוני, והשוני הזה מחייב אי-שוויון.

אחמד טיבי: זה בדיוק מה שאמרתי.

אחמד טיבי: הוא אמר: גבר ואישה הם לא שווים.

אחמד טיבי: אני מחיתי על כך ואמרתי: הם שונים אבל הם שווים.

אחמד טיבי: אתה אומר: בגלל השוני, אני ואתה לא שווים.

אבי מעוז: שווים – מאיזו בחינה?

אבי מעוז: אין לי את הזכות ללדת ילדים.

אבי מעוז: אני לא יכול להיכנס להיריון.

אחמד טיבי: זה לא שולל ממנה את הזכות להיות שווה.

אבי מעוז: לא.

אבי מעוז: היא שווה מאיזו בחינה?

אחמד טיבי: יש הגורסים – ואני רופא שעסק בתחום הזה של הלידות – שבגלל ההיריון והכאבים וזה, היא אמורה להיות שווה קצת יותר.

אבי מעוז: ודאי, היא שווה.

אחמד טיבי: היא סובלת יותר.

אבי מעוז: אתה לא יודע, אדוני, כמה אני מכבד את אשתי.

אבי מעוז: אתה לא יודע כמה אני מכבד את אשתי.

אבי מעוז: אתה לא יודע כמה אני מכבד את אשתי, ואני מכבד כל אישה בעולם.

אחמד טיבי: אתה ואשתך שווים?

אבי מעוז: לא, לא.

אבי מעוז: אשתי היא אישה והיא יולדת, היא אם ילדיי, ואני איש, ואנחנו לא שווים.

אבי מעוז: איזה שוויון יש בינינו?

אבי מעוז: הלוואי שאני אזכה להגיע למדרגתה של אשתי.

אחמד טיבי: לאשתי קוראים מאי.

אחמד טיבי: אני רופא, היא רופאת שיניים, ואנחנו שווים.

אחמד טיבי: ולעיתים אני חושב שהיא עדיפה עליי.

אבי מעוז: ודאי, אז אתה רואה שאתם לא שווים.

אבי מעוז: היא עדיפה עליך.

יועז הנדל: מי עושה כלים בבית?

אחמד טיבי: היא, אלא אם כן אני מתנדב.

אבי מעוז: אבל אדוני – – –

מנסור עבאס: ד"ר אחמד, ככה הוא סותר.

מנסור עבאס: אבי, אבי, תגיד לו: ככה הוא סותר את עצמו.

מנסור עבאס: הוא בהתחלה אמר שאנחנו שווים, אבל היא לפעמים עדיפה ממני.

אבי מעוז: אמרתי, אמרתי שהם שווים אבל היא עדיפה עליי.

אחמד טיבי: אוה, השתמשתי במילה "עדיפה", מנסור, במילה "עדיפה".

אחמד טיבי: אני יצאתי מנקודה הנחה שאני והיא שווים, והיא עדיפה.

אחמד טיבי: למה היא עדיפה?

אחמד טיבי: כי היריון של תשעה חודשים – סבל יותר.

אחמד טיבי: הוא הזכיר את המילים "מי עושה כלים", מכובדי חבר הכנסת.

אבי מעוז: אדוני, אני לא נושא כלים ולא עושה כלים, ואשתי לא עושה כלים ולא נושאת כלים.

אבי מעוז: אתה אמרת, אדוני – אתה משתמש – – –

אחמד טיבי: אז לפעמים בסיטואציות מסוימות היא עדיפה עליי, אבל אנחנו שווים.

אחמד טיבי: סליחה שהפסקתי אותך, אני אוסיף לך.

אבי מעוז: זה בסדר גמור, אני מסיים.

אבי מעוז: אבל אדוני, אתה משתמש במילה "עדיף", ואני רוצה להימנע מהעדיף.

אבי מעוז: אני לא אומר מי עדיף על מה.

אבי מעוז: לכל אחד יש תפקיד משלו.

אבי מעוז: מי עדיף על מה, אדם או בהמה?

אחמד טיבי: לא.

אחמד טיבי: אני חושב שהרחקת לכת בדוגמה.

אבי מעוז: למה?

אבי מעוז: למה?

אחמד טיבי: אני אגיד לך איפה אני גם משתמש במילה "עדיף".

אחמד טיבי: הגדרת המדינה כמדינה יהודית – ויועז יודע להתווכח בנושא הזה, התווכחנו לא אחת – יהודית – – –

אבי מעוז: אדוני אומר שאני לא יודע להתווכח בנושא הזה?

אחמד טיבי: לא, לא.

אחמד טיבי: היה לי ניסיון איתו, זה היסטורי.

מנסור עבאס: תרשו לי לסגת.

מנסור עבאס: אני נסוג מה – – –

אבי מעוז: נהניתי מאוד, אדוני.

אבי מעוז: להתראות בחברותא הבאה.

אחמד טיבי: אני מעדיף שאתה תגיד: אני נסוג.

אחמד טיבי: נקודה.

אחמד טיבי: אני נסוג.

אחמד טיבי: נקודה.

יועז הנדל: זה היה פולמוס של יבנה וחכמיה.

אחמד טיבי: הגדרת מדינה יהודית ודמוקרטית: דמוקרטית אומרת שכולם שווים – שאני, אתה והוא שווים – אבל יהודית אומרת by definition, על פי הגדרה, ששלמה עדיף על אחמד כי הוא יהודי ואני ערבי, ואני בחיים לא אקבל את זה.

אבי מעוז: לא לא לא, ואני לא אומר את זה.

אבי מעוז: במובן הפרטי, במובן – – –

שלמה קרעי: תאמר לו: בך בחר השם להיות לו לעם סגולה.

אחמד טיבי: תשמע, תשמע, תשמע.

אבי מעוז: לא לא לא, אני לא מסכים.

אבי מעוז: במובן הפרטי אין עדיפות לי ואין עדיפות לך.

אבי מעוז: במובן הלאומי, ארצנו שלנו היא ארצנו, היא של עם ישראל.

אחמד טיבי: היא הנותנת.

אחמד טיבי: זה מחזק את הטענה שלי.

אבי מעוז: מדינתנו היא מדינה יהודית והיא שייכת ללאום היהודי.

אבי מעוז: מבחינה לאומית – – –

אחמד טיבי: זה מחייב לסיים את הנאום שלך מיידית.

אבי מעוז: בבקשה, אני מסיים, אדוני, כי זמני תם.

יועז הנדל: הגישה של – – – ממקום חילוני, של מדינת לאום.

יועז הנדל: לא – – –

אחמד טיבי: עוד יותר.

אחמד טיבי: אבל בוא נסכם שאני בחיים לא אקבל שאחד מכם יהיה עדיף עליי בגלל שאתם יהודים ואני ערבי ואתם יותר טובים ממני.

אחמד טיבי: זה משהו אחר.

שלמה קרעי: בך בחר השם.

אבי מעוז: לא, אדוני.

אבי מעוז: אתה דיברת על עדיפות, לא אני.

אחמד טיבי: כן, זה קשור.

אחמד טיבי: אני מדבר על זה.

אבי מעוז: אתה דיברת על עדיפות, לא אני.

יועז הנדל: אדוני, אחד לא – השאלה זה זכויות לאומיות; לא אחד מול אחד, לא אני מולך, אלא זכויות לאום.

אבי מעוז: נכון, זכויות לאומיות – – –

אחמד טיבי: גם אני ממך, על פי הגדרת המדינה כמדינה יהודית, אתה עדיף עליי, גם מבחינה פרסונלית וגם מבחינת לאום.

אבי מעוז: לא לא לא.

אבי מעוז: כלאום – – –

יועז הנדל: לא.

יועז הנדל: כלאום, לא מולך, לא כפרט.

אחמד טיבי: העדיפות האישית שלך נגזרת מהעדיפות הלאומית שלך, כי המדינה מוגדרת כמדינה יהודית.

אבי מעוז: לא לא לא, בשום אופן לא.

אבי מעוז: זכויות לאומיות – כן; זכויות פרטיות – הזכויות שלך שוות לשלי.

אחמד טיבי: זה הוויכוח הנוקב ביותר בינינו לגבי זכויות קולקטיביות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אבי מעוז: תודה רבה.

שלמה קרעי: בך בחר השם לעם להיות עם סגולה.

אחמד טיבי: תודה, חבר הכנסת מעוז.

אחמד טיבי: חבר הכנסת בוסו, אני מקווה שתציג גישה אחרת, של יהדות ספרד, למשל.

יועז הנדל: היה פה פולמוס מרתק, חבר הכנסת מעוז.

יועז הנדל: אתה ומנסור עבאס ביחד זה באמת צמד תנאים.

משה אבוטבול: אם לא היית במשותפת, היית בש"ס, אה?

אוריאל בוסו: אני לא יודע אם עדיף מנסור עבאס או אחמד.

אוריאל בוסו: כל אחד – – –

יועז הנדל: גם לאחמד יש יכולת להתווכח.

משה אבוטבול: לא, לא.

משה אבוטבול: לך על עבאס, יש לו הרבה כסף.

משה אבוטבול: לך על עבאס – – – כסף.

אוריאל בוסו: אחמד זה הרטוריקן מס' אחת בכנסת.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: היה אחד שאני מודה שהוא היה יותר טוב ממני – יוסי שריד, עליו השלום – – –

אוריאל בוסו: כן, גם יוסי שריד היה רטוריקן.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדי השר, שמכבד אותנו בשעה זו, אבל זה – – –

אחמד טיבי: בתורנותך.

אוריאל בוסו: בתורנותך.

אוריאל בוסו: אתה יודע, המעלה שלנו היא שגם כשהשרים התפטרו בנורבגי, אנחנו דואגים שיהיו במשכן, בתורנויות לפחות, שלא תשכחו איך מגיעים לפה.

יועז הנדל: אצלנו, בעדה הנורבגית, אנחנו מקבלים את זה בהכלה ובהבנה.

אחמד טיבי: אגב, זו עדה חדשה בישראל, העדה הנורבגית.

אוריאל בוסו: הגשנו בקשה: לפחות דגל אחד של נורבגיה.

אוריאל בוסו: לא מכובד.

אוריאל בוסו: שליש.

אוריאל בוסו: אני – – – נורבגיה.

אחמד טיבי: נורבגיה, כן.

אחמד טיבי: אני תומך בהתלהבות, בוסו, בבקשה שלך.

קריאה: – – – משותף.

אוריאל בוסו: קודם כול, האמת היא שבשעה זו גם בני משפחתי יושבים, צופים ומסתכלים.

אוריאל בוסו: אמרו: אנחנו קצת בחופש, בואו נראה מה עושים בשעות אלו בכנסת.

אוריאל בוסו: אבא לא נמצא בבית.

אוריאל בוסו: אגב, קודם יצאתי לאיזה ריאיון ברדיו וישר התקשרו אליי ואמרו לי: חסרים רק ארבעה במשכן, ואתה אחד מהם.

אוריאל בוסו: איפה אתה נמצא?

אוריאל בוסו: גם בזה יש מעקב.

אוריאל בוסו: הבן הקטן שלי, יצחקי, שאתה, היושב-ראש, גם שוחחת איתו, לא חווה את אבא שלו בחופש.

אוריאל בוסו: הרי אצלנו החופש הוא שלושה שבועות, וביום ראשון בשבוע הבא הוא מתחיל את הלימודים.

אוריאל בוסו: אבל הוא מספיק חכם להבין שהדברים שאני מדבר, אני מאמין, יגיעו גם אליו והוא יבין.

אוריאל בוסו: קודם כול, אתמול לקחתי את אימא שלי, שתהיה בריאה ותאריך ימים, לעשות חיסון שלישי.

אוריאל בוסו: קודם כול, בהוראת גדולי ישראל – הרבנים אמרו:

אוריאל בוסו: אנחנו לא שואלים שאלות; סמוכים ובטוחים שזה יהיה לבריאות ולרפואה.

אוריאל בוסו: מעבר לכך שכבר מזמן מזמן נאמר שהיה צריך להביא את החיסון השלישי, והוא הפתרון לפחות לאוכלוסייה שנמצאת מעל.

אוריאל בוסו: אפתח בציוץ אחד שבאמת, ככה, נגע לליבי.

אוריאל בוסו: קראתי קודם ציוץ של – יש שדרן רדיו, באמת, קוראים לו "שר השמחה עמי מימון".

אוריאל בוסו: מעבר לזה שהוא שדרן רדיו, יש לו שעה של חסד בצוהריים, ואני מכיר את התוכנית הזאת מקרוב, בהיותי איש ציבור.

אוריאל בוסו: כסגן ראש העיר נעזרתי לא פעם אחת בדברים שהוא עושה.

אוריאל בוסו: אז הוא כתב פוסט: ליברמן, לא יעזרו לך כל הגזרות נגד הציבור החלש.

אוריאל בוסו: אנחנו נמשיך לעזור אחד לשני.

אוריאל בוסו: אנחנו עם מאוחד, עושים רצון השם יתברך, מקיימים את "ואהבת לרעך כמוך" בשמחה.

אוריאל בוסו: נמשיך בכל הכוח.

אוריאל בוסו: אין על העם שלנו.

אוריאל בוסו: ובקשר למה הגיע הציוץ הזה?

אוריאל בוסו: אז אני אקריא לכם הודעה באמת נוגעת ללב: שלום מר עמי מימון היקר והחביב.

אוריאל בוסו: ברצוני לשתף אותך בכך שאחי הקטן, בן זקונים – עם סמיילי של בכי – נפטר באסון מירון.

אוריאל בוסו: אין מילים לתאר את הכאב והאובדן העצום.

אוריאל בוסו: ההורים שלי ממש מתקשים לישון מרוב צער, ואת זה באמת קשה לעזוב.

אוריאל בוסו: אבל חשבתי שהמיטות שלהם והמזרונים הכל-כך ישנים גם לא תורמים לדבר; ממש לא נוחים.

אוריאל בוסו: אם אתה מכיר בעל חנות רהיטים שרוצה לתרום חדר שינה להורים שלי, זה יהיה ממש חסד עצום.

אוריאל בוסו: הוא אמר: אבדוק.

אוריאל בוסו: ומייד הודעה – אחר כך תמונה של חדר מרוהט – ואז הודעה מרגשת: תודה רבה לך.

אוריאל בוסו: תזכה למצוות.

אוריאל בוסו: היום הגיע חדר השינה להורים.

אוריאל בוסו: השם יברך אותך וייתן לך שפע של ברכה, בריאות, אושר ושמחה עד בלי די.

אוריאל בוסו: אמן.

אוריאל בוסו: החסד מוטמע וטמון בתוכו של עמי לא מהיום ולא מכבר, והוא גם חווה בצד האישי אובדן ולימד אותנו פרק באמונה.

אוריאל בוסו: ובמה הדברים אמורים?

אוריאל בוסו: על מה דברים מדברים – כשאמרו קודם: סוף-סוף הוגש תקציב?

אוריאל בוסו: ומה הבשורה האמיתית?

אוריאל בוסו: אז עמד פה ראש הממשלה נפתלי בנט, והוא דאג לחזור על המספר: 36 שעות לא ישן בלילה בשל הטיפול בתקציב.

אוריאל בוסו: זה תקציב שאזרחי ישראל הולכים להישאר ערים בגללו שנים רבות עם נדודי שינה.

אוריאל בוסו: אז אני רוצה להגיד לך: דע לך, נפתלי, בעניין הכסף – זהו הנושא היחיד שמחבר אתכם בממשלה הזאת.

אוריאל בוסו: כסף יכול לקנות לך וילה, אבל לא בית חם.

שלמה קרעי: 36 שעות ברוטו.

שלמה קרעי: הוא עשה את מה ש-72 שנה אנחנו מנסים – – – בשביל עם ישראל.

אוריאל בוסו: אז ככה.

אוריאל בוסו: כסף יכול לקנות לך וילה, אבל לא בית חם.

אוריאל בוסו: כסף יכול לקנות לך מיטה מתכווננת, אבל לא שינה טובה.

אוריאל בוסו: כסף יכול לקנות לך שעון יוקרתי, אבל לא זמן.

אוריאל בוסו: כסף יכול לקנות לך אנציקלופדיה, אבל לא ידע.

אוריאל בוסו: כסף יכול לקנות לך תפקיד בכיר, אבל לא הערכה.

אוריאל בוסו: כסף יכול לקנות לך תרופה, אבל לא בריאות.

אוריאל בוסו: כסף יכול לקנות לך דם, אבל לא חיים.

אוריאל בוסו: אבל הכסף זה לא הכול.

אוריאל בוסו: הוא יכול לגרום להרבה סבל וכאב, בדיוק כפי שאתה עושה לשכבות החלשות בפריפריה.

אוריאל בוסו: אז העברת את כל הכספים לאן שאתה רוצה.

אוריאל בוסו: והבאתי קצת מהצעת התקציב שמונחת כאן לפנינו, טיפה מהפרקים.

אוריאל בוסו: אתה יודע מה?

אוריאל בוסו: קצת חבל אולי שמנסור הלך, כי מצד אחד, מנסור ישב במשך כל הלילה במשרד ראש הממשלה לוודא שהכספים שהובטחו יגיעו, אבל הוא לא שם לב שביד אחת הוא לקח כסף וביד השנייה הוא כייס את הציבור שלו מהכיס בדברים הטריוויאליים שהולכים להיות.

אוריאל בוסו: אתה, אחמד, ומנסור, ואני, ועוד הרבה מהבית הזה, מטפלים בדיוק באותו ציבור מוחלש.

אחמד טיבי: נשלם יותר על החשמל.

אוריאל בוסו: רק על החשמל?

אוריאל בוסו: בוא אני אקריא לך כמה פרקים.

אוריאל בוסו: הינה, הצעת תקציב המדינה לשנים 2021–2022.

אוריאל בוסו: יש כאן כמה פרקים.

אוריאל בוסו: אבל אתה יודע מה מדהים?

אוריאל בוסו: תראה, למשל, יש פרק שהכותרת שלו: קיצור תורים וייעול, ניצול מקורות מערכת הבריאות הציבורית.

אוריאל בוסו: בוא'נה, זה נשמע התייעלות יפהפייה.

אוריאל בוסו: מה טמון בפנים?

אוריאל בוסו: קבעת תור אצל רופא, ואם לא הגעת, ייגבו ממך לא רק את מה ששילמת – עד 50 שקל קנס.

אוריאל בוסו: אמר את זה קודם, דרך אגב, שר האוצר ליברמן בטלוויזיה – ייתנו קנס למי שמבטל תור.

אוריאל בוסו: ממשלת גזרות וקנסות – זה משהו חדש שלא ידענו.

אוריאל בוסו: אבל לך תדע למה הוא ביטל.

אוריאל בוסו: הרי אנשים שקובעים תור מחכים.

אוריאל בוסו: השתתפות עצמית שגובה קופת החולים – מ-6.45% ל-6.80%.

אוריאל בוסו: אלה דברים – מי נמצא בקופת החולים?

אוריאל בוסו: מי שאין לו את הבריאות הפרטית ואת הרופא הפרטי ליד הבית, מוחלשים.

אוריאל בוסו: שורה אחת.

אוריאל בוסו: שורה שנייה – ייעול מערכת תעריפי האוטובוסים ותיקון עיוותים היסטוריים.

אוריאל בוסו: אתם יודעים מה זה לגבי האוטובוסים?

אוריאל בוסו: אני אקריא לכם את זה.

אוריאל בוסו: קודם כול, לגבי מערכת החינוך – זה היה הפרק הקודם.

אוריאל בוסו: הם קוראים לזה: התאמות בתקציב משרד החינוך.

אוריאל בוסו: הרי הייתה החלטה להתחיל חינוך חובה מגיל אפס עד שלוש והלאה, להעלות.

אוריאל בוסו: הצעת המחליטים: החלתו של החוק תידחה בארבע שנות לימוד משנת הלימודים.

אוריאל בוסו: ובסוף אנחנו רואים את הקיצוצים שיש במשרד החינוך, בניגוד למה שסיפרו לנו.

אוריאל בוסו: אבל את מי מעניין חינוך חינם ומימון מגיל אפס עד שלוש?

אוריאל בוסו: את הפריפריה.

אוריאל בוסו: את המוחלשים שלא יכולים לתת מורים פרטיים וגננות.

אוריאל בוסו: וזה ייתן חיסכון – 240 מיליון ש"ח.

אוריאל בוסו: ממשיכים הלאה.

אוריאל בוסו: אמרתי: ייעול מערכת תעריפי האוטובוסים ותיקון עיוותים היסטוריים.

אוריאל בוסו: מוצע לייצר מדיניות הנחות חדשה שתביא משטר – אה, זה ניסוח חדש, בלשון האוצר – משטר תעריפי פשוט ושקוף.

אוריאל בוסו: אבל במסגרת זו יבוטלו הסדרי נסיעה ייחודיים – מוצע לבטל את הנחת הערך הצבור בטעינת הכרטיסים.

אוריאל בוסו: חבר'ה, משפחה שמשלמת היום 500-400 שקל בחודש בממוצע בתחבורה לרב-קו ולנסיעות תשלם 1,000 שקל.

אוריאל בוסו: זה עלייה של 100% לפחות.

אוריאל בוסו: עכשיו, מי נוסע בתחבורה ציבורית?

אוריאל בוסו: או שאתה עובד מדינה או עובד עירייה ואתה מקבל החזר נסיעות מלא או שאתה משפחה ברוכת ילדים.

אוריאל בוסו: הרי רוב הצרכנים – אתה יודע מה קורה באוטובוסים מבחינת הציבור החרדי והציבור המוחלש, הפריפריה.

אוריאל בוסו: אין שם שתיים-שלוש מכוניות לכל משפחה, וגם אם יש, לא יכולים לקחת את כל המשפחה ברוכת הילדים.

אוריאל בוסו: והם ישלמו בכיס.

אוריאל בוסו: אז אתה יודע מה, אם היית נותן להם כרגע איזו קצבה מסוימת מול הדבר הזה – אבל אתה חותך להם פרוסה אחר פרוסה בכל הפרמטרים.

אוריאל בוסו: נמשיך לפרק הבא.

אוריאל בוסו: אמרנו אוטובוסים, אמרנו חינוך.

אוריאל בוסו: הפחתת השימוש בכלים חד-פעמיים מפלסטיק – באמת, לדאוג לסביבה.

אוריאל בוסו: כמובן, בסוף החיסכון – אם זה רק לדאוג לסביבה, אז איך זה חיסכון למדינה?

אוריאל בוסו: החיסכון נותן 600 מיליון ש"ח בשנה.

אוריאל בוסו: עכשיו, ממספרים שיש לי, 24% מהחד-פעמי במדינת ישראל צורך הציבור החרדי ומשפחות ברוכות ילדים, 14% בערך המגזר הערבי.

אוריאל בוסו: אבל משהו אחד הם לא אמרו – אתה יודע, השר הנדל, לא דיברו על הצריכה של החד-פעמי במערכת הביטחון.

אוריאל בוסו: אתה יודע איזו כמות של חד-פעמי.

אוריאל בוסו: הרי החיילים לא יתחיל לשטוף כלים.

אוריאל בוסו: אז רגע, המדינה תשלם בכיס אחד ותוציא בצד שני או שייתנו פטור למערכת הביטחון בנושא הזה?

אוריאל בוסו: אבל שוב, תוזיל את המים, כי אתה הולך לשטוף הרבה.

יועז הנדל: החיילים לא משתמשים בחד-פעמי.

אוריאל בוסו: משתמשים בחד-פעמי.

אוריאל בוסו: משתמשים, בדוק.

אוריאל בוסו: יש לי נתונים.

אוריאל בוסו: אני צריך לקבל את זה במספרים, במערכת הביטחון.

אוריאל בוסו: אבל תוזיל את המים עכשיו למשפחה.

אוריאל בוסו: אני צריך עכשיו לקנות יותר צלחות – שבת, יום חול.

אוריאל בוסו: תוזיל את המים, כי אתה עכשיו הולך לשטוף כלים.

אוריאל בוסו: מי משתמש?

אוריאל בוסו: חבר'ה, שלושה שרוולים של כוסות חד-פעמיות של מים קרים היום עולים 10 שקלים – יעלו 30 ש"ח.

אוריאל בוסו: עכשיו, הם נותנים פה מספרים כאילו במילימטרים, פרמטרים של גדלים של חד-פעמי.

אוריאל בוסו: זה שטויות.

אוריאל בוסו: אין בכלל את הכלים הדקים האלה במערכת של החד-פעמי, וזה גם מסוכן וגם לא בריא.

אוריאל בוסו: אבל שוב – נזק.

אוריאל בוסו: למי?

אוריאל בוסו: לאותן משפחות.

אוריאל בוסו: קידום אורח חיים בריא: ליטר משקה – 1.30 שקלים תוספת.

אוריאל בוסו: קוקה קולה עולה להם היום 6.5 שקלים, 7 שקלים – כמה עולה?

אוריאל בוסו: יעלה 9 שקל.

אוריאל בוסו: אתה רוצה לקדם אורח חיים בריא – חבר'ה, 1 בינואר 2021, אתה מתחיל את הדברים האלה.

אוריאל בוסו: מה אתה רוצה?

אוריאל בוסו: בבת אחת לקחת את כל המשפחות ולהגיד להן: חבר'ה, מרגע זה, זה מה יש; לא יהיו לכם לא כלים חד-פעמיים, לא תחבורה ציבורית כמו שצריך, לא – ייקור החשמל, שדיברנו על זה, שאתה יכול להגיע ל-15%, ועושים גודש – כשתרצה להיכנס למרכז ואתה מהפריפריה, אתה גם תשלם גודש.

אוריאל בוסו: לא תשקיע בפריפריה וגם לא תיכנס למרכז.

אוריאל בוסו: אם תבוא, אתה תשלם על זה.

אוריאל בוסו: אז תגידו לי, איזו בשורה הבאתם לציבור בתקציב הזה?

אוריאל בוסו: שומעת אימא לארבעה, חמישה, שישה ילדים, שיהיו בריאים, והיא רואה גזרה אחר גזרה: בבריאות היא תשלם יותר, בחשמל יותר, גם בחינוך, כי דחית את היישום של החוק, ועוד ועוד ועוד דברים.

אוריאל בוסו: יש כאן פרקים שזה אפילו לא נוגע רק למשפחות.

אוריאל בוסו: דחייה של ההנגשה – הבאתם חברת כנסת שמייצגת לפחות את הקהילה שצריכה הנגשה, ודוחים את היישום הזה בעוד כמה שנים, כי אין כסף.

אוריאל בוסו: צריך למצוא לזה משאבים ממקומות אחרים.

אוריאל בוסו: אומר שר האוצר קודם בערוץ 12: איזה גזרות יש?

אוריאל בוסו: אני לא יודע על מה אתם מדברים.

אוריאל בוסו: אנחנו מחפשים לתת לאנשים חינוך בריא, חיים בריאים וכו'.

אוריאל בוסו: אומרת לו יונית לוי: אני קוראת את ספר התקציב שאישרתם.

אוריאל בוסו: באיזה מצפון שרי הממשלה יכולים לשבת ולאשר כזה דבר?

אוריאל בוסו: אתה יודע מה, קצת חמלה.

אוריאל בוסו: אתה יכול ליישם ולתת כמה פרקים של כמה שנים, ארכה, אבל בבת אחת לתת את כל הדברים הללו?

אוריאל בוסו: אז אם זו בשורה אמיתית, שאתה אומר לאזרחי מדינת ישראל: שלוש שנים וחצי לא אישרתם תקציב ועכשיו אישרנו תקציב – איזו בשורה?

אוריאל בוסו: זאת בשורת מוות, זאת בשורה אכזרית.

אוריאל בוסו: אני שומע את ההורים – ובלי לדבר על המעונות, שזה כבר פרק שנשכח, כביכול.

אוריאל בוסו: כביכול דחו את זה בחודשיים.

אוריאל בוסו: משפחה ששילמה לילד במעון 800 שקלים תשלם 2,000 שקלים, ועוד ועוד גזרות.

אוריאל בוסו: אגב, אמרו שלא ירד תקציב הישיבות.

אוריאל בוסו: חבר'ה, ירד תקציב הישיבות, משתי סיבות: א.

אוריאל בוסו: יש את הגידול הטבעי, ולא ניתנה עליו תוספת; ב.

אוריאל בוסו: התקציב הזה שרשום זה לפני הפלאט שעושים.

אוריאל בוסו: הרי בסוף הלילה הוסיפו כמה מיליארדים – זה ייתן פלאט אחד שלם בכל תקציבי הממשלה.

אוריאל בוסו: ברור שזה ירד.

אוריאל בוסו: אז גם תקציבי הישיבות נפגעו.

אוריאל בוסו: אין בשורה אמיתית של משהו שאתה יכול להגיד בו: כל הכבוד, באמת, יודעים מה, צריך לתת שאפו לממשלה.

אוריאל בוסו: אתה יודע מה, השר הנדל?

אוריאל בוסו: יכול להיות שאצלך זה לא משהו שנוגע, אבל נתת סיבים אופטיים, נתת בשורה.

אוריאל בוסו: לפחות משרדך הוא לא משהו כלכלי שיכול לפגוע באחרים.

יועז הנדל: עשינו גם דברים אחרים, ויהיה צריך להסביר.

אוריאל בוסו: אתה רוצה להכניס אותי לפינות?

אוריאל בוסו: לא, אבל אתה באמת, גם בקדנציה הקודמת שלך כשר התקשורת, יודע לפעול.

אוריאל בוסו: לפחות אין לי משהו של בשורה שאני יכול להגיד שנגסת בציבור.

אוריאל בוסו: אבל שאר הדברים?

אוריאל בוסו: לא ראינו פתאום תוספת של מאות מיליונים לשר מאיר כהן, לשר הרווחה, על כל הבתים החמים, על בתים של נשים מוכות.

אוריאל בוסו: אתה לא שומע איזה בשורה חברתית אחת שאתה יכול להגיד שיש כאן בשורה בתקציב.

אוריאל בוסו: זאת בשורה – זאת ממשלה שהביאה תקציב מנותק, לבן, שנמצא במרכז הארץ בלי לרדת לפריפריה.

אוריאל בוסו: אתה יודע, היום שלחו צילומי מסך של הודעות של מפלגת ימינה לשעבר, שפעם קראה לעצמה ימינה.

אוריאל בוסו: אם אתה רוצה הורדה של 20% בתקציבים, תצביע ימינה.

אוריאל בוסו: אבל אמרתי, זאת הודעה אחת מני עשרות, זה מההבטחות שמר בנט אמר ולא יישם.

אוריאל בוסו: לקחתי גם את הספר של נפתלי בנט, איך לנצח את הקורונה.

אוריאל בוסו: כבר הרבה דיברו עליו, אבל חיפשתי פה בפרק.

אוריאל בוסו: הוא אומר שסגר הוא אף פעם לא פתרון שעומד בפני עצמו: לצערי הממשלה נקטה את הפעולה הנדרשת אך נמנעה מהקמת מערך הקורונה וכו' וכו'.

אחמד טיבי: מרוב שחברי האופוזיציה עולים עם הספר, לדעתי אתם העליתם את המכירות של הספר.

אוריאל בוסו: לא, אבל היום אני חושב שמשפטית צריך לאסוף אותו מהמדפים.

אוריאל בוסו: זה פשוט סכנה לציבור, כי הוא נוגד את החלטות הממשלה.

אוריאל בוסו: פעם זה היה – – –

אחמד טיבי: יש תקדים?

אוריאל בוסו: תקשיב, פעם הוא היה איש אופוזיציה, אז זה לא נגע, אבל היום הוא ראש ממשלה.

אוריאל בוסו: אתה לוקח את הספר – אתה יכול לצאת נגד ראש ממשלה עם הספר.

אוריאל בוסו: זה אסור משפטית, לדעתי.

אוריאל בוסו: צריך לאסוף אותו.

אוריאל בוסו: הצנזור הראשי צריך לתת החלטה בנושא.

אוריאל בוסו: אבל אני רוצה להגיד לכם – וידעתי על זה מזמן, והינה, היום כבר דיברו על זה בקבינט הקורונה: בחגים הקרובים יהיה סגר, וסגר קשה.

אוריאל בוסו: הוא גם יהיה סגר ארוך, כי לא יודעים לקבל החלטות כרגע.

אוריאל בוסו: הקימו ועדות ותתי-ועדות.

אוריאל בוסו: ועדת קורונה הקימו?

אוריאל בוסו: זה היה בהצעה של הוועדות?

אוריאל בוסו: אין ועדת קורונה, יש קבינט קורונה.

אחמד טיבי: האמת, אני ביקשתי להקים ועדת קורונה ובקשתי לא נענתה.

שלמה קרעי: לא צריכים.

שלמה קרעי: יש את שאשא ביטון, יש להם הכול.

אוריאל בוסו: נפתלי בנט אמר: לא, קורונה לא מעניין.

אוריאל בוסו: הוא אמר את זה והוא לא חוזר בו.

אוריאל בוסו: הוא אמר: לא, קורונה לא מעניין.

אוריאל בוסו: בסוף הספר הוא אומר משפט: זו איננה אמונה תמימה אלא אבחנה – – –

אחמד טיבי: הוא הזיז את הנקודה, רק.

אוריאל בוסו: כן.

אוריאל בוסו: הוא אמר: לא, קורונה לא מעניין.

אחמד טיבי: טוב אתה, בוסו.

אוריאל בוסו: אבל הוא אומר בספר משפט – תקשיבו, הוא הגדיל: זו איננה אמונה תמימה אלא אבחנה מפוכחת.

אוריאל בוסו: זאת כבר לא אמונה, זה כבר חיזיון.

משה אבוטבול: עוד לא היה כזה ספר מטומטם שכולם עושים עליו דיונים.

אוריאל בוסו: אבחנה מפוכחת – לא, תקשיב.

אחמד טיבי: משה, קראת אותו?

משה אבוטבול: קראתי את חלקו ונרדמתי.

אוריאל בוסו: אני רוצה להגיד לך שדווקא כשאני קורא אותו אני לא נרדם, כי אם קבלת ההחלטות נמצאת בידיו של מי שכתב את הספר, הדאגה היא שבעתיים.

אוריאל בוסו: אני לא אומר את זה עכשיו בציניות אלא אומר את זה ברצינות רבה.

יועז הנדל: הלוואי על הספרים שלי כזה פולמוס.

אוריאל בוסו: יועז, תציג את הספרים שלך.

יועז הנדל: באמת, כתבתי כמה.

יועז הנדל: הלוואי.

אוריאל בוסו: תציג את הספרים שלך.

אוריאל בוסו: אתה יודע מה, בלי לקרוא אותם אני בטוח שהם מגיעים ממקום יותר נורמלי, כי את זה הוציאו – קודם כול, אתה יודע מה, יש נקודה אחת לקו זכות: הוא לא כתב את זה, הוא גנב את זה.

אוריאל בוסו: יש תביעה שמתגלגלת.

אוריאל בוסו: הוא פשוט לקח את הטקסט וגנב את הטקסט הזה ואמר.

אוריאל בוסו: אבל חבר'ה, אין קבלת החלטות.

אוריאל בוסו: כן להביא חיסון שלישי, לא להביא חיסון שלישי – מה תעשו?

אוריאל בוסו: סגר?

אוריאל בוסו: עומדת פה שרת התחבורה, שואל אותה כאן סגן שר הבריאות לשעבר יואב קיש ואומר לה: תגידי, הרי לפי כל הבדיקות, מי שנוחת עכשיו מטורקיה ומיוון – נכנסים ביום בממוצע 150–200 איש שהם חולי קורונה.

אוריאל בוסו: כמובן שאם הם מקבלים בדיקה חיובית אז הם צריכים להיות בבית, אבל בינתיים הם יורדים בשדה התעופה והולכים לרכבות, מפזרים את הכול בכל הארץ.

אוריאל בוסו: אז מה הבעיה לקבל החלטה שבתחנת בן-גוריון בשדה התעופה יש רק תחנת ירידה, הורדת נוסעים, בלי העלאת נוסעים?

אוריאל בוסו: אז מה היא עונה לו?

אוריאל בוסו: אנחנו מדינה דמוקרטית.

אוריאל בוסו: תקשיב, זו תשובה של שרה בממשלה.

אוריאל בוסו: תגיד לי, איך אתה יכול לחייב בן אדם לשים מסכה?

אוריאל בוסו: אנחנו מדינה דמוקרטית.

אוריאל בוסו: מי שירצה ישים מסכה ומי שירצה יתאבד.

אוריאל בוסו: זאת תשובה של שרת התחבורה.

אוריאל בוסו: אז מי נמצא בין מקבלי ההחלטות?

אוריאל בוסו: אחת שאומרת שאנחנו מדינה דמוקרטית.

אוריאל בוסו: איך הדמוקרטיה רלוונטית כאן לחיי אדם, לפיקוח נפש?

אוריאל בוסו: אנשים מתים, אנשים חולים.

אוריאל בוסו: תזלזל, לא תזלזל, אבל זאת תשובה?

אוריאל בוסו: ושר הבריאות אומר: אצלי לא יהיה סגר, אני אמשיך.

אוריאל בוסו: הכול בסדר, אבל מיום ליום החולים קשה, מספרם מוכפל.

אוריאל בוסו: ולא רק – יושב ראש הממשלה שאלו השותפים הבכירים שלו, והוא לא יכול לקבל החלטות בניגוד אליהם; לא רק שותף בכיר – הוא שר הבריאות.

אוריאל בוסו: הוא עמד פה קודם – לפני כן, כשהוא היה איש אופוזיציה, הוא תקף כל החלטה של הממשלה, על זה בכלל אין מה לדבר, אבל היום, כשהוא עומד בקבלת ההחלטות, אנה אנו באים?

אוריאל בוסו: אז לא מדאיג אתכם שמי שכתב את הספר היום, ולפחות קרא אותו, הוא ראש הממשלה שצריך לקבל את ההחלטות?

אוריאל בוסו: בממשלה הקודמת – אגב, בהגינות אמיתית, חבר הכנסת מיכאל ביטון, יושב-ראש ועדת הכלכלה, אמר שהממשלה הקודמת, שגם אתה היית שותף בה, השר הנדל, טיפלה לפחות בנושא הקורונה בצורה יותר מקצועית וממוקדת.

אוריאל בוסו: ממש כל יום-יומיים קבינט הקורונה התכנס, וישיבת הממשלה, וראש הממשלה ישב ועשה עבודה.

יועז הנדל: קיבל החלטה.

אוריאל בוסו: איזו החלטה?

אוריאל בוסו: אבל הינה, קיבלתם מדינה עם שישה חולים ביום, והיום אנחנו נמצאים במספרים אסטרונומיים, וזה מכפיל את עצמו.

אוריאל בוסו: אי-אפשר להתכחש לזה.

אוריאל בוסו: אתה לא יכול להגיד שהגיע עכשיו פתאום משהו – אולי בנימין נתניהו ייבא עכשיו את הקורונה מחדש בשביל להאשים את הממשלה.

יועז הנדל: אנחנו לא אי.

יועז הנדל: בכל העולם יש.

אוריאל בוסו: אבל גם אז היו כל מיני דלתות מסוימות ווריאנטים מסוימים, אבל ננקטו פעולות שחסמו, והצלחנו למגר.

אוריאל בוסו: אתה היית חלק מההחלטות החיוביות האלה.

יועז הנדל: היה קשה.

יועז הנדל: החברה החרדית, המגזר הערבי – אתה זוכר?

אוריאל בוסו: שום דבר לא היה קשה.

אוריאל בוסו: אורח החיים והדינמיקה השתנו, ואלו היו התוצאות.

אוריאל בוסו: אבל היום – רגע, מישהו משבח את החברה הערבית או החרדית כשאין בהן חולים, לפחות באותם מספרים של הציבור הכללי?

אוריאל בוסו: זה לא מעניין אף אחד, כי עכשיו זה כבר לא פוליטיקלי קורקט.

יועז הנדל: מסתכלים על המקומות שבהם צריך לטפל, לא על המקומות – לא ציונים לשבח.

אוריאל בוסו: לא.

אוריאל בוסו: תאמין לי, כשיגיעו החגים, הדבר העיקרי שיתקפו זה תפילות ובתי כנסת; וסגר אמיתי.

אוריאל בוסו: ביום הראשון שתהיה דגירה אמיתית באחד המקומות אלה יהיו הכותרות, בגלל שנחמד תמיד להסיט את הדיון למקומות הללו.

אוריאל בוסו: אין לי ציפייה מהתקשורת ואין לי ציפייה מאף אחד ממקבלי ההחלטות שלא יסיתו ויגידו, אבל זאת הדינמיקה של הדברים.

אוריאל בוסו: לכן אני חושב ומתפלל, קודם כול מתפלל ומצפה – כולנו מתפללים על הקורונה הזאת, אבל מעבר לכך – שקבלת ההחלטות תהיה לפחות לא כמו הדברים שנכתבו כאן בספר, באופן מפחיד, באופן שלא תואם בכלל את צורת ההתמודדות שצריך להתמודד עם הקורונה.

אוריאל בוסו: ומעבר לכך, אני סמוך ובטוח שאם החוקים שהיו צריכים לעשות בימים הללו, במקום לחוקק חוקים – לא דיברתי בכלל על רפורמת הכשרות, אגב, שנכנסה כחלק מחוק ההסדרים.

אוריאל בוסו: איך נושא הכשרות קשור לנושא הכלכלי?

אוריאל בוסו: הרי חוק ההסדרים בסוף צריך להכיל בתוכו רכיבים כלכליים.

אוריאל בוסו: אין שום הוכחה שרפורמת הכשרות תוזיל או תכניס כסף למדינה.

אוריאל בוסו: קודם כול משפטית, צריך לבדוק מה השייכות.

אוריאל בוסו: אז לכן אני מקווה שבסוף, את ההחלטות יקבלו.

אוריאל בוסו: ומשהו אחד אחרון, לפחות בגלל הפיליבסטר והדיונים שלנו כאן בכנסת.

אוריאל בוסו: הייתי צריך להשתתף היום במסיבת יום הולדת של רב קהילה אצלנו בפתח תקווה, הרב נסים אבו חצירא, שהגיע לגיל עגול, גיל 30, ונמנעתי, אז הוא יסלח לי.

אוריאל בוסו: לפחות הוא יודע שאני נלחם בשביל שהוא יוכל להמשיך לחיות את אורח חייו בצורה המקובלת כאיש חרדי ודתי וכאיש משפחה.

אוריאל בוסו: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה.

אחמד טיבי: משה, כתוב 30 דקות.

אחמד טיבי: אני בטוח שתסתפק ב-15.

משה אבוטבול: למה?

אחמד טיבי: הצעה, המלצה בלבד.

משה אבוטבול: לא, אני הכנתי.

אחמד טיבי: הכנת 30 דקות?

משה אבוטבול: קצת יותר, אבל אני אגמד את זה ל-30 דקות.

קריאה: ממשה עד משה לא קם כמשה.

משה אבוטבול: אדוני היושב-ראש הקבוע, יורשה לי, היושב-ראש הקבוע – – –

קריאה: אני מנסה לקצץ בלוח הזמנים.

משה אבוטבול: לא, אני לא יודע.

משה אבוטבול: כבוד יושב-ראש הכנסת מר מיקי לוי, יורשה לי או לדבר – – –

מיקי לוי: בבקשה, אני מתנצל.

משה אבוטבול: אתה אומר לנו לא להפנות גב.

מיקי לוי: אני מתנצל.

מיקי לוי: אני מנסה לדבר אל ליבו של חבר הכנסת קרעי לצמצם – –

משה אבוטבול: לא, כי תמיד אתה אומר לנו לא להפנות גב, אז אני לא מפנה גב.

מיקי לוי: חס וחלילה.

מיקי לוי: מחילה.

מיקי לוי: – – לצמצם, כי אני מחזיק את עובדי הכנסת – – –

משה אבוטבול: זה לפי משקל אצלי.

מיקי לוי: – – – פיליבסטר, והמערכות עובדות, זה חבל.

מיקי לוי: למה?

מיקי לוי: כי ההצבעה נקבעה ל-20:30, זה לא איזו הצבעה שאנחנו לא יודעים מתי.

מיקי לוי: אם נסיים לפני וכל אחד יצמצם את מה שהוא אמור להגיד, אפשר יהיה לשחרר את עובדי הכנסת הביתה.

אחמד טיבי: שיקול מצוין.

משה אבוטבול: שיקול מצוין.

מיקי לוי: במקום זה, נוציא את הח"כים למנוחה, כי ממילא נקבעה הצבעה ל-20:30.

מיקי לוי: הבקשה האישית שלי – להתחשב בעובדי הכנסת.

משה אבוטבול: אתה מכניס אותי למבוכה.

משה אבוטבול: אני רק מבטיח לך, אדוני היושב-ראש, שבתוך חצי שעה אני אקבל החלטה נכונה.

מיקי לוי: הבנתי אותך, אבל בינתיים אני מדבר אל ליבו של חבר הכנסת קרעי.

משה אבוטבול: עד שיש לנו משהו לעשות, גם את זה אתם רוצים לגזול לנו – את המעט, את כבשת הרש הקטנה, לדבר?

משה אבוטבול: תנו לנו לפחות להביא לאומה, לעם היושב בציון, את הכאב והדאגה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אבוטבול, האומה מקשיבה לך.

משה אבוטבול: האומה מקשיבה.

משה אבוטבול: אוקיי, אנחנו מתחילים.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, כל התקשורת מדווחת על המצב הקשה, והכותרות אומרות הכול.

משה אבוטבול: ממשלת הריפוי ממשיכה לפגוע בעם כדי לממן את המיליארדים להסכמים הקואליציוניים וכדי לממן את הרחבת הנורבגים.

משה אבוטבול: בעיתון כלכליסט מעדכנים אותנו שבאוצר מעוניינים לבטל הסדרים היסטוריים ולצמצם את הסבסוד לתחבורה הציבורית: "אגף התקציבים באוצר מעוניין להכניס לחוק ההסדרים רפורמה שתוביל לביטול התעריפים השרירותיים של נסיעות הרב-קו, ולהשוות את התעריפים לאלו של אפליקציות של התשלום.

משה אבוטבול: בנוסף, באוצר מבקשים לבטל את הנחת הערך הצבור הקיימת ברב-קו ומעניקה 20% הנחה לכל מי שרוכש ערך צבור.

משה אבוטבול: לצעד שהאוצר מתכנן יש מספר משמעויות.

משה אבוטבול: ראשית, מבנה התעריפים בתחבורה הציבורית בישראל יהיה אחיד, ויבוטלו ההסדרים ההיסטוריים שתגמלו אזורים מסוימים בארץ.

משה אבוטבול: כפי שפורסם" בעבר בעיתון "כלכליסט, במצב הנוכחי יש הבדלים עצומים בין מחירי הכרטיסים במקומות שונים בארץ: בעוד שכרטיס חופשי יומי בעיר טבריה עולה 4 שקלים, הסדר דומה של חופשי יומי בבית שאן עולה 13 שקלים" – אף שניתן לטעון שבית שאן יותר קשורה לפריפריה מטבריה.

משה אבוטבול: "כמו כן יבוטלו הסדרים היסטוריים כמו חופשי-שנתי לנוער של מודיעין עילית וחופשי-חודשי לנוער ביתר עילית – הסדרים חריגים שלא קיימים בשום מקום אחר בארץ.

משה אבוטבול: " זה – ראשית.

משה אבוטבול: "שנית, המהלך צפוי להוביל לכך ששיטת התמחור האחידה תהיה מבוססת על שיטת התמחור באפליקציות התשלום – שגם היא בעייתית ומסובכת.

משה אבוטבול: מודל התמחור של אפליקציות התשלום לכאורה פשוט יותר מזה של הרב-קו, שמכיל מאות מחירים והסדרים שונים, אך הוא עדיין" איננו ברור "ומלא ב'באגים'.

משה אבוטבול: כך, המחיר לצרכן מבוסס על שלושה קריטריונים: הראשון הוא מרחק הנסיעה, השני הוא כמות השימוש היומית והחודשית באפליקציה והשלישית היא מיקום התחנה" ששם עולה הצרכן.

משה אבוטבול: "שני הקריטריונים הראשונים מתכתבים זה עם זה: המחיר לפי מרחק הנסיעה מבוסס על בסיס שש טבעות מרחק, כאשר קיימת תקרת תשלום יומי לכל אחד מהטבעות.

משה אבוטבול: הקריטריון השלישי, שמתייחס לתחנת העלייה, נכנס לחישוב בעקבות דרישת שרת התחבורה הקודמת הגב' מירי רגב להנחה לפריפריה.

משה אבוטבול: המשמעות של הקריטריון הוא שמפת המדינה חולקה בגסות למרכז, פריפריה קרובה ופריפריה רחוקה, ונוסעים שיעלו בתחנות" של הפריפריה "יזכו למחיר מוזל בנסיעות בטווחים הקצרים מ-15 ק"מ.

משה אבוטבול: נכון להיום, משרד התחבורה מעולם לא פרסם לציבור באופן מסודר איזה אזור מוגדר כפריפריה קרובה או רחוקה ומי זכאי להנחה.

משה אבוטבול: שלישית, הצעד צפוי להביא לביטול הנחת הערך הצבור ברב-קו, שנהנים ממנה כל הנוסעים בתחבורה הציבורית.

משה אבוטבול: באוצר אומרים שההנחה הזו נוצרה במקור בשביל לשכנע אנשים לעבור מתשלום במזומן לשימוש בתשלום הרב-קו, וכעת, כשלא ניתן לשלם במזומן בתחבורה הציבורית, ההצדקה לא רלוונטית עוד.

משה אבוטבול: ביטול הנחת הערך הצבור ברב-קו צפויה לחסוך מיליונים רבים בשנה לקופת המדינה" – על חשבון מי?

משה אבוטבול: על חשבון נוסעי התחבורה הציבורית מהשכבות החלשות שנהנו ממנה עד כה.

משה אבוטבול: כן, זה בתמצית בדיוק מה שהולך לקרות בכל הנושא הזה שדיברנו עליו, התחבורה הציבורית, עם הגזרה הזאת, שהרבה אנשים לא מבינים מדוע הממשלה הרעה הזאת לא מתחשבת באותם אלה שנהנים מתחבורה הציבורית.

משה אבוטבול: זה פרדוקס, כי בעצם כל הזמן הטיפו לנו לעזוב את התחבורה הפרטית, לעבור לציבורית, אבל עכשיו גם שם מגרזנים אותנו ולא מאפשרים לקבל את אותן סובסידיות ואותן השתתפויות שהמדינה עד כה נהגה להשתתף – עוד סוג של בושה לאותה ממשלה שיודעת לבזבז על שרים, סגני שרים, נורבגים.

משה אבוטבול: שם כבר הכסף מצוי, ומי שחסר לו קצת כסף מוזמן – לגשת למס עבאס, לבקש ממנו כמה מהמיליארדים האלה.

משה אבוטבול: הכול פתוח.

משה אבוטבול: עכשיו אני רוצה לקרוא שיר לשר המיסים, שהבטיח לפני הבחירות שלא יעלה את המיסים, אבל הינה, אנחנו מתבשרים בשורות מאוד מרות על הקיצוץ הנרחב והכואב דווקא לאוכלוסיות החלשות.

משה אבוטבול: אז איך אומרים אצלנו?

משה אבוטבול: שלפני הבחירות הקירות מדברים אל בני האדם; אחרי הבחירות האנשים מדברים אל הקירות – כך זה נראה.

משה אבוטבול: אז הינה, בבקשה, שירו של מוטי לאוטנר, השיר "שר המיסים": והינה עוד שינוי של ממשלת עבאס, המציאו תפקיד חדש – שר המס.

משה אבוטבול: פעם, כשהמדינה עוד הייתה בהתחלה, היה שר אוצר שינהל את הכלכלה.

משה אבוטבול: לפעמים היה קפיטליסט, לפעמים סוציאליסט, אבל עכשיו נפלנו על קומוניסט.

משה אבוטבול: לא יודע מה עבר על נפתלי בנט שנתן לחתול לשמור על השמנת – אביגדור ליברמן, ההוא ממולדובה, שמחביא ערימת שרצים בתוך הכובע.

משה אבוטבול: מעלה מיסים על ימין ועל שמאל, בלי סיבה, כי סתם, הוא יכול.

משה אבוטבול: ניחא אם המס היה רק על חד-פעמי, אבל היוקר עולה על בסיס יום-יומי.

משה אבוטבול: רב-קו, ארנונה, חשמל ושתייה מתוקה, כל היום הארנק המרוקן חוטף עוד מכה.

משה אבוטבול: מילא אם הייתה סיבה טובה לשלם בגללה, אבל לא בשביל שנפתלי יהיה ראש ממשלה.

משה אבוטבול: אני לא יודע, אולי זה רק קוריוז שאיווט נולד ב-17 בתמוז.

משה אבוטבול: אביגדור, אם אפשר שתעשה לנו שירות – אתה הרי ידוע גם כשר ההתפטרות.

משה אבוטבול: שים מכתב על השולחן, בזה אתה אלוף.

משה אבוטבול: לא משנה לאן, העיקר שמהאוצר כבר תעוף.

משה אבוטבול: טוב, אז אנחנו רוצים קצת לקרוא מהגזרות של שר האוצר שבעצם חיכו לנו, ובואו נדבר קצת על זה: אביגדור ליברמן רק חודש במשרד האוצר, ושימו לב כמה האזרח הישראלי הולך לשלם.

משה אבוטבול: דבר ראשון – מס על קולה ומשקאות.

משה אבוטבול: אז אם עד היום החיילים היקרים שלנו בצמתים היו צריכים לשתות בטרמפיאדה איזה פחית קולה, ככה להתרענן לקראת הנסיעה הבאה לבסיס או לחזור קצת לבית, לחיקה של אימא האוהבת – אז תדעו לכם שקולה כבר לא בטוח שתוכלו לשתות, כי המיסים על הקוקה-קולה עולים, וכדאי שאולי תביאו, חיילים יקרים, גם מימייה עם מים מהבסיס, כי שר האוצר לא מרשה לשתות קולה, תשכחו מהקולה.

משה אבוטבול: וגם כלים חד-פעמיים.

משה אבוטבול: אם עד היום היו משפחות שהיו נעזרות בכך, וזה היה באמת עוזר להן ונותן כל מיני פתרונות, בפרט במשפחות ברוכות הילדים – אז יש לנו כאן מס על כלים חד-פעמיים.

משה אבוטבול: תתכוננו, חברים.

משה אבוטבול: העלאת הארנונה ב-15%, גם זה מחכה לנו בתוך הגזרות של ממשלת ישראל – הממשלה האכזרית הזאת הצביעה על זה לפנות בוקר.

משה אבוטבול: מס הגודש המונפץ.

משה אבוטבול: אה, איזה שם יפה.

משה אבוטבול: מי שככה שומע את זה אומר: תשמע, זה נשמע מאוד חברתי.

משה אבוטבול: מס הגודש המונפץ.

משה אבוטבול: אבל זה אומר שאם אתה מגיע למדינת תל אביב, שם אתה כבר צריך לשלם יותר יקר, אם אתה כבר מגיע ורוצה להיכנס לשם.

משה אבוטבול: למה?

משה אבוטבול: שם נכנסים עם מס יותר מוגדל, כי אתה לא יכול להיכנס ככה חופשי לתוך תל אביב.

משה אבוטבול: יש לנו גם עוד מס של 35% על קרקעות לבנייה.

משה אבוטבול: גם זה מחכה לנו.

משה אבוטבול: אם עד היום הבנו שיש לנו בעיה מאוד קשה במדינת ישראל, שיש לנו חוסר בדירות – אף אחד לא שוכח את אותה מחאה שהייתה ברוטשילד, כמה אנשים היו שם זרוקים ברחובות כי אין להם דירות.

משה אבוטבול: במקום להביא תוכניות כאלה שיוכלו לתת יותר אפשרויות לבינוי ולדיור, אנחנו מתבשרים על מיסים על קרקעות.

משה אבוטבול: וכל דבר שרק מריח טיפ-טיפה צמיחה בכיוון הזה של בינוי ושיכון – אנחנו נעצרים וחוזרים אחורה.

משה אבוטבול: וכמובן, הדבר הידוע שנעשה באכזריות זה הביטול של הסבסוד של המעונות לנשים שבעליהן לומדים בכולל.

משה אבוטבול: מהרגע הזה שזה ייכנס לתוקף – נתנו לזה הארכה של חודשיים כדי לתת לנו התאוששות, אבל בהחלט, אותן נשים שרוצות לעבוד – תשכחו מהנושא הזה.

משה אבוטבול: איווט ליברמן לא מרשה לעבוד.

משה אבוטבול: הוא דיבר על צמיחה, אבל כנראה על כיוון אחר.

משה אבוטבול: שם בעצם אנחנו אמורים לצפות לגידול מאוד גדול של נשים שיעזבו את העבודה.

משה אבוטבול: זה בדיוק הפוך ממה שמצפים – לגרום לפריון עבודה על ידי זה שהם יעזבו את העבודה.

משה אבוטבול: נקבל בדיוק תוצאה הפוכה.

משה אבוטבול: אבל ככה זה כשפועלים משנאה.

משה אבוטבול: כדי לשנוא את אותם אלה שיושבים ולומדים תורה בתוך הכוללים, אז מונעים מהם את אותה הטבה של סבסוד המעונות, מה שמקובל בכל מקום, ועוד יותר – מנסים להגדיש את זה – לבוא ולהחריג את אלה שהם מהציונות הדתית.

משה אבוטבול: כלומר, לשים גם עין ואצבע בתוך העין, להראות: כן, אתם לא והם כן, להגביר את השנאה בתוך הציבור הישראלי – דבר כל כך מכוער, שמתאים רק לשר אוצר שהשנאה שלו לדת, לתורה וללומדי התורה עולה מיום ליום.

משה אבוטבול: כמובן, יש לנו את העלאת גיל הפרישה, מס על הפרישה, מס על יבוא מוצרים מחו"ל – שגם, עד היום, אם היו משפחות שהיו נעזרות בנושא הזה, אז גם על זה יעלו מס – מס חדש על גז רכבים ומס עד 40% על ביטוחי בריאות פרטיים.

משה אבוטבול: יש פה הרבה הרבה מיסים שמחכים לנו, מחכים לכל אותם אנשים שעד היום חיו בשלווה מסוימת.

משה אבוטבול: באים ועוצרים להם את הכול ואומרים להם: אתם תצטרכו מהרגע הזה לשלם את כל מה שהבטחנו – 53 מיליארד שקלים שהבטיחה ממשלת בנט למנסור עבאס ולמפלגת רע"מ.

משה אבוטבול: כדי לממן את זה – מישהו צריך לממן את החוב הגדול שיצרו פה.

משה אבוטבול: תבינו, 53 מיליארד שקל – מה שלא נתנו במשך 70 שנות קיום המדינה לעולם התורה, לישיבות, לכוללים, פה פתאום אפשרי כבר לתת את זה, הכול בסדר, יש כסף.

משה אבוטבול: אבל אני באמת לא מבין למה מנסור לא שומע בקולי.

משה אבוטבול: אני אמרתו לו בפיליבסטר האחרון שהוא חייב לבקש מקדמות.

משה אבוטבול: שלא יסמוך על הממשלה הזאת – שיבקש חצי מהכסף, אפילו תוך חודש, שיכניסו לו את זה לתוך תוכנית מסודרת, כי בסופו של יום, שנייה אחרי שכבר ימצאו חלקי חילוף למפלגת רע"מ, הוא יכול לשכוח מהכסף הזה שהוא בנה עליו.

משה אבוטבול: ואנחנו חייבים להמשיך הלאה, להתריע ולדבר, להמשיך הלאה לשכנע את הציבור בישראל שהממשלה הזו היא ממשלה רעה.

משה אבוטבול: היא ממשלה שלא תיטיב עם אף אחד מהמגזרים.

משה אבוטבול: הייתה לי אתמול הזכות להיות באותה הפגנה של אותם חקלאים, כאן, בכיכר ליד הכניסה לכנסת.

משה אבוטבול: אתה רואה את דם ליבם של אותם חקלאים, את אלה שהם מלח הארץ, שהלכו ועבדו במשך עשרות בשנים כדי להקים את החממות, לעבוד את אותן קרקעות, לתת אפשרות שאנחנו נוכל, בעזרת השם, לשבת בבית ולאכול את אותן עגבניות טעימות, את אותם מלפפונים, את אותם פירות, אותם ירקות, ופתאום, פתאום מקבלים החלטה כזאת מטופשת של רפורמה של להביא ולייבא מחוץ לארץ פירות וירקות ולגרום לכך שהם יתמוטטו עם הרפורמה הזאת.

משה אבוטבול: תבינו דבר אחד: לא מדובר פה במאבק דתי, אין פה שום קשר לענייני דת, אבל אתה רואה מרגע לרגע שבעצם הממשלה הזאת רבה עם כל המדינה – היא רבה עם הדתיים, היא רבה עם החיילים על המשקאות, היא רבה עכשיו עם החקלאים, היא תריב גם עם בעלי הביטוחים.

משה אבוטבול: אין מגזר שהיא לא מוכנה לריב איתו.

משה אבוטבול: זה דבר איום ונורא.

משה אבוטבול: אסור לנו להסכים לדבר הזה.

משה אבוטבול: צריכה לקום מחאה מאוד גדולה.

משה אבוטבול: ומתי המחאה תבוא ותקום?

משה אבוטבול: בדיוק באותו רגע שאנחנו נתחיל לבקש כל מיני דברים מהממשלה, ואז פתאום יבואו ויגידו לנו: אין כסף, אין אפשרות לכסף.

משה אבוטבול: לכן, במצב כזה אני מאוד מאוד מציע לאותם אזרחים יקרים במדינת ישראל: בפעם הבאה שאחד מהשרים יבוא ויגיד שאין כסף לדבר כזה וכזה, תשלפו את כל הרשימות הארוכות, כמה עלה כל שר, כל סגן שר, וכל אחד שרק איים להציק לקואליציה הזאת מייד הציעו לו: אל תדאג, לא קרה שום דבר; אל תאיים עלינו, אתה תקבל שר, ואם הוא מאיים פחות חזק, הוא יקבל רק סגן שר.

משה אבוטבול: אבל מה?

משה אבוטבול: יש לנו רק תנאי אחד: אתה חייב להתפטר כדי שייכנס נורבגי אחר במקומך.

משה אבוטבול: ולמה צריך להיכנס נורבגי?

משה אבוטבול: כדי שהם יוכלו בשקט לעשות כל מה שהם רוצים.

משה אבוטבול: אז תבינו שבעצם זאת לא ממשלה שבאה להיטיב עם העם.

משה אבוטבול: זו ממשלה שבאה לסדר ג'ובים.

משה אבוטבול: זאת ממשלה שבאה לתת רק דבר אחד: שקט לכל אותם אלה שנמצאים בתוך הכורסאות האלה, לאפשר להם – תוכלו בשקט לנהל את המדיניות שלכם.

משה אבוטבול: אחת ההחלטות שהממשלה רוצה גם כן לקיים – ועל זה אני באמת רוצה קצת לדבר – זו ההחלטה לנסות לפתוח בשבתות את התחבורה הציבורית ולנסות לקעקע את כל מה שעד היום, 70 שנה שמרו במדינה הזאת – את הכבוד לשבת המלכה.

משה אבוטבול: מנסים גם להרוס את חומות השבת.

משה אבוטבול: אז בואו תשמעו: כמה שהם מנסים להרוס את חומות השבת, אנחנו דווקא נקרא קטע מאוד מעניין של גב' תמר שניידר, מתוך עלון חשוב מאוד, עלון הידברות, "עונג שבת" של ארגון הידברות של הרב זמיר כהן.

משה אבוטבול: הם מספרים מה זה העניין של הברכה של שבת המלכה.

משה אבוטבול: בעוד שמנסים לקעקע – שרת התחבורה וכל הממשלה הרעה הזאת – בכל מיני רפורמות בתחבורה הציבורית כדי להפעיל אותה בשבת, או עסקים בשבת או כל דבר אחר, בואו נראה מה קורה לאדם שהחליט אחרת.

משה אבוטבול: אני קורא: החלטנו לסגור את העסק בשבת.

משה אבוטבול: הוא לא קרס, הוא מרוויח יותר.

משה אבוטבול: "כשתמיר כהן ועופר בנדלק ממושב דישון החליטו לסגור את עסק הטרקטורונים שלהם בשבת, הודיע להם רואה החשבון כי הם יגיעו בתוך שנה וחצי לפשיטת רגל".

משה אבוטבול: אך מה קרה מאז?

משה אבוטבול: בדיוק הפוך.

משה אבוטבול: אני קורא: "כשתמיר כהן החליט לסגור את עסק הטרקטורונים שלו בשבת, הוא והשותף שלו, עופר – – – רעדו מפחד, אבל מראה פניה החולות של אימו, והידיעה שצעד כזה יגרום לה תחושת נחת גדולה הביאו אותו להחלטה כי אפילו אם לא יהיה לו אוכל בבית, הוא הולך על זה.

משה אבוטבול: רואה החשבון בדק עבורם באופן מדוקדק את מערך ההכנסות וההוצאות שלהם, והעריך שבתוך שנה וחצי הם יגיעו לפשיטת רגל.

משה אבוטבול: אבל מאז' הוא אומר: 'קרה לנו נס ואנחנו מאושרים מהמהלך הזה, אי-אפשר להסביר עד כמה'.

משה אבוטבול: "      "אין שבתות, אין חגים, אין חופש.

משה אבוטבול: לאורך 14 שנים ארוכות הופיעו תמיר ועופר לעבודה בכל יום בשנה מלבד יום כיפור.

משה אבוטבול: 'עבדנו קשה מאוד, ולא היה לנו יום חופש אחד', הוא נזכר.

משה אבוטבול: 'גם כשאחד מאיתנו כבר לקח חופשה, היו יכולות להיות לו הקפצות לא צפויות תוך כדי, בעקבות תקלות ועומס באתר.

משה אבוטבול: למרות כל העבודה הקשה והרווחים שגרפנו, לא הרגשתי שאני מצליח ליהנות מה"יש" ובאמת לנוח'.

משה אבוטבול: "      "כדי להבין את הרקע ממנו בא, מספר תמיר כי גדל בבית מסורתי.

משה אבוטבול: 'היינו הולכים לבית הכנסת ועושים קידוש בשבת, אבל ברגע שבגרנו, כל אחד פנה לכיוון שלו וההורים כיבדו את זה.

משה אבוטבול: כשבחרתי לנסוע בשבת בגיל 15, הם אמרו לי שהם עצמם לא נוסעים בשבת, אבל מקבלים את ההחלטה שלי.

משה אבוטבול: גם כאשר הקמתי את העסק, הם לא שמחו על העבודה בשבת, ואף הסבירו לי שאין ברכה בכסף כזה" – של חילול שבת – "אבל המשיכו לכבד את דרכי ולקבל אותי כפי שאני.

משה אבוטבול: אגב, אנחנו שישה אחים, ועם הזמן שלושה מתוכנו חזרו בתשובה, ובכל זאת – עניין העבודה בשבת לא העיב מעולם על היחסים.

משה אבוטבול: הוריי רק המשיכו לטפטף לי בעדינות שכדאי לסגור את העסק בשבת, ואני – המשכתי לעבוד, מתוך תחושה שבעסק תיירותי כמו שלי, אי-אפשר אחרת'.

משה אבוטבול: "      אז הוא נשאל: "איך הגיעה החלטה לסגור?"

משה אבוטבול: ואז הוא אומר: "בסוף ימיה, אימי חלתה בלוקמיה, וכאשר הבנתי את מצבה הקשה, החלטתי לעשות הכול כדי לגרום לה נחת.

משה אבוטבול: סיפרתי לה שאני הולך לסגור את העסק בשבת, והיא התרגשה בצורה לא רגילה.

משה אבוטבול: הדבר המדהים הוא, שעופר השותף שלי קיבל את ההחלטה במאת האחוזים ואפילו לא התווכח איתי עליה.

משה אבוטבול: זה היה מפחיד מאוד, אבל עשינו את זה בלב שלם.

משה אבוטבול: אחר כך הודענו על המהלך לרואה החשבון שלנו, והוא אמר לנו: 'רגע לפני שאתם סוגרים, תנו לפרק את כל המחזור של ההכנסות וההוצאות שלכם ולבדוק מה בדיוק אתם מרוויחים משבתות וחגים'.

משה אבוטבול: הוא חזר אלינו עם דוח מסודר, בו היה כתוב כי שליש מההכנסות שלנו הן מהימים האלה.

משה אבוטבול: הבנו שמדובר פה על הרבה מאוד כסף, ורואה החשבון הבהיר לנו כי מהלך כזה יוביל אותנו לסגירה של העסק.

משה אבוטבול: ובכל זאת – החלטנו ללכת על זה, יהיה מה שיהיה, העיקר לעשות נחת רוח לאימא ששוכבת בבית החולים".

משה אבוטבול: ואז הוא נשאל: "מה קרה מאז?"

משה אבוטבול: הוא אומר: "ובכן, לא רק שהעסק לא קרס, אלא הוא מרוויח אפילו יותר.

משה אבוטבול: זה משהו לא מוסבר מבחינתנו, ורואה חשבון אמר לנו שאת מה שהוא רואה בטרקטורונים של דישון לא לומדים גם באוניברסיטה".

משה אבוטבול: "ובכל זאת, יש לך איזה הסבר הגיוני לכך?"

משה אבוטבול: הוא נשאל.

משה אבוטבול: והוא אומר: "נראה לי שברגע שסגרנו בשבת, הבנו שאנחנו צריכים להשקיע ביום-יום את המאתיים אחוז.

משה אבוטבול: אבל זה לא רק זה, כי פתאום קרו כל מיני דברים, דרכם הרגשנו שאלוקים מדבר איתנו.

משה אבוטבול: למשל, מייד אחרי הפעם הראשונה בה העסק היה סגור בשבת, הודיעה לנו חברת הביטוח כי מגיע לנו החזר כספי בסכום גדול מאוד.

משה אבוטבול: בהמשך, הקמנו מרכז מבקרים, בו אנחנו מוכרים מוצרים ייחודיים מהגליל, כמו יינות בוטיק, ריבות, שמן זית ועוד.

משה אבוטבול: אנשים שמסיימים את הטיול בטרקטורון, פונים לקנות את המוצרים שאי-אפשר להשיג בחנויות רגילות, ואנחנו רואים במרכז הזה ברכה גדולה.

משה אבוטבול: אפילו בתקופת הקורונה – לא עבדנו הרבה, אבל בחודשים בהם כן היינו פתוחים, אנשים עמדו פה בתור כאילו שאנחנו מחלקים אוכל בחינם.

משה אבוטבול: היה מדהים לראות את זה, הצלחנו לעבוד בצורה שפויה אפילו את התקופה הזאת".

משה אבוטבול: והוא מוסיף: "זכיתי באשתי, בילדים ובמנוחה".

משה אבוטבול: "אלא שהרווח הגדול ביותר מבחינתו של תמיר הוא דווקא המשפחה.

משה אבוטבול: 'זכיתי לקבל את אשתי, את הילדים, ואת זה שיש לי יום בשבוע להיות איתם, לנוח ולאגור כוחות, כל זאת, במקום להיות קבור בעבודה בשבת בלי הפסקה'.

משה אבוטבול: כיום, ממשיכים לקוחות מסוימים לבקש מתמיר כי יספק להם את שירותיו בשבת, אך הם נענים תמיד בשלילה.

משה אבוטבול: 'פונים אלינו ארגונים עשירים, שמנסים לפתות אותנו בהצעות נדיבות מאוד כדי שנעשה להם אירועים בשבת'.

משה אבוטבול: הוא אומר.

משה אבוטבול: 'צריך להבין, שמדובר כאן באתר המוטורי הגדול בישראל, וכאשר מגיעה קבוצה של 100 משתתפים, אז אנחנו היחידים שיכולים לספק רייזרים לכולם.

משה אבוטבול: לכן רודפים אחרינו בהצעות שלא ייאמנו, אבל אותנו זה כבר לא מעניין.

משה אבוטבול: נוכחנו לדעת שהמרדף אחרי הכסף לא ייגמר לעולם, ולכן אנחנו שמחים בחלקנו, ואומרים אלף פעמים תודה לאלוקים על מה שיש לנו.

משה אבוטבול: מעבר לכך, אין תחליף ליום המנוחה המיוחד הזה בשבוע עם המשפחה, ועל זה אנחנו לא מוכנים לוותר גם עבור ההצעות המפתות האלה'.

משה אבוטבול: "     "בעקבות סגירת טרקטורוני דישון בשבת, הצליחו עסקים נוספים לעשות את הצעד.

משה אבוטבול: 'אחרי שסגרנו, פנה אליי בעלים של עסק תיירותי גדול ואמר לי: איזה אומץ, איך אתם לא מפחדים?

משה אבוטבול: גם הוא רצה לסגור בשבת, אבל ממש כמונו, רעד מפחד.

משה אבוטבול: אז סיפרתי לו איך עשינו את זה, ועם הזמן בכל פעם שנפגשנו, טפטפתי לו עוד קצת על הנושא.

משה אבוטבול: בסוף הוא סגר, העסק המשיך לעבוד, והוא מאושר עד הגג.

משה אבוטבול: יש עוד עסקים שסגרו אחרינו, וכולם שמחים על כך, סוף-סוף גם לנו יש יום בשבוע, לנוח בו ולהיות יחד עם המשפחה.

משה אבוטבול: בסופו של דבר, הכול אצלנו בראש, ומי שעושה את הצעד הנכון, ועובד גם כדי להשלים פערים במשך השבוע" – לעולם לא מפסיד.

משה אבוטבול: אז ראינו מפה שלא רק שהעסק לא קרס, אלא אפילו מרוויח יותר.

משה אבוטבול: זה משהו לא מוסבר מבחינתנו.

משה אבוטבול: גם רואה החשבון שלנו לא מבין את זה.

משה אבוטבול: חברים יקרים, אדוני היושב-ראש, הסיפור המרגש הזה שסיפרתי בא להמחיש בדיוק את הרצון של הממשלה הרעה הזאת לנסות להפעיל דברים דווקא בשבת.

משה אבוטבול: אין לה מסורת, אין לה מורשת, אין לה כלום, אפילו שחלקם חובשי כיפה.

משה אבוטבול: איפה זה נגמר אצלם בנושא הזה?

משה אבוטבול: אני קראתי את הסיפור המרגש הזה של עופר ושל תמיר רק כדי להראות שאפשר גם אחרת – אפשר לשמור שבת.

משה אבוטבול: אני כיושב-ראש השדולה למען שמירת השבת בכנסת, שחברים בה למעלה מ-30 חברי כנסת, בא להגיד לכם: תדעו לכם, מחילול שבת אין ברכה.

משה אבוטבול: אני קורא לשרת התחבורה, שחושבת שהיא תעשה כל מיני רפורמות להפעיל כל מיני תחנות ותחבורה בשבת: אני קורא לך לרדת מהתוכנית ההזויה הזאת.

משה אבוטבול: זה לא יעזור לך.

משה אבוטבול: אנחנו נילחם עד זוב דם שלא יהיה חילול שבת במרחב הציבורי.

משה אבוטבול: וכל הקריאות שלך בנושא הזה כדי לחלל את המדינה – לא ניתן את זה.

משה אבוטבול: אנחנו זוכרים לטובה את ראש הממשלה הנערץ מנחם בגין, שידע לעמוד על כך, לסגור את אל על בשבת.

משה אבוטבול: הוא ידע לעמוד בעוז ובגאון, ואמר את המשפט הנצחי הזה ששבת צריכה להישמר כי אנחנו במדינה יהודית.

משה אבוטבול: הוא ציין שאפילו בסלוניקי סגרו את הנמל בשבת בגלל שהיו יהודים שעבדו שם בשבת בנמל, לכן חייבים לכבד את השבת.

משה אבוטבול: כיבדו שם את השבת בסלוניקי, אז אם בסלוניקי ידעו לשמור שבת ולכבד את השבת, מה תגיד מדינת ישראל?

משה אבוטבול: מה אומרים במדינת ישראל והשרים שמנסים לחלן את המדינה?

משה אבוטבול: ויש שם שרים חובשי כיפה.

משה אבוטבול: לאן הגענו?

משה אבוטבול: איך הם לא מתביישים להביא כאלה רפורמות שמחללות את השבת, מחללות את הכשרות, מחללות את מוסד הנישואים, מחללות את קדושת הכותל המערבי?

משה אבוטבול: אין להם רגש, אין להם חמלה, איבדו כל זכר רוחני שעיצב את המדינה הזאת במשך עשרות בשנים.

משה אבוטבול: לאן הגענו?

משה אבוטבול: לאן נוביל את חרפתנו ואת בושתנו?

משה אבוטבול: איך הם לא מתביישים במדינה כזאת, יהודית, לגרום לכך שלא ייראה צביון יהודי?

משה אבוטבול: כמובן שאנחנו נמשיך הלאה – הנציגות התורנית, החרדית, המסורתית פה בתוך הכנסת – להזכיר לכל אחד ואחד מהיושבים פה בכיסאות העור האלה, שלא ישכחו לרגע, אבל לרגע שלא ישכחו שאנחנו במדינה יהודית, ובמדינה יהודית שומרים על הצביון היהודי.

משה אבוטבול: אנחנו לא ניתן שהמדינה תיראה מדינה – ככל הגויים עם ישראל.

משה אבוטבול: אנחנו נילחם על כך שהפרהסיה תיראה יהודית, כי זה מה שמצפים מאיתנו כשליחם של אותם ציבורים שבחרו בנו.

משה אבוטבול: אנחנו מקווים שהממשלה הזאת תתעשת, ואם הם לא מסוגלים לשמור על המדינה שהיא מדינה יהודית, הם מוזמנים כל אחד להתפטר ולהניח את המפתחות.

משה אבוטבול: תודה רבה לכולם.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: עמדת בזמנים בצורה ברורה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' – איננו; חבר הכנסת אופיר כץ – איננו.

אחמד טיבי: חבר הכנסת שלמה קרעי – חבל שהוא איננו.

משה אבוטבול: לא.

משה אבוטבול: הינה הוא פה.

אחמד טיבי: אמרתי, חבל שהוא איננו.

משה אבוטבול: לא, הוא ישנו.

אחמד טיבי: כי אני יודע מה הוא הולך לעשות.

משה אבוטבול: אז תתקן את זה בעברית.

אחמד טיבי: אני אסביר לציבור: רשום כאן שלוש שעות ו-20 דקות.

אחמד טיבי: חראם עליכ.

שלמה קרעי: חתכנו חלק מההסכמות.

אחמד טיבי: חתכנו חלק.

אחמד טיבי: אוקיי.

משה אבוטבול: אז קרעי ישנו, ישנו, לא איננו.

משה אבוטבול: בהצלחה.

משה אבוטבול: תייבש אותם, תן בראש.

אחמד טיבי: יש גם ספרים?

שלמה קרעי: יש הכול.

משה אבוטבול: קרעי, אם חסר לך חומר, אני פה באזור.

משה אבוטבול: מה קרה, אחמד – – –

אחמד טיבי: איתן מאוד רוצה לנהל את הישיבה בזמן השיעור של שלמה קרעי.

איתן גינזבורג: הובטח שיעור מעניין מהאוניברסיטה.

איתן גינזבורג: איך אפשר להפסיד דבר כזה?

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת קרעי, כל הזמן לרשותך.

משה אבוטבול: איתן אוהב את כולם, אפילו חרדים.

איתן גינזבורג: גם חרדים.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, אזרחי ישראל.

קריאה: – – –

שלמה קרעי: למה אחד?

שלמה קרעי: יש פה עוד חברי כנסת באולם.

איתן גינזבורג: אני.

משה אבוטבול: כל השאר או שרים או סגני שרים.

איתן גינזבורג: סליחה רגע, רק שנייה אחת.

איתן גינזבורג: אתה חבר כנסת?

משה אבוטבול: – – –

איתן גינזבורג: אחמד טיבי חבר כנסת?

משה אבוטבול: לא, הוא ראש הממשלה, אמרתם.

שלמה קרעי: לא, זה מנסור.

משה אבוטבול: אה, זה עבאס.

איתן גינזבורג: גם חבר כנסת, אחמד טיבי.

איתן גינזבורג: אני חבר כנסת?

איתן גינזבורג: יש פה כבר שלושה.

איתן גינזבורג: הוא צודק בכל מילה.

משה אבוטבול: הוא החלופי.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יועז הנדל: משה, לא כל הערבים אותו דבר ולא כל החרדים אותו דבר.

שלמה קרעי: מכובדי השר.

משה אבוטבול: ולא כל הימנים אותו דבר.

יועז הנדל: זה נכון.

יועז הנדל: גם זה נכון.

שלמה קרעי: מכובדי השר, אני מציע לך להאזין ברוב קשב – –

יועז הנדל: אני כולי אוזן.

שלמה קרעי: – – לדברים, כי יש לך פה סיכוי לקבל פרס של מיליון דולר שמוצע על פתרון בעיות קשות, ואני מייד מתחיל לדבר.

איתן גינזבורג: כמה לשים לך?

שלמה קרעי: 40 דקות, מה שסיכמנו.

יועז הנדל: תעשה לו פלאט.

שלמה קרעי: חתכנו כבר פלאט.

שלמה קרעי: זה היה צריך להיות שלוש שעות ו-20 דקות.

איתן גינזבורג: רגע, אני עוצר.

שלמה קרעי: בגלל שעובדי הכנסת צריכים להספיק ללכת לנוח עד 08:00, וההצבעה נקבעה ל-08:30, אז אנחנו נקצר הפעם.

יועז הנדל: – – – הערכה רבה – – –

שלמה קרעי: אל תדאג.

שלמה קרעי: את שאר הדברים שתכננתי לומר אני אומר, ויש לי הרבה מה לומר לכם.

איתן גינזבורג: ויהיו עוד הרבה הזדמנויות.

שלמה קרעי: יהיו.

איתן גינזבורג: ולילות.

שלמה קרעי: היום אני רוצה לדבר על הדרך היצירתית של הממשלה הזו לפתור בעיות.

שלמה קרעי: במחקר שלי לתואר השני ולדוקטורט באוניברסיטת בן-גוריון, בהנחייתו של חברי פרופ' דביר שבתאי, עסקתי בנושאים של חקר ביצועים ופיתוח אלגוריתמים לבעיות שבבסיסן נחשבות בעיות קשות.

שלמה קרעי: בעיות קשות, אדוני היושב-ראש, או בעיות שבסלנג שלנו נקראות בעיות NP-hard, הן בעיות שככל הידוע היום, לא ניתן למצוא להן פתרון בזמן סביר.

שלמה קרעי: זמן סביר במושגים שלנו יכול להיות גם עשרות שנים וגם מאות שנים; זה עדיין נחשב זמן סביר.

שלמה קרעי: כן, אנחנו כולנו התחלנו להכיר לאחרונה את המושג אקספוננציאלי בקורונה, אז כל עוד הזמן הוא לא אקספוננציאלי לפי גודל הקלט – אני לא רוצה באמת להיכנס יותר מדי לפרטים – זה עדיין נחשב זמן סביר.

שלמה קרעי: למעשה, השאלה אם קיים פתרון בזמן סביר לבעיות קשות שנחשבות NP-hard היא שאלה שהפרס שהוכרז עליה הוא מיליון דולר.

שלמה קרעי: רק לצורך ההמחשה, ניקח בעיה שנקראת בעיית החלוקה.

שלמה קרעי: בבעיה הזו יש n עצמים במשקל שונה ומעוניינים לחלק אותם בדיוק לשני חלקים.

שלמה קרעי: לדוגמה, נניח שיש לנו שתי משאיות והקיבולת של כל משאית היא 20 טונות ויש לנו אוסף של חפצים במשקל כולל של 40 טונות, וזה מדויק.

שלמה קרעי: אנחנו רוצים למצוא פתרון כזה שמחלק את החפצים בין שתי המשאיות כך שכל משאית תוביל בדיוק 20 טונות .

שלמה קרעי: על פניו, זו נראית בעיה פשוטה יחסית.

שלמה קרעי: אלפי מובילים פותרים בעיות כאלה לכאורה מדי יום ביומו.

שלמה קרעי: בכל שיעור – טיבי, זה אומנם לא רפואה, אבל יש כאן מחקר אמיתי שכדאי – – –

אחמד טיבי: אני מודה לאל שאיתן החליף אותי.

שלמה קרעי: בכל שיעור הייתי שואל את הסטודנטים: מה הבעיה הכל-כך קשה, באמת?

שלמה קרעי: נבדוק את כל אפשרויות החלוקה ונגיע לפתרון.

שלמה קרעי: למה זאת נחשבת בעיה קשה שמי שיצליח למצוא אם ניתן לפתור אותה בזמן סביר או לא יקבל מיליון דולר?

שלמה קרעי: נניח מקרה פשוט לכאורה של 80 פריטים בסך הכול, ונניח גם מחשב-על שיודע להציב ולחשב את ערך הפתרון של כל חלוקה אפשרית כזאת בתוך מיליארדית השנייה – בתוך מיליארדית שנייה המחשב יודע להציב פתרון מסוים ולבדוק אם הוא פתרון אפשרי או לא.

שלמה קרעי: למעשה, אנחנו צריכים למצוא כאן תת-קבוצה של פריטים שתהווה חצי מהמשקל הכולל, 20 טון, ויתר הפריטים יהיו במשאית השנייה.

שלמה קרעי: כמה אפשרויות כאלה יש לנו לבדוק, כשאחת מהאפשרויות האלה – נניח שיש פתרון או שאין – זה בעצם לכל פריט לבדוק אם הפריט הראשון יהיה בקבוצה הזאת או לא יהיה בקבוצה, אם הוא יהיה או לא יהיה, גם לפריט השני, אם הפריט השני יהיה בקבוצה או לא יהיה בקבוצה, וכן הלאה וכן הלאה.

שלמה קרעי: יש כאן 2 בחזקת 80 אפשרויות לכל הקומבינציות האפשרויות של החלוקה של הפריטים בין שתי המשאיות.

שלמה קרעי: 2 בחזקת 80 זה כבר נשמע מספר מאוד מורכב, מספר מאוד גדול, ומשך הזמן שייקח למחשב-על, כאמור, שיכול לבדוק כל אפשרות לפתרון במיליארדית השנייה – חלוקה של 80 פריטים בין שתי משאיות – אתה יכול לנחש, מכובדי אדוני היושב-ראש, כמה זמן?

שלמה קרעי: 80 פריטים, למצוא את החלוקה הנכונה בין שתי המשאיות, החלוקה האופטימלית.

שלמה קרעי: נניח שיש פתרון אחד.

איתן גינזבורג: מאית השנייה.

איתן גינזבורג: מאית השנייה?

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: מיליארדית השנייה לוקח להציב את אחד הפתרונות ולבדוק אם הוא פתרון נכון או לא נכון.

שלמה קרעי: כמה זמן ייקח לנו למצוא את הפתרון?

שלמה קרעי: נניח שיש פתרון אחד כזה.

איתן גינזבורג: כמה?

שלמה קרעי: 80 פריטים – כמה זמן?

שלמה קרעי: 38 מיליון שנים.

שלמה קרעי: 38 מיליון שנים.

שלמה קרעי: זה 2 בחזקת n אפשרויות.

שלמה קרעי: אם תחלק את התוצאה במיליארד – כי זה מיליארדית שנייה – תחלק ב-60 שניות, ב-60 דקות, ב-24 שעות, ב-365 ימים, תגיע בקירוב ל-38 מיליון שנים שייקח למחשב-על למצוא את הפתרון האופטימלי לחלק 80 פריטים בין שתי משאיות.

איתן גינזבורג: – – –

שלמה קרעי: יש, כמובן, אלגוריתמי קירוב וכל מיני פתרונות פסאודו-פולינומיאליים שיכולים למצוא פתרונות מקורבים מאוד, אבל את הפתרון האופטימלי לא יודעים.

שלמה קרעי: זאת שאלה שהפתרון לה לא ידוע – האם קיים פתרון בזמן סביר לבעיה או לא.

שלמה קרעי: אנחנו מבינים שכמה עשרות שנים ביחס ל-38 מיליון שנה זה לא כל כך נורא.

שלמה קרעי: בעיה נוספת, שהיא למעשה בעיה כללית יותר מבעיית החלוקה שהזכרנו, היא "בעיית תרמיל הגב".

שלמה קרעי: שומע, אדוני השר, מכובדי?

שלמה קרעי: "תרמיל הגב".

שלמה קרעי: אפשר להוכיח בקלות ש"בעיית תרמיל הגב" גם היא בעיה קשה באמצעות רדוקציה, הפחתה, מבעיית החלוקה.

שלמה קרעי: כן, ההפחתה – בעצם לוקחים קלט של שתי הבעיות, ממירים קלט לקלט ומראים שאילו היה לנו פתרון לבעיה הזאת, היה לנו פתרון גם לבעיה הקודמת, וככה בעצם מוכיחים שגם הבעיה הזאת היא קשה.

שלמה קרעי: מה זה "בעיית תרמיל הגב"?

שלמה קרעי: היא בעצם בעייתו של כל מטייל ממיליוני המטיילים המסתובבים בעולם ונהנים מנפלאות הבריאה.

שלמה קרעי: לכל חפץ שרוצים לקחת איתנו לטיול יש נפח מסוים שהוא תופס בתוך התרמיל וערך מסוים בהתאם לחשיבות של אותו חפץ.

שלמה קרעי: המטרה היא למקסם את ערכי הפריטים בתרמיל תחת אילוץ הנפח – יש לנו נפח מוגבל בתרמיל.

שלמה קרעי: גם זו, כאמור, בעיה קשה שלא ידוע אם ניתן למצוא לה פתרון בזמן סביר.

שלמה קרעי: הבעיות שאני עסקתי בהן במחקר שלי עוסקות בבעיות תזמון – Scheduling – בעיה שבה יש לנו סט משימות ואנחנו נדרשים להקצות את המשימות האלה לסט של משאבים מוגבלים, והמטרה היא להגיע לאופטימיזציה בהתאם לפונקציית מטרה כלשהי.

שלמה קרעי: למשל, אנחנו רוצים להשלים את כל המשימות הכי מהר שאפשר – זאת פונקציית מטרה, הכי מהר שאפשר.

שלמה קרעי: בכל אופן, הבנתם שאנחנו ניצבים כאן בפני בעיות – – –

איתן גינזבורג: רגע.

איתן גינזבורג: לא הבנתי.

איתן גינזבורג: כשיש לך סט משימות – מה הייתה המטרה?

שלמה קרעי: לתזמן אותו לסט של משאבים מוגבלים, כן?

שלמה קרעי: אין לי משאבים בלתי מוגבלים.

שלמה קרעי: יש לי למשל שורה של מכונות בקו ייצור, ואני רוצה לתזמן משימות שיש לי.

שלמה קרעי: כל מכונה יכולה לבצע סוגים שונים של פעולות על הג'ובים האלה, על המשימות, ואני רוצה לסיים את כל המשימות הכי מהר שאפשר.

שלמה קרעי: זאת פונקציית מטרה אחת.

שלמה קרעי: יש פונקציות מטרות שונות.

שלמה קרעי: למשל, אם יש לי דדליין, אם אני צריך לספק את הפריטים בזמן מסוים, אז המטרה שלי תהיה לא לאחר או שהאיחור יהיה מינימלי.

שלמה קרעי: יש אין-סוף פונקציות מטרה, אבל בעיקרון, כל מה שמשותף לבעיות שהזכרתי זה שבבסיסן הן בעיות קשות שלא ידוע אם קיים פתרון בזמן סביר לבעיות האלה.

איתן גינזבורג: סוגיית התזמון דומה ל"בעיית תרמיל הגב"?

שלמה קרעי: היא קשורה, יש קשר.

שלמה קרעי: אפשר להוכיח באמצעות הפחתה של קלט הבעיה בין בעיה לבעיה בבעיות ה-NP-complete האלה, בעיות ה-NP-hard, שיש להן קבוצה של בעיות סגורות שאפשר להוכיח שהן קשורות אחת לשנייה.

שלמה קרעי: אבל מה אני רוצה לומר לכם, אדוני השר?

שלמה קרעי: יש לה, לממשלת ההונאה שלנו, דרכים יצירתיות לפתור בעיות.

שלמה קרעי: עם הדרכים היצירתיות של לפיד ובנט הם עוד מסוגלים לקטוף את פרס מיליון הדולר שהקצו במכון קליי למתמטיקה לפתרון השאלה אם הבעיות הקשות האלה ניתנות לפתרון בזמן סביר.

שלמה קרעי: שאלה זו, אגב, נחשבת לאחת משבע בעיות המילניום.

שלמה קרעי: הרי תראו איזו ממשלה יצירתית: כל בעיה שיש לה היא פותרת ממש ברגע, בלי למצמץ.

שלמה קרעי: תרמיל הגב של הממשלה קטן מדי ואין מספיק מקום לשרים וסגנים שימקסמו את הערך?

שלמה קרעי: פשוט נקנה תרמיל גב גדול יותר.

שלמה קרעי: איזה פתרון מושחת ויצירתי – נגדיל, עוד שר בלי תיק, עוד סגן שר בלי תכלית.

שלמה קרעי: אין שום בעיה, יש מקום ללא הגבלה.

שלמה קרעי: רוצים לסיים את המשימות בזמן קצר יותר?

שלמה קרעי: נהפוך את השירות הציבורי למשאב בלתי מוגבל על חשבון הציבור ואין שום בעיה – המשאבים הופכים להיות בלתי מוגבלים.

שלמה קרעי: אחלה פתרון – עוד שרים בלי תיק, עוד ג'ובים לחברה, עוד סמנכ"לים שלא ידעו בין ימינם לשמאלם והם נכנסים לתפקיד רק כי הם במקום 80 במפלגת תקווה חדשה.

שלמה קרעי: רוצים לחלק את הסמכויות והג'ובים לשני חלקים שווים בממשלה הפריטטית, בין שתי המשאיות, ולא מצליחים?

שלמה קרעי: נוסיף עוד עגלה נגררת שתגדיל את הקיבולת של המשאיות, נוסיף נורבגים שיהיו סרח עודף של הגוש שלהם בממשלה, נוסיף ג'ובים בוועדות החשובות ונרמוס את הדמוקרטיה.

שלמה קרעי: הכול אפשרי בממשלת השחיתות וההונאה הזאת.

שלמה קרעי: כל הבעיות הקשות נפתרו.

שלמה קרעי: מיליון דולר, או בעצם 53 מיליארד שקל על חשבון כולנו.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר למנסור עבאס, ראש הממשלה בפועל, שעובדים עליו.

שלמה קרעי: הרי כדי לממן את השוחד שנתנו לו כדי להיכנס לממשלה הם מטילים "מס עבאס", מס על שתייה – כי זה, אגב, לא רק "מס עבאס", זה "מס עבאס" והמס הנורבגי.

שלמה קרעי: יש כאן כמה מקצים שצריך לטפל בהם בבזבזנות ובשחיתות של הממשלה הזאת: מס על שתייה קלה, מס על החשמל, מס על הארנונה, מס על נטפליקס, מס על המשכנתה.

שלמה קרעי: אני בטוח, אגב, שהמס על המשכנתה שנכנס לחוק ההסדרים בסופו של דבר לא ייכנס.

שלמה קרעי: ההרגשה שלי היא שעדיין יש בקואליציה הזאת כאלה שיש להם לב שהוא לא לגמרי לב אבן, שהם עדיין לא מסוגלים להשית כאן גזרה שהיא חץ מדויק רק בלב של החלשים.

שלמה קרעי: להגדיל את הניקוד לזכאות למשכנתה מ-600 ל-2,000 זה דבר שלדעתי בסופו של דבר ליברמן לא יצליח להכניס לחוק ההסדרים.

איתן גינזבורג: אדוני, מישהו צריך היה לבצע חקר ביצועים על מדינה ללא תקציב כל כך הרבה שנים, שזו בעיה מאוד קשה.

איתן גינזבורג: על כן אני חושב שחקר הביצועים שאותו – – –

שלמה קרעי: לידיעתך, מכובדי, זה שהתקציב לא אושר בקריאה שנייה ושלישית – עדיין היה פה תקציב.

שלמה קרעי: התנהלנו כאן בשנת 2020 בתקציב המשכי.

שלמה קרעי: העצמאים קיבלו, המובטלים קיבלו, האוכלוסיות המוחלשות קיבלו.

שלמה קרעי: בטח ובטח שלא העלינו בדעתנו לממן את השחיתות של הממשלה באמצעות השתת מיסים רק על החלשים בחברה.

שלמה קרעי: וזה מה שקורה, ואני תכף אפרט את הדברים.

איתן גינזבורג: בבקשה.

שלמה קרעי: ככל שמוחו המעוות והיצירתי של ליברמן מאפשר לו להתפרע ולפגוע בחלשים, ככה המיסים יותר יצירתיים ויותר פוגעניים.

שלמה קרעי: אבל מנסור, שים לב: המס הוא גם על הציבור שלך.

שלמה קרעי: בעצם, הם הבטיחו לך 53 מיליארד, אבל כמה מיליארדים הם מממנים מהדלת האחורית של הציבור שאתה מייצג.

שלמה קרעי: אל תוותר על זה, מנסור.

שלמה קרעי: אתה מסוגל לדרוש מהם שכל המיסים האלה לא יחולו על האחים המוסלמים.

שלמה קרעי: האמת, אדוני היושב-ראש, שאתמול הופתעתי.

שלמה קרעי: אני כבר לא סגור עד כמה כוחו של מנסור במותניו.

שלמה קרעי: יכול להיות שהמשותפת מזנבת בו, וכבר יש הרגשה שהיא ממש רצועת הביטחון של הממשלה הזאת.

שלמה קרעי: אגב, ליברמן היום אמר בריאיון: "אם נצטרך, נגייס בלי בושה ח"כים מהמשותפת שיתמכו בתקציב".

שלמה קרעי: היום.

שלמה קרעי: הוא אמר רק לפני שנה: "לידיעת כל כתבי החצר מרחוב בלפור, ישראל ביתנו תשתף פעולה עם איימן עודה ואחמד טיבי רק אחרי שעמית סגל יצטרף לבל"ד" – כן, שחור על גבי לבן בחשבון הטוויטר של אביגדור ליברמן.

שלמה קרעי: אז כל הערכים וכל האידיאולוגיות – אנחנו כבר ידענו שהוא מכר את עצמו ומכר את נשמתו, אבל עדיין ניסה להציג את עצמו כאילו הוא ימני.

שלמה קרעי: אנחנו רואים שהכול קורס.

שלמה קרעי: אז אני לא סגור עד כמה כוחו של מנסור במותניו.

שלמה קרעי: אתמול שמעתי ההקלטה של אדם שחיקה את ליברמן.

שלמה קרעי: שמעת את ההקלטה הזאת?

איתן גינזבורג: לא.

שלמה קרעי: אדם עשה חיקוי של ליברמן – התקשר למנסור ודרש ממנו בטלפון, אומר לו: מנסור, תשמע, אנחנו חייבים לרדת, לא יהיו 53 מיליארד, יהיו 25 מיליארד.

שלמה קרעי: ומנסור?

שלמה קרעי: לא צעק, לא השתולל, לא אמר: אני אפיל את הממשלה; גם לא אמר כן.

שלמה קרעי: אבל הוא כזה הנהן בחצי הסכמה, אמר: טוב, בוא ניפגש, אני צריך לראות.

שלמה קרעי: והוא דיבר איתו, אמר לו: תגיד לי, מה עם טיבי ועם המשותפת?

שלמה קרעי: ומנסור אומר לו בהקלטה, כשהוא חושב שזה ליברמן, הוא אומר לו: אני דיברתי עם טיבי בשבוע שעבר, אבל יש להם דרישות, אבל יש להם ככה, אבל יש להם פה.

שלמה קרעי: או שמנסור הפך להיות הנער השליח של הממשלה הזאת ופנצ'רתם לו לגמרי את הבלון, כי המשותפת כבר משתפת פעולה, או שמנסור וטיבי עובדים על כולנו בעיניים ופועלים יחד כנגד מדינת ישראל ועם זרוע ביצועית בממשלה ובקואליציה, כמו השוטר הטוב והשוטר הרע, כן?

שלמה קרעי: או שכמו שאמרתי, בממשלה המסוכנת הזאת אתם מוכנים כבר לשבת עם המשותפת, ועבאס כבר מרגיש שהוא לא בן יחיד, ואפשר להסתדר בלעדיו, ולכן חייבים להתפשר.

שלמה קרעי: בכל מקרה, כל אחת מהאפשרויות האלה מובילה אותנו לעברי פי פחת, אדוני היושב-ראש, ואנו, אין לנו על מי להישען אלא על אבינו שבשמיים.

איתן גינזבורג: גם עליו.

שלמה קרעי: בעיקר עליו.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, קראנו בפרשת השבוע "והיה עקב תשמעון את המשפטים האלה".

שלמה קרעי: חכמים אמרו: מה זה "והיה עקב תשמעון"?

שלמה קרעי: אלו מצוות שאדם דש בעקביו, שעליהן אדם צריך להקפיד כדי לזכות לכל הברכות.

שלמה קרעי: ואגב, תכף נדבר על מה שהממשלה הזאת באמת עושה, אבל כתבתי, מכיוון שהזמן התקצר, בתחילת הזמן כבר אתייחס לבקשות מהקהל.

שלמה קרעי: יש כאן בקשה – – –

איתן גינזבורג: צריך להגיד לצופים שהפרשה הייתה פרשת ראה.

שלמה קרעי: פרשת עקב הייתה הפרשה.

איתן גינזבורג: נכון, ראה תהיה בשבוע הבא.

שלמה קרעי: נכון.

שלמה קרעי: אז יש כאן בקשה מהצופים לאחל מזל טוב לפנינה סולומוביץ, בת 70.

שלמה קרעי: יש לה היום יום הולדת 70.

איתן גינזבורג: ברכות לפנינה.

איתן גינזבורג: כולנו מצטרפים.

איתן גינזבורג: מכנסת ישראל הישר אליך.

שלמה קרעי: אז אמרנו, אדם צריך להקפיד על המצוות – – –

יועז הנדל: יש עוד?

שלמה קרעי: יש עוד כמה, אבל קיצצתם לי משלוש שעות ל-40 דקות.

שלמה קרעי: אבל היא בת 70 היום, זה בהחלט משהו ששווה לעצור בשבילו את הנאום.

איתן גינזבורג: מאיפה פנינה?

שלמה קרעי: אני לא יודע, לא כתוב.

שלמה קרעי: לא חשוב – בארץ ישראל.

איתן גינזבורג: היא אחת ויחידה.

איתן גינזבורג: פנינה סולומוביץ היא אחת ויחידה.

יועז הנדל: – – –

איתן גינזבורג: יש לו עמוד פייסבוק פעיל ושם ציבור הנאמנים צופה בו באדיקות, ותמיד הוא שואב משם שאלות מהקהל, ומפנה אותן בדרך כלל לשרים או לאוויר, לחלל האולם.

יועז הנדל: אדוני היושב-ראש, אנחנו במשרד התקשורת מקימים רשות חדשה לפיקוח על שידורי שלמה בערוץ הכנסת – – –

שלמה קרעי: לפי החוק החדש שלכם לפחות זה לא רישיון.

איתן גינזבורג: היתר.

איתן גינזבורג: אני רואה שלאט-לאט, אדוני השר, העסק מחלחל, כולל – – – גם זה יכול להיות.

שלמה קרעי: אגב, יש כבר 87 תגובות מהקהל בטוויטר.

שלמה קרעי: יש פה מישהו – אולי תעבירו לבנט – שמבקש לשאול את בנט מי סידר לו את העניבה היום.

שלמה קרעי: כנראה שהייתה, מההשתוללות שלו פה, מחוסר – משהו שם זז.

יועז הנדל: לא מסתכלים על הקנקן.

שלמה קרעי: אולי נחזור תכף לקהל, אני רוצה להספיק לומר כמה דברים.

שלמה קרעי: פרשת השבוע, שקשורה בקשר הדוק – שתי הפרשות, אגב, גם הפרשה שקראנו וגם הפרשה הקרובה – ממש כאילו דופקת על החלונות של הממשלה ואומרת לכם: תתעוררו.

שלמה קרעי: אז אמרנו, כדי לזכות בכל הברכות, אדם צריך להקפיד על מצוות שהוא דש בעקביו.

שלמה קרעי: והממשלה הזאת – באמת בכאב אני אומר את זה; אמרתי את זה לפני שראיתי מה הם עושים – הממשלה דשה בעקביה את החלשים בחברה בלי למצמץ, בלי לחשוב פעמיים.

שלמה קרעי: אין כמעט סעיף בחוק ההסדרים ובתקציב שמגיע שלא פוגע בחלשים בחברה.

שלמה קרעי: מה אמר ליברמן רק לפני חודש וחצי?

שלמה קרעי: אנו מתנגדים להעלאת מיסים.

שלמה קרעי: לא תהיה השתוללות בנושא התקציב.

שלמה קרעי: לפני חודש וחצי.

שלמה קרעי: ועכשיו השתוללות, אדוני היושב-ראש, זאת ההגדרה המדויקת למה שליברמן עושה על החלשים.

שלמה קרעי: הוא משתולל על החלשים ללא רגישות, ללא חמלה חברתית.

שלמה קרעי: מעולם לא היה כאן, לפי מה שזקני המקום מספרים, חוק הסדרים שממש משתולל על החלשים.

שלמה קרעי: מס על משקאות ממותקים ועל חד-פעמי – לא סתם על חד-פעמי, אדוני היושב-ראש; לפי משקל.

שלמה קרעי: לא מייקרים את החד-פעמי באחוזים.

שלמה קרעי: מה קורה?

שלמה קרעי: בנט, ברעננה, שמשתמש בכלים חד-פעמיים יקרים, שעולים אולי 200 שקל לקילו, כלים מפוארים, אז על הקילו הזה מוסיפים לו עוד 10 שקלים או 11 שקלים, אז במקום 200 הוא ישלם 211 שקלים, שזה בערך קצת יותר מ-5% ייקור.

שלמה קרעי: אבל מישהו משדרות או מהפריפריה או משפחה ברוכת ילדים, שמשתמשת בכלים החד-פעמי הפשוטים, שעולים להם 20 שקל לקילו חד-פעמי, ה-20 שקל האלה יהפכו ל-31, כי המס הוא לפי משקל, זאת אומרת ייקור של למעלה מ-50%.

איתן גינזבורג: למען הסדר, צריך להגיד לטובת העיר רעננה – גם ברעננה יש אנשים רעבים.

איתן גינזבורג: גם ברעננה יש אנשים – – –

שלמה קרעי: לא דיברתי על תושבי רעננה, דיברתי על בנט ברעננה.

איתן גינזבורג: אבל הזכרת את רעננה, ואוהבים את רעננה.

שלמה קרעי: לגמרי.

שלמה קרעי: הממשלה הזאת פוגעת בכל החלשים, לא משנה איפה הם גרים, בין שזה בנתיבות ובין שזה ברעננה.

שלמה קרעי: לזה אני מסכים.

איתן גינזבורג: לא אמרתי שהיא פוגעת, אמרתי שגם שם יש.

שלמה קרעי: הבנת את מה שהתכוונתי לומר.

איתן גינזבורג: ברור.

שלמה קרעי: עלייה במחירי החשמל וכל מה שהזכרתי קודם, ביטול סבסוד המעונות, ביטול ההנחות ברב-קו – אין לכם איך לממן את אלי אבידר, הפרזיט הזה, שר בלי תיק, שגם התפטר מהכנסת בנורבגי, ואתם מממנים אותו באמצעות ביטול ההנחות למשתמשי התחבורה הציבורית?

שלמה קרעי: לאיפה הגעתם?

שלמה קרעי: אין לכם בושה.

שלמה קרעי: אתה יודע, על כל זה אפשר היה לומר שזה איזה חוסר רגישות או סתם ממשלה של מנותקים, אבל מפרט אחד שהזכרתי קודם, שעולה על כולם, אפשר ללמוד על הכלל – אותו סעיף שמתעלל דווקא בחלשים: אותם אלו שהיו זכאים עד היום לקבל משכנתה בסבסוד מדינה עם ריביות נמוכות, כי בשוק החופשי הם היו מקבלים ריביות מאוד גבוהות – הם כבר לא יוכלו לקבל.

שלמה קרעי: העלו להם את הרף עד כדי כך שהחלשים ביותר ייזרקו לשוק של ריביות מוצצות דם.

שלמה קרעי: ומהסעיף הזה אנחנו מבינים שיש כאן לא סתם ממשלה מנותקת אלא ממשלה שיש בה שר אוצר שבחר להתעלל בחלשים בחברה.

שלמה קרעי: הם לא מעניינים אותו.

שלמה קרעי: הוא מונע מנקמה; הוא מונע משנאה לכל מי שלא חושב כמוהו ולכל מי שלא מתכון לבחור בו.

איתן גינזבורג: אתה מאמין לכל הדברים האלה שאתה אומר?

שלמה קרעי: בהחלט, באמונה שלמה.

שלמה קרעי: אני רואה, אתה רואה את הדברים.

שלמה קרעי: אתה רואה – שום הצדקה כלכלית – – –

איתן גינזבורג: אתה חושב שזו ההנעה שלו?

איתן גינזבורג: מזה הוא מונע?

שלמה קרעי: כן.

שלמה קרעי: אחרת אין סיבה.

שלמה קרעי: לא יודע.

שלמה קרעי: זאת הנאה מהנקמה, אולי.

שלמה קרעי: אולי זאת נקמה שהוא נהנה ממנה.

שלמה קרעי: אני לא יודע להסביר את זה.

שלמה קרעי: זה משהו שצריך ללכת לטיפול כדי להבין מה עומד מאחורי המוח הזה.

איתן גינזבורג: חקר ביצועים ובעיות קשות.

שלמה קרעי: לגמרי.

שלמה קרעי: מדעי הרוח שנמצאים כאן יכולים לפתור את זה.

איתן גינזבורג: NP-hard, hard core.

שלמה קרעי: כן.

שלמה קרעי: רק לפני שבועיים ממשלת הג'ובים המושחתת הזאת הפילה הצעת חוק שלי לביטול עמלת פירעון מוקדם, אותה אווזה שמטילה ביצי זהב לבנקים לאורך שנים ללא כל הצדקה כלכלית.

שלמה קרעי: העברת החוק הייתה מובילה לחיסכון של עשרות אלפי שקלים במחזורי המשכנתה ולשוק בריא ולתחרות גם לאורך חיי המשכנתה, ולא רק בעת לקיחתה.

שלמה קרעי: אולי, מכובדי השר, כדאי שתעביר איזה קורס מזורז, למרות שגם אצלך – בוא, התחרות לא באמת רוקדת לה בכל פינה בתחומי המשרד שלך, אבל התחלת משהו.

שלמה קרעי: אלי כדאי שתעביר להם קורס בתחרות, בשוק חופשי, ולא בהטלת מיסים, מיסים ומיסים ורק פגיעה בחלשים בחברה.

שלמה קרעי: ככל שעובר הזמן אפילו האתרוג התקשורתי לממשלה הזו הולך ונסדק.

שלמה קרעי: אומנם המטרה המשותפת של כולם היא "רק לא ביבי", בכל מחיר.

שלמה קרעי: זה עדיין קיים.

שלמה קרעי: אבל גם עיתונאי חצר מבינים לאט-לאט שעובדים עליהם בעיניים, שמה שמניע את הממשלה הזו ומרכיביה המרכזיים הוא השנאה לא רק לנתניהו אלא למה ולמי שהוא מייצג – אלו שבחרו בו, אותם שני מיליון האנשים שאמרו לסער ולבנט ולליברמן, אמרו להם "לא" בבחירות האחרונות, ורק על ידי גנבת קולם בידי צמד הנוכלים בנט ושקד ומכירת האידיאולוגיה של רבים משחקניה של הממשלה הזו קמה הממשלה.

שלמה קרעי: כאופוזיציה אנחנו מחויבים ועושים ככל יכולתנו להילחם בכל הכוח בממשלה הזו – ממשלה ערלת לב, ממשלה שמדרדרת את מדינת ישראל כמעט בכל תחום, כולל תחום הריפוי שעליו הכריזו ובו התהדרו.

שלמה קרעי: ממשלת הריפוי – אפילו במובן הפשטני של המילה, הריפוי, המצב הבריאותי של אזרחי ישראל, אפילו בזה נכשלו כישלון חרוץ.

שלמה קרעי: מארבעה מאומתים ביום, בתוך שישה שבועות – 2,400 מאומתים ביום.

שלמה קרעי: למעלה מ-60,000% – זה שיעור הגידול במספר המאומתים בתוך חודש וחצי.

שלמה קרעי: גם אם ייקח קצת זמן זה יקרה, בעזרת השם.

שלמה קרעי: בינתיים העם בישראל מפנים את היתרון של הניסיון האדיר של נתניהו, את חשיבותה ונחיצותה של ממשלה הומוגנית ולא מסוכסכת בינה לבין עצמה, והכי חשוב – ממשלה לגיטימית שקיבלה מנדט מהעם ולא גנבה אותו.

שלמה קרעי: על הממשלה הזו ושריה קראנו אתמול בפרשה: "והיה עקב תשמעון".

שלמה קרעי: אם לא תדושו בעקבכם את המסורת, אם לא תרמסו את החלשים בחברה, יש לכם סיכוי, אבל אם תמשיכו בהשתוללות הזו, אם תשימו עלינו אפיקורסים, עוכרי ישראל, אם תרמסו את החלשים בחברה ותגרמו צער לילדים הקטנים, תדעו כי השם אלוהינו, הוא עושה משפט יתום ואלמנה והוא יבוא עמכם חשבון.

שלמה קרעי: אם כבר הזכרנו את "והיה עקב תשמעון", אפשר לומר עוד כמה מילים בעניין הזה.

שלמה קרעי: אגב, השימוש במילה "עקב" ולא והיה אם תשמעון – הרי עקב זו בדרך כלל מילה שבאה למפרע, כמו שכתוב "עקב אשר שמע אברהם בְּקֹלִי" – בגלל מה שהיה, כך וכך.

שלמה קרעי: אבל פה לא.

שלמה קרעי: פה והיה – לעתיד – "עקב תשמעון".

שלמה קרעי: עקב זו מילה שהיא לא כל כך מתאימה.

שלמה קרעי: היה יותר נכון להשתמש במילים "והיה אם תשמעון", כמו שכתוב "והיה אם שמוע תשמעו", אז לכן, מכאן הדרשה שחכמים אמרו: אלו מצוות שאדם דש בעקביו.

שלמה קרעי: כך מביא "שפתי חכמים".

שלמה קרעי: הפרשה ממשיכה ואומרת מה יקרה אם תשמעון.

שלמה קרעי: אז "ואהבך וברכך והרבך וברך פרי בטנך ופרי אדמתך", ובפסוק לאחר מכן: "לא יהיה בך עקר ועקרה ובבהמתך".

שלמה קרעי: יש פה שאלה – אתה אומר: "וברך פרי בטנך", זאת אומרת, פרי הבטן – שאלה הילדים שלך, הצאצאים – זה יהיה מבורך, אז למה צריך לאחר מכן לומר "לא יהיה בך עקר"?

שלמה קרעי: אם בירך פרי בטנך, אז ודאי שהוא לא יהיה עקר.

שלמה קרעי: לכן מפרש המדרש ואומר: "לא יהיה בך עקר ועקרה ובבהמתך".

שלמה קרעי: בדברים רבה הפסוק מדבר על דברי תורה.

שלמה קרעי: ו"בבהמתך" הכוונה בבהמין שלך, שאפילו אדם פשוט שבך יהיה מספיק פיקח כדי שידע מה להשיב לאפיקורוס.

שלמה קרעי: יש איזה סיפור על העניין הזה שאפילו הבהמין שלך, אפילו האנשים הפשוטים שבעם ישראל, יודעים להשיב.

שלמה קרעי: מסופר על רבי יהונתן אייבשיץ שידו תמיד הייתה על העליונה בוויכוחים עם הכומר.

שלמה קרעי: פעם אחת הכומר התייאש, אמר למלך – – –

יועז הנדל: יש לך עוד חמש דקות?

שלמה קרעי: כן.

שלמה קרעי: הכומר התייאש, אמר למלך: תשמע, אדוני המלך, זה לא שרבי יהונתן אייבשיץ צודק, הוא לא צודק, הוא פשוט חכם מדי, לכן הוא מנצח אותי בוויכוח.

שלמה קרעי: יש לו שכל חריף, אבל אם תביא איזה עגלון פשוט, איזה יהודי פשוט מהרחוב, תראה שאני בקלות אצליח לשכנע אותו להמיר את דתו ולהיות נוצרי.

שלמה קרעי: יצאו לרחוב ועצרו עגלון יהודי שעבר שם והביאו אותו לפני המלך.

שלמה קרעי: המלך אומר לכומר: בבקשה, תפדל, בוא תנסה לשכנע אותו לעבור לנצרות.

שלמה קרעי: פנה אליו הכומר ואמר לו: תשמע, יהודי, אם תמיר את דתך אני גם אדאג לעולם הבא שלך שיהיה העולם הבא שלנו, הנוצרים, הרבה יותר טוב משלכם היהודים, וגם אני אתן לך ארנק זהובים.

שלמה קרעי: כך אמר הכומר לעגלון.

שלמה קרעי: העגלון אומר לו: תשמע, אדוני המלך, אני לא חכם גדול בדת, אין לי תשובות כדי להתווכח עם הכומר בדת, אבל מניסיוני המקצועי אני יכול להשיב לך.

שלמה קרעי: תשמע, מוסר השכל, מכובדי השר – כך אומר העגלון הפשוט לכומר – אומר לו: אבא שלי, עליו השלום, היה עגלון מקצועי – – –

יועז הנדל: הוא הגיע בזמן לשבת או שהעגלה נתקעה?

שלמה קרעי: לא, הגיעה.

שלמה קרעי: המלך אירח אותו כיד המלך, אל תדאג, לא כמו שבנט אירח את דרעי – אמר לו: כמו שצריך, עם כוס קפה.

יועז הנדל: לך תדע.

שלמה קרעי: דרעי אמר לו.

שלמה קרעי: שאלתי אותו: מה זה כמו שצריך?

יועז הנדל: אם דרעי אמר, הוא נתן ערבות על זה?

שלמה קרעי: דרעי, מה זה כמו שצריך?

שלמה קרעי: אמר לי: כוס קפה.

יועז הנדל: אם דרעי לא נותן ערבות על הסיפור אני לא לוקח.

שלמה קרעי: בבקשה, אתה יכול לשאול אותו.

שלמה קרעי: ערבות של דרעי.

שלמה קרעי: ערבות של דרעי לא שווה כלום כשיש כמה מתחבאים בחניון שבאים והורסים אותה.

יועז הנדל: כל אחד והערבות שלו.

יועז הנדל: הרצפה תמיד עקומה.

שלמה קרעי: נכון.

שלמה קרעי: הוא לא יכול לערוב לגנבים בלילה שמתחבאים בחניון ומפילים את הכול.

יועז הנדל: הכול צפוי והרשות נתונה.

שלמה קרעי: אם לא היה את ליל החניונים – – –

איתן גינזבורג: למשל, כמו תקציב דו-שנתי.

שלמה קרעי: אם לא היה את ליל החניונים, היה – – –

איתן גינזבורג: תקציב דו-שנתי.

שלמה קרעי: לא היה עובר תקציב דו-שנתי.

יועז הנדל: שלמה, אתה אחראי למילים שלך, נכון?

שלמה קרעי: ודאי.

יועז הנדל: כל אחד אחראי למילים שלו.

שלמה קרעי: תודה שדרעי לא יכול להיות אחראי למיכל שיר, שנכנסה בנורבגי בזכות פיצוי מלא מלא שקיבלה – דאגו לה לחוק נורבגי על מלא, שגם במפלגה של שישה ייכנסו שלושה נורבגים, בגלל הפעולה בחניון – – –

יועז הנדל: איכשהו תמיד יש תירוץ.

יועז הנדל: איכשהו מישהו אחר אשם.

שלמה קרעי: אלה העובדות.

שלמה קרעי: תראה, אתכם העובדות אף פעם לא מבלבלות.

שלמה קרעי: זה לא ייאמן.

יועז הנדל: אותי תמיד לימדו שאומרים: אני אחראי.

יועז הנדל: כך לימדו אותי.

שלמה קרעי: העובדות לא מבלבלות אתכם.

שלמה קרעי: אז העגלון אומר לו: אבא שלי לימד אותי כך – הוא אמר לו: תקשיב, בני, אם יבוא אליך בן אדם עם סוס ויגיד לך: בוא נחליף את הסוסים בינינו, בוא נעשה החלפות סוסים ואני אוסיף לך גם כמה מטבעות זהב, אז תיזהר ממנו, אל תחליף איתו בשום אופן.

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: כי אם הוא רוצה לתת לך זהובים, כנראה לסוס שלו יש בעיה.

שלמה קרעי: לא סתם הוא רוצה להחליף סוס בסוס ורוצה להוסיף לך זהובים.

שלמה קרעי: אומר העגלון לכומר: אתה הצעת לי להחליף את העולם הבא שלי כיהודי בעולם הבא שלך ככומר, של הנוצרים, ועוד הוספת לי ארנק של זהובים.

שלמה קרעי: כנראה יש בעיה מאוד מאוד רצינית בעולם הבא שלכם.

שלמה קרעי: ליברמן ושאר עוכרי ישראל בממשלה הזו, ולא כולם – – –

איתן גינזבורג: לא, לא.

שלמה קרעי: לא כולם.

שלמה קרעי: יש עוכרי ישראל בממשלה הזו, אל תגיד לי לא, לא.

שלמה קרעי: רוצים לעקור את הדת.

שלמה קרעי: אתה יודע, בערבית, אנחנו קוראים בליל הסדר, יש את הסיפור על אברהם אבינו.

שלמה קרעי: אנחנו אומרים שבאו לנמרוד, אמרו לו על אברהם אבינו: (אמר בערבית ומתרגם:) הילד הזה שנולד יחריב את המלכות ויבטל את הדת.

שלמה קרעי: יש פה כאלה – יש את קריב, יש את ליברמן, יש את מיכאלי.

שלמה קרעי: הינה, שמענו שמועה חדשה – שנכנס ברגע האחרון בחוק ההסדרים – – –

יועז הנדל: מלכיאלי?

יועז הנדל: מלכיאלי?

יועז הנדל: מה אתה רוצה ממלכיאלי?

שלמה קרעי: מיכאלי, בחוק ההסדרים, תחבורה ציבורית בשבת.

שלמה קרעי: התחלנו עם כשרות, עברנו לשבת, קריב על בתי הדין הרבניים, תכף לא יישאר כלום, (חוזר על דבריו בערבית.

שלמה קרעי: ) תשאל את המשותפת, יסבירו לך את התרגום.

יועז הנדל: אתה יודע שבתקופה שעליה אתה מדבר, ערבית לא הייתה קיימת.

שלמה קרעי: לא, אבל אנחנו קוראים את הסיפור בערבית.

שלמה קרעי: לא אמרתי שזאת הייתה האמירה, אני סיפרתי מתוך הנוסטלגיה.

יועז הנדל: אתה יודע, אם היית אומר לי אכדית, הייתי זורם; פיניקית.

שלמה קרעי: קודם כול, אני לא בטוח שאתה צודק.

שלמה קרעי: מסופר על יוסף הצדיק שעלה – – –

יועז הנדל: השפות השמיות היו מפיניקיה, מלוב.

שלמה קרעי: אתה יודע, כתוב על יוסף שכשהוא עלה לפני פרעה – אתה מכיר את המדרש – הוא היה צריך לעלות 70 מדרגות, ובכל מדרגה היה צריך לדבר איתו בשפה אחרת.

יועז הנדל: אבל ערבית לא הייתה אז.

שלמה קרעי: יכול להיות שהייתה ונשכחה וחזרה, לך תדע.

שלמה קרעי: בכל מקרה, הם מנסים – ליברמן מנסה באמצעות גזרות כלכליות להכריח את החרדים להחליף את העולם הבא שלהם בגיהינום השמור לעוכרי ישראל כמוהו, אבל את מה שליברמן לא יודע, אפילו עגלון פשוט שבישראל יודע: לא מחליפים סוס בסוס תמורת ארנק של זהובים.

שלמה קרעי: ואמרתי שגם פרשת השבוע שנקרא באה ונותנת לכם מוסר השכל: "כי יהיה בך אביון מאחד אחיך באחד שעריך – – – לא תאמץ את לבבך ולא תקפץ את ידך מאחיך האביון, כי פתח תפתח את ידך לו" – זה כפל: תרבה, תפתח.

שלמה קרעי: ועוד דבר, שגם רלוונטי לשנת השמיטה שהולכת ומתקרבת: "השמר לך פן יהיה דבר עם לבבך בליעל לאמר קרבה שנת השבע שנת השמטה ורעה עינך באחיך האביון – – – נתון תתן לו ולא ירע לבבך בתתך לו".

שלמה קרעי: מה כל אריכות הלשון הזו?

שלמה קרעי: התורה אומרת לנו: גם כבן אדם פרטי, כשאתה רוצה להתייעל בתוכנית הכלכלית הפרטית שלך או בעסק שלך, ובטח ובטח כשאתה מנהל את מדינת ישראל, אל תתלה את כל הרעות החולות שלך בשברירים שאתה מחלק לעניים.

שלמה קרעי: לא הם גורמים לזה שאתה לא מרוויח.

שלמה קרעי: לא, אל ירע לבבך בתיתך לו; אל תאמר: בגלל הצדקה שאני נותן לעני, בגלל זה הרווחים שלי נמוכים.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: וזה בדיוק מה שהממשלה הזו עושה, אדוני היושב-ראש – את כל הרעות החולות שלה היא משליכה על העניים והחלשים.

שלמה קרעי: בקיבוצים לא מעיזים לנגוע, בטייקונים בוודאי שלא, ואפילו לא בבנקים, שהמדינה נתנה להם מיליארדים בריבית אפס בשנת הקורונה, כי הם אמרו שאוי ואבוי, מה יהיה, והם הרוויחו למעלה מ-10 מיליארד שקלים רווח נקי, אבל בהם לא נוגעים.

שלמה קרעי: על מי ניתן מס?

שלמה קרעי: על החד-פעמי של העניים; על התחבורה הציבורית של מי שאין לו מספיק וכן הלאה וכן הלאה.

שלמה קרעי: ואפשר להבין את הממשלה.

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: יותר קל להתעסק עם מי שאין לו כמעט פתחון פה, עם מי שעסוק בהישרדות יום-יומית, מאשר להתעסק בכאלה שהלוביסטים שלהם ממלאים כאן את הכנסת וכל היום יושבים על השרים וכל היום דואגים שלא ייפגעו.

איתן גינזבורג: אגב – – – קיבוצים ומושבים – – – גזרות על חקלאות.

שלמה קרעי: רפורמת החקלאות זה משהו אחר, זה לא קיבוצים.

איתן גינזבורג: ועוד איך, בחוק הוותמ"ל.

איתן גינזבורג: מי הם אותם חקלאים?

איתן גינזבורג: מושבים וקיבוצים.

שלמה קרעי: רפורמת החקלאות נוגעת – הקיבוצים היום הם כבר לא חקלאים, הקיבוצים היום זה תעשייה של זהב.

איתן גינזבורג: לא, גם הם, וגם בחוק הוותמ"ל.

שלמה קרעי: רפורמת החקלאות בהחלט פוגעת בחלשים.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כבר הגענו לקראת הסוף.

שלמה קרעי: אני רוצה לומר שבסיכומו של דבר, זאת ממשלה שאני לא מצליח למצוא לה אף נקודת זכות, שתהיה עבורה איזושהי זכות קיום.

שלמה קרעי: היא גם מקעקעת את היהדות, כמו שדיברנו עכשיו – התחלנו עם רפורמי, עברנו לכשרות, עוברים לשבת, נעבור לגיור ומדינת כל אזרחיה.

שלמה קרעי: ומחמוד עבאס צודק, גם לו מגיע חוק השבות, למה לא?

שלמה קרעי: איזה סממן יהודי יש במדינה הזאת שמגיעים ליהודים חוקים לאומיים משלהם?

שלמה קרעי: לא משאירים שום דבר.

יועז הנדל: שירות צבאי, כי תאסור עליך מלחמה, לא תלין שכר – הרבה דברים – – –

מאיר פרוש: גם דרוזים משרתים בצבא.

יועז הנדל: שירות צבאי, פרוש.

יועז הנדל: שירות צבאי, קרא בתורה.

שלמה קרעי: ויש את העניין החברתי.

יועז הנדל: מלחמת מצווה.

שלמה קרעי: באמת אנחנו ערב ראש חודש אלול, אדוני היושב-ראש, מכובדי השר.

שלמה קרעי: יש לנו גזרות כלכליות מפה עד להודעה חדשה, כל הגזרות הכלכליות שיש בתקציב הזה, ויש לנו 40 יום להתפלל: "אבינו מלכנו קרע רוע גזר דיננו", אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: אני מקווה מאוד שהתקציב הזה לא יעבור, שהממשלה הזו תיזרק לפח האשפה של ההיסטוריה ולא יישאר ממנה כלום.

שלמה קרעי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה, אדוני.

איתן גינזבורג: רק משהו אחד לא הבנתי מכל הנאום – – –

יועז הנדל: מה קרה לעגלון, אם הוא הגיע לשבת.

איתן גינזבורג: לא לא.

יועז הנדל: הוא הגיע או לא?

איתן גינזבורג: אני לא יודע.

איתן גינזבורג: לא, הוא היה אצל המלך.

יועז הנדל: תמיד העגלון מאחר לשבת.

שלמה קרעי: הפעם זה היה ביום ראשון.

איתן גינזבורג: הוא הפעם היה באירוח אצל המלך כיד המלך.

יועז הנדל: אוקיי, בחזור הוא איחר לשבת.

שלמה קרעי: מה לא הבנת?

איתן גינזבורג: לא הבנתי מה עמדתך בנושא הדיון – ביטול המשרד לנושאים אסטרטגיים.

איתן גינזבורג: נושא הדיון זה ההחלטה לבטל את המשרד לנושאים אסטרטגיים.

שלמה קרעי: לא, זה דיון משולב, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: יש דיון משולב.

שלמה קרעי: אני אסביר לך איך זה קשור לדיון.

איתן גינזבורג: לא, לא הבנתי מה עמדתך.

שלמה קרעי: על ביטול המשרד לעניינים אסטרטגיים?

שלמה קרעי: אני חושב שיותר חשוב לבטל את המשרד בלי תיק שנתתם לאלי אבידר, ובדרך יש עוד כמה משרדים לבטל, בהחלט.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת שלמה קרעי על הידע בנושא חקר ביצועים ובעיות קשות וה-NP-hard.

איתן גינזבורג: אנחנו נזמין את חבר הכנסת מאיר פרוש.

איתן גינזבורג: אדוני, בכבוד וברכה, יעלה ויבוא.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כאשר אנחנו צריכים לדבר על – בעצם היום זה יום אישור התקציב, למרות שעברה השעה 24:00 וזה כבר יום אחר.

מאיר פרוש: על כל פנים, היום זאת הייתה הכותרת – שאישרו את התקציב.

מאיר פרוש: אני בכל אופן רוצה להתייחס יותר לשאלת התקציב מאשר לשאלה שמתקיימת כרגע, הודעות הממשלה – להעביר מסעיף לסעיף או ממשרד למשרד, מאחריות של שר זה לשר אחר.

מאיר פרוש: כבר דובר, והזכירו את זה כאן, ואני לא חושב שדיברו על הנקודה שאני מבקש לומר: העילה האמיתית, למה רוצים לפגוע בכשרות.

מאיר פרוש: אנחנו כן יודעים למה.

מאיר פרוש: זה לא יפגע בכשרות שהציבור החרדי צורך ומאמין בה.

מאיר פרוש: אלה שאין להם כשרות של בד"ץ ומסתפקים גם בכשרות של הרבנות הראשית – לטעמנו הכשרות הזאת תיפגע, ואני לא נכנס כרגע לשאלה למה, אבל היא תיפגע.

איתן גינזבורג: למה זה חשוב?

מאיר פרוש: זה חשוב לי כי ישראל ערבים זה לזה.

מאיר פרוש: חשוב לי שכל מי שאוכל יאכל כשר.

מאיר פרוש: זה חשוב לי, הדבר הזה.

מאיר פרוש: אני רוצה לומר לך שאחד מארבעת הדברים – – –

איתן גינזבורג: אני מבין שתהיה כשרות של הרבנים שהוכשרו על ידי הרבנות.

איתן גינזבורג: אם אתה גם ככה לא מאמין בכשרות הזאת, למה חשוב לך להשאיר אותה?

מאיר פרוש: זה ממש לא על רגל אחת.

מאיר פרוש: קודם כול אני רוצה לומר שאחד מארבעה הסעיפים – תקרא לזה עכשיו היהדות החרדית דאז; אז לא היו מפלגות אחרות, רק אגודת ישראל, ובעקבות זה שהאומות המאוחדות אמרו לבן-גוריון ולשרת: אתה אומר שאתה רוצה להקים בית לאומי לכל יהודי במדינת ישראל?

מאיר פרוש: יש עוד ארגונים פוליטיים, ואנחנו רוצים לשמוע אותם.

מאיר פרוש: מאחר שאגודת ישראל הייתה הארגון הפוליטי החרדי היחיד, אז היא ייצגה את היהדות החרדית, והיא באה בדברים עם ראשי הסוכנות היהודית דאז.

מאיר פרוש: ומה מבקשים?

מאיר פרוש: לטעמנו אנחנו חושבים שכאשר יש שלטון בידי יהודים, השלטון צריך להתנהל לפי ההלכה.

מאיר פרוש: אבל אנחנו הרי נמצאים במציאות מסוימת, ואנחנו יודעים שיש רוב שלא הולך לחיות בדרך הזו, אז לפחות תנו לנו, ליהדות החרדית, את האפשרויות, את המסגרות היהודיות, שאת אורח החיים החרדי אנחנו נוכל לנהל.

מאיר פרוש: וביקשנו גם כמה דברים מרכזיים.

מאיר פרוש: אתם רוצים לומר שזו המדינה של כל העם היהודי – בבקשה.

מאיר פרוש: אנחנו מבקשים ארבעה דברים, ואלה הם ארבעת הדברים: שבת יהיה יום המנוחה השבועי של המדינה; נישואים וגירושים יהיו על פי ההלכה; כשרות בכל המטבחים של מדינת ישראל; כל אבא יוכל לחנך את ילדיו לפי מצפונו.

מאיר פרוש: אלה ארבעת הדברים שהם הסטטוס קוו, ועם זה באנו, אני אומר, המשלחת של אגודת ישראל לאומות המאוחדות, ובהם אז גם סבי, זיכרונו לברכה.

מאיר פרוש: מורנו רבי יעקב רוזנהיים היה נשיא אגודת ישראל העולמית, היה הארי גודמן, שהיה מזכיר אגודת ישראל באנגליה, והיה משה פרוש, סבי, זיכרונו לברכה, והם היו באו"ם ב-1948-1947.

מאיר פרוש: הם אמרו שהם מחפשים את הדרך שתהיה להם הבטחה שנותנים להם לחיות.

מאיר פרוש: ולכן, כשאני מדבר על כשרות, אז זאת לא כשרות – כי לנו חשוב שתהיה כשרות כאן, חשוב לנו שכל מי שאוכל, לאו דווקא אני, אני לומר לך.

מאיר פרוש: הרי אני לא אוכל פה במזנון מלכתחילה.

מאיר פרוש: לא אמרתי שזה לא כשר, לא אמרתי את זה, אבל אם אני אוכל פה בכנסת אז זה את האוכל שאני מקבל מהבית.

מאיר פרוש: אני לא אוכל פה.

מאיר פרוש: אולי היו בעבר שנים שישבתי ואכלתי במזנון.

מאיר פרוש: אני לא אוכל במזנון הבשרי, לפחות.

מאיר פרוש: כשרות – כל אחד עם ההקפדות שלו.

מאיר פרוש: יש הרבה יהודים חרדים שלא יאכלו בשר באולמות שמחה של קרובי משפחה שלהם בירושלים, בבני ברק, בערים חרדיות.

מאיר פרוש: זאת הקפדה.

מאיר פרוש: אבל ודאי שאנחנו מאוד מעוניינים שהכשרות תהיה כשרות, שכל יהודי ששם משהו בפה – שזה יהיה כשר.

איתן גינזבורג: אבל כשרות – – –

מאיר פרוש: רק רגע, רק רגע.

מאיר פרוש: נצא מתוך נקודת הנחה אחת: מי שמוביל בבתי המשפט אלו שופטי בית המשפט העליון.

מאיר פרוש: הם קובעים את ההלכה, לא מישהו אחר.

מאיר פרוש: גם אם מישהו אחר חושב אחרת, שופטי בית המשפט העליון קובעים את ההלכה.

מאיר פרוש: בוא נסכם שנינו שגם אם אתה לא חושב שרב ראשי בישראל, ראש אבות בתי הדין, יש לו אותו מעמד כמו שופט בבית המשפט העליון או כמו נשיא בית המשפט העליון, בציבור החרדי הרב הראשי הוא האוטוריטה הכי גבוהה.

מאיר פרוש: כאשר שר הדתות עושה מהלך כזה ולא בא בדברים עם מה שקרוי אהרן ברק או אסתר חיות או הגב' נאור, לא בא איתם בדברים – לצורך העניין שלנו הוא לא בא בדברים עם הרב לאו, לא בא בדברים עם הרב יצחק יוסף – אני לא צריך להסביר לך כבר גם מה.

מאיר פרוש: למה להיכנס לפרטים למה אותו רב בעיר הנידחת ההיא לא מוסמך לטעמה של הרבנות הראשית לתת את הכשרות?

מאיר פרוש: אתה תצא מתוך הנחה ותאמר שזה בסדר, אבל אסתר נאור של הרבנות החרדית – – –

איתן גינזבורג: מרים נאור.

מאיר פרוש: מרים נאור; אסתר נאור הייתה חברת כנסת.

איתן גינזבורג: אסתר חיות, כן.

איתן גינזבורג: אסתר נאור, נכון.

מאיר פרוש: מרים נאור או הגב' חיות או אהרן ברק של הרבנות הראשית לא מסכימים למהלכים האלה.

מאיר פרוש: ולכן זה חשוב לנו.

מאיר פרוש: אבל מה כתוב שם?

מאיר פרוש: כדי שנוכל אפילו להוריד את יוקר המחיה – אם תהיה תחרות אז הכשרות תעלה פחות כסף.

מאיר פרוש: כאילו זורקים לי ככה: תדע, הרבנות הראשית, הכשרות, זה עולה אגרה, זה עולה כסף, זה מייקר את האוכל.

מאיר פרוש: אז אתה מבין?

מאיר פרוש: מצאת את השלושה, ארבעה שקלים שאולי יפחיתו כל אגרה.

מאיר פרוש: אם נניח זה יהיה פחות, זה מה שיציל את העניים פה.

מאיר פרוש: אני אביא לך את זה מהתחום המוניציפלי.

מאיר פרוש: אתה יודע מה זה להוציא היתר בנייה?

איתן גינזבורג: בהחלט.

מאיר פרוש: אתה יודע כמה – אחרי שהוועדה לתכנון ובנייה מחליטה לאשר לבן אדם לבנות מרפסת; לא בניין בן 12 קומות, מרפסת; לא מרפסת, בניין של שלוש קומות – איזה מסמכים וטפסים הוא צריך למלא כדי לקבל את זה?

מאיר פרוש: כיבוי אש, הג"א, היטלים על דרכים.

איתן גינזבורג: השבחות.

מאיר פרוש: אגף העתיקות, הנושא של האשפה – רשימה ארוכה מאוד.

מאיר פרוש: עכשיו, אין ספק – אנחנו יודעים שהדירה לא אמורה לעלות את הסכומים שהיא עולה, אבל חלק נכבד מהיוקר של הדירה זה אותן טופסולוגיות.

מאיר פרוש: זה לוקח זמן, ועל כל דבר אתה צריך מומחה.

מאיר פרוש: אתה לא יכול שאחד שאין לו ידע בגינון יביא לך תשובה על איך הגינון ייראה.

מאיר פרוש: אתה צריך גנן, אתה צריך אדם מקצועי.

מאיר פרוש: כל דבר כזה עולה כסף.

מאיר פרוש: אתה שמעת שמשרד הפנים יביא בחוק ההסדרים שכדי להוזיל את אגרת הבנייה וכדי שהדירה תהיה יותר זולה נוותר על חלק מהדברים?

מאיר פרוש: נוותר על כיבוי האש – כי נסמוך על זה שמכבי אש עושה סיור פעם בשנה שם, לא צריך שכל יום יבוא משגיח, שכל יום יבוא בן אדם לבדוק את זה; נסמוך על הגנן שעושה סיור אחת לשלוש שנים ברחוב שבו אני גר, או שהוא בכלל אף פעם לא בא, נסמוך עליו.

מאיר פרוש: למה צריך להביא עוד?

מאיר פרוש: וככה תבוא השרה שקד, שרת הפנים, ותביא איזושהי בשורה.

מאיר פרוש: מה הבשורה?

מאיר פרוש: שכשבן אדם הולך להוציא היתר בנייה לבניין של שלוש קומות הוא לא יצטרך לעבור את כל המכשולים האלה, ופחות ישלם אגרות.

מאיר פרוש: זה הרבה הרבה הרבה יותר כסף מאשר במתן הכשרות, ויפחית יוקר המחיה.

מאיר פרוש: עכשיו, זה אחד הסעיפים שיהיו במתן הכשרות.

איתן גינזבורג: אבל היא עושה את זה, אדוני.

איתן גינזבורג: היא עושה את זה.

מאיר פרוש: מי עושה את זה?

איתן גינזבורג: אילת שקד.

איתן גינזבורג: עכשיו מובילים את הרפורמה של רישוי עצמי.

מאיר פרוש: טוב, בסדר.

איתן גינזבורג: עכשיו אדריכל יכול להוציא לעצמו את היתר הבנייה בלי כל הרשות המקומית.

מאיר פרוש: תאמין לי שגם אם היא אומרת שהיא עושה את זה, ייקח שנתיים במדינת ישראל עד שהיא תעשה רפורמה ושינוי בחוקים כך שלא נצטרך את כל הדברים האלה.

מאיר פרוש: דרך אגב, אם זה מוזכר, מוזכר כבר משהו גם לגבי רישוי עסקים.

מאיר פרוש: אני הייתי, דרך אגב – – –

איתן גינזבורג: לא, רישוי עצמי.

מאיר פרוש: רישוי עצמי.

איתן גינזבורג: הוצאת היתר על ידי האדריכל עצמו.

מאיר פרוש: אלה, גם על מעונות יום יוכלו להיות – בוא לא ניכנס לסוגיה הזו.

מאיר פרוש: אני אומר לך שזה לא יהיה בחודשיים הקרובים; אולי בשנתיים הקרובות, אם זה יהיה, בסדר?

מאיר פרוש: אבל יכולת לצאת עם בשורה.

איתן גינזבורג: אגב, גם עם התקנות עשינו שינוי גדול.

איתן גינזבורג: עכשיו הרבה תקנות מקבלות פטור, לא צריך את כל הוויה דולורוזה וטופסולוגיה, כמו שאמרת.

איתן גינזבורג: את זה עשינו בקדנציה הקודמת שלנו.

מאיר פרוש: על כל פנים, בתחרות של הכשרות לא הרווחנו הרבה כסף, אלא מה, ליברמן צריך הרי להראות שהוא רב עם החרדים, אז הינה, כדי להוריד את יוקר המחיה הוא – אני חייב, כשיש לי חצי שעה, לומר שהקטע הזה ודאי עוד לא לובן פה.

מאיר פרוש: אז על מי עובדים בעיניים?

מאיר פרוש: רבותיי, האזרחים שכן שומעים והתעניינו: ליברמן חיפש משהו כדי להטיל בוץ על הציבור החרדי, והוא יודע שכשיגידו: זה יעלה לך פחות כסף, אז הוא יקנה את ליבם של אלה שלא מבינים בדיוק מה קורה.

מאיר פרוש: אז הוא אומר: אנחנו נעשה תחרות בכשרות, וזה יעלה פחות באגרות, יהיה פחות, ואז המוצר או הבקבוק או קילו הבשר שתקנה או שקדי המרק שיקנו יעלו פחות כסף.

מאיר פרוש: ואני אומר שאם לממשלה הזו כל כך חשובים עשרה שקלים שמרוויחים על האגרות, שאולי יפחתו אם תהיה תחרות בכשרות, אפשר להפחית את כל ההיתרים שמבקשים כאשר מבקשים להוציא היתר בנייה.

מאיר פרוש: שם מדובר במאות ואלפי שקלים, אלא מאי?

מאיר פרוש: כשהממשלה תבוא ותגיד שאפשר להפחית באגרות בנייה, זה לא יהיה משהו נגד החרדים, לא ירוויחו שום דבר בקלפי; בקלפי מרוויחים אצל אלה שחשוב להם לפגוע בציבור החרדי על ידי זה שאומרים: אנחנו הולכים עכשיו לעשות תחרות בכשרות.

מאיר פרוש: אבל זאת הפתיחה שלי.

מאיר פרוש: מה זה אומר – שדיברתי כמה?

מאיר פרוש: שאני מדבר תשע דקות?

איתן גינזבורג: נשארו עוד.

מאיר פרוש: נשארו עוד תשע דקות או עוד 20 דקות?

איתן גינזבורג: נשארו עוד תשע.

מאיר פרוש: לא, עכשיו אני מדבר רק עשר דקות, מדבר עשר דקות.

מאיר פרוש: אז אני רוצה לומר כך: אני גם לא יודע אם דיברו על מה שאני מבקש עכשיו לדבר.

מאיר פרוש: גם אם כן, חשוב שזה ייאמר.

מאיר פרוש: אתה יודע מה זה תוכנית סינגפור?

איתן גינזבורג: זה היה בקמפיין הבחירות של ראש הממשלה.

מאיר פרוש: היה בקמפיין הבחירות של נפתלי בנט, ראש הממשלה.

מאיר פרוש: "עוד לפני" – תוכנית סינגפור, זה של בנט, על מה דיברה תוכנית סינגפור?

מאיר פרוש: הורדת מיסים, הזנקת הכלכלה, שירות מעולה לאזרח.

מאיר פרוש: הוא מתחיל ככה את התוכנית שלו: "עוד לפני הקורונה הכלכלה הישראלית לא עבדה בשביל האזרחים העובדים.

מאיר פרוש: זוג צעיר עם ילדים ששירת את המדינה עובד קשה ומשלם מיסים, בקושי מצליח לגמור את החודש, ורק רואה את חלום הדירה מתרחק.

מאיר פרוש: ואז באה הקורונה ופשוט שמטה את הקרקע מתחת לרגליהם של כל אותם ישראלים עובדים שהחזיקו את הראש מעל המים – – – אנחנו" – אומר בנט – "לא רוצים לשים על הכלכלה פלסטר של מענקים בדרך ליציאה מהמשבר – אלא לזנק מתוך הדשדוש הזה לצמיחה אדירה, לעושר ענק לכל משפחה עובדת".

מאיר פרוש: מספר עוד משהו בנט: איך אפשר לרכוש את ליבם של ציבור המצביעים?

מאיר פרוש: "עד 2003 הייתה סינגפור, שהיא רק דוגמה אחת למדינה שממנה אפשר ללמוד, ברמת חיים דומה לשל ישראל במונחי תמ"ג לנפש.

מאיר פרוש: מרגע שהחילו" בסינגפור "סדרת רפורמות שהורידו את המיסים, ייעלו את המגזר הציבורי ופתחו את השווקים – כלכלת סינגפור המריאה ותושביה הפכו עשירים כמעט פי שניים מאיתנו.

מאיר פרוש: עכשיו", אומר בנט במערכת הבחירות, "תורנו.

מאיר פרוש: בישראל יש את כל המרכיבים הדרושים למדינה כדי להצליח: אנשים איכותיים, אומת סטרטאפ, חזון, יצירתיות ושאפתנות".

מאיר פרוש: כך נראית הצמיחה לנפש בסינגפור לעומת ישראל החל בשנות הורדת המס.

מאיר פרוש: "נהוג לחשוב", אומר בנט בתוכנית סינגפור, "שהמיסוי הגבוה בישראל מקורו רק או בעיקר בהוצאות הביטחון הגבוהות".

מאיר פרוש: טענה זו אינה בגלל ההוצאה הצבאית בסינגפור, כי סינגפור דומה לישראל.

מאיר פרוש: "בסינגפור יש ביטוח בריאות חובה לכולם.

מאיר פרוש: תקציב החינוך לתלמיד בסינגפור הוא כמעט פי ארבעה במונחי כוח קנייה מזה של ישראל.

מאיר פרוש: המיסוי הנמוך והכלכלה הגמישה והחופשית מייצרים בסינגפור עושר גדול, המיתרגם גם לתקציבים – – – נדיבים".

מאיר פרוש: הוא ממשיך: "אנחנו מציגים בפניכם", כך בנט אמר, ומה שמתברר – עוד דקה נדבר על זה – בנט אומר כך בתוכנית שלו.

מאיר פרוש: דרך אגב, זו התוכנית שהיועץ ההוא טוען שזה שלו?

איתן גינזבורג: לא, זה לא זה.

איתן גינזבורג: זה משהו אחר.

מאיר פרוש: "אנחנו מציגים בפניכם", אומר בנט בתוכנית סינגפור – –

איתן גינזבורג: אולי כן.

מאיר פרוש: – – "תוכנית שתיתן 'מכת חשמל'" – אתה שומע?

מאיר פרוש: "מכת חשמל לכלכלה הישראלית, תחזיר את הסומק ללחייה לאחר שנה קשה של אבטלה וסגרים ותקפיץ אותנו למציאות אחרת לחלוטין – מציאות של שגשוג אישי, של מקומות עבודה והצלחה", ואחר כך הוא עובר הלאה הלאה ואומר: "משתלם לעבוד – קיצוץ חד במיסים לאזרחים העובדים: נחתוך את מס ההכנסה ב-15 נקודות האחוז בכל דרגת מס.

מאיר פרוש: זה המון.

מאיר פרוש: מעולם לא עשו את זה בישראל" – כנראה לעולם לא יעשו את זה בממשלה הזו – "בכיס של משפחות עובדות יישאר הרבה הרבה יותר כסף – – – כלומר, המדרגה העליונה של 50% מס תרד ל-35%; מדרגת המס של 35% תרד ל-20%, וכך הלאה.

מאיר פרוש: נוריד את מס החברות – – – נילחם מלחמת חורמה בהון השחור" וזה יגרום לכך שיהיה הרבה יותר כסף בכיסים.

מאיר פרוש: אנחנו ניצור עם הפעולות האלה ביקוש ל-400,000 מקומות עבודה.

מאיר פרוש: ואז הוא גם מתחייב: יהיה חוק-יסוד, חוק-יסוד של 22 משרדי ממשלה בלבד.

מאיר פרוש: לאף אחד לא אכפת שיש יותר משרדי ממשלה.

מאיר פרוש: הבעיה זה משרד ממשלתי?

מאיר פרוש: הוא רוצה לחסוך – אפשר לחסוך במנכ"ל של המשרד.

מאיר פרוש: הבעיה היא – מה כאילו מנקר את העיניים, זה שיש משרד ממשלתי?

מאיר פרוש: לא.

מאיר פרוש: מנקר את העיניים זה שיש לך שר – פעם קראו לזה וולוו, יש לך שמונה עוזרים לשר, יש לך מנכ"ל המשרד – זה מה שמנקר את העיניים.

מאיר פרוש: אז מה חוק-יסוד?

מאיר פרוש: גם פה הוא לא דיבר ברור, אבל אני לא בטוח שיש היום חוק-יסוד שאין יותר מאשר 22 משרדים.

מאיר פרוש: יש יותר מ-22 משרדים.

מאיר פרוש: אפילו יוצרים משהו בשביל חבר הכנסת אבידר, לא? שהוא יהיה שר ללא תיק.

איתן גינזבורג: כרגע הוא יהיה שר במשרד ראש הממשלה.

מאיר פרוש: כן, במשרד ראש הממשלה.

מאיר פרוש: כי יש ראש ממשלה, יש ח'ליפה, ויש עוד שר שיהיה במשרד ראש הממשלה, שישמור על האיזון בין ראש הממשלה לח'ליפה – כך נראה לי, שזה יהיה התפקיד שלו.

מאיר פרוש: אבל מה שמנקר את העיניים – יש הרבה יותר מאשר 22 שרים.

מאיר פרוש: "בפועל, התוכנית תייצר זינוק חד בהכנסות החברות והכנסות משלמי המיסים, וזינוק בצריכה הפרטית, כך שהעודף בהכנסות הממשלה יגדל בקצב הרבה יותר גבוה.

מאיר פרוש: את הכסף הזה לא נבזבז על הוצאות ממשלתיות מיותרות" כמו הנורבגי, למשל, "ותוכניות מפוקפקות, אלא נחזיר אותו לאזרחים באמצעות הורדת המיסים.

מאיר פרוש: התוכנית מתוכננת להתכנס ליעד החוב–תוצר ארוך הטווח הלאומי בתוך שנים ספורות, ולשמור על מסגרות היציבות הפיסקלית ארוכות הטווח.

מאיר פרוש: " ואז יש עוד כמה מילים.

מאיר פרוש: מי ירוויח מהתוכנית?

מאיר פרוש: כל האזרחים העובדים ירוויחו: "בטווח הארוך, כולם ייהנו.

מאיר פרוש: הורדת המיסים" שבנט מבטיח בתוכנית סינגפור "תועיל לכל הישראלים, בזכות הצמיחה שהיא תביא ומאות אלפי מקומות עבודה ייחודיים שייווצרו – – – לאחר יישום התוכנית יחל תהליך, שאותו ראינו במדינות אחרות, של שגשוג ועושר.

מאיר פרוש: ישראל תכפיל את התוצר לנפש מ-40,000 דולר לנפש ל-80,000 דולר.

מאיר פרוש: כלומר, כולנו נהיה עשירים פי שניים והמדינה כולה תזנק".

מאיר פרוש: היא תזנק.

מאיר פרוש: זו הבטחת הבחירות.

מאיר פרוש: מעבר לשאלה של ימין, שמאל וכדומה, בכל אופן כנראה שהציבור לא קנה את תוכנית סינגפור.

מאיר פרוש: כי אם הוא היה קונה, אז הוא היה מקבל יותר מאשר שבעה מנדטים.

מאיר פרוש: הציבור לא קנה את זה, אבל זו הייתה הבטחת הבחירות של בנט.

מאיר פרוש: הבטחת הבחירות של בנט הייתה שלא יהיו מיסים.

מאיר פרוש: אנחנו יודעים שהולכים להטיל מיסים על שתייה מתוקה, אנחנו יודעים שהולכים להטיל מיסים על כלים חד-פעמיים, הולכים לייקר את הארנונה.

מאיר פרוש: ארנונה גם נחשבת – בפקודת העיריות איך קוראים לארנונה?

מאיר פרוש: מס ארנונה.

מאיר פרוש: קוראים לזה היום אגרת אשפה, ויש מס ארנונה.

מאיר פרוש: אז יש לנו כבר ככה: יש לנו המיסים על שתייה מתוקה, חד-פעמי, ייקור הארנונה, מס גודש.

מאיר פרוש: נס שחמי כבר לא גר בתל אביב.

מאיר פרוש: כשהתחתנתי, הוא היה גר בתל אביב.

מאיר פרוש: אם הוא היה חי היום עם חמותי והייתי נוסע לתל אביב עם הילדים שלי – תאר לך, 12 ילדים, אנחנו נבוא לתל אביב, ועל כל אחד נשלם מס גודש?

איתן גינזבורג: לא, זה לא מעכשיו, אדוני.

מאיר פרוש: לא עכשיו, בעוד כמה שנים.

מאיר פרוש: בסדר, הייתי בא עם נכדים, הייתי בא עם נינים.

מאיר פרוש: אתה יודע מה זה?

מאיר פרוש: משכורת של חבר כנסת לא הייתה מועילה ולא הייתה מספיקה לי כדי לשלם מס גודש כשאני נכנס עם אשתי והילדים והנכדים, וגם יהיו נינים, בעזרת השם, עוד מעט.

מאיר פרוש: נו, זה נס.

מאיר פרוש: אבל מס גודש יש.

מאיר פרוש: מה עוד יש?

מאיר פרוש: יש העלאה של מחיר התחבורה הציבורית, שזו שוב פגיעה בשכבות החלשות.

מאיר פרוש: הדלק הולך להתייקר.

מאיר פרוש: אדוני השר, אתה הרי נפגש עם ראש הממשלה.

יועז הנדל: כולי אוזן.

מאיר פרוש: איך אתה מסביר את הדבר הזה – –

יועז הנדל: אין הסבר.

מאיר פרוש: – – שראש ממשלה – מה יש – – –

איתן גינזבורג: למה, חם?

מאיר פרוש: לא, מה זה שם?

יועז הנדל: השכינה.

איתן גינזבורג: 11 דקות.

מאיר פרוש: שנשארו לי?

מאיר פרוש: למה קודם אמרת תשע?

איתן גינזבורג: חשבתי שתקצר.

איתן גינזבורג: היה סיכום.

מאיר פרוש: חצי שעה.

איתן גינזבורג: לא, היה סיכום שפחות, אבל ראיתי אותך מדבר בכזה להט, שהבאתי לך כבר את כל חצי השעה.

מאיר פרוש: אני רואה את השר, כל כך ערני.

יועז הנדל: אני מקשיב לכל מילה בעניין רב.

יועז הנדל: חבל שנגמר הזמן.

מאיר פרוש: לא נגמר לי הזמן.

יועז הנדל: לא, אנחנו נמשיך את השיחה בהמשך.

יועז הנדל: זה חשוב.

איתן גינזבורג: האמת היא שהשר יועז ויתר על השר התורן הבא בתור.

מאיר פרוש: השר כל כך ערני, ואני שואל אותך:

מאיר פרוש: אנחנו יודעים שבנט אמר שיהיה עשר מעלות ימינה יותר, כן?

מאיר פרוש: לא הייתה לו ברירה, לא יכול היה להקים ממשלה אלא רק אם הוא לוקח את מפלגת העבודה, לוקח את מרצ, לוקח את בל"ד, רע"מ – את רע"מ הוא לקח.

איתן גינזבורג: רע"מ.

יועז הנדל: רע"מ, רע"מ.

מאיר פרוש: בל"ד מהצד.

מאיר פרוש: ליברמן בתחום המדיני הפסיק לדבר.

מאיר פרוש: פעם ליברמן היה קיצוני, הוא זה שאמר שהוא לא ייתן לערבים, לא צריכים לתת להם זכות בחירה פה, שילכו למקום אחר, הוא יעשה להם טרנספר.

מאיר פרוש: פעם הוא היה הסמן הימני של הפוליטיקה הישראלית.

מאיר פרוש: היום ליברמן הוא הסמן הקיצוני שמדבר נגד הציבור החרדי.

מאיר פרוש: הוא, את הקולות שלו מקבל היום מזה – כמו שרפול פעם דיבר נגד חרדים וקיבל שמונה מנדטים, כמו ששינוי כשהתפרקה, או כשהיא קמה, כשטומי לפיד פתח אותה, היו לה שבעה מנדטים.

איתן גינזבורג: שישה מנדטים.

מאיר פרוש: שישה מנדטים.

מאיר פרוש: אחר כך הם עשו – –

איתן גינזבורג: 15.

מאיר פרוש: – – 15, אבל אחר כך התפרקו לגמרי.

מאיר פרוש: הוא רב עם פורז.

מאיר פרוש: אבל יש גרעין של מנדטים שליברמן אומר: אני אהיה נגד החרדים ואז אני אקבל שישה-שבעה מנדטים.

מאיר פרוש: זה מה שיש לו היום.

מאיר פרוש: אז בנט – היו לו רק שבעה מנדטים, והוא עושה ממשלה עם מפלגת העבודה, עם מרצ, אז יותר ימין מאשר ליכוד הוא לא.

מאיר פרוש: אבל יש לו עוד משהו.

מאיר פרוש: תשמע, התוכנית הרי כבשה לבבות.

מאיר פרוש: תוכנית סינגפור הייתה להיט בבחירות.

מאיר פרוש: זה היה רעיון של בנט לבד, לא של היועץ שלו – יש ויכוח אם הוא כן שילם, לא שילם; לא של היועץ שלו.

מאיר פרוש: ממש להיט, תוכנית סינגפור.

מאיר פרוש: מי לא שמע על זה?

מאיר פרוש: גם היושב-ראש אמר לי שהוא שמע על זה.

מאיר פרוש: הייתה תוכנית, וכל המדינה השתוקקה לשמוע איך מקבלים ואיך התוצר לנפש יעלה מ-40,000 דולר לנפש ל-80,000 דולר, כשהמדינה תזנק, כך התוכנית הבטיחה.

מאיר פרוש: אבל הבסיס של התוכנית היה שלא מעלים מיסים.

מאיר פרוש: והינה, רק שבעה שבועות, פחות מימי ספירת העומר שיש לנו, 49 יום, פחות מזה.

מאיר פרוש: יש ממשלה, העבירו היום בבוקר, או אתמול, תקציב, והתקציב הזה מדבר על מיסים, כשתוכנית סינגפור הייתה כמו read my lips: לא תהיה העלאת מיסים.

מאיר פרוש: איך אנחנו מרשים לעצמנו, כשיש לנו ראש ממשלה, הוא עומד בראש הפירמידה – זה שלא נותנים לו לנהל את העניינים זה ברור, כי כל אחד הוא מלך, אתה מבין?

מאיר פרוש: יש לך תקווה חדשה – זה מלך לבד; יש לך את ליברמן – הוא מלך לבד בישראל ביתנו.

מאיר פרוש: יש לך את גנץ – הוא בכלל מנותק; אני לא אדבר ליד היושב-ראש כי זה יכאב לו.

מאיר פרוש: אבל כל אחד מלך.

מאיר פרוש: הוא ראש הממשלה, הוא מייצג כלפי חוץ, הוא ראש הפירמידה, וההבטחות שלו הן הבטחות שווא, כאילו.

יועז הנדל: לא מאמין, ראש ממשלה שיש לו הבטחות שווא – – –

מאיר פרוש: זה נראה הבטחות שווא.

יועז הנדל: הרב פרוש, אתה תיתן לראש ממשלה שיהיו לו הבטחות שווא?

יועז הנדל: שנים אתה הקפדת שיגידו פה אמת.

מאיר פרוש: לכן אני שואל אותך.

מאיר פרוש: זה לא עשר מעלות ימינה, זה גם לא תוכנית סינגפור, כי מעלים מיסים, אז מה נשאר, ריבונו של עולם?

מאיר פרוש: מה נשאר מכל הדבר הזה?

יועז הנדל: אם זה תוכנית סינגפור מול תוכנית ההתנתקות, עדיף סינגפור.

מאיר פרוש: אנחנו לא מדברים על אריק שרון, כי הוא היה אתרוג.

מאיר פרוש: אני מאתרג אותו.

מאיר פרוש: אני חושב שאריק עשה את הדבר הכי נכון שיכול להיות, אני אומר לך.

יועז הנדל: אתה זוכר מי היה שר האוצר שלו אז?

מאיר פרוש: אתה יודע שהיו בעיות עם הכפר.

מאיר פרוש: היו בעיות.

איתן גינזבורג: הוא זוכר.

איתן גינזבורג: מי היה שר האוצר פרוש זוכר, היטב הוא זוכר, עד היום הוא זוכר.

מאיר פרוש: דווקא אריק שרון היה מאוד – – –

איתן גינזבורג: ב-2003, אתה לא זוכר?

מאיר פרוש: ב-2003 זה היה ביבי.

מאיר פרוש: אני הקמתי פה אוהל כשביבי – –

איתן גינזבורג: אמרתי לך שהוא זוכר.

מאיר פרוש: – – כשביבי העביר את תקציב 2003, עם כל הגזרות הכלכליות, אני צמתי פה 14 יום בחוץ.

מאיר פרוש: רק בלילה הייתי אוכל.

מאיר פרוש: לא הייתי שותה, לא מים ולא שום דבר.

מאיר פרוש: ישבתי פה באוהל מול בנק ישראל.

מאיר פרוש: אלפים באו להזדהות איתי.

יועז הנדל: כשהוא הצביע בעד ההתנתקות, מה עשית?

איתן גינזבורג: הגזרות עליהם אז היו הרבה יותר כואבת מההתנתקות, אני חושב.

יועז הנדל: כשהוא הצביע בעד ההתנתקות, מה עשיתם?

מאיר פרוש: בהתנתקות אני הייתי בגוש קטיף.

מאיר פרוש: אני הייתי בגוש קטיף.

יועז הנדל: לא, אבל מה עשית עם ביבי כשהוא הצביע בעד שלוש פעמים?

מאיר פרוש: אני לא הצבעתי בעד ההתנתקות, בסדר?

איתן גינזבורג: הוא היה באופוזיציה.

מאיר פרוש: לא בגלל האופוזיציה.

איתן גינזבורג: היית באופוזיציה.

מאיר פרוש: גם כשנכנסנו, אני לא הייתי בעד ההתנתקות.

מאיר פרוש: אני רוצה לספר לכם – – –

איתן גינזבורג: אבל בינינו, הגזרות הכלכליות היו יותר קשות מאשר ההתנתקות.

מאיר פרוש: ב-2006-2005, כאשר הייתה רוטציה – כאשר שרון עזב, או כששרון רצה להקים את הממשלה והציעו לי להיות סגן שר התחבורה, אני אמרתי: ממשלה שעשתה התנתקות – אני לא אהיה בה, לא רוצה ליהנות ממנה.

יועז הנדל: אבל היית עם ראש ממשלה כזה הרבה שנים.

מאיר פרוש: אני לא הייתי חבר באותה ממשלה.

מאיר פרוש: לא נהניתי מהממשלה הזאת, מכיוון שאמרתי שממשלה שעוקרת יישובים בארץ ישראל – אני לא רוצה להיות בה סגן שר.

מאיר פרוש: מישהו שבא אחריי בתור במפלגה – הוא כבר לא נמצא היום בכנסת, חבר הכנסת הרב הלפרט – הוא היה סגן שר התחבורה.

יועז הנדל: עשיתם קומבינה.

מאיר פרוש: אני לא עשיתי שום קומבינה.

מאיר פרוש: אני לא.

יועז הנדל: אתה לא, המפלגה כן.

מאיר פרוש: כמובן שלא נתתי שהדבר הזה יגרום נזק לציבור שלי, אם הוא יכול לקבל שירות במשרד התחבורה, אז בא מישהו אחר מאגודת ישראל והיה שם סגן שר.

מאיר פרוש: אני, מאיר פרוש, על מצפוני, אמרתי: אני לא אשמש בתפקיד סגן שר בממשלה הזאת.

מאיר פרוש: אז אני גם לא בהתנתקות.

מאיר פרוש: וכשביבי הטיל גזרות – ביבי, בנט, זה לא משנה בעיניי; אנחנו לא ימנים ולא שמאל, אנחנו אנשי תורה, יהדות, מסורתיים, זה מה שחשוב לנו.

מאיר פרוש: במקרה, הליכוד, המפלגה יותר קרובה למסורת ישראל מאשר אחרים, לכן אנחנו תומכים בצד הזה.

מאיר פרוש: אבל כשביבי עשה את מה שהוא עשה, אני הייתי בשביתת רעב פה, מחוץ לבניין, 14 יום.

מאיר פרוש: שבועיים ימים הייתי פה.

מאיר פרוש: לכן אני אומר, אתה כשר – אתה שר חרוץ; אני אומר לך, לא נעים לי לדבר בפניך, אבל מקצת שבחו מותר לומר.

מאיר פרוש: אתה שר חרוץ.

מאיר פרוש: זה לא מתאים לנו שבראש הפירמידה עומד אחד שגם בנושאים המדיניים – אני לא מדבר אם הוא כן מוצלח או לא מוצלח, יש בזה בעיה; לא פשוט הדבר הזה שרוסיה מודיעה לך משהו בעניין סוריה ושארצות הברית אחרת.

מאיר פרוש: אמר פה נתניהו בצדק: מה אתה, לפיד, רץ ומבטיח שכל פגיעה שתעשה באיראן או ביעדים באיראן, אתה תיידע קודם?

מאיר פרוש: איפה נשמע דבר כזה?

מאיר פרוש: אני לא מדבר על כן הצלחה, לא הצלחה, אני שואל: איך אנחנו יכולים להסכים?

יועז הנדל: – – –

מאיר פרוש: תן לי, זה הזמן שלי.

מאיר פרוש: איך אנחנו יכולים להסכים שבראש הפירמידה עומד אדם, ראש ממשלה, שבנושאים המדיניים הוא לא כמו שהבטיח לקהל, בנושאים הכלכליים זה לא כמו שהבטיח לקהל?

מאיר פרוש: הוא אמר שהוא ישמור על כל הנושאים של הציבור החרדי.

מאיר פרוש: אתה חושב שישמרו בתקציב על הנושאים של הציבור החרדי?

יועז הנדל: אני חושב שהרגלתם אותנו בכך שראש ממשלה, שעומד בראש הפירמידה, לא דובר אמת.

יועז הנדל: הוא אומר פעם אחת משהו אחד – 12 שנה התרגלנו.

יועז הנדל: עכשיו סוף-סוף יש ממשלה שמנסה לעמוד בהבטחות.

יועז הנדל: לא תמיד אפשר.

מאיר פרוש: אני לא רוצה להיות פה זה שמגן על נתניהו וזה לא תפקידי, אבל אני חושב שההגדרה שלך היא ממש לא נכונה.

מאיר פרוש: אני מדבר על דברים שאני זוכר – – –

איתן גינזבורג: את הסיפוח הוא ביצע?

איתן גינזבורג: הבטחת הבחירות של נתניהו הייתה סיפוח, לא? אני חושב.

יועז הנדל: כן, ושינוי שיטת ממשל, ופינוי ח'אן אל-אחמר, ומשילות.

איתן גינזבורג: הייתה מסיבת עיתונאים עם כל שרי הליכוד, עם מפה.

איתן גינזבורג: ושינוי שיטת הממשל.

מאיר פרוש: אני לא בא להגן על ביבי, אבל לפני ארבעה חודשים היו לנו בחירות, וראש ממשלה שמכהן עכשיו הבטיח שהוא יהיה יותר ימין מימין.

מאיר פרוש: לך תשאל את הימין אם הוא יותר ימין מימין.

מאיר פרוש: מועצת התכנון ביהודה ושומרון לא התכנסה מאז שהממשלה הזאת קמה.

מאיר פרוש: אם אתה רוצה לבנות היום מרפסת, בית – – –

יועז הנדל: לא, אדוני, היא לא התכנסה שמונה חודשים, זה עוד מהממשלה הקודמת, שהייתי חלק ממנה, צריך להגיד את האמת.

מאיר פרוש: אולי היא לא התכנסה בגלל שלא היה אכפת לך שהיא לא מתכנסת, אבל היום יש ממשלה מסודרת, וצריך שהיא תתכנס, אותה מועצה.

יועז הנדל: תיתן לנו זמן, זה יקרה.

מאיר פרוש: היא לא מתכנסת.

מאיר פרוש: אז בזה לא ובזה לא ובזה לא, אז איך אנחנו יכולים להשלים עם המציאות הזאת, שירגילו אותנו להבטיח ולא לקיים?

מאיר פרוש: ועוד לזכות בתפקיד ראש הממשלה.

יועז הנדל: הרב פרוש, אנחנו – מבחן התוצאה.

מאיר פרוש: הדבר הזה, קצרה בינתי מלהבין, ובושתי וגם נכלמתי שאני נמצא בקבוצה כזאת.

מאיר פרוש: תמצא לי את הדרך איך אני מרים פנים, איך אני מסביר לילדים שלי.

מאיר פרוש: איפה אתה נמצא בכלל?

מאיר פרוש: אתה נמצא בין אנשים שמבטיחים ומרמים?

מאיר פרוש: אומרים שסינגפור היא התוכנית הכי מועילה ועושים את ההפך ממה שכתוב בתוכנית סינגפור?

מאיר פרוש: עם מי אתה נמצא, אומרים לי.

יועז הנדל: תגיד להם שבספר דברים – – –

מאיר פרוש: מה שאני צריך להגיד להם אני אומר להם, אבל אני שואל אותך, איך זה נראה לך שאני נמצא עם הילדים שלי והם שואלים אותי: תראה באיזה חבורה אתה נמצא?

מאיר פרוש: חבורה שרק לפני חודשיים אמרו שתהיה תוכנית שמובילה את הממשלה, ואחר כך משהו הפוך.

מאיר פרוש: לכן אני מציע שנזרז את הפלת הממשלה מה שיותר מהר ונגרום לבחירות, ומצבנו יבוא יותר מהר.

מאיר פרוש: בינתיים אנחנו בחודש אב, צריכים להתפלל שייבנה בית המקדש במהרה בימינו.

מאיר פרוש: אמן.

מאיר פרוש: תודה.

איתן גינזבורג: אמן.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: רק משהו אחד לא הבנתי:

איתן גינזבורג: מה עמדתך בנושא הדיון – ביטול המשרד לנושאים אסטרטגיים?

מאיר פרוש: כואב לי על לפיד.

מאיר פרוש: אני לא מבין איך גנץ עשה לו את זה.

מאיר פרוש: יש ללפיד משרד עם אסטרטגיה.

מאיר פרוש: אסטרטגיה זה לא דבר שאפשר לוותר עליו.

מאיר פרוש: זה לא משהו שאברהם פורז היה או טומי לפיד, זה משהו יוקרתי.

מאיר פרוש: נמצא השר, שהוא השר לעניינים אסטרטגיים.

מאיר פרוש: עם התואר הזה אפשר לטוס בכל העולם.

מאיר פרוש: שמעתי גם – מי, שר הביטחון נסע לאנגליה או לצרפת?

איתן גינזבורג: צרפת.

מאיר פרוש: לצרפת, עם מטוס ריק?

מאיר פרוש: כנראה שאתה לא היית לידו.

מאיר פרוש: אם היית לידו, היית אומר לו שזה לא מתאים.

איתן גינזבורג: אני הייתי איתך פה.

מאיר פרוש: על כל פנים, איך הדבר הזה קורה?

איתן גינזבורג: אז אתה בעד ביטול המשרד או נגד ביטול המשרד?

מאיר פרוש: חשוב לך הקול שלי?

איתן גינזבורג: אני שואל מה עמדתך בנושא הדיון.

מאיר פרוש: עד מחר ב-08:30 אני יכול לתת לך תשובה?

איתן גינזבורג: בוודאי.

מאיר פרוש: אז עד מחר ב-08:30 אני אענה לך תשובה.

איתן גינזבורג: אני מודה לך מאוד, חבר הכנסת מאיר פרוש.

איתן גינזבורג: אני מודה לך על הזמן.

איתן גינזבורג: לאור העובדה שהדוברים הבאים לא נמצאים, אנחנו נצא להפסקה.

איתן גינזבורג: אדוני השר, ברשותך, חברי הכנסת, אנחנו נצא להפסקה.

איתן גינזבורג: הישיבה תחודש בשעה 08:30.

מיקי לוי: חברי הכנסת, בבקשה לתפוס מקומות.

מיקי לוי: השר שטרן, השר שטרן, השר שטרן, בבקשה.

מיקי לוי: אתה נותן גב, ורעש.

מיקי לוי: חברי הכנסת, בוקר טוב.

מיקי לוי: היום יום שלישי.

מיקי לוי: אני מתכבד להמשיך את המליאה שיצאה להפסקה.

מיקי לוי: השר, בבקשה להמתין שנייה אחת.

מיקי לוי: יש לי התחייבות קודמת לחבר הכנסת קרעי ואני מתכוון לכבד אותה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה, לדוכן.

מאיר כהן: קרעי, הולכים לישון איתך ומתעוררים איתך.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, שלוש דקות לרשותך.

מיקי לוי: ברגע שתתחיל לדבר אני אפעיל.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, מכובדיי השרים, חבריי חברי הכנסת, אתמול דיברנו ארוכות על הפגיעה בציבור החלשים, פגיעה שלא נראתה כמותה.

שלמה קרעי: אבל מעבר לפגיעה באוכלוסייה, מעבר לפגיעה בחלשים, אתם פוגעים גם בחברים שלכם.

שלמה קרעי: זו ממשלה, אדוני היושב-ראש, שנודף ממנה ריח של אפליה, כאילו כל-כולה לא באה אלא לייצג את השבט הלבן, השוכן על אי בודד, מנותק ומנוכר, בין חדרה לגדרה.

שלמה קרעי: חבר הכנסת משה ארבל שלח מכתב בנוגע לשערורייה במפלגת העבודה.

שלמה קרעי: זה פשוט לא ייאמן.

שלמה קרעי: חברת הכנסת אמילי מואטי, חברת כנסת מוערכת ואהודה המשובצת במקום השני בסיעה אחרי היושבת-ראש, זוכה להתייחסות מבזה מצד היושבת-ראש שלה.

שלמה קרעי: חברת הכנסת מיכאלי חילקה תפקידים לכולם: נתנה לעמר בר לב את המשרד לביטחון פנים; לקחה שר חיצוני שלא נכנס בכלל לכנסת ונתנה לו את משרד התפוצות; נתנה למקום השלישי את ועדת החוקה; למקום הרביעי – את ועדת העבודה והרווחה; למקום החמישי – את רשות הסיעה; למקום השישי, לאותה אחת שלא רוצה לראות יהודים בכלל במדינת ישראל – את הוועדה לעובדים זרים, כנראה כדי שתטביע – –

אבתיסאם מראענה: – – –

שלמה קרעי: – – את מדינת ישראל בעובדים זרים.

שלמה קרעי: רק למקום השני, לחברת הכנסת אמילי מואטי, לא נשאר.

שלמה קרעי: למה, השרה מיכאלי?

שלמה קרעי: למה את חושבת שהיא לא ראויה?

אבתיסאם מראענה: – – –

שלמה קרעי: למה את חושבת שהיא לא מספיק טובה?

שלמה קרעי: מה, העור שלה לא מספיק לבן בשבילך?

גלעד קריב: – – – יושבים – – –

שלמה קרעי: אולי היא לא מספיק שמאלנית בשבילך?

אבתיסאם מראענה: – – –

שלמה קרעי: היא לא מספיק מקפידה – –

אבתיסאם מראענה: – – –

שלמה קרעי: – – לדבר באופן ההזוי שבו את – –

מיקי לוי: חבר הכנסת קריב.

שלמה קרעי: – – מכריחה את חברייך וחברותייך לסיעה לדבר?

גלעד קריב: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת קריב, לאפשר – – –

שלמה קרעי: בטח, קריב, גם לך זה בסדר, אתה, העיקר, קיבלת ועדה, וגם אבתיסאם קיבלה ועדה.

שלמה קרעי: רק מס' שתיים בסיעה שלכם – –

גלעד קריב: – – – שאלה – – –

שלמה קרעי: – – במקום שתהיו לויאליים ותגנו על הכבוד שלה, אתם לא מתביישים ועוד צועקים עליי.

שלמה קרעי: תצעקו על היושבת-ראש שלכם.

שלמה קרעי: בושה וחרפה.

שלמה קרעי: אני אגיד לך, השרה מיכאלי, הן והם בסיעה שלך לא רוצות ולא רוצים להיות הזויים כמוך.

שלמה קרעי: ואת יודעת מה, חברת הכנסת מיכאלי?

שלמה קרעי: את פשוט גזענית של שתיקה – –

אבתיסאם מראענה: אתה גזען.

שלמה קרעי: – – גזענית בלי לומר מילה – –

אבתיסאם מראענה: – – – אתה, אתה – – –

שלמה קרעי: – – גזענית במעשים – –

אבתיסאם מראענה: אתה.

שלמה קרעי: – – ועם הרבה הרבה מילים לא יפות.

אבתיסאם מראענה: אתה גזען.

שלמה קרעי: תתביישי לך.

אבתיסאם מראענה: תתבייש.

אבתיסאם מראענה: אל תתערב לנו בענייני – – –

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת קרעי.

מיקי לוי: בוקר טוב.

מיקי לוי: בבקשה להירגע.

מיקי לוי: נא לתפוס את המקומות, כי אני מבקש לעבור להצבעה.

מיקי לוי: בבקשה, נא לשבת.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה, אני ביקשתי שקט.

מיקי לוי: אני מכבד את רצונו של השר לעלות.

חמד עמאר: בוקר טוב לכולם.

חמד עמאר: באמת צריך להתחיל את הבוקר בבוקר טוב.

חמד עמאר: אני חושב שנרגעת.

חמד עמאר: אני אתן לך תפקיד, שתחלק תפקידים במפלגת העבודה.

חמד עמאר: אני מציע לך ללכת לשם, לשבת שם ולחלק את התפקידים במפלגת העבודה.

שלמה קרעי: אין לך מילה לומר על זה?

שלמה קרעי: אין לך מילה לומר על זה?

חמד עמאר: אני חושב – – –

שלמה קרעי: לא צובט לך בלב?

חמד עמאר: אדוני חבר הכנסת, אני חושב שמן הכבוד שכל מפלגה תחלק את התפקידים שלה איך שהיא רוצה.

חמד עמאר: אנחנו לא מחלקים תפקידים למפלגות אחרות.

חמד עמאר: אני מישראל ביתנו, ולא אתערב בעבודה ולא אתערב בליכוד ולא אתערב בשום מפלגה אחרת.

חמד עמאר: אתמול שמעתי את ראש הממשלה, שמעתי את חברי הכנסת מהליכוד, מהאופוזיציה, שדיברו על התקציב.

חמד עמאר: עכשיו שמעתי את חבר הכנסת שדיבר לפניי ודיבר גם על התקציב ועל הפגיעה באוכלוסיות החלשות.

חמד עמאר: אני רוצה להסביר לכם מה זה פגיעה באוכלוסיות חלשות: כשאתה מגדיל עד 70% משכר מינימום לקשישים שמקבלים הבטחת הכנסה, אתה פוגע פגיעה אנושה בקשישים.

חמד עמאר: אתה מוסיף להם קרוב ל-14% בשכר – שלא עשיתם את זה אף פעם, לא עשיתם את זה 12 שנים.

חמד עמאר: אנחנו מוסיפים 14% לשכר של אותו קשיש, של אותו מקבל קצבה – של אותו מקבל קצבה שהיה משקיע את כל המשכורת שלו רק בתרופות – אנחנו באים ומוסיפים לו 14%.

חמד עמאר: אנחנו כאן פוגעים בחלשים, פגיעה אנושה בחלשים, ברגע שאנחנו מוסיפים להם, לשכר שלהם, 14%.

חמד עמאר: חברים, אני מציע לכם, לפני שאתם מתחילים לתקוף את התקציב, שתקראו את התקציב.

חמד עמאר: אני מבטיח לכם ש-99.9% לא קראו את התקציב בכלל, רק היו ניזונים מהתקשורת והיו ניזונים מכל מיני שמועות.

חמד עמאר: מי שרוצה להתעמק בתקציב, לקרוא את התקציב ולראות איזה תוכנית הכנו – בתוכנית למיגון הצפון, משנת 2018 אף אחד לא נגע.

חמד עמאר: הייתה החלטה של שר הביטחון ליברמן למגן את הצפון, כשר ביטחון, על מנת לשמור על חיי אדם.

חמד עמאר: ארבע שנים, שלוש וחצי שנים, אף אחד לא נגע בזה ואף אחד לא דיבר על זה, אף אחד לא השקיע שקל בנושא הזה.

חמד עמאר: באנו ועשינו תוכנית עכשיו שבחמש השנים הקרובות יושקעו 2.5 מיליארד שקלים, ונמשיך עד שנגיע ל-5 מיליארד שקלים.

חמד עמאר: כבר בשנת 2022 יושקעו 250 מיליון שקלים, בשנת 2023 – 500 מיליון שקלים, ונמשיך הלאה.

חמד עמאר: זה "אנחנו פוגעים בחלשים".

חמד עמאר: אנחנו מאשרים רפורמה ברגולציה שהייתה קורעת את העסקים הקטנים, קורעת אותם, ממש קורעת אותם.

חמד עמאר: אני אגיד לכם, אני אתן לכם רק דוגמה קטנה: פיקוד העורף מבקש שהדלת תיפתח החוצה, מכבי האש רוצה פנימה, ואז אחד דורש ככה ואחד דורש ככה, ולך תדע, אותו בעל עסק, איך יסתדר.

חמד עמאר: כאשר מישהו רוצה לפתוח מסעדה קטנה, קטנה, מבקשים ממנו בקשות הכי קשות שיש.

חמד עמאר: כך אנחנו פוגעים בחלשים.

חמד עמאר: כאן אנחנו עוזרים לאותם עסקים קטנים.

חמד עמאר: אתם כולכם יודעים מה יקרה במרכז הארץ בעוד כמה שנים עם הפקקים – תהיה שם קטסטרופה תחבורתית.

חמד עמאר: לעבור ממקום למקום ייקח לך שעות.

חמד עמאר: אני לא רוצה להגזים, אבל שעות ייקח לך.

חמד עמאר: אנחנו אישרנו להתחיל במטרו בתקציב של 150 מיליארד שקל, מטרו בישראל, כאשר במדינות אחרות מתחילת המאה הקודמת כבר יש מטרו.

חמד עמאר: במצרים, שקרובה אלינו, מתחילת המאה הקודמת יש מטרו, ואצלנו במדינת ישראל עדיין אין מטרו.

חמד עמאר: ככה אנחנו פגענו באוכלוסייה החלשה.

חמד עמאר: ההפך הוא הנכון.

חמד עמאר: כאשר מוסיפים תקציב אדיר למשרד הבריאות, אנחנו פוגעים באוכלוסיות החלשות; כשאנחנו מוסיפים תקציב למשרד התחבורה, אנחנו פוגעים באוכלוסיות החלשות.

חמד עמאר: להפך, אנחנו מפתחים את התחבורה הציבורית, השקעה אדירה בתחבורה הציבורית: אוטובוסים חשמליים, לאפשר את התנועה, את התחבורה הציבורית במדינת ישראל.

חמד עמאר: שנים רבות לא הושקע שם כסף, לא חידשו את הנושא של התחבורה הציבורית.

חמד עמאר: במדינות רבות בעולם אתה לא משתמש בכלל באוטו הפרטי שלך, לא משתמש בכלל באוטו הפרטי שלך.

חמד עמאר: במדינת ישראל בכל מקום ומקום אתה זז עם האוטו הפרטי שלך, בגלל שאין תחבורה ציבורית מפותחת במדינת ישראל.

חמד עמאר: אם אני אמשיך לדבר, רק על התקציב ייקח לי שעות.

חמד עמאר: אתמול שמעתי את ראש הממשלה לשעבר חבר הכנסת ביבי נתניהו מדבר על התקציב למגזר הערבי.

חמד עמאר: האם המגזר הערבי לא אזרחי מדינת ישראל, אבו יאיר?

חמד עמאר: הרי כל הפרסום שלך במגזר הערבי היה "אבו יאיר", "אבו יאיר", "אבו יאיר".

חמד עמאר: אתה התגאית שקראו לך וכינו אותך "אבו יאיר".

חמד עמאר: פתאום תקציב למגזר הערבי זה פגיעה?

חמד עמאר: אני לא רוצה להתחיל לדבר על כך שזו פגיעה בביטחון המדינה, לתת תקציב למגזר הערבי.

חמד עמאר: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לשר חמד עמאר.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(ג) לחוק-יסוד: הממשלה בדבר ההחלטה לבטל את המשרד לנושאים אסטרטגיים – על פי בקשת מפלגת הליכוד, ההצבעה שמית.

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – בעד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד סעיד אלחרומי – בעד דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – נגד יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – אינה נוכח מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד אריה מכלוף דרעי – נגד צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – בעד מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש –

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – נגד מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מיקי לוי: בבקשה לקרוא פעם נוספת בשמות חברי הכנסת שלא היו נוכחים.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – נגד דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – נגד יעקב אשר – אינו נוכח אוריאל בוסו – נגד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח גילה גמליאל – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח צחי הנגבי – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מיקי לוי: האם יש במליאה חבר כנסת שמזכירת הכנסת לא קראה בשמו?

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) סמי אבו שחאדה – נגד

מיקי לוי: זהו.

מיקי לוי: בבקשה לספור.

מיקי לוי: תמה ההצבעה, תודה.

מיקי לוי: נא לסכם את תוצאות ההצבעה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, להלן התוצאות: 56 בעד, 48 נגד.

מיקי לוי: ההצעה עברה.

מיקי לוי: נא לשבת.

מיקי לוי: ההודעה של הממשלה התקבלה.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להודעה השנייה, שמבקשת לקבוע כי השר יאיר לפיד יחדל לשמש כשר לנושאים אסטרטגיים וימשיך לכהן כראש הממשלה החלופי ושר החוץ.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד הודעת הממשלה – 55

מיקי לוי: נמנעים – 2

מיקי לוי: 55 בעד, ואני מוסיף את חבר הכנסת גינזבורג, זה 56, נגד – 48.

מיקי לוי: הודעת הממשלה עברה.

מיקי לוי: אני עובר לסעיף הבא.

קריאה: – – –

מיקי לוי: נכון.

מיקי לוי: על 2 ו-3 הייתה הודעה.

מיקי לוי: אנחנו מצביעים על סעיף 4.

מיקי לוי: בבקשה לעבור בלוח – אני ממתין – להעביר על הלוח את ההודעה עצמה: ההחלטה להעביר לשר הממונה על ביצוע חוק העתיקות, כיום שר התרבות והספורט, את הסמכות הנתונה לפי סעיף 29(ג) לחוק העתיקות.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד הודעת הממשלה – 55

מיקי לוי: נמנעים – 2

מיקי לוי: בעד – 55, פלוס חבר הכנסת גינזבורג – 56, נגד – 48.

מיקי לוי: הודעת הממשלה עברה.

מיקי לוי: אני עובר לסעיף 5: זרוע העבודה, כהגדרתה בהחלטת ממשלה 3318 בעניין ממונה על זרוע עבודה במשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים ותיקון החלטת ממשלה, אשר כוללת את היחידות שנמנו בהחלטת ממשלה 1754, ובכלל זה מינהל תעסוקת אוכלוסיות, תועבר למשרד הכלכלה והתעשייה, להוציא את התוכניות הבאות: תעסוקה נתמכת, תוכנית מעבר כולל מגמה לעתיד ותוכנית ענ"ן, ותוכנית תעסוקה לרווחה מתוך מינהל תעסוקת אוכלוסיות, אשר יוותרו במשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים – הצבעה.

מיקי לוי: בעד הודעת הממשלה – 55

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 55, פלוס חבר הכנסת גינזבורג – 56, נגד – 50.

מיקי לוי: הודעת הממשלה עברה.

מיקי לוי: הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, בדבר החלטתה להעביר את הסמכויות הנתונות לשר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים לשרת הכלכלה והתעשייה – ישנה רשימה של נושאים בהמשך ההודעה עצמה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד הודעת הממשלה – 55

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: חבר הכנסת גינזבורג, זה נקלט?

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: בעד – 56, יחד עם חבר כנסת גינזבורג, נגד – 51.

מיקי לוי: הודעת הממשלה עברה.

מיקי לוי: אני עובר לסעיף 6 – לעבור את כל סעיפי המשנה בהודעה הקודמת – הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(ב) – בבקשה לעבור על הלוח, כן, אני ממתין.

מיקי לוי: הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, בדבר החלטתה להעביר לשרת האנרגיה את הסמכויות הנתונות לשרת משאבי המים לפי החוקים המפורטים – הצבעה.

מיקי לוי: בעד הודעת הממשלה – 56

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: חבר הכנסת גינזבורג?

איתן גינזבורג: – – –

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: 56 בעד, נגד – 51.

מיקי לוי: ההודעה התקבלה.

איתן גינזבורג: כן, נקלט.

מיקי לוי: נקלט?

מיקי לוי: יופי, תודה.

קריאה: – – –

מיקי לוי: נכון.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להודעה הבאה – תעדכנו, בבקשה.

מיקי לוי: עדכנתם, יופי.

מיקי לוי: הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(ג) לחוק-יסוד: הממשלה, בדבר החלטתה לבטל את משרד משאבי המים – הצבעה.

מיקי לוי: בעד הודעת הממשלה – 56

מיקי לוי: נמנעים – 3

מיקי לוי: בעד – 56, נגד – 48.

מיקי לוי: הודעת הממשלה התקבלה.

מיקי לוי: אני עובר להודעה הבאה, בבקשה לעדכן את הלוח: הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, בדבר החלטתה לשנות את חלוקת התפקידים בין השרים ולקבוע כי השרה קארין אלהרר תחדל לשמש בתפקיד שרת משאבי המים ותמשיך לכהן כשרת האנרגיה – הצבעה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, מתי סוגרים את המשרד בלי תיק של אבידר?

שלמה קרעי: בעד הודעת הממשלה – 56

שלמה קרעי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 56, נגד – 51.

מיקי לוי: הודעת הממשלה התקבלה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים לסעיף 7, להודעת הממשלה שמופיעה כשנייה – בהתאם לסעיף 31(ג) לחוק-יסוד: הממשלה, בדבר החלטתה לבטל את המשרד לחיזוק וקידום קהילתי.

מיקי לוי: הביטול ייכנס לתוקפו במועד שבו יאושר בכנסת חוק הרשות הלאומית לביטחון קהילתי, 2017, אשר יכלול את ההסדרים שלהלן וכן תיקונים משלימים ונוספים, ככל שיידרשו, לדעת השר לביטחון הפנים – הצבעה.

קריאות: – – –

קריאות: בעד הודעת הממשלה – 56

קריאות: נמנעים – 2

מיקי לוי: בעד – 56, נגד – 49.

מיקי לוי: הודעת הממשלה התקבלה.

מיקי לוי: אני עובר לסעיף הבא – הודעת הממשלה לפי סעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, בדבר החלטתה לשנות את חלוקת התפקידים בממשלה ולקבוע כי השר עמר בר לב יחדל לשמש כשר לחיזוק וקידום קהילתי וימשיך לכהן כשר לביטחון הפנים, וזאת במועד שבו ייכנס לתוקף ביטול המשרד – הצבעה.

קריאות: – – –

קריאות: בעד – 56

קריאות: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 56, נגד – 51.

מיקי לוי: אני עובר לסעיף 8 – הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, בדבר החלטתה להעביר לשר האוצר את הסמכויות הנתונות לשר הדיגיטל הלאומי – –

קריאות: לא.

מיקי לוי: – – על פי הסעיפים המפורטים – הצבעה.

מיקי לוי: בעד הודעת הממשלה – 56

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 56, נגד – 51.

מיקי לוי: הודעת הממשלה עברה.

מיקי לוי: אני עובר ל-31(ד).

מיקי לוי: רק לעדכן את הלוח, בבקשה.

מיקי לוי: אני ממתין.

קריאות: – – –

שלמה קרעי: תגיד, הסברת לליברמן מה זה רב-קו או שהוא עדיין מנותק, כמו כל הממשלה המנותקת שלכם?

אלי אבידר: מה קורה עם קרן וקסנר?

אלי אבידר: מה קורה איתה?

שלמה קרעי: לך תפגין נגד עצמך.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבידר.

אלי אבידר: מה קורה עם קרן וקסנר?

מיקי לוי: חבר הכנסת אבידר, בוקר טוב.

שלמה קרעי: היא עדיין מגדלת אנשים כמוך.

קריאות: – – –

מיקי לוי: סבלנות, יש תקלה במוניטור.

מיקי לוי: בבקשה לשמור על השקט.

מיקי לוי: תודה.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר כנסת קרעי, תזמין את אלי אבידר לכוס קפה.

שלמה קרעי: תזמין אותו אתה – – –

אלי אבידר: דוקטור להפסד בחירות אתה.

אלי אבידר: לקחת מפלגה במצב הכי טוב והכשלת אותה.

אלי אבידר: איזה כישרון, גאון אתה.

אלי אבידר: אתה צריך לקבל פרופסורה בפוליטיקה, פרופסורה בלהפסיד בבחירות.

אלי אבידר: 300,000 קולות לא באו להצביע כי רבת – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אבידר, הלוח עודכן.

מיקי לוי: אני מבקש להמשיך בהצבעה על סעיף 8, הסעיף האחרון – הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, בדבר החלטתה להעביר את הסמכות לפי סעיף 59א(א) לחוק החברות הממשלתיות בעניין חברות בוועדת השרים להפרטה משר האוצר, שאליו הועברה בהתאם להחלטה 56, אל שר הכלכלה והתעשייה – הצבעה.

קריאות: – – –

קריאות: בעד הודעת הממשלה – 56

קריאות: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 56, נגד – 51.

מיקי לוי: הודעת הממשלה התקבלה.

מיקי לוי: בבקשה רק לעדכן את המוניטור.

מיקי לוי: יופי.

מיקי לוי: אני עובר להצבעה הבאה – הודעת הממשלה בהתאם לסמכות הממשלה לפי סעיף 31(ג) לחוק-יסוד: הממשלה, בדבר החלטתה לבטל את משרד הדיגיטל הלאומי.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד הודעת הממשלה – 55

מיקי לוי: נמנעים – 2

מיקי לוי: בעד – 55, נגד – 50.

מיקי לוי: הודעת הממשלה התקבלה.

שלמה קרעי: – – –

קריאה: מספיק.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, תודה.

קריאה: די, שלמה, זה נגמר.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבידר, חבר הכנסת אבידר – – –

אלי אבידר: – – –

מיקי לוי: לא, אולי עשיתי טעות ששחררתי אתכם ללכת לישון.

מיקי לוי: אתם באתם כולכם מלאי אנרגיות.

קריאות: – – –

שלמה קרעי: – – – לנצל את ההזדמנות.

מיקי לוי: אוקיי, אני עובר לסעיף הבא – הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, בדבר החלטתה לשנות את חלוקת התפקידים בין השרים ולקבוע כי ראש הממשלה יחדל לשמש בתפקיד שר הדיגיטל הלאומי וימשיך לכהן כראש הממשלה וכשר ההתיישבות – הצבעה.

מיקי לוי: בעד הודעת הממשלה – 55

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 55, נגד – 51.

מיקי לוי: הודעת הממשלה עברה.

מיקי לוי: אני עובר לסעיף 9 – הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, בדבר החלטתה להעביר לשרת החדשנות, המדע והטכנולוגיה את סמכויות שר הכלכלה והתעשייה שהוקנו לו בחוק לעידוד מחקר, פיתוח וחדשנות טכנולוגית בתעשייה, התשמ"ד–1984 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד הודעת הממשלה – 56

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 56, נגד – 50.

מיקי לוי: הודעת הממשלה התקבלה.

מיקי לוי: אני עובר לסעיף 10, בבקשה לעדכן את המוניטור.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: הודעת הממשלה בהתאם לסמכות הממשלה לפי סעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, בדבר החלטתה להעביר לשרת החינוך את סמכויות שר ההשכלה הגבוהה והמשלימה בתחום ההשכלה הגבוהה ובתחום ההשכלה המשלימה על פי החוקים המפורטים בהמשך – הצבעה.

מיקי לוי: בעד הודעת הממשלה – 55

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 55, נגד – 51.

מיקי לוי: הודעת הממשלה התקבלה.

מיקי לוי: אני מבקש לעבור לסעיף הבא, 31(ג).

מיקי לוי: לעדכן, בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(ג) לחוק-יסוד: הממשלה, לבטל את משרד ההשכלה הגבוהה והמשלימה – הצבעה.

מירב בן ארי: מה עם המשרד להשכלה גבוהה ומשלימה?

שלמה קרעי: מה יישאר עכשיו לאלקין?

שלמה קרעי: בעד הודעת הממשלה – 55

שלמה קרעי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 55, נגד – 51.

מיקי לוי: הודעת הממשלה התקבלה.

מיקי לוי: בבקשה לעדכן את הלוח, כן, 31(א).

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, בדבר החלטתה – – –

חיים כץ: – – – למה שלא נוכל לעקוב?

מיקי לוי: בבקשה, כולם קיבלו את זה.

חיים כץ: אתה עכשיו הצבעת על האחרון בדף שלי.

מיקי לוי: כולם קיבלו את הטפסים שאני מחזיק.

חיים כץ: זה על השולחן שלי, אבל שיחלקו, שנדע מה נעשה.

מיקי לוי: זה חולק אתמול, אבל למי שחסר, אני מוכן – – –

חיים כץ: – – –

מיקי לוי: למי שחסר – זו ההצעה האחרונה, אבל – – –

חיים כץ: אתה האחראי פה, אתה צריך לדאוג שלכל אחד יהיה חומר על השולחן.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, אתה צודק.

מיקי לוי: אתמול בלילה הייתה חלוקה.

מיקי לוי: אם הטפסים – – –

חיים כץ: אימא שלי, עליה השלום, אמרה: יש מסבירים ויש מצליחים.

מיקי לוי: אם הטפסים – – –

חיים כץ: אז יש פה בעיה.

מיקי לוי: אני מתכבד לתת לך את שלי.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: נא לשבת.

מיקי לוי: אני עובר להצבעה הבאה – הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, בדבר החלטתה לשנות את חלוקת התפקידים בממשלה ולקבוע כי השרה יפעת שאשא ביטון תחדל לשמש כשרת ההשכלה הגבוהה והמשלימה ותמשיך לכהן כשרת החינוך – הצבעה.

שלמה קרעי: עדיף כבר לשים – – – אולימפית ביחד עם אבידר המושחת – – –

קריאות: – – –

שלמה קרעי: ברחת למפלגה מושחתת – – – ברחת לדיקטטור שמשפיל אותך ושם אותך שר בלי תיק.

קריאות: – – –

שלמה קרעי: ושמתם את מכחישת הקורונה שרת החינוך.

שלמה קרעי: בעד הודעת הממשלה – 56

שלמה קרעי: נמנעים – אין

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: 56 בעד, נגד – 51.

מיקי לוי: הודעת הממשלה עברה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

מיקי לוי: הישיבה הבאה תתקיים היום – אני מתנצל, חברת הכנסת מואטי, את מוותרת על זכותך?

מיקי לוי: חברת הכנסת מואטי, שביקשה להגיב על דבריו של חבר הכנסת קרעי, מוותרת על זכותה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

מיקי לוי: הישיבה הבאה תתקיים היום, יום שלישי, בשעה 16:00, 3 באוגוסט 2021.

מיקי לוי: בוקר טוב.