ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 44, 2021-07-19 00:00

מיקי לוי: חברי הכנסת, היום יום שני, י' באב התשפ"א, 19 ביולי 2021.

מיקי לוי: אני מתכבד לפתוח את מליאת הכנסת.

מיקי לוי: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק שירות הקבע בצבא הגנה לישראל (גמלאות) (תיקון מס' 33) (מינוי חייל לוועדת ערעור), התשפ"א–2021; הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 141) (ענישה לפי חוקי עזר), התשפ"א–2021; הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 78), התשפ"א–2021; הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 79) (הבניית שיקול הדעת השיפוטי בענישה), התשפ"א–2021; הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 80) (התאמות למערכת האזרחית בענייני סדרי דין וראיות), התשפ"א–2021.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם – החל בהצעת חוק פ/1796/24 וכלה בהצעת חוק פ/1844/24: הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – פעילות ציבורית ופוליטית במוסד להשכלה גבוהה), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יוראי להב הרצנו; הצעת חוק משק החשמל (תיקון – גביית תשלומים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – שירותי בריאות נוספים לשוהים במוסדות לילדים ונוער בסיכון), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת דסטה גדי יברקן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – העלאת קצבת הילדים), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יעקב ליצמן; הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – חופשת לידה לסטודנטית), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק; הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון – טיפול באמצעות בעלי חיים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק הדואר (תיקון – אחריות לאיחורים וטעויות), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק המאבק בטרור (תיקון – איסור החזרת גופות מחבלים), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אופיר כץ; הצעת חוק החלת החוק הישראלי בשטח בקעת הירדן (הליך קבלת אזרחות), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אופיר כץ; הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (חובת לבישת מדים בהפגנות), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי; הצעת חוק התפתחות טבעית בערי יהודה ושומרון, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יריב לוין; הצעת חוק תגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם (תיקון – הרוגי עלייה), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת דסטה גדי יברקן; הצעת חוק השמירה על המקומות הקדושים (תיקון – שמירה על הכותל המערבי, הר הבית ומערת המכפלה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מאי גולן; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – פטור מתשלום בתחבורה ציבורית), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת דסטה גדי יברקן; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – הכנסה שלא תחושב), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת דסטה גדי יברקן; הצעת חוק העונשין (תיקון – עונש מינימום על החזקת נשק בלתי חוקי), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק הדחת נציג ציבור התומך במאבק מזוין נגד מדינת ישראל (תיקוני חקיקה),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי ומשה ארבל; הצעת חוק הרשויות המקומיות (גמול השתתפות בישיבות והחזר הוצאות לחברי מועצה), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת רון כץ; הצעת חוק שיקים ללא כיסוי (תיקון – סייגים לתחולת החוק בשל התמשכות משבר הקורונה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ויצחק פינדרוס; הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון – טיפול באמצעות אומנויות), התשפ"א–2021, מאת חברות הכנסת מיכל וולדיגר ואמילי חיה מואטי; הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – מסלולי לימוד נפרדים), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אופיר סופר, מיכאל מלכיאלי, מכלוף מיקי זוהר, דוד אמסלם, אורלי לוי אבקסיס, מאי גולן, מיכל וולדיגר, בצלאל סמוטריץ' ואיתמר בן גביר; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – הרחבת חובת העדפה של תוצרת הארץ), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת משה גפני, אורי מקלב, יעקב אשר, יצחק פינדרוס וינון אזולאי; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – הפסקת כהונה של שר וסגן שר בשל חשד לפלילים), מאת חברי הכנסת שמחה רוטמן, אורית מלכה סטרוק, יצחק פינדרוס, איתמר בן גביר, מיכל וולדיגר, גלית דיסטל אטבריאן, ישראל אייכלר, אורי מקלב, אמיר אוחנה, דוד אמסלם, מכלוף מיקי זוהר ומאי גולן; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – אי-מינוי ראש ממשלה ללא תעודה אקדמית או הכשרה צבאית כלוחם), מאת חבר הכנסת יעקב ליצמן; הצעת חוק לקביעת חיסיון ליועצי מס ורואי חשבון (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ואורי מקלב; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום קצבת ילדים לאחר גיל 18 בעד ילד המשרת בשירות צבאי, לאומי או אזרחי), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת דסטה גדי יברקן; הצעת חוק דמי מחלה (תיקון – תשלום דמי מחלה החל מהיום הראשון להיעדרות), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אופיר כץ; הצעת חוק בריאות ממלכתי (תיקון – העברת מידע מלא בעת מעבר בין קופות החולים), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון – הסדרת סוף שבוע ארוך),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – הבעת אי-אמון בממשלה), מאת חברי הכנסת איתמר בן גביר, שמחה רוטמן, יעקב מרגי, מיכאל מלכיאלי, יואב בן צור, ינון אזולאי, משה ארבל, חיים ביטון, אוריאל בוסו, משה אבוטבול, מאי גולן, פטין מולא, קטי קטרין שטרית, אורלי לוי אבקסיס, מכלוף מיקי זוהר, שלמה קרעי, דוד ביטן, יואב קיש, אבי מעוז, מיכל וולדיגר, מאיר פרוש, אורי מקלב, אורית מלכה סטרוק, בצלאל סמוטריץ', יעקב ליצמן, משה גפני ודסטה גדי יברקן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי מחלה לעובד עצמאי), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת דסטה גדי יברקן; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – אובדן היריון), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – העברת שירותי הגמילה לתוספת השנייה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק הסדרת שוק הקנביס לצריכה עצמית, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת רם שפע; הצעת חוק המאבק בטרור (תיקון – זכות להחזיק בגופות מחבלים לצורכי משא ומתן), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי ומשה ארבל; הצעת חוק כביש אגרה (כביש ארצי לישראל) (תיקון – פטור מאגרה לחיילי מילואים בדרכם לשירות), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אופיר כץ; הצעת חוק החלת ריבונות על בקעת הירדן, גוש עציון, גבעת זאב, מעלה אדומים, ביתר עילית ועופרה, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אופיר כץ; הצעת חוק רשת ביטחון לעצמאים – הפקדות וזכויות סוציאליות (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת דוד אמסלם; הצעת חוק גירוש משפחות מחבלים, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אופיר כץ; הצעת חוק להקפאת קצבאות שמשולמות לפעיל טרור ומשפחתו מקופת המדינה, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אבי דיכטר, מכלוף מיקי זוהר, משה אבוטבול, ינון אזולאי, שמחה רוטמן, רם בן ברק, מיכאל מרדכי ביטון, אוריאל בוסו, קטי קטרין שטרית, אופיר סופר, גילה גמליאל, ניר ברקת ומיכאל מלכיאלי; הצעת חוק רכזי ביטחון שוטף צבאיים,

ירדנה מלר-הורוביץ: התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת רם בן ברק; הצעת חוק העבירות המינהליות (תיקון – הגנה מן הצדק בעבירת קנס), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי ומשה ארבל; הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון – מניעת פרסום פרטיו של אדם שנהרג או נפגע ברבים בטרם נמסרה הודעה למשפחה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי ומשה ארבל; הצעת חוק המועצה לענף הלול (ייצור ושיווק) (תיקון – סימון ביצים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת יסמין פרידמן; הצעת חוק סיוע לבוגרי מסגרת השמה חוץ-ביתית, התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק משק החשמל (תיקון – איסור ניתוק חשמל), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – הצהרת אמונים בפני מליאת הכנסת ועיצומים נגד מי שלא הצהיר), מאת חברי הכנסת שמחה רוטמן, עמיחי שיקלי, איתמר בן גביר, אורית מלכה סטרוק, מיכל וולדיגר, יצחק פינדרוס, ינון אזולאי, אוריאל בוסו, דוד ביטן, גלית דיסטל אטבריאן, חוה אתי עטייה, אמיר אוחנה, ניר ברקת, מכלוף מיקי זוהר, דוד אמסלם, אריה מכלוף דרעי, מאי גולן ואורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק הכנסת (תיקון – חובת התייצבות בפני ועדות הכנסת), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת שמחה רוטמן, יעקב מרגי, איתמר בן גביר, אורית מלכה סטרוק, מיכל וולדיגר, יצחק פינדרוס, ינון אזולאי, אוריאל בוסו, דוד ביטן, גלית דיסטל אטבריאן, ישראל אייכלר, אורי מקלב, חוה אתי עטייה, אמיר אוחנה, ניר ברקת, דוד אמסלם, מכלוף מיקי זוהר, אריה מכלוף דרעי, מאי גולן, אורלי לוי אבקסיס, אלון טל, יריב לוין, קטי קטרין שטרית, מיכאל מרדכי ביטון, עמיחי שיקלי ובצלאל סמוטריץ'; הצעת חוק רשות מקרקעי ישראל (תיקון – החכר מימוני לדירות), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעה בדבר אישור צו בריאות העם (נגיף הקורונה החדש) (בידוד בית והוראות שונות) (הוראת שעה) (תיקון מס' 36), התשפ"א–2021.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה למזכירת הכנסת.

מיקי לוי: אנחנו ניגשים לסעיף השני – נאומים בני דקה.

מיקי לוי: מי שמבקש – אני מפעיל את השעון – פשוט ילחץ.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מעוז, תהיה ראשון הדוברים, בבקשה.

אבי מעוז: תודה, אדוני היושב-ראש.

אבי מעוז: נאום הנדסת תודעה מס' 20, והפעם על אנטישמיות.

אבי מעוז: במופע מביך ניסה השר לפיד להנדס את תודעת הציבור והעולם, כאילו אנטישמיות אינה קשורה לשנאה הייחודית כלפי עם ישראל.

אבי מעוז: מן הראוי להזכיר לכולנו מקצת דבריו של עזריאל קרליבך, העורך הראשון של העיתונים שבהם עבד העיתונאי לפיד, בספר החורבן:

אבי מעוז: הם התפרצו לחדרי הבתים האלה מפני שהרגישו שבפינות האפלות ההן, בכל הדוחק ובכל החלאה, מקננת ירושת דורי-דורות של כיסופים לחיים טהורים של יראת החטא; הם שיברו את רהיטי הבית, מפני שאפילו בביתו של האחרון שבישראל עמד שולחן, שיהודי כשר בסעודתו הצנועה העלה אותו לדרגת מזבח; הם התעללו ביונקים אילמים, מפני שכבר ממבטו של ילד יהודי בן יומו מבריקה טביעת הצדק ומסנוורת עיני רשעים.

אבי מעוז: הם התפרצו לעליית הגג, מקום שם ישבו תינוקות של בית רבן ועסקו בתורה בקול חנוק, מפני שכל עוד זה נשמע בעולם אין השטן יכול לישון במנוחה.

אבי מעוז: הם חיללו את כתבי הקודש, מפני שמהאותיות המתות בוקע הקטרוג, הלגלוג, הבוז לכל ישותם.

אבי מעוז: אני ממליץ לשר לפיד להפסיק להנדס ולעוות את התודעה, לעסוק רק בנושאים שבהם הוא מבין ולהימנע מיצירת מבוכה למדינת ישראל בשדה הדיפלומטי הבין-לאומי.

אבי מעוז: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת דוידסון, בבקשה.

סימון דוידסון: אדוני יושב-ראש הכנסת, חבריי חברי הכנסת, אני חושב שהנאום שלי בן הדקה יהיה הראשון שמדברים עליו בכנסת הזאת.

סימון דוידסון: אנחנו עומדים כמה ימים לפני פתיחת המשחקים האולימפיים בטוקיו.

סימון דוידסון: לצערי, נזכרים בענפים האולימפיים רק לפני האולימפיאדה, אבל קודם כול נאחל הצלחה גדולה למשלחת הישראלית הגדולה בכל הזמנים, וזו הזדמנות לפרגן לוועד האולימפי על העבודה שלו.

סימון דוידסון: הדבר החשוב ביותר בתהליך אימון של ספורטאי או ספורטאית הוא המאמן או המאמנת.

סימון דוידסון: ללא מאמנים טובים, חרוצים, בעלי ידע, לעולם לא נצליח לגדל ספורטאים ברמה גבוהה.

סימון דוידסון: המאמן בהגדרתו צריך להיות בעל כישורים רבים בתחומים רבים: פסיכולוגיה, אנטומיה, תורת הענף, חינוך, תזונה; עליו להיות מנהיג וכריזמטי.

סימון דוידסון: ההשפעה של המאמנים על הילד והנער משמעותית ביותר.

סימון דוידסון: המאמנים מלווים את הספורטאי יותר מהוריו ונמצאים איתו שעות רבות באימונים, במחנות אימונים ובתחרויות, והוא הופך להיות הבן אדם הדומיננטי ביותר בחייו.

סימון דוידסון: לצערי, במדינת ישראל מקצוע המאמן, החשוב כל כך, לא נחשב.

סימון דוידסון: הוא מוגדר כעיסוק ולא כמאמן גם בביטוח לאומי.

סימון דוידסון: אז אני מודיע בבית הזה שמאמן הוא מקצוע, ומקצוע חשוב מאוד, למען הילדים והנוער של מדינת ישראל.

סימון דוידסון: מעמד המאמנים יהיה כעת על שולחן הכנסת, ונפעל לקידום מעמד המאמנים.

סימון דוידסון: בהצלחה גדולה למשלחת הישראלית.

סימון דוידסון: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אני רק מבקש להשתדל לעמוד במתכונת של דקה.

מיקי לוי: חבר הכנסת טופורובסקי, בבקשה.

בועז טופורובסקי: תודה.

בועז טופורובסקי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברות וחברי הכנסת, גם השבוע אציין את תאונות הדרכים הקטלניות שגבו חיי אדם בכבישי ישראל.

בועז טופורובסקי: ביום שני, 12 ביולי, נהרג פעוט בן שלוש ברחוב תל חי ברמלה.

בועז טופורובסקי: בהמשך היום נהרג רוכב אופנוע, בן 34, בדרך קרן קיימת לישראל בתל אביב.

בועז טופורובסקי: באותו ערב נהרג רוכב אופנוע נוסף, בן 27, בדרך גולומב בירושלים.

בועז טופורובסקי: ביום רביעי, 14 ביולי, נהרג אדם נוסף בתאונת אופנוע, צעיר בן 17, בכביש 784 סמוך לכרמיאל.

בועז טופורובסקי: 17, 27, 34, 3 – אלה הגילים של ארבעת ההרוגים השבוע בתאונות הדרכים.

בועז טופורובסקי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, קטי שטרית.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חצי שנה לאחר החלטת בג"ץ ולפני בחירות 2019 – הראשונות – אמר נפתלי בנט, אז יו"ר הימין החדש, כי יש לבצע את ההריסה של ח'אן אל-אחמר במהרה.

קטי קטרין שטרית: וכך הוא אמר: "לו היה מדובר במרפסת בלתי חוקית בתל אביב היו הורסים אותה בתוך 48 שעות.

קטי קטרין שטרית: מדוע להיכנע ללחץ הבין-לאומי שמתערב לנו במדיניות הפנים של ישראל?

קטי קטרין שטרית: זו מדינת חוק, בצע את מה שהבטחת והרוס את ח'אן אל-אחמר", הוסיף בנט, וציין כי יש לבצע את ההריסה הזאת בתוך זמן קצר.

קטי קטרין שטרית: גם שר האוצר היום, אביגדור ליברמן – זמן קצר לפני הבחירות הראשונות ב-2019 הגיע ליברמן לח'אן אל-אחמר כדי לפתוח שם את קמפיין הבחירות שלו ואמר כך: כדאי להזכיר לך, ראש הממשלה, שיש החלטת קבינט לפנות את ח'אן אל-אחמר עד סוף השנה.

קטי קטרין שטרית: הוא סיכם: מי שייכנע לטרור הוא לא שייך לימין; הוא ימין רק של דיבורים, ימין מזויף.

קטי קטרין שטרית: אז אני שואלת את עצמי: מה קרה?

קטי קטרין שטרית: אה, מנסור עבאס אסר עליכם?

קטי קטרין שטרית: מה שאנחנו רואים פה זה סחיטה של התנועה האסלאמית ועמותות השמאל.

קטי קטרין שטרית: אתמול קיבלנו עוד מכל הדבר הזה כשראינו את ההתקפלות המפוארת של ראש ממשלת ששת המנדטים בסוגיית הר הבית והנגב.

קטי קטרין שטרית: שינוי, הם אמרו?

קטי קטרין שטרית: רק שלא אמרו לנו כמה זה יהיה לרעה.

קטי קטרין שטרית: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת רוטמן, בבקשה.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, האמת היא שכמעט היה היום אירוע מיוחד – כמעט באתי לפה להגיד: ברכות לראש הממשלה נפתלי בנט.

שמחה רוטמן: כמעט.

שמחה רוטמן: מדוע כמעט?

שמחה רוטמן: כי אתמול יצאה הודעה בחשבון הטוויטר של ראש הממשלה: נפתלי בנט שוחח כעת עם השר לביטחון פנים עמר בר לב ומפכ"ל המשטרה רב-ניצב קובי שבתאי.

שמחה רוטמן: ראש הממשלה הודה לשר ולמפכ"ל על ניהול האירועים בהר הבית באחריות ובשיקול דעת, תוך שמירה על חופש הפולחן ליהודים בהר.

שמחה רוטמן: ראש הממשלה בנט הדגיש כי חופש הפולחן בהר הבית יישמר באופן מלא גם למוסלמים.

שמחה רוטמן: הם מציינים בימים הקרובים את יום עראפה, אני חושב, או ערפה, זה חג הקורבן – לא יודע אם הגיתי נכון, אולי כן.

שמחה רוטמן: וכמעט פרגנתי.

שמחה רוטמן: כמעט.

שמחה רוטמן: אגב, לא התחיל לי השעון, אז ממש – הרווחתי עוד דקה?

שמחה רוטמן: איך זה עובד?

מיקי לוי: לא, אני מעריך אותך.

שמחה רוטמן: תודה.

שמחה רוטמן: וכמעט כמעט שמחתי, כמעט אמרתי תודה, כמעט חגגתי יחד עם עולי הר הבית אתמול; חלקם גם חברי כנסת, חלקם אפילו חברי כנסת ממפלגתו של נפתלי בנט וממפלגתו של גדעון סער שעלו להר.

שמחה רוטמן: כמעט חגגתי.

שמחה רוטמן: ואז יצאה הבוקר הודעת הבהרה: לא, מה פתאום, אין חופש פולחן ליהודים בהר.

שמחה רוטמן: טעינו, התבלבלנו, חשבנו, אבל מסתבר שאין חופש פולחן ליהודים בהר.

שמחה רוטמן: עכשיו, קצת הופתעתי, כי בית המשפט העליון במשך שנים אומר: יש חופש פולחן, רק צריך לממש אותו בזהירות.

שמחה רוטמן: מה שנקרא, כאן יש חופש פולחן – אני אקריא, אדוני היושב-ראש – כאן יש חופש פולחן יום כן, יום לא; היום לא, אבל באופן עקרוני יש.

שמחה רוטמן: ואני מקריא מדברי שופטי בג"ץ כבר מ-2006: "הר הבית הינו יחיד ומיוחד שאין בו כדי להעיד על הכלל – – – נקודת המוצא העקרונית היא כי לכל יהודי זכות לעלות להר הבית ולהתפלל שם, כחלק מחופש הפולחן הדתי ומחופש הביטוי".

שמחה רוטמן: ליהודים יש חופש פולחן.

שמחה רוטמן: עם זאת, כמובן, צריך לראות איך מממשים אותו.

שמחה רוטמן: בסדר.

שמחה רוטמן: אבל מה שראש הממשלה בא ואמר: אין חופש פולחן, חזרתי בי.

שמחה רוטמן: והדבר הזה זה אמירה חסרת אחריות גם במישור הבין-לאומי, וכמובן גם במישור הפנימי.

שמחה רוטמן: זה מצטרף לאמירה חסרת אחריות אחרת של ראש הממשלה החלופי על הגדרת האנטישמיות, ולאט-לאט אנחנו מגלים שליהודים גם אין בעלות על המושג אנטישמיות, גם אין חופש פולחן בהר הבית, וכנראה שהממשלה הישראלית-פלסטינית הראשונה החליטה לשלול את כל הזכויות שעוד נותרו ליהודים במדינת ישראל, וכנראה גם בתפוצות, וחבל.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת כהן, בבקשה.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני כמה שבועות סיימנו מערכה מאוד משמעותית מול עזה, ובמהלך אותה מערכה ראינו את העיר אשקלון עומדת בחזית.

אלי כהן: ראש העיר, בצדק, דרש בשם כל התושבים לדאוג שהעיר אשקלון – בדומה לעוטף עזה, תקבל את אותן הטבות מס.

אלי כהן: הוא רתם לשם כך חברי כנסת מכלל סיעות הבית.

אלי כהן: באותו מועד חבר הכנסת קושניר, שהיה באופוזיציה, הגיש את הצעת החוק, שמנו בצד שיקולים פוליטיים של קואליציה ואופוזיציה ותמכנו כאיש אחד בהצעת החוק, והיא עברה בקריאה טרומית.

אלי כהן: מאז אותו מועד חבר הכנסת קושניר התמנה להיות יושב-ראש ועדת הכספים, אולם מאז אישור ההצעה בקריאה טרומית ועד היום טרם נקבע מועד לדיון בקידום הצעות הטבת המס לתושבי אשקלון, שהן מוצדקות, וצריך לקדם ולהעביר אותן.

אלי כהן: לכן, ראוי לקבוע בנושא דיון בהקדם ולאשר את הטבות המס לתושבי אשקלון, כפי שמגיע להם, כפי שמוביל ראש העיר, בקריאה שנייה ושלישית.

אלי כהן: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת כהן.

מיקי לוי: אנחנו ניגשים להמשך סדר-היום – הצהרת האמונים של חבר הכנסת עלי סלאלחה.

מיקי לוי: חבר הכנסת, אני מתכבד להודיע לכנסת שעל פי סעיף 43 לחוק-יסוד: הכנסת, עם הפסקת חברותו בכנסת של חבר הכנסת עיסאווי פריג', שנכנסה לתוקפה ביום ראשון, ט' באב התשפ"א, 18 ביולי 2021, בא במקומו חבר הכנסת עלי סלאלחה, בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הכנסת ולסעיף 2 לחוק הכנסת, התשנ"ד–1994.

מיקי לוי: אקרא בפניך את הצהרת האמונים של חבר הכנסת, ואתה תשיב: "מתחייב אני".

מיקי לוי: וזה נוסח ההצהרה: אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת.

עלי סלאלחה: מתחייב אני.

מיקי לוי: בהצלחה.

עלי סלאלחה: תודה רבה.

מיקי לוי: ברוך הבא.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [דברי הכנסת ה-23, מס' מ/1400, מושב שני, חוב' כ"ב, ישיבה 135; מס' מ/1389, מושב שני, חוב' י"ד, ישיבה 124; מס' מ/1390, מושב שני, חוב' י"ד, ישיבה 124.]

מיקי לוי: נמשיך בסדר-היום.

מיקי לוי: שלוש הודעות שהשרה קארין אלהרר תמסור, בבקשה – דין רציפות של חוקים.

מיקי לוי: בבקשה.

קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הינני מתכבדת להודיע, כי בהתאם לסעיף 1 לחוק רציפות הדיון בהצעות חוק, התשנ"ג–1993, החליטה הממשלה להודיע במליאת הכנסת על רצונה להחיל דין רציפות על הצעות החוק הבאות:

קארין אלהרר: הצעת חוק מיסוי רווחים ממשאבי טבע (תיקון מס' 3), התשפ"א–2021 – החלטת ממשלה מס' 1400 מיום 8 במרץ 2021; הצעת חוק לעידוד פיתוח טכנולוגיה בתחום הפיננסי בישראל, התשפ"א–2021 – החלטת ממשלה מס' 1390 מיום 11 בינואר 2021; הצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון מס' 28) (הרחבת מקורות המימון לתאגידים חוץ-בנקאיים העוסקים במתן אשראי), התשפ"א–2021 – החלטת ממשלה מס' 1389 מיום 11 בינואר 2021.

קארין אלהרר: תודה.

מיקי לוי: תודה לשרה קארין אלהרר.

מיקי לוי: [נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו עוברים לסעיף 7 בסדר-היום – צו בריאות העם (נגיף הקורונה החדש) (בידוד בית והוראות שונות) (הוראת שעה) (תיקון מס' 36), התשפ"א–2021.

מיקי לוי: יציג את הצו שר הבריאות השר ניצן הורוביץ, בבקשה.

מיקי לוי: יש סדר דוברים, כמובן.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים במאבק שלנו במגפת הדלתא – ואני אומר "מגפת דלתא" ולא "מגפת הקורונה", כי למעשה מבחינות רבות מדובר בסוג של מחלה חדשה הרבה יותר מידבקת מהמחלה הקודמת, שמדביקה גם מחוסנים, אם כי בצורה פחותה בהרבה מאשר לא מחוסנים, ויש לה גם מרכיבים רפואיים שאנחנו בודקים אותם עכשיו.

ניצן הורוביץ: אנחנו רואים את ההתפרצות הזאת בכל העולם, גם בישראל, ולכן אנחנו ממשיכים במדיניות שלנו, שהיא מקסימום הגנה על הבריאות ומינימום פגיעה.

ניצן הורוביץ: גם בצעדים שאנחנו מביאים עכשיו וגם בצעדים שדיברנו עליהם בממשלה הבוקר ושנקדם בימים הקרובים אין השבתה, פגיעה או סגירה של ענף כלשהו במשק.

ניצן הורוביץ: את כל מה שאנחנו עושים, אנחנו עושים תוך הידברות עם הגורמים הנוגעים בדבר, ואנחנו עושים את זה בצורה הכי מידתית.

ניצן הורוביץ: עיקר הצעדים נוגעים לבדיקות, בדיקות שייעשו בכניסה לכל מיני פעילויות.

ניצן הורוביץ: אנחנו נאפשר את הפעילויות, לא נגביל תפוסה, ההתכנסות תהיה חופשית בכל סוג של אירוע, אבל נרצה שהיא תוגבל למחוסנים, מחלימים או מי שיציג בדיקת קורונה שלילית, וזאת באמת כדי להילחם בהדבקה של הדלתא.

ניצן הורוביץ: אנחנו עושים את זה כדי לא להגיע בעוד כמה שבועות או חודשים לצעדים שכבר יהיו קשים ופוגעניים, אנחנו לא רוצים להיות שם בשום צורה, ולכן אנחנו גם מביאים את התקנות הללו בנוגע לבידוד בית.

ניצן הורוביץ: צו בידוד הבית מסדיר בעיקרו את המקרים שבהם אדם נדרש לשהות בבידוד.

ניצן הורוביץ: הצו הזה תוקן בסוף אפריל על ידי מנכ"ל משרד הבריאות כך שמחוסנים ומחלימים ששהו בימים שקדמו להגעה לישראל במדינות שיש בהן סיכון מיוחד לתחלואה יהיו חייבים בידוד.

ניצן הורוביץ: יהיו חייבים בידוד.

ניצן הורוביץ: אנחנו יודעים שנתב"ג הוא עדיין שער הכניסה לתחלואה ולווריאנטים שמגיעים מהעולם.

ניצן הורוביץ: גם היום, ממש בימים האלה, אנחנו מגלים בנתב"ג בבדיקות שאנחנו עושים – וכל בן אדם שנכנס לארץ עובר בדיקה, בלי יוצא מן הכלל – משהו כמו 100 מאומתים ביום בנתב"ג, וזה אחרי שהם עלו למטוס לישראל כשהם הציגו בדיקה שלילית במקום שממנו הם יצאו.

ניצן הורוביץ: עדיין אנחנו רואים משהו כמו 100 מאומתים ביום שאנחנו עולים עליהם בבדיקה, מה שנקרא כלל אצבע; כנראה שיש הרבה יותר, ולכן הכלל הזה, שמי שמגיע ממדינה מסוכנת יצטרך לעשות בידוד כשהוא חוזר, כולל מחוסנים.

ניצן הורוביץ: כדי לזהות מדינות בעלות סיכון גבוה במיוחד, יש ועדה בראשות משרד הבריאות, ואנחנו כל הזמן מסתכלים על נתוני התחלואה העדכניים, ונערכת קביעה מחודשת של רשימת המדינות שבסיכון.

ניצן הורוביץ: אנחנו מחלקים את זה לרמת סיכון מרבי, שכוללת מדינות שאסור לצאת אליהן ללא אישור וכל החוזרים מהן מחויבים בבידוד, ומדינות שיש עליהן אזהרת מסע חמורה, מדינות שקרובות למדינות בסיכון מרבי.

ניצן הורוביץ: עד התיקון הזה שמובא לאישור פה היום נדרשו לבידוד החוזרים ממדינות המסווגות בסיכון מרבי בלבד: רוסיה, ארגנטינה, ברזיל, דרום אפריקה, הודו ומקסיקו; בהתאם למודל הערכת הסיכון, בתיקון הזה תוקן הצו כך שהחל מיום 16 ביולי גם החוזרים ממדינות המסווגות באזהרת מסע חמורה יידרשו לבידוד, וזאת בלי לאסור את היציאה אליהן.

ניצן הורוביץ: אני אתן דוגמה: מדינה כמו טורקיה, ניתן לנסוע אליה כיום, אבל מי שחוזר חייב בבידוד.

ניצן הורוביץ: אני רוצה גם להדגיש שלרשימת המדינות בסיכון מרבי נוספו אוזבקיסטן ובלרוס, והיום בישיבת הממשלה אישרנו את ההוספה של ספרד וקירגיזסטן, מדינות שהן אסורות בכלל בנסיעה אליהן.

ניצן הורוביץ: בהתאם למנגנון שקבוע בפקודה, תיקון העבירות הפליליות בצו בידוד מועבר לאישור הכנסת.

ניצן הורוביץ: ככל שלא מתקבלת החלטה על ידי ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת או ועדה אחרת, על מליאת הכנסת לדון בתיקון 36 לצו ולאשרו או שלא לאשרו, ולכן אני מביא את התיקון הזה בפניכם.

ניצן הורוביץ: צריך לומר שללא אישור המליאה יפקע התיקון ותתבטל האחריות הפלילית לעבירות הנובעות מהתיקון הזה, וזה דבר שהוא גרוע מאוד, ולכן אני אבקש מכם לאשר את התיקון בהתאם להצעה שמונחת בפניכם.

ניצן הורוביץ: עוד אני אבקש ואומר למי שטס לחו"ל: אנחנו לא מתכוונים לסגור את נתב"ג, אנחנו לא דנים בסגירת נתב"ג ולא שוקלים את סגירת נתב"ג; אנחנו רוצים להבטיח שביציאה ובחזרה לא ייכנסו חולים ולא ייכנסו וריאנטים חדשים, ואנחנו רוצים שתהיה לנו שליטה על העניין הזה, ולכן כל ההקפדה שלנו על בדיקות ועל מדינות כאלה ואחרות.

ניצן הורוביץ: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לשר הבריאות.

מיקי לוי: ראשון הדוברים – חבר הכנסת אייכלר, ואני סוגר את רשימת הדוברים.

מיקי לוי: בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אתמול התאבלו מיליוני יהודים בארץ ובעולם על חורבן בית המקדש וירושלים, וכבר נאמר בחז"ל: כל המתאבל על ירושלים זוכה ורואה בנחמתה, ומי שאינו מתאבל על ירושלים אינו זוכה ורואה בנחמתה.

ישראל אייכלר: היה ויכוח לפני 100 שנים – כמעט 100 שנים, בשנת תרפ"ט – כאשר יהודי ירושלים הלכו לכותל המערבי לבכות בלי נעליים ולשבת לקינות, כל העדות לפי נוסחיהן.

ישראל אייכלר: הייתה קבוצה שאמרה: לא, צריך לעשות את זה משהו אחר: שמע ישראל, הכותל כותלנו, הכותל אחד, במקום "שמע ישראל ה' אלוקינו ה' אחד", והם עשו מצעד.

ישראל אייכלר: בכותל הייתה אז ועדת לופגרין, נדמה לי.

ישראל אייכלר: היה ויכוח בין המוסלמים ליהודים למי שייך הכותל, ואז המופתי ניצל את מצעד החומות לאזעקה השקרית שהיהוד באים להחריב את אל-אקצא ולבנות את בית המקדש.

ישראל אייכלר: ממש כאילו לא עברו כמעט 100 שנים – אותן טענות ואותם טיעונים.

ישראל אייכלר: אבל באותו חודש אב תרפ"ט החלו הפוגרומים הנוראיים בחברון ובכל רחבי הארץ, ועדיין אין הכרעה בעניין.

ישראל אייכלר: מה שאני כן יכול לציין, שרבי חיים זוננפלד, שהוא היה מצד החרדים הלא-ציונים – הציוני ביותר, אבל לא במחנה הולכי הנעליים במצעד הכותל – סירב לחתום על הסכמה שהכותל שייך לערבים ובתמורה הם יאפשרו ליהודים להתפלל.

ישראל אייכלר: הוא אמר: תיבש ידי אם אני אחתום חתימה כזאת, וגם שלח לרב קוק להודיע שאם יגידו לו שהוא חתם על זה, שהוא ידע שזה לא נכון.

ישראל אייכלר: והרב קוק באמת גם שלח שליח לשאול אם הרב זוננפלד חתם, כי באמת אמרו לו כך.

ישראל אייכלר: בכל אופן, אנחנו לא ויתרנו על הכותל המערבי, אבל ידענו שהמקום הזה הוא מקום תפילה ומקום קדוש.

ישראל אייכלר: התביישתי מאוד, ואני מתבייש כל פעם מחדש, שדווקא בכותל המערבי באים היהודים להגיד: לא, אנחנו לא רוצים את הכותל הקדוש, אנחנו רוצים להפוך את זה לאתר של חולין ולא לאתר של קדושה.

ישראל אייכלר: אבל לא זה עיקר הדיבורים שרציתי לדבר, אלא דווקא על הקורונה.

ישראל אייכלר: כולם תוקפים את יאיר לפיד שאמר שאנטישמיות זה שנאת הזר וששונאים בני אדם בגלל מה שהם.

ישראל אייכלר: אנחנו יודעים שאנטישמיות היא שנאת יהודים, ולא יעזור שום דבר; גם מחבל שמי שעולה על אוטובוס לפוצץ ילדים, זה בגלל שהם יהודים.

ישראל אייכלר: אבל אנחנו ראינו שיש שנאה ליהדות וליהודים גם במאבק הקורונה.

ישראל אייכלר: איפה ראיתי את זה?

ישראל אייכלר: לפני כמה גלים הייתה הסתה אנטישמית נוראה על החרדים שהם מפיצי מחלה, ועשו הכול בגלל מה שהם, אז שלחו עיתונאים לבדוק את ועדת החריגים, והייתה מפלגה אנטישמית שתיארה תמונות של חרדים שנוהרים לארץ תחת הכיתוב: החרדים באים.

ישראל אייכלר: היום אף אחד לא הולך לבדוק את ועדת החריגים שנוסעים לארצות האסורות, ובהן רוסיה ומקסיקו ואחרות, מי כן מקבל ומי לא מקבל.

ישראל אייכלר: אז סגרו את ועדת החריגים.

ישראל אייכלר: עשו כל כך הרבה בעיות שאני לא רוצה להאריך, אדוני היושב-ראש, אבל ממש הייתה רדיפה נוראה של יהודים שרצו לבוא לארץ בלי להביא את הקורונה, ואפשר היה לעשות עשו את כל הבדיקות, ועדיין אמרו: החרדים באים, ואילו עכשיו רואים עשרות אלפי אנשים יוצאים להם בנתב"ג, ומה אומר שר בממשלה, שר האוצר, אתמול?

ישראל אייכלר: שיש חשש שייסעו לאומן בעוד חודש וכבר צריך לעכב את זה.

מיקי לוי: נא לסיים.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, בעיניי זאת אנטישמיות, בוודאי על פי גישת לפיד, שכל שנאת הזר בגלל מה שהוא – שנאת חסידי ברסלב, שנאת חרדים בגלל מה שהם – זאת אנטישמיות, בוודאי לפי שיטת לפיד.

ישראל אייכלר: ואני חושב באמת שהאוטו-אנטישמיות הייתה תמיד.

ישראל אייכלר: לא תמיד האנטישמי היה גוי; היה ויינינגר ואחרים, הרבה אוטו-אנטישמים.

ישראל אייכלר: אני חושב שדווקא למוחרת תשעה באב – אני קראתי את הפנייה של אדוני היושב-ראש לגבי הכנסת, שצריך להתחיל להוריד קצת את הלהבות, ולכן אני לא רוצה להוסיף למוחרת תשעה באב.

ישראל אייכלר: אני רק מבקש משר הבריאות: אל תיתנו לעשות אפליות בנושא הקורונה על פי מה שהם אלא על פי הבריאות.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר כנסת אייכלר.

מיקי לוי: חבר הכנסת קושניר – אינו נוכח.

מיקי לוי: חברת הכנסת ברק, בבקשה.

קרן ברק: טוב, אז גם אני אדבר על תשעה באב.

קרן ברק: אתמול – – –

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת – – –

קרן ברק: כבוד היושב-ראש – – –

מיקי לוי: "כבוד" לא צריך, אבל בואו ננסה להחזיר את ההדר לבית הזה.

קרן ברק: סליחה, אתה צודק, אז אני אתחיל מהתחלה.

קרן ברק: כבוד היושב-ראש חברי חבר הכנסת מיקי לוי, חבריי חברי הכנסת הנוכחים, אתמול חל תשעה באב.

קרן ברק: אני מודה, אני חילונית, אני לא צמה בתשעה באב, ובכל זאת חברתי נורית דאבוש, שאין לה שיוך פוליטי – היא פשוט אשת אקדמיה ואשת תקשורת מופלאה שישבה בכמה ראשי דירקטוריונים והיא אישה מדהימה – כתבה אתמול טור בעיתון ידיעות אחרונות, ואני פשוט רוצה להקריא אותו.

קרן ברק: זה ממנה.

קרן ברק: שוב, מדובר על צום.

קרן ברק: היא גם אישה דתייה, אני לא.

קרן ברק: שוב תשעה באב, היום המעיק הזה באמצע הקיץ, שנקשר אצל כולנו בעיקר בעובדה שהקייטנות לא פעילות.

קרן ברק: במקומות העבודה זה רק יום בחירה שאף אחד לא יבחר, וערוצי הטלוויזיה משדרים תכנים משעממים וארכאיים.

קרן ברק: ככה נתפס צום תשעה באב אצל מרביתנו, ואני שואלת את עצמי מדוע ולמה.

קרן ברק: מדוע חורבנה של ירושלים וחורבן הבית ומעשי האכזריות הנוראיים שבוצעו באלפי יהודים בירושלים לא הצליחו להתנחל בלבבות?

קרן ברק: מדוע האירוע שבו נקשרים חברי הסנהדרין בזקניהם בכיכרות העיר, מושפלים וכואבים, באכזריות שאין כמותה, לא הצליח להיות חלק מסיפורי הדורות שלנו על הפגיעה בעם הישראלי?

קרן ברק: כיצד חורבנה של העיר ירושלים כולה, על טפיה וזקניה, לא הופך להיות חלק משמעותי בהיסטוריה שלנו?

קרן ברק: למה למען השם אנחנו לא מתכנסים כולנו לקרוא את מגילת איכה, לצום ולהפוך את היום הזה ליום של חשבון נפש אמיתי שבבסיסו ההתנהגות שלנו, ורק שלנו, כלפי עצמנו, כלפי חברינו, כלפי השונה מאיתנו?

קרן ברק: התשובה טמונה בעיניי בגופו של היום: שנאת החינם, הפירוד, האכזריות, הלשון הרעה והרכילות הם אלו שהביאו לחורבנו של הבית.

קרן ברק: מעשים אלו, שנעשו כחלק משגרת חיים והפכו לנורמה מקובלת באותם הימים, הפכו לבסיס בקרב אנשי ירושלים.

קרן ברק: כדי להתקדם, להצליח, להוביל, האמינו מנהיגי העיר – תקשיב – האמינו מנהיגי העיר ירושלים שאפשר לדבר לשון הרע, להצליף דברי בלע ושקר במי שחושב שונה ממך; לומר דבר ערך בעודך עושה דבר אחר.

קרן ברק: הם הנהיגו באופן שממנו השתקפה אל העם מציאות ששידרה שאין צורך בהוגנות ובהגינות, ביושרה ובטוהר המידות.

קרן ברק: פשוט שהכול מותר.

קרן ברק: וכשנחרב הבית והם התפזרו באכזריות לכל עבר, הבושה כילתה אותם, הבושה על מעשיהם, על העובדה שלא קם אף אחד מהם ועשה מעשה, ובעיקר – עצר את הרוע, השנאה והשסע שפשטו לכל עבר.

קרן ברק: הבושה הזו וחשבון הנפש שלא עשו גרמו להם לא לספר את הסיפור, להשתיק שתיקה זועקת ולהסתתר.

קרן ברק: דווקא בשל ההשתקה הזאת אנחנו מחויבים היום לספר את סיפורם; לא על מנת להאשים, אלא על מנת ללמוד וללמד, להפנים וללמוד, להעמיק בתוכנו את הנרטיב השונה והאחר של שיתוף, של אחווה, של שיח מכבד, של אמונות ומחלוקת, שיח שברבות הדורות ידברו בו ולא יתביישו בתוצאותיו.

קרן ברק: היא ממשיכה ואומרת: אני אבחר בתשעה באב גם השנה, כמדי שנה.

קרן ברק: אספר את הסיפור, אצום, ובעיקר אמשיך להתחייב לעשייה לטובת הכלל.

קרן ברק: הלוואי שנבחר בו כולנו.

קרן ברק: אני הקראתי את הטור הזה אתמול גם לבן שלי בן ה-11, ובעיניי צריך להמשיך ולספר, ושמוסר ההשכל יצא מתוך הטור הזה.

קרן ברק: תודה רבה לכם.

קרן ברק: תודה ליושב-ראש, תודה לכנסת הנכבדה.

קרן ברק: תודה.

מיקי לוי: למרות שהוספתי לך לא היה לי אפילו את העוז להפסיק אותך בדברים כל כך חשובים.

מיקי לוי: הלוואי שייפלו על אוזניות אמיתיות שלנו, של עם ישראל, חברי הכנסת.

קרן ברק: אני חייבת להגיד שכשקראתי את זה היו לי דמעות בעיניים, ולכן היה לי חשוב להקריא את זה פה.

קרן ברק: תודה.

מיקי לוי: תודה לך.

מיקי לוי: מאוד חשוב.

מיקי לוי: חבר הכנסת שיקלי – איננו; חבר הכנסת פינדרוס – איננו; חבר הכנסת בוסו – איננו; חברת הכנסת מירב בן ארי – איננה; חבר הכנסת ליצמן – איננו; חבר הכנסת גפני – איננו; חבר הכנסת אוחנה – איננו; חברת הכנסת סלימאן – איננה; חבר הכנסת פרוש – איננו; חבר הכנסת כהן – איננו; חבר הכנסת גולן – איננו; חברת הכנסת שטרית – היא הייתה פה, נראה אחר כך; חבר הכנסת אזולאי – איננו; חברת הכנסת גמליאל – איננה; חבר הכנסת כץ – איננו; חבר הכנסת אמסלם – איננו; חבר הכנסת מעוז – איננו; חברת הכנסת מיכל שיר – איננה; חבר הכנסת עודה – איננו; חבר הכנסת קיש – הוא בא לבדוק אם הוא רשום; שאחד הסדרנים יחפש בחוץ, גם אם הוא יאחר אני אתן לו; חבר הכנסת מקלב – איננו.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, בוא תמלא את השורות, בבקשה.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, גברתי השרה, אני רוצה לדבר דווקא על דבר שהוא מאוד מאוד עצוב.

משה אבוטבול: אנחנו יודעים שהמצב מאוד מאוד לא קל עם כל הנושא הזה של התחלואה, ורואים גם את הניסיון של הממשלה להתמודד מול הגלים האלה והאחרים.

משה אבוטבול: אבל בואו נראה מה שקורה.

משה אבוטבול: אנחנו באמת רואים דבר מאוד מוזר – שדווקא בעיתון הארץ בוחרים לעשות קריקטורה כנגד החרדים, שהם לא חלק מתוך ההדבקה.

משה אבוטבול: אנחנו לא מוצאים היום תחלואה בערים החרדיות, לא מוצאים תחלואה בתוך הציבור החרדי, אלא דווקא רואים את זה במחוזות אחרים, ופתאום בעיתון הארץ ישנה קריקטורה שבאמת אומרת המון המון כמה שנאה יש לאותו עמוס בידרמן כלפי אותם חרדים – כשהחרדים לא חלק מגל ההדבקה, כי החרדים כמעט לא נמצאים על המטוסים.

משה אבוטבול: רוב ההדבקה נמצאת דווקא אצל הציבור האחר, הציבור החילוני.

משה אבוטבול: התמונות בנתב"ג מספרות את הסיפור כולו.

משה אבוטבול: מי שראה את התמונות אתמול בנתב"ג ראה בדיוק על מה מדובר שם – היית צריך להביא זכוכית מגדלת כדי לחפש שם חרדי – וגם היום.

משה אבוטבול: אי-אפשר להפוך את החרדים למפיצי מחלה עם אף ארוך.

משה אבוטבול: אז מה הוא עושה?

משה אבוטבול: מזעיקים את עמוס בידרמן, ובתוך עיתון הארץ הוא מצייר – הוא לא יכול לצלם, אז מה הוא עושה?

משה אבוטבול: הוא מצייר את ההמונים שמפיצים את המחלה בנתב"ג, ואיפה הוא שם את זה?

משה אבוטבול: בתוך הכותל, ואז, בכותל, כשאנחנו נמצאים שם על חורבן בית המקדש, אז הוא בא ואומר שם: האם יש להם תו שמח, כלומר, גם עקיצה, להשחיז את הסכין, לסובב את הסכין.

משה אבוטבול: איך קוראים לזה?

משה אבוטבול: הנדוס תודעה.

משה אבוטבול: בגרמניה היו קוראים לזה אנטישמיות.

משה אבוטבול: אז אני רוצה למחות על הדבר הזה.

משה אבוטבול: לא ייתכן שאנחנו לא חלק מהנושא ובכל אופן מדביקים אותנו.

משה אבוטבול: נמצא פה שר הבריאות, שכנראה צריך לתת את הדעת לנושא הזה.

משה אבוטבול: העיקר באים ומה אומרים?

משה אבוטבול: יש מחלות ויש דברים, ונזכרים שאולי לא ניתן לאלה שרוצים לנסוע לאומן בראש השנה.

משה אבוטבול: הרי התחלואה לא נמצאת שם ואף אחד לא מדבר שם.

משה אבוטבול: יש בלבול מאוד גדול בממשלה המבולבלת הזאת, שמנסה לעצור את ההמונים מלהגיע פעם בשנה, שהם רגילים להגיע לרבנו נחמן מברסלב לאומן.

משה אבוטבול: אני קורא כאן לממשלה לעשות את כל אשר לאל ידה לאפשר להם להגיע לשם בכבוד, לכל אותם חסידי ברסלב, ולא לנסות לעצור את זה – לא ליברמן ולא כל האנשים האלה מחפשי רעתנו – כי בסופו של דבר אותם אנשים רגילים במשך דורות להגיע להתפלל בציון קברו של רבי נחמן מברסלב.

משה אבוטבול: אני דורש מכם, אנא, לא לנסות להתעלל באותם חסידים, כי גם אם תנסו לעשות זאת בכל דרך, הם יודעים להגיע לאומן גם בדרכים אחרות, ב-connection כזה או אחר, וחבל סתם להתחכם איתם.

משה אבוטבול: בסופו של דבר, אומן, אומן, ראש השנה – זה המקום.

משה אבוטבול: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת אבוטבול.

מיקי לוי: חבר הכנסת מקלב, בבקשה.

מיקי לוי: אפשר לקרוא אולי לחבר הכנסת מעוז עד שתסתדר.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: אם אתה מוכן – בבקשה, חבר הכנסת מעוז, בוא.

מיקי לוי: בבקשה.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מבקש לפנות אל ראש הממשלה חבר הכנסת בנט.

אבי מעוז: לפי התנהלותך והתנהלות הממשלה בראשותך, נראה שאתה עסוק כעת בכתיבת חלק ב' של הספר שלך "איך לנצח את הקורונה".

אבי מעוז: כנראה בחלק ב', הפעם העתקת אותו מילה במילה מספר ההיסטוריה של העם המומצא המכונה "פלסטיני".

אבי מעוז: אני מדפדף יחד איתכם בספר, וכפי שעיניכם רואות, עמ' 5 – ריק; עמ' 11 – ריק; עמ' 97 – ריק; עמ' 137 – ריק.

אבי מעוז: כל העמודים ריקים.

אבי מעוז: כל הספר ריק.

אבי מעוז: ככה לא בונים חומת מגן.

אבי מעוז: ככה לא מתמודדים עם הקורונה.

אבי מעוז: לפני שמונה ימים כתבתי לך, אדוני ראש הממשלה, כי יש לפעול באופן מיידי על מנת לעצור את התפשטות מגפת הקורונה בטרם נצטרך לגזור גזרות לחגי תשרי.

אבי מעוז: אני מצטט ממכתבי: לפי המסתמן, וכפי שכבר החל להתפרסם, ממשלת ישראל מגבשת תוכנית לצמצום התקהלויות ציבוריות בגין התפשטות נגיף הקורונה לקראת חגי תשרי.

אבי מעוז: כידוע, הימים הנוראים וחגי ישראל חשובים לכלל אזרחי ישראל, הן בקיום תפילות במניין והן בסעודות החג המשותפות.

אבי מעוז: עד כאן הציטוט.

אבי מעוז: אני דורש ממך, אדוני ראש הממשלה, כעת: סגור את השמיים לאלתר בתקופת הקיץ והנסיעות לחופשות במקום לסגור את בתי הכנסת בימים הנוראים ובחגי תשרי; פקח באופן הדוק על הבידוד של השבים מחוץ לארץ במקום לבודד בסגר את כל משפחות בישראל בתקופת החגים.

אבי מעוז: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת מעוז.

מיקי לוי: חבר הכנסת מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, מצד אחד אנחנו רוצים לאשר רשימה ארוכה ארוכה של מדינות שאנחנו רוצים להחיל עליהן בידודים והגבלות.

אורי מקלב: באמת הרשימה ארוכה, והיא כבר נהפכת תכף ללא רלוונטית.

אורי מקלב: מדוע?

אורי מקלב: מכוון שעוד מדינות נהפכות לאדומות, לשחורות, ואנחנו כאן רואים לנגד עינינו שבנתב"ג עוברים עשרות אלפים בכל יום.

אורי מקלב: המחלה תופץ בעתיד כשהם יחזרו, וכבר עכשיו אין בזה ספק ואין על זה חולק.

אורי מקלב: אנחנו עדיין באיזה סוג של אדישות ובסוג של העלמת עין.

אורי מקלב: אנחנו ממשיכים בסדר-היום ולא אומרים על זה שום דבר.

אורי מקלב: אני רק אצטט מסרטון ששלחו לי היום על שלושה דוברים שדיברו לא מזמן, כשהם עוד היו באופוזיציה.

אורי מקלב: הראשון בהם הוא ראש הממשלה, והוא צעק בפתוס על הדוכן הזה כאן, לא לפני הרבה חודשים, שאוטוסטרדה של כל המוטציות בעולם בתוך מדינת ישראל.

אורי מקלב: אוטוסטרדות של כל המוטציות בתוך מדינת ישראל.

אורי מקלב: כל המוטציות בעולם – לתוך מדינת ישראל.

אורי מקלב: שרת הפנים, הגברת שקד, גם אותן מילים: אוטוסטרדה של כל המוטציות.

אורי מקלב: ועכשיו היא אומרת כמה זה מסובך לסגור את נתב"ג; אלה לא המילים שלנו – כמה זה מסובך לסגור את נתב"ג.

אורי מקלב: מישהו אחר אמר את זה: עכשיו לסגור את נתב"ג, אחרי שכל המוטציות חוגגות?

אורי מקלב: עכשיו לסגור?

אורי מקלב: אלה דוברים שהיום הם שמקבלים את ההחלטות.

אורי מקלב: גם לפיד אותו דבר: זה מחדל, מחדל קולוסלי של נתב"ג, שהביאו לכאן את כל המוטציות.

אורי מקלב: והינה אנחנו נמצאים באירוע הרבה הרבה יותר חמור, ושום דבר לא נעשה, וכאילו לא נאמרו על ידי הדוברים דברים חדשים.

אורי מקלב: הם ירדו עכשיו מהחלל אנשים אחרים לנהל את הממשלה והם מתעלמים.

אורי מקלב: כמה אפשר?

אורי מקלב: כמה אפשר, כשזה זועק כל כך וזה גם מדאיג כל כך, ואנחנו רואים כמה שזה מדאיג וכמה שזה חמור?

אורי מקלב: אבל אני כן רוצה להתייחס במילה אחת, בדקה האחרונה שלי.

אורי מקלב: דובר אחד בממשלה כן דיבר היום.

אורי מקלב: מישהו שמע את שר האוצר מתייחס במשהו בתקופה האחרונה, מאז שהוא נהיה שר האוצר, לנושא המוטציות?

אורי מקלב: לנושא הקורונה?

אורי מקלב: שר האוצר של מדינת ישראל, יש לו איזו רגישות לכך שהתחלואה גוברת.

אורי מקלב: כשאנחנו מדברים על סגרים, ההשלכות לגבי הכלכלה הן החלק הכי חמור היום, כי בנושא הבריאות חושבים שיהיה אפשר להתגבר.

אורי מקלב: ממה אנחנו מודאגים?

אורי מקלב: מהנושא הזה של הכלכלה, מהסגרים, שוב, עד שהמשק חוזר.

אורי מקלב: שר האוצר לא אומר שום דבר.

אורי מקלב: הוא סומך כנראה על קבינט הקורונה, הוא סומך על דברים אחרים; לא מוציא מעצמו.

אורי מקלב: מילה אחת הוא כן אמר היום: מה קורה עם אומן?

אורי מקלב: הוא מודאג ממה שיקרה בחגים.

אורי מקלב: הציטוט שהביאו בשמו: המטוסים מאומן שיבואו לפה – אני מבין שעד שיוצאים מפה זה לא מדאיג אותו, אבל לא משנה.

אורי מקלב: זה מה שמדאיג אותו עכשיו?

אורי מקלב: אין לו שום התייחסות למה שקורה.

אורי מקלב: באמת צריך לציין את זה, הרי עכשיו אי-אפשר להגיד שהחרדים – מעניין, באמת, נס שלא מאשימים את החרדים.

אורי מקלב: החרדים, ראו את כל התמונות בתשעה באב – אף חרדי לא נסע.

אורי מקלב: זה ברור, גם אם היו רוצים להשתיל בתוך התמונה תמונה של חרדי לא היו רואים.

אורי מקלב: אין חרדים, ברוך השם.

אורי מקלב: זה גם לא דבר מובן מאליו.

אורי מקלב: אין לזה הסבר.

אורי מקלב: זה יכול היה לקרות, בסך הכול כשיש הרחבה של המוטציה והתפשטות של ההדבקות ושל התחלואה; זה קורה בכל החברות – אחד מדביק את השני.

אורי מקלב: רופא, רופא מחוץ לבני ברק, שהיה בתוך בני ברק וקיבל 140 ילדים בשבוע, התברר כחולה קורונה.

אורי מקלב: זה יכול לקרות גם כשמביאים מבחוץ.

אורי מקלב: אני מסיים.

אורי מקלב: עכשיו כשאנחנו מדברים, אני לא חושב שיש מישהו שיכול, אפילו אם הוא רוצה, מי שתמיד מחפש את החרדים, לא יכול אפילו לתלות את זה בשום דבר.

אורי מקלב: לא רואים.

אורי מקלב: באמת, באופן ניסי כמעט אין את התחלואה, ואנחנו צריכים להתפלל שזה לא יהיה באף מקום, גם לא בציבור החרדי.

אורי מקלב: אבל יש משהו אחד שמודאגים כבר עכשיו לעוד 50 יום: מה יקרה עם אותם חרדים שייסעו.

אורי מקלב: כבר עכשיו מנסים להטיל את זה עליהם.

אורי מקלב: זה בושה וחרפה שככה מתנהלים אנשים שהיום צריכים לקחת אחריות, בכזאת שנאה שמבצבצת בעיניהם.

אורי מקלב: בושה, בושה, בושה.

אורי מקלב: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת מקלב.

מיקי לוי: לפני הסיכום על ידי יושב-ראש ועדת הכספים, אני מבקש לנצל את זה שיש כאן חברי כנסת ולעבור דווקא לנושא הבא.

מיקי לוי: אנחנו נחזור להצבעה.

מיקי לוי: אני מבקש מחברי הכנסת – דברים לזכרם של חברי הכנסת לשעבר מרדכי בר-און וחסיין פארס.

מיקי לוי: אני מבקש מחברי הכנסת לכבד את זכרם בקימה.

מיקי לוי: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרם של המנוחים.

מיקי לוי: ( בבקשה לשבת.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: דברים לזכרם של חברי הכנסת מרדכי בר-און וחסיין פארס.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, בחודשים האחרונים הלכו לעולמם שני חברי הכנסת, מרדכי בר-און וחסיין פארס, זכרם לברכה.

מיקי לוי: מרדכי בר-און היה חבר בכנסת האחת-עשרה בסיעת רצ.

מיקי לוי: הוא לחם במלחמת העצמאות ואף נפצע בה, ושירת בצה"ל במגוון רחב של תפקידים, ובהם ראש לשכתו של הרמטכ"ל משה דיין וקצין חינוך ראשי.

מיקי לוי: במסגרת תפקידו זה וכהיסטוריון, כתב את נאום הר הצופים המפורסם של הרמטכ"ל יצחק רבין, זכרו לברכה.

מיקי לוי: הוא השתחרר מצה"ל בדרגת אלוף משנה.

מיקי לוי: בר-און היה חבר הסוכנות היהודית ועסק בפעילות חינוכית בנושא ישראל בקרב קהילות יהודיות בגולה, וכן חבר בתנועת שלום עכשיו.

מיקי לוי: הוא נבחר לכנסת בשנת 1984 מטעם מפלגת רצ וכיהן בוועדת הכספים.

מיקי לוי: הוא פרש מהכנסת לאחר כשנתיים וחזר לאקדמיה.

מיקי לוי: כהיסטוריון עסק במדיניות החוץ והביטחון של ישראל והיה עמית מחקר בשורה של מכונים.

מיקי לוי: מרדכי, שהיה גם נשיא הקרן החדשה, התגורר בירושלים ונפטר בחודש מרץ השנה בגיל 92.

מיקי לוי: יהי זכרו ברוך.

מיקי לוי: דברים לזכרו של חבר הכנסת לשעבר חסיין פארס, זכרו לברכה: חסיין פארס כיהן כחבר בכנסת ישראל השתים-עשרה מטעם סיעת מפ"ם.

מיקי לוי: פארס, שנולד בכפר שעב, היה חבר בהנהלת החטיבה הצעירה של מפ"ם וחבר בהנהלת הסתדרות המורים.

מיקי לוי: פארס פעל כל חייו למען דו-קיום יהודי-ערבי, ואף היה יו"ר הוועד הפועל נגד גזענות ולמען דו-קיום בגליל המערבי.

מיקי לוי: הוא בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון וספרות ערבית מאוניברסיטת חיפה, וכיהן בכנסת השתים-עשרה כחבר ועדת החינוך והתרבות של הכנסת.

מיקי לוי: חבר הכנסת פארס הלך לעולמו בגיל 84 בחודש אפריל האחרון.

מיקי לוי: יהי זכרו ברוך.

מיקי לוי: חבר הכנסת ניצן, בבקשה.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לפני כמה חודשים הלך לעולמו חברנו מורל'ה בר-און.

ניצן הורוביץ: התכנסנו כאן היום כדי לזכור אותו, ולכבוד הוא לי לומר כמה דברים לזכרו.

ניצן הורוביץ: מורל'ה היה הרבה דברים: קצין בכיר בצבא, היסטוריון דגול, חבר כנסת, חניך השומר הצעיר, כותב מחונן ולוחם מעוטר, שוחר תרבות וספר, ובעיקר, אני חושב, איש שלום ואוהב אדם.

ניצן הורוביץ: הוא נולד בתל אביב ב-1928 והלך לעולמו כאן בירושלים בזקנה טובה בגיל 92.

ניצן הורוביץ: את אהבת המדינה הוא רכש כבר בגיל צעיר.

ניצן הורוביץ: מגיל 14 היה חבר בהגנה, התחנך בתנועת השומר הצעיר, שהייתה עבורו בית, ולאחר מכן המשיך לשרת את המדינה במסגרת צה"ל בתפקידים רבים.

ניצן הורוביץ: הוא לחם במלחמת השחרור בחטיבת גבעתי וגם נפצע – אגב, בקרב ברמת הכובש נגד הצבא העיראקי – ולאחר מכן, תוך כדי ביצוע ומילוי של תפקידים שונים בצבא, הוא מונה לראש אגף היסטוריה במטכ"ל, ואף כיהן כמנהל הלשכה המיתולוגי של הרמטכ"ל משה דיין.

ניצן הורוביץ: בשנת 1963 הוא הגיע לשיא הקריירה הצבאית שלו ומונה לקצין החינוך הראשי של צה"ל.

ניצן הורוביץ: אני אומר "קריירה צבאית" כי ההישגים של מורל'ה בצבא היו יותר מתחום החינוך והרוח: הוא דאג להעניק השכלה תיכונית לחיילים שלא הספיקו ללמוד בתיכון; הוא טיפח את הלהקות הצבאיות; הוא הוציא את הוצאת "תרמיל", למי שזוכר, הספרונים הקטנים האלה, בהוצאה צבאית לחיילים.

ניצן הורוביץ: ובאמת, קשה לחשוב על הרבה אנשים שהשפעתם על עיצוב צעירי ישראל הייתה גדולה משל מורל'ה בר-און.

ניצן הורוביץ: הוא ראה בתפקיד שלו שליחות – לחנך את חיילי צה"ל הצעירים לגישה מוסרית ולמה שהוא קרא "טוהר הנשק", אותם ערכים שהוא שאב מימי ילדותו בשומר הצעיר.

ניצן הורוביץ: הוא אמר כך: שנאה היא סימן של חולשה.

ניצן הורוביץ: אולי זו האמרה הכי מפורסמת שלו, והוא מאוד צדק.

ניצן הורוביץ: מורל'ה הבין שעוצמתה של המדינה היא בהיותה דמוקרטיה, בשמירה על זכויות אדם ואזרח, בשאיפה מתמדת לצדק ולשלום.

ניצן הורוביץ: לעומת זאת, חברה או מדינה שמונעת משנאה או מפחד היא מדינה חלשה.

ניצן הורוביץ: כוחנו במוסריותנו.

ניצן הורוביץ: שנים לאחר מכן, בנאום הר הצופים המפורסם, הרמטכ"ל דאז יצחק רבין אמר שבזכות רמתו המוסרית, הרוחנית והנפשית העם יכול לכל אויב.

ניצן הורוביץ: הפה היה פיו של רבין, אבל המילים ותפיסת העולם שמאחוריהן – כולן של מורל'ה בר-און.

ניצן הורוביץ: הוא שכתב את אותו נאום חשוב והיסטורי של הרמטכ"ל שם, באוניברסיטה העברית בירושלים, אחרי מלחמת ששת הימים.

ניצן הורוביץ: כמעט 50 שנים עברו, אבל המילים של מורל'ה עדיין רלוונטיות מתמיד.

ניצן הורוביץ: סוכני השנאה לא חדלו מהפצת משנתם ההרסנית; גם בכנסת הזו.

ניצן הורוביץ: גם בכנסת הזו.

ניצן הורוביץ: ההסתה, ההפחדה נגד האחר, הגזענות, הפכו כלי בידי פוליטיקאים חסרי מצפון.

ניצן הורוביץ: אז וגם היום השנאה היא סימן של חולשה, ואנחנו צריכים לאהוב את האדם, כל אדם, ולשמור על עמוד שדרה מוסרי חזק.

ניצן הורוביץ: את הדברים האלה הוא הביא גם לידי ביטוי בשיח לוחמים שהיה מעורב בו אחרי מלחמת ששת הימים.

ניצן הורוביץ: מורל'ה השתחרר מצה"ל ובחר להקדיש את זמנו ומרצו לקידום השלום.

ניצן הורוביץ: הוא הצטרף לפעילות בתנועת שלום עכשיו, ובשנת 1983 יצא יחד עם קבוצת פעילי שלום לפגוש את אבו איאד, סגנו של יאסר ערפאת, בניסיון לקרב בין העמים.

ניצן הורוביץ: שנה לאחר מכן הוא יצא למסע היסטורי בארצות הברית יחד עם מוחמד מלחם, ראש עיריית חלחול, שגורש מן הארץ, והשניים ערכו עשרות הרצאות, והן גם הוקלטו ושודרו לעשרות מיליוני אנשים.

ניצן הורוביץ: המסר שלהם היה פשוט, והיה נכון אז והוא נכון היום: כן לחלוקת הארץ; שתי מדינות לשני העמים.

ניצן הורוביץ: היום המסר הזה הוא כבר כמעט נדוש.

ניצן הורוביץ: חוזרים עליו – לא מקיימים אותו, אבל חוזרים עליו ומדברים עליו, אבל אז היה מדובר במהפכה של ממש.

ניצן הורוביץ: כמו בתחנות חייו הקודמות, מורל'ה הקדים את זמנו ולא פחד להיות נושא הדגל של עמדות לא פופולריות.

ניצן הורוביץ: היושרה הייתה חשובה לו יותר מאהבת הקהל, והאומץ והאמונה הפנימית היו המנוע שלו, ויותר מזה הוא לא היה צריך.

ניצן הורוביץ: כשחזר מארצות הברית ב-1984 הוא נבחר לכהן כאן בכנסת מטעם מפלגת רצ, שלימים הייתה אחת התנועות שהתאחדו למפלגת מרצ, שבראשה אני עומד היום.

ניצן הורוביץ: הוא המשיך להיות חבר מרצ עד יום מותו, וזו באמת זכות גדולה עבורי להמשיך את דרכו בשמירה על המוסר, ברדיפת השלום ובאהבת האדם.

ניצן הורוביץ: הפילוסוף בן המאה ה-12 ברנרד משארטר אמר:

ניצן הורוביץ: אנחנו כננסים היושבים על כתפי ענקים, שיכולים אנו לראות דברים רבים יותר ורחוקים יותר מאשר הם לאו דווקא בשל חדות ראייתנו, אלא משום שאנו נישאים ומרוממים לגובה על ידי גודלם הענק.

ניצן הורוביץ: כל מה שאנחנו בתנועה שלנו פועלים בעבורו היום לא היה מתאפשר ללא מור'לה והמהפכות שעשה.

ניצן הורוביץ: על זה אני רוצה לומר תודה.

ניצן הורוביץ: אני שולח תנחומים למשפחה היקרה ואומר לכולם חזק ואמץ.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לשר הורוביץ.

מיקי לוי: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אדוני השר, עליתי לומר מילים לזכרו של חברי חבר הכנסת לשעבר חסיין פארס, זיכרונו לברכה, אבל לפני זה אני חייב להגיד שתי מילים גם לזכרו של מור'לה בר-און, באמת, מנהיג נערץ של שלום עכשיו, של רצ, של התנועה לזכויות האזרח ולשלום, שנפטר כמה ימים לפני הבחירות לכנסת העשרים-וארבע.

מוסי רז: אני זוכר שהייתי עם מור'לה בר-און במפגש עם ערפאת ב-1994 בעזה, כשערפאת הגיע לשם, ודרכו הנחושה למען השלום – מהדברים שסיפר חברי ניצן הורוביץ – עד יום מותו.

מוסי רז: הלכתי עם חברתי זהבה גלאון וחברי צלי רשף לנחם את אראלה אשתו ואת הבנות.

מוסי רז: באמת אבדה גדולה.

מוסי רז: כמה שבועות לאחר מכן, לפני קצת פחות משלושה חודשים, נפטר גם חברנו חסיין פארס, בגיל 84.

מוסי רז: חסיין היה חבר בכנסת, חבר הכנסת, מ-1988 ועד 1992 מהחלק השני של מרצ, ממפ"ם.

מוסי רז: הכרתי אותו אז די טוב מפני שעבדתי בכנסת חלק מהתקופה הזו, ואני זוכר במיוחד נסיעה עם חסיין לכפר הולדתו שעב, בגליל המערבי.

מוסי רז: הוא סיפר לי סיפור שהוא סיפור של חלק גדול מהפלסטינים אזרחי ישראל – לא כולם; לכל אחד יש את הסיפור שלו – איך במלחמת העצמאות שלנו, ב-1948, הם ברחו מהכפר – הם לא גורשו; היו כאלה שגורשו, לא שם – הם ברחו מהכפר ללבנון, ואיך שבכל זאת התירו להם לחזור מלבנון לאחר מכן.

מוסי רז: חסיין גדל בכפר שעב והתחנך בבית הספר התיכון בכפר יאסיף.

מוסי רז: באותה תקופה זה היה למעשה בית הספר התיכון היחיד באזור, בוודאי התיכון הערבי היחיד באזור.

מוסי רז: בעצם הוא היה איש חינוך, איש שלחם לסוציאליזם ולאחווה בין העמים עד יום מותו.

מוסי רז: חסיין, כפי שאמרתי, היה מוותיקי מפ"ם.

מוסי רז: כבר כנער הצטרף למפ"ם, והיה פעיל בה עד 1988, כשנבחר לכנסת.

מוסי רז: כשיצא מהכנסת זו כבר הייתה מרצ.

מוסי רז: כבוד בשבילי לעמוד פה היום ולהספיד את חסיין, אדם שבעצם הניח את היסודות למה שאנחנו מכירים היום כשותפות יהודית-ערבית במרצ.

מוסי רז: אז עוד קראו לזה דו-קיום, אבל אנחנו יודעים היום שהשותפות היא חזקה הרבה יותר מדו-קיום, שיכול להיות גם בין כאלה שאינם שווים.

מוסי רז: חייו היו מופת של עשייה חינוכית.

מוסי רז: מתחילת דרכו, מהיותו יו"ר מועצת תלמידים בכפר יאסיף, שבו למד, דרך לימודי ההוראה, ניהול בית ספר במשך יותר מעשור וחברות בוועדת החינוך של הכנסת.

מוסי רז: הוא היה פעיל משמעותי בשדה החינוך הבלתי-פורמלי גם לאחר מכן.

מוסי רז: בזכות חסיין, אלפי ואף עשרות אלפי נערות ונערים מהחברה הערבית זכו למתנ"סים בקרבת ביתם; זכו לחינוך בלתי פורמלי וגם פורמלי איכותי שמאפשר גיוון ונותן להם את ההזדמנות להתפתח ולגדול בכל דרך שבה יבחרו.

מוסי רז: המפעל הזה, שהוא היה מהחלוצים שלו, יישאר לדורות וישמר את דרכו ורוחו המיוחדות.

מוסי רז: בכל צעד בדרכו האישית והציבורית חסיין הגן על האינטרסים של התלמידים והסטודנטים, ופעל ללא לאות למען צמצום הפערים במערכת בין החינוך הערבי ליהודי ולמען שוויון אמיתי בחינוך.

מוסי רז: כאיש הגליל הוא ידע שחינוך צריך להיות שוויוני בין המרכז לפריפריה; שילדי הכפר שעב צריכים לזכות בחינוך איכותי ומשמעותי לפחות כמו מי שגדל בתל אביב או בירושלים.

מוסי רז: כאיש חינוך הוא ידע ששוויון אמיתי מתחיל בגיל הרך, מתחיל בערכים שאנחנו מקבלים מבית ומחוץ כבר במסגרות הראשונות, והחינוך מתחיל גם בדרך ארץ.

מוסי רז: אני ממש מקווה שנוכל לממש את הערכים האלה של חסיין גם בכנסת הזו.

מוסי רז: כשנודע דבר מותו נסעתי לנחם את משפחתו בעכו.

מוסי רז: זה היה ימים ספורים לפני שעכו בערה בסכסוך האלים הנורא הזה בין יהודים לבין ערבים, שהיו בו רק מפסידים, שגם בעקבותיו יצא לנו לבקר משפחות שכולות.

מוסי רז: אולי דבר אחד נחסך מחסיין – לראות את האלימות הנוראה הזו בעיר שהוא כל כך אהב וחי בה את רוב שנות חייו.

מוסי רז: בכל חג הקורבן נהגתי לצלצל לחסיין ולברך אותו בחג שמח.

מוסי רז: היום, מחר, זה כבר לא יתאפשר.

מיקי לוי: תודה לחבר הכנסת מוסי רז.

מיקי לוי: אמתין שתגיע למושב שלך.

מיקי לוי: חברי הכנסת, נעבור להצבעה על צו בריאות העם שהציג שר הבריאות ניצן הורוביץ.

מיקי לוי: אני מודיע שעמדת ההצבעה של חבר הכנסת יוראי להב ביציע, ולכן אוסיף את הצבעתו ידנית.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד – 27

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: חבר הכנסת טל – גם ידנית; חבר הכנסת יוראי – גם ידנית.

מיקי לוי: נוסיף אתכם.

מיקי לוי: הוספתי אותו.

מיקי לוי: ובכן, 29 בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

מיקי לוי: אני מודיע שצו בריאות העם (נגיף הקורונה החדש) התקבל ועבר.

מיקי לוי: לפני שנעבור לסעיף האחרון בסדר-היום, סעיף 9, אני מבקש להקריא ברכה קצרה, ברכה לחג הקורבן לחברינו המוסלמים והדרוזים: חברות וחברי הכנסת, עובדי הכנסת היקרים, אזרחי מדינת ישראל המוסלמים והדרוזים אשר מציינים את עיד אל-אדחא, בשמי ובשם כנסת ישראל אני מאחל לכם חג שמח.

מיקי לוי: כול עאם ואנתום בח'יר.

מיקי לוי: חג שמח.

מיקי לוי: [מס' מ/1418; דברי הכנסת, חוב' י"ג, ישיבה 37; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: נעבור לסעיף 9 – הצעת חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תיקון מס' 7), התשפ"א–2021, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

מיקי לוי: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת קושניר, בבקשה.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תיקון מס' 7), התשפ"א–2021, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אלכס קושניר: חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב, התשע"ו–2016, נחקק בוועדת הכלכלה ונכנס לתוקף ב-18 באוקטובר 2016.

אלכס קושניר: החוק מסדיר באופן מקיף תחומים שונים בענף הרכב, ובהם יבוא הרכב, מוסכים ושמאות הרכב.

אלכס קושניר: אחת ממטרותיו של החוק הייתה לקבוע הסדרים עדכניים בחקיקה ראשית לעניין ענף הרכב שיחליפו את צווי הפיקוח.

אלכס קושניר: חמישה צווים הם מכוח חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים, התשי"ח–1951, שהם חקיקה לשעת חירום, ובהם הוסדרו תחומים אלה עד לחקיקת החוק.

אלכס קושניר: לשם יישום מלא של החוק, הכולל למעלה מ-250 סעיפים, יש צורך בהתקנת מספר רב של תקנות, חלקן באישור ועדת הכלכלה.

אלכס קושניר: כדי לאפשר למשרד התחבורה והבטיחות בדרכים להשלים את הליך התקנתן של אותן תקנות, נקבע בעת חקיקת החוק כי צווי הפיקוח, וכן הוראות נוהל שנקבעו מכוחם, ימשיכו לעמוד בתוקף לכל המאוחר עד לתום שנתיים מיום תחילת החוק, אלא אם כן יותקנו קודם לכן תקנות שיחליפו אותם.

אלכס קושניר: מאז נחקק החוק לא הושלמה התקנתן של התקנות הנדרשות, בין השאר בשל התפזרות הכנסת ומערכות הבחירות התכופות.

אלכס קושניר: היה צורך להאריך פעמיים את תוקפה של הוראה זו, וכעת מוצע להאריכה בפעם השלישית, עד 31 בדצמבר 2021.

אלכס קושניר: על אף החשיבות הרבה שאנו מייחסים לביטול חקיקה לשעת חירום ולהחלפתה בחקיקה עדכנית החליטה הוועדה לאשר הארכה נוספת, כדי למנוע מצב של ריק סטטוטורי לגבי תחומים שטרם הותקנו תקנות לגביהם, למשל בתחום רישוי מוסכים ושמאי הרכב.

אלכס קושניר: כולי תקווה כי לא נידרש להארכה נוספת וכי תושלם התקנתן של כל התקנות הנדרשות ליישום מלא של החוק, ובפרט אלה הטעונות את אישור ועדת הכלכלה.

אלכס קושניר: מעבר לכך, ביוזמת חברי הכנסת, וכדי להגיע להסכמות שיאפשרו את אישור הצעת החוק, הוספנו להצעה תיקון שלפיו הוראת שעה אחרת הקבועה בחוק ופוקעת ביום הדיונים על החוק – זה היה לפני איזה שבועיים – תוארך עד ל-18 באוקטובר 2022.

אלכס קושניר: מדובר בהוראה מקילה שמאפשרת ליבואנים זעירים שהם יבואני רכב הרשאים לייבא לא יותר מ-20 כלי רכב בשנה, לייבא גם כלי רכב שאינם חדשים, ובלבד שטרם חלפה שנה ממועד ייצורם ועד מועד רישומם בישראל.

אלכס קושניר: הוראת שעה זו נקבעה במקור לארבע שנים מיום תחילת החוק, כלומר עד אוקטובר 2020, והוארכה פעם נוספת בצו של שר התחבורה הטעון אישור של ועדת הכלכלה.

אלכס קושניר: מאחר שוועדת הכלכלה טרם הוקמה, הדרך היחידה להאריך את הוראת השעה היא דרך חקיקה ראשית, וכך עשינו.

אלכס קושניר: להצעת החוק הוגשו כמה הסתייגויות.

אלכס קושניר: אני מבקש מכם לדחות את כל ההסתייגויות ולאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת קושניר.

מיקי לוי: חבר הכנסת ביטן.

מיקי לוי: חבר הכנסת ביטן, אתה רוצה לדבר?

מיקי לוי: כי הוגשו הסתייגויות.

דוד ביטן: כן.

דוד ביטן: אדבר טיפה, לא הרבה.

קארין אלהרר: – – –

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: אסור לי?

קריאה: זו זכותו.

קריאה: יש לו שלוש הסתייגויות.

קריאה: הוא יכול.

מיקי לוי: הוא יכול.

מיקי לוי: זכותו.

דוד ביטן: כבוד השרה, אני לא בירכתי אותך.

קארין אלהרר: התגעגעתי.

דוד ביטן: אז זו ההזדמנות לברך אותך על התפקיד.

קארין אלהרר: תודה רבה.

דוד ביטן: ותצליחי בתפקיד, כמובן.

דוד ביטן: אני מאוד מאוד רוצה שאת תצליחי דווקא.

דוד ביטן: אבל אל תגזימי, כן?

דוד ביטן: קודם כול, כמה נתת לי?

דוד ביטן: לא, תוריד לי.

דוד ביטן: תוריד לי.

מיקי לוי: אני נותן לך.

דוד ביטן: לא באתי לעשות פיליבסטר.

מיקי לוי: לא, בבקשה.

דוד ביטן: טוב, אני אדבר קצת.

מיקי לוי: עליי.

דוד ביטן: עליך.

דוד ביטן: קודם כול, אני רוצה להגיד שבגדול אני תומך בחוק הזה.

דוד ביטן: אני הייתי חלק, יחד עם איתן כבל; אנחנו היינו חלק מהחקיקה הזאת.

דוד ביטן: ניהלנו ביחד את כל הדיונים מול משרד התחבורה, מול כל הגופים והארגונים שפעלו.

דוד ביטן: לצערי הרב, לא כל מה שתכננו שהחוק הזה ייצר נעשה.

דוד ביטן: בכלל, אנחנו מנסים לעשות הרבה רפורמות, אבל רוב הרפורמות לא מביאות להורדת מחירים, לא מביאות לשינוי אווירה לטובת האזרח.

דוד ביטן: משום מה הביורוקרטיה בסוף מנצחת.

דוד ביטן: תמיד מצליחים למצוא איזו דרך עקיפה למה שאנחנו רוצים, ואנחנו לא מגיעים לתוצאות הרצויות.

דוד ביטן: גם הממשלה צריכה לתרום את שלה, זאת אומרת, מה שקורה במדינה – אני זוכר את כחלון שהביא כל מיני רפורמות.

דוד ביטן: אתה זוכר, כבוד היושב-ראש?

מיקי לוי: בטח.

מיקי לוי: איזו שאלה.

דוד ביטן: רפורמת הקורנפלקס ורפורמת – אבל המחירים לא השתנו.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: כי המדינה לא מוכנה לתרום את שלה.

דוד ביטן: הכול היא רוצה על חשבון המגזר העסקי, על חשבון המגזר הפרטי.

דוד ביטן: הם צריכים לספוג את העלויות על מנת להוריד את המחירים, ולכן המחיר בסוף לא יורד.

דוד ביטן: הממשלה לא מוכנה לוותר לא על המיסים על הדלק, לא על המיסים על הרכב, לא על המיסים שהיא גובה, בגלל תקציב המדינה, אז התוצאה היא שאין הורדת מחירים.

דוד ביטן: אם החשמל לא יורד והדלק לא יורד והדברים האלה לא יורדים, התוצאה היא שבעצם עושים ערבוביה, אבל המחיר רק עולה.

דוד ביטן: אחר כך בוכים למה פה בישראל המחיר הוא x ובחוץ לארץ המחיר הוא y.

דוד ביטן: אז אין מה לעשות, הממשלה צריכה לתרום את חלקה אם היא רוצה לפתור את הבעיות ולא רק לדבר על רפורמות.

דוד ביטן: רפורמות – זה יפה לדבר עליהן, אבל צריך גם לבצע אותן.

דוד ביטן: היא צריכה לתת חלק יחד עם המגזר העסקי.

דוד ביטן: אז אני מקווה שהפעם הממשלה הזאת, שקוראת לעצמה ממשלת שינוי, תנהג בעניין הזה בניגוד לממשלת הליכוד ולכל הממשלות שהיו לפניה.

דוד ביטן: אני לא מאמין שהם יצליחו, כי האוצר מאוד חזק, ובסופו של דבר דעתו היא שנשמעת, בגלל בעיות תקציב המדינה.

דוד ביטן: הם חושבים שאם ישאירו את כל המיסים על האזרחים – המיסים העקיפים, כל המיסים שקשורים למוצרים – אז המחירים ירדו, בגלל שצריכים כסף לזה ולזה ולזה.

דוד ביטן: אבל אם הם היו תורמים משהו, בטווח של שנתיים הייתה צמיחה יותר גדולה, הכנסות יותר גדולות לתקציב המדינה, וכל ההפסד היה בא בדרך אחרת, וגם המחירים היו יורדים.

דוד ביטן: אז אני מקווה שהם, מהניסיון שלנו, הקטן – וגם אתה נלחמת הרבה על זה – ישמעו לנו פעם אחת ויפסיקו לשמוע לפקידי האוצר ולכל הפקידים שחושבים שהם גאוני הדור.

דוד ביטן: בדברים מסוימים הם גאונים, אבל לא בזה.

דוד ביטן: בזה הם דואגים לעצמם.

דוד ביטן: הם רוצים תקציב מדינה, הגדלת מיסים; דואגים לעצמם ולא בעצם לתושבי המדינה.

דוד ביטן: זה לגבי העניין הזה.

דוד ביטן: ויש עוד עניינים.

דוד ביטן: אתמול ראיתי – אמרתי לא מזמן שבעצם מנסור עבאס צריך לעשות הסכם קואליציוני יומי.

דוד ביטן: הוא לא יכול לעשות הסכם קואליציוני ארוך טווח או לכל השנה; כל יום הוא צריך לשבת עם הממשלה על משהו, וכל יום הוא דואג להישמע, כל יום הוא דואג ששומעים אותו ויש לו מה להגיד: הממשלה תיפול אם לא ילכו לקראתי – ואז כולם מתקפלים ונותנים לו מה שהוא רוצה.

דוד ביטן: אז הסכם יומי.

דוד ביטן: בשביל מה?

דוד ביטן: בואו ניתן לו.

דוד ביטן: כל יום בבוקר יקבעו איתו ראש הממשלה, שר החוץ וגנץ – כולם יקבעו איתו איזושהי פגישה, יסכמו מה נותנים לו באותו יום, ולהמשיך הלאה.

דוד ביטן: זה לא יכול להימשך בצורה הזו.

דוד ביטן: גם כשהחליטו להכניס אותו לקואליציה לא החליטו שהוא יהיה בעל הבית של הקואליציה, בעל הבית של הממשלה, כיוון שהוא מייצג איזשהו קו מסוים שהוא לא תמיד לטובתנו.

דוד ביטן: לפעמים יכול להיות.

דוד ביטן: אנחנו רוצים בשילוב של האוכלוסייה הערבית, ברור שאנחנו רוצים, אנחנו רוצים שוויון, אנחנו רוצים אינטראקציה חיובית איתם, אבל אנחנו לא יכולים שרק הדברים שהם רוצים יהיו שיישמעו במדינה.

דוד ביטן: זה לא לטובתנו.

דוד ביטן: אנחנו צריכים אינטראקציה חיובית איתם, אבל לא שהם יקבעו לנו הכול, כי יש להם אינטרסים שונים, והם מוכיחים את זה כל הזמן.

דוד ביטן: אז מנסור עבאס בעברית מדבר x ובלועזית מדבר y, ואי-אפשר לא לראות את זה.

דוד ביטן: זאת אומרת, בסדר, הקואליציה רוצה לשמר את עצמה, רוצה להחזיק מעמד, אבל היא לא יכולה לוותר על האינטרסים החשובים של מדינת ישראל.

דוד ביטן: הגיע הזמן שגם כל המפלגות שמרכיבות את הממשלה, אבל כולן, אפילו מרצ – גם מרצ לא יכולה להרשות לעצמה את מה שקורה בפועל, כי בכל זאת הם מייצגים איזשהו ציבור יהודי שתומך בהם, וגם אם הוא מאמין בדברים אחרים, עדיין הוא רוצה את הדברים המרכזיים שכולנו רוצים.

דוד ביטן: כן, זה לא מצב שהם רוצים לתמוך רק במגזר הערבי.

דוד ביטן: צריך לשים לזה סוף.

דוד ביטן: צריך לבוא ולהגיד לו: אדוני הנכבד, אתה רוצה קואליציה?

דוד ביטן: אין בעיה, תהיה בקואליציה.

דוד ביטן: קיבלת את הנושא של הבדואים, קיבלת תפקידים בכנסת, כולל יושב-ראש ועדת הפנים, קיבלת תקציבי עתק שאף פעם – אני לא יודע אם הוא יקבל בסוף; אני מאמין שהאוצר יעבוד עליו, אבל זה כבר לנאום הבא – קיבלת, קיבלת.

דוד ביטן: מספיק, עד כאן.

דוד ביטן: מעכשיו והלאה או שתיישר קו או שתלך הביתה.

דוד ביטן: כך עושים בקואליציה, לא עושים את זה בצורה שכל יום עכשיו מתכנסים לדון בבעיות של אותו יום.

דוד ביטן: מה שראינו שם בנושא של הר הבית, גם בנושאים אחרים – אנחנו רואים את זה כל הזמן – רבותיי, אני אומר לכם, תגידו לו: עד כאן, גם אם זה יגרום להפלת הממשלה.

דוד ביטן: אני יודע שאנחנו רוצים להחליף אתכם.

דוד ביטן: אבל אם זה יהיה העניין, אז אולי ניצור איזו סיטואציה של ממשלת אחדות אמיתית.

דוד ביטן: המצב הזה שהוא קובע הכול תמיד, זה מאוד בעייתי.

דוד ביטן: הגיע הזמן שאנשים ישימו לב לזה ויתחילו להידבר בצורה אחרת.

דוד ביטן: דבר נוסף – הגיע הזמן שיקיימו.

דוד ביטן: כל הזמן אומרים: הבטחתם ולא קיימתם.

דוד ביטן: הבטחתם ולא קיימתם.

דוד ביטן: מה קורה פה?

דוד ביטן: כל הזמן לא עומדים בשום הבטחה לציבור, לא בנט, לא לפיד, לא שקד, כמובן לא גדעון סער, שלא עומד בשום הבטחה.

דוד ביטן: ראיתם מה קרה עם היישוב הבדואי – – איך קוראים לו?

קרן ברק: ח'אן אל-אחמר.

דוד ביטן: – – ח'אן אל-אחמר.

דוד ביטן: הדבר היחיד שאני מבין – שכולנו נהיינו חמורים, כן?

דוד ביטן: מה זה אחמר, זה חמור, נכון?

קרן ברק: לא.

דוד ביטן: אחמר זה לא חמור?

דוד ביטן: חמור, לא? אני טועה?

מיכל רוזין: חמאר זה חמור.

דוד ביטן: אז אחמר, מה זה?

דוד ביטן: אבא של החמור.

דוד ביטן: מה זאת אומרת זה לא חמור?

דוד ביטן: גם זה חמור, לא?

קריאה: – – –

דוד ביטן: לא חשוב, הבנתם את הכוונה שלי.

דוד ביטן: הבנתם את הכוונה שלי.

דוד ביטן: אמרתם, תקפתם את נתניהו כשהיה ראש ממשלה על שביקש דחיות – כנראה מסיבה טובה, הייתה איזו סיבה, למרות שהימין רצה את הפינוי הזה.

דוד ביטן: בסופו של דבר הוא קיבל את הדחיות, ואתם תקפתם אותו איך הוא לא מתבייש לא לבצע – – –

קארין אלהרר: צריך או לא צריך?

דוד ביטן: רגע.

דוד ביטן: קודם כול נראה את ההתנהגות שלכם, אחר כך נגיד מה צריך.

דוד ביטן: אתם כל הזמן תקפתם אותנו שאנחנו לא מקיימים את צו בית המשפט על ההריסה.

דוד ביטן: תראו מה קרה פה.

מיכל רוזין: זה לא צו בית משפט.

מיכל רוזין: זה לא צו בית משפט.

מיכל רוזין: בית המשפט קבע שמותר למדינה לפנות, הוא לא אמר שצריך לפנות.

דוד ביטן: מה הוא אמר?

דוד ביטן: מה הוא אמר?

מיכל רוזין: בית משפט אמר שהמדינה יכולה לפנות אם היא רוצה.

דוד ביטן: בסדר, אתם אלופי – – –

מיכל רוזין: הוא לא קבע שצריך לפנות.

מיכל רוזין: זה דבר שונה לחלוטין.

דוד ביטן: אני חייב להגיד לך שאתם אלופי הפרשנות.

מיכל רוזין: איזו פרשנות?

מיכל רוזין: זה מה שבית משפט אמר.

דוד ביטן: אלופי הפרשנות.

דוד ביטן: בכל המאמרים – לא קראתי את פסק הדין, אני חייב להודות, אבל בכל המאמרים שקראתי, קראתי משהו אחר.

דוד ביטן: לא קראתי את הפרשנות שלך בעניין הזה.

מיכל רוזין: אז אני אומרת לך שאני קראתי – – –

דוד ביטן: אבל מרצ אלופים בלהסביר.

מיכל רוזין: לא, כי מרצ קוראים ומתעמקים.

מיכל רוזין: תקרא.

דוד ביטן: בסדר, אני אקרא, אני מבטיח לך.

מיכל רוזין: תקרא שהוא אמר שמותר למדינה – – –

דוד ביטן: אני מבטיח לך שאני אקרא, אבל בכל הפרשנויות שאני קראתי לפסק הדין, לא קראתי את מה שאת אומרת.

דוד ביטן: אז מה, הם לא קראו?

דוד ביטן: הם לא יודעים על מה הם מדברים?

דוד ביטן: אז אני אולי לא יודע, אבל הם כן יודעים.

מיכל רוזין: תבחר על מי לסמוך.

דוד ביטן: אז אני אומר לכם: אתם כל הזמן תקפתם אותנו על העניין הזה, למרות שנתניהו, בעניין של ח'אן אל-אחמר, בעניין הזה הוא קיים את המדיניות שלכם ולא פעל ולא הרס, ולמרות זאת תקפו אותו על זה שהוא לא מקיים את מה שבית המשפט מבקש ולא עושה את ההריסה, וזה לרעת הציונות הדתית, אני קורא לזה.

דוד ביטן: הינה, עכשיו אתם, הגיע הזמן שלכם, ועשיתם את אותה פעולה שנתניהו עשה.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: כי מה אומר שר החוץ?

דוד ביטן: מה שנתניהו אמר כל הזמן – שיש בעיות רציניות עם העניין הזה מבחינה בין-לאומית, יחסי ישראל–פלסטינים וכל מיני דברים כאלה, יחסי ישראל עם המגזר הערבי, ומבקשים דחייה מ-2018.

דוד ביטן: אבל הינה, תראו מה קרה: כשנתניהו ביקש דחייה מבית המשפט, כבוד היושב-ראש, על ההריסות שהיו ביהודה ושומרון, לנוכח החלטות ופסקי דין לבצע הריסות כאלה ואחרות בבית אל ובעוד יישובים, בית המשפט נתן לו ארכות, אבל לא הרבה.

דוד ביטן: באיזשהו שלב בית המשפט אמר לו: עצור, אין יותר ארכה, אתה חייב לקיים את פסק הדין.

דוד ביטן: פה, במקרה הזה, בית המשפט נענה לכל הבקשות באופן קבוע, הוא נענה לכל הבקשות האלה בלי שום בעיה.

דוד ביטן: אז גם פה יש איפה ואיפה, במובן מסוים.

דוד ביטן: אז אני אומר לכם, מה שלא רואים משם לא רואים מכאן, נכון?

דוד ביטן: איך אומרים את זה?

דוד ביטן: זה המשפט?

דוד ביטן: אז אני אומר לכם, שתתחילו להבין שכשנמצאים בשלטון וצריכים לבצע גם דברים לטובת העם וגם דברים שקשורים לכל העולם, עדיין לא רואים אותם כמו שרואים את זה כשיושבים באופוזיציה.

דוד ביטן: אני חושב שאתם צריכים להתנצל בפני נתניהו ובפני ממשלת נתניהו על כל הדברים שאמרתם בעניין הזה.

דוד ביטן: הגיע הזמן.

דוד ביטן: לא יקרה לכם שוב דבר, לא למפלגת העבודה, לא ליש עתיד, לא למרצ.

דוד ביטן: אנחנו לא צריכים להתנצל, מכיוון שאתם גנבתם לנו את השלטון.

מיקי לוי: יש עתיד לא התעסקו עם ח'אן אל-אחמר.

דוד ביטן: לא התעסקו?

דוד ביטן: והדבר היפה ביותר – אני אומר לך כאיש יש עתיד: מי הגיש את הבקשה?

דוד ביטן: שר החוץ, שהוא מיש עתיד.

דוד ביטן: לא הגיש ראש הממשלה, כמו שנתניהו הגיש בעצמו.

דוד ביטן: פחדן, פשוט אדם פחדן שלא מבצע את העבודה שלו.

דוד ביטן: לא הגיש שר המשפטים ולא שום דבר.

דוד ביטן: לקחו גוי של שבת, את לפיד, שהוא יבצע את הבקשה הזאת.

דוד ביטן: למה הוא צריך להסכים לדבר כזה?

דוד ביטן: אם יש אדם בתפקיד, וזה בנט, שיעשה את העבודה שלו.

דוד ביטן: אבל הוא לא מסוגל.

דוד ביטן: הוא תמיד ספינולוג.

דוד ביטן: אני קורא לו "ספינולוג", תמיד קראתי לו "איש הספינים", כמו שהוא עכשיו מקיים את התו הירוק אז הוא קורא לזה "התו השמח" – הוא חייב להראות איזה ספין כדי שהציבור יתבלבל.

דוד ביטן: זה מה שהוא עשה גם בנושא של ח'אן אל-אחמר, אותו דבר – הוא נתן למישהו אחר להגיש את זה על מנת שלא יאשימו אותו.

דוד ביטן: כשיצטרכו אחר כך בבחירות הבאות להסביר, הוא יגיד: זה לא אני, זה ראש הממשלה החלופי עשה את זה.

דוד ביטן: אז מספיק כבר עם ההתנהגות הזאת.

דוד ביטן: תהיה אמיץ, תעמוד מול הציבור, תגיד את האמת.

דוד ביטן: תגיד: נכון, אני חשבתי כמו שחשבתי כשהייתי באופוזיציה, והינה, עכשיו אני רואה שזה לא צריך להיות ככה.

דוד ביטן: תגיד את האמת לאנשים, ריבונו של עולם.

דוד ביטן: למה אתה צריך כל הזמן לעבוד על האנשים בעיניים כל היום?

דוד ביטן: אותו דבר עכשיו בנושא הקורונה.

דוד ביטן: תראו מה זה, תראו מה קורה.

דוד ביטן: נכון, צריך להילחם בעניין הזה, אבל אתה כל יום מקבל החלטה אחרת; כל יום אתה שולח את אנשי משרד הבריאות כדי שיגידו מה שיגידו על מנת לשנות.

דוד ביטן: מה, אין לזה עלויות?

דוד ביטן: אנשים רכשו כרטיסים לחו"ל, אז מה עושים?

דוד ביטן: לא רוצים שהם ייסעו לחו"ל, אז מבקשים מהם לא לנסוע ואומרים: אני לא נותן פקודות.

דוד ביטן: אז מה הוא עושה?

דוד ביטן: במקום זה, כל שני וחמישי הוא קובע מדינות שהציבור הישראלי אוהב לנסוע אליהן בגלל המחירים הנמוכים.

דוד ביטן: הרי מה רוצים בציבור?

דוד ביטן: הרי בבתי מלון בישראל אתה צריך לקחת הלוואות כדי ללכת לשישי-שבת, אז הם נוסעים ליוון, לקפריסין, לגיאורגיה, שהנסיעה לשם היא שעתיים והמחירים נמוכים.

דוד ביטן: אז לאט-לאט מכניסים אותן תמיד או לרשימה אדומה או לטרום-אדומה, ואז יוצא שאנשים לא יכולים לנסוע.

דוד ביטן: אז נכון, לא אומרים "אל תיסע", לא סוגרים את שדה התעופה, אבל בעצם לא נותנים לך אפשרות לנסוע.

דוד ביטן: זה בדיוק מה שאני אומר: ספינים.

דוד ביטן: תגיד את האמת.

דוד ביטן: תגיד: אני רוצה שלא תיסעו, אני אוסר עליכם לנסוע.

דוד ביטן: תיקח אחריות על מה שאתה עושה.

דוד ביטן: אל תעבוד על האנשים בעיניים.

דוד ביטן: אתה עובד עליהם בעיניים.

דוד ביטן: עכשיו היו צריכים לנסוע לגיאורגיה, קבעו שאתה שבוע בבידוד, אז אף אחד לא יכול לנסוע, אז אנשים מפסידים.

דוד ביטן: אלה שצריכים לנסוע לספרד, צעירים שרכשו סוף שבוע בספרד, לא יכולים, הפסידו את הכסף.

קרן ברק: אז הוא לא יכול לקבל ביטול.

דוד ביטן: גם לא נותנים לאנשים – מה זאת אומרת נותנים רק לעסקים פיצוי?

דוד ביטן: אנשים, לא מגיע להם פיצוי?

דוד ביטן: אם אדם צעיר, בן 20 ומשהו, נוסע לסוף שבוע בספרד ועכשיו מפסיד את הכסף, לא מגיע לו פיצוי מהמדינה?

דוד ביטן: רק מי שיש לו מסעדה?

דוד ביטן: רק מי שיש לו עסק מגיע לו?

דוד ביטן: מה עם האנשים הפשוטים שאספו את הכסף ושילמו על סוף השבוע הזה?

דוד ביטן: למה לא מגיע להם פיצוי מהמדינה?

דוד ביטן: בכלל לא מדברים על פיצוי בשבילם.

דוד ביטן: טוב, אני רואה שגמרתי את 15 הדקות, אז אני אמשיך פעם אחרת.

דוד ביטן: אני לא אפריע לכם.

דוד ביטן: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת ביטן.

מיקי לוי: אני רוצה לשכור את שירותיך: איך להגיד הכול, אבל הכול, עם מילים קשות, בלי לקלל, אבל במילים נוקבות להעביר את המסר.

מיקי לוי: באמת, ראוי – – –

קרן ברק: זה לא הגון, כי גם – אתה לוקח קבוצת מיעוט – – –

מיקי לוי: 15 דקות.

מיקי לוי: 15 דקות.

מיקי לוי: הוא אמר מילים קשות, נוקבות, ונשאר בתוך הקונספט המכובד.

קרן ברק: – – – כאילו כולם כאלה אצלנו.

קרן ברק: הרוב אצלנו הם כאלה.

מיקי לוי: באמת ראוי לציון, אז ממש תודה רבה לך.

קרן ברק: הרוב אצלנו הם כאלה.

קרן ברק: המיעוט לא מעיד על הכלל.

מיקי לוי: אני מציין אותו לחיוב.

קרן ברק: אני יודעת, אבל בסוף אתם צובעים – בסוף זה לצבוע את כל הצד הזה.

מיקי לוי: לא, לא, ממש לא.

מיקי לוי: חברת הכנסת ברק, אמרתי: לשכור את שירותיך לכל חברי הכנסת – –

קרן ברק: הוא עורך דין, דרך אגב.

מיקי לוי: – – לכל חברי הכנסת, כי גם הצד הזה לא תמיד נקי מטעויות, כולל אותי בעבר.

מיקי לוי: חברת הכנסת ברק, את רשומה.

מיקי לוי: את רוצה לדבר?

קרן ברק: לא.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: חבר הכנסת – מוותר?

קריאה: – – –

מיקי לוי: ההסתייגויות הן גם שלכם וגם של הליכוד.

מיקי לוי: מושכים את כל ההסתייגויות?

קריאה: – – –

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אבוטבול, אפשר להוריד?

מיקי לוי: כי כאן הודיע לנו – – –

משה אבוטבול: – – –

מיקי לוי: הוא הודיע בשמו.

מיקי לוי: תודה רבה לך.

מיקי לוי: אם כך, הוסרו כל ההסתייגויות.

מיקי לוי: אוקיי, אז נעבור להצבעה.

מיקי לוי: נצביע על סעיפים 1 ו-2 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: 1 ו-2, כנוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיפים 1–2 – 16

מיקי לוי: נמנעים – 1

מיקי לוי: התקבלו בקריאה שנייה.

מיקי לוי: 17, עם חבר הכנסת – – –

קריאה: לא, הוא הצביע.

מיקי לוי: הצביע?

מיקי לוי: מאה אחוז.

מיקי לוי: 16 בעד, אפס נגד, אחד נמנע.

מיקי לוי: סעיפים 1 ו-2 התקבלו כנוסח הוועדה בהצבעה בקריאה שנייה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה על החוק בקריאה שלישית.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד – 19

מיקי לוי: נמנעים – 1

מיקי לוי: בעד – 19, נמנעים – אחד.

מיקי לוי: אני קובע כי חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב התקבל בקריאה השנייה והשלישית, ונכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

מיקי לוי: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

מיקי לוי: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, י"ד באב התשפ"א, 20 ביולי 2021, בשעה 16:00.

מיקי לוי: ישיבה זו נעולה.