ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 27, 2021-06-09 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום רביעי, כט' בסיוון התשפ"א, 9 ביוני 2021.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: בראש סדר-היום שאילתות דחופות.

יריב לוין: הראשונה שבהן – שאילתה דחופה מס' 8, של חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן, בנושא: חשיפת נתונים לפי חוק חופש המידע.

יריב לוין: אני מזמין את שר הביטחון בני גנץ לעלות לדוכן על מנת להשיב, ואת חברת הכנסת דיסטל אטבריאן – להקריא את השאילתה לאחר שהשר יעלה לדוכן.

יריב לוין: השר יעלה לדוכן ואז חברת הכנסת תקריא את השאילתה.

גלית דיסטל אטבריאן: אדוני שר הביטחון, מחלקת הפניות וחוק חופש המידע במשרד הביטחון לא חושפת נתונים סטטיסטיים יבשים שיכולים לעזור לנו בגיבוש מסקנות ורפורמות.

גלית דיסטל אטבריאן: מפניות רבות ומחקר מעמיק ניכר כי היחס הניתן לנשים – – –

יריב לוין: לא, לא, לא.

יריב לוין: צריך להקריא את השאילתה בדיוק כפי שהיא, מילה במילה.

גלית דיסטל אטבריאן: ברצוני לשאול: 1.

גלית דיסטל אטבריאן: כמה נכי PTSD קיבלו הכרה עד היום וכמה מתוכם הן נשים?

גלית דיסטל אטבריאן: 2.

גלית דיסטל אטבריאן: מבין הנשים, כמה מהן הוכרו בשל פעילותן המבצעית וכמה מהן הוכרו בשל עבירות מין שנפלו להן קורבן ביחידה שבה הן שירתו?

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אדוני השר, בשם כולם, אני רוצה לאחל בריאות לשר ביטון.

יריב לוין: בבקשה.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה, כבוד יושב-ראש הכנסת.

בנימין (בני) גנץ: חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן, חברי הכנסת במליאה, בראשית דבריי אזכיר כי ביום 9 במאי 2021 אושרה בישיבת הממשלה רפורמת "נפש אחת", בהובלתי ובסיוע מצד ראש הממשלה, שר האוצר והשר מיכאל ביטון, שנאחל לו בריאות שלמה.

בנימין (בני) גנץ: רפורמת "נפש אחת" היא יותר מאשר סיוע לאגף השיקום.

בנימין (בני) גנץ: רפורמת "נפש אחת" משמשת חוב מוסרי לחיילות וחיילי צה"ל שגוררים איתם פציעה פיזית או פציעה שקופה.

בנימין (בני) גנץ: החלטת הממשלה הייתה רק צעד ראשון בדרך, ובמהלך החודשים הקרובים, באמצעות צעדי חקיקה, נצטרך להביא צעדים משלימים, כך שבחודשיים הקרובים נחזור עם כל הדברים שאנחנו רוצים לעשות במסגרת הרפורמה הזאת.

בנימין (בני) גנץ: בכלל זה, יש חמישה צוותים שפועלים בנושאים אלה: צוות אחד שעוסק בתפיסת השירות; צוות שעוסק במכלול ההכרה והטיפול בנכי פוסט-טראומה; צוות שעוסק בשירות הרפואי, בוועדות הרפואיות; צוות שמטפל בשער הכניסה לתוך התהליך הזה; צוות שעוסק ביחסי גומלין ורציפות, בעיקר עם צה"ל, ובמעבר של הנכים משירותם הצבאי הפעיל להמשך הטיפול של מערכת הביטחון.

בנימין (בני) גנץ: אנחנו עובדים עם ארגון נכי צה"ל, שער לכל הרגישויות האלה, ובהן גם הנושאים שאת העלית.

בנימין (בני) גנץ: אני מדגיש שהצוותים האלה הם צוותים יישומיים שמבקשים לשנות את הדברים עצמם.

בנימין (בני) גנץ: לגופה של השאלה, כיום מוכרים ומטופלים בידי אגף השיקום כ-5,438 נכים המוכרים בגין פוסט-טראומה.

בנימין (בני) גנץ: מהם מוכרות כ-379 נשים עם PTSD של יותר מ-20%.

בנימין (בני) גנץ: בשנתיים האחרונות אגף השיקום החל לסווג את תיקי ההכרה לפי נסיבות הפגיעה כדי לגבש בסיס מידע רחב שיוכל לשמש את קובעי המדיניות, במידת הצורך.

בנימין (בני) גנץ: התהליך הזה נמצא עדיין בלמידה והוא תהליך ראשוני יחסית, ועל כן הפילוח מתייחס רק לתביעות שהוגשו בשנתיים האחרונות.

בנימין (בני) גנץ: מתוכן חמש כאלה סווגו כפגיעה על רקע של תקיפה מינית ו-88 נשים – בנסיבות מבצעיות שהן חלק מפעילות קרבית.

בנימין (בני) גנץ: כאמור, שאר התביעות התקבלו בשנים שבהן זה לא סווג, ולכן אני לא יכול להתייחס למה שהיה בעבר.

בנימין (בני) גנץ: בשולי העניין אני מבקש לציין שביצענו בדיקה מול הממונה על יישום חוק חופש המידע במשרד הביטחון, ולפי מה שאנחנו מכירים לא נמצאה פנייה בנושא זה.

בנימין (בני) גנץ: הגם שכך, אני רואה בסוגיה שהעלית נושא חשוב וערכי, ואשמח להנחות את משרדי לסייע בכל מה שיכול לגרום לטיפול ולהכרה בנשים שנפגעו בשל תקיפה מינית במהלך שירותן, מאחר שהנושא רגיש וחשוב מאוד.

בנימין (בני) גנץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: שאלה נוספת לחברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן.

גלית דיסטל אטבריאן: מחלקת הפניות וחוק חופש המידע במשרד הביטחון לא חושפת נתונים לאנשי מחקר, לאנשי רפואה, לאנשים שההתמחות שלהם היא טיפול בפוסט-טראומה על רקע עבירות מין.

גלית דיסטל אטבריאן: יתרה מזו, הנתונים על אחוז המוכרים לעומת אחוז המגישים בקשה לא מפורסמים, ויתרה מזו, גם מהלך הזמן בין הגשת הבקשה להכרה לא מפורסם.

גלית דיסטל אטבריאן: אנחנו יודעים שהזמן הממוצע הוא כחמש שנים.

גלית דיסטל אטבריאן: אנחנו יודעים שיש המון נשים שעבדו בשירות השב"ס, ומצד אחד הן שייכות לבט"פ ומצד אחר הן פונות למשרד הביטחון ולמחלקת השיקום ולא נענות.

גלית דיסטל אטבריאן: אני חושבת שכל רפורמה אמיתית ונכונה צריכה להתבסס על נתונים, שכרגע אין לציבור.

גלית דיסטל אטבריאן: מדוע?

בנימין (בני) גנץ: ראשית, אני יכול להגיד שהעניין הזה של לאפשר לגופי מחקר, במגבלות צנעת הפרט, מידע שיש בו כדי לסייע לטיוב ההבנות שלנו בראייה מערכתית הוא דבר שהוא נכון בהחלט, ונבחן אותו.

בנימין (בני) גנץ: אני אנחה שתיעשה בחינה בעניין הזה.

בנימין (בני) גנץ: אני לא מכיר באופן קונקרטי את הנושא של פניית שירות בתי הסוהר ואני אבדוק את הסיפור הזה.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנא, אדוני ראש הממשלה החלופי ושר הביטחון, הישאר איתנו לשאילתה הדחופה הבאה, שאילתה דחופה מס' 10, של חברת הכנסת אורית סטרוק, בנושא: השתלטות על אדמות אדורה.

יריב לוין: חברת הכנסת סטרוק, בבקשה.

אורית סטרוק: תודה רבה.

אורית סטרוק: קודם כול רפואה שלמה לשר מיכאל ביטון.

אורית סטרוק: איש יקר מאוד.

אורית סטרוק: השתלטות על אדמות אדורה.

אורית סטרוק: ביישוב אדורה, הנמצא על אדמות מדינה, ניטעו מאות שתילים ונבנו עשרות מבנים, בהכוונת הרשות הפלסטינית, בשטח המיועד להתפתחות היישוב.

אורית סטרוק: ברצוני לשאול: 1.

אורית סטרוק: מתי יפונו המבנים והשתילים?

אורית סטרוק: 2.

אורית סטרוק: כיצד ימנע משרדך פלישה נוספת?

אורית סטרוק: 3.

אורית סטרוק: כיצד ישמור משרדך על האפשרות של היישוב להתפתח? 4.

אורית סטרוק: מיהם הגורמים העומדים מאחורי הפלישה?

אורית סטרוק: תודה.

בנימין (בני) גנץ: אדוני היושב-ראש, חברת הכנסת אורית סטרוק, תודה על השאילתה.

בנימין (בני) גנץ: השאילתה שלך נוגעת במקרה קונקרטי של פלישה לאדמות מדינה סמוך ליישוב אדורה שבאזור הרי חברון, אך צריך לומר ביושר שהמקרה הזה הוא דוגמה אחת מיני רבות לתופעה רחבה של הפרות חוק נרחבות השוררת באזור יהודה ושומרון וקשורה לתפיסת קרקעות, הן של ישראלים והן של פלסטינים.

בנימין (בני) גנץ: על כתפי המינהל האזרחי מוטל נטל יום-יומי של התמודדות עם אלפי מקרים של פלישות לאדמות מדינה ובנייה בלתי חוקית באזור.

בנימין (בני) גנץ: מדובר בנטל כבד שמצריך משאבים רבים על מנת להתמודד איתו.

בנימין (בני) גנץ: לצערי, המינהל האזרחי – מתאם פעולות הממשלה בשטחים והמינהל האזרחי כחלק ממנו סובלים מפערים גדולים מאוד במשאבים וכוח אדם.

בנימין (בני) גנץ: בעשורים האחרונים חל גידול של מאות אחוזים באוכלוסייה המתגוררת באזור, אך המינהל האזרחי, שאמון על כלל היבטי החיים באזור, לא קיבל לידו לאורך השנים את התוספות הנדרשות שיש בהן להלום, ולו במעט, גידול זה.

בנימין (בני) גנץ: לצערנו, המינהל האזרחי, שהוא יחידת סמך מבחינת המשאבים העומדים לרשותו והוא יחידת סמך של משרד האוצר, אינו מצליח, עם כוח האדם שעומד לרשותו, לעמוד בכלל משימות האכיפה המוטלות על כתפיו כפי שהייתי רוצה שהוא יעשה.

בנימין (בני) גנץ: הדבר נכון לכלל משימות המינהל האזרחי, וביתר שאת למשימות של אכיפת חוק וסדר.

בנימין (בני) גנץ: במקרה הזה לא נותר למינהל האזרחי אלא להתמקד בביצוע פעולות אכיפה של החוק המצויות בראש סדרי העדיפויות, ובכללן בנייה בשטחי אש, בנייה חדשה בשטחי אש, מבנים שנבנו בקרבת צירי תנועה ראשיים ומתקנים ביטחוניים, בנייה פלסטינית על קרקע פרטית ישראלית ולהפך, הקמה חוזרת של בינוי שנהרס במסגרת פעילויות אכיפה קודמות ועוד.

בנימין (בני) גנץ: אני מבקש לעדכן כאן שבהסכמים להקמת הממשלה הבאה סיכמנו על חיזוק המינהל האזרחי באופן שיאפשר פעילות טובה יותר בתחום חשוב זה, כמו גם במתן השירותים הנדרשים לכלל האנשים שחיים באזור הזה.

בנימין (בני) גנץ: בהתייחס לפלישות סביב היישוב עצמו, מדובר על פלישות לאדמות מדינה בהיקף של כשלושה-ארבעה דונם, פלישות מפוזרות בשטח ומוכרות לגורמי האכיפה.

בנימין (בני) גנץ: לאחר איתור הפלישות ננקטו נגדן צעדי אכיפה והוצאו צווי פינוי.

בנימין (בני) גנץ: להערכת גורמי האכיפה, הפלישות בוצעו על ידי פלסטינים, אף שהזהות המדויקת שלהם לא תמיד ידועה.

בנימין (בני) גנץ: משרד הביטחון והמינהל האזרחי מחויבים להבטחת צורכי החיים של כלל תושבי האזור, ובהתאם לכך, אם תוגשנה תוכניות לפיתוח עתודה לצורכי היישוב אדורה, גורמי המינהל האזרחי יבחנו את קידומן בהתאם לכלל הבחינות והכללים הנדרשים לעניין היכולות המבצעיות.

בנימין (בני) גנץ: יודגש שכאשר יש פלישות לאדמות מדינה או לקרקעות פרטיות אחרות, בסופו של דבר אפשר להוריד אותן בשיתוף פעולה עם הגורמים המשפטיים, ולא תהיה חסימה להתפתחות מאושרת – אני מדגיש: מאושרת – של כל יישוב מול תהליכים בלתי חוקיים שפעלו מולם.

יריב לוין: שאלה נוספת לחברת הכנסת סטרוק, בבקשה.

אורית סטרוק: תודה רבה, אדוני השר.

אורית סטרוק: אם אני מבינה נכון, ספציפית לגבי אדורה, אתה בעצם אומר שאם התב"ע שלהם תאושר, אז המינהל האזרחי יפעל לעקור משם את כל מה שניטע על התב"ע שלהם ולהרוס את כל הבתים שנבנו על השטח של התב"ע שלהם.

אורית סטרוק: אם הבנתי נכון – זאת לא השאלה, אני רק רוצה לראות שהבנתי נכון.

בנימין (בני) גנץ: כן.

אורית סטרוק: עכשיו לשאלה הנוספת שלי: תראה, בעצם הסיפור של אדורה הוא מיני-קוסמוס של סיפור גדול יותר שנקרא המערכה על שטחי C, והמערכה על שטחי C היא לא אירוע שקורה על ידי גורמים עלומים שאף אחד לא יודע מי הם, כפי שאמרת לפני רגע לגבי אדורה.

אורית סטרוק: אני רוצה להגיד לך שאחד השותפים בממשלה שאתה הולך להיות חלק ממנה עוד מעט, לצערי, חבר הכנסת גדעון סער, בכנסת העשרים-ושלוש, היה יושב-ראש הוועדה לענייני יהודה ושומרון בוועדת החוץ והביטחון.

אורית סטרוק: הוא אמר על התופעה הזאת כך: הפלסטינים מנהלים מערכה שמטרתה לייתר כל משא ומתן עתידי בינינו לבינם, ולכן בעיניי הנושא הזה הוא אינטרס לאומי מהמעלה הראשונה, לא פחות חשוב מאינטרסים ביטחוניים.

אורית סטרוק: זו משימה בדרג מדיני, היסטורי.

אורית סטרוק: ההיערכות של מדינת ישראל היום איננה רלוונטית לגודל האתגר שעומד לפתחנו.

אורית סטרוק: במערכה על שטחי C צריך לקרוא קריאת השכמה לדרג המדיני.

אורית סטרוק: זו שאלת הגבולות העתידיים של מדינת ישראל, ואם לישראל יש אינטרס בשטח הזה, הוא צריך להיות מונכח.

אורית סטרוק: עכשיו, אני מבקשת לשאול אותך, אדוני השר: איך אתה כשר ביטחון – אתה – רואה את החשיבות של המערכה על שטחי C, לא בהיבט של כמה מבנים בלתי חוקיים מוכרים באופן ספורדי פה ושם על ידי גורמים עלומים, אלא בהיבט של מערכה שהרשות הפלסטינית מנהלת נגדנו, נגד מדינת ישראל?

אורית סטרוק: איך אתה רואה את המערכה הזאת?

אורית סטרוק: איך טיפלת בה כמערכה עד עכשיו?

אורית סטרוק: איך אתה מתכוון לטפל בה בהמשך?

אורית סטרוק: האם נכונים הפרסומים שאתה מתנגד להקמת מינהלת לניהול המערכה על שטחי C?

אורית סטרוק: ואם ומדוע אתה מתעקש שניהול המערכה הזאת יהיה תחת המינהל האזרחי, שכבר הוכיח לא רק חוסר בכוח אדם אלא חוסר במוטיבציה וחוסר הבנה בסיסית של ההיבט המדיני האסטרטגי של המערכה הזאת?

אורית סטרוק: תודה.

בנימין (בני) גנץ: אני חולק על המסקנה שלך שהמינהל האזרחי פועל בחוסר מוטיבציה ובחוסר הבנה בסיסי של המערכה הזאת.

בנימין (בני) גנץ: כשר הביטחון אני מסתובב בשטח הרבה – אני מסתובב בפיקוד המרכז, שהוא המושל מטעם הריבון בשטח, אני מסתובב יחד עם המינהל האזרחי.

בנימין (בני) גנץ: לא צריכה לקום מינהלת.

בנימין (בני) גנץ: צריך לאפשר את התנאים ליחידות המבצעיות בסיפור הזה.

בנימין (בני) גנץ: שווי בנפשך שעכשיו יש עלייה ברמת הבעיות הביטחוניות שיש ביהודה ושומרון, ואנחנו נביא מינהלת שתטפל בבעיות הביטחוניות, ולא נגיד לפיקוד המרכז: קח עוד משאבים ותטפל אתה במה שצריכים לטפל.

בנימין (בני) גנץ: יש לנו את הגופים שאמונים על ניהול המערכה הזאת, וצריך לוודא שהם מקבלים את המשאבים הנדרשים.

בנימין (בני) גנץ: אני רואה חשיבות גדולה במה שמכונה המערכה על שטחי C.

בנימין (בני) גנץ: אני מאמין שבסופו של דבר הן הפלסטינים נשארים בשטח והן הישראלים נשארים בשטח, והמאבק הוא באמת סביב שטחי C, ואנחנו נקיים אותו בצורה הנדרשת באמצעות הגופים העומדים לרשותנו.

אורית סטרוק: המערכה היא מערכה חשובה.

יריב לוין: תודה.

בנימין (בני) גנץ: המערכה היא מערכה חשובה, והיא מנוהלת, חברת הכנסת אורית סטרוק.

יריב לוין: שאלה נוספת – לחבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה.

משה אבוטבול: כבוד ראש הממשלה החלופי ושר הביטחון, שאלתי היא לגבי הנושא של הסדרת ההתיישבות הצעירה.

משה אבוטבול: כשר ביטחון בממשלה היוצאת, הבטחת לא פעם שהנושא יקודם.

משה אבוטבול: אישרת לשר מיכאל ביטון לקדם החלטת ממשלה בנושא, ביחד עם השר צחי הנגבי.

משה אבוטבול: הבטחת, יחד עם ראש הממשלה נתניהו, שהסדרת היישובים הבדואיים בנגב תקודם רק בצמוד להסדרת ההתיישבות הצעירה ביהודה ושומרון.

משה אבוטבול: הייתה הבטחה ברורה שהסדרת ההתיישבות הצעירה תתבצע מייד אחרי הבחירות, ועכשיו, כשאתה עומד להתמנות לשר הביטחון גם בממשלה הקרובה, אני מבקש לשאול: מתי תסדיר את ההתיישבות הצעירה?

משה אבוטבול: מדובר בכ-20,000 איש, וביניהם ילדים רבים, שחיים בתת-תנאים, וחסרים להם מים, חשמל, כבישים, מדרכות, מרכיבי ביטחון – הייתי שם בסיור.

משה אבוטבול: והם כולם תחת סמכותך כשר הביטחון.

משה אבוטבול: הם עלו לקרקע בהסכמת ממשלות ישראל לדורותיהן, יושבים על אדמות מדינה, והבטיחו להם שוב ושוב הסדרה.

משה אבוטבול: מתי תוסדר ההתיישבות הצעירה?

משה אבוטבול: תודה.

יריב לוין: ברשותך, רק נבקש גם את השאלה הנוספת, השנייה – של חבר הכנסת שלמה קרעי.

יריב לוין: בבקשה.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: אדוני השר, בדבריך הזכרת למעשה שאין לכם, אין למינהל האזרחי – לא ניכנס כרגע לאם יש לו מוטיבציה או אין לו מוטיבציה – את היכולת, אין לו את המקל.

שלמה קרעי: אבל גם אם אנחנו מתכוונים להתנהל – ואני לא חושב שזה נכון, בהפרת ריבונות כזאת – בשיטה של מקל וגזר, לא ייתכן שאת המקל אין לנו ואת הגזר אנחנו נותנים להם.

שלמה קרעי: על מה אני מדבר?

שלמה קרעי: על הסדרת בנייה פלסטינית בלתי חוקית.

שלמה קרעי: ועדת החוץ והביטחון עדכנה בנובמבר 2020 על החלטת קבינט מנובמבר 2019 שקובעת שלא יקודמו תוכניות מתאר שיזמה הרשות הפלסטינית בדיוק בגלל ההבנה שמדובר במערכה שרוצה לחנוק יישובים ישראליים, לקטוע רצפים ישראליים; מבינים שהמערכה הזאת קיימת, והקבינט החליט לא לאשר.

שלמה קרעי: אם ככה, איך מטפלים מוסדות התכנון של המינהל האזרחי בתוכניות מתאר פלסטיניות?

שלמה קרעי: מדוע אושרו בינואר האחרון שמונה תוכניות כאלה על ידך, אדוני השר?

שלמה קרעי: לא ייתכן שנותנים מתנות ומצד שני לא מבצעים את מה שצריך לעשות.

יריב לוין: בבקשה.

בנימין (בני) גנץ: ראשית, אנחנו צריכים לפעול לקידום הסדרת ההתיישבות הצעירה – זה ייקח זמן – וקודם כול, קודם כול לספק להם אמצעי ביטחון.

בנימין (בני) גנץ: אלה הדברים החשובים.

בנימין (בני) גנץ: אני חושב שבסופו של דבר הממשלה שתבוא צריכה לטפל בעניין הזה, ואנחנו מתכוונים לעשות את זה.

משה אבוטבול: זה קווי היסוד?

בנימין (בני) גנץ: לצד זאת, צריך לטפל גם ביישובים הבדואיים בנגב.

בנימין (בני) גנץ: אם אני רוצה לדייק אותך, הייתה התנגדות של הממשלה היוצאת לטפל ביישובים הבדואיים.

בנימין (בני) גנץ: הייתה התנגדות בממשלה היוצאת לטפל ביישובים הבדואיים.

בנימין (בני) גנץ: במהלך הדיון שהיה שם, כל חברי הליכוד שהיו שם התנגדו לתהליך הזה.

בנימין (בני) גנץ: אני רק מציין את זה למען תדע את העובדות.

קריאות: – – –

בנימין (בני) גנץ: זה מה שהיה.

יריב לוין: רבותיי, עכשיו זו תשובת השר.

יריב לוין: אנא, לא להפריע לו.

אורית סטרוק: – – –

בנימין (בני) גנץ: אני חושב ששני הנושאים מאוד חשובים ושבשניהם צריך לטפל על פי חוק.

אורית סטרוק: מתי?

אורית סטרוק: מתי?

משה אבוטבול: מתי?

משה אבוטבול: זו הייתה השאלה.

שלמה קרעי: אתם גם מפקירים את הנגב וגם מפקירים את ההתיישבות.

בנימין (בני) גנץ: הדבר השני שאני אתייחס אליו – – –

יריב לוין: רבותיי.

אורית סטרוק: מתי?

יריב לוין: חברת הכנסת סטרוק, זה לא דו-שיח.

יריב לוין: את שאלת, ועכשיו השר עונה.

אורית סטרוק: – – –

בנימין (בני) גנץ: שאלת – אני יכול שלא להתייחס בכלל, ואני בוחר להתייחס, אז אני מכיר.

יריב לוין: השר עונה עכשיו.

יריב לוין: בבקשה.

בנימין (בני) גנץ: אני יכול להגיד לכם תודה רבה על השאלה ולא לענות, אבל אני עונה לכם.

בנימין (בני) גנץ: אז אמרתי לכם שאני חושב שצריך לטפל בשני המרכיבים, ואני מתכוון לעשות את זה בשום שכל, בהתאם לחוק ובהתאם לאינטרסים של מדינת ישראל.

בנימין (בני) גנץ: הדבר השני – אין לי פה את המספרים, כי לא ידעתי שהשאילתה תבוא כמו שהיא עלתה – במסגרת מה שאושר לפלסטינים לפני כמה חודשים, אושרו הרבה מאוד יחידות התיישבות ליהודים בשטחי יהודה שומרון וחבל – שטחי יהודה ושומרון ולא בחבל עזה, כמובן; בשטחי יהודה ושומרון.

בנימין (בני) גנץ: זה נעשה באותה הזדמנות ובאותו מקום.

בנימין (בני) גנץ: אין לי פה פשוט את המספר, אבל היחס היה משמעותי לטובת ההתיישבות הישראלית.

יריב לוין: תודה.

שלמה קרעי: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת קרעי, זה לא דיון בהמשכים.

יריב לוין: תודה.

שלמה קרעי: – – –

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן לשאילתה דחופה מס' 18, של חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בנושא: מיגון האוכלוסייה הבדואית בדרום.

יריב לוין: בבקשה.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: כבוד ראש הממשלה החלופי ושר הביטחון, במהלך המבצע המלחמתי האחרון עלה שוב המחדל בחוסר מיגון האוכלוסייה הבדואית בכפרים הלא-מוכרים וביישובי מועצות נווה מדבר ואל-קסום בנגב.

סעיד אלחרומי: ברצוני לשאול: 1.

סעיד אלחרומי: מהם הפתרונות שפיקוד העורף מציע למיגון האוכלוסייה?

סעיד אלחרומי: 2.

סעיד אלחרומי: האם הכפרים הלא-מוכרים מוגדרים כשטח פתוח במערכת כיפת ברזל?

בנימין (בני) גנץ: אדוני היושב-ראש, תודה.

בנימין (בני) גנץ: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, תודה רבה על השאילתה החשובה.

בנימין (בני) גנץ: אני מבקש לציין כי משרד הביטחון ופיקוד העורף פועלים וימשיכו לפעול לשיפור וקידום מצב ההתגוננות האזרחית בכל חלקי המדינה ובהתאם לחוק.

בנימין (בני) גנץ: מבצע שומר החומות, לצד פגיעה קשה בחמאס, התאפיין בין היתר בירי תלול-מסלול גובר לעורף הישראלי.

בנימין (בני) גנץ: זו הזדמנות להודות על החוסן והעמידות של תושבי ישראל ולאנשי פיקוד העורף על מתן מענה מהיר והגעתם לזירות שנפגעו.

בנימין (בני) גנץ: ההגנה מפני האיום מתאפיינת בכמה רבדים ומתחילה, קודם כול ולפני הכול, במענה המודיעיני לאיתור מקורות האיום, המענה ההתקפי, המענה הטכנולוגי, וכן בפעילות הרציפה של אמצעים שונים, ובהם אמצעי ההגנה האווירית כגון כיפת ברזל, שכידוע יירטה 90% מהשיגורים לעבר שטחים בנויים.

בנימין (בני) גנץ: נכון לומר כי קיימים היום עדיין פערי מיגון במדינת ישראל.

בנימין (בני) גנץ: אלה רלוונטיים לישובים שנבנו כחוק – בניינים שנבנו בחוק, רק בבנייה שהיא מאוד ישנה – ולצערי, רלוונטיים גם לישובים ולמבנים שנבנו שלא כחוק.

בנימין (בני) גנץ: חלק גדול מהפזורה הבדואית מתמקם באופן שהוא בלתי חוקי, וכמובן שגם לא נבנה בהתאם לתקנים הנדרשים.

בנימין (בני) גנץ: בכל זאת, הנחיתי את מנכ"ל משרד הביטחון לרכז עבודת מטה שתסכם את כלל החלטות הממשלה הנדרשות שלא יושמו ותוקצבו על ידי משרד האוצר עד כה ואת ההחלטות שנדרש שיתקבלו בהקשר של זירת העורף, במטרה לתת מענה על כלל הצרכים הרלוונטיים, החל מסוגיית המיגון בצפון ובדרום וכלה במערכות מודיעין וקידום מרכיבים בבניין הכוח, על מנת להתמודד עם האיום תלול-המסלול.

בנימין (בני) גנץ: באופן יותר קונקרטי, לשאלתך, חבר הכנסת אלחרומי, באזור ההתיישבות הבדואית פיקוד העורף פועל בתיאום עם משרד הביטחון בכמה דרכים.

בנימין (בני) גנץ: כך, ביצענו בתקופה האחרונה מגוון פעילויות, ובהן אימונים ותרגילים לרשויות ולמועצות האזוריות והסברה ממוקדת לאוכלוסייה.

בנימין (בני) גנץ: לעניין הצבת המיגוניות, בהמשך לדיונים שערכנו, פיקוד העורף החל לפרוס כבר כעת מיגוניות, בעיקר בטווחים של 0–40 קילומטר, וזה מתוכנן גם לאזור היישובים הבדואיים שכלולים בתוך הטווח הזה.

בנימין (בני) גנץ: זה נובע מתוך התפיסה שלי שעדיפה פריסה מקדימה לאירוע על פני פריסה מאוחרת.

בנימין (בני) גנץ: ביחס לשאלה שלך על מערכת כיפת ברזל, נפרס מספר רב של מערכות במהלך המערכה האחרונה, ואגף המבצעים מנחה את חיל האוויר להגדיר אזורי הגנה בהתאם לצורך המבצעי ולהערכת המצב.

בנימין (בני) גנץ: ההגנה מתבצעת ביחס ליישובים עצמם.

בנימין (בני) גנץ: אין שום יישוב – ובדקתי את זה גם תוך כדי המערכה – כלל הכפרים הבדואיים המוכרים ושאינם מוכרים, ובלבד שזה מקבץ בתים רציף, מופיע כתשתית הגנה במערכות ההגנה האווירית של כיפת הברזל.

בנימין (בני) גנץ: אנחנו בודקים את זה אחת לשנה ומעדכנים את המערכות שלנו מדי שנה בשנה.

בנימין (בני) גנץ: חשוב מאוד שאנשים ידעו שכאשר הם מתמקמים בצורה עצמאית באיזשהו מקום בשטח פתוח ולא נמצאים בתוך יישוב, עלול להיווצר, לצערי, הפער הזה שאין לנו יכולת לשלוט בו.

בנימין (בני) גנץ: אני מדגיש שאנחנו נותנים את המענה על ידי פיקוד העורף לכלל האזרחים, לכלל התושבים.

בנימין (בני) גנץ: אנחנו ממש לא מבדילים בין יישוב בדואי ליישוב אחר.

בנימין (בני) גנץ: בכל זאת, אם כבר נושא הבדואים בדרום ובכלל עלה, אני מבקש להגיד שאנחנו נוקטים כרגע מהלך של הקמה ואימון של גדוד מילואים מקרב הפזורה בדואית שממנו יוכשרו גם יחידות סיוע למתן מענה ראשוני בחירום, והוכנה גם תוכנית הסברה שתועבר בבתי הספר ביישובים עצמם, בכרזות ובהפקת עלונים בשפה הערבית.

בנימין (בני) גנץ: חל שיפור מאוד משמעותי גם ביכולת ההתראה שניתן לאזורים האלה.

בנימין (בני) גנץ: אני מקווה ובטוח שבממשלה הבאה שנקים נוכל להקים גם את ועדת השרים למוכנות הזירה האזרחית בחירום, שלצערי, לא הצלחנו להקים אותה במסגרת הממשלה הנוכחית, ובכללה נוכל לדון גם בנושאים האלה.

בנימין (בני) גנץ: לסכם את העניין: אנחנו מגינים על כלל אזרחי ישראל, יהודים וערבים כאחד, ללא שום הבדל משום כיוון שהוא, ואת כל זה אנחנו עושים בצורה רציפה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת אלחרומי.

יריב לוין: בבקשה.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני השר.

סעיד אלחרומי: אני רוצה לחדד את הנושא של ההנחיה שדיברת עליה למשרד הביטחון והאם זה נעשה בשיתוף פעולה עם ראשי הרשויות בחברה הבדואית, ובכלל זה של הכפרים הלא-מוכרים, כי הנושא הזה מאוד דחוף והוא בנפשם של האנשים.

סעיד אלחרומי: זו השאלה השנייה.

סעיד אלחרומי: ההערה השנייה היא לחבריי מימין: אני מסרב בתוקף לעשות סימטריה בין האוכלוסייה הבדואית ומה שקורה עם אזרחי המדינה הבדואים לבין המצב בשטחים הכבושים.

סעיד אלחרומי: שם לא חל החוק הישראלי ושם זה שטח כבוש, והעמדה שלנו היא שאסור בתכלית האיסור לעשות השוואה בין שני המקרים.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני.

שלמה קרעי: רוצים להפוך את מדינת ישראל לשטח כבוש.

משה אבוטבול: – – –

יריב לוין: בבקשה.

בנימין (בני) גנץ: אני חושב שאנחנו צריכים להקפיד על החוק גם בשטחי יהודה ושומרון וגם ביתר שטחי מדינת ישראל.

בנימין (בני) גנץ: אנחנו עושים את זה בשטחי יהודה ושומרון באמצעות נציג הריבון, אלוף פיקוד המרכז, עם המינהל האזרחי, ואנחנו לא משאירים, גם בשטחי יהודה ושומרון, את הדברים ללא דין וללא דיין וללא חוק וסדר, כי הדבר הזה מתבקש.

בנימין (בני) גנץ: באשר לשאלה הראשונה שלך, אז כן.

בנימין (בני) גנץ: פיקוד העורף, השיטה הבסיסית של העבודה שלו היא לעבוד באמצעות הרשויות המקומיות.

בנימין (בני) גנץ: אנחנו לא באים להחליף אותן – אנחנו באים להעצים אותן ולהסתייע בידע שיש להן.

בנימין (בני) גנץ: אין ספק שרשות מקומית יודעת מה קורה במסגרתה יותר טוב מכל אחד אחר, ולכן העבודה שלנו איתן היא בשיתוף פעולה.

בנימין (בני) גנץ: כל אימת שתמצא לנכון לעלות על פערים שיש בעבודה בין פיקוד העורף לרשות זו או רשות אחרת, אני אשמח לשמוע על זה ולוודא שהדבר הזה משתפר.

יריב לוין: שאלה נוספת – לחבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה.

משה אבוטבול: כבוד השר, אני משמש כחבר כנסת גם כיושב-ראש השדולה למען שמירת השבת בכנסת, אז רוצה לשאול שתי שאלות; שאלה אחת, בעצם: האם בכוונתך להמשיך לקדם את מה שהוחלט – סגירת גלי צה"ל – בכהונתך כשר הביטחון?

משה אבוטבול: מדוע תחנת גלי צה"ל לא עומדת בהתחייבותה לבג"ץ לעשות שימוש בשבת רק בעובדים אזרחיים ולא בחיילי צה"ל?

בנימין (בני) גנץ: סוגיית גלי צה"ל היא סוגיה חשובה מאוד.

בנימין (בני) גנץ: מדובר בתחנה רבת-זכויות שעבדה לאורך השנים בשידור הן לחיילי צה"ל והן לכלל אזרחי ישראל.

בנימין (בני) גנץ: בצורה לא פורמלית היא יצרה חלק גדול מאנשי התקשורת במדינת ישראל, כתוצאה מהשירות הצבאי וכניסתם לעולם התקשורת.

בנימין (בני) גנץ: הגם שכך, אני סברתי ואני סבור שאין מקום להעסקת חיילים בתוכניות שבמהותן הן תוכניות פוליטיות, וזה לא משנה אם זה תוקף אותי או אם זה בעדי.

בנימין (בני) גנץ: אני חושב שחיילי צה"ל צריכים להיות מורחקים מכל עיסוק פוליטי שהוא.

בנימין (בני) גנץ: התחנה, ראוי לה שתהיה ממלכתית, והיא מזמן הפסיקה להיות כזאת.

בנימין (בני) גנץ: מטבעה של תקשורת, שהיא כמובן עוסקת בנושאים אקטואליים ופוליטיים וכיוצא בדברים אלה.

בנימין (בני) גנץ: לכן, ביקשתי ועדה שתפעל לראות מה אנחנו עושים עם גלי צה"ל.

בנימין (בני) גנץ: מאחר שהיינו בתקופת בחירות אז הייתה החלטה של היועמ"ש שהנושא הזה לא יכול להיות מבורר ומושלם במהלך תקופת הבחירות, ואני מקווה שעם הקמת הממשלה אני אוכל לחזור ולטפל בנושא הזה.

בנימין (בני) גנץ: אני חושב שאין מקום להפעלת גלי צה"ל במתכונתה הנוכחית, בעיקר מבחינה פוליטית, ומכיוון שכך אז גם השאלה של השבת תתייתר מאליה.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני ראש הממשלה החלופי ושר הביטחון.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן לשאילתה הבאה, שאילתה דחופה מס' 11, של חבר הכנסת שלמה קרעי, בנושא: יישום החלטת ממשלה 658.

יריב לוין: אני מזמין את שר האוצר ישראל כץ לעלות לדוכן על מנת להשיב, בבקשה.

יריב לוין: במעמד הזה, אדוני השר, נזכיר לטובה את חברנו סגן השר לשעבר יצחק כהן, שהיה משיב כאן על שאילתות רבות ובצורה הכי מקצועית ועניינית שיכולה להיות.

ישראל כץ: בהקשר של אשקלון או בכלל?

יריב לוין: לא.

יריב לוין: בכלל, בכלל, בכל הקשר.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת קרעי, אנא קרא את השאילתה.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: אדוני השר, לאחר שיחה שקיימתי עם ראש עיריית אשקלון, נודע לי כי החלטת ממשלה 658 בנוגע לאשקלון אינה מיושמת.

שלמה קרעי: רצוני לשאול: 1.

שלמה קרעי: האם נכון הדבר?

שלמה קרעי: 2.

שלמה קרעי: אם כן – מדוע לא יושמה ההחלטה עד כה?

שלמה קרעי: 3.

שלמה קרעי: מה סטטוס יישום ההחלטה? 4.

שלמה קרעי: מהו לוח הזמנים הצפוי ליישום ההחלטה?

שלמה קרעי: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: בבקשה.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת קרעי, אני גם משוחח מעת לעת עם ראש עיריית אשקלון ואני גם נמצא באשקלון, ובהחלט מודע לצורך לסייע לאשקלון, ועשיתי כך רבות בכל תפקידיי וגם בתפקיד הנוכחי.

ישראל כץ: הייתה יוזמה לסייע לאשקלון; היא לא הייתה מגובשת.

ישראל כץ: אני ביקרתי בעיר אשקלון עוד לפני האירועים האחרונים, לפני מבצע שומר החומות, וביחד עם ראש הממשלה קידמנו והבאנו את הצעת המחליטים לממשלה.

ישראל כץ: אני פעלתי באופן אישי על מנת שאשקלון תקבל דבר שהיא רצתה בו לפחות במשך כהונתם של ארבעה ראשי ערים באשקלון, והדבר לא הסתייע: לקבל אזור פיתוח א' לאזור התעשייה הצפוני של אשקלון.

ישראל כץ: היו הרבה נימוקים מדוע לא, נימוקים משפטיים ואחרים.

ישראל כץ: פעלתי כאן מול כל הגורמים ובסופו של דבר ההחלטה הזאת התקבלה, כך שראש העיר אשקלון תומר גלאם יכול לזקוף לזכותו ולזכות תושבי העיר שלו הישג גדול מאוד מאוד מאוד.

ישראל כץ: משום שאשקלון – באזור התעשייה הצפוני, הקרוב יותר למרכז – ברגע שהיא יכולה להביא מפעלים, עסקים, בתנאים של אזור פיתוח א', זה מנוף, זה המנוף הגדול ביותר בעצם לחיזוקה הכלכלי של הרשות וגם של אשקלון עצמה.

ישראל כץ: אני בטוח שראש העיר הפעלתן והנמרץ אכן יבצע פעילות ענפה כדי לשכנע ולהביא את אותם מפעלים.

ישראל כץ: הוא כמובן גם יראה להם שהם יוכלו לקבל שירות זמין.

ישראל כץ: זה דבר שיסייע במפעלים מתקדמים, בתעסוקה ובשאר הדברים.

ישראל כץ: דבר נוסף שעשיתי בעקבות צוק איתן, בהיותי שר התחבורה – יזמתי סדרת החלטות לגבי היישובים בדרום, ולגבי אשקלון הבאתי לממשלה הצעת החלטה דרמטית, והיא כבר יושמה ומיושמת, שרכבת ישראל תונחה, בראש סדר העדיפויות שלה, למקם באשקלון את כל מיזם חשמול הרכבת.

ישראל כץ: אני הצלחתי, אחרי מאבקים ורפורמות, ליצור מצב שבו הרכבת מאפשרת מיקור חוץ של חברות שעתידות היו לזכות – היום זו חברת סימנס – לחשמול הרכבת בהיקף של 30% מתוך הפעילות – זה דבר חריג – ואז נקבע שכל הפעילות הזאת, בשתי פעימות, תתבצע באשקלון.

ישראל כץ: החלק הראשון כבר מתבצע, וכל נושא החשמול של רכבת ישראל, העוגן שלו נמצא באשקלון.

ישראל כץ: אכן, הקו גם מחושמל בעדיפות ראשונה.

ישראל כץ: זה דבר שיספק המון מקומות עבודה מתקדמים והרבה עסקים שייתנו שירות לאותו מתחם, כך שבאופן שיטתי גם הכביש הבריטי מאשקלון לכיוון קריית מלאכי, כביש מסוכן – הפכנו אותו, אחרי מאבקים גדולים, גם כן לכביש מודרני, ועוד דברים אחרים; מחלף הכניסה הצפוני לאשקלון, והרבה הרבה דברים.

ישראל כץ: ההחלטה הזאת שאמרת – יש את אזור פיתוח א' – סך ההחלטה היא בהיקף של 230.4 מיליון שקלים בעבור מגוון שימושים: פרויקטי פיתוח תשתיות, שיפור שירותים עירוניים, חוסן קהילתי והיערכות לחירום.

ישראל כץ: היא כבר מיושמת ב-70%.

ישראל כץ: האוצר הקצה למשרדים 70% מהסכומים.

ישראל כץ: המשרדים צריכים ליישם אותם.

ישראל כץ: הפער של 30% הוא פער שמותנה בתקציב, או בתקציב המשכי, וכאן הממשלה שתקום, היא תצטרך להביא ולקדם במהירות את פער ה-30%.

ישראל כץ: כך שההחלטה הזאת מיושמת.

ישראל כץ: בכל דבר שקשור לעיר, אני בהחלט חושב שהעובדה שיש עיר בהיקף של 160,000 תושבים, מול עזה ומול כל האתגרים והאיומים, כל מה שקרה עכשיו במבצע שומר החומות – זה רק הדגיש והמחיש את נכונות ההחלטה הזאת ואת הצורך לסייע יותר.

ישראל כץ: עיר שהיא העיר המשווקת הגדולה ביותר והקולטת הגדולה ביותר של תושבים – זה לא פחות מנס.

ישראל כץ: זה מראה על המנהיגות המקומית של ראש העיר; זה מראה על אופי התושבים; זה מראה על אופי אזרחי ישראל שמוכנים לבוא ולגור באשקלון.

ישראל כץ: לכן, האינטרס של מדינת ישראל זה לחזק את אשקלון ביטחונית וכלכלית, בכל ההיבטים.

ישראל כץ: כרגע גיבשתי עקרונות של תוכנית מיגון ארצית, מעבר לטווח שבעת הקילומטרים – דבר שנמשך 20 שנה ללא מענה.

ישראל כץ: התוכנית הזאת כוללת היבט של מיגון עצמי: לקחת את מודל מימון ההלוואות בקורונה, הערבות – בעצם לקחת מודל שכל אחד יכול לבנות לו חדר ממוגן, ממ"ד.

ישראל כץ: אנחנו מגדירים את זה באזור אשקלון והדרום וגם באזור הצפון המאוים, ולאחר מכן באמצעות פינוי-בינוי אפשר גם להחיל את זה בעוד מקומות.

ישראל כץ: אנחנו נסיר חסמי רגולציה כדי שכל אחד יוכל לקבל את האישור במהירות, יוכל כמובן למשכן את החדר ולקבל הלוואות בריבית מסובסדת, בהתאם למדדים שונים, כדי להקים את החדר הממוגן.

ישראל כץ: אני צופה שזה יפתור באשקלון, והיא תהיה המודל, הפיילוט, לתחילת הדבר הזה בשאר המקומות.

ישראל כץ: זה ייתן מענה לנושא מאוד מאוד בעייתי שלא ניתן לו מענה, כך שאנחנו קשובים לכל דבר, מהגנת התושבים ועד קידום ופיתוח העיר אשקלון.

ישראל כץ: עד כאן באשר לדבר הזה.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת קרעי.

יריב לוין: בבקשה.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: אדוני השר, אני בטוח ואנחנו יודעים שידיך רב לך בעשייה, גם בתקופת הקורונה, גם בנושא עוטף עזה והעיר אשקלון, אבל עדיין, עדיין, כנראה שזה הפער שדיברת עליו.

שלמה קרעי: חוץ מפערי המיגון – שאני שמח לשמוע שזה הולך להיפתר בקרוב, בעזרת השם – אני לא יודע מה תעשה הממשלה הבאה, אבל יש נושא חשוב שהוא למעלה מ-20% מהחלטת הממשלה הזאת, וזאת תחנה מרכזית ממוגנת שצריכה להיות מוקמת באשקלון.

שלמה קרעי: 50 מיליון שקלים – –

ישראל כץ: נכון.

שלמה קרעי: – – מתוך אותם 230 מיליון מיועדים להקמת תחנה מרכזית ממוגנת באשקלון.

שלמה קרעי: היום התחנה המרכזית שם לא מספיקה אפילו ל-5,000 איש, כל שכן לעיר של 160,000 תושבים, כל שכן כשהיא לא ממוגנת, וכל סבב כזה וכל טיל שנורה שם משתק לחלוטין את העיר הזאת.

שלמה קרעי: אדוני השר, משרד האוצר זורק את הכדור למשרד התחבורה בעניין הזה – אני יודע – וכן להפך.

שלמה קרעי: זה כמו בסטנגה – אין אפילו פעילות באמצע, זה כדור ישיר שעובר ממשרד למשרד, ובינתיים התחנה המרכזית באשקלון לא ממוגנת.

שלמה קרעי: אני מפציר בך, אדוני השר, בשמי ובשם תושבי אשקלון ועוטף עזה: יש לנו עוד הזדמנות.

שלמה קרעי: אתה יכול לקבל את ההחלטה הזאת עוד היום ולוודא שתוקם תחנה מרכזית ממוגנת באשקלון, כי מי יודע מה ילד יום.

שלמה קרעי: הממשלה שעומדת להיות מוקמת, לצערי, היא כבר מפקירה את הנגב; אני בטוח שהיא גם תפקיר את אשקלון.

שלמה קרעי: יש לנו את ההזדמנות לעשות את הדבר ואת המעשה, שיהיה מעשה עשוי כאן ועכשיו.

שלמה קרעי: האם תשקול זאת, אדוני השר?

ישראל כץ: אני לא מקבל את התיאור, תיאור ההתרחשות.

ישראל כץ: יש החלטה, וההחלטה תבוצע בהתאם לכל הנהלים המקובלים.

ישראל כץ: אני רוצה להזכיר שאני יזמתי את חידוש ההחלטה – היא הייתה יוזמה אבל היא לא הותנעה.

ישראל כץ: כמובן שכללנו את כל הדברים, כולל התחנה המרכזית ושאר הדברים, ואני פעלתי ואני פועל ליישם אותה בהתאם לאפשרויות החוקיות, התקציביות.

ישראל כץ: אבל כל ההחלטה הזאת היא החלטה שתיושם – התחנה תמוגן וכל שאר הדברים.

ישראל כץ: כך עובדת ממשלה.

ישראל כץ: הדבר תוקצב, יש החלטת ממשלה, ואם צריך את אותן תוספות תקציביות – הן יהיו בתקציב, כי החלטות שקיבלתי בעבר והובלתי – אמרתי, אחרי צוק איתן והכול – ותוקצבו – לגבי כל הדרום בהקשר של מה שהיה, הכול מומש.

ישראל כץ: אגב, נלך לאזור שאתה גר בו – כולל כביש 264, מאשל הנשיא לבית קמה, לצומת קמה, שהוא כבר בשלבי ביצוע מתקדמים במאות מיליונים, כביש מודרני.

ישראל כץ: עכשיו אני יכול לעבור – קודם כול, כל פרויקט רכבת הנגב זה פרויקט שאני קידמתי, הוא היה תקוע ומבוטל; תחנות הרכבת באופקים, בנתיבות ובשדרות.

ישראל כץ: אגב, גם באשקלון, במסגרת הסיכומים, תוקם באזור עיר היין עוד תחנת רכבת חדשה במסגרת כל הדברים.

ישראל כץ: כך שאני ודאי הייתי פעיל בנושאים האלה, גם יזמתי ומימשתי, וגם עכשיו, בהחלטה הזאת שהממשלה קיבלה – גם היא תמומש, בצורה ודאית.

ישראל כץ: צריך כמובן לחזק כל הזמן את אשקלון, את כל הנגב, את כל הפריפריה, את כל הדברים שעשינו כמדיניות, ואכן, נמשיך לעשות.

ישראל כץ: גם הנמל החדש שאני יזמתי באשדוד, וגם בחיפה – אבל נמל חדש באשדוד ממש על סף תחילת פעילות; העמקה ושדרוג הנמל הקיים.

ישראל כץ: זה מחולל פעילות שלא משפיעה רק על אשדוד, גם על אשקלון ועל כל הסביבה – עובדים, סחורות.

ישראל כץ: כל הפיתוח שעשינו – בראייה כוללת של חיזוק הפריפריה, של חיזוק הביטחון, התעסוקה – אשקלון נמצאת בלב הראייה הזאת, ואני בטוח שכל גורם שתהיה לו השפעה יצטרך להמשיך את הדברים האלה.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני השר.

יריב לוין: אנא הישאר איתנו גם לשאילתה הדחופה הבאה, שאילתה מס' 23, של חברת הכנסת שרן השכל, בנושא: נזקי מבצע שומר החומות.

יריב לוין: בבקשה.

שרן השכל: שלום, צוהריים טובים.

שרן השכל: במהלך מבצע שומר החומות העורף הישראלי ספג נזקים אדירים לרכוש.

שרן השכל: הפיצויים שהם מקבלים לא מכסים את הנזק, בגלל שגובה הפיצוי בשל הנזק שקובע השמאי נמוך בהרבה מכל הצעה שהקבלנים נותנים לאותם תושבים.

שרן השכל: רצוני לשאול: 1.

שרן השכל: על פי מה קובע השמאי את שווי הנזק?

שרן השכל: 2.

שרן השכל: האם האומדנים רועננו לאחרונה?

שרן השכל: אני יכולה לומר לך ברמה האישית, גם מביקור, מסיור – – –

יריב לוין: חברת הכנסת השכל, צריך לקרוא את השאילתה.

יריב לוין: השר עונה, ואז תוכלי בשאלת ההמשך – – –

שרן השכל: בסדר, אז אשיב בשאלה – – –

ישראל כץ: אולי היא רוצה להגיד דברים טובים.

יריב לוין: לא, לא חשוב, זה גם טובים וגם רעים.

יריב לוין: יש סדר לדברים.

שרן השכל: אתן את ההערה לאחר מכן.

שרן השכל: בסדר.

יריב לוין: כן, כן.

יריב לוין: בבקשה.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, קודם כול, אכן יש בשורה שממש לפני שעה קלה ועדת הכספים אישרה באופן סופי את התקנות שהבאתי כשר האוצר לגבי הפיצוי העקיף, הנוסף לפיצוי הישיר, לגבי הנזקים שהיו לרכוש במבצע שומר החומות.

ישראל כץ: הבאתי הצעה, ותוך כדי הדיון, לפי הערות חברים ופניות גופים, בהחלט גם הרחבנו אותה.

ישראל כץ: נוסף לפיצוי הישיר גם יינתן פיצוי עקיף נרחב עד 7 קילומטר, עד 40 קילומטר, ולראשונה גם בין 40 ל-80 קילומטר, עקב העובדה שפיקוד העורף קבע באופן רשמי שצריך להשבית את מערכת החינוך.

ישראל כץ: נגזרות מזה תוצאות של אי-הגעת עובדים לעבודה, ובמסלול הזה בהחלט קבענו מסלול פיצוי, ואפילו הגדלנו אותו, וגם הסכמנו בסופו של דבר לעשות דבר חריג – שגם מי שמקבל את מסלול השכר הזה עבור העובדים יוכל להמשיך לתבוע בחודשים מאי-יוני את מענקי הקורונה על ירידה במחזור.

ישראל כץ: הוועדה אישרה, ואני עכשיו, עוד מעט, חותם על הורדת הרף עוד פעם ל-25%.

ישראל כץ: אגב, בכל הארץ מי שנפגע וירד במחזור יכול לתבוע, אבל גם מי שתובע במסלול השכר יוכל הפעם לתבוע.

ישראל כץ: כללנו בזה גם את המעונות שנפגעו, שיקבלו את מסלול השכר בנושא העובדים, וגם – שלמה יושב כאן – עם ראשי הרשויות שבאו ודיברו בנושא החקלאים.

ישראל כץ: בהחלט נוצר שם מסלול מאוד חיובי ונרחב כדי לסייע לחקלאים שנפגעו והושבתו.

ישראל כץ: בהחלט הפיצוי העקיף, חברת הכנסת השכל, הוא לא פחות חשוב מהישיר.

ישראל כץ: נאמר, עסק שנפגע בקנה מידה מסוים ונגרמו לו עוד נזקים, חשוב שיקבל.

ישראל כץ: אני חייב לציין שלגבי הערים המעורבות הבאתי הצעה יותר נרחבת: לתת לכל עסק שנפגע ונסגר לשבעה ימים ומעלה את הפיצויים העקיפים.

ישראל כץ: התגלתה כאן בעיה חוקית, מצאו פתרון של פחת מואץ, ואני חושב שהוועדה תצטרך לחוקק תיקון שיאפשר גם לשר האוצר לתת פיצוי לנפגעי פעולות איבה – כי כך זה הוגדר – כמו לנפגעי פעילות מלחמתית.

ישראל כץ: לגבי הנושא של השמאים והפעילות – אני עצמי ביקרתי כמעט בכל היישובים האלה.

ישראל כץ: התחלתי בעכו, המשכתי ברמלה, בלוד ולאחר מכן בכל מקום שנפגע – פתח תקווה, בת ים ובכל יישובי עוטף עזה, בכל המקומות, כמעט בכל היישובים.

ישראל כץ: הדבר שווידאתי, מהביקור בעכו והלאה – הגיעו איתי מנהלי רשות המיסים, אנשי מס רכוש – וידאתי שהקשר שנוצר, התיאום בינם לבין ראשי הערים, ראש העיר, לבין בעלי העסקים, הוא תיאום מוחלט, גם בפיצוי במסלול הנזק האישי וגם בנזק הציבורי, אם נפגעו כיכרות, רמזורים ודברים אחרים שבאחריות העירייה.

ישראל כץ: ממש שידכנו ווידאתי, ולא שמעתי תלונות בנושא.

ישראל כץ: גם באשקלון כמובן הייתי, באשדוד, בשדרות, נתיבות וכל יישובי עוטף עזה, המועצות האזוריות שפגשתי אותן, וגם בבאר שבע, וראיתי שהדבר הזה עובד טוב.

ישראל כץ: אנשי מס רכוש, אני חייב לומר, קיבלו מהרשויות המקומיות ומאחרים מחמאות מאוד גדולות על המסירות, על ההתייצבות המיידית.

ישראל כץ: דיברתי גם עם ראש העיר רמת גן מייד אחרי הפגיעה שהייתה שם – כבר היו שם אנשי מס רכוש, והוא גם שיבח את זה.

ישראל כץ: לכן, מהתרשמותי ומהמידע שיש לי, הם עושים עבודה טובה.

ישראל כץ: השמאים שמביאים הם שמאים מקצועיים, שאין שום עניין, ואני גם הנחיתי ללכת ביד רחבה, כלומר אם יש ספק, אז להרחיב.

ישראל כץ: אנחנו צריכים לסייע, וזה המצב.

ישראל כץ: אם יש תלונה או פנייה ספציפית, נשמח לקבל אותה ולהביא אותה לגורמים שעוסקים בזה בכל מקום כדי לפתור.

ישראל כץ: אני חייב לומר שגם בעידן הקורונה – בשנה האחרונה אנשים קיבלו פיצוי נרחב של מענקים או דמי אבטלה לעצמאים או לעסקים, וזה מה שעזר להם בעצם להישאר עם הראש מעל למים, וזה מה שמביא עכשיו להאצת הפעילות במשק.

ישראל כץ: נוסף לחיסונים, שיש להם אפקט מדהים, המשק עצמו ערוך ודרוך – בהיקף המשרות, בצמיחה שגוברת, באבטלה שיורדת, בכל חברות דירוג האשראי הבין-לאומיות שחוזרות ומאשררות את דירוג האשראי החיובי של ישראל; כל זה כי נעשתה כאן פעילות משולבת שמבוססת על חוסנו של המשק הישראלי, ההייטק, וענפים אחרים, אבל גם על הפעילות הזאת של הסיוע שחורגת מהכלכלה הרגילה.

ישראל כץ: זה לא סוציאליזם, זה ריאליזם, והיום כל העולם מודה ומכיר.

ישראל כץ: כל החברות הגדולות וחברות הדירוג וקרן המטבע בין-לאומית – כולן משבחות את פעילות הממשלה שעזרה.

ישראל כץ: בארצות הברית, מאחר שהקורונה עוד בשלבי בלימה פחות מתקדמים, עכשיו עוד האריכו לספטמבר ואוקטובר.

ישראל כץ: אני הבאתי תוכנית עד סוף יוני, עד הרגע שהחיסונים ישפיעו, והתברר ששנה קודם היה דיוק מאוד גדול.

ישראל כץ: הינה, אנחנו נמצאים – הארכנו עכשיו את תשלומי מאי-יוני; לקחתי את תשלום יוני והקדמתי אותו לפברואר עבור אותם עסקים, ברגע שהיו צריכים.

ישראל כץ: אז עכשיו זה יהיה על רף של 50% לחודשיים; זה בעצם מענק של 50% על חודשיים שהוא 100% על חודש מאי.

ישראל כץ: כל העסקים שנפגעים ויורד מחזורם, גם בעיר מעורבת או בכל מקום אחר, יכולים להגיש את הבקשות ולקבל.

ישראל כץ: אני חושב שגם מול הקורונה וגם מול הנזקים שנגרמו עכשיו הלכנו בצורה מרחיבה, כי אני מאמין בלתת כתף לכל אזרח ואזרחית במדינה, לכל עסק, ולאפשר להם להתמודד בצורה מיטבית עם כל הדברים שקרו.

ישראל כץ: זה קשור גם לתשובה לאשקלון אחרי צוק איתן, על דברים שהחלטתי, שפשוט קורים שם – אני מציע לכם לבקר ולראות את הדברים המדהימים, כמו מערכת חשמול הכי מתקדמת בעולם שמוקמת באשקלון, הייטק באשקלון, הייטק רכבתי, שעוזר לאשקלון ומחבר את כל הנושאים האלה בכל המדינה.

ישראל כץ: אז גם בנושא הזה של הפיצויים, אני בטוח שהנושא עובד טוב, אבל אם יש דוגמה ומקרה ספציפי – בהחלט, תעבירי את זה וזה יטופל.

יריב לוין: שאלה נוספת לחברת הכנסת השכל, בבקשה.

שרן השכל: אדוני השר, אין ספק שהפיצויים העקיפים לא פחות חשובים מהפיצויים הישירים ויש להם משמעות אדירה לתושבים.

שרן השכל: אני אומר לך יותר מזה: זה נכון, גם מס רכוש הגיע במהירות ובזריזות אל תושבי הדרום, שנפגעו באמת בצורה הכי קשה.

ישראל כץ: גם בעכו, ששם התחלתי את הביקור.

שרן השכל: נכון, אבל זו לא הבעיה.

שרן השכל: הבעיה היא לא אובדן הכנסה או אובדן שכר סטודנטים או דברים כאלה.

שרן השכל: הבעיה, והשאלה, היא בנוגע לשמאים שמגיעים לבתים – ואני אשמח לקחת אותך לשם כדי לראות.

שרן השכל: אתה רואה שהחלונות נפגעו ונשאבו פנימה, ובמרפסת כל הזכוכיות התפוצצו לחלוטין, ויש להם נזקים בקירות מהרסיסים של הפגזים – והשמאי קבע שמגיע להם פיצוי של 500 שקל.

שרן השכל: אני אשמח מאוד אם מס רכוש יוכל להפנות אותי לקבלן שיסכים לתקן את המרפסות ואת החלונות ואת הקירות, והכול ב-500 שקל, אבל אני לא מכירה דבר כזה.

שרן השכל: לכן השאלה היא כיצד השמאים קובעים למעשה את גובה הפיצוי, ואם הם עודכנו, לאחרונה.

שרן השכל: ואני מאוד מאוד אשמח לקחת אותך לשם כדי לראות, באמת, את הנזקים לעומת גובה הפיצויים שנקבעו.

ישראל כץ: טוב, חברת הכנסת השכל, הביקור המקצועי האחרון המשותף שלנו היה בשדה התעופה בחיפה, שחנכנו אותו כשדה תעופה בין-לאומי.

ישראל כץ: יש לי את התמונות – מאוד יפות.

ישראל כץ: אפילו הצטלמנו ביחד בתא הטייס, אני חושב.

ישראל כץ: כן.

ישראל כץ: הרי בפוליטיקה עוסקים גם בנוסטלגיה, בין שאר הדברים.

ישראל כץ: אז בזמן שנשאר, אני תמיד אשמח.

ישראל כץ: אני רק חייב לעשות צדק עם אנשי מס הרכוש ועם מדינת ישראל.

ישראל כץ: הפיצויים שניתנים בשמאות הישירה הם פיצויים נדיבים וטובים, אבל אם יש מקרים כמו המקרה שאת מתארת, שהוא מקרה לא סביר, כמובן, אם בדרך הביקור או בדרך העברת הדברים, אני אשמח לקבל אותם עוד היום ולקשר אותך או את מי שצריך למי שמטפל בזה כדי לוודא שהטיפול יהיה הולם.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: שאלה נוספת – לחברת הכנסת מיכל וולדיגר, בבקשה.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד השר, אכן, כמו שאמרת, אושרו היום בוועדת הכספים התקנות הרלוונטיות של מס רכוש בקשר לפיצויים בשל המבצע – בהחלט, נזקים עקיפים, ואני חושבת שאלה תקנות טובות, חשובות מאוד.

מיכל מרים וולדיגר: מה הבעיה?

מיכל מרים וולדיגר: שהתקופה שהיא בעצם התקופה שאנחנו משווים אליה כדי לקבוע את הנזק נקבעה לשנת 2019, 10 עד 22 במאי.

מיכל מרים וולדיגר: התקופה הזאת הייתה תקופה של ספירת העומר, ואחד המגזרים העסקיים שנפגעו קשות גם בגלל המבצע הוא האולמות, אולמות השמחות.

מיכל מרים וולדיגר: כמה שלא ניסינו לשכנע את משרד האוצר לקבוע בתוך המסלול הירוק אופציה, או לקבוע בכלל שהתקופה תהיה בעצם ביוני ולא במאי – זה נפל על אוזניים ערלות; או לחלופין, אפשר לתת להם מסלול אדום – לכל אלה שההשוואה למאי 2019 פוגעת בהם קשות תהיה אפשרות ללכת למסלול אדום, ובאמת להראות את הנזקים האמיתיים שנגרמו להם – שוב, אוזניים ערלות.

מיכל מרים וולדיגר: אני מבקשת לדעת איך כבוד השר מתכוון לפעול ובאמת לפצות את אותו מגזר, שסבל קשות בתקופה הזאת.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

יריב לוין: בבקשה.

ישראל כץ: כן.

ישראל כץ: נכחנו יחד בוועדת הכספים.

ישראל כץ: ישבתי שם שלשום, נדמה לי, קרוב לשעתיים.

ישראל כץ: העלית גם את הנושא – הרבה חברים העלו דברים – להעלות את היקף הפיצוי עבור כל יום מ-370 ל-430 ודברים אחרים.

ישראל כץ: אני מאוד השתדלתי, ואני חושב שהצלחתי להיענות במסגרת ההגבלות הקיימות כמעט לכל הפניות, ובאמת, התוצר שיצא בסוף הוא תוצר ממש עם מענה נרחב להרבה מאוד.

ישראל כץ: כמו שהבנתי, בנושא האולמות, הרצון הזה ללכת לפי תאריך עברי, בשיטת העבודה של רשות המיסים – שלפחות עד עכשיו היא שיטה שעובדת לפי התאריך הלועזי, פר חודשיים וכו' – אין להם יכולת תפעולית לתרגם דבר כזה.

ישראל כץ: לכן, אני מבין שבין הדברים שלא נמצא להם המענה המדויק יש את הדבר הזה.

ישראל כץ: בתוך דיוני הוועדה, במסגרת התקנות, במסגרת החוק, נעשה את המקסימום.

ישראל כץ: אם שם הנקודה הזאת לא מוצתה, אז בלי שינוי חקיקה אני לא רואה כרגע באיזו דרך אני אמור להיכנס לנושא שהתייחסנו אליו, שקיימנו עליו את הדיון, ואת העלית ואחרים העלו.

ישראל כץ: אני עוד פעם מדגיש: אני הסכמתי להעלות את האומדן של העסקים שמטפלים בהם ממיליון ל-1.5 מיליון, גם פר יום, וגם לכלול עד 80 קילומטר, במקום הנורמה של עד 40 קילומטר, במתווה השכר.

ישראל כץ: היום גם הסכמתי שלמרות שהולכים למתווה שכר, אותם עסקים יוכלו לתבוע את מענקי הקורונה, וגם החקלאים והמעונות; זה דברים אחרים.

ישראל כץ: באמת נעשה כאן המקסימום שהיה אפשר עד הנקודה שבה אומרים שזה בלתי אפשרי, חוקית או מינהלית, לעת הזאת.

מיכל מרים וולדיגר: – – –

ישראל כץ: אני יכול רק להגיד לך לגבי אולמות השמחות, כשהבאתי את התוכנית בהיקף של 90 מיליארד שקלים לפיצויי קורונה עתידיים – זה היה כמעט לפני שנה – היו כאן ויכוחים, ובאו בשם האולמות.

ישראל כץ: אני יכול להגיד ככה בזהירות שלא מעט אולמות מתקשים להשתכנע לחזור לפעול נוכח היקף הפיצויים והמענקים שקיבלו בתקופת הקורונה.

ישראל כץ: הם קיבלו, ובדין, מענקים של עד חצי מיליון שקל לחודשיים, פלוס החזר ארנונות, שכר אישי של 15,000 שקלים על כל חודשיים והרבה מאוד דברים, כך שיחסית למצב שהיה ולסגירה, הם קיבלו סיוע מאוד נרחב, כמו גם גורמים אחרים.

ישראל כץ: כל זה, כמובן, כפוף – ונתתי יד רחבה לגמישות בדיונים – למה שניתן לעשות בתנאים ובנסיבות האלה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני מודה לשר האוצר ישראל כץ.

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים לשאילתה הבאה – שאילתה דחופה מס' 26, של חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בנושא: מעצר ותקיפת עיתונאים.

יריב לוין: אני מזמין את סגן השר לביטחון הפנים גדי דסטה יברקן לעלות לדוכן על מנת להשיב, בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד סגן השר, לאחרונה הותקפו ונעצרו על ידי המשטרה עיתונאים רבים, ובמיוחד עיתונאים ערבים – רק לשם דוגמה: מעצרן של העיתונאיות ג'יפארא בודרי ותקיפתה של העיתונאית נג'ואן סמרי במהלך עבודתן בשכונת שייח ג'ראח ובמקומות אחרים בירושלים – במטרה לפגוע בעבודת העיתונאים ובזכות הציבור לדעת.

אוסאמה סעדי: ברצוני לשאול: האם המקרים האלה מוכרים למשרדך?

אוסאמה סעדי: אם כן – מדוע לא תיבחן התנהלות השוטרים במקרים אלה?

יריב לוין: בבקשה.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת סעדי, ב-5 ביוני 2021 נעצרה העיתונאית הגב' ג'יפרה – –

אוסאמה סעדי: ג'יפארא.

דסטה גדי יברקן: איך?

אוסאמה סעדי: ג'יפארא.

דסטה גדי יברקן: ג'יפארא.

דסטה גדי יברקן: תשמע, על הבמה הזאת אני נוקם את נקמתי.

דסטה גדי יברקן: כל אתיופי, מבלבלים לו את השם, אז הגיע הזמן שגם אנחנו נעשה את זה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו בזה ביחד.

דסטה גדי יברקן: נתקן את זה ביחד.

דסטה גדי יברקן: – – בחשד לתקיפת שוטרת.

דסטה גדי יברקן: לא אותר כל אירוע מן העת האחרונה שבו הייתה מעורבת הגברת.

דסטה גדי יברקן: ככל שישנם אירועים נוספים, תוכל משטרת ישראל להתייחס אליהם רק עם קבלת פרטים על אודותיהם.

דסטה גדי יברקן: במענה על השאלה השנייה שלך, חבר הכנסת, משטרת ישראל פתחה בחקירה בגין האירוע הנ"ל.

דסטה גדי יברקן: נוכח העובדה שהחקירה עודנה מתנהלת, לא נוכל למסור פרטים נוספים על אודותיה בשלב זה.

דסטה גדי יברקן: טענות על שימוש בכוח שלא כדין מצד השוטרים יש להפנות – זו הדרך המקובלת – למחלקה לחקירות שוטרים במשרד המשפטים, המחלקה האהובה עליי.

דסטה גדי יברקן: זה כמובן – חוץ ממנה אנחנו לא מכירים עוד עיתונאים ערבים שלטענתך נעצרו, אבל אמשיך ואומר שבאותו מקרה המשטרה פינתה את הסביבה כי הייתה צריכה לפנות, וכל מי שפונה – פונה.

דסטה גדי יברקן: כשביקשו מאנשים להציג תעודת עיתונאי, כמקובל, הגברת לא הראתה, לצורך העניין.

עאידה תומא סלימאן: ראית את הסרטון של המעצר?

עאידה תומא סלימאן: ראית את הסרטון של המעצר?

עאידה תומא סלימאן: אם היית רואה לא היית מסכים להקריא את התשובה שהצוות כתב לך, תאמין לי.

דסטה גדי יברקן: אני רוצה להגיד לך, חברת הכנסת, תראי, כל מה שנאמר והוגשו תלונות – הכול נבדק וייבדק.

דסטה גדי יברקן: אבל חוץ מהאירוע הזה, במלחמה – אני קורא לזה מלחמה – שהייתה ברחובות ישראל, וגם במלחמה עם חמאס, היו הרבה עיתונים – אני גם מכיר כמה מהם שאני טיפלתי – שאני יכול להגיד לך שהעבירו שידור ישיר ממקומות, לא על מנת להביא את זה לידיעת הציבור אלא על מנת להביא משהו לידיעת גורמים אחרים.

דסטה גדי יברקן: אני מזמין אותך, אחרי שאני יורד מכאן – אחרי שאני יורד מכאן אני מראה לך את זה אישית.

עאידה תומא סלימאן: תגישו כתבי אישום.

יריב לוין: טוב.

דסטה גדי יברקן: מי אמר שלא הוגשו?

דסטה גדי יברקן: יוגשו.

דסטה גדי יברקן: יש שאלה נוספת?

יריב לוין: כן, כן.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד סגן השר, כנראה שהמחלקה הזאת מאוד מאוד חביבה עליך ועלינו, ולכן אנחנו קראנו לזה "מחלקה לטיוח", לא המחלקה לחקירת שוטרים, כי באמת גם התשובה הזאת, בלשון המעטה, היא תשובה שקרית.

אוסאמה סעדי: יש סרטונים, ואנחנו מוכנים לשלוח לך את הסרטונים של מעצרה של ג'יפארא אל-בודרי.

דסטה גדי יברקן: מה שקרי?

דסטה גדי יברקן: מה שקרי?

דסטה גדי יברקן: לא הבנתי.

דסטה גדי יברקן: התשובה היא שקרית?

דסטה גדי יברקן: המשטרה חקרה ובדקה – – –

אוסאמה סעדי: ומה?

אוסאמה סעדי: ומה?

עופר כסיף: אז המשטרה משקרת.

אוסאמה סעדי: ומה?

אוסאמה סעדי: מה עשו?

אוסאמה סעדי: מה עשו?

דסטה גדי יברקן: באירוע הספציפי, תאמין לי – – –

אוסאמה סעדי: מה עשו?

אוסאמה סעדי: מה עשו?

דסטה גדי יברקן: באירוע הספציפי הזה – – –

אוסאמה סעדי: כבוד סגן השר, כבוד סגן השר, בדיוק, אתה בעצמך לא מאמין לזה.

אוסאמה סעדי: אבל אני אומר לך, ג'יפארא בודרי – יש גם עיתונאית אחרת, גם – – –

דסטה גדי יברקן: בדקתי.

דסטה גדי יברקן: אין.

אוסאמה סעדי: גם מונא אל-כורד נעצרה – –

דסטה גדי יברקן: לא הוגשה תלונה.

אוסאמה סעדי: – – ויש, ויש 20 – – –

דסטה גדי יברקן: לגבי העיתונאית השנייה שאתה אומר לא הוגשה תלונה.

דסטה גדי יברקן: זה לא נכון.

אוסאמה סעדי: אבל גם על תקיפת עיתונאים ועיתונאיות, אני אומר לך: רג'א אל-ח'טיב, עטא עוויסאת, סאלח אל-זע'ארי, ברא אבו-רמוז, עבד אל-אבו זע'איר, אבראהים סינג'לאווי, מוסטפא אל-ח'רוף, פאיז אבו רמילה, איאד אל-טוויל, רמי ח'טיב, מיסאן אבו ע'זאלה, ווהבי מכייה, אמיר אל-ח'טיב, עלי אל-דיוואני, נאדר ביברס, אחמד ג'רבלי, עבדאללה קדמאני, כרים ח'אדר, עיסאם אבו גרבייה, מחמוד עליאן, מוחמד סומרין, לטיפה עבד אל-לטיף, ראמי יוסף, זינה אל-חלוואני, אחמד אל-שריף, אמג'ד עארפי, מונא אל-כורד – אלה כמעט 30 עיתונאים ועיתונאיות שנעצרו או שהותקפו.

אוסאמה סעדי: זורקים – אני אשלח לך סרטון שזורקים רימון לתוך קבוצה של עיתונאים – לא של מפגינים, לקבוצה של עיתונאים – ופוצעים כמה עיתונאים ועיתונאיות, ועל זה אתה צריך להתקומם ולהגיד מה קורה כאן.

אוסאמה סעדי: אני לא מדבר על מפגינים ולא מדבר על נבחרי ציבור – אני וחברי מוסי רז, ועופר ועאידה, מי שנמצא כאן, היינו בשייח' ג'ראח וגם הותקפנו על ידי שוטרים.

אוסאמה סעדי: תעשו בדק בית.

דסטה גדי יברקן: חבר הכנסת סעדי, קודם כול, הרשימה שהקראת – אני ממש – –

אוסאמה סעדי: אנחנו נשלח אותה אליך.

דסטה גדי יברקן: – – מתרשם שבחברה הערבית יש מספר גדול של עיתונאים, בלי קשר לאירוע.

דסטה גדי יברקן: אז קודם כול – – –

עופר כסיף: תתפלא, אפילו יודעים לקרוא ולכתוב.

עאידה תומא סלימאן: למה אתה – – –

דסטה גדי יברקן: אני – לא, לא, שנייה, אולי תקשיבי לי עד הסוף, תאמיני לי, למה?

דסטה גדי יברקן: אתה הורסת את מה שבאתי להחמיא לכם.

עאידה תומא סלימאן: – – – התנשאות כזאת – – –

דסטה גדי יברקן: לא, לא, לא, זו לא התנשאות.

דסטה גדי יברקן: מה שאני בא להגיד הוא דבר כזה: כל עיתונאי שמגיע לסקר אירוע, יש עמדת תקשורת, וכל עיתונאי שהמשטרה מבקשת ממנו לזוז צריך להראות תעודת איש תקשורת.

עאידה תומא סלימאן: – – –

דסטה גדי יברקן: תעודת כתב.

עאידה תומא סלימאן: בשייח' ג'ראח יש עמדת תקשורת.

דסטה גדי יברקן: קודם כול, לעיתונאים שמגיעים לזירה – יש להם הנחיות לעיתונאים.

דסטה גדי יברקן: גם בשייח' ג'ראח הגברת לא הציגה תעודה.

דסטה גדי יברקן: בסדר, לפחות לפי המקרים שקיבלתי, ואני גם בדקתי את זה לפני שהגעתי, מבקשים תעודה: תן תעודת עיתונאי – בעיקר בתקופה כל כך סוערת.

דסטה גדי יברקן: אבל יכול להיות שבממשלת השינוי הקרובה הדברים יהיו אחרת.

דסטה גדי יברקן: את יודעת, אני, כשאמרו לי שהולכת לקום ממשלת שינוי, לא הבנתי את השם.

דסטה גדי יברקן: מה זה ממשלת השינוי הזאת?

דסטה גדי יברקן: עד שנפל לי האסימון, רק אתמול: השינוי היחידי והאחרון, להערכתי, של הממשלה הזאת הוא שאורבך החליף את הרב דרוקמן ברב הראשי, הגאון, הרב אביב גפן.

דסטה גדי יברקן: זה השינוי היחידי שאני מתאר לעצמי, אבל יכול להיות שבממשלה העתידית שתהיה לכם כל הדברים האלה יהיו לכם יותר קלים.

דסטה גדי יברקן: מה?

עאידה תומא סלימאן: – – –

דסטה גדי יברקן: לממשלה, לכל מי שתומך בה.

דסטה גדי יברקן: הרי את רשת ביטחון להצביע עבורה אם הם ייפלו.

דסטה גדי יברקן: את לא?

עאידה תומא סלימאן: אני לא.

דסטה גדי יברקן: את לא רשת ביטחון?

עאידה תומא סלימאן: מה?

דסטה גדי יברקן: את לא רשת ביטחון, שאם מישהו מה-61 יצביע נגד לא תקומו להצביע בעד הממשלה הזאת?

דסטה גדי יברקן: הרי זה הכול תפור מראש.

עאידה תומא סלימאן: חבל שאתה מתייחס אליי בצורה כזאת.

עאידה תומא סלימאן: אני תמיד התייחסתי אליך בכבוד.

עאידה תומא סלימאן: אני לא רשת ביטחון חוץ מאשר לציבור שלי.

דסטה גדי יברקן: אני – – –

עאידה תומא סלימאן: חבל.

עאידה תומא סלימאן: תלמד את המפה הפוליטית, תכיר כל אחד איפה עומד, מה העמדות שלו.

עאידה תומא סלימאן: לא כולנו ערבים אז כולם ביחד.

עאידה תומא סלימאן: חבל, חבל, חבל.

דסטה גדי יברקן: אני, האמת, למען ההגינות ייאמר לזכותך שאת לדעתי גם היחידה שאמרת את זה בתקשורת.

דסטה גדי יברקן: אבל זה בסדר, זה הבית, לכן אנחנו בפוליטיקה פה, וכל אחד יכול להצביע איך שנראה לו, למרות שמה שאומרים לפני ההשבעה לא מחזיק גם לקראת ההשבעה.

יריב לוין: יש לך שאלה?

דסטה גדי יברקן: על מה אני מדבר?

דסטה גדי יברקן: על זה שבנט החליף את מועצת חכמי התורה במועצת השריעה.

דסטה גדי יברקן: אם הוא יתקוף עכשיו בעזה, הוא ירים טלפון למועצת השריעה לבקש אם אפשר לתקוף בעזה או לא.

יריב לוין: השורא, השורא.

דסטה גדי יברקן: זה לפיד, הבוס שלך, עשה את זה.

דסטה גדי יברקן: הבוס שלך עשה את הדבר הזה.

יוראי להב-הרצנו: לא הצעתם לו רוטציה?

יוראי להב-הרצנו: הצעתם לו רוטציה עם אותם – – –

דסטה גדי יברקן: בממשלת ימין, בממשלת ימין, לא בממשלה שנתמכת על ידי מרצ, לא בממשלה שנתמכת עם חברים – – – זאת הממשלה.

דסטה גדי יברקן: הבוס שלך, זה מה שהוא עשה.

יריב לוין: רבותיי, תודה רבה – – –

דסטה גדי יברקן: והציבור הישראלי – גנבתם פה ממשלה בשישה – – –

קריאות: – – –

יוראי להב-הרצנו: תגיד לי, אתה – – –

יריב לוין: אדוני סגן השר, חבר הכנסת להב הרצנו, רק לתקן: שריעה זו ההלכה האסלאמית.

דסטה גדי יברקן: נכון, בוודאי.

יריב לוין: זה מג'לס א-שורא, זו מילה אחרת, אבל זה בסדר.

דסטה גדי יברקן: סליחה.

דסטה גדי יברקן: כוונתי הובנה, אני מקווה.

יריב לוין: הכוונה הובנה.

יריב לוין: אנחנו עוברים לשאלות הנוספות.

יריב לוין: ראשונה – חברת הכנסת אורית סטרוק, בבקשה.

יריב לוין: לא, לא, אדוני סגן השר, בוא, בוא – –

אורית סטרוק: תודה רבה.

אורית סטרוק: אדוני סגן השר, אני פה בשבילך, אני אשמח אם אתה תהיה בשבילי.

יריב לוין: – – תחזור אלינו, אתה עוד נחוץ פה, נחוץ ודרוש.

יריב לוין: שאלה נוספת – לחברת הכנסת אורית סטרוק.

דסטה גדי יברקן: אני מאוד אשמח, בוודאי.

דסטה גדי יברקן: בבקשה.

אורית סטרוק: אדוני סגן השר, קודם כול, אני רוצה להגיד שכדאי – למרות שנשארו לך רק עוד כמה ימים, כדאי שסגן שר בישראל יקרא לשכונה שדיברנו עליה – דיברת עליה לפני כמה דקות – לא שייח' ג'ראח אלא שמעון הצדיק.

אורית סטרוק: זה דבר ראשון.

אוסאמה סעדי: – – –

אורית סטרוק: זו שכונת שמעון הצדיק, ואנחנו לא הולכים לפי הנרטיב שלהם.

אורית סטרוק: זו שכונת שמעון הצדיק.

קריאות: – – –

אורית סטרוק: עכשיו, אני רוצה לשאול אותך – אדוני היושב-ראש, אתה יכול להגן על זכות הדיבור שלי?

יריב לוין: צודקת, חברת הכנסת סטרוק.

יריב לוין: רבותיי, רבותיי, בבקשה.

אורית סטרוק: אני רוצה לשאול – – –

עופר כסיף: – – – למה הוא נקרא צדיק – – –

יריב לוין: רבותיי.

דסטה גדי יברקן: חבר הכנסת כסיף, תלמד מי זה שמעון הצדיק – הוא עוד מבית המקדש.

דסטה גדי יברקן: איך אתה מעז להגיד את זה?

דסטה גדי יברקן: יש גבול גם לציניות וגם לפוליטיקה.

דסטה גדי יברקן: תלמד את ההיסטוריה הזאת.

דסטה גדי יברקן: באמת.

יריב לוין: רבותיי, אנחנו עכשיו בשאלה של חברת הכנסת – – –

מוסי רז: בוא, ספר לנו – – –

יריב לוין: חבר הכנסת רז.

דסטה גדי יברקן: מה עוד – – –

יריב לוין: חבר הכנסת רז, די, מספיק.

עופר כסיף: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת כסיף, מספיק.

יריב לוין: חברת הכנסת סטרוק, בבקשה.

אורית סטרוק: כן.

אורית סטרוק: אני רוצה להבין ממך, אדוני סגן השר, מה המדיניות של המשטרה בנוגע להפגנות במזרח ירושלים.

אורית סטרוק: אני רוצה להזכיר שלוש דוגמאות ולהבין איך הן מסתדרות אחת עם השנייה.

יריב לוין: לא, אבל חברת הכנסת סטרוק, זה לא נאום, אני כל פעם מנסה להסביר.

אורית סטרוק: סליחה, זה לא נאום, אני שואלת שאלה.

יריב לוין: לא צריך שלוש דוגמאות, אפשר לתת דוגמה אחת ולהגיע לשאלה.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, אבל אני צריכה לשאול שאלות ספציפיות על דברים שקורים מחר.

יריב לוין: חברת הכנסת סטרוק, זו שאלה נוספת.

יריב לוין: אי-אפשר ככה, זה לא נאום של חמש דקות.

יריב לוין: בבקשה.

אורית סטרוק: שאלה, בדיוק.

אורית סטרוק: אז אני שואלת ככה – אדוני היושב-ראש, אתה מוזמן לשים לי סטופר ולראות כמה זמן זה ייקח.

אורית סטרוק: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת סטרוק, בבקשה.

אורית סטרוק: אני אומרת כך: מצד אחד, מצעד הדגלים שהיה צריך להיות במזרח ירושלים – המשטרה לא אפשרה לקיים אותו מחר מחשש למהומות, להתלקחויות, לא יודעת מה; מצד שני, נערה בת 20 שעברה לבד, בלי מצעד ובלי כלום, בשער שכם, נעצרה ונאזקה רק בגלל שהיה לה דגל ישראל; מצד שלישי, מחר בשעה 18:00 מתוכננת שרשרת אנושית שתקיף את כל הבתים בשכונת שמעון הצדיק ותאיים על התושבים שנמצאים שם – זה לא יהיה עם דגלי ישראל, זה יהיה אולי עם דגלי פלסטין – –

קריאה: – – –

אורית סטרוק: הינה, יש כאן מי שמקווה.

אורית סטרוק: – – זה יהיה על הבתים של תושבים יהודים שגרים בשכונת שמעון הצדיק, ולעת עתה, ממה שאני יודעת, המשטרה לא נערכת בכלל לסכל את ההפגנה הזאת, ובטח לא למנוע שהיא תגלוש להתפרעויות, כמו שקורה בכל פעם שהם מפגינים.

אורית סטרוק: אז אני רוצה להבין: מה בעצם המדיניות פה?

אורית סטרוק: איפה יש שוויון בין מפגינים כאלה למפגינים כאלה?

אורית סטרוק: האם רק דגל ישראל הוא סכנה לשלום הציבור ודגל פלסטין לא?

אורית סטרוק: האם על התושבים המוסלמים במזרח ירושלים צריך להגן ועל התושבים היהודים בשמעון הצדיק לא?

אורית סטרוק: איפה אנחנו נמצאים?

אורית סטרוק: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: שאלה נוספת – לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: לא, האמת שעל שאלות כאלה – אני מוותרת על השאלה.

יריב לוין: זו זכותך.

יריב לוין: אם כן, סגן השר, אתה יכול לענות, בבקשה.

דסטה גדי יברקן: חברת הכנסת סטרוק – – –

מוסי רז: אתה יכול לענות על השאלה מי היה שמעון הצדיק?

יריב לוין: חבר הכנסת רז – – –

דסטה גדי יברקן: שמעון הצדיק היה בבית שני, בזה אתה מסכים איתי?

דסטה גדי יברקן: יושב-ראש מועצת הכנסת הגדולה.

מוסי רז: – – –

דסטה גדי יברקן: אני אשמח לתת לך – –

יריב לוין: חבר הכנסת רז, האמן לי – – –

דסטה גדי יברקן: – – גם לך, גם לניניך וגם לילדיך, מי הם צדיקי עם ישראל וארץ ישראל.

יריב לוין: חבר הכנסת מוסי רז, זה סוג השאלות שראוי היה שלא יישאלו.

דסטה גדי יברקן: יש הבדל בין להיות שמאלני – אבל כזה עוכר היסטוריה?

דסטה גדי יברקן: דעת?

דסטה גדי יברקן: מורשת?

דסטה גדי יברקן: יש הבדל בין להתווכח על הארץ, לתת להם חלק כזה או אחר, אבל אתה מוכן גם למחוק את כל ההיסטוריה שלך?

דסטה גדי יברקן: זהו?

דסטה גדי יברקן: אתה מוכן לעשות הכול רק כדי להיות בצד השני?

מוסי רז: שאלתי מי זה היה.

דסטה גדי יברקן: מה עוד נותר לך?

דסטה גדי יברקן: את המדינה אתה רוצה למכור, אתה רוצה שנעמוד בהאג, כל חיילי צה"ל, ואתה גם רוצה עכשיו ששמעון הצדיק – שייח' ג'ראח.

מוסי רז: – – –

דסטה גדי יברקן: בסדר, אתה תקרא לה שייח ג'ראח.

דסטה גדי יברקן: היא אמרה – אז תסתור את מה שאמרתי.

מוסי רז: – – –

דסטה גדי יברקן: אתה מוכן שחיילי צה"ל יעמדו בהאג?

דסטה גדי יברקן: יושב-ראש המפלגה שלך תומך בזה וגם אתה בעצמך תומך בזה.

דסטה גדי יברקן: יש גבול לציניות ולשנאה ולהלקאה העצמית.

דסטה גדי יברקן: די, סיימתי.

דסטה גדי יברקן: בבקשה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: בבקשה, רק תשיב על השאלה של חברת הכנסת סטרוק.

דסטה גדי יברקן: משטרת ישראל נערכת, בירושלים בפרט, להערכתי וגם לידיעתי, יותר מבתקופות קודמות, בגלל הרגישות של המצב.

דסטה גדי יברקן: אני חושב שזה גם המקום לשבח את מפקד מחוז ירושלים, למרות שמה שאת אומרת כואב גם לי כאזרח יהודי.

דסטה גדי יברקן: לראות נערה – ודרך אגב, זה צריך להיבדק, איך יכול להיות שמישהי מסתובבת פה עם דגל ושוטר עוצר אותה ללא סכנה.

דסטה גדי יברקן: אנחנו לא צריכים להסכים לזה, וצריך לבדוק את הנקודה הזאת, וגם ראיתי את זה, וגם הגשתי בקשה לתחנה לבדוק מה הסיפור.

דסטה גדי יברקן: אבל לעניין ההיערכות של המשטרה – משטרת ישראל נערכת רק על פי צורכי ביטחון של אזרחי מדינת ישראל, ערבים ויהודים, ולא משנה מי נמצא שם.

דסטה גדי יברקן: אני יכול להגיד לך שהמשטרה פועלת על מנת להשיב את הסדר הציבורי בירושלים.

יריב לוין: תודה רבה לסגן השר גדי דסטה – – –

אורית סטרוק: מה יקרה אם – – –

יריב לוין: חברת הכנסת סטרוק, אי-אפשר ככה.

יריב לוין: תודה רבה לסגן השר גדי דסטה יברקן.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן לשאילתה דחופה מס' 25, של חבר הכנסת אבי מעוז, בנושא: עיוות השפה בבחינות הבגרות.

יריב לוין: אני מזמין את סגן שר החינוך מאיר פרוש לעלות ולהשיב, ובהזדמנות הזאת גם נקדים ברכה על חתונת הנכד הצפויה, בשעה טובה, בקרוב.

יריב לוין: בבקשה.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כבוד סגן שר החינוך, בבחינת הבגרות בלשון שהתקיימה בשבוע שעבר הופיעו לכל אורכה תפיסות פמיניסטיות רדיקליות, האשמות כלפי השפה העברית בהיותה פוגענית ומדירת נשים, כביכול, והצעות לעיוות השפה העברית ולהטמעת השפה המגדרית.

אבי מעוז: ברצוני לשאול: 1.

אבי מעוז: מי חיברו ומי אישרו את נוסח הבחינה, שכל-כולה הנדסת תודעה רדיקלית?

אבי מעוז: 2.

אבי מעוז: האם וכיצד בכוונת משרדך לפעול כנגדם?

יריב לוין: בבקשה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, זו תשובת המשרד על השאילתה של חבר הכנסת אבי מעוז: בחינת הבגרות בלשון חוברה, כמו יתר בחינות הבגרות, על ידי צוות של אנשי מקצוע מעורבים, בעלי ניסיון ומומחים להערכה, ששמם חסוי.

מאיר פרוש: פרטי מחברי הבחינה נשמרים חסויים כדי לשמור על טוהר הבחינות ועל מנת לנתקם מלחץ והשפעות חיצוניות.

מאיר פרוש: כדי לסבר את האוזן, בין מחברי הבחינה בלשון היו דוברי עברית דתיים ושאינם דתיים.

מאיר פרוש: אלו דברים שהמשרד מבקש למסור כאן, מעל הדוכן.

מאיר פרוש: הבחינה בגרסתה הסופית מאושרת על ידי המפקח על הוראת תחום הדעת.

מאיר פרוש: בחינת הבגרות בלשון הציגה בפני הנבחנים שלושה מאמרים שעוסקים בנושא השפה המגדרית, פנייה שוויונית לזכר ולנקבה, ובפני התלמידים הוצגו שתי גישות: האחת מביעה התנגדות לרוחות השינוי של התאמת השפה לשני המינים – עמדה זו צידדה בשמירה על המצב הקיים; הגישה השנייה צידדה בשינוי המצב הקיים והתאמת השפה לרוח התקופה.

מאיר פרוש: את הגישה המתנגדת לשינוי השפה ייצגו שני מאמרים, של הרב יהודה איזנברג ושל האקדמיה ללשון העברית.

מאיר פרוש: הגישה השנייה יוצגה בטקסט של דפנה איזנרייך, שתמכה בשינוי השפה.

מאיר פרוש: מדובר בטקסטים מגוונים, אשר הציגו את הנושא באופן מאוזן ואף למעלה מזה, לשיטתו של המשרד.

מאיר פרוש: אומר השר: לאחר שהנושא נבדק, הדבר נבדק והובא בפניי, אני לא מוצא מקום להתערבות נוספת בהיבט הזה.

מאיר פרוש: קצת רקע לתשובה אני מסביר בזה: הבחינה התקיימה ביום חמישי, 3 ביוני 2021.

מאיר פרוש: נבחנו במסגרתה כ-50,000 תלמידי כיתות י"א, י"ב ונבחני משנה.

מאיר פרוש: עלו טענות באשר לקושי של בחינה.

מאיר פרוש: המשרד מסר בתגובה כי הוא רואה לנגד עיניו את טובת התלמידים, ולאור זאת דאג לקראת הבחינה לשורה של התאמות, ובהן מיקוד של החומר, צמצום שלו ומתן תוספת זמן.

מאיר פרוש: על אף זאת, במסגרת הבדיקות, אם יימצא כי היה קושי חריג, הרי המשרד ידע לתת מענה, ובלבד שהתלמידים לא ייפגעו.

מאיר פרוש: סעיף 4 – לא חל כל שינוי בהוראות הבחינה.

מאיר פרוש: אלה מנוסחות כבעבר בזכר יחיד, כמו "כתוב", "הסבר", "נמק".

מאיר פרוש: אלו הדברים שהמשרד מבקש למסור, דהיינו, שלא חל כל שינוי.

מאיר פרוש: אני יכול להבין את השואל, חבר הכנסת – – –

קריאה: – – –

מאיר פרוש: אתה קראת לי הרב.

מאיר פרוש: אני לא רב ואין לי תעודת הסמכה לרבנות, אבל אני אקרא לך רב אבי מעוז, כי אתה ודאי שלא תרצה שיקראו לך הרב אבי מעוז, אבל אני יכול לגם לקרוא לך הרב אבי מעוז.

מאיר פרוש: אני יכול גם להבין למה אתה חרד; גם אני חרד.

מאיר פרוש: תאר לך שהדבר הזה קורה בתקופה של אותם אלה שקוראים לעצמם "ממשלת השינוי", שאנחנו יודעים שזה ממשלת שמאל.

מאיר פרוש: בעיניי שמאל זה לא מתבטא דווקא בשאלת ארץ ישראל או לא ארץ ישראל אלא בכל התחומים שיש.

מאיר פרוש: השמאל לוקח את הדברים קל יותר, ליברלי יותר, פתוח יותר, לא נשאר אדוק, לא נשאר במסורת.

מאיר פרוש: ואם מה שאתה שואל פה קורה עכשיו, במשמרת שלנו, תאר לך מה יכול להיות כאשר אנחנו רואים בקווי היסוד שהונחו – עדיין לא הונחו על שולחן הכנסת, למיטב ידיעתי, אדוני היושב-ראש, עוד לא הונחו; כנראה לא נחתמו – אבל כבר שם אתה יכול לראות הרבה דברים שדווקא כתובים בלשון זכר ונקבה ויחד וכל הדברים שמאפיינים חלקים מאותה ממשלה, שהיא לא שינוי אלא ממשלת שמאל, בעיניי.

מאיר פרוש: גדולי השמאלנים יושבים בממשלה הזאת, ישבו בממשלה הזאת, אם היא תוקם.

מאיר פרוש: לכן אני אומר, אני חרד על מה שעכשיו דיברת.

מאיר פרוש: אני חרד גם על כל מיני דברים.

מאיר פרוש: בעבר היה ניסיון ולמדו מזה ושינו את זה כאן במליאה, אבל אני חרד לעצמאות של החינוך החרדי, וההתניה הזאת שלא ייתנו כסף אם לא תלמדו לימודי ליבה.

מאיר פרוש: אתה יכול למצוא בקווי היסוד של ממשלת בנט-לפיד מכתב כפייה של לימודי ליבה.

מאיר פרוש: ראיתי גם שבקווי היסוד – אם אתה מדבר על העניין הזה של המגדריות, בקווי היסוד יש דאגה מאוד חשובה לכותל המערבי, ויש שם דרישה, יש דרישה שבאותה ועדה שממנה יושב-ראש הסוכנות לעניין הכותל המערבי יהיו שלוש נשים.

מאיר פרוש: אני כבר לא יודע מה יהיה עם רחבת הכותל.

מאיר פרוש: אולי לקטע של הנשים יש פחות מאשר לגברים, אבל יכול להיות שהגברים באים יותר לכותל ונשים פחות, כי הנשים עסוקות בטיפול בילדים, בלהיות בבית, לבשל.

מאיר פרוש: אני לא יודע מה שוועדה כזאת – אם חייב שיהיה שוויון בין נשים לגברים בוועדה שדנה בנושא, לך תדע מה הולך להיות, ומזה אני חרד, מזה כולנו חרדים.

מאיר פרוש: כולנו חרדים מממשלת השמאל בצורה הפוגענית ביותר שאני יודע.

מאיר פרוש: ואם היו דורות פה, היו כנסות שאני לא הייתי פה וודאי שהם לא היו, אבל בכנסות שאני הייתי פה, מ-1996, תשנ"ו, לא היה, אם נקרא לזה, כבושם הזה: דברים מפורשים בהתרסה כלפי שמיא, נגד התורה, נגד כל הדברים הקדושים והיקרים לנו, שאני מתבייש כיהודי, באמונה שלי, מתבייש לעלות על דל שפתיי.

מאיר פרוש: בושה בשבילי שיושב-ראש רע"מ מנסור עבאס הוא שמבקש שלא יהיו בקווי היסוד – לצערי, אני לא רואה שקיימו את מה שהבטיחו לו, אבל כך פורסם: שיוש

מאיר פרוש: ב-ראש רע"מ ביקש שלא היו כל מיני דברים שיכולים לפגוע בשאלה הזאת של קדושת המשפחה, טהרת משפחה, חיק המשפחה, התא המשפחתי שנהוג מדורי-דורות, מאז בריאת העולם.

מאיר פרוש: מזה אנחנו חרדים – לא דווקא כיהודי חרדי; יש הרבה יהודים שומרי מסורת שחרדים על מה שממשלת השמאל הזאת הולכת להמיט, בעיניי – שואה רוחנית על עם ישראל כאן במדינת ישראל.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: רגע, רגע.

יריב לוין: אדוני סגן השר, שאלה נוספת לחבר הכנסת מעוז, בבקשה.

מאיר פרוש: יהיו לי עוד הזדמנויות היום.

אבי מעוז: תודה לסגן השר על הקראת התשובה של משרד החינוך, שאני מבין משפת הגוף וצורת ההקראה שאדוני לא מסכים איתה.

אבי מעוז: כל-כולה של התשובה היא הנדסה תודעה.

אבי מעוז: גם אני קראתי בעיון את בחינת הבגרות.

אבי מעוז: קראתי את שלושת המאמרים שמופיעים שם.

אבי מעוז: לקרוא לשלושת המאמרים "מאוזנים בין שתי דעות" – אין יותר הנדסת תודעה מזה.

אבי מעוז: אני רוצה לשאול שאלה נוספת.

מאיר פרוש: השאלה היא, אבל, אם השנה יש שינוי או שככה זה היה תמיד.

אבי מעוז: מה?

מאיר פרוש: השאלה היא אם השנה יש שינוי או שהכול בלשון זכר, כמו שהיה עד היום.

אבי מעוז: לא, לא, לא.

אבי מעוז: אני לא מדבר טכנית, שהטופס של משרד החינוך פנה בלשון זכר.

אבי מעוז: אבל הטקסטים שמצוינים שם, אני אקרא לך: האי-התאמה בין צורת הפנייה ובין המגדר שלנו צורמת, מקוממת ומעוררת הרגשה של זלזול והדרה, המהווה מחסום של ממש בדרך לשוויון מגדרי.

אבי מעוז: ציטוט אחר מאחד המאמרים: זכר סתמי אינו סתמי כלל, הוא גורם להדרה של נשים, נערות וילדות מן השפה וכך תורם גם להדרתן מן החברה, ועוד ועוד ועוד.

אבי מעוז: אבל אני רוצה לשאול שאלה נוספת.

אבי מעוז: זה לא סוד שמשרד החינוך, לצערי גם בממשלות של הימין – יש מימון של ממשלות זרות לקרנות זרות, כגון הקרן החדשה לישראל, קרן IVN, קרן מנדל, חותמים מחדש ועוד, שפועלות ומשפיעות במשרד החינוך בהכשרת מנהלים ופקידים.

אבי מעוז: ארגוני שמאל כגון יוזמות אברהם, מכון הרטמן, מט"ח, שהיושב-ראש שלו הוא סגן נשיא הקרן החדשה לישראל, החוויה דמוקרטית ועוד, אחראים לחלק ניכר מהתכנים החינוכיים, עזרי הלמידה, ספרי הלימוד, ההכשרות וההשתלמויות.

אבי מעוז: מה בדעת משרד החינוך לעשות בהקשר לכל הארגונים האלה שמניתי?

אבי מעוז: האם יעלה על הדעת שארגוני – – –

יריב לוין: חבר הכנסת מעוז, זה לא נאום.

אבי מעוז: אני מסיים את השאלה.

יריב לוין: אני כבר לא הצלחתי לעקוב.

אבי מעוז: האם יעלה על הדעת שארגוני השמאל וקרנות זרות ישתלטו על תוכני הלימוד ועל הכשרת המנהלים ופקידי החינוך?

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: קודם עונים על השאלה שלו ואחר כך תהיה שאלה נוספת.

מאיר פרוש: חבר הכנסת אבי מעוז, אני רוצה פשוט רק לומר שהנוהל הוא שכאשר שר או סגן השר עונה מעל הדוכן על שאילתה, הוא חייב לענות על מה שהוא נשאל.

מאיר פרוש: כאשר יש שאילתה נוספת ואין לפניי את כל הפרטים, אז אני יכול רק לומר שאני אבדוק את זה ואני אשתדל לחזור.

מאיר פרוש: אבל אתה הצגת בפנינו אתגר.

מאיר פרוש: אם אתה רוצה שאני אענה לך תשובות על כל מה שאתה שאלת, צריכים לפעול כדי שלא תוקם ממשלה חדשה.

מאיר פרוש: אם אתה פועל מעכשיו עד יום ראשון בערב והיא לא תוקם, אז אני אוכל לענות לך, אחרת אני לא חושב שאני אספיק לבדוק את כל מה שביקשת, אז אני מתנצל על כך.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: שאלה נוספת – לחברת הכנסת אבתיסאם מראענה, בבקשה.

אבתיסאם מראענה: אדוני יושב-ראש הכנסת, גברתי מזכירת הכנסת, יש לי שאלה לגבי הנדוס התודעה במשרד החינוך, והשאלה היא כזאת: למה מבחינת

אבתיסאם מראענה: כם זה כל כך מפחיד להוציא את הנשים מהמטבח ולתת להן שוויון אזרחי ומגדרי?

אבתיסאם מראענה: אני אשמח לתשובה מאוד ברורה, בלי פרובוקציה ובלי הדרה של נשים – את הבנות שלכם ואת הבנות שלנו.

אבתיסאם מראענה: תודה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חברת הכנסת מראען – –

אבתיסאם מראענה: מראענה.

יריב לוין: מראענה.

מאיר פרוש: מראענה, סליחה.

אבתיסאם מראענה: – – –

מאיר פרוש: עכשיו נהיה פה עוד תקופה ארוכה, אז נכיר יותר את השמות.

מאיר פרוש: פשוט מהתקופה הקצרה לא למדתי את כל השמות כדי לומר.

מאיר פרוש: זה לא דבר שקורה היום.

מאיר פרוש: זה לא דבר שקורה היום וזה לא דבר שהיום מבקשים לעשות כדי לפגוע.

מאיר פרוש: אני יכול לקחת את המליאה עכשיו לסיור – לי אסור לעלות להר הבית, כן?

מאיר פרוש: כיהודי אני לא עולה להר הבית, כי לפי ההלכה אסור לי לעלות להר הבית, אבל אני מוכן לקחת בחשיבה שעכשיו אנחנו נכנסים להר הבית.

מאיר פרוש: בהר הבית, את יודעת, יש הנחיות ברורות איך צריך להיכנס לשם, וכל מה ששאלת אותי על מה שאת מבקשת פה, שנטמיע את הזכר ואת הנקבה, תאמיני לי, שם מקפידים על הדברים האלה – לבושתי, לפעמים יותר מאשר במדינת ישראל.

אבתיסאם מראענה: למה אתה – – –

מאיר פרוש: אז מה שאני רוצה לומר, גברתי חברת הכנסת מראענה – –

סמי אבו שחאדה: – – –

מאיר פרוש: – – שזה לא דבר קשור, חלילה, שאמור, חלילה, לפגוע בנשים כלפי גברים.

אבתיסאם מראענה: – – –

מאיר פרוש: שיהיה לכם ברור: מי שמכיר את המגזר החרדי יודע – ודאי שיש כל מיני בעיות שצריכים לתקן אותן.

מאיר פרוש: אני לא אמרתי שאנחנו נקיים מעוולות, אבל ודאי שאלה ששומרים על המסורת ועל הדת, יש אצלם פחות בעיות בנושאים שונים, שלא קורים במגזר החרדי ולעומת זאת קורים במגזר הכללי.

מאיר פרוש: אבל זה בוודאי לא בא כדי לפגוע בנשים.

מאיר פרוש: את, כלא-יהודייה, כמוסלמית – –

אבתיסאם מראענה: – – –

מאיר פרוש: את יודעת שגם באסלאם יש הדברים האלה, וזה בא מתוך – –

אבתיסאם מראענה: – – –

מאיר פרוש: – – רצון לשמור על מסורת מסוימת ולא, חלילה, כדי לפגוע בנשים.

אבתיסאם מראענה: מה הקשר בין מסורת להדרה של נשים?

אבתיסאם מראענה: אני לא מצליחה להבין אותך.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני סגן השר.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אם כן אנחנו עוברים מכאן לשאילתה האחרונה, ואין מתאים משאילתה לשרת התיירות אורית פרקש הכהן, שתשיב על שאילתה דחופה מס' 22, של חבר הכנסת מאזן גנאים, בנושא מורי הדרך בתיירות הנכנסת.

יריב לוין: אני יכול רק להצטער שחבר הכנסת גנאים לא נבחר לכנסת כאשר אני הייתי שר התיירות, כי אני כל כך קיוויתי שישאלו אותי שאלות בענייני משרדי, וזה לא עניין כמעט אף אחד.

יריב לוין: אז תבורך.

יריב לוין: אני מזמין את השרה פרקש הכהן לענות.

קריאה: – – –

יריב לוין: היו המון תיירים והייתה מהפכה גדולה.

יריב לוין: אני חושב שהיו הרבה דברים לעסוק בהם ולשאול עליהם.

יריב לוין: לצערי, זה לא הלך.

עאידה תומא סלימאן: אני – – – עבדתי מולך פעם.

יריב לוין: כן.

יריב לוין: עבדתי ברמה הפרטנית לא פעם.

יריב לוין: אני מוכרח לומר שהגעתי למצב שהתחננתי שיעשו לי דיון בוועדת הכלכלה, דיון ביקורת על משרדי, כדי שאני אוכל לבוא ולהציג מה נעשה ולהישאל שאלות, וגם זה, למרות שהייתי חמש שנים במשרד, הצלחתי שיקרה רק פעמיים.

סמי אבו שחאדה: – – – אדוני היושב-ראש, הפערים בין שתי החברות בתיירות הם עצומים.

סמי אבו שחאדה: יש בהחלט המון מה לעשות רק בנושא של התיירות.

יריב לוין: נכון.

יריב לוין: יש המון מה לעשות, ועשינו, ויש עוד המון מה לעשות, והאתגרים הם עצומים.

יריב לוין: חבר הכנסת גנאים בוודאי ייגע לפחות בחלק.

יריב לוין: בבקשה.

מאזן גנאים: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, ענף התיירות מושהה לחלוטין באין כניסה לתיירים לארץ.

מאזן גנאים: נכון להיום, יותר משנה לאחר פרוץ משבר הקורונה, מדריכי הדרך תקועים ללא פתרון.

מאזן גנאים: 5,000 מורי דרך יהודים וערבים רוצים לחזור לעבודה ואין להם יכולת לעשות זאת ללא תיירים.

מאזן גנאים: המפתח נמצא בידי הממשלה.

מאזן גנאים: ברצוני לשאול: מה הממשלה עושה כדי לסייע למורי הדרך?

מאזן גנאים: תודה.

יריב לוין: בבקשה.

אורית פרקש הכהן: תודה רבה, חבר הכנסת גנאים, על השאילתה.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה להגיד לך, יושב-ראש הכנסת, שלא היו שאילתות כי היית שר תיירות מצוין.

יריב לוין: אשרי המאמין.

אורית פרקש הכהן: אני יודעת.

אורית פרקש הכהן: אחרי שאני במשרד, על זה אני יכולה להעיד.

יריב לוין: תודה.

אורית פרקש הכהן: קודם כול, זאת שאלה חשובה, שמעלה על סדר-היום את כל הקשיים של ענף התיירות בכלל בתקופת הקורונה.

אורית פרקש הכהן: ענף התיירות וענף התעופה, כפי שרובכם יודעים, הם הענפים שספגו את הפגיעה הקשה ביותר, גם בעולם אבל גם בישראל.

אורית פרקש הכהן: הנתונים מראים את זה מבחינה כלכלית.

אורית פרקש הכהן: הגורמים בסקטור הזה של התיירות שקשורים ותלויים בתיירות חוץ ובכניסת תיירים למדינת ישראל, שעימם נמנים מורי הדרך, טרם התאוששו.

אורית פרקש הכהן: ברשותך, אני אסקור בפניך את הצעדים שעשינו ביחס לאוכלוסיית מורי הדרך וגם את הדברים שעוד עומדים להתרחש.

אורית פרקש הכהן: קודם כול, בעיניי, מורי הדרך הם אוכלוסייה שנקראת בעיניי תשתית התיירות.

אורית פרקש הכהן: זהו מוקד ידע אחד של קהילה מאוד משובחת ונדירה באיכותה.

אורית פרקש הכהן: כשמדרגים או שואלים תיירים בישראל ממה הם מתרשמים בישראל, לרוב הביקורות על מורי הדרך שלנו הן ברמה מאוד גבוהה.

אורית פרקש הכהן: זו חבורה של אנשים שמבחינתי המקצוע והקיום שלהם הם תשתית התיירות במדינת ישראל, כשהשמיים ייפתחו בצורה מלאה.

אורית פרקש הכהן: לכן, עם הכניסה שלי לתפקיד, כבר באוקטובר 2020, הקציתי 10 מיליון שקלים לקרן שמימנה סיורים חינם לציבור בערים, ברשויות מקומיות, ברשויות הטבע והגנים, באטרקציות שונות, עם סבסוד של כרטיסי הכניסה, כדי לספק תעסוקה למורי דרך, ומצד שני – רווחה לציבור, שיוכל ליהנות בתקופה כזאת, שכולכם זוכרים שהיה בה מחנק גדול.

אורית פרקש הכהן: המבצע הזה יצא לדרך.

אורית פרקש הכהן: הוא פעל והוא עדיין פועל במשך יותר מחצי שנה.

אורית פרקש הכהן: יותר מ-800 מורי דרך נהנו ונהנים ממנו; 60 רשויות מקומיות ומועצות מכל רחבי הארץ: נצרת, צפת, באר שבע בדרום, תל אביב ועוד ועוד.

אורית פרקש הכהן: 60 רשויות משתתפות בו ומצרפות לשירותיהן את הסיורים האלה למורי הדרך בתשלום של משרד התיירות.

אורית פרקש הכהן: לפי הנתונים שבידינו, כ-50,000 איש מהציבור בישראל נהנים עד היום מהפרויקט הזה שיזמתי.

אורית פרקש הכהן: כשהגבלות הקורונה פחתו הוספנו להם גם סבסוד לחברות היסעים, שיוכלו לאפשר למורי הדרך להדריך קבוצות גדולות יותר.

אורית פרקש הכהן: זה מה שעשיתי כשרת תיירות מבחינת חמצן לענף.

אורית פרקש הכהן: מה בסיוע המדינה?

אורית פרקש הכהן: מה בצד הכלכלי?

אורית פרקש הכהן: קודם כול, בסיוע למורי הדרך הם היו זכאים לדמי אבטלה במסגרת תוכניות משרד האוצר.

אורית פרקש הכהן: מורי דרך במעמד של עצמאים היו זכאים לקבל החזר הוצאות קבועות, ובמהלך המשבר גם שינינו את תקנות הביטוח הלאומי כך שגם בעלי רכב אשכול יוכלו לקבל את הסיוע.

אורית פרקש הכהן: בנוסף, אני רוצה להגיד לכם שממש לפני שבועיים וחצי קיימתי ישיבה עם שר האוצר, עם כל צמרת משרדו ועם הצמרת המקצועית של משרד התיירות, ובמסגרתה העליתי בפניו את העובדה שכל עוד השמיים בישראל לא ייפתחו לתיירים נכנסים, ענפים כמו מורי הדרך – ולא רק; הרי גם תיירות נכנסת כמו בנצרת, כמו בחיפה, כמו בטבריה, כמו נתניה וגם ירושלים לא התאוששו.

אורית פרקש הכהן: לצורך ההדגמה, בנצרת 66% מבתי המלון עדיין סגורים.

אורית פרקש הכהן: בהיבט הזה סוכם על הארכת הפיצוי לענפים שתלויים בתיירות נכנסת במדינת ישראל עד דצמבר.

אורית פרקש הכהן: אני מקווה שהדבר הזה יצא לפועל בממשלה החדשה.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה להפנות אותך לסעיף 18 בהסכמים הקואליציוניים להקמת הממשלה הנוכחית, שמדבר על זה שהממשלה תקיים ותסכים על המשך הסיוע לענף המלונאות והתיירות על רקע משבר הקורונה ומבצע שומר חומות ועוד ועוד.

אורית פרקש הכהן: אבל בסופו של יום אני רוצה, חבר הכנסת גנאים, לדבר איתך בגילוי לב.

אורית פרקש הכהן: האתגר של מדינת ישראל הוא לפתוח כבר את השמיים לתיירות נכנסת במספרים משמעותיים.

אורית פרקש הכהן: בעניין הזה, כמו שכבר עקבת אולי גם בקבינט הקורונה, יש לי מחלוקת גדולה ועקרונית עם משרד הבריאות.

אורית פרקש הכהן: אנחנו צלחנו את המשבר הזה.

אורית פרקש הכהן: לפי כל הכללים של מדינת ישראל, מי שנכנסים לישראל הם תיירים מחוסנים בלבד.

אורית פרקש הכהן: ועדיין – התחלתי פיילוט חשוב מאוד עם משרד הבריאות להכנסת קבוצות של תיירים מחוסנים, אבל במספרים מוגבלים, רק בחודש האחרון.

אורית פרקש הכהן: צריך להאיץ את הקצב, צריך לפתוח את השמיים, צריך להקל את הביורוקרטיה.

אורית פרקש הכהן: אני מדברת איתך על תיירים מחוסנים שמגיעים והם מחוסנים.

אורית פרקש הכהן: הם עושים בדיקה קודם, הם עושים בדיקה אחר כך, הם צריכים לעשות בדיקה סרולוגית; בעיניי, זה הרבה יותר מדי.

אורית פרקש הכהן: צריך לאפשר לענף התיירות, שהכניס מיליארדים רבים לכלכלת ישראל, לחזור ולפרנס את האנשים שלו; לתרום לכלכלת ישראל – ולא רק שאנחנו נפרנס כתיירים כלכלות אחרות.

אורית פרקש הכהן: אני מקווה ומצפה שהדבר הזה יקרה במהרה, שהכללים והביורוקרטיה ישוחררו, ולצערי, אתה יודע, בדמדומים של ממשלה, זאת המשימה האחרונה שעוד לא קרתה.

אורית פרקש הכהן: והיא תקרה.

אורית פרקש הכהן: אני יכולה להגיד לך שבכל מקום שאני אהיה בו בממשלה אתמוך בדבר הזה, כי בסוף בסוף צריכים את התיירים במדינת ישראל, ואין שום סיבה שלא ננצל את המצב שלנו להחזרתם המלאה והבטוחה לישראל.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת גנאים, בבקשה.

מאזן גנאים: מסתפק.

יריב לוין: מוותר.

מאזן גנאים: מסתפק.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אם כך, תודה רבה לשרה אורית פרקש הכהן, ובכך תם פרק השאילתות הדחופות.

יריב לוין: [הצעת חוק פ/375/24; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן להצעות חוק לדיון מוקדם, שקיבלו פטור מחובת הנחה בוועדה המסדרת.

יריב לוין: הראשונה שבהן – הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי ביטוח מופחתים לסטודנטים), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי.

יריב לוין: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

יריב לוין: נציין שאין ראוי מהיום שציינו בו בכנסת את יום הסטודנט, ונציין אותו גם במליאה בהמשך הדיון, כדי להעביר את הצעת החוק החשובה הזאת.

אחמד טיבי: אני מודה לך על שאישרת את ההצבעה על החוק הזה.

אחמד טיבי: חוק חשוב.

אחמד טיבי: היום הוא יום הסטודנט, ואין ראוי מהיום הזה כדי להביא את ההצעה הזאת להצבעה בפני חברי הכנסת.

אחמד טיבי: ההצעה שמה הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי ביטוח מופחתים לסטודנטים).

אחמד טיבי: המשאב העיקרי של כולנו הוא המשאב האנושי.

אחמד טיבי: לפיכך, עלינו לתמוך במשאב הזה, לטפחו ולעודד את רכישת ההשכלה, במקרה זה השכלה גבוהה.

אחמד טיבי: כחלק מהמגמה לעידוד רכישת ההשכלה יש להקל על ציבור הסטודנטים גם בעזרה כספית או בשווה כסף.

אחמד טיבי: בוועדת הכספים, דווקא במשבר הקורונה, דנו לא אחת בצורך לסייע לסטודנטים בשכר לימוד, במעונות.

אחמד טיבי: הזמנו ראשי אוניברסיטאות, נציגי סטודנטים, נציגי המשרד להשכלה גבוהה.

אחמד טיבי: יש סטודנטים שקרסו בגלל המשבר הכלכלי.

אחמד טיבי: כאן אני מביא הצעה שכבר עברה בקריאה טרומית בכנסת הקודמת – הצעה שיזמנו חבר הכנסת אוסאמה סעדי ואני – אבל היא הצעה ותיקה כבר של חבר הכנסת ברכה, חבר הכנסת אבו מערוף, חבר הכנסת זחאלקה וחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, כך שזה נושא שכולנו עוסקים בו.

אחמד טיבי: כולנו עוסקים בו.

אחמד טיבי: מה אומרת הצעת החוק?

אחמד טיבי: שצריך דמי ביטוח לאומי מופחתים לסטודנטים.

אחמד טיבי: בהצעת החוק כתוב שזה מוסדות להשכלה גבוהה גם בארץ וגם בחוץ לארץ.

אחמד טיבי: גם בארץ וגם בחוץ לארץ.

אחמד טיבי: לאחר מכן היה דין ודברים, אוסאמה, עם הקואליציה והממשלה.

אחמד טיבי: אז דיברנו על הפחתה בשיעור 50%–60% מדמי הביטוח הלאומי, ובסוף הם ביקשו שזאת תהיה הפחתה בדמי ביטוח לאומי לסטודנטים בחו"ל ולהשוות את זה לתשלום של הסטודנטים בארץ.

אחמד טיבי: בהצעה הזאת אנחנו רוצים הפחתה לכולם – הפחתה גם לאלה שבארץ וגם לאלה שבחוץ לארץ.

אחמד טיבי: אבל כל צעד שהממשלה הזאת – שקוראת לעצמה ממשלת שינוי – רוצה לעשות, זה יהיה שינוי לטובה, ואנחנו רוצים שינוי לטובה, לפחות בדמי ביטוח לאומי לסטודנטים.

אחמד טיבי: לפחות, (אומר בערבית: לפחות בזה.

אחמד טיבי: ) אני אגיד כמה מילים בערבית.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: כבוד היושב-ראש, הצעת החוק שיזמנו, חבר הכנסת אוסאמה סעדי ואני, בשם כל הסיעה, קובעת כי יש להפחית את דמי הביטוח הלאומי המושתים על הסטודנטים בארץ ובחוץ לארץ.

אחמד טיבי: לפי הצעת החוק, ההפחתה יכולה להגיע לשיעור של 50%–60%, בהתאם להבנות עם השר או ועדת העבודה והרווחה.

אחמד טיבי: הצעה זו, שכבר עברה בקריאה טרומית בכנסת הקודמת, שמה קץ לעושק של הסטודנטים, שנאלצים לשלם אלפי שקלים מייד עם סיום לימודיהם.

אחמד טיבי: ) הם משלמים אלפי שקלים מייד עם סיום הלימודים באוניברסיטה או במכללה, מה שמהווה, (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: מה שמהווה נטל כבד על מסיים הלימודים ומשפחתו לאחר שנים של תשלום הוצאות, ובכלל זה הוצאות לינה, תחבורה ועוד.

אחמד טיבי: עלינו לשים לב יותר לענייני הסטודנטים.

אחמד טיבי: על הקואליציה הבאה לשים לב יותר לענייני הסטודנטים, ובפרט לאחר משבר הקורונה והנושאים שהעלינו בעניין זה בוועדת הכספים ובוועדת החינוך.

אחמד טיבי: אנו נמשיך לפעול ליישום החוק לאחר ההצבעה עליו.) אני מבקש מכולם שיתמכו בהצעת החוק – חזרתי לשפה של כמה מחברי הכנסת שיושבים בצד ימין.

אחמד טיבי: אני מבקש מכם לתמוך – – –

יעקב מרגי: – – –

אחמד טיבי: – – – יכול להיות שאתה מתכוון לעצמך?

אחמד טיבי: שאתה לא מסתגל לישיבה באופוזיציה?

יעקב מרגי: הדנ"א שלי – עכשיו באתי מאבחון: אופוזיציונר.

יעקב מרגי: אני הכי פורח בו.

אחמד טיבי: אתה ישבת לידי בוועדת הכנסת ועשיתי לך בדיקת דם מרחוק, בדיקת לחץ דם, וזה היה גבוה מאוד, גבוה מאוד.

יבגני סובה: מרגי, אתה מבין בבדיקות דנ"א.

יעקב מרגי: למרוק

יעקב מרגי: אי יש תכונה – תוך שנייה זה חוזר למצב – – –

אחמד טיבי: כן?

אחמד טיבי: פלאטו.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני מבקש מכל חבריי מכל האגפים – ואני לא מצליח בשלב זה להבחין בין האגפים השונים – לתמוך בהצעת החוק דמי ביטוח מופחתים לסטודנטים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת טיבי.

יריב לוין: בשם שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים תשיב השרה עומר ינקלביץ', בבקשה.

התפוצות עומר ינקלביץ': שוכרן, אדוני, תודה רבה.

התפוצות עומר ינקלביץ': אני משיבה בשם השר שמולי, כמובן.

התפוצות עומר ינקלביץ': אדוני היושב-ראש, חברותיי וחבריי חברי הכנסת, קודם כול אני מתחילה ואומרת: הכי חשוב לתמוך בסטודנטים.

התפוצות עומר ינקלביץ': הכי חשוב, באמת, אמיתי.

התפוצות עומר ינקלביץ': כאימא לסטודנט, זה דבר מאוד חשוב.

התפוצות עומר ינקלביץ': אני משיבה בשמו של השר.

התפוצות עומר ינקלביץ': הצעת החוק שבנדון מבקשת לקבוע כי סטודנט שאינו עובד או עובד עצמאי הלומד במוסד לימודים מוכר בארץ או בחו"ל – הדגש בתשובה פה הוא על חו"ל, חבר הכנסת טיבי, אתה מקשיב?

התפוצות עומר ינקלביץ': ישלם דמי ביטוח מופחתים בשיעור שיקבע השר, על מנת להקל על אוכלוסייה זו ולעודד רכישת השכלה גבוהה.

התפוצות עומר ינקלביץ': ראוי להדגיש כי כבר כיום מכיר המחוקק בחשיבותה של ההשכלה הגבוהה והעניק לאוכלוסיית הסטודנטים הלומדים בישראל הקלה בתשלום דמי הביטוח.

התפוצות עומר ינקלביץ': שומע, חבר הכנסת טיבי?

התפוצות עומר ינקלביץ': בישראל כבר מקילים עליהם – הוא אפילו לא מקשיב – ביחס לאוכלוסיות אחרות שאינן עובדות.

התפוצות עומר ינקלביץ': כיום סטודנט משלם דמי ביטוח לאומי בסכום העומד על כשליש מהסכום למי שאינו עובד, בסך 24 שקלים בחודש, לעומת מבוטח שאינו עובד, אשר משלם דמי ביטוח בסך 73 שקלים בחודש.

התפוצות עומר ינקלביץ': בישראל כבר מופחת.

התפוצות עומר ינקלביץ': משכך, ההצעה מבקשת למעשה להרחיב את ההנחה האמורה אף לסטודנטים שלומדים בחו"ל.

התפוצות עומר ינקלביץ': על פי נתוני המוסד, יש כיום כ-84,000 סטודנטים בשנה שאינם עובדים ולומדים במוסדות מוכרים להשכלה גבוהה בישראל.

התפוצות עומר ינקלביץ': באשר לסטודנטים הלומדים מחוץ לישראל, על פי אומדן זהיר, מדובר בכ-20,000 סטודנטים נוספים.

התפוצות עומר ינקלביץ': מבחינה תקציבית, אם ההצעה מכוונת למתן הנחה בתשלום דמי הביטוח לסטודנטים בחו"ל, כך שהם יחויבו בשיעור דמי הביטוח שהסטודנטים שאינם עובדים משלמים בישראל, עלות ההצעה תהיה כ-12 מיליון ש"ח.

התפוצות עומר ינקלביץ': לצד זאת, הצעת החוק מעוררת כמה קשיים אופרטיביים.

התפוצות עומר ינקלביץ': היא אינה מפרטת מהם הקריטריונים אשר על פיהם ייקבע מהו מוסד להשכלה גבוהה מוכר בחו"ל.

התפוצות עומר ינקלביץ': בנוסף, לא ברור האופן שבו הנתונים התקבלו במוסד לביטוח לאומי.

התפוצות עומר ינקלביץ': כיום הנתונים על הסטודנטים הלומדים בכל מוסד להשכלה גבוהה בישראל מועברים באופן אוטומטי על ידי המוסדות עצמם.

התפוצות עומר ינקלביץ': הצעת החוק שבנדון מבקשת למעשה כי המוסד יפנה למוסדות השונים בחו"ל לצורך קבלת הנתונים, דבר אשר אינו אפשרי בשל מספרם הרב של המוסדות להשכלה הפרוסים ברחבי העולם.

התפוצות עומר ינקלביץ': מאחר שהצעה זו אינה מתואמת עם הגורמים הרלוונטיים בממשלה, היא לא קיבלה את אישור ועדת השרים לענייני חקיקה.

התפוצות עומר ינקלביץ': נוסף לכל האמור לעיל, מוצע להתנגד להצעת החוק.

סמי אבו שחאדה: בסכום הזה באמת היה אפשר – – –

התפוצות עומר ינקלביץ': או-טו-טו יש ממשלה חדשה, ואני מניחה שזה יעלה.

התפוצות עומר ינקלביץ': אני משוכנעת.

אחמד טיבי: מתן, אוסאמה יענה על זה.

מתן כהנא: חבר הכנסת אוסאמה, אתה מוזמן לענות.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, חבריי חברי הכנסת – – –

קריאה: – – –

אוסאמה סעדי: למה?

אוסאמה סעדי: יש לנו שלוש דקות.

אוסאמה סעדי: זו אותה הצעה.

קריאה: – – –

אוסאמה סעדי: לא, אבל אני יוזם, כן.

אוסאמה סעדי: חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת עברה בקריאה טרומית בכנסת העשרים בתמיכת הממשלה, השרה ינקלביץ'.

אוסאמה סעדי: השר אז היה חיים כץ, עם יו"ר הקואליציה, והייתה הצעת חוק דומה של חברתי עאידה תומא סלימאן, וגם שלנו, וזה עבר בקריאה טרומית.

אוסאמה סעדי: העלות התקציבית היא בערך 10, 12 מיליון שקל.

אוסאמה סעדי: מה שאנחנו מבקשים – שר העבודה המיועד מאיר כהן – הוא להפחית את דמי הביטוח שמשלמים הסטודנטים ולהשוות אותם לשל הסטודנטים שמשלמים בארץ.

אוסאמה סעדי: אני רק מציין שסטודנטים בחו"ל משלמים דמי ביטוח לאומי שכוללים ביטוח בריאות – 175 שקלים בחודש.

אוסאמה סעדי: סטודנטים בארץ, שלומדים במוסדות אקדמיים בארץ, משלמים 125 שקלים.

אוסאמה סעדי: נהפוך הוא, סטודנטים שלומדים בחו"ל לא מקבלים לא שירותי בריאות ולא ביטוח לאומי, כי הם לומדים בחוץ לארץ, אז הם עושים ביטוח בריאות בחו"ל, זאת אומרת, על דמי הביטוח הלאומי וביטוח הבריאות שמשלם הסטודנט שלומד בחו"ל הוא לא מקבל שום תמורה.

אוסאמה סעדי: לכן, אנחנו הסכמנו – הצעת החוק המקורית שלנו בכלל הייתה לבטל את דמי הביטוח הלאומי לסטודנטים שלומדים בחו"ל.

אוסאמה סעדי: עשינו פשרה עם הממשלה ועם השר דאז, שר העבודה והרווחה חיים כץ, ועם הקואליציה, ואמרנו:

אוסאמה סעדי: אנחנו נעשה הצעת חוק דמי ביטוח לאומי מופחתים, זאת אומרת, להפחית מ-175 ל-125.

אוסאמה סעדי: אין הצעת חוק צודקת והוגנת לסטודנטים שלומדים בחו"ל, שלא מקבלים לא שירותי בריאות, לא ביטוח לאומי ולא גמלאות כלשהן כשהם לומדים בחו"ל במשך שנים רבות, מאשר ההצעה החברתית הזאת.

אוסאמה סעדי: לכן אנחנו מבקשים להעביר את הצעת החוק הזאת ולהצביע בעדה, במיוחד ביום שבו אנחנו מציינים את יום הסטודנט בכנסת.

מתן כהנא: תודה רבה, אדוני.

מתן כהנא: מוכנים להצבעה?

מתן כהנא: כולם לשבת.

מתן כהנא: כולם לשבת.

מתן כהנא: אנחנו הולכים להצביע על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי ביטוח מופחתים לסטודנטים), התשפ"א–2021, של חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי.

מתן כהנא: הצבעה.

מתן כהנא: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 50

מתן כהנא: נמנעים – אין

מתן כהנא: ההצעה עברה ברוב של 50 בעד, נגד – שניים, נמנעים – אפס.

מתן כהנא: המלצת הלשכה המשפטית היא שההצעה תידון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

מתן כהנא: כיוון שלא הוקמה, ההצעה תעבור לוועדה המסדרת לקביעת ועדה.

מתן כהנא: [הצעת חוק פ/432/24; נספחות.

מתן כהנא: ]

מתן כהנא: אנחנו נעבור עכשיו להצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – צמצום פערים בין פריפריה למרכז), התשפ"א–2021, של חברת הכנסת יעל רון בן משה.

מתן כהנא: תציג את הצעת החוק חברת הכנסת יעל רון בן משה.

מתן כהנא: בבקשה.

מתן כהנא: גברתי, לרשותך עשר – – –

קריאות: – – –

מתן כהנא: חברים, בואו נהיה רגע בשקט.

מתן כהנא: חברים, שקט, בבקשה.

מתן כהנא: שקט.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש – – –

מתן כהנא: הייתי חייב לדפוק בפטיש פעם אחת.

מתן כהנא: חברים.

מתן כהנא: עשר דקות, בבקשה.

יעל רון בן משה: תודה רבה, סגן יושב-ראש הכנסת.

יעל רון בן משה: בראשית דבריי אני רוצה להודות ליושב-ראש הכנסת, שמאפשר לי להביא את הצעת החוק החשובה הזאת לדיון.

יעל רון בן משה: אני חייבת התייחסות למה שהיה כאן קודם – השאלה של חבר הכנסת אבי מעוז לגבי המבחנים המנוסחים בלשון זכר ונקבה והתשובה של משרד החינוך.

יעל רון בן משה: אומנם לגיטימי לשאול כל שאלה, ובכל זאת, השאלה מבישה, והתשובה של משרד החינוך מבישה עוד יותר.

יעל רון בן משה: אני מתנצלת בפני בני ובתי המתבגרים, שיושבים עכשיו בבית וצופים בדיון הזה.

יעל רון בן משה: אנחנו נמשיך לעשות הכול כדי שמבחני משרד החינוך ינוסחו בלשון זכר ונקבה ושלשניהם יהיה שוויון הזדמנויות ושוויון זכויות גם במערכת החינוך וגם בחברה בכלל.

יעל רון בן משה: האמירה שהייתה כאן לגבי רחבת הנשים בכותל, שהיא קטנה יותר – – –

מתן כהנא: חברי הכנסת, זה לא מנומס, מה שקורה כאן.

מתן כהנא: יש כאן חברת כנסת שמגישה הצעת חוק.

מתן כהנא: נא לשמור על השקט.

מתן כהנא: יש פה פרסה מאחור למי שרוצה לצאת.

מתן כהנא: הכול בסדר.

מתן כהנא: תנו לה לדבר.

יעל רון בן משה: אני רק אשלים את ההתייחסות לעניין רחבת הנשים בכותל שהיא קטנה יותר כי אולי נשים נמצאות במטבח.

יעל רון בן משה: עדיף היה שהאמירה הזאת לא הייתה נאמרת בבית הזה.

יעל רון בן משה: אני עוברת להצעת החוק שלי.

יעל רון בן משה: חברים וחברות, בעולם מתוקן, במדינה מתוקנת, לא היינו צריכים להסביר למה גם לתושבי הנגב והגליל מגיעים שירותי בריאות שוויוניים.

יעל רון בן משה: חוק ביטוח בריאות ממלכתי נפתח כבר במשפט הראשון עם המילה "שוויון", ובכל זאת אנחנו מוצאים שיש צורך להביא תיקון לחוק ביטוח בריאות ממלכתי.

יעל רון בן משה: במדינה בריאה גורלו של ילד או מבוגר אינו נקבע על פי אזור החיוג או המקום שבו הוא נולד.

יעל רון בן משה: במדינה בריאה, מי שבוחר לגור, כמוני, במקום אחר שאינו המרכז, אינו משלם בבריאותו ואף בחייו.

יעל רון בן משה: אבל מדינת ישראל, על כל עוצמותיה, למרבה הצער, עדיין אינה כזאת.

יעל רון בן משה: בישראל תושב הנגב יחיה בממוצע עד שנתיים וחצי פחות מתושב המרכז, ותושבת הגליל עוד פחות מזה.

יעל רון בן משה: בריאותם של מי שמתגוררים בגליל ובנגב איננה גזרת גורל אלא תוצאה של אפליה מתמשכת בתקציבים ובהשקעה בתשתיות.

יעל רון בן משה: פגשתי בשנים האחרונות לא מעט כאלה שלא קיבלו את שירותי הבריאות המגיעים להם, כמו ציון, שנשלח לחכות ארבעה חודשים לבדיקה, ובינתיים הסרטן התפשט בגופו, או כמו יאסר, שנאלץ לנסוע מאות קילומטרים לצורך אבחון מציל חיים, או תמר, ילדה צעירה שאובחנה עם קשיי קשב וריכוז באיחור של שנה, והיא כבר באמצע כיתה א'.

יעל רון בן משה: אני עוקבת מקרוב אחר פרופ' מסעד ברהום, מנהל המרכז הרפואי לגליל, בית החולים בנהריה – חבר, שכן, תושב הגליל, שעוסק 24 שעות ביממה, שבעה ימים בשבוע, במתן שירותים מצילי חיים לכל אזרחי הגליל.

יעל רון בן משה: אני מכירה את הצוותים הרפואיים המצוינים שלו וגם את הצוותים שעובדים בקהילה.

יעל רון בן משה: הם עובדים בתנאים בלתי אפשריים, תנאים שאנחנו כמדינה מחויבים לספק להם ולאזרחי הגליל.

יעל רון בן משה: הצעת החוק שלי לתיקון חוק ביטוח בריאות ממלכתי, המבקשת לצמצם את הפערים בין הפריפריה למרכז, אמורה להיות המובן מאליו.

יעל רון בן משה: אחד מחמשת המ"מים של ז'בוטינסקי, שהמדינה אמורה להעניק לאזרחיה, הוא מרפא.

יעל רון בן משה: כמה אלמנטרי.

יעל רון בן משה: הצעת החוק הזאת נועדה להטיל חובה מפורשת על המדינה להעניק שירותי בריאות שוויוניים לכלל האזרחים והאזרחיות – בגליל, בנגב, במרכז, לאורכה ולרוחבה של הארץ – ללא אפליה.

יעל רון בן משה: ראשית, זה הדבר הצודק.

יעל רון בן משה: לא מדובר בחסד אלא בחובה של המדינה לספק לכל אזרחיה את שירותי הבריאות הטובים ביותר, כמו גם את החינוך הטוב ביותר, התשתיות הטובות ביותר ואת האפשרות להתפרנס בכבוד.

יעל רון בן משה: שנית, זהו אינטרס של המדינה שאזרחיה יתפזרו בכל רחבי הארץ ולא יתרכזו כולם בין גדרה לחדרה.

יעל רון בן משה: שלישית, זה גם אינטרס כלכלי.

יעל רון בן משה: מערכת בריאות חזקה יותר בפריפריה משמעותה אבחונים מוקדמים, טיפול מוקדם וחיסכון של מיליארדי שקלים למשק, שמתבזבזים על ימי אשפוז ועל טיפולים מאוחרים וקשים שניתן היה למנוע במקרים רבים.

יעל רון בן משה: במדינת ישראל אנחנו כאילו אוהבים עיתות חירום.

יעל רון בן משה: כשצריך לאלתר אנחנו אלופי ואלופות העולם; תראו את תקופת הקורונה.

יעל רון בן משה: אבל בעיות העומק נותרו, ואם נשכיל לפתור אותן מראש, לא נזדקק לאלתורים בשעת חירום.

יעל רון בן משה: הלוואי שלא היינו נדרשים להסדיר בחוק את המובן מאליו, אך בלית ברירה הצעת החוק הזאת היא ראשיתו של תיקון כדי לבנות חברה בריאה.

יעל רון בן משה: ולסיום דבריי, ביום ראשון עתידה לקום פה ממשלה חדשה, ממשלה שמכנים אותה "ממשלת שינוי", ולא סתם – כל כך הרבה דברים צריכים להשתנות.

יעל רון בן משה: בשנה האחרונה חבריי השרים וחברותיי השרות בכחול לבן ואני ראינו מבפנים את עבודת הממשלה, כמה נדרש לעשות, כמה נושאים ופינות מוזנחים ומוזנחות נדרשים לטיפול.

יעל רון בן משה: ראינו, לצערנו, גם ראש ממשלה שהפסיק לשרת את הציבור בתקופה מהקשות שידעה החברה הישראלית.

יעל רון בן משה: אני מאחלת לשכניי בצפון ולכלל אזרחי המדינה ממשלת שינוי שתעשה את הכול כדי לשפר ולתקן את הדרוש תיקון.

יעל רון בן משה: כל כך הרבה מילים נאמרו על הקצוות בממשלה הזאת.

יעל רון בן משה: הינה דבר ראשון במעלה שהממשלה החדשה יכולה להסכים עליו ולעבוד עבורו.

יעל רון בן משה: בריאות טובה לכולם – לתושבי המרכז, לתושבי הדרום ולנו, תושבי הצפון.

יעל רון בן משה: תודה.

מתן כהנא: תודה רבה.

מתן כהנא: ישיב סגן שר הבריאות יואב קיש.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש – – –

מתן כהנא: לרשותך עשר דקות.

מתן כהנא: רשאי להתחיל.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, לפני שאתן את התשובה על הצעת החוק של חברת הכנסת יעל רון בן משה, אני רואה פה במליאה כמה חברים ממפלגות הימין שאמורות להיות חלק מהממשלה שנצביע עליה ביום ראשון, וביניהם חבר הכנסת גדעון סער, חבר הכנסת זאב אלקין, חבר הכנסת מתן כהנא – –

מתן כהנא: סגן יושב-ראש הכנסת – – –

יואב קיש: – – סגן יושב-ראש הכנסת, המנהל ברגע זה את הישיבה.

יואב קיש: לאותם חברי כנסת מהימין שהולכים להצטרף לממשלת השמאל – אני אומר לכם דבר אחד: לפחות אל תעשו שקר בנפשותיכם.

יואב קיש: לכתוב בהסכמים הגברת האכיפה נגד בנייה פלסטינית בשטחי C, ואין על זה הסכמה וזו רק אות מתה; להעביר את הרשות להסדרת ההתיישבות הבדואית בנגב למשרד הרווחה, להתחייב להפסקת ההריסות, להתחייב לעצירת האכיפה נגד בנייה בלתי חוקית עד 2024 – אל תעשו שקר בנפשותיכם.

יואב קיש: זו לא ממשלת ימין; יש פה כניעה מוחלטת לעמדות השמאל.

יואב קיש: לפחות תגידו שזה המהלך שלכם.

יואב קיש: ולגבי הצעת החוק – אני רוצה להתייחס אליה.

יואב קיש: ראשית, אני שמח לראות פה גם את חברי חבר הכנסת אופיר כץ, שאני אומר לכם שבכל השנה האחרונה נלחם בדיוק על הנושא הזה של השוואת תנאי הבריאות בין הפריפריה למרכז, והפערים אכן קיימים.

יואב קיש: אני רוצה לומר לכם ששר הבריאות יולי אדלשטיין וגם אני בתפקידי כסגן שר הבריאות ומנכ"ל המשרד חזי לוי עוסקים בנושא זה, עושים הרבה בנושא זה ופועלים רבות לשינוי המציאות ככל שניתן.

יואב קיש: יש קשיים, יש מגבלות, חלקם זה כוח אדם, חלקם זה תקציבים, אבל החוק גם – דרך אגב, ללא קשר להצעת החוק הזאת, בחוק בריאות ממלכתי נקבע מפורשות כי ביטוח הבריאות הממלכתי יהיה מושתת על עקרונות של צדק, שוויון ועזרה הדדית.

יואב קיש: החובה לצמצום הפערים ולאספקת שירותים באופן שוויוני היא אחת מאבני היסוד של מערכת הבריאות הציבורית, והיא נמצאת בליבת העשייה של המשרד.

יואב קיש: כפי שאמרתי, מהשר ומטה כולנו נמצאים במקום הזה.

יואב קיש: חובת איסור אפליה ישיר הוטל גם על בעלי מקצועות הבריאות בעצמם במסגרת הוראות חוק זכויות החולה, מתוך הבנה שמערכת הבריאות הציבורית נתונה בסד של משאבים ואילוצים, ואסור לייצר מציאות של חוסר שוויון.

יואב קיש: אני מבקש להבהיר כבר כעת שמשרד הבריאות פועל כל העת לתוספת משאבים למערכת הבריאות לצורך יישום העקרונות המובאים בהצעת החוק שלפנינו ולצורך צמצום פערי אי-שוויון במערכת הבריאות.

יואב קיש: זאת אומרת, חברת הכנסת בן משה – זה רון בן משה?

יואב קיש: חברת הכנסת רון בן משה, אנחנו על מלא בהצעת החוק הזאת.

יואב קיש: הנושא של הצעת החוק הזאת – בעצם יותר משמעותי זה נושא המשאבים הקיימים.

יואב קיש: חבר הכנסת אופיר כץ, אני אשמח שתשמע על זה.

יואב קיש: חבר הכנסת אופיר כץ, זה בדיוק על הדברים שאתה עוסק בהם.

יואב קיש: זאת אומרת, הבעיה היא משאבים.

יואב קיש: ובעצם אנחנו דורשים להטיל פה חובה – אנחנו נהיה חייבים לתקצב אותה.

יואב קיש: מבחינת העקרונות שמובאים במסגרת הצעת החוק, צר לי לומר לך, חברת הכנסת רון בן משה, הם מיותרים.

מתן כהנא: יעל רון בן משה.

יואב קיש: אני יכול גם להגיד חבר הכנסת קיש, לצורך העניין.

יואב קיש: לא חייב לנקוב בשם הפרטי.

מתן כהנא: רק רציתי להפריע לך רגע.

יואב קיש: בשביל זה שאלתי מה שם המשפחה.

יואב קיש: היא אמרה לי שרון זה שם משפחה ושמה – שם המשפחה, ולכן אני לא רואה בזה בעיה, חבר הכנסת כהנא, סגן היושב-ראש שממלא תפקיד יושב-ראש, אם אני קורא לה חברת הכנסת רון בן משה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אם מישהו חשב שיש בזה איזה משהו, זלזול או לא – ממש לא.

מתן כהנא: חס ושלום.

יואב קיש: בדיוק.

מתן כהנא: חס ושלום.

יואב קיש: לכן אני חוזר לנושא.

יואב קיש: העקרונות של ההצעה שלך, גברתי, הם מיותרים.

יואב קיש: הם צודקים, אבל הם מיותרים.

יואב קיש: למה הם מיותרים?

יואב קיש: כי הם קיימים כבר בחקיקה הקיימת, אוקיי?

יואב קיש: איסור האפליה נקבע במסגרת הוראות חוק זכויות החולה, והאפשרות לקבוע אמות מידה להוראות סעיף 3(ד) לחוק ביטוח בריאות ממלכתי קיימת אף היא.

יואב קיש: לכן הקושי אינו נעוץ בהיעדר הסדרה בחקיקה, אלא – איפה הבעיה?

יואב קיש: באי-הקצאת משאבים נוספים למערכת הבריאות, שזה מאבק של אופיר כץ, שלי, של השר יולי אדלשטיין ושל המנכ"ל שלנו יחד, כדי לקבל יותר משאבים מהממשלה; ממשרד האוצר בהסכמת הממשלה.

יואב קיש: עכשיו, החקיקה הזאת היא טובה.

יואב קיש: היא אכן דורשת עוד שירותים ועוד עלות, וצריך לחשב את זה ולעשות עבודת מטה מסודרת וברורה.

יואב קיש: לכן, באופן עקרוני רצו במשרד לומר שבגלל שזה כבר קיים בחקיקה ומדובר רק במשאבים, הם מתנגדים, אבל אני לא מתנגד.

יואב קיש: אני אומר לך שאני תומך.

יואב קיש: למה אני תומך?

יואב קיש: כי אני רוצה שזה יקרה; אני רוצה ששר האוצר ליברמן ייתן כספים לשר הבריאות הורוביץ – המיועדים – ואני תומך בהצעת החוק שלך.

יואב קיש: ולכן, למרות שכל מה שאמרת קיים בחקיקה – חבר הכנסת אופיר כץ, כל מה שנאמר בחוק קיים כבר בחקיקה, והאירוע פה – – –

יוליה מלינובסקי: – – –

יואב קיש: הוא עשה את העבודה.

יואב קיש: אני רוצה לתת קרדיט למי שעשה את העבודה, חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

יוליה מלינובסקי: בבקשה – – –

יואב קיש: וכמי שהייתה איתו בוועדת הכספים, את יודעת היטב כמה שעות וכמה הצלחות יש לו יחד איתנו, יד ביד עם משרד הבריאות, בהכנסת מכשירים לפריפריה, לעפולה רק לאחרונה, לקריית שמונה.

יואב קיש: זו עבודה שלנו; היא דורשת משאבים, היא דורשת שהאוצר ישתף פעולה, ולכן אנחנו מחזקים אתכם ואומרים לכם שאנחנו מאחלים לכם בהצלחה במאבק באוצר, ואנחנו נתמוך בהצעת החוק הזאת.

יואב קיש: תודה רבה.

אלי אבידר: אין מאבק, יש הפרדה באוצר.

מתן כהנא: חברים, אנחנו נעבור להצבעה.

מתן כהנא: היות שהממשלה תומכת בהצעת החוק, אנחנו נעבור להצבעה.

מתן כהנא: כולם, נא לתפוס את המקומות שלהם.

קריאה: בעד.

מתן כהנא: רגע.

מתן כהנא: בוא נקריא לכם על מה אתם מצביעים.

מתן כהנא: מה אתה צועק "בעד"?

מתן כהנא: אנחנו מצביעים על הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – צמצום פערים בין הפריפריה למרכז), התשפ"א–2021, של חברת הכנסת יעל רון בן משה.

מתן כהנא: הצבעה.

מתן כהנא: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 56

מתן כהנא: נמנעים – אין

מתן כהנא: תוצאות ההצבעה הן 56 בעד, אפס נגד, אפס נמנעים, ולכן הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – צמצום פערים בין הפריפריה למרכז), התשפ"א–2021, של חברת הכנסת יעל רון בן משה, עברה בקריאה הזאת.

מתן כהנא: המלצת הלשכה המשפטית היא שההצעה תידון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

מתן כהנא: כיוון שלא הוקמה, ההצעה תעבור לוועדה המסדרת לקביעת ועדה.

הצעת חוק-יסוד: [הצעת חוק פ/359/24; נספחות.

הצעת חוק-יסוד: ]

מתן כהנא: אנחנו ממשיכים בסדר-היום, ואנחנו עוברים להצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון – הגבלת זכות העמידה), של חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר.

מתן כהנא: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר.

מתן כהנא: ישיב בהמשך דוד אמסלם, ואחריו – השר גינזבורג, בשם שר המשפטים.

מכלוף מיקי זוהר: חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, הבאנו את הצעת החוק הזאת מתוך אמונה שהאידיאולוגיה היא שקובעת.

מכלוף מיקי זוהר: אז קודם כול, אני רוצה להסביר בקצרה מה אומרת הצעת החוק הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: היום אנחנו יודעים שביהודה ושומרון יש אנשים שהתיישבו בארץ ישראל, בארץ שלנו, ומגיעות כל מיני עמותות שמאל ועותרות בשביל הפינוי של אותם מתיישבים.

מכלוף מיקי זוהר: איך הן עושות את זה?

מכלוף מיקי זוהר: הן מגישות עתירה בשם אדם שאף אחד לא יודע מי הוא.

מכלוף מיקי זוהר: מופיע במינהל האזרחי, נניח, או ברישומי המדינה שם של אדם מסוים שהוא כביכול בעל הקרקע – האדם הזה לא היה ולא נברא, כפי הנראה ולפי כל ההערכות.

מכלוף מיקי זוהר: לא יודעים מי האדם הזה.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, למה?

מכלוף מיקי זוהר: כי עוד בתקופה שקיבלנו את הארץ הזאת וחזרנו לפה, לארץ ישראל, היה מי שרשם שמות על קרקעות מסוימות כדי למנוע מאיתנו ליישב את הארץ.

מכלוף מיקי זוהר: ואז אותו אדם שאף אחד לא מכיר מקבל סיוע, למרות שהוא לא ביקש את הסיוע, למרות שהוא לא יודע בכלל שמסייעים לו, כי הוא לא קיים.

מכלוף מיקי זוהר: מגיעות אותן עמותות שמאל ועותרות בשם אותו אדם לבית המשפט העליון לפנות את המתיישבים מביתם.

מכלוף מיקי זוהר: אתם תתפלאו אולי לגלות שהמתיישבים בסופו של דבר מפונים.

מכלוף מיקי זוהר: בית המשפט העליון מקבל את העתירה של אותה עמותת שמאל, למרות שהאדם שהיה בקרקע הזאת כביכול, מופיע כבעל הקרקע הזאת, לא קיים.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן אנחנו אומרים דבר אחד: זכות העמידה תקבע שכל אדם – –

סמי אבו שחאדה: – – – ולפנות את – – –

מכלוף מיקי זוהר: – – שיש לו עניין אישי, חבר הכנסת שחאדֶה – –

סמי אבו שחאדה: שחאדָה, שחאדָה.

מכלוף מיקי זוהר: – – שהוא נפגע אישית, יוכל לבוא ולעתור בפני בית המשפט.

סמי אבו שחאדה: – – –

מכלוף מיקי זוהר: לא עמותות השמאל, לא בל"ד ולא חבריו של עופר כסיף יעשו את זה – –

סמי אבו שחאדה: – – – לא ייפגע.

מכלוף מיקי זוהר: – – מי שיעשה את זה זה מי שנפגע אישית.

סמי אבו שחאדה: – – –

מכלוף מיקי זוהר: היום – חבר הכנסת בל"ד, אני רוצה לגלות לך סוד.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת שחאדה מבל"ד, אני רוצה לגלות לך סוד.

מכלוף מיקי זוהר: אתה יודע שהיום יכול להיות שאתה תצליח להפיל את החוק הזה?

מכלוף מיקי זוהר: אתה האמנת שתצליח להפיל את החוק הזה, שחאדה?

מכלוף מיקי זוהר: ואתה יודע איך אתה תפיל את החוק הזה?

מכלוף מיקי זוהר: כי אלה שיושבים לידך מתקווה חדשה מהימין, מימינה מהימין, הולכים להצביע נגד החוק הזה.

מכלוף מיקי זוהר: אתה האמנת שתצליח להפיל את החוק הזה בקולות ימינה ותקווה חדשה?

סמי אבו שחאדה: – – –

מכלוף מיקי זוהר: על זה אנחנו הזהרנו.

מכלוף מיקי זוהר: על זה אנחנו התרענו.

סמי אבו שחאדה: – – –

מכלוף מיקי זוהר: זו לא ממשלת מרכז ולא ממשלת אחדות, זו ממשלת שמאל.

סמי אבו שחאדה: – – –

מכלוף מיקי זוהר: אתה, חבר הכנסת שחאדה, עם חבריך למשותפת, תפילו היום את הצעת החוק הזאת בקולות הימניים שלכם, בקולות תקווה חדשה ובקולות ימינה.

מכלוף מיקי זוהר: אתם האמנתם שאתה, אלי אבידר, תצטרך להצביע נגד החוק הזה בגלל המשמעת הקואליציונית של אנשי המרכז?

מכלוף מיקי זוהר: אתה יודע שאסור לפנות את המתיישבים האלה, יחד עם עמותות השמאל שעותרות נגדם, אתה יודע את זה, ואתה צריך במשמעת קואליציונית היום להצביע נגד החוק הזה.

מכלוף מיקי זוהר: אתה האמנת שתגיע למצב הזה?

מכלוף מיקי זוהר: זו לא ממשלת אחדות, זו ממשלת שמאל.

מכלוף מיקי זוהר: וחבר הכנסת שחאדה, תיהנה, תיהנה מהרגע.

מכלוף מיקי זוהר: אתה תפיל היום את הצעת החוק הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: תיהנה מהרגע.

סמי אבו שחאדה: – – –

מכלוף מיקי זוהר: גם חברת הכנסת מראענה, תיהני מהרגע.

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: ברור שאת נהנית.

מכלוף מיקי זוהר: איך לא תיהני?

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו יודעים את עמדותייך.

מכלוף מיקי זוהר: ובזכות עמדותייך היום – ימינה ותקווה חדשה הולכים אחריהם.

מכלוף מיקי זוהר: את המנצחת הגדולה, חברת הכנסת מראענה.

מכלוף מיקי זוהר: את המנצחת הגדולה.

מכלוף מיקי זוהר: הדעות שלך התקבלו היום ולא הדעות של הימין.

אבתיסאם מראענה: – – –

מכלוף מיקי זוהר: הדעות שלך התקבלו היום ולא הדעות של הימין.

מכלוף מיקי זוהר: כל הכבוד לכם, עשיתם ממשלה לתפארת, ממשלת ימין חבל על הזמן, על מלא.

מכלוף מיקי זוהר: אז אני אומר לכם, חברים בתקווה חדשה וחברים בימינה, עוד לא מאוחר.

אלי אבידר: מיקי, אתם לא ימין.

מכלוף מיקי זוהר: אני אצביע היום בעד החוק הזה.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא יודע מה אתם תעשו.

מכלוף מיקי זוהר: אני אצביע היום בעד החוק הזה – –

אלי אבידר: אתם לא ימין, מיקי.

מכלוף מיקי זוהר: – – ואתם תצטרכו לתת דין וחשבון לציבור, אנשי הימין, למה החוק הזה נופל היום.

אלי אבידר: מיקי, אתם לא ימין.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת קריב, אני יודע שגם אתה לא בדיוק רוצה את החוק הזה, אני יודע את עמדותיך.

מכלוף מיקי זוהר: עמדותיך הן עמדות שמאל, שמאל רדיקלי, והיום גם אתה תצא המנצח.

מכלוף מיקי זוהר: כל השמאל היום יצא המנצח.

מכלוף מיקי זוהר: ומי יצא המפסיד?

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: מי יצא המפסיד?

מכלוף מיקי זוהר: הימין.

מכלוף מיקי זוהר: המתיישבים ביהודה ושומרון שיפנו אותם מביתם, הם יהיו המפסידים הגדולים.

מכלוף מיקי זוהר: חברי הכנסת מימינה ומתקווה חדשה, אל תמכרו את האידיאולוגיה שלכם.

מכלוף מיקי זוהר: אל תיפלו בפח הזה.

מכלוף מיקי זוהר: תצביעו בעד הצעת החוק הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: תצביעו בעד הצעת החוק הזאת, כי זה מה שאתם מאמינים בו.

מכלוף מיקי זוהר: אתם לא רוצים שעמותות השמאל ימשיכו לעתור נגד מתיישבים ויפנו אותם מביתם.

מכלוף מיקי זוהר: אתם לא רוצים את זה, ואם אתם היום תצביעו נגד, אתם מפילים את האפשרות הזאת שאנחנו יכולים למנוע יחד.

קריאה: – – –

מכלוף מיקי זוהר: אם אני לא ימין, לא הייתי מביא את החוק הזה.

מכלוף מיקי זוהר: מאחר שאני ימין על מלא, אני מביא חוק ימני, וגם אתם יודעים בישראל ביתנו, גם בתקווה חדשה וגם בימינה, צריכים להצביע בעד החוק הזה.

מכלוף מיקי זוהר: אתם לא יכולים להיות קורבן של השמאל.

מכלוף מיקי זוהר: זה לא מה שאנחנו מכירים.

מכלוף מיקי זוהר: ממתי הימין הוא הקורבן של השמאל?

מכלוף מיקי זוהר: ממתי?

מכלוף מיקי זוהר: והיום זה יקרה.

מכלוף מיקי זוהר: היום זה יקרה.

גלעד קריב: – – – עצמכם ושל השחיתות שלכם, לא של השמאל.

מכלוף מיקי זוהר: נו, באמת.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת קריב – –

גלעד קריב: אתם קורבן של השחיתות של ראש הממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: – – אתה אפילו לא מאמין למה שאתה אומר.

גלעד קריב: אתם קורבן של אובדן הממלכתיות.

גלעד קריב: אתם קורבן של השנאה ושל ההסתה שלכם.

מכלוף מיקי זוהר: נו באמת, שמענו.

מכלוף מיקי זוהר: שמענו היטב.

גלעד קריב: זה הקורבן.

מכלוף מיקי זוהר: העמדות שלך היום מתקבלות בזמן שהעמדות של הימין נדחות, והציבור צריך לדעת את זה.

גלעד קריב: הקוזק הנגזל.

מכלוף מיקי זוהר: הציבור צריך לדעת את זה והציבור צריך להבין איזו ממשלה עומדת לקום.

מירב בן ארי: די כבר.

מירב בן ארי: ארבע שנים הייתי איתך, לא הבאת חוק אחד של הימין.

מירב בן ארי: מספיק כבר.

מירב בן ארי: שמענו עליכם.

מכלוף מיקי זוהר: גברתי, למה את לא מצביעה עכשיו בעד החוק?

מירב בן ארי: ארבע שנים.

מירב בן ארי: איזה חוק הבאת של הימין?

מכלוף מיקי זוהר: אם את מאמינה שזה בסדר – – –

מירב בן ארי: איזה חוק?

מכלוף מיקי זוהר: אם את מאמינה שזה בסדר שעמותות השמאל של החברים שלך לקואליציה – –

מירב בן ארי: כל היום אתם יושבים ובוכים "ימין, ימין".

מכלוף מיקי זוהר: – – יעתרו נגד מתיישבים ביהודה ושומרון ויפנו אותם מביתם, אז תצביעי נגד.

מירב בן ארי: שמעתי עליך.

מירב בן ארי: אתה לא הבאת הצעת חוק אחת של הימין, והיית יו"ר הקואליציה.

מירב בן ארי: אני רוצה לראות אותך היום מצביעה נגד החוק ולהסביר לציבור למה העמדות שלך הן עמדות שמאל רדיקליות – –

מירב בן ארי: בטח שאני אצביע נגד, כי אני לא מאמינה לשטויות שלכם.

מירב בן ארי: הייתי בסרט הזה, לא הבאתם חוק אחד.

מכלוף מיקי זוהר: – – כי אלה העמדות של הקואליציה הזאת.

מירב בן ארי: כל היום מברברים על ימין, ימין.

מירב בן ארי: מספיק.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני היושב-ראש, אנחנו הזהרנו לפני הקמת הממשלה הזאת שהולכת לקום פה ממשלת שמאל רדיקלית, והינה, הצעת חוק ראשונה שאנחנו מביאים למליאה, הצעת חוק ימנית אמיתית, הוגנת, שתמנע מעמותות השמאל לעתור נגד המתיישבים ביהודה ושומרון על בסיס קבוע, כשאנחנו יודעים שבית המשפט העליון מקבל את העתירות כמעט על בסיס קבוע ובאופן אוטומטי – את זה יכולנו למנוע היום בחוק הזה, והקואליציה החדשה, קואליציית האחדות הזאת, מפילה את הצעת החוק אולי החשובה ביותר להתיישבות.

מכלוף מיקי זוהר: זה מה שהבטחתם לציבור, ימינה?

מכלוף מיקי זוהר: זה מה שהבטחת, יועז הנדל, למצביעים שלך מתקווה חדשה?

מכלוף מיקי זוהר: נכון, הבטחת גם להפיל את ביבי, אבל לא הבטחת מעולם שתוותר על האידיאולוגיה שלך, על הערכים שלך, על הדברים שאתה מאמין בהם.

מכלוף מיקי זוהר: אני זועק פה מדם ליבי, כי זה כואב לי.

מכלוף מיקי זוהר: כואב לי לראות לאן המדינה שלנו הולכת בשנים הקרובות, לממשלת שמאל רדיקלית.

מכלוף מיקי זוהר: הם לא ייתנו לכם לעשות כלום.

מכלוף מיקי זוהר: הם ימנעו מכם כל דבר שהוא טוב לארץ ישראל, לעם ישראל ולתורת ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: כל דבר.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לסכם ולומר שאני עדיין מקווה שברגע האמת, בהצבעה הזאת תלכו לפי האידיאולוגיה שלכם, לא לפי הכיסאולוגיה.

מכלוף מיקי זוהר: תצביעו בעד.

מכלוף מיקי זוהר: אני מבקש, לסיום, מכל חברי הכנסת של הימין ומבקש מכולכם להיות נוכחים בשלב ההצבעה, כי זאת יכולה להיות הצבעה צמודה.

מכלוף מיקי זוהר: אולי מישהו בימינה ובתקווה חדשה ישנה את דעתו ויחליט לעזוב את השמאל וללכת עם הימין.

מכלוף מיקי זוהר: אני מנצל את הימים האחרונים שבהם יש לי עוד אפשרות להשפיע, וביקשתי שזאת תהיה הצבעה שמית, כדי שכל אחד ואחד שיצביע נגד החוק הזה ייזכר לנצח כמי שאפשר לעמותות השמאל להמשיך ולעתור נגד מתיישבים ולפנות אותם מביתם.

מכלוף מיקי זוהר: החיוך שלך, חבר הכנסת שחאדה, אומר הכול.

מכלוף מיקי זוהר: אתה המנצח הגדול של היום.

מכלוף מיקי זוהר: הימין מפסיד, השמאל הרדיקלי מנצח.

מכלוף מיקי זוהר: השמאל הרדיקלי מנצח.

סמי אבו שחאדה: – – –

מכלוף מיקי זוהר: אז ברכות לרגל ניצחונך.

מכלוף מיקי זוהר: תודה לחברי תקווה חדשה, תודה לימינה.

מכלוף מיקי זוהר: הם עוזרים לך היום להיות המלך הבלתי-מעורער של ארץ ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: אתה קובע על ארץ ישראל – אתה, חבר הכנסת שחאדה, וחברך חבר הכנסת טיבי, שבטח מאוד מרוצה להיות זה שמכריע את גורל ארץ ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: זה מה שקרה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

יריב לוין: תודה לחבר הכנסת זוהר.

יריב לוין: ישיב, בשם הממשלה, השר המקשר בין הממשלה לכנסת דוד אמסלם.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לפני שאני אתייחס להצעה, אני רוצה להתייחס רק לשני דברים קצרים.

דוד אמסלם: אתמול הבנו שבעצם מצעד הדגלים עובר ליום שלישי.

דוד אמסלם: אני מבין שכוחות הביטחון, עד יום שלישי – יום חמישי מסוכן בגלל שעבאס לא מסכים.

דוד אמסלם: זה מסוכן לקואליציה, לא לביטחון.

דוד אמסלם: ביום שלישי הכול אפשרי, המצעד יצעד.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שעבאס מסכים ביום שלישי; לא מסכים ביום חמישי.

דוד אמסלם: אז תודה לך.

דוד אמסלם: אני מודה לך, מר עבאס, ששכנעת את השב"כ, את המוסד, את צה"ל, את המשטרה ובעיקר את המפכ"ל לאפשר לנו לצעוד במדינת ישראל עם דגל ישראל ביום שלישי.

דוד אמסלם: סחתיין, תודה רבה.

דוד אמסלם: לגבי ניצן הורוביץ, אני רוצה רק לומר: מגוחך.

דוד אמסלם: שמתם אותו בקבינט המדיני-ביטחוני.

דוד אמסלם: הרי הבן אדם הזה בעצם רוצה להסגיר את כל חיילי צה"ל להאג.

דוד אמסלם: אז אתם מבינים לאן הגעתם?

דוד אמסלם: שפל המדרגה.

דוד אמסלם: לא אכפת לכם כלום.

דוד אמסלם: אתם הולכים כמו עיוורים, פרה עיוורת הולכת, ומה שחשוב לכם זה רק הכיסאות פה.

דוד אמסלם: זה מה שמעניין אתכם.

דוד אמסלם: מירב בן ארי, אני רק אענה לך בקצרה לגבי מה שאמרת למיקי.

דוד אמסלם: בגללך ובגלל פולקמן ובגלל אנשים כמוך – – –

מירב בן ארי: ידעתי שתגיד את זה.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: הייתם שם איתנו והייתם סוסים טרויאניים לא הצלחנו להעביר כלום.

דוד אמסלם: זה הסיפור.

מירב בן ארי: ידעתי שתגיד את זה.

מירב בן ארי: נתניהו ראש הממשלה 12 שנה.

מירב בן ארי: כל פעם מפלגה אחרת חוסמת אתכם.

מירב בן ארי: ידעתי שתגיד את זה.

מירב בן ארי: שמעתי עליכם.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה לדבר, ברשותכם, לגבי הממשלה.

מירב בן ארי: 12 שנה הוא ראש ממשלה.

דוד אמסלם: הרי מה קורה כאן, בעצם?

דוד אמסלם: מה שקורה כאן, יש כאן – – –

יריב לוין: רגע, רגע, אדוני השר, רק רגע.

יריב לוין: אני מבקש מכולם לשבת.

יריב לוין: אי-אפשר ככה.

יריב לוין: השרים, נא לשבת.

יריב לוין: חברת הכנסת דיסטל אטבריאן, נא לשבת.

יריב לוין: חבר הכנסת זוהר, נא לשבת.

יריב לוין: חברי הכנסת חיים כץ ועודד פורר, בבקשה לשבת.

יריב לוין: השרה גמליאל, נא לשבת.

יריב לוין: חבר הכנסת כץ ופורר, בבקשה לשבת.

יריב לוין: חברות הכנסת סילמן והשכל, בבקשה לשבת.

יריב לוין: חברות הכנסת סילמן והשכל, בבקשה לשבת.

יריב לוין: חברות הכנסת סילמן והשכל.

דוד אמסלם: הן עדיין מתרגשות מהקואליציה.

יריב לוין: חבר הכנסת בן צור, סגן השר בן צור.

יריב לוין: סגן השר בן צור, אתה אפילו לא שומע אותי.

יריב לוין: חברי הכנסת כץ ומלינובסקי, בבקשה לשבת.

יריב לוין: כל אחד צריך כאן הזמנה אישית.

יריב לוין: לשבת.

יריב לוין: שבו, אני מבקש.

יריב לוין: נא לדאוג שכולם ישבו במקומם.

יריב לוין: בבקשה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, לפיד ובנט עסוקים בהנדוס תודעה כבר למעלה מחודשיים.

דוד אמסלם: הם קוראים לממשלה שלהם "ממשלת אחדות" – תקשיבו לבדיחה – ו"ממשלת שינוי".

דוד אמסלם: האמת שזאת ממשלה של צפונבונים אשכנזים, בעיקר בגבולות רעננה ותל אביב.

דוד אמסלם: תקשיבו – – –

מירב בן ארי: די כבר עם הקשקוש הזה, אף אחד לא מאמין לזה כבר מזמן.

דוד אמסלם: שמנעו – – –

מירב בן ארי: אתה לא מאמין בזה.

דוד אמסלם: האחדות היחידה שיש שם זה עם מנסור עבאס – המזרחי היחיד.

מירב בן ארי: למה אתה חושב שאתם – – – מאיפה זה בא.

דוד אמסלם: בעצם זאת ממשלת שנאה ותרעלה.

דוד אמסלם: דרך אגב, מה שיקרה כאן, אני רוצה לומר: בא בן אדם הזוי שקוראים לו בנט ועם שישה מנדטים – שישה מנדטים – הורס את הדמוקרטיה במדינת ישראל.

דוד אמסלם: הרי ברור לכם לחלוטין שבהמשך יהיו מפלגות עם שני מנדטים, שני עריקים, שלושה.

דוד אמסלם: תמיד יבקשו מה שיבקשו, ירצו לקבל.

דוד אמסלם: מנסור עבאס באופן מעשי מנהל את הממשלה, ואני אסביר לכם גם מדוע – בגלל שבנט ולפיד כל בוקר יתקשרו אליו, יבדקו איך הוא מרגיש, האם הוא חולה, צריך מסז', צריך עוד קצת כסף, צריך עוד כמה יישובים לבדואים, צריך עוד כמה כבישים.

דוד אמסלם: הם לא מבינים.

דוד אמסלם: הוא יגיד להם, דרך אגב: אני מסכים לחוק הזה כן, לחוק הזה לא, לתקציב הזה כן; נא להוריד בתקציב הביטחון, לא מתאים לי; תביאו לנו, אנחנו הערבים מקופחים.

דוד אמסלם: דרך אגב, לא הבנתי איך אתם מקופחים.

דוד אמסלם: אתם אזרחי מדינת ישראל, מקבלים תקציב כמו כל אזרח במדינת ישראל.

דוד אמסלם: גם כאן, דרך אגב, אנחנו נקבע קריטריונים.

דוד אמסלם: עוד מעט אני אגיד על מה.

דוד אמסלם: אז לכן, מי שיהיה בפועל ראש הממשלה זה מנסור עבאס.

דוד אמסלם: זאת פעם ראשונה בתולדות המדינה שמי שמנהל את הממשלה זה ערבי מהמפלגה האסלמיסטית, שקשורה עוד לאחים המוסלמים.

דוד אמסלם: בא במתק שפתיים, כאילו: אני רוצה להיות איתכם.

דוד אמסלם: זה מה שהם לא מבינים, כל הצפונבונים.

דוד אמסלם: הם לא מבינים מה המטרה שלו.

דוד אמסלם: גם בנגב הם חושבים – אתמול נסעתי בנגב; הפקרות שלמה.

דוד אמסלם: הפקרות.

דוד אמסלם: אז לא, הם לא רוצים הרי את היישובים בנגב, כדי לשחרר את איפה שהם יושבים.

דוד אמסלם: הם לא מבינים בכלל מה הם רוצים.

דוד אמסלם: הבדואים רוצים גם עוד קרקעות של המדינה וגם להישאר באותו מקום, גם זה וגם זה, כמו שהם עושים בכל דבר.

סעיד אלחרומי: – – –

דוד אמסלם: לכן, דרך אגב, אני אשמח מאוד אם יקימו לבדואים כמה ערים.

סעיד אלחרומי: – – –

דוד אמסלם: רק שנייה, רק שנייה, אלחרומי.

דוד אמסלם: אלחרומי, אני מוכן להביא אותך ליישוב שלי.

דוד אמסלם: אם אתה מסכים ליישובים כאלה ושכל הבדואים יעזבו את האדמות, אהלן וסהלן.

דוד אמסלם: הרי אתה יודע שזה לא נכון.

דוד אמסלם: אבל מה מצחיק פה?

דוד אמסלם: מי טיפל בבדואים בשש השנים האחרונות?

דוד אמסלם: ימינה.

דוד אמסלם: אורי אריאל.

דוד אמסלם: הם ביקשו את זה.

דוד אמסלם: בנט, אתה ביקשת את זה, אצלך.

דוד אמסלם: את מבין את הצבוע הזה, השקרן, הנוכל?

דוד אמסלם: כאן כל מילה שלו שקר, אין מילה שהוא לא משקר בה.

דוד אמסלם: כל זה למה?

דוד אמסלם: הוא רוצה להיות ראש ממשלה, עם שישה מנדטים.

דוד אמסלם: הרי נראה לכם באמת שהוא ניהל משא ומתן עם הליכוד?

דוד אמסלם: עניין אותו הליכוד?

דוד אמסלם: מעניין אותו ארץ ישראל?

דוד אמסלם: מעניין אותו תורת ישראל?

דוד אמסלם: מעניין אותו רק דבר אחד: בנט ונפתלי.

דוד אמסלם: לכן אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, בושה וחרפה.

דוד אמסלם: אתם פשטתם את הרגל.

דוד אמסלם: לא היה כזה דבר בתולדות מדינת ישראל.

דוד אמסלם: התקבץ לו פה ערב רב.

דוד אמסלם: אין קשר בין שמאל לימין, אין קשר בין בני בגין למנסור עבאס, בוודאי לא למרצ.

דוד אמסלם: הכול לא חשוב.

דוד אמסלם: הייתה לכם מטרה אחת: להפיל את ראש הממשלה נתניהו.

דוד אמסלם: עכשיו הפלתם אותו, יאללה.

דוד אמסלם: נו, מה עושים מחר בבוקר?

דוד אמסלם: מה עושים?

אלי אבידר: הם לא שוכחים.

דוד אמסלם: הרי רוצים – שמעתי את זנדברג רוצה בעצם לקדם תחבורה בשבת.

דוד אמסלם: למה לא?

דוד אמסלם: למה לא?

דוד אמסלם: רוצה ניצן הורוביץ לקדם את הגיור הרפורמי ואת ברית הזוגיות.

דוד אמסלם: למה לא?

גלעד קריב: למה לא?

גלעד קריב: לאזרח ותיק לא מגיע – – –

דוד אמסלם: הוא רצה לקדם את הגיור הרפורמי כשהוא היה איתי עוד במתווה הכותל.

גלעד קריב: למה לא?

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: מפני שמבחינתו צריכים להיות פה הרפורמים, לא היהדות.

דוד אמסלם: רק הרפורמים.

גלעד קריב: נכון.

דוד אמסלם: אתם מבינים?

דוד אמסלם: ומי יושב איתו?

דוד אמסלם: אורבך, אורבך עם הכיפה.

דוד אמסלם: אורבך.

דוד אמסלם: הרי אתם, מה שמעניין אתכם זה הקנביס, דברים מהסוג הזה.

דוד אמסלם: על זה יש לכם קונסנזוס.

קריאות: – – –

דוד אמסלם: הרי כבישים בונים הפקידים, לא צריכים אתכם.

דוד אמסלם: הרי בסוף המדיניות באה בדברים הקונטרוברסליים.

גלעד קריב: נכון.

גלעד קריב: באמת לא צריך.

דוד אמסלם: אתם תבנו את ארץ ישראל?

דוד אמסלם: הרי הורוביץ – מנסור עבאס לא יאשר.

דוד אמסלם: למה שיאשר?

דוד אמסלם: הרי אתם יודעים.

דוד אמסלם: הרי אתם בעד לפתוח עוד חנויות חזיר בשבת.

קריאות: – – –

דוד אמסלם: הרי אצל ליברמן אתם נבנים – אמרתי – מהשבת והחרדים.

דוד אמסלם: דרך אגב, תעבירו את חוק הגיוס, בבקשה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אז רציתי להעלות אותו ככתבו וכלשונו.

דוד אמסלם: הוא עבר בקריאה ראשונה – מי התנגד?

דוד אמסלם: לפיד וליברמן.

דוד אמסלם: אז אתם מבינים כמה צביעות, כמה שקר.

דוד אמסלם: הייתם קמים, עולים לפה, מדברים כל יום.

דוד אמסלם: אתם לא מתביישים?

דוד אמסלם: לפיד, באישון לילה השבעתם ממשלה מופקרת.

דוד אמסלם: הרי אתם מופקרים.

דוד אמסלם: אתם גונבים את התקציב של עם ישראל.

דוד אמסלם: הרי היום אתם עושים 28 שרים – על כמה?

דוד אמסלם: על 56 חברי כנסת.

דוד אמסלם: אני עשיתי חשבון – אחד לשניים.

דוד אמסלם: אתם רוצים להביא לפה עוד 30 ח"כים.

דוד אמסלם: אתם הולכים לעלות למדינת ישראל 200 מיליון שקל.

דוד אמסלם: הממשלה הקודמת עלתה 108, וגנץ, החבר שלכם, שדד חצי ממנה – רצה 17 שרים.

דוד אמסלם: אתם יודעים את האמת.

מירב בן ארי: מי – – – ראש הממשלה שלך נתן לו 17 שרים.

מירב בן ארי: תפסיק כל הזמן להתלונן.

מירב בן ארי: מספיק כבר.

מירב בן ארי: 450 מיליון שקל – – – כל היום בכי ובכי.

מירב בן ארי: מספיק.

דוד אמסלם: הליכוד מעולם לא קיבל אחד לשלושה.

דוד אמסלם: כן, הממשלות הכי קטנות היו בעצם אצלנו, אבל אתם עליתם, שדדתם את הקופה.

דוד אמסלם: מה שנקרא – אתם לא מתביישים.

דוד אמסלם: מה שמפריע לי זה הצביעות שלכם, זה הגועל נפש – –

מירב בן ארי: זו הצביעות הכי גדולה.

דוד אמסלם: – – שאתם כל היום משקרים מבוקר עד לילה.

דוד אמסלם: מיקי לוי כאן?

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

דוד אמסלם: בזבוזים?

דוד אמסלם: ראש ממשלה חלופי – לפיד.

דוד אמסלם: שני אאודים באים לשכונה, למה לא?

דוד אמסלם: לבית קפה שבו היה יושב כל היום.

דוד אמסלם: סוגרים – למה לא?

דוד אמסלם: הרי זה אצלך, ראש הממשלה החלופי.

דוד אמסלם: אתה החלטת שאתה תהיה.

דוד אמסלם: הרי אתה לעגת על זה רק לפני חודשיים.

דוד אמסלם: זה רק מראה את כל הצביעות שלכם, את השקר, את הנהנתנות שלכם.

דוד אמסלם: כולכם, כפי שאמרתי, צפונבונים.

דוד אמסלם: רובכם עשירים מאוד.

מירב בן ארי: די, די כבר – – –

דוד אמסלם: אתם מעולם לא ראיתם אנשים עניים.

דוד אמסלם: אתם לא ראיתם מישהו – –

מירב בן ארי: – – – של הצפונבונים העשירים.

מירב בן ארי: מי שם אותך – – –

דוד אמסלם: – – אתם לא ראיתם אנשים מהעשירון השביעי ומטה – מדוע?

דוד אמסלם: אתם רואים אותם רק בסרטים.

מירב בן ארי: די כבר עם השטויות האלה.

מירב בן ארי: למה אתה מאמין לדבר הזה?

דוד אמסלם: הם לא חברים שלכם.

דוד אמסלם: הם לא שכנים שלכם.

דוד אמסלם: אתם – כלום.

מירב בן ארי: מספיק כבר.

מירב בן ארי: מי אתה שתחליט?

מירב בן ארי: מי שאתה שתחליט על הצפונבונים – – –

דוד אמסלם: אתם, ברגע שהקופה נופלת אצלכם, אין לכם אלוהים, מה שנקרא, תרתי משמע.

דוד אמסלם: לא מעניין אתכם כלום.

דוד אמסלם: דרך אגב, עכשיו תביאו לפה עוד 70 ח"כים, תשנו חוק, תעלו לעצמכם את המשכורות.

דוד אמסלם: אתם תביאו את החוק.

דוד אמסלם: זה אתם.

מירב בן ארי: – – – די כבר.

מירב בן ארי: כל היום – – –

דוד אמסלם: בשמאל במדינת ישראל – תמיד אמרתי, ואתם רעשתם – זה האנשים הכי אלימים.

דוד אמסלם: הכי מושחתים במדינה.

רון כץ: מה אתה אומר?

דוד אמסלם: הכי מושחתים והכי אלימים.

דוד אמסלם: דרך אגב, לא רואים כלום ממטר.

דוד אמסלם: לא רואים, לא את היהדות, לא רואים את הערכים היהודיים, לא רואים את המזרחים, לא רואים גם את הערבים.

דוד אמסלם: רק את עצמם.

מירב בן ארי: – – – די – – –

דוד אמסלם: קבוצה אליטיסטית שדואגת לה ולילדיה – בכל נושא, תבדקו אותי; בכל נושא, מהתרבות, אקדמיה, כלכלה – מה שאתם רוצים – בית המשפט העליון, הכול.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני ניסיתי – – –

יריב לוין: השר אמסלם, רק חצי דקה אחרונה, אחרי שהוספתי זמן.

יריב לוין: זה כבר אחרי התוספת.

דוד אמסלם: לכן אני רוצה להגיד למר אורבך: מר אורבך, אני לא מתייחס לערב רב הזה.

דוד אמסלם: אתה יהודי עם כיפה.

דוד אמסלם: אני מציע לך – לך, לגברת סילמן:

דוד אמסלם: לפחות אל תעשו חילול השם, אתם ואלקין.

דוד אמסלם: אני, על מתווה הכותל, לא הייתי מוכן לוותר – למה?

דוד אמסלם: אני לא יהודי דתי, אני מסורתי.

דוד אמסלם: הם הולכים לעקור את כל מסורת ישראל.

דוד אמסלם: אתם לא מתביישים?

דוד אמסלם: לפחות תורידו את הסממנים היהודיים על מנת שיבינו שאתם כמוהם.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש שאתה עונה למנסור עבאס ולא לרב דרוקמן?

דוד אמסלם: אתה הולך בכלל לבית הכנסת?

דוד אמסלם: עזוב נפתלי בנט – נפתלי בנט, אף פעם לא האמנתי שהוא דתי.

דוד אמסלם: אבל אתם, אתם לא מתביישים?

דוד אמסלם: איזה חילול השם אתם עושים.

דוד אמסלם: מה חשבתם, שזה רק בינינו?

דוד אמסלם: תסתכלו בציבור, מה הוא חושב עליכם.

דוד אמסלם: תסתכלו איך יהדות העולם מסתכלת עליכם.

יריב לוין: חבר הכנסת השר אמסלם, תודה.

יריב לוין: משפט אחרון.

דוד אמסלם: לכן אני מציע לכם, יש לכם עוד יומיים לממשלה הארורה, הזדון הזאת, שרוצה להכחיד כל סממן יהודי במדינת ישראל.

דוד אמסלם: רוצה לעשות את המשנה של מדינת כל אזרחיה – זה מה שמעניין אותם.

יריב לוין: השר אמסלם, תודה.

יריב לוין: מה עמדת הממשלה – לתמוך בחוק או להתנגד לחוק?

יריב לוין: מהי העמדה.

דוד אמסלם: עמדת הממשלה, כמובן, היא לתמוך בחוקים הלאומיים.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אני מזמין את השר איתן גינזבורג, בשם שר המשפטים.

יריב לוין: בבקשה.

קריאה: – – –

מאיר פרוש: יש אפשרות לשר נוסף לדבר במסגרת זמן של חמש דקות.

מאיר פרוש: שאלתי וענה השר אמסלם: לתמוך בחוק.

איתן גינזבורג: לא, הוא אמר שהוא בעד לתמוך בחוקים לאומיים.

יריב לוין: בבקשה.

איתן גינזבורג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אין דרך אחרת להציג את זה ואין טעם לייפות את המצב.

איתן גינזבורג: האמת, כששמעתי אותך, השר אמסלם – ודי התביישתי לשמוע איך שאתה מכנה פה חברי כנסת ואיך שאתה קובע מי יהודי ומי לא יהודי.

איתן גינזבורג: אני שואל אותך: מי שמך לקבוע מי יהודי ומי לא יהודי?

דוד אמסלם: לא אמרתי – – –

איתן גינזבורג: מי שמך לקבוע אם אנחנו אוהבים את היהדות או לא אוהבים את היהדות?

מאי גולן: זה בכלל לא מה שהוא אמר.

קריאות: – – –

איתן גינזבורג: הייתי מציע בהקשר הזה קצת צניעות.

איתן גינזבורג: אף אחד פה לא פחות יהודי ממך.

איתן גינזבורג: אף אחד פה לא אוהב את המדינה פחות ממך.

איתן גינזבורג: הייתי מציע בהקשר הזה מעט צניעות.

איתן גינזבורג: כל מטרתה של הצעת החוק הזאת, שהגיש אותה חבר הכנסת זוהר, היא למנוע מבית המשפט העליון את האפשרות לדון בעתירות שמוגשות על ידי עותרים ציבוריים.

איתן גינזבורג: כלומר, חבר הכנסת זוהר – וכנראה שהוא גם לא היחיד – רוצה לצמצם את סמכות בית המשפט העליון בשבתו כבג"ץ כך שלא יוכל לדון בעתירות שמוגשות כנגד רשויות שלטוניות.

איתן גינזבורג: לכן, עמדת משרד המשפטים היא כמובן להתנגד.

איתן גינזבורג: אני מציע שנפרק לרגע את הצעת החוק ונבין מה באמת עומד מאחוריה.

איתן גינזבורג: דבר ראשון, חשוב לזכור שהיכולת להעביר ביקורת שיפוטית על פעולות מינהליות, פעולות שהממשלה – – –

סמי אבו שחאדה: – – –

יריב לוין: רק שנייה.

יריב לוין: צודק חבר הכנסת אבו שחאדה.

יריב לוין: רבותיי, אני מבקש, נא לשבת במקום.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: כולם בבקשה לשבת.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: נא לשמור על שקט.

יריב לוין: אנא, אם אפשר להגביר קצת את המיקרופון של השר, כדי שישמעו אותו יותר טוב.

איתן גינזבורג: היכולת להעביר ביקורת שיפוטית על פעולות של מינהל ציבורי ושל ממשלה היא אחת מאבני היסוד החשובים במשטר הדמוקרטי.

איתן גינזבורג: הביקורת השיפוטית היא ערובה הכרחית שרשויות השלטון וכל אדם שממלא תפקיד ציבורי יפעלו בהתאם לחוק ולא ינצלו את כוחם לרעה, כי זה מה שנמסר להם – נמסר להם החוק והכוח בנאמנות מהציבור.

איתן גינזבורג: הגישה החופשית של האזרחים והתושבים בישראל לבית המשפט הגבוה לצדק היא אינטרס משותף של כולנו, השר אמסלם וחבר הכנסת זוהר.

איתן גינזבורג: הגישה הזאת מבטיחה שבמקרה שבו נפל פגם בפעולה שלטונית או באי-עשייה שלטונית – יבואו וייתנו מזור.

איתן גינזבורג: בלי בית משפט, הרבה דברים שאנחנו היום חווים אותם לא היו קורים.

איתן גינזבורג: בין השאר, אני לא הייתי יכול להיות אבא, אדוני.

איתן גינזבורג: אני לא הייתי יכול להביא ילדים בישראל, כי הממשלה עוד לא הבינה שיש פה אזרחים שחיים קצת אחרת – זה רק בזכות בית המשפט העליון.

איתן גינזבורג: הוועדה רוצה למנוע – אתם רוצים למנוע, שאף אחד לא יוכל לגשת, רק עם בעיה פרטנית.

איתן גינזבורג: יש פה גם סוגיות ציבורית, וכאשר הממשלה מקבלת החלטות בגלל שיקולים זרים, משתמשת לרעה בכוח שלה, בכוח שניתן לה או פועלת בניגוד לדין, צריך שיהיה פה סעד, צריך שהפגם הזה יתוקן.

איתן גינזבורג: התפקיד של בית המשפט העליון – אנחנו לא צריכים רק להפריד בין רשויות, צריך גם לאזן ולבלום רשויות אחרות, וזה אינטרס משותף של כולנו, של כל באי הבית הזה וכל אזרחי ישראל.

איתן גינזבורג: כולם רוצים שהרשויות הציבוריות – וחבר הכנסת זוהר, גם כן, גם הרשות המחוקקת והמבצעת על כל השלוחות שלה, יפעלו בהתאם לכל שלטון החוק, כמצוות החוק ועל פי יסודות הדמוקרטיה.

איתן גינזבורג: אדוני היושב-ראש, לקראת סיום אני רוצה לחדד שתי נקודות חשובות.

איתן גינזבורג: הנקודה הראשונה היא שזה לא משנה אם מי שהצביע על פגם שלטוני ועתר לבג"ץ הוא מי שנפגע ישירות מהעוולה או שהוא עותר ציבורי.

איתן גינזבורג: עוולה היא עוולה, ואם גילינו עוולה, צריך להציב תמרור ולפנות למי שיכול לתקן אותה.

איתן גינזבורג: מה שכן חשוב הוא שכל פגם ייבחן תמיד בידי רשות שיפוטית עצמאית, ואם צריך – שהיא גם תתוקן.

איתן גינזבורג: הצעת החוק הזאת עלולה לפגוע ללא צורך בכוח של הביקורת השיפוטית כלפי רשויות השלטון.

איתן גינזבורג: הנקודה השנייה, אדוני, היא שחשוב שנזכור כולנו שבית המשפט לא יוזם הליכים משפטיים ושיפוטיים.

איתן גינזבורג: הוא לא ממציא תיקים ודיונים.

איתן גינזבורג: הוא פועל רק בנושאים שמגיעים אליו ודברים שמביאים לפתחו.

איתן גינזבורג: הוא אפקטיבי בהקשר הזה.

איתן גינזבורג: הוא דן במה שמגיע לפתחו, ואז, רק אחרי שהוא שמע את הצדדים וראה ראיות, הוא מכריע.

איתן גינזבורג: הסמכות של בית המשפט לדון במקרים שמתאימים בלבד, בעתירות שמביא בפניו עותר ציבורי, לא משנה את ההליך השיפוטי ולא גורעת מהמעמד או מהכוח של רשויות שלטון אחרות.

איתן גינזבורג: הכול ממילא קבוע בחוק.

איתן גינזבורג: במעמד הזה כן יש מקום להזכיר שההלכה, בכל הנוגע לזכות העמידה והיקף זכות העמידה, התפתחה לאורך השנים.

איתן גינזבורג: כמו שנעשה בסוגיות אחרות, משפטיות וחוקתיות, גם את זכות העמידה אפשר לבחון, לשקול ולדייק, אבל למנוע אותה – זה פשוט בלתי נתפס.

איתן גינזבורג: לכן אני מציע, אדוני, לאור העובדה שהצעת חוק פרטית זו טרם נדונה בוועדת שרים לחקיקה – על פי תקנון הממשלה, הצעת חוק שלא נדונה בוועדת שרים לחקיקה דינה להידחות על ידי הממשלה.

איתן גינזבורג: עמדת הממשלה בהקשר הזה היא להתנגד להצעת החוק מכיוון שהיא לא נדונה בוועדת שרים לחקיקה, השרים לא דנו בה ולא שמעו את עמדת המשרדים.

מכלוף מיקי זוהר: תתביישו לכם.

מכלוף מיקי זוהר: תתביישו לכם.

איתן גינזבורג: על כן, אנחנו מבקשים להתנגד להצעת החוק הזאת ולהסיר אותה מסדר-יומה של הכנסת.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: רבותיי, במציאות הדו-ראשית הזאת, על מנת שלא אתחיל לקיים פה דיון משפטי ופילוסופי שלם על עמדת הממשלה, אנהג, לצורך העניין, באופן כזה שלמרות שלא ברור אם הממשלה בעד או נגד, בכל אופן אאפשר להתנגד להצעה כאילו הממשלה הודיעה שהיא תומכת בה.

יריב לוין: אני מזמין את חברת הכנסת אפרת רייטן, שהייתה ראשונת המבקשים להתנגד, לעלות.

יריב לוין: בבקשה.

אפרת רייטן: כבוד היושב-ראש, כן, הייתי הראשונה לבקש להתנגד, כי חשבתי שמדברים פה באמת על איזשהו משהו ענייני לגבי החוק הזה.

אפרת רייטן: אז קודם כול אגיד שבשם הצפונבונים אני רוצה לדבר, וגם בשם ממשלת הזדון והרוע וכו', ולומר כזה דבר: קצת תמוה לי ומוזר לי – אולי עוד לא התרגלתי – שבישיבת המליאה האחרונה של ממשלת הליכוד, מכל החוקים הבוערים, החשובים, באמת כאלה שנורא נורא בוער לכולם, והיה צריך להעלות אותם – ואולי גם התעלמות מהחובה להקים את ועדת החקירה של אסון מירון – דווקא החוק הזה עולה כאן לדיון, חוק שעוסק בהגבלת זכות העמידה בפני בית המשפט.

אפרת רייטן: אני רוצה רגע להסביר שמה שכתוב שם – כי אמרתם: בואו תקראו את החוק, אז כתוב שעניינה של ההצעה הזאת לתיקון חוק-יסוד: השפיטה הוא להגביל את זכות העמידה של העותרים באופן שמקובל בעולם ובהתאם לזכות עמידה שהייתה נהוגה בישראל טרם נשחקה בפסיקת בית המשפט.

אפרת רייטן: אז מעבר לתמיהה הזאת שהבעתי פה כרגע, אני גם רוצה לתבוע את עלבונו ועלבונם של אנשי ימין שיושבים כאן וכן מגיעים לבית המשפט עם עתירות כאלה ודומות ומייצגים כאן תנועות.

אפרת רייטן: זה לא עניין של ימין ושמאל, זה עניין שהוא באמת מאוד מאוד עקרוני.

אפרת רייטן: בניגוד להצעה הזאת, זו הצעה שבאה להיטיב – אתם מבינים שהיא לא באה להיטיב עם כל הזכויות של האדם והאזרח ולשמור על הזכויות שלו.

אפרת רייטן: בכלל, מדובר, פר סה, כמו שאמר כרגע חבר הכנסת מיקי זוהר: בואו נעיף את ארגוני השמאל.

אפרת רייטן: בואו לא ניתן לארגוני השמאל את זכות העמידה, כי זה לא נוח, כי כולם לא רוצים לשמוע ביקורת, אף אחד באמת לא נוח לו.

אפרת רייטן: מפחדים.

אפרת רייטן: אז בואו באמת נוציא – נבטל את זכויות האדם, נבטל את זכויות האזרח של אלה שאין להם את הפה.

איתמר בן גביר: – – –

אפרת רייטן: העמדה הזאת שקיימת שחיקה במשך השנים במגבלות של זכות העמידה בפני בג"ץ ושזה גם מקובל בעולם כולו – זה פשוט שגוי.

אפרת רייטן: זה מוטעה.

אפרת רייטן: פשוט צריך להסתכל, לקרוא ולראות שההפך הוא הנכון.

אפרת רייטן: מדובר במעשה שהוא קיצוני מבחינה השוואתית, ומעמד העותר הציבורי זה דבר שהוא חשוב מאוד וחיוני בדמוקרטיה ובכל הדמוקרטיות בעולם.

אפרת רייטן: בעיקר בעיקר חשוב – ושימו לב: אולי צריך להחזיר את המונח הזה "שלטון החוק".

אפרת רייטן: בניגוד להשקפת העולם שבאה לידי ביטוי בהצעת החוק, תפקידו של בית המשפט הוא לא רק "להעניק סעד למי שנפגע" ולא רק להיות הבורר והמכריע בענייני סכסוכים; יש לו גם תפקיד חשוב מאוד שנחקק בכנסת הזאת.

אפרת רייטן: בכנסת הזאת חברי הכנסת חוקקו – התפקיד שלו זה הגנה על שלטון החוק, על ערכי היסוד של המדינה, על חוקיה ועקרונותיה החוקתיים – – –

איתמר בן גביר: – – – איפה הייתם – – –

אפרת רייטן: לפי ההצעה הזאת – – –

איתמר בן גביר: – – –

אפרת רייטן: היינו באותו מקום שאתה היית?

אפרת רייטן: כנראה שלא.

איתמר בן גביר: לא ראינו – – – לא ראינו – – –

אפרת רייטן: לפי ההצעה הזאת, גופי השלטון יהיו חסינים לחלוטין מביקורת של בג"ץ – – –

איתמר בן גביר: – – – איפה – – –

אפרת רייטן: אם לא יימצא עותר ספציפי שיעתור לבג"ץ – – –

יריב לוין: חבר הכנסת.

אפרת רייטן: אני לא שומעת אותך, אז חבל על הדיבור.

אפרת רייטן: תבוא ותדבר איתי אחר כך.

אפרת רייטן: ישנן החלטות רבות – – –

יריב לוין: רגע, רגע, רגע.

יריב לוין: חבר הכנסת בן גביר, תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת רייטן מרום, הזמן נגמר.

יריב לוין: משפט אחרון, בבקשה.

אפרת רייטן: אני מסיימת.

אפרת רייטן: תודה רבה.

אפרת רייטן: לבסוף, אני רוצה באמת לבוא ולומר שאסור לתת יד לאותו ניסיון, שהוא פשוט בלתי ראוי, לשחוק ולהקטין את כוחו של בית המשפט העליון, והכול מתוך פחד ובהלה.

אפרת רייטן: לא לעשות את הדברים האלה.

אפרת רייטן: אני מבקשת שלא תלכו שבי אחרי מילים יפות כמו "הסדרת דוקטרינת זכות העמידה תהווה צעד ראשון להשבת האיזון הראוי בין שלוש הרשויות".

אפרת רייטן: מדובר בהטעיה מסוכנת שמסתירה את הכוונה האמיתית של חברי הכנסת: פשוט להרוס את האי-תלות של בית המשפט העליון.

אפרת רייטן: אני מבקשת מכולם להתנגד להצעת החוק הזאת.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: ישיב, אם מעוניין בכך, חבר הכנסת מיקי זוהר.

יריב לוין: חבר הכנסת זוהר, אתה רוצה להשיב?

יריב לוין: בבקשה.

מאיר כהן: – – –

יריב לוין: כן, ואחר כך ההצבעה.

יריב לוין: חבר הכנסת מאיר כהן, אחר כך ההצבעה.

מכלוף מיקי זוהר: חבריי חברי הכנסת, אנחנו רגע לפני ההצבעה, ואני לא מתכוון לפנות לשמאל בעניין הזה, כי אני יודע שחבל לי על הזמן.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא רוצה לבזבז לא את זמנכם ולא את זמני.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה להסתכל עליכם, חברי תקווה חדשה וחברי ימינה, אני רוצה לפנות אליכם אישית ולומר לכם – –

מירב בן ארי: – – –

מאיר כהן: השמאל החדש.

מכלוף מיקי זוהר: – – בסוף הציבור יזכור אתכם על פי האידיאולוגיה והערכים שלכם.

מכלוף מיקי זוהר: אם אתם היום תצביעו נגד, אתם בוגדים באידיאולוגיה ובערכים שאתם גדלתם עליהם, שאתם התחנכתם עליהם, שהציבור שהצביע לכם מצפה מכם לממש.

מכלוף מיקי זוהר: אם אתם תצביעו היום נגד, אתם תפילו הצעת חוק שתסכל בעתיד עקירה של יהודים מביתם.

מכלוף מיקי זוהר: אתם תפילו הצעת חוק שתאפשר לעמותות השמאל הממומנות והקיצוניות להמשיך לעתור לבית המשפט העליון ולפנות יהודים מביתם על בסיס קבוע.

מכלוף מיקי זוהר: ואתם יודעים טוב מאוד שכשאתם תצביעו נגד הצעת החוק הזו הציבור שלכם לא ישכח את זה לעולם; הוא לא יסלח לכם לעולם, משום שאתם בוגדים בעקרונות הבסיסיים שאתם מאמינים בהם.

מכלוף מיקי זוהר: לכן, אני קורא לכם, שנייה לפני ההצבעה: תתעשתו.

מכלוף מיקי זוהר: אל תיפלו למלכודת הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: לכו עם האמת שלכם.

מכלוף מיקי זוהר: תצביעו בעד הצעת החוק.

מכלוף מיקי זוהר: האמינו לי, השמאל לא יוותר עליכם כל כך מהר.

מכלוף מיקי זוהר: הוא רוצה כבר להיות בקואליציה; הוא רוצה כבר להיות בממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: אל תתקפלו בפני השמאל, כי מי שמתקפל בפני השמאל בסופו של דבר נמחק בימין.

מכלוף מיקי זוהר: תצביעו בעד ההצעה.

מכלוף מיקי זוהר: תשמרו על האמת שלכם ועל האידיאולוגיה שלכם.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אם כן, וחברות וחברי הכנסת, נא לשבת כדי שנוכל לעבור להצבעה.

יריב לוין: בבקשה לשבת.

יריב לוין: נא לשבת כולם.

יריב לוין: הוגשה לי בקשה, חתומה על ידי למעלה מ-20 חברי כנסת, לקיים הצבעה שמית, ולפיכך אני מבקש מהמזכירה לעבור להצבעה שמית על הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון – הגבלת זכות העמידה) – ההצעה של חבר הכנסת מיקי זוהר – בקריאה הטרומית.

יריב לוין: מזכירת הכנסת, הצבעה, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – נגד אלי אבידר – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח קארין אלהרר – נגד סעיד אלחרומי – נגד זאב אלקין – נגד

קריאות: – – –

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: רבותיי, נא לא להפריע.

יריב לוין: חבר הכנסת זוהר, נא לא להפריע.

יריב לוין: חבר הכנסת זוהר.

קריאות: בושה.

קריאות: בושה.

קריאות: בושה – – –

יריב לוין: רבותיי, נא לא להפריע.

יריב לוין: חברת הכנסת דיסטל אטבריאן, לא להפריע, תודה.

יריב לוין: המזכירה, בבקשה, אנא להמשיך.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – נגד

קריאות: – – –

יריב לוין: מספיק.

יריב לוין: אי-אפשר להעיר אחרי כל הצבעה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת זוהר.

יריב לוין: חברת הכנסת דיסטל אטבריאן, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יריב לוין: מספיק.

יריב לוין: חבר הכנסת זוהר, נא לשבת.

יריב לוין: חבר הכנסת שטרן, אני לא צריך עזרה.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: תודה רבה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אוריאל בוסו – בעד חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – אינו נוכח מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח

קריאות: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת זוהר, מספיק.

יריב לוין: שב, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) עמר בר לב – נגד אורנה ברביבאי – נגד אליהו ברוכי – בעד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד ניצן הורוביץ – נגד צחי הנגבי – בעד יועז הנדל – נגד שרן מרים השכל – נגד

קריאות: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת זוהר, אי-אפשר לנהל ככה הצבעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מיכל וולדיגר – בעד מכלוף מיקי זוהר – בעד תמר זנדברג – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד אחמד טיבי – נגד יוסף טייב – בעד יעקב טסלר – בעד חילי טרופר – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – בעד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד מירב כהן – נגד מתן כהנא – נגד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – בעד

קריאות: – – –

יריב לוין: רבותיי, אי-אפשר לשמוע ככה שום דבר.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: מי שרוצה להישאר באולם יכול, אבל בבקשה לשבת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) חיים כץ – בעד ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד אביגדור ליברמן – אינו נוכח יאיר לפיד – נגד אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – בעד מרב מיכאלי – נגד

קריאות: – – –

יריב לוין: המזכירה, אי-אפשר לבוא אלייך בטענות.

יריב לוין: זה באמת קשה מאוד.

יריב לוין: רבותיי, נא לשבת ונא לשמור על השקט.

יריב לוין: הסדרנים, אנא תעזרו לנו כדי שאנשים ישבו ושיהיה כאן סדר.

יריב לוין: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד

קריאות: – – –

יריב לוין: רבותיי, מספיק כבר.

יריב לוין: מספיק.

יריב לוין: חברת הכנסת דיסטל אטבריאן, מספיק כבר.

יריב לוין: זה לא כיכר השוק פה.

יריב לוין: מספיק.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – נגד גדעון סער – נגד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – נגד חווה אתי עטייה – בעד חמד עמאר – נגד עודד פורר – נגד יצחק פינדרוס – בעד מאיר פרוש – בעד עיסאווי פריג' – נגד אורית פרקש הכהן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח עידן רול – נגד יעל רון בן משה – אינה נוכחת מוסי רז – נגד יואל רזבוזוב – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח רם שפע – נגד נירה שפק – נגד איילת שקד – נגד עאידה תומא סלימאן – נגד פנינה תמנו – אינה נוכחת

יריב לוין: מזכירת הכנסת, אנא, קראי בבקשה שוב בשמות חברי הכנסת שטרם הצביעו.

יריב לוין: חברי הכנסת, אנא, לשמור על השקט.

יריב לוין: אנא, לשמור על השקט.

יריב לוין: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח ולדימיר בליאק – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח קרן ברק – אינה נוכחת גילה גמליאל – בעד בנימין גנץ – נגד חילי טרופר – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת בנימין נתניהו – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח פנינה תמנו – אינה נוכחת

יריב לוין: האם נמצא או נמצאת כאן, באולם המליאה, חבר או חברת כנסת שטרם הצביעו ומעוניינים להצביע?

יריב לוין: אם כך, אין.

יריב לוין: תמה ההצבעה.

יריב לוין: מזכירת הכנסת, אנא, לסכם את הקולות על מנת שאוכל להודיע את התוצאות.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, אלה תוצאות ההצבעה: בעד – 41, נגד – 57, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, אני קובע שהצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון – הגבלת זכות העמידה) לא אושרה בקריאה הטרומית והוסרה מסדר-היום.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, עד כאן פרק הצעות החוק לדיון מוקדם.

יריב לוין: << הלסי >> ציון יום הסטודנט << הלסי >>

יריב לוין: אנחנו עוברים כעת לנושא הבא בסדר-היום – ציון יום הסטודנט, הצעות לסדר-היום מס' 5, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 40 ו-41.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנא, לשבת.

יריב לוין: מי שמעוניין – רבותיי, מי שמבקש להיות באולם, נא לשבת.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: חברי הכנסת, מי שמבקש להיות באולם, בבקשה לשבת.

יריב לוין: העוצמה של מדינת ישראל נשענת במידה רבה על ההובלה בטכנולוגיה, בפיתוח החקלאי, בהייטק ובמחקר פורץ הדרך בתחומים רבים.

יריב לוין: התשתית של כל אלו היא ההשכלה הגבוהה.

יריב לוין: באוניברסיטאות ובמכללות לומדים אלה שבתוך שנים מעטות יישאו על כתפיהם את המשק הישראלי ואת היכולת להמשיך ולהיות מובילים בעולם בתחומים רבים.

יריב לוין: המדענים, החוקרים, אנשי הכלכלה והקצינים הבכירים בצבא של הדור הבא הם הסטודנטים של היום.

יריב לוין: זהו ההון האנושי שלנו, ואנו חייבים לעשות הכול כדי להבטיח את יכולתם של הסטודנטים לקבל את ההשכלה הגבוהה הטובה ביותר ולתת בידיהם את היכולת להוביל בעתיד הקרוב והרחוק.

יריב לוין: תקופת הלימודים היא מהתקופות היפות והמיוחדות בחייו של כל מי שזכה ללמוד באוניברסיטה או במכללה, אבל זוהי תקופה לא פשוטה.

יריב לוין: הצורך לעמוד בעומס גדול של לימודים ובחינות, בצד הצורך לעבוד על מנת לשלם את שכר הלימוד, לקיים את חיי היום-יום ובלא מעט מקרים גם לשלם דמי שכירות עבור מקום מגורים סמוך למוסד הלימוד – כל אלה מטילים על הסטודנטים מעמסה גדולה ביותר.

יריב לוין: המעמסה הזאת קשה במיוחד עבור אלה שכבר הקימו משפחות ולא אחת הם גם הורים לילדים קטנים.

יריב לוין: מטבע הדברים, ועל מנת לאפשר לכל מי שמעוניין ללמוד ולהצליח, יש צורך בהשקעות לא מבוטלות; לא רק בסיוע למוסדות הלימוד עצמם, אלא גם בהנגשת ההשכלה הגבוהה לכלל שכבות האוכלוסייה ובמתן מלגות.

יריב לוין: לאורך השנים עסקה הכנסת רבות בסוגיות אלה ופעלה כדי לסייע לציבור הסטודנטים ועל מנת לשפר, עד כמה שניתן, את הנגישות של ההשכלה הגבוהה.

יריב לוין: ציון יום הסטודנט היום בכנסת הוא חלק ממאמץ זה, שאנו כאן מחויבים לו באופן מלא.

יריב לוין: אני מבקש, כמובן, להודות לחברת הכנסת מירב בן ארי, שיזמה את קיום היום הזה השנה כאן, בכנסת.

יריב לוין: אני מאחל לכל הסטודנטיות והסטודנטים הצלחה גדולה בלימודיהם והגשמת המשאלות האישיות והמקצועיות של כל אחת וכל אחד מכם.

יריב לוין: אני מזמין את חברת הכנסת מירב בן ארי לשאת דברים.

יריב לוין: בבקשה.

מירב בן ארי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מירב בן ארי: מכובדיי השרים, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, ראשית, תודה לך, אדוני, שהגעת וכיבדת אותנו בנוכחותך, אחרי תקופה שניסינו להביא את יום הסטודנט – בחודש מאי, אבל לצערי, בגלל מבצע שומר החומות האירוע נדחה.

מירב בן ארי: אבל דווקא יצא לנו טוב, כי בסוף היה אירוע מקסים, מכבד, באמת.

מירב בן ארי: עשרות סטודנטים וסטודנטיות צבעו את המקום קצת, הוסיפו קצת צבע, אחרי הרבה זמן שלא ראינו אותם בקמפוס.

מירב בן ארי: דיברתי על זה שלקחתי על עצמי את השדולה של הסטודנטים כי זה גם גורם לי להרגיש קצת יותר צעירה, שזה תמיד נחמד, וגם כי בסוף, אני חושבת שהבית הזה צריך להיות הבית של הסטודנטים.

מירב בן ארי: הסטודנטים עברו שנה מטלטלת, מטלטלת.

מירב בן ארי: היו כמה שחשבו – אמר היום יו"ר התאחדות הסטודנטים: כשנפלה עלינו הפנדמיה, אותה מגפה, אמרנו: טוב, נחמד ללמוד עם פיג'מה מהבית.

מירב בן ארי: אבל בסופו של דבר נפלה עליהם מכה, מכה אמיתית.

מירב בן ארי: והציבור שהכי נפגע, הכי נפגע, מוכח מחקרית, זה הציבור של הסטודנטים והצעירים במדינת ישראל, מכל מגזר, ללא הבדלי דת, גזע ולאום.

מירב בן ארי: כי בסופו של דבר כל המהות – ודיברת על זה גם אתה היום בכינוס, מאוד יפה, ואמרת שכל המהות זו האווירה הסטודנטיאלית, עד כדי כך שאני אספר לכם את מה שסיפרת לנו.

מירב בן ארי: אמר כבוד היושב-ראש שמה שהוא זוכר זה שההורים שלו לקחו אותו ליום הסטודנט, כשהיו, אז אני חושפת את מה שסיפרת גם לסטודנטים.

יריב לוין: זה עוד לפני שהייתי סטודנט.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: זה עוד כשהיית – –

יריב לוין: ילד קטן, כן.

מירב בן ארי: – – ילד קטן.

מירב בן ארי: וזו בדיוק אותה האווירה הסטודנטיאלית שנלקחה מהם, ובצד האווירה נלקחה מהם גם הכלכלה והפרנסה, כי העבודות הראשונות שנפגעו הן העבודות של הסטודנטים, הראשונים שנזרקו – סליחה – לחל"ת זה באמת הסטודנטים, והיום ברוך השם לאט-לאט הם חוזרים.

מירב בן ארי: והדבר המשמעותי בפגיעה הכלכלית זה לחזור הביתה – לחזור הביתה, לגור עם ההורים, לוותר על המעונות ובאמת לוותר על החוויה הסטודנטיאלית.

מירב בן ארי: שני דברים לקחתי מהכנס: האחד – אנחנו צריכים לרכז מאמץ בשנה הזאת, ואני בטוחה שנעשה את זה ביחד, מימין ומשמאל – גם חברת הכנסת קטי שטרית, שהובילה את השדולה כאן בשנתיים האחרונות, גם אתה, שבאת והצעת שנעבוד ביחד בשביל לקדם, ואנחנו צריכים לקדם, ואני יודעת שיש בית מימין ומשמאל, מהקואליציה ומהאופוזיציה, לקדם את הזכויות של הסטודנטים והסטודנטיות.

מירב בן ארי: הדבר השני – שבאמת באמת, אם יש משהו טוב שצמח מהקורונה זה פשוט שמספר הסטודנטים עלה ב-10%, כמעט 20%.

מירב בן ארי: היא נזהרה בדבריה, יפה זילברשץ, יו"ר המל"ג, היא אמרה שהמספרים גבוהים אבל עוד לא בדקו, כי מן הסתם לא הסתיימה השנה, ואנחנו רוצים לראות שבאמת סיימו.

מירב בן ארי: אז זה שאין טיול בדרום אמריקה או דברים אחרים הביא את הסטודנטים והסטודנטיות אל המוסדות האקדמיים, וזה דבר מבורך, כי זו הדרך.

מירב בן ארי: מילה אחרונה, כי מרוב הלחץ של כל כך הרבה דוברים אני רוצה להתנצל.

מירב בן ארי: שמענו כמובן את חברי הכנסת, ותודה שהגעתם, חברי הכנסת, אבל לא שמענו מספיק נציגות גם של המגזר החרדי וגם של המגזר הערבי.

מירב בן ארי: שמענו בעיקר את הכללי.

מירב בן ארי: אנחנו נתייחס לזה, ואנחנו נמשיך ללוות בכנסת פה, בתוך השדולה.

מירב בן ארי: הדבר השני – אני רוצה להגיד תודה, תודה רבה לחברי הכנסת שהגיעו.

מירב בן ארי: לך אמרתי בתחילת דבריי, אני אגיד גם בסוף, ובאמת לצוות שלי, לאריאל ולאור, וכמובן לשגיא; לפעמים מרוב שאנחנו אומרים תודה לכולם אנחנו שוכחים להגיד תודה לצוות שעזר לקיים את היום המיוחד הזה, וכמובן, זה הפתח להתחיל להביא לכאן חבר'ה צעירים לשדולות ולכנסים, כי זו המהות של הכנסת.

מירב בן ארי: אני אגיד לך מילה אחרונה, כי זה כזה, אתה יודע, סוג של סיום, אבל ייאמר לזכותך שמהרגע שנחתי פה בחזרה אמרתי לך: יריב, צריך לפתוח את המזנון, צריך לפתוח את הכנסים ואת השדולות, ונענית, אז תודה, כי אני באמת מאמינה שהכנסת זה הבית של הציבור הישראלי, וכשבאו ואמרו לי, גם לאחרונה: תהיי שרה, תהיי סגנית שר, אמרתי להם: לא, אני רוצה להיות בכנסת.

מירב בן ארי: הכנסת זה הבית של הציבור, ואנחנו נעשה עוד ועוד כנסים ונביא לפה עוד חבר'ה, בעיקר צעירים, לא רק כדי שנרגיש צעירים – כי זה באמת הבית שלהם.

מירב בן ארי: אז תודה רבה, ותודה לכל מי שהשתתף בכינוס החשוב הזה היום.

מירב בן ארי: תודה.

יריב לוין: תודה רבה לחברת הכנסת מירב בן ארי, ואני מזמין את חבר הכנסת יעקב טסלר.

יריב לוין: בבקשה.

מתן כהנא: חמש דקות לרשותך.

יעקב טסלר: תודה.

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הכנסת מציינת היום את יום הסטודנט.

יעקב טסלר: אני רוצה במסגרת זו לציין סטודנטים מסוג אחר, כאלה שאף שהם לומדים ללא הפסקה, כלל לא יודעים מה זה יום הסטודנט.

יעקב טסלר: הם אינם זקוקים שיציינו עבורם יום מיוחד, ובזמן שאנו מציינים פה את יום הסטודנט, הם ממשיכים בשגרת לימודיהם.

יעקב טסלר: הם לא לומדים משפטים, רפואה, תקשורת, היסטוריה, אבל לימודיהם חיוניים לחוסנה וקיומה של האומה היהודית.

יעקב טסלר: רבבות ילדים, נערים ותלמידי ישיבות חובשים את ספסלי תלמודי התורה ובתי המדרש בלא לסמן לעצמם מטרה ואידיאל לקבל תואר כלשהו.

יעקב טסלר: הם עמלים בתורה יומם ולילה רק כדי לקיים את מצוות התורה "והגית בו יומם ולילה" וכדי להעביר את המורשת היהודית מדור לדור, זה אלפי שנים.

יעקב טסלר: הם לא מכונים סטודנטים, אבל אלו הסטודנטים האמיתיים.

יעקב טסלר: הם הסטודנטים שלי.

יעקב טסלר: להם מגיעה הוקרה והערכה.

יעקב טסלר: רבי מאיר שפירא, זצ"ל, ראש ישיבת חכמי לובלין ורבה של העיר לובלין, אמר פעם בעת שהשתתף בחגיגת הכנסת ספר תורה את הדברים הבאים: כשגלינו מארצנו שרף טיטוס את הכול, החריב, טבח את העם, ואת הנשארים הגלה מהארץ.

יעקב טסלר: התרחש אז הפירוד הטרגי והכואב בין העם לארץ.

יעקב טסלר: השארנו הכול מאחורינו ולקחנו איתנו רק את התורה.

יעקב טסלר: היא האירה לנו נתיבי גולה וניחמה אותנו.

יעקב טסלר: וסיים ואמר: עם ספר התורה בידנו יצאנו מארצנו ועם ספר התורה ביד נשוב לארצנו.

יעקב טסלר: בתקופות של צרות ופורענויות הדבר היחיד שאיחד אותנו והחזיק אותנו כעם היה התורה הקדושה, ובכל מצב ובכל תקופה עשו הכול על מנת שקול התורה לא ייפסק לרגע.

יעקב טסלר: זה מה שמייחד ומסמל אותנו כעם, ומי שרוצה חלילה לפגוע בעם, מנסה גם לפגוע בתורה ובאותם מקומות שבהם לומדים אותה.

יעקב טסלר: ככה היה לאורך ההיסטוריה.

יעקב טסלר: במשך אלפי שנים, בכל הפוגרומים, המאורעות והאסונות שעברו על העם היהודי, תמיד התנכלו שונאי ישראל במיוחד לספרי התורה ולספרי הקודש, וכמובן לבתי הכנסיות והמדרשות.

יעקב טסלר: זכינו ורבבות תלמידים, כן ירבו, שוקדים ועמלים בתורה ומעבירים את התורה הקדושה מאב לבנו, מדור לדור, ובכל שנה מספרם רק עולה, ברוך השם.

יעקב טסלר: חבריי חברי הכנסת, לדאבון הלב כאן בארץ ישראל הולכת ומוקמת ממשלה המבקשת לעקור את הכול.

יעקב טסלר: יש מי שרוצה לכלות אותנו פיזית ולשלוח אותנו למזבלה במריצות, ויש מי שרוצים לכלות את הנפש, וכולם יחד הצטרפו לממשלת אחדות, והם יחד מבקשים לכלות את הכול, את הגוף והנפש.

יעקב טסלר: היה לא תהיה.

יעקב טסלר: לראשונה בתולדות המדינה נחתמו הסכמים קואליציוניים המבקשים לעקור ולקעקע לחלוטין את צביונה היהודי של המדינה בכל תחומי החיים – פגיעה בעולם התורה, רמיסת השבת, חילול קדושת הבית היהודי, מחיקת הזהות היהודית באמצעות הכרה בגיורים מפוקפקים, הכרה ברפורמים, פגיעה במערך הכשרות, פגיעה בקדושת הכותל המערבי, כרסום בכל ערכי היהדות ובסטטוס קוו שהיו נהוגים מאז קום המדינה.

יעקב טסלר: מילות ההרגעה של גוש ימינה על כך שיש להם זכות וטו הן מילות סרק.

יעקב טסלר: מי שיהיה ראש הממשלה בפועל הוא שר האוצר המיועד ליברמן, שיש לו אג'נדה ברורה כנגד הדת.

יעקב טסלר: מפזרים סיסמאות על ממשלת אחדות ואיחוי, אבל עושים בדיוק ההפך.

יעקב טסלר: אחד בפה ואחד בלב.

יעקב טסלר: מרבית העם היא שומרי מסורת המבקשים לשמור על צביונה היהודי של המדינה.

יעקב טסלר: והינה באים – בניגוד להבטחות חוזרות ונשנות ועם פיזור שקרים לכל עבר – וחוברים לליברמן, גדול רודפי הדת ומחוללי ההסתה בימינו, ומבקשים לפגוע ולחבל בכל הקדוש והיקר לנו.

יעקב טסלר: כבר אין גבול לצביעות, אין גבול לשקרים.

יעקב טסלר: זו ממשלה שתביא לאחדות?

יעקב טסלר: לאיחוי?

יעקב טסלר: הם שיקרו לאורך כל הדרך כשהיעד סומן מראש.

יעקב טסלר: ידענו לעמוד איתנים לאורך כל הדורות אל מול הקמים כנגד השם ותורתו, ויכולנו להם.

יעקב טסלר: בעזרת השם, למרות הכול, קול התורה רק יגבר ויתחזק.

יעקב טסלר: "עלה נעלה וירשנו אותה כי יכול נוכל לה".

יעקב טסלר: התורה תנצח.

יעקב טסלר: תודה.

מתן כהנא: תודה רבה.

מתן כהנא: חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מתן כהנא: חבר הכנסת סעדי, חמש דקות לרשותך, אדוני, מרגע שתתחיל לדבר.

אוסאמה סעדי: תודה, אדוני היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: כבוד השרה, חבריי חברי הכנסת, גם אני מצטרף לברכות לחברתי מירב בן ארי, שיזמה את היום הזה.

אוסאמה סעדי: דיברת על שני מגזרים שלא היו מיוצגים היום, המגזר הערבי והמגזר החרדי.

אוסאמה סעדי: אני הייתי בשדולה שלך בבוקר, ואמרתי שמן הראוי היה שהשדולה הזאת גם תהיה ייצוגית, ושיהיו בה נציגים מהחברה הערבית וגם מהחברה החרדית.

אוסאמה סעדי: אז באמת היה אפשר באמת לעשות כנס מייצג.

אוסאמה סעדי: אבל בכל מקרה אני חושב שהיה כנס מוצלח וחשוב מאוד, והשתתפו נציגי האקדמיה ונציגי הסטודנטים.

אוסאמה סעדי: חשוב לי להדגיש, גברתי השרה, שגם הייתה יושבת-ראש, השרה גמליאל, שהייתה יושבת-ראש התאחדות הסטודנטים – נכון, גילה?

מירב בן ארי: כן.

אוסאמה סעדי: נכון.

אוסאמה סעדי: וגם לשרת החינוך המיועדת, והיא גם השרה להשכלה גבוהה – כל הפיצול הזה הקודם היה באמת פיצול לא במקום, וטוב שעכשיו חזר ויהיו ביחד.

וליד טאהא: זה כבר לא ביחד עם המים.

אוסאמה סעדי: את המים?

אוסאמה סעדי: עד כדי כך?

אוסאמה סעדי: באמת, הנושא של ההשכלה הגבוהה – וגם אנחנו כל הזמן תבענו שתוקם אוניברסיטה בנצרת, ואני מבין שיש החלטה להקים אוניברסיטה בגליל, אז חשוב מאוד, אם אנחנו מדברים על שוויון ועל ייצוגיות, שהאוניברסיטה תוקם ביישוב הגדול בצפון – בנצרת.

אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים כמעט על 312,000 סטודנטים, מהם 54,000 סטודנטים ערבים, שזה 17% מכלל הסטודנטים.

אוסאמה סעדי: אנחנו קרובים מאוד לשיעור שלנו באוכלוסייה – 20%.

אוסאמה סעדי: יש עלייה של 110% בעשור האחרון.

אוסאמה סעדי: לתואר הראשון יש גידול של 95%; לתואר השני, גברתי, שרת החינוך המיועדת – 180% עלייה; לתואר שלישי – גידול של 110%.

אוסאמה סעדי: אני יכול להגיד לך שפרופ' ריאד אגבאריה, שאוסף נתונים והוא מרצה והיה דיקן הפקולטה לרוקחות באוניברסיטת בן-גוריון, כתב פוסט בשבוע שעבר.

אוסאמה סעדי: הוא אמר: אתם יודעים כמה סטודנטיות ערביות יש שלומדות לתואר דוקטור?

אוסאמה סעדי: הוא אמר: 10, 25, 100, 500.

אוסאמה סעדי: כולם טעו.

אוסאמה סעדי: מתברר שיש 500 סטודנטיות ערביות שלומדות לתואר השלישי.

אוסאמה סעדי: אז באמת, אנחנו מברכים את כל הסטודנטים, ואני מברך במיוחד בשפה הערבית: (אומר בערבית: כל הסטודנטים שלנו שלומדים באוניברסיטאות בארץ, וחלק גדול מהם לומדים באוניברסיטאות בחו"ל, ובפרט באוניברסיטאות הרשות הפלסטינית: ג'נין, נג'אח, חברון וביר זית.

אוסאמה סעדי: ) חשוב מאוד, גברתי שרת החינוך המיועדת, שיש לנו, אמרתי, 54,000 סטודנטים שלומדים באוניברסיטאות ובמכללות בתוך ישראל.

אוסאמה סעדי: אני אומר לך, כמי שלמד כאן באוניברסיטה העברית בירושלים – למדתי משפטים וחשבונאות, והייתי יושב-ראש התאחדות הסטודנטים הערבים בישראל – העדיפות הראשונה של כל סטודנט שתשאלי אותו, שהוא רוצה ללמוד באוניברסיטאות בארץ.

אוסאמה סעדי: אבל בגלל החסמים וריבוי החסמים – בין שזה מבחנים פסיכומטריים, בין שזה – אפילו כשמקבלים 800 בפסיכומטרי ומקבלים 120 בבגרות, לא מתקבלים לפקולטות רפואה ולפקולטות היוקרתיות, so called, לכן הם נאלצים ללכת ללמוד בחו"ל.

אוסאמה סעדי: יש לנו בערך 15,000–20,000 סטודנטים שלומדים בחו"ל, מהם בערך 10,000, אולי, באוניברסיטאות ברשות הפלסטינית, בין שזה האוניברסיטאות בג'נין, בא-נג'אח, בנבלוס ובעוד אוניברסיטאות.

אוסאמה סעדי: אנחנו מבקשים להסיר את החסמים האלה.

אוסאמה סעדי: אני מברך את הסטודנטים גם על ההישגים הלימודיים וגם על המעורבות החברתית שלהם.

אוסאמה סעדי: אנחנו רואים שחלק גדול מהם גם מעורבים מבחינה חברתית.

אוסאמה סעדי: כמעט כל חברי הכנסת שיושבים כאן, וישבו בעבר, הם בוגרי התנועה הסטודנטיאלית, אז חשוב מאוד שאנחנו ניתן להם את כל התמיכה, גם אקדמית.

אוסאמה סעדי: אה, גם רם שפע הגיע לכאן.

אוסאמה סעדי: הוא גם היה יושב-ראש התאחדות הסטודנטים ועבדנו ביחד.

אוסאמה סעדי: חשוב מאוד שניתן להם את כל התמיכה, גם הכספית, גם האקדמית.

אוסאמה סעדי: דיברנו רבות בשנה האחרונה, בשנת הקורונה – ואת היית יושבת-ראש ועדת הקורונה, והעלינו את זה כמה פעמים, כל הזמן – שצריך לסייע להם גם במלגות, גם בשכירות ושכר דירה, וחשוב מאוד שניתן להם את כל התמיכה.

אוסאמה סעדי: אני מברך את כל הסטודנטים לרגל יום הסטודנט.

אוסאמה סעדי: תודה.

מתן כהנא: תודה רבה, אדוני.

מתן כהנא: חברת הכנסת קטי קטרין שטרית.

משה אבוטבול: – – –

קטי קטרין שטרית: אז זה נמצא גם בנאום.

קטי קטרין שטרית: חכה, חכה, הפתעות.

מתן כהנא: גברתי, אני מבין, רוצה 30 דקות.

קטי קטרין שטרית: לא, 30 דקות לא, רק אני מסתכלת על הכנסת ואני אומרת: כולם רוצים את קולות הסטודנטים אבל הם לא נמצאים פה, כדי – אבל שטויות, מירב, אנחנו נמשיך גם אם את ואני נהיה פה לבד.

מתן כהנא: יאללה, חמש דקות, קטי.

קטי קטרין שטרית: אה, איזה כיף, תודה רבה.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קשה להגדיר מהו פלא, אבל כשרואים אחד כזה יודעים לזהות אותו.

קטי קטרין שטרית: מדינת ישראל היא מדינת פלא.

קטי קטרין שטרית: מארץ מדברית ללא משאבי טבע הפכנו למדינה עצמאית ותוססת, שיודעת לפתח מערכות הגנה מפני טילים, מערכות התפלת מי ים ועוד ועוד פיתוחים טכנולוגיים רבים, לדוגמה, חיפושי גז מבטן האדמה שבלב הים.

קטי קטרין שטרית: הפיתוחים הנפלאים האלה הם פרי עבודתם של ישראלים מוכשרים שעברו בשערי האקדמיה הישראלית ומימשו את הפוטנציאל שלהם להיות סטודנט במדינת ישראל.

קטי קטרין שטרית: זה כמובן נושא שמלווה אותנו בהמון קשיים, אבל יש הרבה תוצאות.

קטי קטרין שטרית: בשנה החולפת המדינה כולה עברה משבר קשה בצל מגפת הקורונה.

קטי קטרין שטרית: המציאות השתנתה בעבור רבים מאיתנו, ובעיקר בעבור הסטודנטים.

קטי קטרין שטרית: מאות אלפי סטודנטים נאלצו לנטוש את ספסלי הלימודים לטובת קוביות בזום.

קטי קטרין שטרית: שנת הקורונה פגעה בחוויה הסטודנטיאלית, אך לא פגעה ברוח הלאומית, ברצון ללמוד, להתפתח, להתקדם ולקדם.

קטי קטרין שטרית: כנבחרי ציבור, חובתנו לסטודנטים היא להבטיח את המשך הצלחתם של מי שמחר יניעו את גלגלי המשק, שימציאו את הפטנטים החדשים, שיפתחו אפליקציות ותוכנות וישפרו לכולנו את החיים – להנדסאים, למהנדסים שיבנו את בנייני המגורים שלנו, לרופאים שיעניקו לנו טיפול רפואי ומסור בעת הצורך.

קטי קטרין שטרית: את החובה הזאת אני ממלאת בתפקידיי השונים בוועדות השונות ובשדולות בכנסת, שבהן נלחמתי עבור זכויות הסטודנטים בתקופת הקורונה, ומייד כשפנו אליי בנושא מתכונות המבחנים המקוונים באמצעות תוכנות פולשניות הרמתי את הדגל, יזמתי דיונים בוועדת החינוך ודרשתי שזכויות הסטודנטים לא יפגעו, וכמובן – שטוהר הבחינות לא ייפגע.

קטי קטרין שטרית: לימודים אקדמיים הם קריטיים לטובת צמצום פערים בחברה הישראלית.

קטי קטרין שטרית: הסטודנטים בישראל, לא רק שהם לומדים מקצועות לחיים, הם משתתפים ומשתפים את כולנו בעשרות פרויקטים חברתיים ברחבי הארץ שהם לוקחים בהם חלק, בעיקר בקידום הפריפריה, ומהווים דוגמה של מצוינות לדור הבא.

קטי קטרין שטרית: כמורה ואשת חינוך אני לא יכולה שלא להתרגש כשאני מדברת על חינוך והשכלה גבוהה מעל דוכן הכנסת, כשאני רואה את הדרך שעברתי מאז ימיי כמורה ועד עצם היום הזה, כחברת כנסת.

קטי קטרין שטרית: הימים שבהם לימודים גבוהים היו נחלתם של עשירונים עליונים חלפו מהעולם, ואפשר לראות מצפון ועד דרום שהארץ התמלאה באוניברסיטאות ובמכללות.

קטי קטרין שטרית: זה לא מספיק, צריך עוד ועוד, הדרך עוד ארוכה, אבל קילומטר מתחיל בצעד אחד – עוד מוסדות להשכלה גבוהה, עוד מכללות ללימודים טכנולוגיים, בשביל להבטיח את המשך פיתוחה והתפתחותה של מדינתנו היקרה.

קטי קטרין שטרית: נמצאים פה חיילים, אבל אתם תהיו סטודנטים, אז סטודנטים יקרים, אתם העתיד; אתם החדשנות, המחקר והפיתוח, זוכי פרסי הנובל של המחר, אנשים שיתוו את הערכים של כולנו כחברה לפי הערכים של מחר.

קטי קטרין שטרית: תביעו דעה, תחלמו ותגשימו.

קטי קטרין שטרית: החלומות של היום הופכים למציאות של מחר, בזכות עבודה קשה.

קטי קטרין שטרית: כל הכבוד לכם, שאתם נמצאים שם בקהל.

מתן כהנא: תודה רבה, חברת הכנסת שטרית.

מתן כהנא: חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לפתוח בתודות למירב על היום הזה.

יפעת שאשא ביטון: זה מזכיר לי את השנים הראשונות שלך בכנסת, בכנסת העשרים, שגם הייתה ארוכה ואפשרה לך לקיים את היום המיוחד הזה כל שנה מחדש בעבור הסטודנטים במדינת ישראל.

יפעת שאשא ביטון: אני מודה בשם מירב, שהייתה כאן ואמרה תודה לכולם, אבל תמיד את האנשים הכי קרובים אנחנו מפספסים, אז תודה להתאחדות הסטודנטיות והסטודנטים במדינת ישראל ממירב באופן אישי.

יפעת שאשא ביטון: תראו, אני חושבת שהשנה האחרונה, שהייתה מאוד מאוד מאתגרת בעבור כולם, הייתה מאתגרת באופן מיוחד גם בעבור הסטודנטים במדינת ישראל.

יפעת שאשא ביטון: זה לא רק העניין של הלימודים עצמם, של ההגעה למוסדות הלימוד שנמנעה.

יפעת שאשא ביטון: אנשים לא ידעו מה יהיה גורל התואר שלהם, איך הם יצליחו להתקדם; התעסוקה שנפגעה; הדיור שנפגע.

יפעת שאשא ביטון: היו סטודנטים שלא יכלו לשלם שכר לימוד והיו צריכים לחזור חזרה לבית ההורים.

יפעת שאשא ביטון: באמת, זו הייתה שנה מאוד מאוד מורכבת, אבל לצד זה, היא גם חידדה את החשיבות הכל-כך גדולה של ההשכלה הגבוהה, של המחקר, של המדע, ואת זה ראינו באמצעות החיסונים.

יפעת שאשא ביטון: בואו נגיד את האמת: אם לא היו אותם אנשי מדע מוכשרים שצמחו באקדמיה, לא בטוח שהיינו נמצאים היום במקום שבו אנחנו נמצאים, כשכבר יש חיסונים לקורונה במדינת ישראל ובכלל בעולם.

יפעת שאשא ביטון: ולכן, צריך לזכור שכשאנחנו מסתכלים על הסטודנטים, אנחנו צריכים להסתכל על זה בראייה הרחבה של הדברים, גם מבחינת הצרכים האמיתיים, הקיומיים, היום-יומיים, של כל סטודנטית וסטודנט במדינת ישראל.

יפעת שאשא ביטון: אסור לנו לשכוח שכדי שנוכל לאפשר להם את הפניות ללמידה ולהתקדמות האקדמית, אנחנו חייבים לסייע להם בכל המעטפת שמסביב.

יפעת שאשא ביטון: תראו, זה לא סוד שההשכלה הגבוהה היא מפתח גם להצלחת החברה וגם להצלחת הכלכלה בעידן המודרני.

יפעת שאשא ביטון: היא מטפחת את החוקרים, את המדענים, שפורצים דרך, וכפי שאמרתי גם בסופו של דבר מייצרים לכולנו, גם לאזרחי ישראל וגם לאזרחי העולם, עתיד טוב יותר.

יפעת שאשא ביטון: אבל ההשכלה הגבוהה מאפשרת גם את ההתפתחות הכלכלית והחברתית של האזור שבו נמצאים המוסדות השונים.

יפעת שאשא ביטון: דובר כאן על אוניברסיטה בגליל, אז כן, אחת המשימות שאני רואה לנגד עיניי בקדנציה הקרובה – אגב, בלי קשר לשרה מיועדת או לא; זה משהו שדיברתי עליו רבות גם בכנסת העשרים – –

מירב בן ארי: עוד בכנסת העשרים, נכון.

יפעת שאשא ביטון: נכון.

יפעת שאשא ביטון: – – זה הנושא של אוניברסיטה בגליל.

יפעת שאשא ביטון: מדברים על זה שנים רבות וזה לא קורה.

יפעת שאשא ביטון: זאת החלטת ממשלה שאני הבנתי שהתחילה ב-2005 – אז זה התחיל להתגלגל.

יפעת שאשא ביטון: עוד מימי פרס ז"ל דיברו על אוניברסיטה בגליל, תמחרו אותה, אמרו שיתקצבו אותה.

יפעת שאשא ביטון: היום אנחנו נמצאים ב-2021, ואוניברסיטה בגליל אין.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נעשה הכול כדי שהדבר הזה יקרה, כדי באמת להצמיח את הגליל ולתת שם עוגן תעסוקתי, כלכלי, התפתחותי, חינוכי, אבל גם כדי לאפשר את הנגישות של ההשכלה הגבוהה לכלל אזרחי ישראל.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שאחת המשימות שלנו, במיוחד היום, היא לראות איך אנחנו מנגישים לכלל האזרחים במדינת ישראל שרוצים להתפתח באקדמיה, להגיע ולרכוש את ההשכלה האקדמית, בלי לוותר על האיכות והרמה, ואני בכוונה מדגישה את זה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא רוצים אינפלציה של אקדמיה כי העיקר שיהיה תואר, אלא אנחנו רוצים שבאמת כל מי שיגיע להשכלה הגבוהה גם יקבל אותה בצורה האיכותית ביותר.

יפעת שאשא ביטון: וכאן מילה לתלמידים של היום, כיתות י"א-י"ב, שהם יהיו הסטודנטים של המחר, וגם הם חוו שנה מאוד מאוד מטלטלת – בגרויות שככה קצת העיבו והעלו הרבה מאוד חששות; מי מהם שמפחד שלא יצליח בבגרות כפי שהוא היה מצליח בשנה רגילה ואולי זה יפגע לו באקדמיה בהמשך.

יפעת שאשא ביטון: כשהם ישבו בוועדת הקורונה הם כינו את עצמם "דור הקורונה".

יפעת שאשא ביטון: הם מפחדים מהמיתוג הזה, שיעיד על כך שהם פחות משכילים מעמיתיהם.

יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו כאן כדי להגיד להם שנעשה הכול כדי שיהיה להם את הגשר לאקדמיה; שבאמת המוסדות להשכלה הגבוהה ידעו להתייחס ולהתחשב בשנה המורכבת שהם עברו וייתנו להם הזדמנות שווה, כמו כל ילד במדינת ישראל או כל מתבגר במדינת ישראל שמקבל את ההזדמנות בשנה רגילה.

יפעת שאשא ביטון: אז יום סטודנט שמח, ואני מקווה, מירב, שבשנים הבאות, כשנעמוד כאן נוכל לדבר על הבשורות ועל התמורות שחלות בתחום ולהסתכל תמיד קדימה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

מתן כהנא: תודה רבה.

מתן כהנא: חבר הכנסת אוריאל בוסו, אחריו – חבר הכנסת רם שפע, ואחריו – ווליד טאהא.

מתן כהנא: חמש דקות לרשותך.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-בראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, קודם כול אני מצטרף לברכות, מירב.

אוריאל בוסו: היום התבטל ועוד פעם, והתעקשת לעשות את זה, ועשית את זה ממש בחן אמיתי, אז יישר כוח, כי אני חושב שהמונח "סטודנט" במדינת ישראל הוא חשוב, אבל צריך לצקת לתוכו תוכן.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, היום היה יום סטודנט מיוחד, ואתה בסוף יוצא עם תובנות.

אוריאל בוסו: קודם כול, אפתח בדבר אחד שכבר דיברתי עליו חודשים רבים: נושא חוק המתמחים, דווקא בהיבט של הסטודנט, מתמחים שב-29 ביוני עוברים את מבחן הסף של לשכת עורכי הדין.

אוריאל בוסו: הם עברו שנה ומשהו קשות מאוד של לימודים, לימודים לא פרונטליים אלא בזום; פחות חיבור למרצים.

אוריאל בוסו: את אחוזי המעבר של לשכת עורכי הדין רואים באופן ברור.

אוריאל בוסו: ביקשתי פעם אחר פעם והגשתי חקיקה – לתת פקטור.

אוריאל בוסו: כולם קיבלו פקטור מסוים; תן חמש נקודות, תן מועד נוסף.

אוריאל בוסו: יש לי סיפורים מרחיקי לכת של משפחות שהתרסקו לחלוטין מכל הנושא הזה של לימודים.

אוריאל בוסו: אנשים לומדים ללא תנאים, ללא כסף, בבית, עם ילדים קטנים, שהיו גם – –

מירב בן ארי: גם משלמים מלא כסף על הקורסים.

אוריאל בוסו: על הקורסים.

אוריאל בוסו: – – עם ילדים קטנים שהיו בבית כי לא הייתה אפשרות לשלוח אותם ללימודים.

אוריאל בוסו: את יודעת מה זה – בלשכת עורכי הדין אנשים מסתגרים שלושה-ארבעה חודשים, ופה זה היה מאוד קשה.

אוריאל בוסו: אני לא יודע, אני מקווה שנצליח.

אוריאל בוסו: זה כבר פחות רלוונטי לאלה שהולכים למבחן.

אוריאל בוסו: אני יודע שהרבה חבר'ה פשוט התייאשו – מבחן שני, מבחן שלישי בתקופת הקורונה – אפילו לא נרשמו למבחן.

אוריאל בוסו: אני אנסה להילחם על כך בשביל לתת טיפה מזור והצלחה לאלה שניסו.

אוריאל בוסו: יושב-ראש אגודת הסטודנטים בקריה האקדמית אונו, שיש בה למעלה מ-2,500 סטודנטים וסטודנטיות בקמפוס החרדי, ניסה לדבר היום ולא הצליח כל כך.

מירב בן ארי: לא היה זמן.

אוריאל בוסו: לא היה זמן.

אוריאל בוסו: אני לפחות אביא את דבריו.

מירב בן ארי: אז הינה, תגיד אתה.

אוריאל בוסו: בדיוק.

אוריאל בוסו: אני אביא את דבריו בנושא הזה.

אוריאל בוסו: כמה נקודות חשובות לסטודנט החרדי – כי צריך לדעת שלמעלה מ-20,000 סטודנטים חרדים וחרדיות יש במדינת ישראל – במכללות, בקריות ובאוניברסיטאות.

אוריאל בוסו: זה מספר לא מבוטל.

אוריאל בוסו: תמיד מדברים על להכניס אותם למעגל העבודה.

אוריאל בוסו: צריך לעשות מעשים.

אוריאל בוסו: דיברה כאן חברת הכנסת ד"ר יפעת שאשא ביטון, והיא ד"ר לחינוך.

אוריאל בוסו: לא בכדי היא השרה המיועדת למשרד החינוך.

אוריאל בוסו: למשל, מלגות משרד החינוך – אני חושב שצריך להתאים אותן.

אוריאל בוסו: אם יהיו מלגות שמתאימות גם למישהו שבא מהמגזר החרדי, אם הוא סטודנט שמגיע משם – הרי צריך לדעת שגיל של סטודנט חרדי זה חמש, שש שנים קדימה, עם משפחה כבר, והתנאים אחרים, אז לא דין מלגה לעזרה לסטודנט צעיר כעזרה למי שהוא כבר בעל משפחה וילדים, בתנאים אחרים.

אוריאל בוסו: צריך להתאים קריטריונים במשרד החינוך, שיתאימו, אם אתה רוצה להכניס אותם למעגל העבודה.

אוריאל בוסו: צריך לדבר גם על להוריד את גיל המכינות.

אוריאל בוסו: היום זה 30.

אוריאל בוסו: את יודעת שצריך להוריד את זה ל-25-24, כי יש כאלה – אני אקדים ואומר שמי שרוצה ללמוד בישיבה, אנחנו נעודד את זה, להמשיך ללמוד תורה בישיבה, אבל מי שלא שפרה עליו ההצלחה הזאת והוא רוצה לצאת למעגל העבודה, לשוק וללמידה ולעשות תואר – אני עשיתי תואר ראשון במשפטים והרגשתי את הקשיים, אבל לפחות זרמתי, כי הגעתי ממקום אחר, של עבודה.

אוריאל בוסו: לְיעֵד תקציב – היה תקציב עידוד לסטודנטים בשביל להכניס.

אוריאל בוסו: בשנתיים האחרונות יש ירידה אמיתית, כי כנראה שמישהו לא פעל.

אוריאל בוסו: לא התקציב ירד, אבל לא הייתה פעולה אמיתית מול הקריות, לבדוק למה יש ירידה.

אוריאל בוסו: יכול להיות שזה גם קשור לקורונה, אנחנו עוד לא יודעים, אבל יש ירידה ברורה ומשמעותית בסטודנטים חרדים שהלכו להירשם.

אוריאל בוסו: תגבור לימודים – לימודי חשבון ואנגלית.

אוריאל בוסו: סטודנט שמגיע מתלמודי התורה ובסוף רוצה ללמוד, הקשיים רבים יותר.

אוריאל בוסו: גם בנושא הזה צריך לדבר עם המועצה להשכלה גבוהה, לנסות להתאים.

אוריאל בוסו: אני חושב שגם במגזר הערבי.

אוריאל בוסו: אני מודע לקשיים מסוימים בנושא.

אוריאל בוסו: כמובן שיש את נושא התואר השני.

אוריאל בוסו: תואר שני היום נמצא כבר בעתירה להפרדה.

אוריאל בוסו: יש עתירה בנושא, ולא מאפשרים פתיחת קורסים נוספים, ועדיין אין למידה של תואר שני בהפרדה.

אוריאל בוסו: אני יודע על הרבה הרבה סטודנטים שמתקדמים מתואר ראשון לתואר שני, וברגע שאין להם את התנאים שמתאימים לרוחם, הם לא יעשו את זה, וחבל.

אוריאל בוסו: אז קודם כול, זה החלק החשוב.

אוריאל בוסו: רעיון אחרון – פשוט היו פה קודם חיילים – אני ביררתי, מבחינת סטודנטים לרפואה, במגזר הערבי יש המון בבתי החולים.

אוריאל בוסו: אז שאלנו למה, ואמרו: סטודנט רגיל עושה שלוש שנים צבא, ורק לאחר מכן שבע שנים של רפואה.

אוריאל בוסו: צריך לחשוב אולי על מסלול מקוצר למי שמחליט ללמוד רפואה, בשביל לעודד ולהכניס לבתי החולים – מסלול מקוצר של שירות צבאי, ולאחר מכן לאפשר למי שהולך להיות סטודנט לרפואה להתחיל את זה בגיל יותר צעיר.

אוריאל בוסו: יכול להיות שנראה יותר סטודנטים לרפואה בבתי חולים מהמגזר הכללי, ולא רק מהמגזר הערבי.

אוריאל בוסו: יכול להיות שצריך לבדוק, אבל ודאי שיש פה משהו שחסר – חסרים אחים, אחיות, רופאים בכל בתי החולים, ויגידו לכם את זה.

אוריאל בוסו: השאלה היא למה.

אוריאל בוסו: אז קודם כול, יום סטודנט מוצלח ובהצלחה לכל הסטודנטים.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

מתן כהנא: חבר הכנסת רם שפע.

מתן כהנא: אחריו – חבר הכנסת ווליד טאהא.

מתן כהנא: כמה זמן אתה רוצה?

רם שפע: ארבע דקות יספיקו לי.

מתן כהנא: קח חמש, עליי.

רם שפע: הסתכלתי עליך, ניסיתי לראות מה חדש, ואני מבין שכשיושבים פה בכיסא, אז צריך חליפה וצריך עניבה והכול – בסדר.

מתן כהנא: זה משהו שאפילו בחתונה לא קרה לי.

מתן כהנא: פה זה קורה.

רם שפע: גם לי, גם לי.

מירב בן ארי: אולי בקרוב גם אתה תהיה.

רם שפע: אני חושב שמהשלב של העניבה אני עוד רחוק, לשמחתי.

וליד טאהא: – – – מהעניבה.

רם שפע: אל תדאג.

רם שפע: חבריי חברי הכנסת, מכובדי מתן כהנא, גם שר מיועד – כולם פה שרים מיועדים, וזה מאוד כיף – חברתי מירב בן ארי, כהרגלך, הרמת יום סטודנט נפלא בכנסת, אבל את כבר שנים עובדת למען הסטודנטים.

רם שפע: אני יודע את זה אישית – שיתפנו פעולה רבות – אז כיף גדול שגם בכנסת הזאת, ונעשה עוד הרבה מאוד דברים גדולים ביחד.

רם שפע: חבריי להתאחדות הסטודנטים, מי כמוני יודע כמה אתם עובדים קשה במהלך השנה, וגם באגודות הסטודנטים, בכל מקום ברחבי הארץ.

רם שפע: להילחם בשביל הסטודנטים זה לא תמיד קל.

רם שפע: הרבה פעמים יש ביקורת; אנחנו יודעים את זה גם פה.

רם שפע: אומנם אין לכם הפגנות מחוץ לבית, אבל יש ביקורת – אבל עומדים בה בגבורה.

רם שפע: ברמה האישית, כל פעם שאני מדבר ביום הסטודנט בכנסת ובכלל, אני נרגש.

רם שפע: זה מעמד בהחלט חריג ומיוחד עבורי.

רם שפע: שבע שנים ייצגתי את הסטודנטים בישראל, מתפקיד של יושב-ראש אגודת סטודנטים בסמינר הקיבוצים, דרך סגן ארצי ועד לשנתיים וחצי כיושב-ראש התאחדות הסטודנטים הארצית, ובאמת למדתי לעומק כמעט את כל הסוגיות האפשריות שקשורות לציבור הזה.

רם שפע: אבל כנער לא דמיינתי שזה מה שאני אעשה בחיי ושאייצג סטודנטים.

רם שפע: בית הספר לא היה מקום קל עבורי, לא הייתה לי חוויה פשוטה.

רם שפע: לולי המורים הנפלאים שלי והמחנך הגדול שלי בתיכון, לא בטוח שהייתי מסיים את בית הספר.

רם שפע: סיימתי אותו – לא כולם יודעים – בלי אף בגרות.

רם שפע: אני סיימתי תיכון עם יחידה אחת, פנימית בכלל, בקולנוע – – –

מירב בן ארי: עכשיו מתן התעורר.

מתן כהנא: אני בהלם.

רם שפע: לא רבים יודעים.

מתן כהנא: הוא גדל בקיבוץ.

מתן כהנא: אם הוא ידע לחרוש תלמים ישירים, זה מספיק.

רם שפע: זה נכון, זה נכון, ועשיתי שם עוד הרבה דברים בקיבוץ בהקשר החקלאי, אבל באמת לא דמיינתי שלפה אני אגיע.

רם שפע: אני חושב שאחד התפקידים הכי גדולים של האקדמיה, ובהקשר הזה זו גם הזדמנות עוד לא לברך, אבל בתקווה גדולה שסוף-סוף תהיה לנו שרת חינוך.

רם שפע: לא רק שהיא תעשה טוב – היא רוצה להיות שרת חינוך.

רם שפע: יש לה ניסיון בחינוך, דבר שאני חושב שכבר הרבה שנים לא חווינו, אז גם פה בהצלחה.

רם שפע: ועוד כתוב לי פה אחר כך עוד משפט מהותי בעניין הזה.

רם שפע: אז באמת אני חושב שהרבה שנים לא זכינו למי שסוף-סוף יכול לתת הזדמנויות לכל מי שבחברה הישראלית האקדמיה היא כמעט זרה לו.

רם שפע: חברתי אמילי מואטי הרבה שנים מתעסקת בלעשות הכול כדי להנגיש את ההשכלה הגבוהה – מירב, גם אנחנו דיברנו על זה – להנגיש אותה גם לאוכלוסייה החרדית; להנגיש אותה ודאי לאוכלוסייה הערבית, שנמצאת באקדמיה במספרים שהם עדיין לא מספיק גבוהים; להנגיש אותה לסטודנטים עם מוגבלויות, שלפעמים באתגרים פיזיים של שירות, לפעמים באתגרים מהותיים אחרים, לא מצליחים להגיע להשכלה הגבוהה, כי היא לא מספיק רואה אותם, למרות שהרבה מאוד פעמים היא מנסה.

רם שפע: לכן, בהקשר הזה, בעיניי, אחד התפקידים הגדולים של שרת חינוך, וגם של מי שיהיה בוועדת החינוך של הכנסת, זה לעזור להרחיב את האקדמיה ולהנגיש אותה לכל האוכלוסיות שרוצות, גם אם זה דורש לעשות כל מיני שינויים גדולים באופן שבו מתקבלים.

רם שפע: בהקשר הזה, כמובן שהבגרויות זה אחד החסמים המשמעותיים, ונדרשת שם רפורמה משמעותית.

רם שפע: אני חושב שהשנה האחרונה, המשברית, של האקדמיה, היא גם הזדמנות פנטסטית לעשות שינויים.

רם שפע: המון שנים דיברנו על הנגשה של טכנולוגיות, על היכולת ללמוד מרחוק, על היכולת של המרצים והמרצות להשתנות לעידן החדש ולא רק להישאר בסכמה המוכרת.

רם שפע: אז יש הזדמנות לעשות שינוי.

רם שפע: אבל כן, חשוב לי מאוד להגיד שלצד הרצון הבאמת-לגיטימי של חבריי הסטודנטים ללמוד מרחוק, וככה קצת אולי פחות אפילו להגיע, המפגש הבין-אישי האנושי בקמפוס הוא דרמטי.

רם שפע: אנחנו יודעים שבשירות הצבאי לא כל האוכלוסיות בישראל נמצאות, אז האקדמיה היא כר פורה להתפתחות אינטלקטואלית, לעיצוב האישיות שלנו, ואת זה אני עושה כשאני פוגש חרדי, כשאני פוגש אדם דתי, כשאני פוגש ערבייה, אשר מה לעשות, עוד לא יצא לי לפגוש לפני זה.

רם שפע: אז אסור לוותר על המפגש האנושי.

רם שפע: אז לפני שאני אסיים – כי כמובן שאתה תיתן לי עוד דקה – –

מתן כהנא: עליי.

רם שפע: – – אז אמרתי, יפעת, ד"ר יפעת שאשא ביטון, שרת החינוך המיועדת, אני באמת מושיט פה יד גם לך וגם למי שיעמוד בראשות ועדת החינוך.

רם שפע: שיתפנו פעולה גם בכנסת האחרונה וגם פה.

רם שפע: אני באמת רוצה ומקווה שנקים קואליציה רחבה של אנשי חינוך שעושה הכול כדי להצליח מפה לעשות שינויים סופר-משמעותיים.

רם שפע: אסיים בציטוט מתוך דברים שאמר לי שר בכיר כשהייתי יו"ר התאחדות הסטודנטים לפני כמה שנים: אציין כי גם במצבים שבהם לרם וללשכתי יש מחלוקות, ויש כאלה, תמיד יש לו היושרה והאומץ הדרושים להבהיר שהוא עתיד להתנגד למהלך זה או אחר, אך יעשה זאת בדרך מכבדת ויתקוף לגופו של עניין.

רם שפע: אז זה מה שהולך לקרות לנו בממשלה הקרובה.

רם שפע: יהיו הרבה מחלוקות ופערים.

רם שפע: את הדברים האלה, אתה יודע מי כתב?

רם שפע: אדם שאתה מכיר, שר החינוך דאז והיום ראש הממשלה המיועד נפתלי בנט.

רם שפע: אז אני אומר גם לך, ידידי מתן כהנא, וגם לך, נפתלי, אני אומר את זה מכאן, כמו אז גם היום: אנחנו נתווכח, יהיו בינינו מחלוקות, אבל אני בטוח שיהיה לשנינו ולכולנו פה היושרה והאומץ להצליח לעבוד יחד – אז לטובת הסטודנטים והיום לטובת כל אזרחי המדינה.

רם שפע: לו יהי.

רם שפע: תודה רבה.

מתן כהנא: תודה רבה.

מתן כהנא: חבר הכנסת ווליד טאהא, חמש דקות.

וליד טאהא: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, השרה גילה, אני רוצה תחילה להודות למירב על היוזמה ועל הביצוע בנושא סופר-חשוב.

וליד טאהא: סטודנטים וסטודנטיות הם החזית של כל חברה, הם ההווה והם העתיד של כל חברה, על כן, כל השקעה שתיעשה באוכלוסיית הסטודנטיות והסטודנטים עדיין תצריך עוד שיפור ועוד השקעה, כי אין יותר חשוב מהחתך המשכיל, שיוביל את החברות ויוביל את המדינה, יוביל את הרשויות וייקח את המנהיגות בכל התחומים.

וליד טאהא: לפני שאני אלך לפי הנייר, אני רוצה לדבר בערבית לקהל הסטודנטים והסטודנטיות שלנו.

וליד טאהא: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: אני פונה אל הסטודנטיות והסטודנטים שלנו באוניברסיטאות, במכללות ובמוסדות להשכלה גבוהה ואומר להם: אתם התקווה של החברה הזאת, ואחרי אללה אנחנו סומכים עליכם שתובילו את הספינה של החברה הערבית אל חוף מבטחים.

וליד טאהא: אנו בוטחים במאמציכם הכבירים ותומכים בכם ועומדים לצידכם.

וליד טאהא: אנו מבינים את הקשיים שאתם מתמודדים עימם כסטודנטים באוניברסיטאות בכל התחומים הכלכליים, הלמידה מרחוק, תקופת הקורונה וקשיים אחרים הנוגעים לסטודנט הערבי באוניברסיטאות הישראליות והקשורים לחוסר הבנה של אירועים הקשורים לחברה הערבית, ובכלל זה החגים.

וליד טאהא: אנו נמשיך לתמוך בסטודנטים ובסטודנטיות שלנו, משום שהם התקווה של החברה הזאת.

וליד טאהא: )

מתן כהנא: מה אמרת?

וליד טאהא: אמרתי שפניתי אליהם כאל התקווה של העתיד, של החברה, כאלה שצריכים להוביל.

וליד טאהא: אחרי אללה אנחנו סומכים עליהם לשנות את פני החברה ולהוביל את הספינה של החברה הערבית אל חוף מבטחים, משהו כזה.

מירב בן ארי: אתה יודע שהיום בכנס אמרו שכנראה גם בגלל הקורונה מספר הסטודנטים והסטודנטיות במגזר הערבי הוא הכי גבוה שהיה אי-פעם.

וליד טאהא: אז אני אדבר גם על זה.

וליד טאהא: מתוך יותר מ-300,000 סטודנטים בארץ יש יותר מ-50,000 סטודנטים וסטודנטיות ערבים.

וליד טאהא: בחלוקה בין סטודנטים לסטודנטיות יש יותר סטודנטיות.

מירב בן ארי: יותר סטודנטיות.

וליד טאהא: נכון.

וליד טאהא: אלה לא כוללים את הסטודנטיות והסטודנטים שלומדים בחו"ל – –

מירב בן ארי: שלומדים בחו"ל.

וליד טאהא: – – כולל האוניברסיטאות בשטחים.

וליד טאהא: לנו יש המון סטודנטיות וסטודנטים שלומדים בחו"ל, וחבל, כי הם משלמים הרבה יותר כסף והם לא נמצאים קרוב למשפחות שלהם.

וליד טאהא: הסיבות נעוצות בדרך כלל בתנאים שמציבות האוניברסיטאות בישראל בפני הסטודנטים, במקרה הזה הסטודנט הערבי.

וליד טאהא: איפה בוסו?

וליד טאהא: הוא דיבר על הרופאים הערבים והרופאות הערביות – –

מירב בן ארי: יש להם פסיכומטרי גבוה.

וליד טאהא: – – ואמרתי לו כשהוא סיים:

וליד טאהא: אנחנו חסומים בכל כך הרבה מקצועות, אתה רוצה לחסום אותנו גם ברפואה?

וליד טאהא: אז זה נושא מאוד חשוב, כי רופא ערבי שמסיים רפואה בכל מדינה בחו"ל חוזר לארץ ונאלץ לעבור מבחן שמנוסח גם הוא בניגוד לתרבות ובניגוד לכללים שלפיהם הוא למד, לכן יש גם כאלה שמתקשים לעבור את המבחן הזה.

מתן כהנא: בשונה מיהודים שלמדו בחו"ל?

ג'ידא רינאוי-זועבי: יש גם.

וליד טאהא: יש גם מבחן של יהודים, אבל מי שניסח את המבחן, כנראה קרוב יותר למנטליות של יהודים.

מתן כהנא: וזה משנה לגבי התוצאות של המבחן?

וליד טאהא: זה תמיד נכון.

וליד טאהא: שרת החינוך המיועדת, זה נכון גם לגבי המיצ"ב; זה נכון גם לגבי מבחני פיז"ה, שתמיד מראים ציונים לא מבריקים במיוחד בעבור התלמידים הערבים, כי הניסוח של המבחנים לא פחות חשוב.

יפעת שאשא ביטון: – – –

וליד טאהא: נכון.

וליד טאהא: אז אני רוצה לפנות בברכות חמות למאות אלפי הסטודנטים – יותר מ-300,000 סטודנטים, מתוכם למעלה מ-50,000 סטודנטים וסטודנטיות ערבים.

וליד טאהא: נאחל להם המשך שנת לימודים פורייה ומוצלחת.

וליד טאהא: כולנו יודעים שבצל מגפת הקורונה עברו הסטודנטים שנה קשה מאוד, מלאת אתגרים ומכשולים, בעיקר בפן הכלכלי ובאתגר של הלמידה מרחוק.

וליד טאהא: למרות הכול, התעליתם על עצמכם ולא נשברתם.

וליד טאהא: אני מכאן יכול להבטיח לכם שנגן על זכויותיכם ונעמוד לצידכם בכל אשר תידרשו לו.

וליד טאהא: ביום זה חשוב לי לפנות ולברך את הסטודנטיות והסטודנטים הערבים, שמספרם גדל משנה לשנה במוסדות להשכלה גבוהה.

וליד טאהא: חשוב לי במיוחד לברך את הסטודנטיות הערביות, שלמרות הקשיים ולמרות החסמים הרבים הן עושות את כל המאמצים לצלוח את המסע הקשה והמהנה הזה, שהוא הכרח לחיים מקצועיים עתידיים ולשוק העבודה, שלצערנו, איננו מחייך תמיד, לאזרחיות ולאזרחים הערבים במיוחד.

וליד טאהא: במהלך הלימודים הסטודנטים לומדים להתגבר לא רק על החומר הנלמד אלא בעיקר על קשיי תחבורה, ובעיקר סטודנטים שלומדים במוסדות מרוחקים מבתי המגורים שלהם.

וליד טאהא: מכאן אני רוצה לחזור על דברים שנאמרו כאן ונאמרו הרבה מאוד פעמים: הגיע הזמן להקים אוניברסיטה בעיר ערבית.

וליד טאהא: שרת החינוך וההשכלה הגבוהה המיועדת, הגיע הזמן באמת, בשנת 2021, להקים אוניברסיטה בעיר ערבית.

וליד טאהא: איפה הקושי לקבל החלטה יפה כל כך מעין זו?

וליד טאהא: אז הגיע הזמן לעשות זאת.

וליד טאהא: בנוסף, סטודנטים ערבים ומוסלמים – וזה חשוב, יפעת – מוצאים את עצמם מתמודדים עם מוסדות להשכלה גבוהה שאינם מביאים בחשבון אפילו את ימי החג של הסטודנט הערבי.

וליד טאהא: אני חוויתי את זה על עצמי; קרוביי חווים את זה על עצמם.

וליד טאהא: מאות סטודנטים פונים אלינו כדי להעלות את הסוגיה הזאת.

וליד טאהא: לא מתחשבים אפילו בימי חג של הסטודנטים הערבים והמוסלמים ולא באילוצים ובקשיים של חודש הרמדאן – זה שיש רמדאן זאת בעיה של הסטודנט המוסלמי; אין קשר למוסדות החינוך, לא מתאימים את זה בעבורם.

וליד טאהא: סוגיית האוניברסיטה שדיברתי עליה – לא אחזור עליה שוב.

וליד טאהא: אנחנו פה, אני פה, כדי להבטיח לכל הסטודנטים והסטודנטיות הערבים ובכלל שנעשה הכול כדי להקל עליהם את המלאכה וכדי לאפשר להם תנאים של הווה ועתיד טובים יותר.

וליד טאהא: הרבה בריאות והרבה הצלחה לכל הסטודנטיות והסטודנטים בארץ.

וליד טאהא: תודה רבה.

מתן כהנא: תודה רבה, חבר הכנסת טאהא.

מתן כהנא: חברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי, בבקשה.

וליד טאהא: רידא.

מירב בן ארי: זה ג' אבל עם – – – כזה.

מירב בן ארי: נכון?

וליד טאהא: בערבית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בגלל זה אני הולכת לקדם ללמד את כל הילדים בישראל ערבית מכיתה א'.

מתן כהנא: הלוואי, אמן.

מתן כהנא: איך אמרת?

ג'ידא רינאוי-זועבי: רידא.

מתן כהנא: אז למה לא כותבים את זה ברי"ש?

ג'ידא רינאוי-זועבי: כי זאת אות בערבית ואין אותה בעברית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מה אני אעשה?

מתן כהנא: אם אומרים רי"ש, אז שיהיה כתוב רי"ש.

וליד טאהא: – – –

מירב בן ארי: ג'ידא, תורידי לך קצת את – – –

ג'ידא רינאוי-זועבי: כן, אני אוריד הרבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה.

מתן כהנא: חמש דקות, גברתי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה, כבוד יושב-ראש הישיבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברות וחברי הכנסת, חברתי מירב בן ארי, תודה על הכנס החשוב שיזמת היום בבוקר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני מבקשת לנצל במה זו, כמובן, קודם כול כדי לברך את 350,000 הסטודנטים והסטודנטיות בישראל, שעומדים לקראת סיום שנת הלימודים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אתם, אתן, עומדים לסיים, למרות הקשיים הבלתי-רגילים שהנחיתה עליכם הקורונה ולמרות אתגר הלמידה מרחוק והקשיים הכלכליים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני כל הזמן מזכירה לנו שאומנם יכול להיות שהקורונה הבריאותית מסתיימת, אבל תכף תבוא עלינו הקורונה הכלכלית ותכף נראה קריסה כלכלית מאוד מאוד קשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בחודשים האחרונים נפגשתי עם נציגי הסטודנטים בכנסים ובמפגשים ושמעתי על פתרונות שהם מציעים לאתגרים שמולם כולנו ניצבים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אתם הסטודנטים, אתן הסטודנטיות, העתיד של המדינה, ועכשיו תורנו לסייע לכם בהווה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני רוצה שתדעו שאנחנו הכתובת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני רוצה בהזדמנות זו גם לברך את הסטודנטים והסטודנטים הערבים – אני אימא גאה לסטודנטית בטכניון – סטודנטים ערבים שעל אף כל המחסומים בדרך מצליחים גם הם להשתלב באקדמיה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לאט-לאט, בזכות מאמציהם האדירים, הפער העצום בין יהודים לערבים באקדמיה גם מצטמצם, אבל זה לא אמור להיות כל כך קשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לסטודנט הערבי ולסטודנטית הערבייה חסמי השפה, התחבורה, הגיאוגרפיה, המבחן הפסיכומטרי, שהזכירו כאן, והיעדר נגישות למלגות בעבור אוכלוסייה שכבר נמצאת בתחתית המדרג הסוציו-אקונומי הם רק קצה הקרחון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעבור אזרחים רבים ובעבור רוב מי שיושב במשכן הזה ההשכלה האקדמית, כשאנחנו מדברים על מוביליות חברתית, היא כרטיס כניסה – גם כלכלי, חברתי ותרבותי – לחברה הישראלית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: עד שלא נסיר את החסמים העומדים בפני הסטודנטים, זה יישאר כרטיס שמחזיקים בו יהודים בלבד.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לכן הגשתי הצעת חוק להקמת מוסדות אקדמיים בפריפריה, ומבחינתי פריפריה זאת פריפריה סוציו-אקונומית, שיכולה להיות גם במרכז הארץ גיאוגרפית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כדי להביא לשינוי אמיתי, זה חייב להיות מאבק משותף שלנו, מחוקקים ערבים ויהודים ביחד.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זו היא המשמעות האמיתית של סולידריות אזרחית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני שמחה גם שהשרה המיועדת יפעת שאשא ביטון נמצאת כאן איתנו, והיא מקשיבה בקשב רב לנושאים הללו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בקצרה, אני רוצה להתייחס גם לקבוצה נוספת של סטודנטים, שבדרך כלל אינה זוכה להתייחסות שמגיעה לה: עשרות אלפי סטודנטים שלומדים בחו"ל, מרביתם ערבים, אבל יש בהם גם סטודנטים יהודים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: סטודנטים אלה, שבאים בעיקר מתחומים של רפואה ורוקחות, אינם זכאים להטבות בביטוח הלאומי שלהן זוכים סטודנטים בארץ, וגם אין להם גישה למלגות ממשלתיות כלל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כשהם חוזרים, הם נתקלים בחומות של ביורוקרטיה שמונעת מהם לממש את השכלתם בארץ.

ג'ידא רינאוי-זועבי: גם כאן הנפגעים העיקריים, אך לא היחידים, הם הסטודנטים הערבים; גם כאן, אם נשכיל לפתור את הבעיות שלהם, בעצם נעזור לכולנו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בישראל יש היום מחסור קשה ברופאים וברופאות, וכולנו משלמים עליו את המחיר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מערכת הבריאות הציבורית הוכיחה את עצמה בשנה האחרונה של הקורונה כזרקור של שותפות יהודית וערבית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תמיכה וסיוע לסטודנטים בחו"ל תחזק את המערכת הזאת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: גם כאן אני מקדמת חקיקה להקמת קרן מלגות בעבור סטודנטים הלומדים בחו"ל, יהודים וערבים, וגם כאן אני קוראת לחבריי למשכן להתגייס יחד איתי לעזור לאנשים שיום אחד גם יעזרו לנו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לסיום, אני רוצה להגיד משהו שמתייחס למצב הפוליטי והמדיני.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בחודש האחרון חווינו משבר גדול ביחסים בין יהודים לערבים בישראל, וסוף-סוף החל ליפול האסימון שמה שהיה לא יכול להיות מה שיהיה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כדי שנוכל לחיות כאן יחד בשותפות אמת, אנחנו חייבים סולידריות אזרחית; אנחנו חייבים שוויון אזרחי מלא; אנחנו חייבים לתת לאזרחים הערבים גישה למעגל קבלת ההחלטות הכלכליות, התרבותיות והחברתיות במדינה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אין כרטיס משמעותי יותר מאשר השכלה אקדמית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אז בואו נעבוד יחד בשביל עתיד הסטודנטים, אבל גם בשביל העתיד של כולנו יחד.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אינשאללה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

מתן כהנא: תודה רבה.

מתן כהנא: תשיב – – –

ג'ידא רינאוי-זועבי: אז איך אומרים את השם שלי?

ג'ידא רינאוי-זועבי: ריידא.

מתן כהנא: ריידא, ריידא.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כן, יפה.

מתן כהנא: תשיב כבוד השרה גילה גמליאל.

מירב בן ארי: לשעבר יושבת-ראש התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות.

מתן כהנא: ואללה, זה כרטיס כניסה לכנסת, הדבר הזה.

מירב בן ארי: – – – בצדק.

מתן כהנא: שלוש דקות לרשותך, גברתי השרה.

גילה גמליאל: כן, כבוד היושב-ראש.

גילה גמליאל: מזכירת הכנסת, חברות הכנסת, זה לא סוד שאני בעצם התחלתי את כל הפעילות הציבורית שלי באגודות הסטודנטים – כיו"ר אגודת הסטודנטים שלוש קדנציות באוניברסיטת בן-גוריון וכיו"ר התאחדות הסטודנטים הארצית.

גילה גמליאל: האישה הראשונה, ולצערי עד היום גם היחידה, ועל כן אני אומרת שמבחינתי האקדמיה – שבה ביליתי עשור שלם ובה סיימתי ארבעה תארים אקדמיים, שניים במשפטים ושניים בפילוסופיה, הראשון דו-חוגי בהיסטוריה של המזרח התיכון – מבחינתי, שם התחלתי את השליחות הציבורית שלי ואת כל ההבנה והתובנה שכשפותחים את הדלת בעבור הצעירים והצעירות שלנו ובכלל, עבור כלל הציבור, נפתחים חיים חדשים, וניתן להנהיג ולהוביל ולקדם את הדברים בצורה הרבה יותר נכונה מבחינתנו.

גילה גמליאל: על כן, אני כבר ותיקת חברות הכנסת, ובמשך כל שנות חיי – אני חייבת לספר לכם כמה אנקדוטות בנושא הסטודנטים.

גילה גמליאל: בשנת 1999 נלחמנו על הורדת שכר הלימוד, וניסינו להידפק על דלתות הכנסת, לדבר עם חברי הכנסת.

גילה גמליאל: הדלתות היו סגורות.

גילה גמליאל: רצו להכפיל לנו את שכר הלימוד, וזה היה פשוט קטסטרופה מבחינתנו.

גילה גמליאל: הייתי אז יו"ר אגודת הסטודנטים.

גילה גמליאל: באנו וניסינו להגיע לכאן, לכנסת, ללא הצלחה.

גילה גמליאל: אני חייבת לציין שניים שקיבלנו אותנו באהבה: חבר הכנסת השר ליצמן וחבר הכנסת גפני.

גילה גמליאל: מכל חברי וחברות הבית הזה היו שניים שאכן היו שם בעבור ציבור הסטודנטים.

גילה גמליאל: מזה למדתי שבעצם אנחנו לא צריכים להפגין ולהידפק על הדלתות; אנחנו יכולים להגיע לכאן.

גילה גמליאל: התמודדתי בגיל 24 לכנסת, נבחרתי למקום 24 ברשימת הליכוד, אבל הליכוד קיבל 19 מנדטים.

גילה גמליאל: התמודדתי שוב ונבחרתי בהמשך, ומאז אני באמת שמחה על השליחות.

גילה גמליאל: אבל חשוב לי לציין דבר אחד ברור: כשמסתכלים על הנושא של הנהגת סטודנטים בימינו, אני חייבת לומר כמה היבטים שמבחינתנו כממשלה ולי באופן אישי הייתה הזכות לקדם, שאנחנו כבר לא רואים יותר מדי הפגנות סטודנטים בגינם.

גילה גמליאל: הדבר הראשון הוא שמאז ועד היום שכר הלימוד לא עלה.

מירב בן ארי: אין שינוי בשכר הלימוד.

גילה גמליאל: מאז ההפגנות שלנו ועד היום שכר הלימוד לא עלה.

גילה גמליאל: הדבר השני – הכרה.

גילה גמליאל: תראו, בכנסת ישראל מציינים יום שהוא יום הסטודנט.

גילה גמליאל: דברים נוספים: לי הייתה הזכות להעביר את החוק של שנת לימודים חינם לחיילים משוחררים, בוגרות ובוגרי השירות הלאומי והאזרחי, שלומדים בירושלים, בנגב, בגליל; הייתה לי הזכות לקדם את הפסיכומטרי הדיגיטלי חינם בזמן שהייתי השרה לשוויון חברתי; הייתה לי הזכות לקדם את הקורסים האקדמיים און-ליין חינם לכלל הציבור במדינת ישראל.

גילה גמליאל: זה עדיין פתוח למי שרוצה, באתר קמפוס.

גילה גמליאל: אני חייבת לדבר בהקשרים הללו על השילוב הבין-דורי שהטמעתי בתפקידי הקודם בין הסטודנטים לאזרחים הוותיקים שלנו – הפרויקט "כאן גרים" ועוד פרויקטים נפלאים של מלגות לסטודנטים בעבור זה.

גילה גמליאל: חשוב לי גם לציין שבתפקידי הקודם הצבנו יעד אסטרטגי שאחוז הסטודנטים הערבים והסטודנטיות הערביות יהיה לפחות כאחוזם באוכלוסייה, ולא רק שהגענו ליעד אלא יש כבר יותר סטודנטיות ערביות מסטודנטים ערבים.

גילה גמליאל: עברנו את היעד בכל הרמות שרצינו, ואין לי אלא באמת לברך על הזכות שניתנה לי ונקרתה לי לאורך כל תקופת כהונתי.

גילה גמליאל: כאן, בהקשר הזה – גם הנושא של החינוך הסביבתי, שיש לו חשיבות עצומה בעיניי בהקשר הזה.

גילה גמליאל: ועכשיו אני רוצה לאחל לכל הסטודנטיות והסטודנטים, (אומרת בערבית: הסטודנטים והסטודנטיות,) חג יום סטודנט שמח.

גילה גמליאל: זה באמת דבר שבעיניי נותן לכם ולכן את האפשרות להתקדם בחיים במסלול בטוח ונכון, אז בהצלחה לכולן ולכולם.

גילה גמליאל: עכשיו אני אשיב על ההצעה לסדר-היום.

גילה גמליאל: אני רוצה לברך את חברות וחברי הכנסת שקידמו את החוק הזה – את קטי ומירב, את יפעת שאשא, את אוריאל בוסו ורם שפע, את טאהא ווליד, יעקב טסלר ועופר כסיף.

גילה גמליאל: אני חושבת שזה דבר נכון ויפה.

גילה גמליאל: כפי שאתם רואים, בכנסת ישראל יש גם הרבה נושאים שמסתבר שאין עליהם יותר מדי מחלוקת, ואפשר באמת לשתף פעולה.

מתן כהנא: – – –

גילה גמליאל: אמרתי "יש נושאים", לא כל הנושאים.

גילה גמליאל: עוד מעט נלמד אותך על כמה נושאים שאין אפשרות גם אם רוצים, אבל יש הרבה נושאים שאפשר לשתף בהם פעולה, וחשוב לשתף פעולה.

גילה גמליאל: חשוב לשים בצד מחלוקות אחרות לפעמים ולראות את טובת המטרה ואת האינטרס הציבורי.

גילה גמליאל: עכשיו אני אשיב בשם השר, שר החינוך יואב גלנט, שביקש ממני להשיב בשם משרד החינוך.

מתן כהנא: רגע, יכול להיות שאני נפרד מהכיסא הזה לקדנציה, והאמת היא שעוד לא הספקתי לקרוא לסדר אף פעם.

מירב בן ארי: לא נראה לי שנקשרת אליו.

מתן כהנא: אני קורא אותך לסדר.

גילה גמליאל: אתה יודע מה אומרים פה בכנסת בהקשר פוליטי?

מתן כהנא: נו?

גילה גמליאל: עד שזה לא נגמר זה לא נגמר.

גילה גמליאל: אז יכול להיות שהכיסא כן – – –

מתן כהנא: את כל כך צודקת.

גילה גמליאל: אנחנו תמיד אופטימיים, אתה יודע.

גילה גמליאל: אני ותיקת חברות הכנסת, אמרתי זאת קודם.

גילה גמליאל: אתה שומע, מתן?

מתן כהנא: כן.

גילה גמליאל: אני ותיקת חברות הכנסת, אז מסתבר שראיתי כל כך הרבה הרכבים וכל כך הרבה חלומות וכל כך הרבה התנפצויות בדרך.

גילה גמליאל: אבל מי שמתמיד בדרך תמיד מנצח – זה המסר מכאן והלאה.

גילה גמליאל: אז השר יואב באמת רוצה לברך את הסטודנטים, קודם כול.

גילה גמליאל: הוא גם מודה לחברות וחברי הכנסת על היוזמה לציון יום הסטודנט במליאה כמדי שנה.

גילה גמליאל: יום הסטודנט הוא יום חשוב המבטא את הכרתנו בתרומתו של ציבור הסטודנטים.

גילה גמליאל: בד בבד, זהו יום המספק הזדמנות לדון בסוגיות הקרובות לליבם של סטודנטיות וסטודנטים בישראל.

גילה גמליאל: הייתה לנו הזכות גם לקדם את החוק של יחסי מרות בחוק הטרדה מינית בין סטודנטיות לבין המרצים – יש הרבה דברים; חוק שמעגן גם את הזכויות של נשים בהיריון באקדמיה.

גילה גמליאל: היו הרבה דברים יפים.

גילה גמליאל: כפי שאתם רואים, לאורך השנים התנאים של הסטודנטים באמת השתפרו.

גילה גמליאל: השנה האחרונה הייתה שנה מאתגרת במיוחד.

גילה גמליאל: ההשלכות של משבר הקורונה לא פסחו על הסטודנטים.

גילה גמליאל: המעבר ללמידה מקוונת, שאני שמחה – אני לפעמים אומרת:

גילה גמליאל: הייתי חמש שנים בתפקידי כמי שאמונה על הפרויקט של ישראל דיגיטלית, ואיזה מזל.

גילה גמליאל: באמת, חמש שנים עמלנו והשקענו כל כך הרבה משאבים על מנת להכין את מערכת החינוך ללימודים מקוונים – לא ידענו שזה מה שנצטרך להתמודד איתו בסוף, בזמן הקורונה, גם בכל המערכת המוניציפלית ובאקדמיה.

גילה גמליאל: תחשבו שלא היו בכלל קורסים באקדמיה שהיו באון-ליין.

גילה גמליאל: זה לא נתפס.

גילה גמליאל: זו באמת הזדמנות לברך את יפה, שעמדה בראש הוות"ת וסייעה בצורה הכי טובה – – –

מירב בן ארי: עומדת.

גילה גמליאל: עדיין עומדת.

גילה גמליאל: היא באמת מצוינת, ואני חייבת לציין גם אותה כאן.

גילה גמליאל: המעבר ללמידה מקוונת הציב אתגרים רבים בפניהם, ועשינו כל שניתן להבטיח את המשך הלימודים האקדמיים תוך צמצומה המקסימלי של הפגיעה.

גילה גמליאל: לשם התמודדות עם האתגרים אישרה הממשלה בתקופת הקורונה תוספת תקציבית חסרת תקדים של למעלה מ-800 מיליון שקלים לטובת סיוע לסטודנטים שנפגעו במשבר הקורונה.

גילה גמליאל: התוספת הורכבה משלושה רכיבי סיוע עיקריים.

גילה גמליאל: הרכיב הראשון: הרחבת מערך המלגות.

גילה גמליאל: הוגדל מערך קרן הסיוע של ות"ת-מל"ג ב-150 מיליון שקלים, מ-120 מיליון שקלים ל-270 מיליון.

גילה גמליאל: הוקם כוח משימה לאומי של סטודנטים, ובמסגרתו זכו עשרות אלפי סטודנטים למלגת סיוע כלכלי בעבור פעילות חברתית בקהילה.

גילה גמליאל: הופעלה תוכנית להעדפת העסקת סטודנטים על ידי הרשויות המקומיות בצהרוני משרד החינוך.

גילה גמליאל: הורחבו מערכי הסיוע של המוסדות להשכלה הגבוהה המתוקצבים עבור הסטודנטים.

גילה גמליאל: רכיב שני עסק בקידום תעסוקת צעירים.

גילה גמליאל: בוצע מגוון פעולות ותוכניות לקידום תעסוקת צעירים, בדגש על קבוצות אוכלוסייה בעלות שיעור השתתפות נמוך.

גילה גמליאל: בין יתר הדברים, הורחבה התוכנית האקדמית "למידה משלבת התנסות", המאפשרת לסטודנטים לרכוש ניסיון מקצועי בתחום לימודיהם במסגרת קורסים אקדמיים תוך הכרה בנקודות זכות במקביל.

גילה גמליאל: הפעולה השלישית הייתה הפחתה חד-פעמית בגובה של 50% בתשלום דמי אבטחה הנגבים מהסטודנטים.

גילה גמליאל: ניתן להוסיף על כך כי במהלך משבר הקורונה ניתנה תמיכה נוספת לסטודנטים מאוכלוסיות ייחודיות, ובהם סטודנטים ערבים ובדואים.

גילה גמליאל: נרכשו עבורם מחשבים ניידים והורחבה הגישה לתשתיות אינטרנט ומחשוב.

גילה גמליאל: במקביל, דאגנו להמשך העסקתם הפעילה של רכזי הנגישות במוסדות, אשר לא הוצאו לחל"ת, כדי לסייע לסטודנטים להתמודד עם הקשיים ולמנוע נשירה.

גילה גמליאל: באותה נשימה ובהזדמנות זו חשוב להזכיר את עשייתם של הסטודנטים למען הקהילה במהלך הקורונה.

גילה גמליאל: סטודנטים רבים גילו אזרחות למופת והיוו דוגמה לנתינה.

גילה גמליאל: במהלך התקופה היו התארגנויות רבות של סטודנטים אשר סייעו לאזרחים ותיקים, חילקו סלי מזון ותרופות וסייעו לנזקקים ומעוטי יכולת.

גילה גמליאל: על כך הם ראויים להערכה והוקרה.

גילה גמליאל: אלה פעולות הבונות את החוסן החברתי ומבטיחות שעשיית הטוב תישמר גם בדור הבא.

גילה גמליאל: בראייה לעתיד, בפני ההשכלה הגבוהה עומדים אתגרים רבים.

גילה גמליאל: בין שלל הנושאים העומדים על הפרק יהיה צורך לתעדף מקצועות התורמים להגברת הפרודוקטיביות של העובד והעובדת הישראלים, בדגש מיוחד על טכנולוגיה והייטק, וכן למצוא את נקודת האיזון והמיצוי הנכונה במתח הקיים בין הצורך לתקצב את תחומי המחקר פורצי הדרך לבין הצורך להעניק השכלה אקדמית בסיסית לקהל שיהיה נרחב ככל שניתן.

גילה גמליאל: אלה סוגיות אשר יעצבו את פני החברה והמשק כולו בעתיד.

גילה גמליאל: גם בימים האלה, ולמרות השינויים הצפויים, נמשיך לפעול לקידום מערכת ההשכלה הגבוהה מכל מקום, וזאת בשם אהבת המדינה והרצון להצעיד את ישראל קדימה.

גילה גמליאל: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לשרה גילה גמליאל.

יריב לוין: עד כאן ציון יום הסטודנט, ושוב תודה לחברת הכנסת מירב בן ארי על היוזמה.

יריב לוין: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – דיווח השרה להגנת הסביבה גילה גמליאל על פעילות משרדה בממשלה השלושים-וחמש.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: אני יכול לומר לשרה שמספר הנוכחים במליאה הוא ביחס הפוך להיקף הפעילות שהייתה לך, אבל אני בטוח שהפעילות הזאת גם מורגשת, גם ניכרת, וטוב שתיאמר למען התיעוד, ואני בטוח שגם צופים בנו בבית לא מעט אנשים, ואני מקווה שידעו – יותר מאשר חלק מחברי הכנסת, לצערי – להעריך את העשייה החשובה הזאת.

יריב לוין: בבקשה.

גילה גמליאל: קיוויתי שלפחות מי שמעוניינים להחליף אותי יהיו כאן.

גילה גמליאל: יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת יריב לוין, מזכירת הכנסת, כל עובדי ועובדות הכנסת שנמצאים פה, הנכבדים, הקהל שלנו, ומי שצופים וצופות בנו, כמובן, כשנה עברה מאז כניסתי לתפקיד השרה להגנת הסביבה, שנה שבה הצלחנו באמת להוביל להישגים כבירים בתחום.

גילה גמליאל: ממשרד שתועדף בין האחרונים בחלוקת התפקידים, המשרד להגנת הסביבה הפך להיות בין המובילים.

גילה גמליאל: בזכות העבודה הקשה הפכנו את המשרד לרלוונטי, עכשווי, משרד שהמדיניות שלו תקבע איך ייראה העתיד של הדורות הבאים במדינת ישראל.

גילה גמליאל: לאחר שנה רוויה בעשייה ושינויים, ממשלות ישראל הבאות יהיו מוכרחות לשים את המשרד להגנת הסביבה במוקד קבלת ההחלטות.

גילה גמליאל: המדיניות שאנחנו מתווים היום תשפיע על שנת 2030, על שנת 2050 ועל ילדינו ועל נכדינו.

גילה גמליאל: הוכחנו בשנה החולפת שמשבר האקלים איננו גזרת גורל אלא תוצאה של התנהלות שגוייה שגרמה נזקים רבים לאנושות.

גילה גמליאל: מדובר לא רק בסוגיה סביבתית בוערת אלא גם בסוגיה כלכלית, חברתית ומהותית לביטחון הלאומי שלנו.

גילה גמליאל: כדי להתגבר על האתגרים האלה, ישראל זקוקה לאסטרטגיית צמיחה חדשה, שתהפוך אותה למדינה עם כלכלה מתקדמת, יעילה ותחרותית.

גילה גמליאל: החזון שלי הוא להפוך את כלכלת ישראל לכלכלה בת-קיימא.

גילה גמליאל: אנחנו יכולים לעשות זאת על ידי הפיכת אתגרי אקלים וסביבה להזדמנויות.

גילה גמליאל: מגפת הקורונה המחישה כיצד משברים גלובליים המתחילים מהטבע יכולים להשפיע בצורה מרחיקת לכת על הכלכלה, על הבריאות, על איכות החיים שלנו.

גילה גמליאל: למשבר האקלים יש פוטנציאל גבוה אף יותר ליצירת זעזועים בכל אורחות חיינו הפרטיים, הכלכליים והלאומיים.

גילה גמליאל: עלינו להוביל שינוי מעמיק ואמיץ של תפנית סביבתית-אסטרטגית – אני שמחה לראותך כאן – של מעבר לכלכלה דלת פליטות ודלת זיהום.

גילה גמליאל: מנהיגי אירופה זיהו את אותה הזדמנות וקבעו כי 30% מסך תקציב האיחוד האירופי, כלומר – תקשיב טוב, היושב-ראש – 350 מיליארד אירו יוקדשו להתמודדות עם משבר האקלים.

גילה גמליאל: גם ארצות הברית, בראשות הנשיא ג'ו ביידן, נוקטת מדיניות ברורה המעידה על ההבנה כי ההשקעה במיזמים סביבתיים ובאנרגיות מתחדשות מהווה מרכיב חיוני בהחייאת הכלכלה.

גילה גמליאל: המומחים של ה-IPCC, הארגון הבין-לאומי המדעי לשינוי אקלים, קבעו שעלייה בטמפרטורה ממוצעת של מעל מעלה וחצי צלזיוס מאז תקופת טרום התיעוש מביאה ותביא לשינויים שיהיה קשה מאוד להסתגל אליהם.

גילה גמליאל: בישראל עלינו לנצל את חלון ההזדמנויות ההיסטורי כדי לעודד ולמנף השקעות בתעשיית הקלינטק, בטכנולוגיות פורצות דרך לפיתוח אנרגיות חלופיות ובתשתיות סביבתיות, כדי לממש את הפוטנציאל הכלכלי של השקעות אשר יניבו צמיחה למשק וייצרו סביבה בריאה יותר ואיכותית יותר לדור הנוכחי ולדורות הבאים.

גילה גמליאל: זו הסיבה שאני קוראת לאימוץ עקרונות ה"גרין דיל" הישראלי שגיבשנו והצגנו למשרד האוצר ולכנסת, שכולל כיוונים אסטרטגיים להתמודדות עם משבר האקלים בכמה זירות, יחד עם השקעה לטווח הארוך בתשתיות ירוקות, בין היתר.

גילה גמליאל: עם כניסתי למשרד, הגדרנו נושאי מיקוד משמעותיים לפיתוח, הכוללים כלכלה מעגלית וניהול משאבים, הפחתת זיהום אוויר, התייעלות רגולטורית וטרנספורמציה דיגיטלית, הגנה על המגוון הביולוגי, חינוך סביבתי, ההתמודדות עם משבר האקלים ומעבר לכלכלה דלת פחמן וקידום טכנולוגיות הקלינטק.

גילה גמליאל: על אף חוסר היציבות והקשיים הפוליטיים, הצלחנו בשנה אחת בלבד להביא להישגים שלא נראו כמותם במשרד להגנת הסביבה בשנים האחרונות.

גילה גמליאל: הצלחנו לקדם נושאים אסטרטגיים משמעותיים מתוך דאגה ואחריות לאזרחי מדינת ישראל ולסביבה הנפלאה של כולם.

גילה גמליאל: זו בדיוק הסיבה שהובלנו, לראשונה בישראל, את תזכיר חוק האקלים.

גילה גמליאל: בכך אנחנו מצטרפים לרשימת המדינות המתקדמות בעולם, ומגדירים לראשונה בחקיקה את יעדי צמצום פליטות גזי החממה של מדינת ישראל ומחייבים תוכניות להיערכות ולהתמודדות עם המשבר על פי יעדי הסכם פריז.

גילה גמליאל: משרדי הממשלה הרלוונטיים יצטרכו להישיר מבט אל המציאות ולתמוך במהלך שאותו התחלנו.

גילה גמליאל: משבר הקורונה אומנם דחק מעט מסדר-היום את משבר האקלים, אבל הוא גם חידד את המחיר הכבד וההשפעות הרות הגורל של משבר גלובלי בשל השלכות בריאותיות וכלכליות.

גילה גמליאל: האתגרים שזימן לנו משבר הקורונה העידו גם על יכולתנו לשנות התנהגות למען מטרה חשובה וגם על כוחם של מנהיגים לקבל החלטות אמיצות ולשתף פעולה בהתמודדות עם המשבר.

גילה גמליאל: ההתמודדות עם המשבר הנוכחי, אסור שתדחה את ההתמודדות עם המשבר הגדול הבא, ולכן אנחנו במשרד להגנת הסביבה פעלנו וקידמנו תהליך רב-מגזרי לגיבוש החזון והמדיניות למעבר של המשק הישראלי לכלכלה דלת פחמן.

גילה גמליאל: כחלק מהמדיניות שאני מובילה לצמצום של התלות בדלקים פוסיליים, רתמנו את משרד האנרגיה ועצרנו את הקמתן של ארבע תחנות כוח מזהמות חדשות שתוכננו לקום בישראל.

גילה גמליאל: בזכות המדיניות שאנו מובילים החליטה המועצה הארצית לבטל את התוכנית להקמת תחנת כוח ענקית באתר מבואות הגלבוע, ובמקומה – לאפשר את ההקמה של מתקני אגירת אנרגיה, אשר יאפשרו להגדיל משמעותית את שיעורי האנרגיה המתחדשת ברשת.

גילה גמליאל: זו החלטה קריטית.

גילה גמליאל: היא מסמנת את ההבנה כי אין היגיון בקידום של תחנות כוח גזיות מזהמות, אלא יש להשקיע את המאמצים בקידום אנרגיות מתחדשות משולבות עם אגירה.

גילה גמליאל: במסגרת הדיונים על מדיניות האנרגיה של מדינת ישראל לשנת 2030 דרשתי כי יעדי האנרגיות המתחדשות יעמדו על 40%, לא על 30%.

גילה גמליאל: מדובר בעמדה סביבתית וכלכלית שמגובה על ידי עבודת עומק שביצענו במשרד.

גילה גמליאל: על אף המאבקים, הממשלה אימצה את היעד הנמוך, לצערנו, אך עדיין לא מאוחר לפקוח את העיניים ולהביא יעד שאפתני ונכון יותר למדינת ישראל.

גילה גמליאל: בשנה החולפת ביצענו תהליך אסטרטגי משמעותי ומקיף בכל הקשור לטיפול בפסולת במדינת ישראל.

גילה גמליאל: כבוד היושב-ראש, אני לא יודעת אם אתה יודע.

גילה גמליאל: כשנכנסתי לתפקידי אני נדהמתי לגלות שמדינת ישראל מטמינה 80% מהפסולת שלנו.

גילה גמליאל: 80%.

גילה גמליאל: זה מספר לא נתפס.

גילה גמליאל: רק לשם השוואה, באיחוד האירופי הגיעו כבר ל-20% הטמנת פסולת, ויש שהגיעו כבר ל-0% הטמנה.

גילה גמליאל: אסטרטגיית הפסולת שהובלתי בשנה האחרונה תביא את מדינת ישראל בתוך פחות מעשור ל-20% הטמנה, ובטווח הרחוק – ל-0%.

גילה גמליאל: כך נוכל לצמצם את הפער מול מדינות ה-OECD ולקדם תעשיית מחזור משגשגת במדינת ישראל.

גילה גמליאל: קידום האסטרטגיה הוביל לכך שכבר בטווח המיידי הצלחנו לעצור את הקמת מתקן השבת האנרגיה "השומרוני הטוב", שתוכנן לקום במישור אדומים.

גילה גמליאל: בכך המאבק המשותף שלנו ושל התושבים הסתיים בהצלחה, והצלחנו לוודא שלא יקומו מתקנים שיפגעו ביכולת שלנו לקדם את האסטרטגיה.

גילה גמליאל: כאן תודתי גם לראש הממשלה.

גילה גמליאל: כחלק מהמעבר לכלכלה מעגלית, שחררנו את הפקק שהיה תקוע במשך כ-20 שנה עם ההחלטה שקיבלתי להרחיב את חוק הפיקדון על מכלי משקה גדולים.

גילה גמליאל: לאחר התנגדויות ומאבקים מול כוחות עצומים שנשלטים בידי בעלי הון, אני רוצה לומר לכם שבשעה טובה ומוצלחת – בשורה: חוק הפיקדון ייכנס לתוקפו ב-1 בדצמבר 2021, בעוד כחצי שנה.

גילה גמליאל: גם השוק כבר נערך בימים אלו להחלת החוק.

גילה גמליאל: ובימים אלו – כבוד היושב-ראש, אתה צריך כבר לשמוח ביחד איתי – מוקמים שני מפעלי מחזור לבקבוקים, ועוד לאחר שנה של משבר כלכלי כבד.

גילה גמליאל: החלת חוק הפיקדון על בקבוקים גדולים תביא לרווח ישיר של הציבור בישראל ותיתן 60 מיליוני שקלים שיוחזרו אליהם בחזרה ורווח נוסף לרשויות ולשחקנים במשק בסכום של כ-30 מיליוני שקלים.

גילה גמליאל: על פי סקר שנערך, קיים קונסנזוס חד-משמעי בציבור הישראלי סביב ההחלטה להחיל את חוק הפיקדון על בקבוקים גדולים, ו-84% מהציבור תומכים בו באופן מוחלט.

גילה גמליאל: זה מה שנכון לציבור, זה מה שנכון לסביבה, זה מה שנכון לכלכלה, גם אם זה לא נוח למי מהאנשים.

גילה גמליאל: בפן הכלכלי, המרחב הציבורי יהיה נקי ממאות מיליוני בקבוקים גדולים, כיוון שמ-1 בדצמבר 2021 בקבוקים אלה יהפכו מפסולת למשאב בעל ערך כספי.

גילה גמליאל: בחודש נובמבר השקנו יחד עם ארגון לקט ישראל את הדוח הלאומי על אובדן והצלה של מזון בישראל.

גילה גמליאל: הדוח מציג לראשונה, לבקשתנו, לצד המחיר הכלכלי והחברתי של המזון האבוד, גם את המחיר הסביבתי הכבד שאובדן המזון טומן בחובו.

גילה גמליאל: תקשיבו טוב למספרים, זה פשוט לא נתפס: 2.5 מיליון טונה של מזון שהוא ראוי למאכל, בשווי של כ-20 מיליארד שקלים, נזרקים לפח האשפה מדי שנה.

גילה גמליאל: זו כמות לא נתפסת, והנזק הסביבתי של אובדן המזון מסתכם בכ-3 מיליארד שקלים בשנה.

גילה גמליאל: למעשה, צמד המילים "אובדן מזון" מגלם בתוכו משאבים רבים שיורדים לטמיון: קרקע, מים, אנרגיה, חומרי ההדברה ודשנים המושקעים בגידול, ייצור, יבוא ושיווק התוצרת.

גילה גמליאל: נוסף על כך, לאורך כל התהליך נפלטים לסביבה גזי חממה ומזהמים, ובסוף אנו גם נדרשים להשקיע משאבים כלכליים אדירים בטיפול בפסולת המיותרת.

גילה גמליאל: הקלות הבלתי-נתפסת שבה אנו משליכים לפח מזון שהוא טוב למאכל היא סימפטום של אורח חיים ותרבות של צריכה בזבזנית.

גילה גמליאל: מדובר במציאות אבסורדית שבה כסף ומשאבים נזרקים לפח בזמן שאנו מתמודדים עם משבר כלכלי וחברתי.

גילה גמליאל: במסגרת אסטרטגיית הפסולת אנו משקיעים 150 מיליון שקלים בהקמה של מרכזי מחזור חדשים במדינת ישראל.

גילה גמליאל: החומרים הנאספים במרכזי המחזור מופנים למפעלי מחזור ייעודיים בארץ או בחו"ל היודעים לטפל בזרם המופרד ולהפיק ממנו ערך.

גילה גמליאל: בשיתוף משרד ראש הממשלה, אנחנו גם מובילים את המיזם מחשב ממוחזר לכל ילדה וילד ומשקיעים כ-15 מיליון שקלים בתחום.

גילה גמליאל: המחשבים הממוחזרים יועברו לילדי הפנימיות בישראל ולרשויות המקומיות.

גילה גמליאל: משבר הקורונה הביא אותנו לחשיבה מחוץ לקופסה ולביצוע מיזמים שיקדמו את השוויון בחברה הישראלית, ייטיבו עם הסביבה ויקדמו את התעסוקה בישראל.

גילה גמליאל: מהלך חשוב נוסף שהובלנו הוא הוצאת הכלים החד-פעמיים מהגנים הלאומיים.

גילה גמליאל: אני מאמינה שעל מנת למנוע את מפגעי הפסולת והפלסטיק בטבע, עלינו למנוע את הכנסתם לשטחים הללו.

גילה גמליאל: לאחר שניסחנו את הכללים ואישרנו אותם עם משרדי הממשלה הרלוונטיים, נוכל להביא אותם לאישור ועדת הפנים, ולאחר מכן הם ייכנסו לתוקפם.

גילה גמליאל: גם ברשויות המקומיות אנו מובילים מהלך חשוב להוצאת הכלים החד-פעמיים מהפלסטיק מחופי הים.

גילה גמליאל: באילת, בחוף אשקלון, בחוף הכרמל ובאזורים נוספים אסרנו על הכנסת הכלים הללו לחופי הים.

גילה גמליאל: גם באזור הגליל העליון אסרנו על הכנסת כלים חד-פעמיים לתחומי הנהרות.

גילה גמליאל: הצלחנו לרתום ערים ומועצות רבות להחיל גם הן את החוק בשטחן בקרוב, למען חופי הים של כולנו.

גילה גמליאל: עוד עיר ועוד מועצה, ויחד אנחנו מנקים את המדינה.

גילה גמליאל: אנו גם משקיעים 45 מיליון שקלים ברכישת מדיחי כלים לגני הילדים.

גילה גמליאל: כל גן ילדים שיתחייב להיגמל משימוש בכלים חד-פעמיים יקבל מדיח על חשבוננו.

גילה גמליאל: המטרה שלנו – אני חייבת לציין שהייתה היענות רבה של כלל ראשי הרשויות שהגישו את הקול קורא – היא להביא להפסקת השימוש בכלים חד-פעמיים בגנים, לצמצם את כמויות הפלסטיק האין-סופיות בגנים ולהפוך את הילדים לשגרירים של מניעה במקור גם בבתים.

גילה גמליאל: בתוכנית הזאת יש ערך בריאותי, סביבתי, כלכלי וחינוכי.

גילה גמליאל: יחד עם אסטרטגיית הפסולת החדשה, הגברנו גם את קצב ביצוע המיזמים והתוכניות של הקרן לשמירה על הניקיון.

גילה גמליאל: בשנת 2020, לראשונה מאז הקמת הקרן, כמעט כל ההכנסות השנתיות הועברו בחזרה לרשויות המקומיות, בהיקף של למעלה מחצי מיליארד שקלים.

גילה גמליאל: עיקר התשלומים הועברו לרשויות המקומיות במסגרת פרויקטים שמטרתם התייעלות מערך הטיפול בפסולת, הפחתת עלויות ומתן שירות טוב יותר לאזרחים שלנו.

גילה גמליאל: עם יישום האסטרטגיה החדשה שלנו, לפי עקרונות הכלכלה המעגלית, נמשיך להוביל בכל הארץ לשמירה על איכות הסביבה, הגדלת המחזור, הפחתת ההטמנה ושיפור הטיפול בפסולת.

גילה גמליאל: נושא ליבתי חשוב נוסף שהצלחנו לבצע במסגרתו התקדמות משמעותית הוא מפרץ חיפה.

גילה גמליאל: כל תושבות ותושבי מטרופולין חיפה, כולי התרגשות סביב העניין הזה.

גילה גמליאל: כשנכנסתי לתפקידים ראיתי את אבני הדרך, כמו שאתם שומעים, את האבנים שהצבתי ואת ההתקדמות ששמתי לי כיעד אסטרטגי להתקדם.

גילה גמליאל: הנושא הזה – כבר שנים, שנים, לצערי, תושבי ותושבות האזור סובלים מזיהום אוויר כבד, ולאורך השנים – מתוצאות של מחלות ומוות.

גילה גמליאל: עם כניסתי לתפקיד הגדרתי חזון ירוק וחדשני למפרץ חיפה, חזון שבמסגרתו התעשיות הכבדות חולפות מן האזור לטובת תעשיות ירוקות וחדשניות.

גילה גמליאל: שינוי פני האזור וחשיבה מחודשת לגבי הצרכים שלו יובילו לכך שתגיע הגירה חיובית ותמשוך לחיפה ולכל הערים במטרופולין צעירים וצעירות רבים שיחזרו ויבואו בהמוניהם.

גילה גמליאל: ועדת המנכ"לים לבחינת עתיד המפרץ, שהקמתי יחד עם ראש הממשלה נתניהו, נרתמה לחזון הסביבתי שלנו וקבעה בעקבותינו שהתעשייה הפטרוכימית במפרץ חיפה צריכה להיסגר.

גילה גמליאל: הוועדה הגישה את מסקנותיה לממשלה.

גילה גמליאל: היא ממליצה לתכנן מחדש את האזור, בדגש על מגורים עם תעסוקה נקייה ופארק מטרופוליני.

יוראי להב-הרצנו: יש כבר לו"ז, כבוד השרה?

גילה גמליאל: סליחה?

יוראי להב-הרצנו: יש כבר לו"ז לפינוי המפעלים?

גילה גמליאל: הממשלה תקבל את הצעת הוועדה, שכבר התחייבה על כך ובדקה את הנושא, ועכשיו הממשלה כבר לא תוכל לחזור אחורה.

גילה גמליאל: ההחלטה המקצועית התקבלה, ועכשיו צריך לתרגם אותה הלכה למעשה.

גילה גמליאל: למעשה זו הפעם הראשונה – הינה אני עונה לך, יוראי – שכלל הגורמים המקצועיים הרלוונטיים ישבו סביב שולחן אחד וגיבשו המלצות בנושא.

גילה גמליאל: וכאן אני רוצה לומר, בהקשר הזה, שבכל תפקיד שאני אהיה, אני אעמוד על כך שזה יצא לדרך.

גילה גמליאל: נושא חשוב נוסף שטיפלנו בו השנה הוא זיהום אוויר מתחבורה.

גילה גמליאל: זה נושא לא פחות חשוב, כבוד היושב-ראש.

גילה גמליאל: על מדינת ישראל להסתכל לטווח הארוך.

גילה גמליאל: בוא נאמר כך: את כל אבני הדרך עשיתי והכול כבר יצא לדרך.

גילה גמליאל: כפי שאני מגדירה לכם, זה כבר נמצא בשלב ההתקדמות, וכל זה בשנה.

גילה גמליאל: על מדינת ישראל להסתכל לטווח הארוך ולמצוא פתרונות למשבר זיהום האוויר.

גילה גמליאל: תקשיבו טוב למספרים ולא תאמינו: למעלה מ-2,000 אנשים מתים בישראל בכל שנה כתוצאה מזיהום אוויר, 50% מתוכם ישירות מזיהום אוויר תחבורתי.

גילה גמליאל: את הבעיה החמורה הזאת נוכל לפתור רק בראייה אסטרטגית ארוכת טווח.

גילה גמליאל: ולכן, המכונית החשמלית – אתם יודעים מתי היא פרצה לעולם?

גילה גמליאל: היא פרצה לעולם בתחילת המאה ה-20, 40 שנה לפני שבכלל הומצא מנוע הבנזין.

גילה גמליאל: למרות זאת, האנושות בחרה להתמכר לנפט הזול והמזהם.

גילה גמליאל: אילו העולם היה נוקט גישה ארוכת טווח והיה משכיל להבין שהשימוש בנפט איננו סביבתי ואיננו כלכלי לטווח הארוך, שוק המכוניות החשמליות היה יכול להיות מבוסס כבר מזמן ברחבי העולם.

גילה גמליאל: כעת על מדינת ישראל להצטרף למדינות המתקדמות בעולם ולפתח חזון בדרך לתחבורה בת-קיימא.

גילה גמליאל: בריטניה, הולנד, דנמרק, שבדיה – הן קבעו יעדים לאומיים שיובילו לכך שהחל משנת 2030 כל מכונית חדשה שתעלה על הכביש תהיה מאופסת פליטות.

גילה גמליאל: בתחילת השנה חברות וולוו ופורד הודיעו שהחל משנת 2030 כל המכוניות החדשות שיימכרו מטעמן באירופה יהיו חשמליות.

גילה גמליאל: מדינת ישראל צריכה ויכולה לבצע את המהפך ולצעוד יחד עם שאר המדינות המפותחות לתחבורה מקיימת.

גילה גמליאל: אנחנו במשרד להגנת הסביבה שואפים לקבוע יעדים מחייבים ליבואני הרכב בדבר פליטות גזי חממה.

גילה גמליאל: זהו מהלך שכבר מתבצע באירופה אבל טרם החל במדינת ישראל.

גילה גמליאל: נוכל לצמצם את הפער הזה ולעמוד בשורה אחת עם המדינות המפותחות במסגרת חקיקת האקלים.

גילה גמליאל: החזון שהגדרנו למדינת ישראל עומד בהתאם להסכמי פריז ומציב יעד לאפס רכבים מזהמים חדשים החל משנת 2030 ואפס כלי תחבורה ציבורית מזהמים חדשים החל משנת 2025.

גילה גמליאל: בשנה האחרונה, החולפת, כבוד היושב-ראש, מתוך 5,000 אוטובוסים שקיימים בארץ, 50 בלבד היו חשמליים.

גילה גמליאל: בשנה החולפת קידמנו רכישה של יותר מ-200 אוטובוסים חשמליים בהיקף של כ-60 מיליוני שקלים.

גילה גמליאל: אומנם מדובר בכמות שהיא באמת מינורית – 200 מתוך 5,000 אוטובוסים בישראל – אבל אני מאמינה שמשרד התחבורה יכול, צריך וחייב לאמץ את המדיניות שלנו לתחבורה ציבורית ירוקה יותר.

גילה גמליאל: קידום תחבורה נקייה הוא לא רק יעד של הממשלה.

גילה גמליאל: בעולם כולו יש תפקיד חשוב מאוד לרשויות המקומיות, וכך צריך להיות גם כאן, במדינת ישראל.

גילה גמליאל: בשנה החולפת הכנו את אזור אוויר נקי בירושלים, שתיאסר בו כניסת כלי רכב מזהמים לעיר.

גילה גמליאל: בנוסף, הגעתי להסכמה עם ראש העיר רון חולדאי על ביצוע המהלך גם בתל אביב-יפו, והוא ייכנס לתוקפו בקרוב.

גילה גמליאל: בשנים האחרונות סובלים תושבי דרום תל אביב מזיהום אוויר חזק ובלתי סביר, שמסכן את בריאות הציבור, כתוצאה מפעילות התחנה המרכזית באזור.

גילה גמליאל: דרום תל אביב לא יכולה להיות החצר האחורית של מדינת ישראל, גם בתחומי הסביבה ואיכות האוויר.

גילה גמליאל: אין סיבה מוצדקת לכך שתושבי דרום תל אביב לא יוכלו לבוא ולחיות חיים באוויר נקי.

גילה גמליאל: בשנה האחרונה פעלנו לקדם הצעת מחליטים לפינוי התחנה המרכזית מהאזור.

גילה גמליאל: משרד התחבורה צריך להישיר מבט אל המציאות ולהבין שמפגע בסדר גודל שכזה לא יכול לעמוד בלב שכונת מגורים ולסכן את בריאות התושבים.

גילה גמליאל: נוסף להצעת מחליטים יצאנו עם הוראות חדשות למפעילי התחנה, ובמסגרתן נדרשת התחנה המרכזית בתל אביב לנקוט את כל האמצעים למניעת זיהום אוויר, כולל צעדים תפעוליים וטכנולוגיים הנדרשים לכך.

גילה גמליאל: כולי תקווה שהממשלה הנוכחית תדאג גם היא להוביל לכך שהתחנה המרכזית תיסגר.

גילה גמליאל: לפי ההוראות, על התחנה לפעול לשיפור התשתיות והתפעול באמצעות הפרדה בין אולמות הנוסעים לרציפים, הפעלה של מערכת המיזוג כנדרש, הצבת שילוט עם הנחיות לנוסעים והתקנת אמצעים לצמצום זיהום אוויר בעסקים הפועלים במקום.

גילה גמליאל: שוב אני אומרת: עדיין, למרות כל מה שהמשרד להגנת הסביבה יכול היה לפעול לצמצום זיהום האוויר שם, הפתרון הנכון הוא פשוט לסגור את התחנה.

גילה גמליאל: בזה צריך שיתוף פעולה עם משרד התחבורה, ולהוביל את הסגירה בהצעת מחליטים בממשלה.

גילה גמליאל: במהלך השנה החולפת התמודדנו במבצע "זפת בסערה" עם בין עשרות למאות טונות של נפט גולמי בחופי ישראל.

גילה גמליאל: הנפט הגיע מאונייה שיצאה מאיראן.

גילה גמליאל: היא הפליגה לסוריה, ובכניסה למים הכלכליים של מדינת ישראל היא כיבתה את המשדרים שלה למשך 23 שעות והביאה לתוצאה החמורה של זיהום דרך הזפת שהגיע לחופינו.

גילה גמליאל: אנחנו הבאנו לטיפול מהיר ויעיל בזפת ובניקיונה מהים ומהחופים.

גילה גמליאל: החלטת הממשלה בהובלתי הקצתה כ-30 מיליוני שקלים לפעולות ניקוי החופים ו-5 מיליוני שקלים לסקרים ולניטור עומק בנושא.

גילה גמליאל: נוסף לכך, בהתאם להחלטת הממשלה, ועדת מנכ"לים בראשות מנכ"ל משרדי דוד יהלומי הוקמה על מנת להביא לממשלה המלצות על דרכי התמודדות עם תרחישי אסון ימיים.

גילה גמליאל: אירוע "זפת בסערה" הזכיר לכולנו שמעבר לשיפור במוכנות של מדינת ישראל לאירוע זיהום ים בנפט, שמוכן להשתפר, עלינו לעשות הכול כדי למנוע אותו מראש.

גילה גמליאל: שינוע של נפט גולמי בים ואחסונו מהווים יעד אסטרטגי בעבור האויב.

גילה גמליאל: פגיעה במכליות הנפט עלולה להביא נזק אדיר לים, לחופים, וכתוצאה מכך – לסביבה, לכלכלה ולתיירות.

גילה גמליאל: הסכם קצ"א, שקורם עור וגידים בימים הללו, נחתם ללא התייעצות עם המשרד להגנת הסביבה ובלי שקיבלנו את נוסחו טרם חתימתו.

גילה גמליאל: פגישה שדרשתי לקיים בנושא יחד עם משרדי הממשלה הרלוונטיים נקבעה ובוטלה כמה פעמים.

גילה גמליאל: אני רוצה לומר שהנורות האדומות דולקות ומהבהבות.

גילה גמליאל: עלינו לפעול מראש כדי למנוע את האסון הבא, ולא לתהות בדיעבד מה ניתן לעשות.

גילה גמליאל: המצב, שהיה חמור גם כך מבחינת חוסר המוכנות להתמודד עם זיהומי ים בנפט, וכפי שאנחנו שומעים כל הזמן על כל מה שקורה עם האוניות האיראניות שמסתובבות עם נפט גולמי ברחבי המים הכלכליים מסביבנו – הדבר הזה מהווה סכנה אמיתית, ואחד האתגרים המהותיים של המשרד להגנת הסביבה זה לדאוג בין יתר הדברים לביטול, ביטול מוחלט, של ההסכם עם קצ"א.

גילה גמליאל: בשנה האחרונה אנחנו הישרנו מבט אל המזהמים.

גילה גמליאל: אנחנו נתנו קנסות רבים על הפרות של היתרי הפליטה באסדות הגז, בין היתר כנגד נובל אנרג'י.

גילה גמליאל: המדיניות שלי ברורה ונחושה: יד קשה ובלתי מתפשרת נגד המזיקים לסביבה ולציבור.

גילה גמליאל: המזהם הוא המשלם.

גילה גמליאל: בשנה החולפת פעלנו רבות גם למען בעלי החיים והמינים המוגנים.

גילה גמליאל: ישראל היא מדינה קטנה וצפופה עם לחצי פיתוח מאוד מאוד גבוהים.

גילה גמליאל: אובדן השטחים הפתוחים בישראל גורם בין היתר להידרדרות של המגוון הביולוגי.

גילה גמליאל: על מנת לסכל על הפגיעה במגוון הביולוגי הנובעת מצייד, אסרתי את ציד השלו הנודד והתור המצוי מכוח חוק הגנת חיות הבר.

גילה גמליאל: גריעת המינים האלה, שנמצאים בסיכון בישראל כתוצאה מציד וגם בסכנת הכחדה ברמה הבין-לאומית, היא צעד משמעותי של מדינת ישראל להגנה על אוכלוסיות ומינים בסיכון.

גילה גמליאל: בנוסף, הוספתי לרשימת המינים המוגנים שני מיני דגים: דקר הסלעים ודקר אלכסנדרוני.

גילה גמליאל: המינים הללו הם נדירים ובעלי חשיבות אקולוגית גבוהה.

גילה גמליאל: דקר אלכסנדרוני נכנס לרשימת המינים המוגנים באופן קבוע והדייג שלו ייאסר לחלוטין, ודקר הסלעים נכנס כמין מוגן למשך שנה.

גילה גמליאל: באוקטובר האחרון יצאנו במהלך פורץ דרך לאיסור סחר בפרוות בישראל למטרות אופנה.

גילה גמליאל: תעשיית הפרוות גורמת להרג של מאות מיליוני בעלי חיים בעולם, ואני מאמינה שהמהלך הזה מהווה צעד חשוב נוסף בדרך לצמצום התעשייה האכזרית הזאת.

גילה גמליאל: אני מקווה שמדינות נוספות בעולם ילכו בעקבותינו.

גילה גמליאל: אני שמחה לבשר שחתמתי אמש על התקנות, והן ייכנסו לתוקפן בעוד כ-180 ימים.

גילה גמליאל: בהנחייתי, גם עצרנו את הירי הבלתי-מוסרי והבלתי-יעיל של פקחי רשות הטבע והגנים בכלבים משוטטים, ומעתה פעילות זו תתבצע רק כאשר הדבר הכרחי למניעת כלבת ורק בשטחי שמורות הטבע.

גילה גמליאל: אני חייבת לספר לכם משהו שכשנכנסתי למשרד, לא האמנתי למשמע אוזניי.

גילה גמליאל: הציבור פה לא בטוח יודע עליהם – קופי המזור.

גילה גמליאל: שמעתם על קופי המזור?

גילה גמליאל: בעבר היו קופים שהמדינה אישרה את עצם זה שהם יגיעו, זאת אומרת, ייבאו למדינת ישראל קופים על מנת שירבו אותם בכפייה.

גילה גמליאל: הם נשלחו לניסויים בחו"ל וחלקם נותרו בארץ בתנאי שבי.

גילה גמליאל: אתם רואים את הקופים.

גילה גמליאל: לא רק כל מה שהם עברו במהלך כל התקופה – עוד שמו את אותם קופים ממש בתת-תנאים.

גילה גמליאל: הייתה לי הזכות להקצות לכך 10 מיליוני שקלים, ומצאנו פתרונות קבע בעבור הקופים על מנת להעביר אותם מחוות מזור למקומות ראויים יותר, ושם הם יוכלו לגדול בכבוד.

גילה גמליאל: אני שמחה שבהקשר הזה דאגנו לזה.

גילה גמליאל: עם כל הביורוקרטיה במדינת ישראל הם היו כבר אמורים לעבור.

גילה גמליאל: עכשיו זהו, כולם חתמו, כל ההסכמים יצאו לדרך, המקום נמצא, הכסף עבר, ובשעה טובה גם בעבורם.

גילה גמליאל: חקיקה חשובה שאנחנו מקדמים בתחום היא המהלך לאיסור הרעלות של חיות בר, לחיזוק סמכויות האכיפה ולהחמרת הענישה.

גילה גמליאל: החקיקה הקיימת בישראל אינה נותנת מענה אפקטיבי לשם הגנה על חיות הבר, ואנחנו עדים להרעלות רבות, כמו במקרה המזעזע הזכור לכולנו של אוכלוסיית הנשרים בגולן.

גילה גמליאל: מקור ההרעלות הוא בפעילות בלתי חוקית.

גילה גמליאל: לצערנו, מתרחשות הרעלות בזדון, וגם בשל שימוש רשלני בחומרי הדברה חקלאיים.

גילה גמליאל: על כן אנחנו פועלים לבצע תיקון בחוק להגנת חיות הבר כך שניתן יהיה לאסור לחלוטין הרעלות של חיות בר, לחזק את סמכויות האכיפה, להחמיר את הענישה ואף להעביר בחוק את הסמכויות בנושא משר החקלאות אליי, כך שנוכל להגן על חיות הבר בצורה הטובה ביותר, ולא עם ניגוד העניינים המובהק שקיים בתוך משרד החקלאות.

גילה גמליאל: בשנה החולפת גם אסרתי כניסת כלי רכב באזורים מוגנים חדשים בישראל – באזורים מסוימים בנס ציונה, בחוף השרון וברחובות – ובעקבות הצו, כניסת כלי רכב נאסרת, ואפשר באמת לשמור על הטבע במקומות שצריך.

גילה גמליאל: יחד עם זאת, אני עדיין חושבת שכן צריך לבוא בשיח יותר פתוח ויותר קשוב לציבור בכל מה שקשור למציאת שבילים שכן יהיו פתוחים יותר לחובבי הספורט האתגרי ולמי שרוצים לבוא ולטייל ברחבי הארץ שלנו ובשמורות הטבע.

גילה גמליאל: צריכים לבנות יותר מסלולים, ויחד עם זאת, מסלולים שלא יפגעו במקומות שכן צריך לשמור עליהם.

גילה גמליאל: אני גם גאה ושמחה על פעילות יוצאת דופן ושיתוף פעולה הדוק עם ארגוני הסביבה.

גילה גמליאל: אנחנו העברנו השנה כ-4.5 מיליון שקלים ל-20 ארגוני סביבה במטרה לתמוך, לסייע לאותם ארגונים, שעושים את עבודתם נאמנה ומסייעים לנו לשמור על הבריאות של הציבור ועל הסביבה.

גילה גמליאל: אני רואה חשיבות גבוהה בשמירה ובפיתוח של ארגוני סביבה חזקים ופעילים לצורך הגברת הקול והשיח הסביבתי למען הציבור.

גילה גמליאל: אני גאה בכך שהצלחנו להפוך את נושא הגנת הסביבה לתחום אסטרטגי חשוב גם ברמה הכלכלית.

גילה גמליאל: הלכנו בהיבט הזה מול כל הרגולטורים הפיננסיים והסביבתיים בכל המדינות המובילות, לצד בנקים, משקיעים מוסדיים וגורמים מהחברה האזרחית והאקדמיה שבוחנים כיצד יש להטמיע סיכוני סביבה ושיקולי סביבה בתהליכי קבלת החלטות בפן המימוני.

גילה גמליאל: אני אומרת בהקשר הזה, כמו שאני מאמינה, שהכול מתחיל ונגמר בחינוך.

גילה גמליאל: גם בשנה החולפת השקענו השקעה כבירה בחינוך הסביבתי במערכת החינוך.

גילה גמליאל: הקציתי 10 מיליון שקלים לצורך קידום נושאי סביבה וקיימות במערכת החינוך שלנו בשנת הלימודים הנוכחית.

גילה גמליאל: בהקשר הזה אני אומרת שברגע שהילדים יהיו השגרירים שלנו, יקבלו במערכת החינוך וייחשפו בה לתכנים החשובים, כמו משבר האקלים, חשיבות השמירה על השטחים הפתוחים, זיהום האוויר, אחריות לניקיון במרחב הציבורי, מחזור, מניעה במקור, צמצום הצריכה – אלה דברים שלהם הקצינו 7 מיליון שקלים על מנת שבשנתיים הללו הרשויות המקומיות יעודדו את הקידום של החינוך לקיימות.

גילה גמליאל: חשוב לי לומר שאנחנו ניהלנו שיח ישיר עם הרגולטורים הפיננסיים וגם עם מומחים בין-לאומיים על מנת שהם ידאגו לבחון כלים שיקדמו את הסקטור הפיננסי להטמעת סטנדרטים של ניהול סיכוני סביבה גם בישראל.

גילה גמליאל: אני חייבת לציין פה פרויקטים נפלאים כמו השפ"פים.

גילה גמליאל: מנחם בגין, זיכרונו לברכה, פעל לשיקום שכונות.

גילה גמליאל: השפ"פים הם שטחים פרטיים פתוחים שבהם מבצעים את השינוי במבנים בדיוק במקומות שזקוקים להם בהיבט החברתי והסביבתי.

גילה גמליאל: זה ממש חצרות בתים משותפים.

גילה גמליאל: הם נמצאים באזור הפריפריה במדינה, והם בבעלות של כלל דיירי הבניין.

גילה גמליאל: אנחנו דואגים לתחזק את חצרות הבתים הללו, ויחד עם קרן קיימת לישראל משקיעים כ-120 מיליון שקלים במטרה להפוך את החצרות הללו לסביבתיות, נעימות, שימושיות וחברתיות.

גילה גמליאל: יש עוד נושאים רבים.

גילה גמליאל: יש לי עוד זמן, אני מקווה – שנה אחת, אבל עשייה מרובה.

גילה גמליאל: כפי שידוע, החוק במדינת ישראל קובע שעד חודש אוגוסט הקרוב אסבסט פריך לא יוכל להימצא במבני ציבור.

גילה גמליאל: לכן השקענו 50 מיליון שקלים כדי להסיר את המפגעים הללו.

גילה גמליאל: אסבסט פריך הוא חומר מסרטן ודאי לאנשים.

גילה גמליאל: הפעלת התמיכה בהסרת האסבסט הפריך ממבני ציבור תסייע להקטין את החשיפה של הציבור למפגעי האסבסט המזיקים לבריאותם, וכך נייצר סביבה נקייה ובריאה יותר עבור כולנו.

גילה גמליאל: התמיכה שלנו תעודד גם את ביצוע השלב המקדים והחשוב של ביצוע סקרים במבני ציבור לבדיקת הימצאות האסבסט הפריך, שכן היום חלק ניכר מהרשויות המקומיות כלל לא יודעות על הימצאות או אי-הימצאות של אסבסט פריך במבנים שבתחומן.

גילה גמליאל: מהלך חשוב נוסף שביצענו הוא היציאה לדרך – עדיין לא הצלחנו לסיים את זה במהלך השנה, וכולי תקווה שבאמת נצליח להשלים את המשימה בשנה הקרובה – זה לבצע את ההפרטה של החברה לשירותי איכות סביבה, שנמצאת בדרך לבורסה בתל אביב.

גילה גמליאל: החברה לשירותי איכות סביבה מהווה תשתית לאומית לטיפול בכל סוגי הפסולת המסוכנת בישראל, ומשום כך היא בעלת חשיבות אסטרטגית למדינה.

גילה גמליאל: המתווה המוצע של הנפקת מיעוט לציבור מאפשר את המשך שליטת המדינה בחברה הממשלתית, אולם לצד זאת מבטיח יתרונות עסקיים שבהפיכת החברה לציבורית, ובהם גיוס הון, שיפור האוריינטציה העסקית וביצועי החברה, חיזוק הממשל התאגידי והגברת השקיפות.

גילה גמליאל: אנחנו כמובן פעלנו במסגרת ההחלטה לשמירת האינטרסים החיוניים למדינה בפעילות החברה, ובהם המשך קיום שירותי טיפול לאומיים בפסולת המסוכנת, קידום התחרות בשוק הטיפול בפסולת וכן הסכם זרוע לשיקום קרקעות המדינה, שמטרתו קידום הפשרת קרקעות לבנייה.

גילה גמליאל: אני חושבת שההיבט הזה הוא מאוד חשוב.

גילה גמליאל: כבר עברנו את ועדת שרים לענייני הפרטה, יש ממש עוד פרוצדורות שצריך לחזור אליהן כדי לסגור ולנעול את הנושא הזה, וחובה לקדם את זה במיידי.

גילה גמליאל: זה ממש בשלבי סיום של הפרויקט.

גילה גמליאל: במסגרת הסכמי השלום עם איחוד האמירויות ובחריין אנו מקימים את ה-DeserTech.

גילה גמליאל: DeserTech זה מרכז חדשנות לשינויי אקלים בסביבה מדברית.

גילה גמליאל: שיתוף הפעולה בינינו יתבצע בשמירה על מינים בסכנת הכחדה, שיקום שטחים מדבריים, מחקר וניטור ושימור של בתי גידול יבשתיים מדבריים.

גילה גמליאל: ישראל, האמירויות ובחריין חולקות סדרי עדיפויות ואתגרים דומים ורבים במטרה להבטיח סביבה חזקה ובריאה, לכן זה אך טבעי שנשלב את יכולותינו בפיתוח וביישום של פתרונות לאתגרים סביבתיים ואקלימיים.

גילה גמליאל: כשרה האמונה – אני חייבת לומר לפני זה שההסכמים שלנו כבר קיימים; יש כבר הסכמים בינינו לבין איחוד האמירויות ובינינו לבין בחריין, ומה שצריך זה רק לחתום.

גילה גמליאל: אז כבר עכשיו – חתימה עם בחריין ועם איחוד האמירויות.

גילה גמליאל: ההסכמים כבר קיימים; רק חתימה.

גילה גמליאל: נוסף על זה, כשרה האמונה לשעבר על מיזם ישראל דיגיטלית, היה לי חשוב באופן אישי לפתח את תחום הדיגיטל במשרד ולקחת אותו צעד אחד קדימה.

גילה גמליאל: הופתעתי לבוא ולראות שהמשרד ממש מפגר מאחור בסוגיות של דיגיטל, ועל כן השקעתי 25 מיליון שקלים בפיתוח ושיפור השירותים הדיגיטליים במשרד להגנת הסביבה.

גילה גמליאל: למעשה עמדתי על כך שנקבל את התקציב, משום שעומדות בפנינו משימות רבות שאותן אנחנו צריכים לשאוף לבצע בצורה המתקדמת ביותר שניתן מבחינה טכנולוגית.

גילה גמליאל: התקציב יסייע למשרד לספק שירות מקיף ואיכותי יותר לאזרחי ישראל, וכך נוכל לשמור על הסביבה של כולנו בצורה הטובה ביותר.

גילה גמליאל: נוסף לכך הצלחנו לגייס השקעה של כ-35 מיליון שקלים, יחד עם רשות החדשנות, בקידום של סטרטאפים שעוסקים בטכנולוגיות ירוקות שנמצאים בתחילת דרכם.

גילה גמליאל: אני מאמינה שאנחנו צריכים להתמודד עם המשברים, כפי שהצגתי אותם כאן, אבל כפי שאתם רואים, כשעובדים בצורה ממוקדת, כשעובדים בצורה אסטרטגית, כשמבינים את אבני הדרך, גם בפרק זמן של שנה בלבד ניתן לבצע מהפכות שלמות בנושאים שעליהם אנו אמונים.

גילה גמליאל: אני שמחה שהייתה לי הזכות להוביל את המשרד בשנה האחרונה – אני חושבת שבדיוק בזמן של נקודות קריטיות לגבי נושאים שהם אקוטיים לפתרון.

גילה גמליאל: אני מרגישה בהחלט שאנחנו כאן יכולים להיות רגועים, שהכנתי את כל התשתית המתבקשת על מנת שהאתגרים שעומדים לפתחו של המשרד – הם כבר מתגלגלים לפתרונם בהיבטים הללו.

גילה גמליאל: אני בהחלט מסתכלת על השנה האחרונה בסיפוק עצום, ואני רוצה לומר שכל זה התבצע כתוצאה מצוות מדהים שהולך איתי דרך ארוכה, גם בלשכה שלי, וגם מנכ"ל משרדי, דוד יהלומי.

גילה גמליאל: אני חושבת שגם הצוות המקצועי במשרד בעל אג'נדה סביבתית מאוד מאוד ברורה, ועל כן קל מאוד לקדם איתו את הדברים למען טובת הציבור בנושא הזה.

גילה גמליאל: אני רוצה להודות לכנסת.

גילה גמליאל: אני רוצה להודות לך, כבוד יושב-ראש הכנסת, שהסכמת באמת להרים את הכפפה.

גילה גמליאל: אני חושבת שהכנסת צריכה יותר לכבד את עצמה בתפקיד שלה, וכנראה עדיין צריך לחדד אותו.

גילה גמליאל: התפקיד שלה הוא לא להיות מוגדרים כמי שהם חברי כנסת של היושב-ראש, כפי שהגדירה זאת אחת מחברות הכנסת כאן, אלא התפקיד שלהם זה לפקח על פעילות הממשלה, בין יתר הדברים המרכזיים שלהם.

גילה גמליאל: לפקח על פעילות הממשלה זה לא שאני איזום ממני לבוא לכאן ולהציג את העשייה שלי במהלך השנה האחרונה, אלא זו צריכה להיות דרישה של כלל חברי וחברות הכנסת – לראות את הפעילות שמתבצעת בממשלה, לשאול את השאלות המתבקשות ולהיות באמת יותר נוקבים ביכולת לפקח על הממשלה.

גילה גמליאל: יריב, אני מאמינה שאנחנו בסוף לא נצטרך לעשות זאת, אבל אם לא – נלמד אותם.

גילה גמליאל: תודה.

יריב לוין: תודה רבה לשרה גילה גמליאל על הסקירה המפורטת והמרשימה.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, תם סדר-היום.

יריב לוין: הישיבה הבאה תתקיים ביום ראשון, ג' בתמוז התשפ"א, 13 ביוני 2021, בשעה 16:00 – ישיבה לצורך כינון הממשלה השלושים-ושש ובחירת יושב-ראש הכנסת.

יריב לוין: ישיבה זו נעולה.