ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 45, 2021-07-20 00:00

מיקי לוי: חברי הכנסת, היום יום שלישי, י"ד באב התשפ"א, 20 ביולי 2021.

מיקי לוי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

מיקי לוי: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה וקריאה שלישית: הצעת חוק הכניסה לישראל (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התשפ"א–2021, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק משק הדלק (קידום התחרות) (תיקון) (תיקון מס' 3), התשפ"א–2021; הצעת חוק הדיינים (תיקון מס' 30), התשפ"א–2021.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה למזכירת הכנסת.

מיקי לוי: נאומים בני דקה – אני מפעיל את השעון.

מיקי לוי: מי שרוצה להירשם, בבקשה.

מיקי לוי: חברת הכנסת מיכל, את הצבעת?

מיקי לוי: מיכל וולדיגר, בבקשה, את רוצה להיות ראשונה?

מיקי לוי: כי עד שהפלט יצא – בבקשה.

מיקי לוי: תודה לך.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, יום ראשון הקרוב, 25 ביולי למניינם, הוא יום הסכיזופרניה הבין-לאומי.

מיכל מרים וולדיגר: מה זה סכיזופרניה?

מיכל מרים וולדיגר: סכיזופרניה איננה פיצול אישיות, כפי שרבים חושבים.

מיכל מרים וולדיגר: מדובר בהפרעה נפשית אשר משבשת לעיתים את הדרך שבה אדם חושב, פועל ומביע את רגשותיו ותופס את המציאות שלו.

מיכל מרים וולדיגר: סכיזופרניה מתפתחת לרוב בגיל ההתבגרות, בטווח גילים שמ-16 עד 30.

מיכל מרים וולדיגר: שכיחות ההפרעה בקרב האוכלוסייה העולמית היא כ-1%.

מיכל מרים וולדיגר: הגורם למחלה אינו ברור וככל הנראה מדובר בשילוב של גורמים גנטיים וסביבתיים.

מיכל מרים וולדיגר: אנשים המתמודדים עם סכיזופרניה מתמודדים עם סטיגמה קשה מהחברה עצמה ואף מעצמם.

מיכל מרים וולדיגר: יום הסכיזופרניה נועד להעלות את המודעות למאפייני ההפרעה והקשיים המלווים אותה לצד ההתמודדות איתה, ואת התקווה להשתלבות טובה יותר בקהילה.

מיכל מרים וולדיגר: בהזדמנות זו אני רוצה לברך את מרכזי יה"ל, מרכזי ייעוץ והכוונה למשפחות של מתמודדי נפש, שיזמו כנס לרגל יום הסכיזופרניה הבין-לאומי.

מיכל מרים וולדיגר: הוא מתקיים ביום ראשון הקרוב בזום, והוא מיועד גם למשפחות וגם למתמודדים.

מיכל מרים וולדיגר: הוא נועד לתת היבטים שונים של התמודדות עם סכיזופרניה, ואתם באמת מוזמנים להצטרף וללמוד יותר.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת טופורובסקי, בבקשה.

בועז טופורובסקי: תודה, אדוני היושב-ראש.

בועז טופורובסקי: חברי וחברות הכנסת, אתמול הקראתי את שמות ההרוגים בתאונות דרכים, והיום הרגשתי צורך לעלות עוד פעם ולהגיד כאן משהו.

בועז טופורובסקי: התברר ששרת התחבורה והבטיחות בדרכים החליטה להמליץ לדחות בשנה את החובה לשים מערכות שמונעות שכחת ילדים ברכבים.

בועז טופורובסקי: אנחנו בחודשי הקיץ, ילדים הולכים למות, הולכים לשכוח ילדים ברכבים, ואין שום סיבה לדחות את זה.

בועז טופורובסקי: יש כן סיבה להתאמץ ולמצוא פתרון שממומן על ידי המדינה בשביל למנוע שילדים ימותו סתם ברכבים וסתם יישכחו.

בועז טופורובסקי: נכון, האחריות היא על ההורים, אבל המדינה יכולה וצריכה להציל את החיים של הילדים.

בועז טופורובסקי: עשינו על כך כמה דיונים בוועדת הכלכלה, דיונים רציניים.

בועז טופורובסקי: אני, עוד כשהייתי חבר באופוזיציה, תמכתי בזה, ואז, כבר אז, פניתי גם למשרד התחבורה ומשרד האוצר: בואו נממן את זה במקום להשית את זה על ההורים.

בועז טופורובסקי: לצערי, מסתבר – ככה קראתי – ששרת התחבורה והבטיחות בדרכים – היא פשוט לא דיברה איתנו; החליטה פשוט לדחות את זה במקום לבוא ולממן את זה, וזה חבל.

בועז טופורובסקי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת טופורובסקי.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, בבקשה.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אמרנו: דברים שרואים מכאן לא רואים משם.

משה אבוטבול: מבחן נוסף לישראלי הנמצא במבוך יומי מהממשלה שלא יודעת לכלכל את צעדיה במשבר הקורונה – או בגלל שבנט לא מוצא את הספר שהוא בעצמו כתב, או שבאמת חייבים להתחיל להאמין שבכלל לא הוא כתב את הספר, ומה רוצים ממנו בכל הסיפור הזה.

משה אבוטבול: אז בואו נשמע מי אמר את הדברים האלה: איך, למען השם, אפשרתם להכניס אוטוסטרדה של כל המוטציות בעולם לתוך מדינת ישראל?

משה אבוטבול: ועוד משהו: ראש הממשלה נתניהו והשרים האחרים נתנו לאוטוסטרדה של מוטציות להיכנס לכאן.

משה אבוטבול: אז אני רוצה להגיד לכם שאת הראשון אמר נפתלי בנט כשחלם להיות ראש ממשלה וידע להאשים את כל האחרים בכישלונות.

משה אבוטבול: האמרה השנייה – זו אילת שקד, כשהיא לא הייתה שרת הפנים וידעה היטב להטיף לכל העולם על המחדל בנתב"ג.

משה אבוטבול: בינתיים, הכותרת הראשית בידיעות אחרונות מהבוקר אומרת הכול הכול הכול: כישלון וביזיון של הממשלה.

משה אבוטבול: בושה.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת אבוטבול.

מיקי לוי: חבר הכנסת דוידסון, בבקשה.

סימון דוידסון: אדוני יושב-ראש הכנסת, חבריי חברי הכנסת, בשבוע שעבר דיברתי דקה על הנושא של התעללות בילדים קטנטנים בפעוטון בכפר יונה.

סימון דוידסון: אז קודם כול אני רוצה לברך את ראש הממשלה מר נפתלי בנט, שר החוץ יאיר לפיד ושרת החינוך יפעת שאשא ביטון על ההחלטה להעביר את אגף מעונות היום לאחריות משרד החינוך.

סימון דוידסון: אולם עלינו להבין ולזכור כולנו, כהורים, כסבים, כסבתות, כי בכל יום ישנם עשרות פעוטות שנפגעים נפשית ופיזית מהתעללות מטפלות במעונות ומשפחתונים ברחבי הארץ.

סימון דוידסון: כמו שאמרתי, רק לפני שבוע הצגתי מקרה מזעזע בעיר כפר יונה, הזנחה פושעת של ילדים חסרי ישע.

סימון דוידסון: לשמחתי, אותו גן נסגר היום ל-60 יום בעזרת התערבות אנשים טובים.

סימון דוידסון: יש לזכור שהמצב היום בעייתי מאוד בעיקר בשני חוקים מרכזיים בנושא:

סימון דוידסון: חוק המצלמות – החוק היום אוסר על בעלת הגן לאפשר להורים לצפות במצלמות באופן ישיר, ובכך אנו מונעים מההורים שקט נפשי וביטחון שילדיהם מטופלים כראוי.

סימון דוידסון: רק המשטרה רשאית לצפות במצלמות, וזאת לאחר שאחד ההורים מגיש תלונה במשטרה.

סימון דוידסון: גם אם בעלת הגן מעוניינת שההורים יצפו במצלמות, החוק אוסר עליה.

סימון דוידסון: היום במדינת ישראל – לא תאמינו למספר – יש רק 23 פקחים שאחראים לכל נושא פיקוח מעונות היום בכל מדינת ישראל.

סימון דוידסון: עלינו להגדיל באופן משמעותי את מספר הפקחים ולדאוג לאכיפה משמעותית.

סימון דוידסון: לכולנו ילדים ונכדים, ואנו מבינים היטב את חשיבות הנושא שהצגתי.

סימון דוידסון: הילדים הללו חסרי ישע, וההורים מרגישים חסרי אונים.

סימון דוידסון: בואו נפסיק את הנושא של התעללות בילדים.

סימון דוידסון: נמצאות איתנו למעלה שירן יחיא ואלונה דניאל, שמייצגות את מטה המאבק נגד התעללות בגיל הרך.

סימון דוידסון: אני מבטיח שלא נוריד את הנושא מסדר-היום עד שהנושא ייפתר.

סימון דוידסון: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת טל, בבקשה.

אלון טל: כבוד היושב-ראש, מפרץ חיפה הוא ההחמצה הגדולה בתחום הסביבה של מדינת ישראל.

אלון טל: נוף הכרמל, שיורד לים, מתחרה עם ערי החוף היפות בעולם, לרבות סן פרנסיסקו וונקובר, רק מה, מאז ימי המנדט חיפה סובלת מזיהום אוויר, נחל קישון רעיל ותדמית בעייתית.

אלון טל: לאחרונה התכנסה ועדת מנכ"לים של משרדי ממשלה רלוונטיים והמליצה על תוכנית מקיפה להוציא את התעשייה המזהמת ממפרץ חיפה ולהחליף אותה באזור תעסוקה ומגורים משוכלל.

אלון טל: השיקולים היו בריאותיים אבל גם כלכליים.

אלון טל: הרי במתחם מת"ם עובדים 11,000 עובדי הייטק, ואילו במתחם בתי הזיקוק, שתופס פי תשעה שטח – 1,300 בלבד.

אלון טל: חברות וחברים, אני מתנגד באופן עקרוני לחוק ההסדרים, שעוקף דיונים מעמיקים בכנסת.

אלון טל: אבל אם יש צורך בחקיקה שמטפלת בבעיות דחופות שלא סובלות דיחוי, אני שואל מה יכול להיות יותר דחוף מהאתגרים של מפרץ חיפה, עם כל התחלואה העודפת ושיעור הסרטן הבלתי-סביר.

אלון טל: למרבה הצער, חוק ההסדרים בכלל לא מתייחס לאתגר לאומי זה, ואני אומר לכם, אין בעיה דחופה יותר ממפרץ חיפה.

אלון טל: זאת הסיבה שאני וחבריי בכחול לבן – –

מיקי לוי: תודה.

אלון טל: – – מגישים בימים אלה הצעה לתיקון לחוק ההסדרים שיוציא את התעשייה המזהמת תוך שש שנים ויביא לסגירה הדרגתית של חוות מכלי תש"ן כבר בשנה הבאה.

אלון טל: חברות וחברים, תושבי חיפה סבלו מספיק.

מיקי לוי: תודה.

אלון טל: גם כאן הממשלה צריכה לתת את השינוי.

אלון טל: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, נאום בן דקה – אפשר לגלוש טיפה, אי-אפשר לגלוש שלוש דקות.

מיקי לוי: חברת הכנסת לזימי, בבקשה.

נעמה לזימי: בשבוע שעבר הגשתי, בסיוע הקליניקה המשפטית לזכויות אדם בחיפה, את הצעת החוק שלי לביטול מאסר חלף קנס.

נעמה לזימי: אני מניחה שהרבה לא יודעים מה זה הדבר הזה, זה בליל של מילים.

נעמה לזימי: בעצם היום להיות עני זה אפילו, אפשר להגיד, פשע.

נעמה לזימי: במקרים בישראל של אי-עמידה בתשלום קנס במסגרת גזר דין פלילי מופעל עונש המאסר המכונה מאסר חלף קנס.

נעמה לזימי: המשמעות היא שניתן לשלוח אדם לכלא בגין קנס שלא הצליח לשלם בגלל עוניו.

נעמה לזימי: העונש הזה שולח אלפי אנשים בישראל מדי שנה לכלא.

נעמה לזימי: הרעיון של המאסר היה לתמרץ אנשים לשלם את הקנסות שבית המשפט הטיל עליהם, וזו אכן מטרה ראויה, אבל בפועל מאסר חלף קנס הפך להיות עונש על עוני.

נעמה לזימי: עלות אדם בכלא, אגב, היא 10,000 שקלים בחודש.

נעמה לזימי: המדינה משלמת ומסבסדת בעצם את התיוג של אנשים עניים בחברה כפושעים.

נעמה לזימי: יש אישה, נקרא לה מ', לצורך העניין.

נעמה לזימי: בעקבות קושי נפשי מ' התמכרה לסמים, התמכרות שהובילה אותה לקנסות ולאחר מכן למאסר ולכלא.

נעמה לזימי: מאז מ' השתקמה, אבל העבר המשיך לרדוף אותה.

נעמה לזימי: מ', שעדיין סובלת מקושי נפשי, מתקיימת מקצבת נכות בלבד.

נעמה לזימי: דרשו ממנה לשלם קנסות או שתיכנס שוב לכלא.

נעמה לזימי: מ' היא אחת שבסיוט הזה, אך כמוה יש עוד אלפים.

נעמה לזימי: הצעת החוק שלי לביטול מאסר חלף קנס – שאני מקווה בכל ליבי שתעבור – תעזור להקטין את הצפיפות הנוראה בבתי הכלא, תחסוך למדינה הון של כסף לטיפול ומחיה של אסירים, אבל הכי חשוב – היא תגדיר שעוני איננו פשע; ששום אדם ואישה לא צריכים לשבת בכלא רק בגלל שידם אינה משגת לשלם קנס.

נעמה לזימי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו, בבקשה.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, היום חבר הכנסת ניר אורבך התראיין ואמר בקולו בצורה ברורה באתר סרוגים שהם יפעלו להחריג מגזרת המעונות את בני הציונות הדתית.

אוריאל בוסו: לפני כן שמענו מזה בשבוע שעבר.

אוריאל בוסו: חשבנו שאין כזה מושג, בטח זו אפיזודה שזרקו באוויר, בלון שאין לו משמעות, אבל כשהיום אומר חבר הכנסת בצורה ברורה להפלות בין דם לדם, בין ילד לילד, אני שואל כאן, בבית הזה, לאן התהום מגיעה ומה עוד צריך לעשות בשביל שהבושה תגיע כאן לממשלה הזאת, וקצת חמלה לילדים הללו.

אוריאל בוסו: אני פונה גם אליך, היושב-ראש, להפעיל את הסמכות שלך ואת הרגש האמיתי שיש לך בשביל שלא יקרה כזה דבר כאן במדינת ישראל.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: הייתי אומר לך כפרלמנטר יותר ותיק להגיש הצעה דחופה לסדר-היום גם בוועדת הכספים, כדי שיהיו איזונים בין כל אוכלוסיות מדינת ישראל, ואני מקווה שזה יעזור.

מיקי לוי: אני גם אפנה בעניין הזה.

מיקי לוי: חבר הכנסת יצחק הלוי.

מאיר יצחק הלוי: אדוני היושב-ראש, חברותיי וחבריי לכנסת ישראל, זו השנה ה-16 שעובדי עיריית אילת ומתנ"ס אילת, בשיתוף משרד החינוך והתוכנית הלאומית 360 מעלות, מפעילים את התוכנית קיץ בטוח באילת.

מאיר יצחק הלוי: תכלית התוכנית היא לתת מענה חברתי, טיפולי ואכיפתי לעשרות אלפי בני נוער הפוקדים את העיר אילת בתקופת הקיץ.

מאיר יצחק הלוי: תוכנית קיץ בטוח פועלת ברוב חופשת הקיץ, והיא משלבת פעילות אקטיבית כמו פעילות מובנית ומבוקרת במגרשי ספורט, הפעלת בריכה עירונית חינם, סרטים חינם, סיורי צוותים לאורך הטיילת ובמרכזי הבילוי, וגולת הכותרת היא אוהל הידברות שאליו מוזמנים בני הנוער לקבל סיוע, תמיכה, חיזוק, הנחיה וחיבוק.

מאיר יצחק הלוי: באוהל פועלים כל הצוותים הרלוונטיים, והם הופכים את לילם ליום ועובדים – מדובר בעובדים סוציאליים, פסיכולוגים, מדריכי נוער, מתנדבים ועוד – וכל זאת כדי לתת מענה לבנות ובני נוער מכל רחבי מדינת ישראל.

מאיר יצחק הלוי: השנה צה"ל הצטרף למיזם ומציג את חילות הצבא כדי לעודד אותם לגיוס איכותי.

מאיר יצחק הלוי: אין ספק שמדובר בפעולה שהיא פעולה חריגה, שבה רשות מקומית לוקחת אחריות על עשרות אלפי בני נוער מכל רחבי המדינה.

מאיר יצחק הלוי: בקשתי בשידור זה היא פנייה בראש ובראשונה להורים, לגורמי החינוך הרלוונטיים, לראשי הרשויות וכמובן לבנות ובני הנוער: אנא סייעו לצוותים המדהימים מאילת להצליח במשימתם.

מאיר יצחק הלוי: חשוב שכל הגורמים יגלו סקרנות והתעניינות בתוכנית הילדים והנוער שמגיע אלינו.

מאיר יצחק הלוי: חשוב שיימצאו מנגנוני בקרה ואכיפה עוד בטרם הם יוצאים מביתם בצפונה של העיר אילת לעיר, כי אנחנו לא יודעים עד הסוף אילו רמות שליטה ובקרה יש לנו על כל נער ונערה, וחשוב לגלות כאן מעורבות רצינית.

מאיר יצחק הלוי: ואני ממש פונה – מנצל את הבמה הזו, אדוני, לבקש מההורים, מהמורים, מראשי הרשויות: הקפידו.

מאיר יצחק הלוי: מדובר בעשרות אלפי בני נוער שבאים לאילת לתפוס ראש, וכדאי שהראש שלהם יהיה ראש מסודר, נקי, הגיוני.

מאיר יצחק הלוי: זה הדבר החשוב.

מאיר יצחק הלוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת שפק.

נירה שפק: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, האמת היא שרציתי להגיע לנאום בן דקה לנאום על נושא אחד, והחלטתי לעבור נושא למשהו שממש מרגיז אותי.

נירה שפק: אני רוצה לדבר על איך מסתכלים עלינו ועל העבודה שלנו כחברי הפרלמנט, הכנסת.

נירה שפק: אני רוצה לספר לכם שבשומר החומות – שהיה מזמן, כבר שכחנו – הייתה החלטה לתת פיצויים לעצמאים.

נירה שפק: בוועדת הכספים נקבע שלמרות שהמבצע היה ב-x, את הפיצויים אפשר יהיה להזין למערכות רק ביולי, חודשיים אחריף זאת אומרת, העסקים הקטנים מושכים את זה חודשיים.

נירה שפק: נקבע בסיכומים על פי חוק שב-16 בחודש, 16 ביולי, המערכת תיפתח ברשות המיסים להזין את הפיצויים.

נירה שפק: 16 בחודש – יום שישי, יום גרוע.

נירה שפק: פותחים – ואין, המערכות לא קיימות.

נירה שפק: אין גם למי להתקשר, כי משרדי הממשלה סגורים.

נירה שפק: כשאני מבררת נותנים לי תשובה שזה ייפתח רק ביום שני, כי יום ראשון זה תשעה באב.

נירה שפק: כאילו, הופתענו שראש השנה בא' תשרי ואנחנו מופתעים שיש תשעה באב.

נירה שפק: ביום שני נכנסתי עם העצמאים למערכות – לא נפתח.

נירה שפק: עוד פעם הגשתי שאלה – אמרו לי: אל תדאגי, ביום שלישי זה יהיה.

נירה שפק: יום שלישי פעמיים כי טוב.

נירה שפק: נכנסתי למערכת היום ומופיעה הודעה שהיא פשוט לעג בעיניי: המערכת ירדה לתחזוקה למען שיפור השירות.

נירה שפק: נחזור במהרה.

נירה שפק: מה אני רוצה להגיד?

נירה שפק: יכול להיות שזו תקלה על תקלה, אבל בואו נראה איך מסתכלים עלינו, איך אנחנו מושכים חודשיים אנשי עסקים שצריכים לתת ולפרנס, וגם ככה נושאים על עצמם את הקורונה.

נירה שפק: אם אמרנו תאריך, בואו נעמוד בו, ואם לא התכוונו, בואו לא נגיד אותו.

נירה שפק: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מעוז, בבקשה.

אבי מעוז: תודה, אדוני היושב-ראש.

אבי מעוז: נאום הנדסת תודעה מס' 21, והפעם על הכותל המערבי והר הבית.

אבי מעוז: שר החוץ לפיד ממשיך להביך את עצמו ואותנו.

אבי מעוז: ההברקה החדשה הפעם – המקום המקודש ביותר ליהודים הוא הכותל המערבי.

אבי מעוז: חבר הכנסת לשעבר יעקב חזן אמר: "רצינו לגדל דור של אפיקורסים וגידלנו דור של עמי ארצות".

אבי מעוז: אם דבריו של לפיד נאמרו בתמימות, מתוך העמרצות שלו, זה חמור, אבל אם הוא אמר זאת במודעות, במגמה להנדס את תודעתם של אזרחי ישראל, זה חמור פי כמה.

אבי מעוז: אז רציתי להזכיר ללפיד דברים יסודיים במורשת ישראל.

אבי מעוז: כפי שאמרו חז"ל בפרק א' במסכת כלים, "ארץ ישראל מקודשת מכל הארצות – – – לפנים מן החומה מקודש מהן – – – הר הבית מקודש ממנו – – – ההיכל מקודש ממנו – – – בית קודש הקודשים מקודש מהן".

אבי מעוז: לידיעת השר לפיד, הר הבית הוא המקום המקודש ביותר עלי אדמות.

אבי מעוז: אכן, הכותל הוא המקום המקודש ביותר שאליו מותר לנו לגשת בינתיים, אבל זה לא מתיר, גם לא לשר החוץ, לעוות ולהנדס את התודעה בצורה כה מביכה.

אבי מעוז: אני שב וממליץ לשר לפיד להתמקד אך ורק בנושאים שבהם הוא מבין, לטובתו ולטובת כולנו.

אבי מעוז: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר, בבקשה.

אדוני היושב-ראש, אנחנו היום בכנסת דלילה בגלל חג הקורבן.

אני באמת מאחל חג שמח לכל המאמינים.

לכל קבוצה יש את החג שלה; יש חג הקורבן, יש כאלה שזה חג הנסיעות לחו"ל, חג הילדים בחופש.

אנחנו באמת זהירים ורוצים לשמור על הדברים הללו, ואפילו כאן בכנסת, למרות כל הלחץ בקואליציה, הבינו שאין ברירה.

אך יש לי חשש, אדוני היושב-ראש, שדווקא החגים היהודיים – אנחנו עוד פחות מחודשיים נגיע אליהם – אנחנו רואים שכולם מתכווננים עם כל המטלות וההגבלות לכיוון החגים הללו.

אנחנו רואים את זה בהתבטאויות.

אנחנו רואים את זה, וחווינו את זה כבר בפעם הקודמת, לצערי הרב.

החגים היהודיים, הימים הנוראים, חג הסוכות אחריהם ושמחת תורה – זה לא הזמן שצריך לתכנן מראש כשיש מגפה מתי יסירו את ההגבלות ואת הדברים הללו.

אם יש צורך לעשות הגבלות, תעשו אותן היום, אל תבנו על החגים.

מספיק שהפכו את השבתות לחג העבודה לבניית גשרים ודברים כאלה, שגם זה דבר חסר תקדים, בטח במדינה היהודית.

החגים הם דברים מקודשים.

החגים זה הזמן שלנו לבקש את הסליחה והמחילה מהקדוש ברוך הוא.

לצום ביום כיפור, להיות בסוכות, להיות עם המשפחה, זה המסורת שלנו, אלה השורשים שלנו.

אני פונה לאנשים חובשי הכיפה בממשלה הזאת: אל תהפכו את החגים לזמן של פעילות הקורונה כדי לכסות על הכשלים של היום.

תודה.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת אשר.

מיקי לוי: חבר הכנסת טור פז, בבקשה.

משה טור פז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, דניאל לא למד כבר שנה וחצי.

משה טור פז: בתקופת הקורונה הוא השאיר את מצלמת הזום סגורה.

משה טור פז: כשכולם חזרו לבית הספר הוא נשאר במיטה.

משה טור פז: עכשיו חופשת הקיץ.

משה טור פז: בלילות הוא משוטט בין כיכר החתולות בירושלים לבין הברזלים שליד בית הספר הישן שלו.

משה טור פז: לאט-לאט הוא פוגש ילדים כמוהו – משועממים, חסרי עניין, חסרי בית.

משה טור פז: מדי פעם הם עושים שטויות, מתגרים בשוטרים, מתחילים עם עוברים ושבים.

משה טור פז: לדניאל אין מבוגר שיראה אותו.

משה טור פז: המחנך כבר שכח ממנו.

משה טור פז: מי יראה את דניאל?

משה טור פז: במערכת החינוך בישראל למדו את מספר ימים הנמוך ביותר ב-OECD בתקופת הקורונה.

משה טור פז: האם יינתן מענה לדניאל ולעוד אלפי ילדים כמוהו?

משה טור פז: האם נהיה רלוונטיים עבור הנוער הנושר ברחבי הארץ?

משה טור פז: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת יוראי, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום בעיר העתיקה בבאר שבע נכרתו עצים בני עשרות שנים בשכונה כחלק מעבודות פיתוח, קבלן.

יוראי להב-הרצנו: זה מחזה עצוב בעיניי; זה עצוב כי כריתת עצים מזרזת את משבר האקלים, שכולנו חווים עכשיו ביתר שאת.

יוראי להב-הרצנו: עכשיו, ברור לי שצריך לאזן זאת עם הצורך להתפתח, לפתח ולבנות, אבל יש צורך לאזן את אותם ערכים עם ערכים של הגנת הסביבה, ובתוכם הגנת העצים.

יוראי להב-הרצנו: אני מודאג ומוטרד, כי הממצאים של הממ"מ מהכנסת הקודמת, משלהיה, באוקטובר 2020, מלמדים שבחמש השנים האחרונות נכרתו כמעט 400,000 עצים, מה שמלמד אותנו ששיקולים של הגנת הסביבה ובתוכם הגנה על עצים נדחקים ולא מטופלים בדרך הראויה להם.

יוראי להב-הרצנו: עצים, חבריי חברי הכנסת, הם פתרון קריטי למשבר האקלים, כי הם סופחים פחמן מן האוויר, הם לוכדים מזהמים כמו חנקן דו-חמצני ומזהמים שנפלטים מתחבורה, והם מאיטים באורח אקטיבי את החרפת משבר האקלים.

יוראי להב-הרצנו: עלינו, חבריי, מוטלת החובה להגביר את ההגנה על עצים בוגרים, וכך בכוונתי לפעול: ראשית, לשקף את התהליך לציבור כדי שהציבור יוכל להתנגד אקטיבית לכריתת עצים בסביבת המגורים שלו, ולהרחיב באופן מלא או כמעט מלא את ההגנה מפני כריתה כברירת מחדל.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, בבקשה.

רון כץ: תודה רבה.

רון כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני חוזר עכשיו ממפעל בן אנד ג'ריס.

רון כץ: ודאי כולם ביממה האחרונה שמעו על ההתרחשות, אבל לא כולם מכירים את הפרטים, ואלה פרטים שמאוד מאוד חשוב לדייק בהם.

רון כץ: יש זכיין ישראלי, שמעסיק 160 משפחות, שנקלע לסיטואציה שהחברה העולמית נכנעה לארגוני BDS.

רון כץ: היא החליטה להפסיק למכור את המוצרים שלה באזורים מסוימים במדינת ישראל.

רון כץ: הזכיין הישראלי – ופה חשוב לחדד את זה – סירב, ובגלל שהוא סירב, החברה העולמית החליטה לבטל את הזיכיון שלו.

רון כץ: כלומר, יש לנו פה סיטואציה של חברה ישראלית, זכיין ישראלי בשם אבי, שהתייצב לצד מדינת ישראל ואומר: אני לא מוכן לשתף פעולה עם ה-BDS, לא מוכן לשתף פעולה עם החברה העולמית בנושא הזה – למרות שהפגיעה הכלכלית בו תהיה גדולה.

רון כץ: ודווקא החברה הישראלית שלנו, בכל השטף של המידע, אני חושב שלא כל כך הבינה שאנחנו דווקא צריכים לחבק עכשיו את המוצר הישראלי הזה ולהילחם בחברה העולמית.

רון כץ: אין שום טעם שגם אנחנו פה במדינה נחרים את בן אנד ג'ריס ישראל, כשבעצם אנחנו פוגעים בזכיין הישראלי ולא מרכזים מאמץ מול החברה העולמית.

רון כץ: עכשיו, אני שאלתי אותו: הפתיעה אותך הסיטואציה הזאת?

רון כץ: והוא ענה לי ואמר לי: תשמע, אני בקשר מול משרד החוץ במשך כמה שנים.

רון כץ: אנחנו ידענו שיש ארגוני BDS שעושים לחץ מאוד גדול על החברה העולמית.

רון כץ: ההתפתחות של התהליך הזה היא התפתחות שהם הכירו, שהם ידעו, אבל לא היה מישהו שידע לעצור את זה בזמן, ולא היו הכלים הנכונים בשביל להתמודד עם זה.

רון כץ: אז עכשיו, בממשלה החדשה הזאת, אני בטוח שמשרד החוץ יתגייס למען החברה, למען המשפחות, וידעו איך למצוא את הפתרון, שהחברה בן אנד ג'ריס הבין-לאומית תבין שהיא לקחה את הצד הלא-נכון.

רון כץ: אני חושב שגם ברמה הכלכלית וגם ברמה העסקית היא לקחה צעד לא נכון, כי כוח הקנייה הישראלי יהיה משמעותי הרבה יותר ממה שהם מתארים לעצמם.

רון כץ: הייחוד שלנו והאחדות שלנו, אני חושב, יצאו לפועל פה.

רון כץ: אבל כן היה לי חשוב – והבטחתי היום לאבי שאני אחדד את הדברים: הזכיין הישראלי הוא איתנו כתף אל כתף במאבק מול החברה הבין-לאומית.

רון כץ: אסור לנו להחרים אותו.

רון כץ: אנחנו עושים חטא על עוול בהחרמה של המוצר הישראלי.

רון כץ: כן, אנחנו צריכים לכתוב לבן אנד ג'ריס העולמית, להתגייס למאמץ של משרד החוץ, לעודד את כל מי שיכול לפנות ולעזור לזכיין הישראלי, אבל לא לשכוח שיש 160 משפחות שחרדות עכשיו לפרנסה שלהן בגלל כל הסיטואציה האחרונה.

רון כץ: אני מבטיח להתגייס למען המפעל הישראלי הזה, ואני בטוח שעם הממשלה החדשה הזאת, עם שר החוץ ועם כל האנשים הטובים שרוצים לקחת חלק ולמצוא פתרון באמת לדבר הקשה הזה, גם נצליח.

רון כץ: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת מזרסקי, בבקשה, אחרונת הדוברים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפני יומיים אני וחברת הכנסת יסמין סאקס פרידמן קיימנו שיחת זום עם קבוצת נציגי הורים שהילדים שלהם, בני נוער, סובלים מבעיות והפרעות אכילה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: 90% מהסובלים מהפרעות אכילה הם נשים צעירות ונערות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: 5% מהן אינן שורדות במצב.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יש שיטות שונות לטיפול בבעיות הרפואיות האלה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הטיפול אמור להיות טיפול כוללני – שילוב של טיפול תרופתי, ייעוץ רפואי, ייעוץ תזונתי וטיפול וליווי נפשי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: עובדה היא שברוב המקרים מי שסובל מהפרעות אכילה אינו מודע לכך.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הוא או היא ממשיכים להכחיש את הבעיה, והקושי לטפל בבעיה גובר והולך.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יתרה מזו, ככל שהמחלה נמשכת ללא טיפול או ללא התערבות רפואית יותר זמן, יותר קשה לטפל בה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נכון להיום, ההמתנה לקבלת טיפול מקצועי הוליסטי בבתי חולים ארוכה מאוד.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: להמתנה הזו יש מחיר, מחיר של חיים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני קוראת לחברות ולחברי הכנסת ולצוותי משרד הבריאות להצטרף אליי ולפעול למען צמצום הפער במתן שירות רפואי זה במערכת הבריאות בישראל.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים לסעיף הבא – נאום בכורה של חברת הכנסת ענבר בזק.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: זו המשפחה ביציע?

מיקי לוי: משפחת בזק, ברוכים – – –

ענבר בזק: גם פריד.

מיקי לוי: לא חשוב.

מיקי לוי: ברוכים הבאים כולם.

ענבר בזק: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברי וחברות הממשלה, משפחה אהובה, שמי ענבר בזק, בתם של צבי פריד, זיכרונו לברכה, ורותי פריד, תיבדל לחיים ארוכים, ילידת קיבוץ דן ותושבת יובלים שבמשגב.

ענבר בזק: מאז נכנסתי למשכן, לפני קצת פחות מחודש, אני מרגישה כמו שחקנית בהצגת תיאטרון.

ענבר בזק: אולי בגלל שאני חדשה כאן אני רואה את הדברים בעיניים אחרות, רעננות.

ענבר בזק: למעשה, אני מרגישה שכולנו פה שחקנים.

ענבר בזק: אנחנו משחקים בהצגה, כזאת מהסוג שהיו כותבים אפרים קישון או אולי חנוך לוין, כי זה סוג של סאטירה ריאליסטית שיש בה מצד אחד את הסוגיות הכואבות והמדממות של החברה הישראלית, ומהצד השני יש פה גם לא מעט רגעים של ציניות והומור.

ענבר בזק: בכל פעם שאנחנו יוצאים מהמליאה ועוברים למה שמכנים כאן הפרסה – שזה בעצם מעין סלון גדול שנמצא פה מאחור – כולנו פושטים את המסכות והתחפושות.

ענבר בזק: שם, איפה שאין מצלמות, אנחנו מרשים לעצמנו להפסיק לשחק ולהיות מי שאנחנו באמת.

ענבר בזק: אלו הרגעים הקסומים שאני הכי אוהבת מאז שנכנסתי למשכן, רגעים שבהם אני מוצאת את עצמי שקועה בשיחות עומק מרתקות עם חברי כנסת מכל הסיעות על מגשים של כריכי טונה וירקות חתוכים.

ענבר בזק: בחדר ההלבשה, כפי שאני קוראת לו, נעלמות המסכות של קואליציה ואופוזיציה וכולנו יושבים יחד.

ענבר בזק: בחדר ההלבשה תמצאו את חברי הכנסת מרע"מ יושבים ליד חברי הכנסת מש"ס, ישראל ביתנו ביחד עם יהדות התורה ומרצ, גונבים דקות יקרות מפז של משחק חצי גמר גביע אירופה בין אנגליה לדנמרק; או את חברי הכנסת של הליכוד יושבים לצידם של חברי הכנסת וחברות הכנסת של יש עתיד וימינה, מדברים על הבית ועל הילדים ומשתפים כמה קשה לנו לשבת פה לילות ארוכים בלי לראות את המשפחה.

ענבר בזק: באותם רגעים קסומים אני לא מרגישה שאני חלק מהצגה שבה אני מחויבת לשנוא את הצד השני.

ענבר בזק: אלו הרגעים שבהם אני מגלה שיש לי הרבה יותר מהמשותף עם חבריי מהצד השני של המתרס הפוליטי מאשר מהשונה.

ענבר בזק: מאז שהגעתי לפה אני שואלת את עצמי: האם ההצגה שאנחנו משחקים זו ההצגה שאזרחי המדינה שבחרו בנו מבקשים לראות?

ענבר בזק: האם השיח הפוליטי האלים, המקוטב והקיצוני הוא חלק מההצגה שעלינו לשחק או שאולי הגיע הזמן להחליף את המחזה?

ענבר בזק: אתם יודעים מה?

ענבר בזק: אולי עדיף שפשוט לא נשחק, נהיה מי שאנחנו באמת, כמו כשאנחנו נמצאים שם מאחור, בפרסה.

ענבר בזק: השיח של "אנחנו והם" כל כך הוטמע בפוליטיקה הישראלית שלפעמים אני חושבת שנבחרי הציבור, כלומר אנחנו, שוכחים שיש לנו מטרה משותפת, לכולנו, קואליציה ואופוזיציה כאחד, והיא ליצור מדינה טובה יותר ומציאות טובה יותר לאזרחי ואזרחיות מדינת ישראל.

ענבר בזק: ובחיים האמיתיים של כולנו, בארץ הכל-כך מורכבת ומעניינת הזו, אין באמת אנחנו והם.

ענבר בזק: בתיאטרון הפוליטי, העובדה שגדלתי בבית חילוני והתחנכתי על ברכי האידיאולוגיה של השומר הצעיר משמעה שמצפים ממני לסלוד מכל מה שמריח ממנו ניחוח של דת, שאני נדרשת למחות בתוקף נגד כל מהלך של המפלגות החרדיות, שנלחמות בלהט על זהותה היהודית של מדינת ישראל – בעוד שעבור רבים מאיתנו, החילונים, אותו מהלך ממש מתפרש ככפייה דתית ופגיעה בחירויות האזרח.

ענבר בזק: אבל בחיים האמיתיים גדלתי בבית – בת לאב שגדל בבית חרדי ואימא שגדלה בבית חילוני.

ענבר בזק: הוריי הכירו במסגרת גרעין הנח"ל ובחרו לגור בקיבוץ דן שבגליל העליון.

ענבר בזק: כך למעשה הייתה לי משפחה מהצד של אבא – משפחה חרדית, ומשפחה מהצד של אימא – משפחה חילונית.

ענבר בזק: הוריי לימדו אותי לכבד ולהוקיר את המנהגים של שני הצדדים.

ענבר בזק: כשהיינו נוסעים לבקר את הסבים ברחובות, מהצד החרדי, ידענו שאצלם בבית אין טלוויזיה, שמברכים על המזון ושלא אוכלים חמץ בפסח.

ענבר בזק: לעומת זאת, כשנסענו לבקר את סבא וסבתא בחולון, מהצד של אימא, היינו נוהגים אחרת.

ענבר בזק: כילדה לא ראיתי שום הבדל בין סבתא וסבא החילונים לסבא וסבתא החרדים.

ענבר בזק: כל הסבים והסבתות שלי אהבו ופינקו אותי כמו שרק סבתות וסבים יודעים לפנק.

ענבר בזק: בתיאטרון הפוליטי שאותו מציגים סוכני השנאה בכנסת, העובדה שנולדתי וגדלתי בקיבוץ משמעה שאני פריבילגית שגדלה עם כפית של כסף בפה, נדל"ניסטית, יש האומרים, שחיה על אדמות יקרות ערך שקיבלו הקיבוצים.

ענבר בזק: אבל בחיים האמיתיים הוריי בחרו לעזוב את בתיהם בחולון וברחובות ולהצטרף לגרעין נח"ל כדי לתמוך בקיבוץ צעיר על גבול הצפון.

ענבר בזק: הם גידלו ארבע בנות במציאות ביטחונית לא פשוטה, עם ניסיונות חדירה של מחבלים וירי קטיושות.

ענבר בזק: זיכרון הילדות הראשון שלי הוא שומרת הלילה שמעירה אותי באמצע הלילה בבית הילדים, באמצע התקפת קטיושות, ומאיצה בי לרדת למקלט.

ענבר בזק: את הלילות הארוכים במקלט, שהפכו לימים ולעיתים לשבועות, העברתי עם חבריי מקבוצת אלון כשאבא ואימא שלי לא לצידי.

ענבר בזק: בחיים האמיתיים אבא שלי היה משכים קום מדי בוקר לעבודתו ברפת או בבריכות הדגים של הקיבוץ, כמו מאות אלפי חקלאים אחרים, שבזכות עבודתם המסורה אזרחי ישראל נהנים מתוצרת חקלאית טרייה ואיכותית מתוצרת הארץ ומביטחון תזונתי.

ענבר בזק: ואימא שלי – עכשיו היא תכעס עליי שאני אומרת בת כמה היא – אימא שלי בת ה-84 עדיין עובדת, וכמו שאני מכירה אותה, היא תמשיך לעבוד ולפרנס את עצמה כל עוד תהיה לה היכולת הפיזית והמנטלית לעשות כך, כי בחיים האמיתיים אחד הערכים המרכזיים שעליהם חונכנו בקיבוץ הוא ערך העבודה.

ענבר בזק: שולבנו בעבודה בענפי המשק כבר מגיל 13, ומרגע שהשתחררתי מהצבא לא היה יום בחיי שלא עבדתי לפרנסתי, אם זה בטיפול בקשישים, בעבודה בחקלאות או בניקיון.

ענבר בזק: חבריי ואני מעולם לא קיבלנו קצבאות, מלגות או מתנות מאף אחד.

ענבר בזק: כל מה שהשגתי בחיים השגתי בזכות עבודה שלי ושל זיו, בן זוגי, שגם הוא בן קיבוץ.

ענבר בזק: בתיאטרון הפוליטי, כילידת קיבוץ בגליל העליון אני אמורה לחיות בקונפליקט תמידי עם שכניי תושבי עיירת הפיתוח קריית שמונה, אבל בחיים האמיתיים התאמנתי שש שנים בנבחרת האתלטיקה הקלה של הפועל גליל עליון עם אשר ואבי, עם עדנה וחיימק'ה, כמובן עם האחים אזולאי המפורסמים – כולם תושבי קריית שמונה, וכולם היו החברים הכי טובים שלי.

ענבר בזק: היינו מבלים שעות ביחד על מגרש האתלטיקה הקלה ובנסיעות לתחרויות בכל הארץ, ולא ראיתי מעולם שום הבדל בין החברים שלי מקריית שמונה לחברים שלי מהקיבוץ.

ענבר בזק: גם הקטיושות לא הבחינו בין תושבי קריית שמונה לבין תושבי הקיבוצים והמושבים.

ענבר בזק: הן גרמו לכולנו להיכנס למקלטים בדיוק באותו הזמן.

ענבר בזק: וכמובן, כשהפועל גליל עליון לקחה ב-1993 את אליפות המדינה בכדורסל, בניצחון ההיסטורי על מכבי תל אביב, לא היה הבדל בין השמחה שלנו, הקיבוצניקים, לשמחת אנשי קריית שמונה, כי הפועל גליל עליון הייתה הקבוצה של כולנו.

ענבר בזק: בתיאטרון הפוליטי, העובדה שנולדתי לשני הורים יוצאי עדות אשכנז משמעה שאני לא יכולה לשבת באותה מפלגה או באותו מחנה פוליטי עם ישראלים ממוצא מזרחי, ואוטומטית אני מתויגת כמי ששייכת למחנה האשכנזים האליטיסטי.

ענבר בזק: אבל בחיים האמיתיים, מתוך שלוש אחיותיי, האחת נישאה לגדי אפוטה המרוקאי והשנייה נישאה לפיצ'ו מזרחי העיראקי, ומתוך 18 האחייניות והאחיינים שלי, יש עשרה שהם ערבוב של גנים מזרחיים ואשכנזיים; ואתם יודעים מה, אלה הילדים הכי יפים.

ענבר בזק: בתיאטרון הפוליטי, כיהודייה שחיה ביישוב קהילתי בגליל, חבל ארץ שיש בו רוב ערבי, אני אמורה להרגיש שהערבים שחיים סביבי מאיימים על האיזון הדמוגרפי, ויש שיאמרו שהם מסכנים את ביטחוני וביטחון משפחתי.

ענבר בזק: אבל בחיים האמיתיים, אבראהים, ראשיד ומוחמד הם האנשים הראשונים שמברכים אותי בכל בוקר לשלום ומחייכים אליי, והם שהופכים את הבקרים שלי להרבה יותר יפים.

ענבר בזק: משגב, מבחינתי, היא אחת הדוגמאות המוצלחות לחיים משותפים, לחיי שכנות, שיתוף פעולה וערבות הדדית.

ענבר בזק: במועצה אזורית שיש בה יישובים חילוניים, יישובים דתיים ויישובים בדואיים, זה לא תמיד פשוט.

ענבר בזק: זה מצריך מכולנו הרבה פשרות, אבל אם אנחנו מצאנו את הדרך במשגב לחיות ביחד, אין סיבה שזה לא יעבוד במקומות אחרים.

ענבר בזק: יש לי תחושה מאוד חזקה שאזרחי ואזרחיות מדינת ישראל לא מעוניינים לצפות בהצגה שהמשכן הזה מספק להם, אלא שהם מעדיפים לראות אותנו, נבחרי הציבור שלהם, מייצגים את החיים האמיתיים שלהם ומתייחסים לבעיות היום-יום שעימן הם מתמודדים – עם הקשיים הכלכליים, עם יוקר המחיה, האתגרים בחינוך, העומס בכבישים, נושאים של איכות סביבה וזיהום אוויר.

ענבר בזק: אלה החיים האמיתיים של רוב אזרחי ואזרחיות מדינת ישראל.

ענבר בזק: המטרה שהצבתי לעצמי פה בכנסת היא להביא את החיים האמיתיים לשיח הפוליטי; להזכיר לכולנו שיש בינינו הרבה יותר מהמשותף מאשר מהשונה.

ענבר בזק: אני בוחרת להסיר את המסכות ואת התחפושת ולא להשתתף בהצגה.

ענבר בזק: בכוונתי להביא לכנסת את קולם של האנשים האמיתיים – את קולם של תושבי המרחב הכפרי, שהפכו בשנים האחרונות לשק החבטות של פוליטיקאים ציניים; להביא את קולם של תושבי ותושבות הצפון שהמדינה פשוט שכחה; להביא את קולם של העצמאים, העצמאיות ובעלי העסקים הקטנים, שהופקרו במשך שנים על ידי המחוקק, והם נכון להיום המגזר העובד היחיד שאין לו רשת ביטחון סוציאלית.

ענבר בזק: ובעיקר – להשמיע את קולם של מיליוני ישראלים שבחרו בממשלה שפויה, ושעבורם שפיות היא מערכת פוליטית שחותרת לאחדות ולא לפילוג, לשיח מחבר ולא להסתה; להשמיע את קולם של מיליוני האזרחים ששואפים לחיים משותפים וטובים יותר ביחד, למרות הפערים האידיאולוגיים ולמרות המחלוקות הפוליטיות.

ענבר בזק: אני אסירת תודה שיש לי את הזכות לקחת חלק בקואליציית השינוי, שבעיניי מייצגת בדיוק את העיקרון הזה.

ענבר בזק: לסיום, אני רוצה להגיד תודה לאנשים הכי יקרים בעולם, אלה שנמצאים פה איתי היום – לאימא רותי, שהגיעה כל הדרך הארוכה מקיבוץ דן, לזיו, בן זוגי היקר, שיושב פה – ולילדים האהובים שלי, מור, רז וגיל, שלא אישרו להם להגיע בגלל הגבלות הקורונה והם צופים בנו מהבית.

ענבר בזק: אוהבת אתכם הכי בעולם.

ענבר בזק: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בהצלחה.

מיקי לוי: סגן השר סגלוביץ', בבקשה.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת – ענבר, קודם כול מסתבר שכאשר אומרים "צפונית" זה לאו דווקא צפון תל אביב, זאת אומרת, יש צפוניות שהן לא מצפון תל אביב.

יואב סגלוביץ': אז באמת, ענבר, אשת הצפון, ילידת קיבוץ דן, היום מתגוררת ביובלים, בת לצבי פריד, זיכרונו לברכה, ולרותי, תיבדל לחיים ארוכים, נשואה לזיו ואימא למור, רז וגיל – אז ברכות גם לכם.

יואב סגלוביץ': התרגשות גדולה.

יואב סגלוביץ': ענבר ככה נגעה בזה בקטנה, אבל מגיל צעיר ענבר עסקה בספורט, בריצה, ייצגה את ישראל, הייתה במכביה והייתה אלופת ישראל.

יואב סגלוביץ': אז מי שרץ – ואני לא מהאצנים הגדולים, אבל בכל זאת – מי שרץ בדרך כלל יש לו כיוון, יש לו דרך, הוא יודע לאן הוא רוצה להגיע, הוא יודע מתי להאט, מתי להגביר, ויש לו יעד.

יואב סגלוביץ': והיעד המרכזי הוא לנצח.

יואב סגלוביץ': אז הניצחון של מה שהיה אז כשהתחרית מתחלף במשהו אחר, שזה לא ניצחון מהסוג הרגיל – זה להשיג יעדים לטובת הדברים שאת מאמינה בהם, לדברים חברתיים, לדברים שקשורים לייצוג הצפון, לעסקים הקטנים, לפורום שיחד עם חבר הכנסת ולדימיר בליאק ייסדת ביש עתיד בנושא העצמאים והמאבק על הזכויות שלהם, עוד לפני שהיית בכנסת, ופעילות בתוך הכנסת, בוועדות השונות.

יואב סגלוביץ': הכנת את עצמך לתקופה שאת עכשיו נכנסת לכנסת.

יואב סגלוביץ': חלק מהדברים שמענו כאן ולחלק אני אולי אוסיף כמה מילים.

יואב סגלוביץ': אנחנו לא מכירים הרבה זמן.

יואב סגלוביץ': אנחנו מכירים יותר לעומק פחות או יותר מהתקופה שאנחנו נמצאים יחד בכנסת ומתקופת הקמפיין, לא עלינו.

יואב סגלוביץ': אבל בתקופה הזאת למדתי להכיר אדם, אישה, חברה, שיודעת לרוץ לכל מקום, לאו דווקא בריצות של פעם, ולהגיע בלי בעיה לכל משימה, לכל מקום, מצפון ועד דרום, מקרוב ומרחוק.

יואב סגלוביץ': אני חושב שהתכונות האלה כולן, עם הניסיון המקצועי שלך כעצמאית שנים רבות – אני חושב שהן ברכה גדולה לכנסת ולבית הזה.

יואב סגלוביץ': אני אגיד משהו כללי, אבל אני אגיד את זה אישית אלייך.

יואב סגלוביץ': הרבה פעמים כשמדברים על פוליטיקה, אומרים: לא, לא, לא, פוליטיקה ורגש לא עובדים ביחד; גם כשמדברים על מנהיגות ועל פיקוד אומרים: לא, לא, לא, פיקוד ורגש לא עובדים ביחד.

יואב סגלוביץ': אבל גם בפיקוד, גם במנהיגות וגם בפוליטיקה אמיתית, שהמטרה שלה היא בסופו של דבר להיות כלי למימוש יעדים, לשיפור איכות החיים במדינת ישראל, במקרה הזה חייבים רגש.

יואב סגלוביץ': לפני שבוע או שבועיים, ככה, באמצע הלילה, הפריע לך – היה צריך להעביר את הזמן איכשהו ועלית, ככה, די בספונטניות ודיברת על איזה טופס שעצבן אותך, שכתוב בכותרת שלו: קרוב נטול יכולת.

יואב סגלוביץ': אמרת שאת מתרגשת.

יואב סגלוביץ': אני רוצה להגיד לך – לא שאני כזה ותיק, אבל אני כן יותר מבוגר בגיל – שרגש זה כלי עבודה, והעובדה היא שנגעת באנשים, וגרמת לשינוי דבר "קטן", במירכאות, אבל הוא גדול להרבה מאוד אנשים.

יואב סגלוביץ': אני רוצה להמשיך בהקשר הזה ולחבר את זה לכל הדברים שאמרתי קודם.

יואב סגלוביץ': הרגש הוא כוח מניע.

יואב סגלוביץ': יש לך את היכולת לרוץ, את יודעת מה את רוצה, יש לך את היעדים; תעשי את זה עם רגש – אני בטוח שתצליחי מאוד מאוד.

יואב סגלוביץ': תודה על ההזדמנות לומר עלייך מילה טובה.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לסגן השר סגלוביץ'.

מיקי לוי: הסעיף הבא – נאום בכורה של חברת הכנסת יסמין פרידמן, בבקשה.

מיקי לוי: ברוכים הבאים, משפחת פרידמן.

יסמין פרידמן: אדוני יושב-ראש הכנסת, שר החקלאות עודד פורר – נראה לי שלא במקרה אתה כאן היום תורן – חבריי חברי הכנסת, מכובדיי כולם, "חביב אדם שנברא בצלם" – מסכת אבות, פרק ג' – הוא המשפט האהוב עליי ביותר.

יסמין פרידמן: כל אדם באשר הוא זכאי לאותו היחס, הכבוד והאהבה.

יסמין פרידמן: משפט זה הוא נר לרגליי והמצפן שמוביל אותי כל חיי.

יסמין פרידמן: לא תכננתי להיות פוליטיקאית, אך מגיל צעיר מאוד הדברים לא עברו לידי, הם עברו דרכי, ישר בבטן הרכה.

יסמין פרידמן: בגיל 15 כל עולמי השתנה.

יסמין פרידמן: פגשתי ילדה חדשה בבית הספר, עיניה היו מעט כבויות, ומהר מאוד סיפור חייה נפרס בפניי: ילדות לא פשוטה, מעברים, נטישות, והדבר שהיה לי קשה במיוחד – ללא עורף משפחתי.

יסמין פרידמן: עבורי, ילדה שגדלה בבית חם, אוהב ודואג, סיפור החיים שלה היה בלתי נתפס.

יסמין פרידמן: אותה ילדה עברה במהרה לגור בביתנו.

יסמין פרידמן: הרווחתי אחות נוספת, ומסלול חייה השתנה, אבל גם שלי.

יסמין פרידמן: מאותו היום הסתכלתי על המציאות אחרת, ועם צורך תמידי להסתכל לצדדים ולבחון אם יש משהו שאוכל לשפר.

יסמין פרידמן: מהר מאוד התחלתי בעשייה חברתית.

יסמין פרידמן: פעלתי בנושא הדיור הציבורי, הקמתי קבוצות חסד רבות, שיפצנו בתים, חילקנו מזון ועזרנו לכל אדם שנקרה בדרכנו.

יסמין פרידמן: הסיפוק שהפעילות הזאת נתנה לי והנגיעה האישית בחיים של אנשים היו אדירים מבחינתי, אך ככל שהזמן עבר וכמות הפניות גדלה, הבנתי שזה לא מספיק.

יסמין פרידמן: כדי לבצע שינוי אמיתי ולהשפיע על מדיניות צריך לרדת לשורש העניין ולשבת סביב שולחן מקבלי ההחלטות.

יסמין פרידמן: כיהנתי במשך שבע שנים וחצי כחברת מועצת העיר באר שבע, חלק מהן כאישה הראשונה העומדת בראש סיעה.

יסמין פרידמן: בתקופה זו למדתי המון, וגיליתי שגודל התפקיד ומשמעותו ייקבעו מהתוכן שאתה יוצק לתפקיד.

יסמין פרידמן: הרצון לשנות ולהיות חלק ממשהו גדול יותר הוביל אותי גם להצטרף, בשנת 2012, למפלגת יש עתיד כראש המטה בבאר שבע.

יסמין פרידמן: הרגשתי שמצאתי את הבית הפוליטי שלי, משפחה מורחבת חדשה, וזכיתי ללמוד מהטובים ביותר מה המשמעות של להיות משרתי ציבור.

יסמין פרידמן: היום, בכנסת העשרים-וארבע, אני עומדת כאן על הדוכן ביראת כבוד, ועם רצון להיות הקול של בעלי החיים, של משפחות מעוטות יכולת ושל תושבי הנגב.

יסמין פרידמן: אני דור רביעי למאכילות חתולים – הנינה של אספרנסה, שהייתה מאכילת חתולים ידועה עוד בקורפו.

יסמין פרידמן: חונכתי על המשפט כי זה המאכיל חיה רעבה, מזין את נפשו.

יסמין פרידמן: האהבה לבעלי חיים טבועה בי מלידה, והיא חלק בלתי נפרד מהחיים הפרטיים והציבוריים שלי.

יסמין פרידמן: הדאגה לרווחתם של בעלי החיים היא אחת הסיבות העיקריות שאני עומדת כאן.

יסמין פרידמן: אנו, בני האדם, מנצלים, משעבדים והורסים כל חיבור עם בעלי החיים והטבע לאורך דורות.

יסמין פרידמן: עלינו לתקן את זה במהרה, כדי שילדינו יגדלו בעולם שבו החמלה חשובה יותר מהאוכל בצלחת ומהון כלכלי.

יסמין פרידמן: תעשיית הבשר וניצול משאבי כדור הארץ עד תום ללא התחשבות בסביבה הובילו למשבר אקלים המאיים לא רק על מדינת ישראל אלא על העולם כולו.

יסמין פרידמן: את הגלגל כבר לא ניתן להשיב לאחור, אך אנו כנבחרי ציבור חייבים לפעול במהרה בנושא ולא לגלגל את האחריות לדורות הבאים.

יסמין פרידמן: לצד החמלה לבעלי החיים ולטבע, דרושה גם אחריות חברתית כלפי אלו הזקוקים לעזרתנו והגנתנו.

יסמין פרידמן: לא עוד קשישים שנאלצים לחטט בפחים, לא עוד ילדים רעבים, לא עוד שנים על גבי שנים של קיבוע עוני, דור אחרי דור.

יסמין פרידמן: על המדינה מוטלת האחריות לפעול למען דיור ציבורי ראוי ומכבד, שיפור הביורוקרטיה, גמישות התהליכים והתנאים.

יסמין פרידמן: עלינו להבין שחברה מתוקנת נמדדת ביחסה לאוכלוסיות מוחלשות.

יסמין פרידמן: כאדם פרטי עסקתי בנושאים אלו כל חיי הבוגרים, אך המשאבים היו מוגבלים.

יסמין פרידמן: כיום אותם ערכים מגיעים איתי לכנסת.

יסמין פרידמן: ולך, באר שבע אהובתי, העיר שלי, שבה אני מכירה כל ספסל ועץ; העיר שיש בה למעלה מ-200,000 תושבים ועדיין יש תחושה שכולם מכירים את כולם; העיר שלא מפסיקה להתפתח, ומנגד לא שוכחת מאחור את אלו הזקוקים לעזרה; שיש בה את ההון האנושי הכי חם ואיכותי שיש – העיר הזו היא שלי, מקור גאוותי.

יסמין פרידמן: לא משנה כמה פעמים שאלו אותי בחודש האחרון את השאלה: מאיפה את בארץ?

יסמין פרידמן: אני תמיד מחכה שמישהו נוסף ישאל זאת, רק כדי שאוכל להשיב לו בביטחון ועם חיוך ענק על הפנים: אני באר שבעית.

יסמין פרידמן: חשוב לי שתושבי העיר שלי יהיו גאים בי, ולא משנה לאיזה צד של המפה הפוליטית הם משתייכים, מפני שקידום הנגב אינו קשור בדעה פוליטית אלא אך ורק בציונות ואהבת המולדת.

יסמין פרידמן: אני האישה הראשונה שנבחרה לכנסת מבאר שבע, ואני גאה לקחת חלק בממשלה היסטורית שבה יש תשע שרות ועשר מנכ"ליות במשרדי הממשלה החשובים ביותר.

יסמין פרידמן: כל אחת מהנשים הללו נבחרה בגלל מקצועיותה ולא בגלל המגדר שלה.

יסמין פרידמן: אומנם הדרך לשוויון מלא עוד ארוכה, אך ניכר כי אנחנו בדרך הנכונה.

יסמין פרידמן: ביציע פה למעלה נמצא כל עולמי, כל האנשים שבזכותם ובתמיכתם זכיתי לעמוד פה על דוכן הכנסת.

יסמין פרידמן: אני בתם של ד"ר ז'ק סאקס, שעלה ממצרים, הוצא בגיל מוקדם מבית ספר כדי לעזור בפרנסת המשפחה, אך בזכות סקרנותו וחריצותו הצליח להתגבר על פערים אלו, וסופי סאקס, שעלתה מבולגריה ושוכנה בילדותה בתוך בית הקברות הישן ביפו, והיא הפמיניסטית הראשונה שהכרתי.

יסמין פרידמן: אני אחות לגלית, נפשי התאומה, אם לבר, שהוא מהות חיי, ובת זוגו של שרון, שצועד איתי כבר 20 שנה כסלע איתן אל מול נחשולי החיים.

יסמין פרידמן: תודה על הכול.

יסמין פרידמן: אני אוהבת אתכם.

יסמין פרידמן: ופה במשכן – משפחתי השנייה, משפחת יש עתיד.

יסמין פרידמן: אני רוצה להודות לשר החוץ וראש הממשלה החליפי יאיר לפיד על הבעת האמון והתמיכה בי – הענקת לי הזדמנות יוצאת דופן, ואני מבטיחה להוכיח שהבחירה בי לא הייתה לשווא; לשר הרווחה והעבודה מאיר כהן, המנטור שלי, שמלווה אותי שנים רבות במקצועיות ובחום; ליעל זילברמן ולמטה יש עתיד באר שבע, הגב והכוח המניע שלי – אתם ההוכחה שהתמדה לאורך שנים, מחויבות ואמונה בצדקת הדרך מניבות תוצאות.

יסמין פרידמן: תודה מיוחדת לראש עיריית באר שבע רוביק דנילוביץ' על שותפות רבת-שנים וחברות אמת, ולחבריי חברי הכנסת ועובדי המפלגה על שקיבלתם אותי בזרועות פתוחות ועל כך שאתם עוזרים לי יום-יום להיות יותר טובה בתפקיד שלי.

יסמין פרידמן: לסיום, אני קוראת מכאן לחבריי חברי הכנסת ולאזרחי ישראל: זכרו כי בבסיסנו כולנו בני ובנות אדם שווים.

יסמין פרידמן: אנחנו לא פועלים בריק וללא הקשר, ועל כן ההיסטוריה והמורשת שלנו מחייבים אותנו לחיות לפי הערך הפשוט של חמלה ואנושיות.

יסמין פרידמן: לאלה אין אופוזיציה וקואליציה.

יסמין פרידמן: גורל ילדינו זהה, ועל כולנו לפעול יחד על מנת להשאיר מאחורינו עולם טוב יותר.

יסמין פרידמן: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת טופורובסקי יברך.

מיקי לוי: בבקשה.

בועז טופורובסקי: תודה, אדוני היושב-ראש.

בועז טופורובסקי: יסמין, אני שומע אותך, אני רואה אותך וזה מזכיר לי סרט שראיתי כשהייתי ילד, של באטמן עם קאטוומן.

בועז טופורובסקי: אז גם בלוק, גם באופי, גם בלוחמנות וגם בווינריות את בהחלט קאטוומן.

בועז טופורובסקי: אני אפילו זוכר שנפגשנו ב-2012 וסיפרת לי איך את עוזרת לבעלי חיים ולאלה שאין להם דיור ואין להם איפה לגור, ואני שאלתי בבדיחות, שאלתי אם את עוזרת גם לאנשים שמצביעים בבחירות או רק לאנשים שלא מצביעים, ובמקום שתצחקי את באת ואמרת: מה, תראה, מלא אנשים דואגים לבעלי חיים ודואגים ועוזרים וזה, וכולם יצביעו לנו, וכל זה.

בועז טופורובסקי: ובדיוק חבר הכנסת יוראי להב הרצנו הזכיר לנו בבחירות האחרונות שהיה חוג בית שארגנת, ואחת אחרי השנייה הן עלו והציגו את עצמן: אני זלדה, מאכילת חתולים; אני סווטה, מאכילת חתולים; אני עליזה, מאכילת חתולים; לצורך העניין, רק בשביל שלא לא יריבו איתנו: אני סימון, מאכיל חתולים, למרות שאני לא זוכר סימון, אבל לא משנה.

בועז טופורובסקי: בכל מקרה יש לך שתי כלבות ו-16 חתולים, ככה את אומרת.

בועז טופורובסקי: אני הייתי אצלך בבית.

בועז טופורובסקי: לדעתי יש הרבה יותר.

יסמין פרידמן: למה אתה מגלה?

יסמין פרידמן: שרון לא יודע.

בועז טופורובסקי: שרון, תכף נגיע אליך, אתה בכלל גיבור-על, אבל זה משהו אחר.

בועז טופורובסקי: מישהי שעומדת על דוכן הפודיום ומתגאה שהיא דור רביעי למאכילות חתולים זה בהחלט משהו שאני חושב שהוא פעם ראשונה בכנסת ובהחלט נכנס לדברי הימים של הכנסת.

בועז טופורובסקי: עדיין צריך לזכור שעל אף האהבה שלך לבעלי חיים, כולנו יודעים מה יקרה אם תראי ג'וק בטעות על הרצפה.

בועז טופורובסקי: עם כל האהבה, את כיפת ברזל תזמיני בשביל להגן עלייך מהטיל הזה שנקרא "ג'וק".

בועז טופורובסקי: יש לך המון המון זכויות, המון המון דברים שאפשר להגיד ולא יספיקו אף פעם למלא נאום שמכיר לך תודה, אבל הדיור הציבורי ובעלי החיים חייבים לך המון.

בועז טופורובסקי: אני יודע שאם המזימה שלך תצליח והם יקבלו, בעלי החיים, זכות בחירה, את לא תהיי רק ראש הממשלה – את גם תשתלטי על העולם.

בועז טופורובסקי: אנחנו נדאג שהם לא יקבלו כל כך מהר זכות בחירה.

בועז טופורובסקי: יש לך משפחה נהדרת: סבתא שהגיעה מקורפו, האי, שהחלום של כולנו לבקר שם, אבל איכשהו את באה ממשפחה שגרה שם; את אימא לבר המושלם; בת זוג לשרון, שאמרנו שהוא גיבור-על ומבשל ברמה הכי גבוהה שיש; ד"ר ז'ק סאקס, אבא שלך, בן אדם מדהים שעלה ממצרים; אימא שלך, סופי, שהגיעה מבולגריה – ממש כל העולם הגיע לכאן ויצר את הדבר הזה המושלם שנקרא יסמין סאקס פרידמן.

בועז טופורובסקי: את האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד ראש סיעה במועצת העיר באר שבע; האישה הראשונה שהיא חברת כנסת שהגיעה מבאר שבע, חברת מועצה שבע וחצי שנים, שרק הכניסה כאן לתפקיד הפסיקה את הכהונה שלה.

בועז טופורובסקי: וכמו שאמרנו, את ביש עתיד מההתחלה.

בועז טופורובסקי: כולך לב, כולך עשייה, כולך טוב ורק מתן לכל מי שסביבך.

בועז טופורובסקי: שנים היית ברמנית בפורום בבאר שבע ועד היום אנשים שגדלו – אני לא אגיד מתי – מספרים שהם הגיעו לפורום בבאר שבע רק כדי שאת תיתני להם משקה.

בועז טופורובסקי: שרון, אני לא רוצה לסכסך, אבל אני רק אומר מה ששמעתי.

בועז טופורובסקי: אני לא הייתי בפורום בבאר שבע באותה תקופה, אז אי-אפשר להאשים אותי.

בועז טופורובסקי: היית במלא מדינות, אבל כל מי שירצה איכשהו לנסות לשחד אותך, להציע לך דברים, אין לו סיכוי, כי הוא יודע שהחופשה החלומית מבחינתך, הדבר שאת הכי אוהבת, הכיף הכי גדול שלך זה אוהל עם האנשים שאת אוהבת על שפת הים; עדיף בסיני, אבל כל עוד אין סיני – ומאיר יצחק הלוי היה כאן קודם – על הגבול, ככה, באילת.

בועז טופורובסקי: אז יסמין, המון המון הצלחה.

בועז טופורובסקי: חברת הכנסת סאקס פרידמן, תעשי עבודה נהדרת.

בועז טופורובסקי: כנסת ישראל זכתה בחברת כנסת כמוך, אנחנו במפלגה זכינו בחברת משפחה כמוך, וכולנו זכינו בעובדת ציבור מן המעלה הראשונה.

בועז טופורובסקי: תודה ובהצלחה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בהצלחה לשתי חברות הכנסת.

מיקי לוי: [מס' מ/1425; דברי הכנסת, חוב' ט"ו, ישיבה 41; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הבא – הצעת חוק הכניסה לישראל (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התשפ"א–2021, לקריאה שנייה וקריאה שלישית; קיבלה פטור מחובת הנחה.

מיקי לוי: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת קריב, בבקשה.

חוק ומשפט): אדוני היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק הכניסה לישראל (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התשפ"א–2021, לקריאה השנייה והשלישית.

חוק ומשפט): סעיף 3א(ב1) לחוק הכניסה לישראל, התשי"ב–1952, מסמיך את שר הפנים להאריך את שהותם בישראל של עובדי סיעוד זרים מעבר לתקופות המרביות הקבועות בחוק מטעמים הומניטריים מיוחדים וחריגים המתקיימים במטופל הסיעודי.

חוק ומשפט): בקשות הארכה אלה עשויות להידחות בין השאר בשל אי-עמידה בתנאי הסף שבסעיף או בשל טעמים מהותיים שנמצאו לאחר שקוים דיון בבקשה בוועדה המייעצת שהוקמה לפי סעיף זה.

חוק ומשפט): בעקבות התפשטות נגיף הקורונה והמגפה שנוצרה, בעקבות התפשטות זו, הוטלו בעולם כולו, ובישראל בפרט, הגבלות שונות על האוכלוסייה במטרה למנוע את התפשטות המגפה, לרבות הגבלות על כניסה למדינות שונות ויציאה מהן.

חוק ומשפט): בעקבות זאת הצטמצם בתקופת ההגבלות גם מספרם של עובדי הסיעוד הזרים מהגרי העבודה שנכנסו לישראל בהשוואה לשנים קודמות.

חוק ומשפט): צמצום מספרם של עובדי הסיעוד ממדינות זרות בשל מגפת הקורונה כאמור יצר צורך חריג ובלתי צפוי לתת פתרונות טיפול זמניים לאוכלוסיית המטופלים הסיעודיים בישראל המחזיקים בהיתר להעסקת עובד זר לסיעוד לפי חוק עובדים זרים, התשנ"א–1991.

חוק ומשפט): בעקבות האמור, החל מחודש מרץ 2020, שהוא המועד שבו החלו עיקר ההגבלות, הודיעה רשות האוכלוסין וההגירה כי החליטה על מתן תקופת היערכות ליציאתם מישראל של עובדי סיעוד זרים שבקשות הארכה לגביהם נדחו כאמור, ובה לא תיאכף הדרישה ליציאה מישראל.

חוק ומשפט): הודעות על תקופת היערכות ליציאה כאמור ניתנו גם לגבי עובדי סיעוד זרים שהחלטה סופית של ערכאה שיפוטית קבעה כי עליהם לצאת מישראל בחודש מרץ 2020 או אחריו.

חוק ומשפט): מזמן לזמן פרסמה הרשות הודעות המאריכות את תקופת ההיערכות, שבפועל היו לתקופות שבהן לא בוצעה האכיפה כנגד אותם מהגרי עבודה.

חוק ומשפט): בשנת 2021, עקב ירידת התחלואה בישראל והגדלת מספר הטיסות הנכנסות למדינה, ניתנה הודעה על הפסקת תקופת ההיערכות ליציאה מישראל של עובדי הסיעוד הזרים האמורים, ונמסר כי עליהם לצאת מישראל עד יום 30 ביוני 2021.

חוק ומשפט): עם זאת, בשל פניות רבות ממטופלים סיעודיים ומבני משפחותיהם, שלפיהן נוצר קשר טיפולי משמעותי בין עובדי סיעוד זרים שלגביהם ניתנה תקופת ההיערכות הארוכה לבין המטופלים הסיעודיים שבהם הם טיפלו בתקופה זו, ועל מנת למנוע ניתוק קשר טיפולי ארוך טווח זה, הציעה הממשלה בהצעת החוק לאפשר, באופן חריג, בהוראת שעה התקפה למשך שלושה חודשים מיום פרסומה, בחינה מחדש ואישור של בקשות ההארכה שנדחו בתקופת מגפת הקורונה.

חוק ומשפט): זאת, כאשר הקשר הטיפולי בין המטופל לעובד הזר נמשך מעל לחצי שנה, בשל ההסתמכות על תקופת ההיערכות הארוכה שניתנה בעקבות המגפה, ובלבד שבעת הגשת הבקשה העובד הזר לא שהה בישראל מעל 13 שנים.

חוק ומשפט): במהלך הדיונים בהצעת החוק בוועדת החוקה, חוק ומשפט החליטה הוועדה, בתיאום עם נציגי הממשלה, על כמה שינויים משמעותיים בהצעת החוק אשר ירחיבו באופן משמעותי את תחולתה ויאפשרו למאות רבות של מטופלים סיעודיים נוספים להישאר עם המטפל הסיעודי שאותו התחילו להעסיק במהלך התקופה הקובעת.

חוק ומשפט): ראשית, הוחלט להאריך את תוקפה של הוראת השעה בחודש נוסף, כך שניתן יהיה לבדוק באופן מקצועי וענייני את כל הבקשות שיוגשו להארכת הרישיונות.

חוק ומשפט): בנוסף, בשל העובדה שגם בתחילת 2021 היה קושי בהבאת עובדים חדשים עקב הגבלות שהוטלו על הכניסה לישראל, הוחלט להאריך את הגדרת התקופה הקובעת עד לסוף חודש מרץ 2021, כך שמשך הקשר הנדרש בין המטופל למטפל יהיה של כשלושה חודשים, ולא שישה חודשים כפי שנדרש תחילה.

חוק ומשפט): עוד החליטה הוועדה כי שרת הפנים תוכל גם להאריך את רישיונם של עובדים אשר שוהים בארץ בין 51 ל-63 חודשים ואשר העסקתם אצל מטופל סיעודי מסוים אושרה בתקופה הקובעת, אף שככלל, לאור הוראות החוק הם נדרשים לשמש אך ורק מטפלים מחליפים – והכול על מנת להגדיל את מספר העובדים מהגרי העבודה ממדינות זרות היכולים לשמש מטפלים בתחום הסיעוד.

חוק ומשפט): במהלך הדיונים התעורר קושי משפטי בהצעת החוק, מפני שהיא אינה מאפשרת את הארכת רישיונם של עובדים אשר לא הוגשה לגביהם בקשה בתקופה הקובעת, אף אם הועסקו בפועל במהלך תקופה זו.

חוק ומשפט): עמדת משרד המשפטים והיועץ המשפטי לממשלה, כפי שהוצגה בדיון לאור שאלות הוועדה, הייתה כי קושי זה אינו עולה כדי מניעה חוקתית לקידום הצעת החוק.

חוק ומשפט): על מנת להקל על מטופלים המעסיקים עובדים אלה הודיעה שרת הפנים באמצעות נציגיה בוועדה כי תקופת ההיערכות ליציאה מהארץ של מטפלים כאמור תוארך בשלושה חודשים נוספים, בניגוד לכוונה המקורית.

חוק ומשפט): כך לא תיהפכנה מאות משפחות ישראליות למעסיקות של עובדי סיעוד באופן לא חוקי בן לילה.

חוק ומשפט): אני קורא מעל דוכן זה לשרת הפנים לנצל תקופה זו על מנת לבחון שוב את עמדת הממשלה ביחס לעובדים אלה, בשל הקושי המשפטי המתואר, שעליו עמדה הוועדה בדיוניה.

חוק ומשפט): לבסוף, אבקש לציין כי במהלך הכנת החוק נשמע ברמה בחדר הוועדה קולם של ארגונים, קבוצות ויחידים רבים הטוענים כי קיים היום מחסור משמעותי בעובדי סיעוד בישראל באופן הפוגע בכלל האזרחים והתושבים הזקוקים לשירותיהם, ובמיוחד באלו המתגוררים בפריפריה, אלו הסובלים ממצב סיעודי מורכב ואלו המצויים במצב סוציו-אקונומי קשה.

חוק ומשפט): תיאור מצב זה נתמך, למיטב שיפוטי, על ידי הנתונים הרשמיים המפורסמים על ידי רשות האוכלוסין וההגירה.

חוק ומשפט): לצערי הרב, מסד הנתונים שהוצג בפנינו על ידי נציגי רשות חשובה זו לא היה מספק, ודומה כי ניתוח המצב הנוכחי וגיבוש תמונת מצב מלאה נמצאים רק בחיתוליהם.

חוק ומשפט): גם עובדה זו, והיעדר תשובה ברורה על השאלה אם קיים כיום בישראל מחסור אמיתי בעובדים זרים בתחום הסיעוד – מצב זה חייב לעמוד לנגד עיני מקבלי ההחלטות בממשלת ישראל בחודשים הקרובים בבואם לדון בסוגיה.

חוק ומשפט): היכולת להסתייע בעובדי סיעוד היא תולדה ישירה של הזכות החוקתית לכבוד, ויש לה משנה חשיבות דווקא מכיוון שהיא נדרשת בשעה שבה המצב הגופני והנפשי של האדם מהווה לא אחת ערעור על כבודו וחירותו.

חוק ומשפט): הדיון בסוגיית הגירת העבודה בתחום הסיעוד הוא מורכב וכולל שיקולים רבים, שכולם נוגעים לטובת הציבור הישראלי.

חוק ומשפט): עם זאת, ההכרה כי אנו עוסקים בזכות היסוד לחיים בכבוד היא שחייבת להכתיב את הטון.

חוק ומשפט): אני מבקש להודות לחברי וחברות הכנסת שנטלו חלק בדיונים, לצוות הוועדה ולצוות הייעוץ המשפטי של ועדת הפנים והגנת הסביבה שליווה את הכנת החוק, לנציגי רשות האוכלוסין, לשרה שקד, שסמכה ידיה על הצעות השינוי של הוועדה, לשרה מירב כהן וצוות משרדה, שהיו שותפים לדיון, ולכל נציגי החברה האזרחית שנטלו בו חלק.

חוק ומשפט): הצעת חוק זו מוגשת ללא הסתייגויות, עם בקשות לרשות דיבור, ואני מזמין את חברי וחברות הכנסת לאשר את הצעת החוק בנוסח שאושר בוועדה.

חוק ומשפט): תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת קריב.

מיקי לוי: חברי הכנסת, להצעת החוק לא נרשמו הסתייגויות אלא אך ורק בקשות דיבור.

מיקי לוי: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, כפי שנאמר קודם על ידי יושב-ראש ועדת החוקה, רק אתמול דנו באריכות על השלכות הקורונה לגבי עובדי הסיעוד הזרים, והינה היום המשכנו, עד לפני כמה דקות, דיון בוועדת החוקה על התחלואה הגוברת והמתפרצת ותקנות חדשות, החמרות חדשות, קנסות בגלל התחלואה הגבוהה והמתפרצת.

אורי מקלב: ההשלכה של כל הדברים האלה – הדילמה בעניין הזה זה היא ההשלכה על המשק, ובאמת זה צריך להטריד את כולנו.

אורי מקלב: בסופו של דבר, היינו בטוחים ששר האוצר – הוא צריך להתמודד, זה לפתחו, באחריותו ובסמכותו, ההשלכה של כל החולים, הקורונה המתפרצת והגל הרביעי, ולדאוג באמת; לעמוד כאן ולהגיד לציבור מה התוכניות שלו, איך הוא מנהל משק בתקופת הקורונה, תוכנית כלכלית גלובלית בגלל השנה וחצי שאנחנו מתמודדים איתה.

אורי מקלב: הוא לא מדבר על זה בכלל, לא שומעים אותו בכלל מדבר.

אורי מקלב: לא שומעים אותו.

אורי מקלב: הוא לא מדבר על העונש הכבד שהמקורבת אליו ביותר קיבלה בימים האחרונים.

אורי מקלב: הוא גם לא מדבר על נתיב, על הבעייתיות הגדולה מאוד באחריות ובבקשתו להיות אחראי לכך.

אורי מקלב: הוא כן מדבר על הפסקת הסבסוד לאימהות עובדות, והוא מדבר כבר על אומן, מה שיהיה בעוד שבעה שבועות.

אורי מקלב: והיום הוא מדבר על דבר חדש, יחד עם השר מתן כהנא: על רפורמה בכשרות, על שינוי מה שהיה מקובל מדור-דור, מאימא לבת, מסבתא לנכדה וכן מאב, על השורשים ועל ההלכה המסורה מדור לדור לגבי מה נקרא כשרות; להציג כשרות שהיא ריקה מתוכן, כשרות מזויפת.

אורי מקלב: כשרות היא לא תחרות מסחרית וגם לא סטנדרטים קבועים מראש.

אורי מקלב: כשרות דורשת מיומנות, ידע רב, פיקוח, יושרה והסמכה, ואת כל זה אתם רוצים לכלול בתוך רפורמה אחת, שתרוקן מתוכן את כל נושא הכשרות, בסופו של דבר.

אורי מקלב: מישהו היה מעז לעשות רפורמה במערכת הבריאות?

אורי מקלב: היינו קובעים שרופא משפחה יעשה ניתוחים על פי סטנדרטים קבועים, יהיה רופא כירורג?

אורי מקלב: היינו עושים אותו דבר בבתי משפט, לפי סטנדרטים קבועים, כדי להוריד את העומס?

אורי מקלב: היינו עושים עוד תחרות, עוד מערכות משפט בישראל?

אורי מקלב: מישהו היה מעז לעשות דבר כזה?

אורי מקלב: בכשרות כן אפשר לעשות את זה?

אורי מקלב: אי-אפשר ולא ניתן להוליך שולל ולזרות חול בעיני הציבור המסורתי שמבקש כשרות.

אורי מקלב: מערכת הכשרות רק גדלה, הדרישה היא גדולה, וזה לצנינים בעיניהם שאנשים רוצים דווקא – ודווקא נלך למקומות חדשים שאף פעם לא הייתה כשרות, לא הייתה דרישה לכשרות.

אורי מקלב: אף אחד לא מכריח מישהו לדרוש כשרות.

אורי מקלב: אף אחד לא מכריח מישהו לאכול כשר.

אורי מקלב: יש היום בתי מסחר – לפי החוק, אם אתה לא תולה שלט כשר, אם אתה לא תולה את זה, הכול בסדר, אף אחד לא מפריע לך.

אורי מקלב: מי שרוצה כשר רוצה כשר.

אורי מקלב: הציבור המסורתי רוצה כשר באופן אמיתי, ולא לקבוע את זה בסטנדרטים קבועים ולהפוך את זה למשהו תחרותי ומסחרי.

אורי מקלב: ואת זה, את הדבר הזה – לא ניתן לזרות חול בעיני הציבור.

אורי מקלב: ויותר מזה, הבעייתיות בדבר הזה זה לא להגיד שאני רוצה לעשות כשרות מקילה, סוג של כשרות אחרת.

אורי מקלב: הייתם מציגים: אנחנו רוצים כשרות אחרת – מי שלא עומד בסטנדרטים של הרבנות, יכול גם לקבוע לעצמו סטנדרטים חדשים.

אורי מקלב: תגידו שיש לכם משהו שאתם רוצים לקרוא – איזה הווי מסורתי.

אורי מקלב: למה אתם נושאים את השם הזה של "כשר" לשווא?

אורי מקלב: אל תונו את הציבור בעניין הזה.

אורי מקלב: ועוד מילה אחת, אדוני היושב-ראש, על משהו שמאוד תפס את עיניי בנושא שבו גם מדובר בסטנדרטים של יושרה בכנסת, במיוחד עכשיו, בקדנציה הזו.

אורי מקלב: הראו לי איזה כתבה של העיתונאי – אני עובר במעבר חד – אבל לא רק במעבר חד, קשה לי לעבור על זה כסטנדרט – לכך שעמית סגל שאל שאלה מאוד מאוד כואבת את שר החוץ ואת ראש הממשלה החלופי.

אורי מקלב: והוא שואל אותו: הרי אתה הגבת מאוד מאוד חריף – אתה יודע את זה טוב, אדוני היושב-ראש – על החוק הנורבגי.

אורי מקלב: אתה הגבת וטענת שזו שחיתות ציבורית, ואתה טענת שזה חוק הג'ובים, ו-110 מיליון שקל לכיסאות למקורבים, ועוד איזה אאודי 8 לחליפי, והממשלה שוברת את כל שיאי הניתוק והאטימות, וב-50 מיליון שקל יש שני ראשי ממשלה, שני מנכ"לים, והיום כבר דבר חדש: שני סגני שרים – אני ממש חותר לסיום.

אורי מקלב: והוא שואל אותו: תענה לי על זה, איך אתה מסתדר עם זה?

אורי מקלב: הוא אומר לו: תשמע, מה אפשר לעשות?

אורי מקלב: יש עכשיו צורך.

אורי מקלב: למה?

אורי מקלב: יש הבדל גדול מאוד.

אורי מקלב: למה?

אורי מקלב: לנתניהו וגנץ הייתה ממשלה רחבה ולנו יש קואליציית 61, שלא תתפקד בלי מחליפים.

אורי מקלב: הרי כולנו יודעים שכחול לבן הייתה ממשלת חירום, שהיא הייתה ממשלה פריטטית, שכחול לבן התמודדה עם חוסר בחברי כנסת, וזאת הייתה אז הדרך היחידה להקים את הממשלה – רק על ידי נורבגי.

אורי מקלב: ועשינו את הנורבגי הרבה יותר מצומצם ממה שהממשלה הזאת עושה.

אורי מקלב: להגיד שלנו יש סטנדרטים אחרים, שלנו יש קשיים אחרים?

אורי מקלב: ולא רק זה אלא עוד דבר – הסיבה העיקרית: מעולם לא הייתה אופוזיציה מופקרת כזאת.

אורי מקלב: מעולם לא הייתה אופוזיציה מופקרת כזאת.

אורי מקלב: ואני שואל: אין סטנדרטים שמחייבים איש ציבור?

אורי מקלב: מאיפה לפיד ידע, מאיפה שר החוץ ידע שאמורה להיות אופוזיציה מופקרת?

אורי מקלב: בהסכם הקואליציוני שנחתם ב-11 ביוני 2021 – – –

מיקי לוי: תודה.

אורי מקלב: אני מסיים.

אורי מקלב: ב-11 ביוני 2021 נחתם כבר הסכם קואליציוני שמחייב את כולם על נורבגי מורחב.

אורי מקלב: איך אז ידעו שהאופוזיציה תהיה מופקרת?

אורי מקלב: איך אפשר לעמוד מול הציבור וככה לשקר, ככה לרמות אותו?

אורי מקלב: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם – איננו.

מיקי לוי: חבר הכנסת פרוש, בבקשה.

חוק ומשפט): – – –

אורי מקלב: מה שאלת?

חוק ומשפט): – – – להגיד משהו על הצעת החוק – – –

אורי מקלב: דיברתי.

עודד פורר: – – –

אורי מקלב: – – – הישיבה האחרונה שהייתה עכשיו – – –

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הכנסת דנה כעת בחוק הכניסה לישראל לקריאה שנייה ושלישית.

מאיר פרוש: הדבר הוא כל כך פשוט.

מאיר פרוש: כשאתה מדבר על חוק כניסה לישראל – ברור, כל מי שמכבד את עצמו, כל מי שמכבד את הגוף שאותו הוא מייצג, שואף לקבוע כללים מי נכנס, מי לא נכנס, מי ייכנס, שאם הוא ייכנס זה רק בתנאי שיעשה כך או כך.

מאיר פרוש: הרב מקלב נגע, הייתי אומר, על קצה המזלג באותו האיש ליברמן.

מאיר פרוש: אבל האמת, למה אנחנו לא מתרגשים ממה שאותו האיש אומר ופוגע, והייתי אומר גם רודף אותנו?

מאיר פרוש: כי לכל אחד מאיתנו, אדוני היושב-ראש, יש שעות של אותו האיש ליברמן.

מאיר פרוש: אם אני הייתי צריך להגדיר את איווט ליברמן, הייתי אומר כך: מבין החילונים שנציגי הציבור החרדי היו עימם בשיג ושיח, במשא ומתן, ליברמן נתפס בעיני נציגי הציבור החרדי כאדם הנוח ביותר שיש לציבור החרדי.

מאיר פרוש: ליברמן תמיד שידר שהוא מוכן אפילו לקפל כל דגל, כל דגל הוא מוכן לקפל – דגל שייתכן שהוא חשוב בעיניו – והעיקר זה שהחרדים יהיו איתו.

מאיר פרוש: כשהוא רצה להגיע לאיזשהו דבר פוליטי, דבר ציבורי, לכבוש יעד מסוים, כל דגל היה בעיניו דבר שהוא בכלל לא חשוב; העיקר: בואו נסתדר, נלך יחד, נלך במהלך אחד, בכיוון אחד.

מאיר פרוש: מה בכל זאת קרה?

מאיר פרוש: כשאני מתעמק בעניין של הכניסה לישראל, חוק הכניסה לישראל – מה קרה?

מאיר פרוש: אני מניח שיש תמותה גדולה בקרב האוכלוסייה הבוגרת של הרוסים שהגיעו לארץ, העלייה הברוכה משנות השבעים וכן הלאה.

מאיר פרוש: אם לישראל ביתנו היו בעבר 15 מנדטים, הם היום מגרדים את השבעה.

מאיר פרוש: כנראה שבכל בדיקה כזאת או אחרת מה שמגלים בישראל ביתנו זה שאם אנחנו נניף את הדגל האנטי-חרדי – זה המתכון שאולי אנחנו נישאר לחיות.

מאיר פרוש: ולכן, כאשר ליברמן חושב לעצמו: איך אני נכנס שוב לפוליטיקה?

מאיר פרוש: איך אני נכנס לכנסת העשרים-ואחת?

מאיר פרוש: איך אני נכנס לכנסת העשרים, לתשע-עשרה?

מאיר פרוש: איך אני נכנס לכנסות האלה?

מאיר פרוש: הדרך היחידה אצל ליברמן זה לפתוח את הפה – לא הייתי רוצה להגדיר את זה מעל במת הכנסת כלפתוח את הג'ורה, אבל לפתוח את הפה, וכל מה שאפשר רק לדבר נגד החרדים.

מאיר פרוש: למה לא?

מאיר פרוש: אני הייתי אצל ליברמן כשהוא היה שר החוץ עם משלחת של רבני ברסלב, וביקשנו שמשרד החוץ ייצג את העמדה – שלא יצטרכו ויזות להיכנס לאוקראינה, כי חסידי ברסלב באים באלפיהם, בעשרות אלפיהם, ובמהלך כל השנה באים לאוקראינה, אז למה שיצטרכו ויזה?

מאיר פרוש: ליברמן כשר חוץ ייצג את העמדה הזו.

מאיר פרוש: ליברמן כל כך כיבד את הרבנים האלה, כל כך כיבד אותנו כקבוצה כשבאנו לייצג את העמדה הזו.

מאיר פרוש: הוא רק שמע אתמול – אנחנו כבר שומעים מישיבת הממשלה – הוא רק שמע אתמול:

מאיר פרוש: אני שומע שמדברים על אומן.

מאיר פרוש: משהו לא סביר – הוא כבר מייד בוחש.

מאיר פרוש: למה?

מאיר פרוש: כי הוא רוצה להיכנס למליאת הכנסת, הוא רוצה להיות שר, הוא רוצה שחמד עמאר יהיה שר, הוא רוצה לעשות נורבגי כדי שיהיו לו עוד אנשים בעלי השפעה.

מאיר פרוש: זה מה שליברמן עושה.

מאיר פרוש: הוא מתעסק בחוק הכניסה למליאת הכנסת, לא לישראל.

מאיר פרוש: הוא כבר עלה, בשנות השבעים הוא עלה.

מאיר פרוש: אני זוכר אותו, נדמה לי שהוא היה העוזר של חברי מועצת העירייה מטעם הליכוד אז, בשנים ההן.

מאיר פרוש: אבל הוא כבר נכנס לישראל, את זה הוא כבר עבר.

מאיר פרוש: עכשיו הוא מתעסק – איך הוא עובר את תפיסת העולם של אותם אלה ששונאים את החרדים.

מאיר פרוש: אם הוא שמע או שהוא כנראה בא למחשבה, בא למסקנה שבמגזר החרדי, עם ריבוי של ילדים – אני מעריך שכל אחד שיש לו שתי כלבות ו-16 חתולים, הכול בסדר.

מאיר פרוש: בבית שלי אני מכיר שיש לי 12 ילדים, ואני מכיר את אשתי, שגידלה 11, חיתנה אותם; אחד מהם יהיה בבית מכיוון שהוא לא מסוגל להתחתן כבעל צרכים מיוחדים.

מאיר פרוש: אני מעריך את אשתי, אני לא רוצה לפגוע בנשים אחרות שמגדלות כלבות וחתולים.

מאיר פרוש: הכול בסדר.

מאיר פרוש: ליברמן שמע שכנראה במשפחות החרדיות הולך הרבה הכלים החד-פעמיים, אז הולכים להעלות מיסים.

חוק ומשפט): אוי, נו, באמת.

מאיר פרוש: אסור לי לדבר על מי שמגדל חתולות?

יוראי להב-הרצנו: לא, כי זה רע לכדור הארץ, לא כי זה נגד חרדים.

מאיר פרוש: לא, ודאי שצער בעלי חיים זה דבר שאסור לפגוע, חלילה.

יוראי להב-הרצנו: מה קשור צער בעלי חיים?

יוראי להב-הרצנו: זה קשור לכדור הארץ, פרוש.

יוראי להב-הרצנו: זה קשור לכדור הארץ, ליכולת של הילדים שלך להמשיך ולהתקיים כאן.

מאיר פרוש: אבל אני מעריך מי שמגדל 12 ילדים, מי שמגדל 16 ילדים.

מאיר פרוש: מותר לי, מותר לי, כאדם חרדי, להעריך מי שמגדל ילדים, לאו דווקא כלבות.

יוראי להב-הרצנו: אבל מה הקשר לבעלי חיים?

מאיר פרוש: לא אמרתי שיש קשר.

מאיר פרוש: אמרתי שכאן, בכנסת, יש כאלה שהם הורים ל-12 ילדים, 16 ילדים, ויש כאלה שמגדלים בבית כלבות.

מאיר פרוש: אז הציבור שופט מה בעיניו חשוב יותר.

מאיר פרוש: יש כאלה שיגידו שזה חשוב יותר ויש כאלה שיגידו שזה חשוב.

מאיר פרוש: על כל פנים, ליברמן, כשהוא שומע שיש משהו – – –

חוק ומשפט): יש כאלה שגם מגדלים ילדים וגם מפרנסים אותם וגם מחנכים אותם לעמוד ברשות עצמם.

מאיר פרוש: אתה, אל תפריע לי.

מאיר פרוש: אל תפריע לי.

מיקי לוי: נא לסיים.

מאיר פרוש: אתה, אל תפריע לי.

חוק ומשפט): גמרתי.

מאיר פרוש: ליברמן, כאשר הוא יודע שהוא יכול לעשות משהו שפוגע בחרדים, אם זה מכניס אותו למליאת הכנסת – זו הכניסה שלו.

מאיר פרוש: חוק הכניסה לישראל נאמר על ליברמן.

מאיר פרוש: תכה בחרדים – תיכנס לכנסת.

מיקי לוי: תודה רבה.

חוק ומשפט): אבל על הצעת החוק יש לך מה לומר?

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר – איננו; חבר הכנסת אייכלר – איננו; חבר הכנסת פינדרוס – איננו; חבר הכנסת קרעי – איננו; חבר הכנסת רוטמן – איננו; חבר הכנסת מעוז – איננו; חברת הכנסת וולדיגר – איננה; חבר הכנסת ביטן – איננו; חבר הכנסת אזולאי – איננו.

מיקי לוי: השר רוצה לדבר?

מיקי לוי: בבקשה, השר.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברי חבר הכנסת מקלב דיבר קודם על רפורמת הכשרות, אז אני חייב לתקן אותו, כדי שיבין גם מה עושה הממשלה וגם מה עשו לא נכון במשך כל השנים האחרונות שמצריך את הרפורמה הזאת.

עודד פורר: הרי אף אחד בממשלת ישראל לא חושב שהממשלה היא שקובעת את דיני הכשרות.

עודד פורר: זה לא מתפקידה.

עודד פורר: לא רק שזה לא מתפקידה, זה גם לא מתפקידה של הרבנות הראשית להחליט מהם דיני הכשרות.

עודד פורר: כמו שאמר הרב מקלב, כשרות נשמרה בעם ישראל עוד לפני שהייתה רבנות ראשית ועוד לפני שהייתה מועצה דתית בירושלים, מועצה דתית ברחובות ומועצה דתית בכל מיני מקומות.

עודד פורר: שמרו כשרות.

עודד פורר: אבל מה קרה עם מערך הכשרות במדינת ישראל, עם הרבנות הראשית?

עודד פורר: מה שקורה הרבה פעמים לארגונים כאלה – זה הפך להיות ארגון מסואב, פוליטי, של חלוקת משרות; הפך להיות מקום להתעמרות בבעלי עסקים ובאזרחים שרוצים לשמור כשרות, שרוצים לאכול כשר; הפך להיות מקום של קומבינות, ואין אחד שניהל מימיו בית עסק של אוכל שלא מכיר בדיוק את הסיבובים שעושים מסביב.

עודד פורר: עכשיו, יסביר לי חבר הכנסת מקלב – ואני חייב לומר שבדיני כשרות אתה מבין יותר ממני – מדוע בית מלון שמעסיק גוי בשבת שעומד על מכונת הקפה בלובי, יש לו אורח גוי שמגיע לשתות קפה בבית המלון הזה והוא לא יכול לשתות קפה הפוך?

עודד פורר: אין קפה הפוך במדינת ישראל; אין אספרסו בשבת לגוי שבא לקנות מגוי כוס קפה.

יוראי להב-הרצנו: למה ליהודי אין?

עודד פורר: לא, אני מדבר עכשיו רק על כשרות.

יוראי להב-הרצנו: מה הקשר?

עודד פורר: עכשיו, אני אשאל יותר מזה: תסביר לי אתה למה בר במדינת ישראל – שאגב, היה לא כשר והחליט להפוך לכשר, ואחרי שהוא הפך לכשר ועמד בכל התנאים של הרבנות, והוא בר.

עודד פורר: ברים, למי שלא יודע, מוכרים בירה; בירה בפסח זה לא כשר.

עודד פורר: מה השבוע שבו הבר ימכור הכי הרבה בירה?

עודד פורר: בר כשר – בשבוע שלפני פסח.

עודד פורר: בשבוע שלפני פסח הוא ימכור הכי הרבה בירה.

עודד פורר: אז מה ההוראה שנתנה לו הרבנות?

עודד פורר: בשבוע הזה תסגור.

עודד פורר: למה?

עודד פורר: כי המשגיחים שלנו כן יכולים, לא יכולים.

עודד פורר: הוא אמר להם: תגידו, אתם השתגעתם?

עודד פורר: זה השבוע שאני עובד בו.

עודד פורר: אז מה קרה לאותו בר?

עודד פורר: החזיר את תעודת הכשרות ואמר: תודה רבה, אני לא רוצה.

עודד פורר: אני רוצה להיות כשר, אבל אני לא מסוגל להתמודד עם זה.

עודד פורר: בית קפה ירושלמי מאוד מאוד מפורסם שמר כשרות מיום פתיחתו.

עודד פורר: מה הנחיית הכשרות?

עודד פורר: אני חיפשתי – אולי ייתן לי הרב מקלב את המראה בשולחן ערוך שלפי הכשרות קרואסון צריך להיות משולש.

עודד פורר: האם יש הנחיה כזאת בשולחן ערוך?

אורי מקלב: כן – – –

עודד פורר: שקרואסון צריך להיות משולש?

עודד פורר: לא.

אורי מקלב: – – –

עודד פורר: לא.

עודד פורר: עכשיו, הקרואסון הזה כשר עד לפני חודש, עד לפני שנה הוא היה כשר, כשהוא לא משולש.

עודד פורר: לפתע פתאום הוא הפך להיות – מסעדה של 40 שנה.

אורי מקלב: אתה – – – בשר וחלב – – –

עודד פורר: מסעדה של 40 שנה עם תעודת כשרות בירושלים, מפורסמת, טובה, נהדרת, שאנחנו הרבה מאוד אוהבים לאכול בה, גם אני, והיא כשרה – –

אורי מקלב: – – –

עודד פורר: – – לפתע פתאום היא בחרה לוותר על תעודת הכשרות של הרבנות הראשית.

אורי מקלב: – – –

עודד פורר: למה?

עודד פורר: אולי פעם אחת תבינו שכשאתם הופכים את הדת, את הכשרות ואת מסורת ישראל לקומבינה פוליטית, אתם פוגעים בדת פי כמה וכמה ממה שאתם חושבים שמישהו אחר עושה פגיעה כזאת.

עודד פורר: ומה שתעשה הרפורמה הזאת בכשרות – היא תחזיר את הכבוד למסורת ישראל, היא תחזיר את הכבוד לכשרות, והיא גם תעשה פה אפשרות לעסקים גם להיות כשרים וגם להתנהל בכבוד.

אורי מקלב: לכן ישראל ביתנו – – – אתה לא מבין בזה.

אורי מקלב: מה אתה עונה?

אורי מקלב: זה לא ממין העניין.

מיקי לוי: תודה רבה לשר פורר.

מיקי לוי: אם כך – חבר הכנסת מקלב.

מיקי לוי: אם כך, נעבור להצבעה על החוק בקריאה השנייה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: מי בעד?

מיקי לוי: מי נגד?

מיקי לוי: בעד סעיף 1 – 6

מיקי לוי: נמנעים – אין

אורי מקלב: מי שלא רוצה – – – בית מלון – – – לא כשר.

אורי מקלב: הם רוצים להרוויח כסף, הם רוצים כשרות, ואחרי זה מתלוננים – – –

עודד פורר: תעשה לי טובה.

עודד פורר: כשאתם רוצים סוף שבוע, אתם יודעים למצוא את הפתרונות.

מיקי לוי: תודה רבה.

אורי מקלב: – – –

עודד פורר: פתרון – – – סוף שבוע בבית מלון.

אורי מקלב: אנחנו לא – – –

מיקי לוי: השר פורר, השר פורר, אנחנו בהצבעה.

מיקי לוי: השר פורר, אנחנו בהצבעה.

מיקי לוי: אם כך, בעד – שישה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מיקי לוי: זו הייתה הצבעה בקריאה השנייה.

מיקי לוי: אנחנו נעבור להצבעה על החוק בקריאה השלישית.

מיקי לוי: מי בעד?

מיקי לוי: מי נגד?

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד החוק – 7

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: שבעה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מיקי לוי: אם כך, הצעת חוק הכניסה לישראל (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התשפ"א–2021, התקבלה בקריאה השלישית.

מיקי לוי: תם סדר-היום.

מיקי לוי: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, י"ב באב התשפ"א, 21 ביולי 2021, בשעה 11:00.

מיקי לוי: ישיבה זו נעולה.