ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 26, 2021-06-08 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום שלישי, כ"ח בסיוון התשפ"א, 8 ביוני 2021.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: על סדר-היום – נאומים בני דקה.

יריב לוין: ראשון הדוברים, חבר הכנסת אלי אבידר – איננו; חבר הכנסת אחמד טיבי – איננו; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – איננו; חבר הכנסת עופר כסיף – אף הוא איננו; חברת הכנסת מירב בן ארי – איננה; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת אבי מעוז – נמצא גם נמצא.

יריב לוין: בכבוד.

אבי מעוז: תודה, אדוני היושב-ראש.

אבי מעוז: נאום הנדסת תודעה מס' 12, והפעם – על הממשלה המתהווה.

אבי מעוז: מרכיבי הממשלה המתהווה מנסים למכור אותה לציבור בעטיפה מכובסת של ממשלת אחדות, איחוי, ריפוי ושינוי.

אבי מעוז: זוהי כמובן הנדסת תודעה למהדרין.

אבי מעוז: האמת היא שמדובר בממשלת שוחד, מרמה, הפרת אמונים וצביעות.

אבי מעוז: הממשלה המתהווה קמה על מרמה והפרת אמונים של בנט ושקד כלפי בוחריהם.

אבי מעוז: היא קמה על שוחד של כס ראש הממשלה שניתן על ידי לפיד לבנט, העומד בראש מפלגה עם שישה מנדטים, והיא קמה על הצביעות של ארגוני הגאים והארגונים הפמיניסטיים, אשר שותקים וממלאים פיהם מים בזמן שחבר הכנסת עבאס דורש להסיר מקווי היסוד הקואליציוניים את חוקי הלהט"ב.

אבי מעוז: אני ממליץ ליועץ המשפטי לממשלה להורות על הגשת כתב אישום תקדימי – נוסף על כתבי האישום התקדימיים בתיקי 2000 ו-4000 בעניין ראש הממשלה – בחשד לשוחד, מרמה והפרת אמונים.

אבי מעוז: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, קיבלתי הבוקר בצער רב את הידיעה הקשה והמרה על לכתו בקיצור ימים ושנים ממחלה ארורה של ידידינו עו"ד מתי חותה, האיש שבית שמש, או מדויק יותר כל מחוז ירושלים, חבים לו מאוד על תרומתו הגדולה במשך שנים רבות, הן כיושב-ראש הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה, שבה שימשתי גם כחבר, כנציג העיר בית שמש, הן כממונה על מחוז ירושלים והן כמנכ"ל העיר בית שמש שנים רבות, שבהן זכיתי שהוא שימש לצידי בתפקידי כראש העיר עשר שנים.

משה אבוטבול: הוא היה מחד גיסא איש עם חזון ומעוף, ותמיד חשב בגדול, ומאידך גיסא כאבו והציקו לו גם בעיות הפרט של תושבים שלנו בעיר בית שמש.

משה אבוטבול: בתקופה זו הוא ליווה את העיר בהתפתחותה, דווקא בשנים הדרמטיות והמשמעותיות שבהן זכינו לבנות כ-40,000 יחידות דיור, כ-500 כיתות לימוד, בתי ספר, גני ילדים, אולמות ספורט, בתי כנסיות – מאות הקצאות בפעילות רבה וענפה.

משה אבוטבול: לפני כשבוע עוד שוחחתי עימו בבית החולים, ולצערי, פרידה זו ממנו באותו יום הייתה קשה ותמידית.

משה אבוטבול: כולנו חבים לך תודה עמוקה ומכאן שולחים את תנחומינו לרעיה היקרה אוסנת, שתחיה, ולכל שאר בני המשפחה, שכעת מתכנסים להלווייתו בנוף איילון.

משה אבוטבול: תהא נשמתו צרורה בצרור החיים, אמן.

יריב לוין: יהי זכרו ברוך ותנחומים למשפחה.

יריב לוין: חבר הכנסת ישראל אייכלר – איננו; חבר הכנסת ווליד טאהא – איננו; חבר הכנסת ינון אזולאי – איננו; חבר הכנסת אוריאל בוסו – אף הוא איננו; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – איננו; חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן – איננה; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – איננה; חבר הכנסת רון כץ – איננו; חבר הכנסת עודד פורר – איננו; חברת הכנסת קטי שטרית – איננה; חבר הכנסת אליהו ברוכי – איננו; חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – איננו; חבר הכנסת מנסור עבאס – איננו; חבר הכנסת גלעד קריב – איננו; חבר הכנסת אופיר סופר – איננו; חבר הכנסת סעיד אלחרומי – איננו; חברת הכנסת מיכל וולדיגר – איננה.

יריב לוין: זה המצב, גברתי השרה.

יריב לוין: חברת הכנסת אמילי מואטי – אף היא איננה; חבר הכנסת איימן עודה – אם הוא איננו; חבר הכנסת יבגני סובה – לא נמצא.

פנינה תמנו: יש משהו דרמטי שקורה מחוץ למליאה?

יריב לוין: חברת הכנסת קרן ברק – לא נמצאת.

יריב לוין: חבר הכנסת מוסי רז – נמצא, בכבוד.

יריב לוין: בבקשה.

מוסי רז: לא חשבתי, אדוני היושב-ראש, שמס' 34 יגיע כל כך מהר.

יריב לוין: אני יכול לומר לך, חבר הכנסת רז, שאת זה לא חשבו גם הרבה מאוד חברי כנסת או אנשים ברשימות לכנסת בקדנציה הקודמת – –

מוסי רז: או ברשימת הליכוד לכנסת.

יריב לוין: – – ובסוף, עם כל ההתפטרויות, זה הגיע במהירות אדירה.

יריב לוין: גם נדמה לי שבכחול לבן זה היה אפילו עוד יותר מהיר ובמספרים עוד יותר גדולים, אז אתה רואה?

יריב לוין: לפעמים גם 34 הוא כמעט ראשון.

מוסי רז: יכול בהחלט לקרות.

מוסי רז: אתמול דיברתי כאן, אדוני היושב-ראש, על יום הסביבה העולמי, שהיינו צריכים לציין כאן היום.

מוסי רז: הוא צוין בעולם בשבת האחרונה, על משבר האקלים ועל הנזק הגדול.

מוסי רז: היום הוא יום האוקיאנוסים העולמי.

מוסי רז: מדוע זה חשוב, יום האוקיאנוס העולמי?

מוסי רז: משום שהאוקיאנוס, כידוע לנו, הימים, האוקיאנוסים, הם רוב-רובו של כדור הארץ, והם מספקים כ-50% מהחמצן בכדור הארץ במה שהם פולטים.

מוסי רז: האוקיאנוסים והימים, שאנחנו דואגים לזהם אותם – יש האומרים שהפלסטיק שזרקנו לים – לא רק אנחנו, לא רק המדינה שלנו, לא רק אזרחי ישראל – כבר מגיע לשטח בגודל של צרפת, ומדברים על כך שבתוך שנים אחדות יהיה בים יותר פלסטיק מדגים.

מוסי רז: אז אני חושב שזה גם מתקשר לדברים שאנחנו עושים, גם לדוגמה האישית שאנחנו נותנים פה, בבית המחוקקים שלנו, בשימוש בכלים חד-פעמיים – ואני שמח שעכשיו נפתחו סוף-סוף המזנונים ואנחנו מפסיקים לזרוק, להשתמש, אני מקווה, בכלים חד-פעמיים, משום שאנחנו מדברים כאן על מעשה משמעותי שבו אנחנו משמידים את הדגה ובכך גם פוגעים בבני אדם, שרבים מהם ניזונים מדגים, ופוגעים בכדור הארץ כולו.

מוסי רז: אז זה השבוע הזה שבו אנחנו צריכים לעצור, לחשוב, כמו שאמרתי אתמול, לפני כל החלטה, לפני כל דבר שאנחנו אוכלים, לפני כל קנייה, לפני כל הפעלת אנרגיה ולפני כל נסיעה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת אבתיסאם מראענה – איננה; חברת הכנסת מירב כהן – איננה.

יריב לוין: חברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אתמול חבר הכנסת גלעד קריב ואני ארגנו כנס בנושא של שותפות אמת ערבית-יהודית דווקא עכשיו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הזמנו ראשי רשויות, אנשים מהחברה האזרחית, ולהפתעתנו הרבה, הגיעו כ-25 חברי כנסת מן המשכן משש מפלגות שונות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה היה אמור בעצם להיות כנס הרבה יותר מצומצם, אבל מסתבר שזו הייתה אמירה מאוד חשובה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אבל מעבר לאמירה החשובה שאלו אותי אחר כך בעיתונות: נו, את חושבת באמת שאפשר להחזיר את היחסים בין ערבים ליהודים למה שהיה?

ג'ידא רינאוי-זועבי: אפשר בכלל לתקן?

ג'ידא רינאוי-זועבי: ואני אמרתי שלא, בוודאי שלא, אי-אפשר להחזיר את מה שהיה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני מאמינה שאם אנחנו רוצים באמת לבנות שותפות אמת, שותפות אמת צריכה להיבנות על בסיס אחר לגמרי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כשתושבי כפר סבא נוסעים בכל סוף שבוע לכפר קאסם – זה בסדר וזה נחמד – הם חוזרים חזרה אל גן העדן שלהם, שזה כפר סבא – במונחים של כפר קאסם, כפר סבא נחשבת לגן עדן – והאנשים של כפר קאסם נשארים להתמודד עם הגיהינום שלהם, של אלימות, של פשע, של אבטלה, של תשתיות-לא-תשתיות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: היישובים הערביים עדיין נחשבים לחצר האחורית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כל עוד המדינה, המשטרה, הממשלה ומוסדות המדינה בכלל עדיין מחשיבים את היישובים הערביים לחצר האחורית, לא נוכל לבנות מודל חדש של שותפות אמת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: שותפות אמת מבחינתי היא לא רק שותפות בקניות ובתיקון במוסכים אלא היא בעיקר, בעיקר, שותפות תרבותית, חברתית, כלכלית, ובעיקר שותפות פוליטית, אבל היא אמורה להיבנות על ערך אחד גדול וחשוב: סולידריות אזרחית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברת הכנסת מיכל וולדיגר, בבקשה.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד יושב-ראש הכנסת, חבריי הנכבדים, אתמול פגשתי כ-20 בנות שירות לאומי, 20 בנות שעושות את רוב שעות היום בנתינה, מי מהן בבתי החולים, מי מהן בעבודה עם קשישים, מי במשרד הביטחון ומי בבתי הספר ובתנועות הנוער.

מיכל מרים וולדיגר: בערב, כמה פעמים בשבוע הן נפגשות ללמוד – ללמוד תורה, מוסר, יהדות וחסד.

מיכל מרים וולדיגר: שוחחנו, שמעתי מכמה מהן מה הן עושות במהלך השנה.

מיכל מרים וולדיגר: למען האמת, לא הייתי צריכה לשמוע מהן מה הן עושות, כי במשך ארבע השנים האחרונות שימשתי יושבת-ראש בת עמי, אחת משמונה העמותות של השירות הלאומי, ואני יודעת בדיוק על מה הן מדברות ומה הן עושות.

מיכל מרים וולדיגר: שמעתי אותן והבטחתי להן – בעצם הבטחתי לעצמי – שהיום אני אעמוד פה במליאה ואקדיש את הנאום בן הדקה שלי להן, לאותן 20 בנות, ולמעשה לכל בני ובנות השירות הלאומי, כי מגיע להם.

מיכל מרים וולדיגר: גיתית סיפרה לי בכאב עד כמה קשה היא עבדה במהלך הקורונה.

מיכל מרים וולדיגר: היא התנדבה לשרת במחלקת קורונה באחד מבתי החולים היותר-פעילים במדינת ישראל.

מיכל מרים וולדיגר: היא עבדה קשה, קשה מאוד, פיזית ונפשית, היא נתנה את כל-כולה, אבל כשנשאלה על שירותה והיא סיפרה שהיא עושה שירות לאומי, מייד נזרקו לעברה מילים כמו "משתמטת", "פרזיטית".

מיכל מרים וולדיגר: השבוע, ביום חמישי, יתחיל שבוע הצדעה לבני ובנות השירות הלאומי.

מיכל מרים וולדיגר: זאת הזדמנות מצוינת לפנות גם אליהם, לבנות ובני השירות, ולהגיד להם כמה אנחנו גאים בהם.

מיכל מרים וולדיגר: מצדיעה לכם.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת אבו שחאדה, אתה רוצה לדבר?

יריב לוין: בבקשה.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני מסתובב לאחרונה הרבה בין הכפרים והערים שלנו, ובכל מקום אני פוגש צעירים, אנשים, גברים, נשים, שנורו במהלך ההפגנות, במהלך האירועים האחרונים.

סמי אבו שחאדה: חלק מהפצועים מפחדים להגיע לבתי החולים כי הם מפחדים מהתעללות של המשטרה אחר כך; חלק לא חושבים שאפשר להתלונן, כי הם יודעים שבמח"ש לא יקרה כלום.

סמי אבו שחאדה: פגשתי כמה תושבים שעברו לינץ', ערבים – גם ברמלה, גם בלוד וגם ביפו הייתה התעללות אכזרית ולא אנושית.

סמי אבו שחאדה: ואז אנחנו קוראים את המספרים ורואים שהיו איזה 2,200 מעצרים, כמעט כולם בחברה הערבית.

סמי אבו שחאדה: כנראה שהמשטרה במדינת ישראל בוחרת לא לראות את הפשעים שעושים האזרחים היהודים, וגם המתנחלים.

סמי אבו שחאדה: חלק גדול מהווידיאו שיצא ומהתמונות שיצאו – מעשי הוונדליזם והתקיפה של המתנחלים בלוד היו בהגנת המשטרה, בשיתוף המשטרה.

סמי אבו שחאדה: מנהל בית הספר שבא מרעננה לזרוק אבנים בלוד היה גם הוא שם, ראו אותו גם השוטרים.

סמי אבו שחאדה: הלינץ' בבת ים של לה פמיליה היה מלווה בשוטרים שהלכו עם האנשים הגזענים האלה במשך כמה קילומטרים עד ליפו.

סמי אבו שחאדה: אני לא יודע למה ישראל כועסת כשקוראים לה מדינת אפרטהייד.

סמי אבו שחאדה: אדוני, אפרטהייד זה דבר שאומר: המדינה מנהלת יותר ממשטר אחד, יותר מהתייחסות אחת לסוגים שונים של אוכלוסיות.

סמי אבו שחאדה: בחודש האחרון אני חושב שישראל מובילה.

פנינה תמנו: אפרטהייד זה הפרדה גזעית.

פנינה תמנו: זה ניצול ציני של ההיסטוריה של השחורים.

פנינה תמנו: קודם כול לך ולמד מה זה אפרטהייד, מה היה בדרום אפריקה.

פנינה תמנו: אני לא מבינה איך אתה יכול להשתמש בדבר הזה, לנסות לעשות הקבלה כלשהי.

סמי אבו שחאדה: אני מניח שאת לא מבינה לא רק את מה שאמרת אלא הרבה יותר, לכן אני אתעלם מההערה ואמשיך את הדברים שלי.

פנינה תמנו: אתה יכול להגיד שיש גזענות, שיש אפליה, אבל להגיד אפרטהייד?

סמי אבו שחאדה: בצלם אומר אפרטהייד, אמנסטי אומר אפרטהייד, Human Rights Watch אומר אפרטהייד, כל מי שמבין קצת באפרטהייד אומר אפרטהייד.

סמי אבו שחאדה: עכשיו, מה אני בסך הכול אומר?

סמי אבו שחאדה: אני בסך הכול אומר שהמשטרה, כמו שהיא מתנהלת עכשיו, רק מוכיחה את כל הטיעונים האלה.

סמי אבו שחאדה: מה אני רוצה?

סמי אבו שחאדה: שבסך הכול אותה משטרה תתייחס באותו יחס ליהודים ולערבים.

סמי אבו שחאדה: הייתי כמובן שמח אם היחס שלה היה גם קצת יותר אנושי ופחות אלים גם כלפי התושבים היהודים; זה היה משפר בכלל.

סמי אבו שחאדה: אבל בינתיים, במצב הזה שבו המשטרה לא מגינה על האזרחים הערבים, היא תוקפת את האזרחים הערבים ומרשה לאספסוף מההתנחלויות שהתארגן בצורה ברורה לבוא לתקוף ערבים וליוותה אותו, הייתי מצפה ממנה שתתנהג אחרת.

מיכל מרים וולדיגר: כמה ערבים נפגעו?

סמי אבו שחאדה: יכול להיות שאני נאיבי והאפרטהייד בישראל הרבה יותר עמוק ממה שאני מצפה.

סמי אבו שחאדה: יכול להיות.

סמי אבו שחאדה: עדיין, תפקידי כאיש ציבור לקום ולצאת – שהאפרטהייד הישראלי הזה צריך להיפסק.

סמי אבו שחאדה: צריך יחס שווה לכל האזרחים.

סמי אבו שחאדה: זהו.

סמי אבו שחאדה: עכשיו, למה היהודים כועסים כשאני מדבר על שוויון?

סמי אבו שחאדה: אני לא יודע.

סמי אבו שחאדה: הם צריכים לחשוב.

יריב לוין: חבר הכנסת טייב, אתה רוצה לדבר?

יריב לוין: חבר הכנסת עבאס? לא.

יריב לוין: חברת הכנסת נירה שפק, בבקשה.

נירה שפק: אני רואה את המליאה ריקה ואנחנו רואים את האווירה, מי שראה בתמונות מי פה ומי לא.

נירה שפק: אני חושבת שאין לנו את הפריבילגיה הזאת לקחת פאוזה ולא להתעסק בדברים שהם בליבה.

נירה שפק: בפעמים הראשונות שדיברתי פה, כבוד היושב-ראש, אתה כל הזמן נתת המלצות בין לבין ואמרת שצריך לראות איך אנחנו מכבדים את המשכן הזה, כי עיניים נשואות לכאן.

נירה שפק: אמרת שאנחנו צריכים לחשוב כל הזמן, בכל דבר שאנחנו אומרים, איך להראות לאזרחים שאפשר להגיד כל מיני דברים, דברים מכבדים, ולהוות סימן נכון לדברים האלה ולהיות המודל שאנחנו רוצים להיות, כי בחרו אותנו לכאן.

נירה שפק: להיות אחת מ-120 זה דבר שאותי מרגש כל פעם שאני עולה מעוטף עזה בעליות של ירושלים; מתרגשת כל פעם מחדש וגם נחרדת, כי יש עליי עול מסוים.

נירה שפק: אני רוצה לדבר רגע על שומר החומות.

נירה שפק: אני מגיעה מוועדת הכספים, ועצוב לי להגיד שדיון מס' 3 על פיצויים לאנשים שלא יכולים לסגור את החודש ומחכים לראות איזה תקנות יתוקנו כאן, שגם אותן לוקח עוד חודשיים להגיש ועוד חודשיים עד שיקבלו, וועדות – ואנחנו לא מחליטים; גם הישיבה היום, שהיא השלישית, נסגרה בזה שהאוצר ימשיך וישלים ובתוך שעה-שעתיים יחזור, וזה לא קרה, והיא תהיה מחר בבוקר.

נירה שפק: וכבר מבינים שמי שיושב שם מסתכל על מה יגיד הבא בתור, ואיך הוא שומר על התקציבים של הבא בתור או כל הדברים האלה, וכל אחד מהכיסא שלו – ואסור לנו.

נירה שפק: אסור לנו.

נירה שפק: כי לא יכול להיות שהמהות תיתקל בביורוקרטיה.

נירה שפק: לא יכול להיות שאנחנו נעצרים על החלטה ולא מרימים יד להצבעה, כי יש אזור תעשייה באשקלון שצריך לקבל את הפיצויים, ובין קו הגבול ובין אזור התעשייה נמצא אזור תעשייה נוסף, של חוף אשקלון, והם אחד ליד השני, והוא לא מוכנס, ועכשיו צריך לחכות עוד יומיים, שלושה, עשרה, שבועיים, בפרוטוקולים.

נירה שפק: לא יכול להיות שביישובים שמעבר ל-7 קילומטר יכניסו שלושה יישובים כדי לרצות, אבל יש עוד 20 יישובים שצריכים להיות בפנים, שהם באותם קריטריונים, במועצות אחרות, ואנחנו במאבק עם האוצר על שורה ימינה ועל שורה שמאלה.

נירה שפק: כששואלים את השאלה המאוד-פשוטה: מה הדלתא?

נירה שפק: כי 7, 20 או 3 זה לא רלוונטי.

נירה שפק: אם זה 4 מיליארד אז בואו נעצור את זה, אבל אם זה 200,000 או 2 מיליון – לא עוצרים אזרחים על הדברים האלה.

נירה שפק: ואיך אומרים שמי שיוכל להגיש בקשה לפיצוי זה רק מי ששילם משכורות?

נירה שפק: וזה נכון, אנחנו מדינה שומרת חוק, אבל לאותו בעל עסק כבר אין כסף לשלם, כי הוא אחרי שנת קורונה, ואין לו לשלם לתושב כדי שהוא יוכל להזין: שילמתי משכורת – עכשיו תשלמו לי.

נירה שפק: וכשמדברים על מקדמות – זה שלושה דיונים שלא נותנים תשובה על הדבר הזה.

נירה שפק: ועוד מחייבים בתקנות לקחת יועץ מס – אי-אפשר להגיש בלי יועץ מס, שלוקח 20%, וגם את זה אף אחד לא משלם.

נירה שפק: ואומרים שאפשר להגיש החל מ-16 ביולי, כאילו מדינת ישראל לוקחת מהאזרחים אשראי של חודשיים.

נירה שפק: אז אני לא יודעת מה קורה כאן, אבל אני מקווה שמחר בבוקר גם שר האוצר וגם יושב-ראש ועדת הכספים יבואו ויזכרו שאנחנו כאן כי האזרח צריך להיות במרכז, והאזרחים צריכים להתפרנס ולהמשיך לחיות, ומחר אנחנו צריכים להחליט בנושא הזה, ולא להשאיר אותו לבא בתור.

נירה שפק: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, עד כאן נאומים בני דקה.

יריב לוין: בכך תם סדר-היום.

יריב לוין: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, כ"א בסיוון התשפ"א, 9 ביוני 2021, בשעה 11:00.

יריב לוין: ישיבה זו נעולה.