ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 21, 2021-05-26 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום רביעי, ט"ו בסיוון התשפ"א, 26 במאי 2021.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות במקומות עבודה) (תיקון מס' 11), התשפ"א–2021; תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות והוראות נוספות) (תיקון מס' 42), התשפ"א–2021; תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות והוראות נוספות) (תיקון מס' 41), התשפ"א–2021.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, מכאן אנחנו עוברים לפרק השאילתות הדחופות.

יריב לוין: אני רק אציין שבעקבות פנייתו של חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', אנחנו הרחבנו את המסגרת של השאילתות הדחופות נוכח העובדה שכלים פרלמנטריים אחרים, כמו הצעות לסדר-היום, כרגע לא מתאפשרים, כל עוד לא הושלם תהליך הרכבה של ממשלה.

יריב לוין: אני מודה לחבר הכנסת סמוטריץ' על הרעיון הטוב, ואני מקווה שהדבר הזה באמת לסייע בידנו במלאכת הפיקוח בזמן הנוכחי.

יריב לוין: ומכאן אנחנו עוברים לשאילתה הדחופה הראשונה, שאילתה דחופה מס' 20, של חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', בנושא: ועדת חקירה לבחינת התנהלות המשטרה במהומות.

יריב לוין: ולפי בקשה שהייתה, שאני מבין שהיא גם על דעתו גם של חבר הכנסת יוסף טייב, שהגיש את השאילתה הדחופה הבאה, שאילתה מס' 14, בנושא: מבצע לאיסוף נשקים בלתי חוקיים – אני מבין, אדוני השר אוחנה, שאתה מבקש להשיב פשוט על שתיהן ביחד, ואז נאפשר בעצם מכסה כפולה של שואלים נוספים.

יריב לוין: אז אני מזמין את השר לביטחון הפנים אמיר אוחנה להשיב על שאילתות דחופות מס' 20 ומס' 14 במשותף.

יריב לוין: אנא, מי שמעוניין לשאול שאלות נוספות, שיירשם, בבקשה, אצל המזכירה, ונוכל להודיע מי השואלים.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת סמוטריץ'.

יריב לוין: המיקרופון – – –

יריב לוין: << שאילתה >> 14.

יריב לוין: מבצע לאיסוף נשק בלתי חוקי << שאילתה >>

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, היושב-ראש, על ההתחשבות.

בצלאל סמוטריץ': אדוני השר, בשבועות האחרונים התקיימו ברחבי המדינה מהומות על ידי המון ערבי בנגב, בגליל ובערים המעורבות.

בצלאל סמוטריץ': המשטרה לא הצליחה להתמודד ולתת מענה ראוי לאירועים, ונכשלה בתפקידה להשליט סדר וביטחון.

בצלאל סמוטריץ': רצוני לשאול: 1.

בצלאל סמוטריץ': האם תוקם ועדת חקירה ממשלתית או אחרת לבחינת התנהלות המשטרה במהומות?

בצלאל סמוטריץ': 2.

בצלאל סמוטריץ': אם לא – מדוע?

בצלאל סמוטריץ': תודה.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת יוסף טייב להציג את השאילתה הדחופה שלו, שאילתה מס' 14, בנושא: מבצע לאיסוף נשקים בלתי חוקיים, בבקשה.

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, בעקבות הפרעות הבלתי-נסבלות המתרחשות בלב-ליבה של מדינת ישראל, והשימוש בנשקים בלתי חוקיים הפוגעים באזרחי ישראל, רצוני לשאול: 1.

יוסף טייב: האם מתוכנן במשרדך מבצע רחב היקף לאיסוף נשקים בלתי חוקיים?

יוסף טייב: 2.

יוסף טייב: אם כן, האם נקבע תאריך לתחילת המבצע?

יוסף טייב: תודה.

יריב לוין: בבקשה, אדוני השר.

אמיר אוחנה: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

אמיר אוחנה: תודה לכם, חברי הכנסת.

אמיר אוחנה: לפני שאני אענה לגופן של השאילתות, אני מבקש לשבח שוב את לוחם משמר הגבול ושוטר מרחב דוד שפעלו השבוע בנחישות ובגבורה כנגד המחבל שדקר בתחילת השבוע שניים מול המטה הארצי, וחיסלו אותו לפני שהספיק לפגוע באזרחים נוספים, וכן את הלוחמים והשוטרים שלאחר שנפגעו בפיגוע הדריסה בשמעון הצדיק בערב שבועות ירו וחיסלו את המחבל הדורס.

אמיר אוחנה: אני מבקש גם לשלוח איחולי החלמה מהירה לפצועים.

אמיר אוחנה: אני מזכיר את הדברים הללו כאן כדי להזכיר לכולנו מיהם השוטרות והשוטרים, הלוחמות והלוחמים, שפרוסים היום בכל רחבי הארץ, ובעיקר במוקדים שבהם פרצו ההתפרעויות לפני כשבועיים.

אמיר אוחנה: אני רוצה לתת לך, חבר הכנסת סמוטריץ', ולכם, בעצם, ובאמצעות

אמיר אוחנה: כם לציבור, קצת רקע על הימים שלפני פרוץ ההתפרעויות האלימות.

אמיר אוחנה: הימים ימי מתח ביטחוני משמעותי, ומרכז הקשב המשטרתי היה לכיוון ירושלים.

אמיר אוחנה: כך, בימי חג הרמדאן ועקב התפרצות האלימות ברחבי העיר תגברו מחוזותיה השונים של משטרת ישראל את מחוז ירושלים בכוחות ובאמצעים, במטרה להיות מסוגלים להשתלט על האירועים.

אמיר אוחנה: או-אז פרצה המערכה בעזה, ויחד איתה החלו התפרעויות אלימות, בהיקף רחב מאוד, של חלקים משמעותיים מקרב ערביי ישראל, בעיקר הצעירים, בעוצמות שכמותן לא ידענו מקום המדינה.

אמיר אוחנה: ההתפרעויות השתרעו על פני רוב הערים המעורבות וכן ביישובים הערביים.

אמיר אוחנה: ביחס לצבר האירועים, מספרם וכמותם, ברור שהיה צורך לגייס גיוס חירום, לבצע גיוס חירום בקרב כל הכוחות של משטרת ישראל בכל רחבי הארץ – וכך היה.

אמיר אוחנה: כל כוחות המילואים של משמר הגבול גויסו; כל פלוגות משמר הגבול המשרתות באיו"ש, ועל כן כפופות לצה"ל, נכנסו לתוככי הערים.

אמיר אוחנה: גם שירות בתי הסוהר נרתם למשימה וסייע באמצעות לוחמי נחשון, לוחמי מצדה, שהענקתי להם סמכויות שיטור; וכמובן, ציפוף בתי הסוהר, כדי להיות מסוגלים לקבל כמויות חריגות של עצורים.

אמיר אוחנה: ואכן, בפעילות המשטרה ברחבי הארץ בוצעו למעלה מ-1,700 מעצרים.

אמיר אוחנה: מעבר לכך, יש עצורים רבים נוספים שצפויים להיעצר במסגרת מבצע חוק וסדר.

אמיר אוחנה: מבצע חוק וסדר, שיצא לפועל לפני יומיים, בתחילת השבוע, הוא כרגע עיקר המאמץ המשטרתי – גם בתחום של מעצרים של מי שהרים יד, אבן, נשק, בקבוק תבערה, ניסה להצית, הסית לאלימות, וגם כמובן בתחום האמל"ח, ולכך אקדיש כמה מילים בהמשך לשאילתה של חבר הכנסת טייב.

אמיר אוחנה: קודם כול, מייד כשנכנסתי לתפקידי, אחת המטרות המרכזיות ששמתי בסדר העדיפויות היא הפשיעה בחברה הערבית, שלמרבה הצער גואה וגואה.

אמיר אוחנה: אנחנו מבינים שכ-60% מהפשיעה החמורה במדינת ישראל – מעשי הרצח, האלימות, השוד, הירי, האמל"ח – 60% מבוצעים על ידי כ-20% מהאוכלוסייה.

אמיר אוחנה: כמובן, לא כולם, גם שם מדובר במיעוט בתוך אותם 20% של האוכלוסייה הערבית.

אמיר אוחנה: בערך 2.5% עד 5% מחוללים 60% מהפשיעה החמורה.

אמיר אוחנה: לכן, ברור שהרבה מאוד משאבים ואמצעים צריכים להיות מופנים לכיוון הזה.

אמיר אוחנה: ואכן, חיזקנו את המחוזות הגיאוגרפיים, את הימ"רים, את היל"פים; הקמנו אגף מיוחד, לראשונה בתולדות משטרת ישראל, אגף סי"ף – בעברית: סיכול פשיעה ובערבית: חרב – למלחמה בפשיעה בחברה הערבית.

אמיר אוחנה: למרות שאנחנו מוגבלים מאוד מבחינה תקציבית, כידוע, העברנו החלטת ממשלה בעשרות מיליונים כדי להקים את האגף הזה.

אמיר אוחנה: אני יכול לבשר שהרבעון הראשון של שנת 2021 התאפיין בעלייה של 75% בכתבי האישום בעבירות ירי, אמל"ח ונשק ביחס לרבעון הראשון של השנה החולפת, ואגב, גם ביחס לשנה שלפניה.

אמיר אוחנה: אנחנו במגמת עלייה משמעותית מאוד.

אמיר אוחנה: אני מנסה ככל יכולתי להביא את הדברים לידיעת הציבור.

אמיר אוחנה: אין תפיסה של כלי נשק שלא מגיעה לידיעתי באופן אישי ויוצאת עליה הודעת דוברות של המשטרה.

אמיר אוחנה: לצערי, לא תמיד אנחנו מצליחים לרתום את כלי התקשורת כדי להבהיר זאת, אבל אני יכול לספר לך על שני מקרים לדוגמה.

אמיר אוחנה: אחד מהם היה לפני כשלושה חודשים או חודשיים, בדימונה.

אמיר אוחנה: קיימתי מסיבת עיתונאים והזמנתי את כל כלי התקשורת לחזות במו עיניהם – כן, ויזואליה, כדי שזה ישודר בטלוויזיה – בחלק מכלי הנשק שנתפסו בשנה החולפת; חלק – לא כולם.

אמיר אוחנה: שולחנות על שולחנות, מטרים ארוכים, עשרות מטרים עמוסים לעייפה בכלי נשק מכול הסוגים: בנשק אוטומטי, רובי ציד, אקדחים מאולתרים, תקניים וכו'.

אמיר אוחנה: הראיתי – רק לדוגמה – שולחן שאורכו בערך מאיפה שיושב יושב-ראש הכנסת ועד לכאן, עם 34 אקדחים עליו.

אמיר אוחנה: אמרתי לעיתונאים: מה שאתם רואים פה, 34 האקדחים האלה, נתפסו אתמול, ביום אחד, זו תפיסה של יום אחד.

אמיר אוחנה: כל כלי הנשק, צריך להבין – אתם בוודאי מבינים – זה חיי אדם.

אמיר אוחנה: זה הרג.

ינון אזולאי: 34 אנשים או 34 – – –

אמיר אוחנה: לא.

אמיר אוחנה: תפיסה של ניסיון הברחה מגבול ירדן, ניסיון הברחה אחד, 34 כלי נשק שנתפסו ביום האתמול.

אמיר אוחנה: לצערי הרב, למרות שהגיעו כלי התקשורת, צילמו, דיברנו, מפקד המחוז דיבר, וראש עיריית דימונה – שם צילמנו את האירוע הזה – זה לא שודר בכלי התקשורת.

אמיר אוחנה: היה גם מבצע שהתקיים במחוז מרכז, שבמסגרתו נעצרו עשרות סוחרי נשק.

אמיר אוחנה: פה החשיבות: להביא את כלי הנשק זה לרוקן את הבריכה עם דלי, לצורך העניין, אבל להביא את סוחרי הנשק זה לסגור את הברז.

אמיר אוחנה: זה מבצע שבו נעצרו עשרות סוחרי נשק; הפעלת סוכן; פיצוח מאוד משמעותי.

אמיר אוחנה: ראיתי גם את התמונות של כלי הנשק שהם סחרו בהם, לא היו מביישים אף נשקייה, לא צה"לית ולא אזרחית.

אמיר אוחנה: גם כאן, לצערי, לא זכינו לסיקור תקשורתי.

ינון אזולאי: – – –

אמיר אוחנה: אני מנצל את הבמה הזאת בדיוק כדי לנסות להביא את הדברים לציבור – כמובן, דרככם להביא לציבור.

אמיר אוחנה: יש פעילות משמעותית מאוד – לא רק עכשיו, במסגרת מבצע חוק וסדר, אלא גם לפני כן, אבל קל וחומר במבצע הזה.

אמיר אוחנה: ראינו הוכחה חיה למה שאנחנו טענו כל הזמן, שהנשק הזה לא ישמש רק לפלילים – הוא ישמש גם לפשיעה לאומנית.

אמיר אוחנה: ראינו חלק מאזרחי ישראל הערבים שהפנו את הנשק הזה כלפי יהודים – כלפי שוטרים, כלפי אזרחים.

אבתיסאם מראענה: תפסיק להסית, תפסיק להסית, אדוני השר.

אמיר אוחנה: מה ההסתה?

אבתיסאם מראענה: התפקיד שלך לא להסית.

אמיר אוחנה: מה ההסתה פה, חברת הכנסת מראענה?

אבתיסאם מראענה: – – – ערבים נגד יהודים.

אמיר אוחנה: כל מילה אמת.

אבתיסאם מראענה: תפסיק להסית – – – ולא להציג את החברה הערבית כחברה אלימה.

אמיר אוחנה: כל מילה אמת.

אמיר אוחנה: אני הייתי מצפה ממך, במקום לתקוף אותי, לתקוף את מי שהרים נשק; לתקוף את מי שהרים בקבוק תבערה; לתקוף את הגורמים האלימים.

אמיר אוחנה: אותם תתקפי.

אבתיסאם מראענה: תפסיק להסית.

אבתיסאם מראענה: אתה לא עושה את העבודה שלך.

אבתיסאם מראענה: אתה לא עושה את העבודה שלך.

אבתיסאם מראענה: תפסיק להסית.

אבתיסאם מראענה: די עם השנאה הזאת.

אבתיסאם מראענה: תעשה את העבודה שלך, שלא תהיה פה אלימות.

בצלאל סמוטריץ': עודד, אלה השותפים שלך לקואליציה עכשיו, למה אתה לא מחזק אותם?

אבתיסאם מראענה: – – – ולא להסית.

אבתיסאם מראענה: תעשה את העבודה שלך.

יצחק פינדרוס: – – – הוא אמר "סוחרי נשק".

יצחק פינדרוס: מי אמר לך שסוחרי הנשק הם ערבים, אולי הם יהודים?

יצחק פינדרוס: מי אמר לך שסוחרי הנשק הם ערבים, אולי הם יהודים בכלל?

אבתיסאם מראענה: שהשר יעשה את העבודה שלו כמו שצריך.

אבתיסאם מראענה: שיגן על כל האזרחים, יהודים וערבים.

יצחק פינדרוס: מי אמר שסוחרי הנשק הם ערבים?

אבתיסאם מראענה: החברה הערבית לא אלימה.

אבתיסאם מראענה: החברה הערבית רוצה לחיות ביחד.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, עד כאן.

יריב לוין: חברת הכנסת מראענה, עד כאן, תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת פינדרוס, תודה.

שרן השכל: – – –

יריב לוין: חברת הכנסת השכל, חברת הכנסת השכל.

אמיר אוחנה: יש אפשרות לשאלות המשך.

יריב לוין: חברת הכנסת השכל, תודה רבה לך.

אמיר אוחנה: ואני פה כדי להשיב על כל שאלה.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה.

אמיר אוחנה: אני מבקש לאפשר לי להשלים את הדברים.

אמיר אוחנה: הפעולות האינטנסיביות הללו – כאמור, ביצוע המעצרים, הפריסה הרחבה מאוד של הכוחות, תפיסות כלי הנשק ועוד, חבר הכנסת סמוטריץ', שיפרו משמעותית את המענה שניתן לאזרחים.

אבתיסאם מראענה: איך שיפרו?

אבתיסאם מראענה: שלושה אזרחים ערבים נרצחו.

יריב לוין: רגע, רגע, חברת הכנסת מראענה.

אמיר אוחנה: את מתפרצת בפעם השנייה.

יריב לוין: חברת הכנסת מראענה, מספיק.

יריב לוין: חברת הכנסת מראענה, נא לשבת.

אבתיסאם מראענה: אני לא מבינה איזה שיפור יש שם.

יריב לוין: חברת הכנסת מראענה, נא לשבת ומספיק.

אבתיסאם מראענה: אני לא מבינה על איזה שיפור אתה מדבר.

אמיר אוחנה: אגב, גם ההתנהגות הזאת – – –

אבתיסאם מראענה: על איזה שיפור אתה מדבר בכלל?

אבתיסאם מראענה: אתה חי באשליה.

אבתיסאם מראענה: אשליה.

יריב לוין: אדוני השר, רגע אחד.

יריב לוין: חברת הכנסת מראענה, אני חושב שבסבלנות ובסובלנות רבה אפשרתי לך הרבה מעבר למה שמקובל, אבל מספיק.

אבתיסאם מראענה: תודה, אדוני.

יריב לוין: גם לשר יש זכות לומר את דברו – –

אבתיסאם מראענה: אתה צודק, תודה רבה.

יריב לוין: – – ואני מציע שנאפשר לו.

יריב לוין: בבקשה.

אמיר אוחנה: הפעולות האינטנסיביות הללו, וגם העוצמתיות, שיפרו משמעותית את המענה שניתן לאזרחים – שחד-משמעית אני מסכים שלא היה הולם בתחילת המאורעות – והוא שיפר משמעותית את ביטחונם האישי של תושבי הערים המעורבות.

אמיר אוחנה: והוא לא הסתיים.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת סמוטריץ', הוא לא הסתיים, מתוך הבנה שגם אם הלהבות כבר לא בוערות באותם היקפים ועוצמות, הגחלים עדיין לוחשות.

אמיר אוחנה: יש צורך בשמיכה עבה, גם של כוח אדם, גם של אמצעים, גם של טכנולוגיה, מודיעין, וגם בהיענות של מערכת המשפט לבקשות המעצר ולענישה קשה בתיקים המתנהלים בפניה, כדי לחנוק את האש, כדי להוריד את הלהבות.

אמיר אוחנה: זו אחת המטרות של מבצע חוק וסדר, שהמשטרה נמצאת בעיצומו, וזו גם המטרה של תוכנית החירום הממשלתית שאני מגבש בימים האלה ואני מקווה להביא לישיבת הממשלה הקרובה.

אמיר אוחנה: היא כוללת רכיבים רבים, שלא את כולם אני אפרט, אבל אני כן רוצה לפרט את האבנים המרכזיות של התוכנית הזאת.

אמיר אוחנה: קודם כול, שינויי חקיקה.

אמיר אוחנה: שינויי חקיקה, כי אין מנוס.

אמיר אוחנה: אני לא חסיד של עונשי מינימום, אבל אין מנוס, בהקשר הזה של עבירות אמל"ח ונשק, מלקבוע עונשי מינימום חמורים, משמעותיים.

אמיר אוחנה: לצערי, יש לי כאן דוגמאות קשות מאוד של מקרים שבהם המשטרה אספה את כלי הנשק, הביאה את העבריינים, הביאה ראיות טובות והביאה אותן בפני בית המשפט, והענישה, לצערי – יש על זה קונסנזוס ציבורי רחב מאוד, אולי חוץ מחלק מהחברים – הענישה, לצערי, לא מספיקה.

אבתיסאם מראענה: אתה צודק, אתה צודק.

יריב לוין: חברת הכנסת מראענה, מספיק, באמת.

אבתיסאם מראענה: אני מצדיקה אותו.

יריב לוין: אבל זה לא הולך ככה.

אבתיסאם מראענה: הבנתי, סליחה.

שרן השכל: בשנה האחרונה הוגשו רק 220 כתבי אישום.

שרן השכל: מעל ל-4,000 תיקים נפתחו, ורק 220 הוגשו.

שרן השכל: איך זה יכול להיות שלא מגישים כתבי אישום נגד הנשק הבלתי-חוקי?

אמיר אוחנה: קודם כול, כידוע לך, חברת הכנסת השכל – –

אבתיסאם מראענה: היא צודקת.

אבתיסאם מראענה: היא צודקת.

אבתיסאם מראענה: למה אתה לא – – –

אמיר אוחנה: – – מי שאמון על הגשת כתבי אישום בעבירות כאלה, מהסוג הזה, זו הפרקליטות, אז את השאלה אני מציע להפנות אליהם.

אמיר אוחנה: אבל אני חוזר על מה שאמרתי: ברבעון הראשון של 2021, של שנה זו, יש עלייה של 75% – זו כמעט הכפלה, ואני אומר לך שזו רק ההתחלה – בכתבי אישום בעבירות של ירי ואמל"ח.

אמיר אוחנה: זו עלייה מאוד משמעותית, אני חושב שעל זה אפשר להסכים, ועוד הזרוע נטויה.

אמיר אוחנה: תוכנית החירום הממשלתית, כמו שאמרתי, תכלול גם רכיבים של שינויי חקיקה, אבל גם הכפלת כוח המילואים של משמר הגבול – ממש הכפלה, מ-16 פלוגות ל-32 פלוגות.

אמיר אוחנה: יהיו לזה משמעויות תקציביות אבל אני מקווה מאוד שנצליח לרתום את כל הממשלה כדי להעביר אותן.

אמיר אוחנה: ואולי הדבר המשמעותי ביותר זה עיבוי הכוחות של משטרת ישראל ב-5,000 שוטרים לאורך שלוש שנים – 700 באופן מיידי ועוד 4,300 למשך שלוש שנים.

אמיר אוחנה: זה שאפתני, זה יעד שמכוון מאוד גבוה, אבל אני חושב שהאירועים של השבועות האחרונים הוכיחו שיש לנו צורך בכוחות האלה.

אמיר אוחנה: אני כאמור מתכוון להביא את זה בהקדם, ברגע שנקבל את הסכמת כל רכיבי הממשלה.

אמיר אוחנה: אני אומר לסיכום כך: האירועים הללו בהחלט תפסו את המשטרה ואת האזרחים כשהם לא מסוגלים לתת – ולקבל, מהצד השני – מענה מהיר, הולם, חזק כפי שאנחנו רוצים שיהיה וכפי שצריך להיות.

אמיר אוחנה: נימקתי את הסיבות, הסברתי.

אמיר אוחנה: אני חושב שאנחנו צריכים להבין ולתחקר את האירועים, והתוצאה חייבת להיות חיזוק משמעותי, גם בהיקפים, בעוצמות ובכוח אדם, אבל גם בהתקפיות וברוח הלחימה.

אמיר אוחנה: אני הסתובבתי בלוד יום-יום – כמעט יום-יום הייתי בשבועות האלה בלוד – ופגשתי גם את האזרחים, גם את התושבים, גם את כוחות המשטרה ואת משמר הגבול, כוחות המילואים, כוחות הסדיר.

אמיר אוחנה: אני יכול להגיד לכם שאצל הכוחות המילה שחזרה על עצמה שוב ושוב: אנחנו צריכים גיבוי.

אמיר אוחנה: גיבוי, זה מה שהם ביקשו.

אמיר אוחנה: אני באתי לשם כדי לומר להם: יש לכם את הגיבוי ממני, מראש הממשלה ומהיועץ המשפטי לממשלה, שאחראי למח"ש – כי כשהם אומרים גיבוי, אני מבין מה החשש.

אמיר אוחנה: החשש הוא מח"ש, החשש הוא ועדות חקירה למיניהן וכו'.

אמיר אוחנה: יש להם את הגיבוי.

אמיר אוחנה: אנחנו רואים שינוי באופי ובהיקף של הפעילות המשטרתית, ואני מחזק מכאן את הכוחות בברכת חזק ואמץ, שימשיכו לפעול לשלומם ולביטחונם של אזרחי ישראל.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אם כן, אנחנו נעבור לשאלות הנוספות.

יריב לוין: תחילה חבר הכנסת סמוטריץ', ואחריו – חבר הכנסת טייב.

יריב לוין: השר יענה, ואז נעבור לארבע השאלות הנוספות של שואלים אחרים, שהם ארבעת חברי הכנסת שנרשמו ראשונים: חברי הכנסת פינדרוס, אזולאי, פורר וסטרוק.

יריב לוין: חבר הכנסת סמוטריץ', בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני השר, אני רוצה רגע להסביר את בקשתי לוועדת חקירה ובדיקה.

בצלאל סמוטריץ': הרי עם כל הכבוד לנתונים ולסטטיסטיקות ולמספרים ולמעצרים – אגב, בדרך כלל זה קורה אחרי – יש מבחן תוצאה.

בצלאל סמוטריץ': במבחן התוצאה ראינו ימים על גבי ימים של אזרחים שמופקרים, של רכבים נשרפים, של בתים נבזזים, של בתי כנסת נשרפים, של משטרה שעומדת מחוץ לעיר העתיקה בעכו ולא נכנסת כשהיא יודעת מה קורה בפנים, ועוד ועוד.

בצלאל סמוטריץ': זה מבחן התוצאה.

בצלאל סמוטריץ': הבעיה היא, אדוני השר, לא בעוד כוחות ולא בעוד אמצעים.

בצלאל סמוטריץ': הבעיה היא להבין את האירוע.

בצלאל סמוטריץ': כשעומד המפכ"ל בעיצומם של האירועים ויורק בפרצופם של אזרחי ישראל ומדבר כמו מהאו"ם על שני צדדים ניצים סימטריים ושוויוניים, הוא לא מבין על מה מדובר.

בצלאל סמוטריץ': וכששוטרים עוצרים את מי שצריך לירות כדי להגן על עצמו, או כשאזרחים ישראלים עושים את מה שהמשטרה לא עשתה ובאו להגן על גופם ורכושם שלהם או של אחיהם בערים האחרות ולמשטרה לוקח שבוע להבין שזה דבר חיובי וצריך לשתף איתו פעולה ולא להילחם בו, יש טשטוש גדול של מי אויב ומי אוהב.

בצלאל סמוטריץ': העובדה שלקח המון זמן – אתה יודע מה, בוא נלך אחורה.

בצלאל סמוטריץ': העובדה שאין מודיעין, העובדה שאין תרחיש ייחוס כזה, ואף אחד לא חשב שיש איום כזה וצריך לייצר לו תוכניות אופרטיביות וצריך לייצר תרגולות.

בצלאל סמוטריץ': כמו בצבא – הרי בצבא אנחנו מתרחשים מה האיומים שיש לנו בכל גזרה, בונים תרגולות, מאמנים כוחות, מייצרים יחידות מילואים ספציפיות.

בצלאל סמוטריץ': יש איום שנקרא התקוממות לאומנית של ערביי ישראל, שמשתפים פעולה כגיס חמישי עם האויבים שלנו בעזה, בצפון, לא יודע איפה; האירוע הזה לא קיים היום במדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שאתה צריך לדחוף הקמת ועדה – כן, שיסתכלו: למה לא ידעו שקורה דבר כזה?

בצלאל סמוטריץ': למה המודיעין עיוור?

בצלאל סמוטריץ': למה אין תרגולות ותוכניות ותרחישי ייחוס?

בצלאל סמוטריץ': למה המפכ"ל מדבר כמו שהוא מדבר, וזאת הרוח שהוא מקרין אחר כך גם למפקד המחוז ולמפקד המרחב ולמפקד התחנה, ואז מבלבלים בין אויב לאוהב ועוצרים את היהודים ומשחררים את הערבים?

בצלאל סמוטריץ': למה לקח כל כך הרבה זמן לגייס את הכוחות?

בצלאל סמוטריץ': למה לכוחות לא היו תרגולות?

בצלאל סמוטריץ': למה ועדת אור עדיין לא בוטלה, זו שסירסה את משטרת ישראל, אפרופו הגיבוי שכולם מצפים לו?

בצלאל סמוטריץ': אילו תיקוני חקיקה נדרש לבצע כדי שאפשר יהיה להבחין בין סיטואציה רגילה של אירוע פלילי אזרחי – ופה אולי קצת טעינו כשחיברנו את השאילתות, כי חבר הכנסת טייב שאל על אירועים אזרחיים של פשיעה – לבין זה שעוברים רגע mode: אנחנו באירוע לחימה מול אויב?

בצלאל סמוטריץ': נכון, ערביי ישראל הם ייצור דואלי בהקשר הזה, הם גם אזרחים, אבל מה לעשות, יש להם הזדהות עם האויב, האירועים עכשיו היו לאומניים, מלחמתיים לחלוטין.

בצלאל סמוטריץ': לחלוטין.

אבתיסאם מראענה: – – – תפסיקו להסית.

אבתיסאם מראענה: תפסיקו להסית.

בצלאל סמוטריץ': זה טיפול השורש שצריך לעשות כדי למנוע אירועים כאלה חמורים פי אלף, חס וחלילה, במלחמה הבאה, שתיפתח אולי בגבול הצפון.

בצלאל סמוטריץ': את זה, אדוני השר, אתה צריך להוביל, ולא וטיפולים קוסמטיים של עוד קצת כוח ועוד קצת נשק – –

אבתיסאם מראענה: אתם התחלתם.

אבתיסאם מראענה: אתה ובן גביר שלך.

בצלאל סמוטריץ': – – ועוד קצת כתבי אישום ועוד טיפה פרקליטים.

בצלאל סמוטריץ': עד שלא תהיה הבנה של האירוע, וממילא כל mode הפעולה משתנה, חבל לנו על הזמן.

בצלאל סמוטריץ': ורק בקשה קטנה: מחר מתוכננת הפגנה גדולה בלוד.

אמיר אוחנה: ביום שישי.

בצלאל סמוטריץ': ביום שישי, סליחה.

בצלאל סמוטריץ': קיבלתי המון פניות של תושבים בפחד.

אמיר אוחנה: ידוע.

אמיר אוחנה: ידוע.

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש לוודא שיש היערכות מיטבית, עוד פעם, שלא נהיה מול פוגרומים כשהמשטרה עומדת בצד ומחפשת להרגיע, והיהודים מסתגרים בבתים וחוטפים אבנים פנימה.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת טייב, בבקשה.

יוסף טייב: אדוני השר, קודם כול, אני שמח על תחילת המבצע חוק וסדר.

יוסף טייב: מעבר לכך, אתה דיברת על איסוף נשק ועל מעצרים של סוחרי נשק וכו'.

יוסף טייב: יש מעבר לכך בעיה אמיתית, ואין לי ספק שיש לכם מודיעין על כך, שיש מאות ואולי עשרות אלפים כלי נשק שנמצאים בתוך בתים של אזרחים.

יוסף טייב: אין לי ספק שממשלת ישראל וכוחות הביטחון יודעים איפה הם נמצאים.

יוסף טייב: האם בכוונת

יוסף טייב: כם להפעיל צוות אמיתי שיבוא ויפעל ויעבור בית-בית, ויוציא אחת ולתמיד את אותם כלי נשק?

יוסף טייב: אגב, אם כבר, הייתי מצפה מאותם חברי כנסת מהמשותפת, שמדברים במשך חודשים על העצירה של הפשיעה ברחוב הערבי – איפה אתם נמצאים?

יוסף טייב: הינה, השר נמצא מולכם, אתם נלחמים על כך.

יוסף טייב: במקום לבוא ולהגיד שאנחנו מסיתים, תפעלו, תהיו יחד איתנו ובואו נוציא את התופעה הזאת מתוך המדינה.

יוסף טייב: תודה רבה, אדוני השר.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: אדוני השר, תענה בבקשה על שתי השאלות האלה.

אמיר אוחנה: כן.

אמיר אוחנה: נתחיל מדבריו של חבר הכנסת סמוטריץ'.

אמיר אוחנה: קודם כול, חבר הכנסת סמוטריץ', אני חייב להסתייג.

אמיר אוחנה: בעיניי אמרת דברים שלא היו ראויים להיאמר על מפכ"ל המשטרה, רב-ניצב קובי שבתאי.

אמיר אוחנה: אני הסתייגתי מהאמירה שלו, כידוע, ואני חושב שהיא הייתה – א.

אמיר אוחנה: לא נכונה; ב.

אמיר אוחנה: גם לא מתוכננת.

אמיר אוחנה: אני לא חושב שזה פרי של מחשבה, אלא בעיניי פשוט אמירה לא נכונה ולא מוצלחת.

אמיר אוחנה: אבל צריך לזכור – – –

גלעד קריב: למה – – – לא היה לינץ' בשני הצדדים?

בצלאל סמוטריץ': מפקד המחוז – – –

אמיר אוחנה: אני אגיד לך למה היא הייתה לא נכונה.

אמיר אוחנה: אני אשיב.

אמיר אוחנה: אני אשיב.

אמיר אוחנה: אני אשיב.

אמיר אוחנה: היא לא נכונה משום שלומר בלוד, סמוך לאחר סיום – ואולי אפילו תוך כדי – הלווייתו של יגאל יהושע, שנרצח בלינץ' בידי פורעים ערבים, שמטרת המשטרה הייתה לחצוץ בין הניצים, זה לא נכון.

אמיר אוחנה: אני אגיד לך למה – כי בלוד ניסו להצית חמישה בתי כנסת אבל אף אחד לא ניסה להסית מסגד.

אמיר אוחנה: הציתו חלקית.

אמיר אוחנה: בכל אופן, חמישה בתי כנסת – –

אבתיסאם מראענה: סליחה, מה זה – – – זה לא בן אדם?

אמיר אוחנה: – – אבל אף אחד לא הצית מסגד, ואף אחד לא ניסה להצית מסגד.

אבתיסאם מראענה: זה לא בסדר.

אבתיסאם מראענה: זה לא בסדר – – – נרצח – – –

אמיר אוחנה: ביצעו לינץ' באזרחים יהודים וירו לעבר אזרחים יהודים.

אבתיסאם מראענה: גם ערבים.

אמיר אוחנה: סליחה, זו הגנה עצמית.

אבתיסאם מראענה: נרצח.

אבתיסאם מראענה: נרצח.

אבתיסאם מראענה: נרצח אזרח ערבי בלוד.

אמיר אוחנה: הגנה עצמית.

אמיר אוחנה: בית המשפט קבע את זה.

בצלאל סמוטריץ': – – –

יריב לוין: חברת הכנסת מראענה.

יריב לוין: חבר הכנסת סמוטריץ'.

קריאות: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת סמוטריץ', תודה רבה.

אמיר אוחנה: שיהודים ייטבחו בששון – אבל לא, היהודים נלחמים.

אמיר אוחנה: כשמיידים לעברם אבנים ובקבוקי תבערה הם מתגוננים, וטוב שכך.

אבתיסאם מראענה: – – – יש ערבים שנרצחים, אני לא מבינה את זה.

יריב לוין: חברת הכנסת מראענה, עד כאן הסבלנות שלי.

יריב לוין: מספיק.

יריב לוין: מספיק.

יריב לוין: פשוט מספיק.

אמיר אוחנה: בכל אופן, עד כאן ההסתייגות שלי מהדברים שנאמרו.

קריאה: אנחנו לא צריכים להתחרות – – –

יריב לוין: מספיק כבר.

יריב לוין: מספיק.

יוראי להב-הרצנו: השר אוחנה, בנצי גופשטיין טרוריסט בעיניך?

אמיר אוחנה: מפכ"ל המשטרה עתיר זכויות, נלחם למען מדינת ישראל, נפצע למען מדינת ישראל ואזרחיה.

אמיר אוחנה: אני חושב – – –

בצלאל סמוטריץ': – – –

יריב לוין: חבר הכנסת סמוטריץ', די.

יריב לוין: זה חל גם ביחס אליך.

יריב לוין: מספיק.

יריב לוין: מספיק.

אמיר אוחנה: אני חושב שמומלץ לכולנו, לכולנו, באמת, גם אם יש ביקורת, זה בסדר להביע אותה, ומכאן ממשיכים הלאה לפעול למען ביטחונם ושלומם של אזרחי ישראל.

אמיר אוחנה: לגבי ההערה שלך, כאמור, תהליך תחקור האירועים כבר מתקיים – הוא מתקיים גם ברמת המשרד וגם ברמת המשטרה.

אמיר אוחנה: כידוע לך, יש לגופי חקירה יתרונות וחסרונות.

אמיר אוחנה: אני חושב שאנחנו צריכים להגיע למסקנות מהירות, מיידיות.

אמיר אוחנה: אני כן חושב שיש בהצעה הממשלתית – המאוד-שאפתנית, כאמור, ואני מקווה שהיא תעבור כמו שהיא, אבל זה לא יהיה בלי מאבק – כדי לתת מענה הרבה יותר טוב מהמענה שלצערי לא היה הולם, כפי שאמרתי, באירועים הללו.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת טייב, אומר לך כך: אין ידיעה במשטרת ישראל שאינה מטופלת.

אמיר אוחנה: כלומר, אין מצב שהמשטרה יודעת על כלי נשק שנמצא בבית מסוים – ואגב, אני חייב להגיד לך, שברוב המקרים – – –

גלעד קריב: חוץ ממאות הודעות ווטסאפ על התארגנות של להב"ה בבת ים.

גלעד קריב: אז המשטרה רואה את ההודעות אבל לא עושה כלום.

אמיר אוחנה: אני חייב להגיד לך שברוב המקרים אנשים לא מחזיקים כלי נשק בבתיהם אלא בחצרות, בשטחים הציבוריים ובמקומות שאליהם הם יכולים להגיע אבל לא יהיה אפשר לשייך אותם אליהם, כדי להימנע מהפללה.

אמיר אוחנה: אבל בכל מקרה שבו מגיעה ידיעה למשטרה, היא מטופלת, כולל חיפוש וכולל מעצר.

אמיר אוחנה: זה דבר יום-יומי.

אמיר אוחנה: אני מקבל יום-יום את הדיווחים.

אמיר אוחנה: אגב, גם כלי התקשורת מקבלים, יום-יום; כאמור, יוצאות הודעות דוברות יום-יומיות על תפיסות של כלי נשק.

אמיר אוחנה: הדבר הזה מבוצע ברגיל, ומבוצע ביתר שאת בתקופה הזאת, לאור המאורעות.

יריב לוין: תודה.

יוסף טייב: – – – ללא קשר למי שהיה עם כלי נשק.

אמיר אוחנה: בוודאי.

אמיר אוחנה: אגב, אם אתה רוצה לדעת, אגיד לך כך: היו שנים שרוב כלי הנשק – הלא-חוקיים, כמובן – היו מגיעים מצה"ל.

אמיר אוחנה: למרבה השמחה, הצבא עשה עבודה מאוד משמעותית, וצמצם – לא לאפס אבל צמצם משמעותית – את האפשרות לגנוב כלי נשק מצה"ל.

אמיר אוחנה: היום רוב כלי הנשק שמגיעים למגזר הפרטי מגיעים משני מקורות עיקריים: 1.

אמיר אוחנה: הברחות מהגבול שלא כולו אטום הרמטית, אם נאמר כך; 2.

אמיר אוחנה: המקור השני הן בעיקר מחרטות של כלי נשק, שמייצרות כלי נשק מאולתרים, ה"קרלו" למיניהם, שנמצאות ביהודה ושומרון.

אמיר אוחנה: חלק מהחלטת הממשלה היא לרתום גם את השב"כ וגם את צה"ל לטיפול במחרטות האלה; לטיפול בהם כמו בטרור, פשוט כמו בטרור.

יוסף טייב: זה טרור.

יוסף טייב: מה זה "כמו בטרור"?

אמיר אוחנה: לא, לא.

אמיר אוחנה: אגיד לך: ההנחה הייתה שכלי הנשק האלה משמשים את המגזר הפלילי, אז זה לא היה במרכז הקשב של השב"כ ושל צה"ל.

אמיר אוחנה: כמו שאמרת, ראינו השבוע שזה טרור חד-משמעי.

אמיר אוחנה: צריך לאסוף את כלי הנשק האלה; צריך למנוע את הייצור שלהם.

אמיר אוחנה: זה בהחלט חלק מהחלטת הממשלה.

יריב לוין: תודה.

יוראי להב-הרצנו: אמיר, אף מילה על חבר הכנסת בן גביר ועל ליבוי שלו את היצרים, והעובדה – – –

יריב לוין: חבר הכנסת – – –

אמיר אוחנה: חבר הכנסת הרצנו, אני אגיד לך מה אני חושב.

יוראי להב-הרצנו: זה מה שהמפכ"ל שלך אמר על בן גביר.

יוראי להב-הרצנו: המפכ"ל שלך.

יוראי להב-הרצנו: זה משטרת ישראל.

אמיר אוחנה: אז אני אתייחס.

אמיר אוחנה: אני אתייחס.

אמיר אוחנה: קודם כול, אני מבין שיש שאלות המשך בלתי מוגבלות.

אמיר אוחנה: אין בעיה.

יריב לוין: נכון, נכון.

יריב לוין: השר, לא, אין שאלות בלתי מוגבלות.

אמיר אוחנה: אני רק רוצה להתייחס למה שאמר חבר הכנסת הרצנו.

יריב לוין: אין לך שום חובה לענות.

אמיר אוחנה: אני בגישה שצריך להאשים את התוקפן; את מי שהרים יד, את מי שהרים אבן, בקבוק תבערה, נשק, הסית לאלימות – את אלה צריך להאשים.

אמיר אוחנה: למיטב ידיעתי, חבר הכנסת בן גביר לא עשה אף אחד מאלה.

יוראי להב-הרצנו: המפכ"ל אומר אחרת.

יריב לוין: טוב, תודה.

קריאה: – – –

יוראי להב-הרצנו: המפכ"ל אומר אחרת.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: רבותיי, עכשיו אנחנו עוברים.

יריב לוין: חבר הכנסת פינדרוס – שאלה נוספת, בבקשה.

יריב לוין: להשתדל שאלה תהיינה שאלות ולא נאום.

יצחק פינדרוס: אדוני השר, כלקוח קבוע של המשטרה, כתושב העיר העתיקה וכמי שנמצא בתוך האירוע הזה כבר כמה שנים ולא בחודש האחרון, אדם שנפגע באזור – ובכל שעה פחות או יותר נפגעים באזור העיר העתיקה והרובע היהודי וברחובות העיר העתיקה – צריך להגיש תלונה.

יצחק פינדרוס: זו פרוצדורה ארוכה מאוד.

יצחק פינדרוס: היום, עם פיצול התחנות, התשובה לתלונה שלו היא שאם זה מחוץ לחומות, זה בתחנת שלם בצלאח א-דין – וכמובן שהוא לא יכול להגיע לשם, כי אז יהיה עוד אירוע.

יצחק פינדרוס: מהי המדיניות שלכם כלפי סגירת תיקים?

יצחק פינדרוס: אני מקבל הודעות משכנים שלי שהתיקים נסגרים תוך ארבע או חמש שעות, בזמן שהממשלה, המדינה, השקיעה מיליונים במצלמות.

יצחק פינדרוס: כל האזור מצולם.

יצחק פינדרוס: התמונות נמצאות ב"מבט 2000" או למעלה בתחנת שלם.

יצחק פינדרוס: יש למשטרה דרך להגיע אליהן מיידית.

יצחק פינדרוס: תלונות נסגרות על פגיעות שאנחנו יודעים עליהן.

יצחק פינדרוס: אנחנו ראינו את זה – אמרנו את זה גם קודם – שהפגיעות הקטנות האלה הן שגורמות להמשך הפגיעות.

אמיר אוחנה: אתה – – –

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: ברשותך, אנחנו נאסוף את כל השאלות.

יריב לוין: חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: תודה, אדוני היושב-ראש.

ינון אזולאי: כבוד השר, דיברת על הלינץ' של יגאל יהושע, זיכרונו לברכה.

ינון אזולאי: האם נעצרו חשודים בנושא?

ינון אזולאי: יש את אלעד ברזילי, שעדיין נלחם על חייו.

ינון אזולאי: האם נעצרו חשודים בלינץ' שנעשה לו? יש את עכו, כמו לוד, שגם שם יש התפרעויות.

ינון אזולאי: רק אתמול ראינו את ההתפרעויות שהיו שם.

ינון אזולאי: בתי ספר – ילדים לא יכולים לצאת וללכת לבית הספר ולהיכנס לבית הספר; לצערי, אתמול פגעו שם בילדים.

ינון אזולאי: המשטרה גם לא נכנסת, עקרונית, לעכו העתיקה.

ינון אזולאי: עכו העתיקה – עם כל הכבוד, אולי חיים שם ערבים, אבל אני, כתושב העיר עכו – גם יהודים.

ינון אזולאי: זה שייך לנו, זה לא שייך לערבים.

ינון אזולאי: זה שייך ליהודים לא פחות ואף יותר מאשר לאותם אלה שחושבים שהם גרים שם ושזה שייך להם.

ינון אזולאי: אז אבקש לדעת עד כמה המשטרה עושה.

ינון אזולאי: חשוב מאוד לדעת: אין סימטריה.

ינון אזולאי: אצל המגזר הערבי זה מחבלים שעושים ויורים ביהודים.

ינון אזולאי: אצלנו יש פורעים, ואנחנו מוחים כנגד אותם פורעים שעשו זאת.

ינון אזולאי: אבל אותם מחבלים שהתחילו עם זה ויורים ברחובות, אסור לתת להם שום לגיטימציה, וצריך אולי קצת לחדד את הנהלים של הירי, כדי שבאמת השוטרים לא יפחדו.

ינון אזולאי: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: אדוני השר, ברשותך, שני דברים: ראשית, לעניין הערתה של חברת הכנסת שרן השכל על כך שישנם כ-4,000 תיקים בנושא ושהוגשו רק כ-200 כתבי אישום, וההפניה שלך לפרקליטות.

עודד פורר: אני מזכיר לאדוני את סעיף 4 לחוק-יסוד: הממשלה: "הממשלה אחראית בפני הכנסת אחריות משותפת".

עודד פורר: אתה שר בממשלה, שר בכיר בממשלה.

עודד פורר: אני מצפה לתשובות אחרות בנושא הזה, כולל להבין מה אתם עושים כדי שמתוך ה-4,000 יוגשו 4,000 כתבי אישום ולא 200.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: אני אומר לחבר הכנסת פורר.

יריב לוין: אני מוכרח לומר ששר בממשלה אומנם נושא באחריות המשותפת, אבל הוא לא אמור לדעת את כל הפרטים – –

עודד פורר: אני לא – – –

יריב לוין: – – ובטח שלא להשיב בעניין שנוגע למשרדו של שר אחר.

עודד פורר: אני רק – – –

יריב לוין: להפך, זה קו תיחום שמאוד מקפידים עליו, כי לכל שר יש את תחום אחריותו, והוא אמור לעסוק בתחומו ולא בתחומים אחרים.

עודד פורר: אני עדיין חושב שהבריחה הזאת, כאילו – לפרקליטות, זה אפילו לא לשר אחר – אבל אתם הממשלה.

עודד פורר: תמשלו.

יריב לוין: בתחום סמכותו של שר אחר.

עודד פורר: אדוני השר, לעניין סמכותך: עד הכנסת הקודמת כיהנתי כיושב-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה.

עודד פורר: נושא הנשק הבלתי-חוקי עלה גם שם – נשק שמשמש הרבה פעמים גם לרצח נשים.

עודד פורר: הוצגו בפניי נתונים שלפי הערכות יש יותר מ-400,000 כלי נשק בלתי חוקיים.

עודד פורר: כשביקשתי להבין כמה נאספים מדי שנה, המספרים היו בין 800 ל-1,200 – ואני אהיה אפילו לארג': 2,000, 3,000.

עודד פורר: שאלתי מהם יעדי המשטרה.

עודד פורר: שאלתי את זה גם בכתב, והתשובה היא עמומה.

עודד פורר: אין יעדים ברורים כמה כלי נשק אתם מתכוונים לאסוף בכל שנה.

עודד פורר: לאסוף 2,000 כלי נשק בשנה כשיש 400,000 כלי נשק בלתי חוקיים זה כמו ליבש את הים בכפית.

עודד פורר: אני מבקש שתגדיר אתה, השר לביטחון הפנים, מהו היעד למשטרה: כמה כלי נשק בלתי חוקיים צריך לאסוף בשנה כזאת?

עודד פורר: חלקם במבצעים שבהם אומרים לאנשים: תחזירו את כלי הנשק, אבל חלקם גם צריכים להיות באיסוף אקטיבי שהמשטרה מבצעת, בפעולות המיוחדות שלה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת אורית סטרוק – אחרונת השואלים, בבקשה.

אורית סטרוק: כן.

אורית סטרוק: אדוני השר, שמעתי אותך אומר שהמשטרה לא הגיבה נכון בלוד.

אמיר אוחנה: לא.

אמיר אוחנה: לא אמרתי את זה.

אמיר אוחנה: אמרתי שהמענה – –

אורית סטרוק: שמעתי אותך מצטדק ומסביר, סליחה – – –

אמיר אוחנה: – – לא היה הולם – –

אורית סטרוק: – – – שהמענה לא היה הולם – –

אמיר אוחנה: – – וגם הסברתי.

אורית סטרוק: – – והצדקת את זה בזה שהמשטרה הייתה מרוכזת כל-כולה – – –

קריאה: – – –

אמיר אוחנה: לא, לא.

אמיר אוחנה: אנא.

אמיר אוחנה: שאלי את שאלתך.

אמיר אוחנה: אל תגידי מה אמרתי, כי את לא מדייקת.

אמיר אוחנה: אם תרצי, אני אדייק.

אמיר אוחנה: אבל אני לא רוצה להפריע לך.

אורית סטרוק: אני גם לא רוצה להפריע לך, אז תגמור לקרוא את מה שאתה קורא ואז אני אשאל.

אמיר אוחנה: לא, לא.

אמיר אוחנה: זה לא קשור.

אמיר אוחנה: בבקשה, אני שומע אותך.

אמיר אוחנה: אני שומע אותך.

אורית סטרוק: אני לא יכולה כשאתה קורא מכתב.

אורית סטרוק: אני אמתין.

אורית סטרוק: סליחה, אתה יכול לקרוא, זה בסדר.

אורית סטרוק: אני אמתין.

אמיר אוחנה: קראתי מה שאני צריך, אני שומע אותך.

אורית סטרוק: תודה.

אורית סטרוק: תודה רבה.

אורית סטרוק: על כל פנים, אתה אמרת שהמשטרה הייתה מרוכזת, שאובה לירושלים – אומר בצדק חבר הכנסת פינדרוס שגם היא לא טופלה כראוי – ולכן התמהמהה בתגובות בלוד.

אורית סטרוק: אני רוצה להגיד לך שפחות משבוע לפני פרוץ הפרעות בלוד אנחנו היינו בביקור אצל ראש העיר בלוד.

אורית סטרוק: באנו לשם על פי קריאתו הנואשת, שיצאה כבר בתחילת חודש הרמדאן.

אורית סטרוק: קיבלנו מידיו נייר שבו היה כתוב את כל מה שצריך לעשות.

אורית סטרוק: הוא כתב את זה כבר בתחילת הרמדאן – כולל הנושא של איסוף נשק וכולל הנושא של הכנסת שב"כ לעיר וכולל הנושא של הכנסת מג"ב לעיר.

אורית סטרוק: את כל הדברים האלה הוא ביקש כבר אז.

אורית סטרוק: ואני מניחה – במקרה ראש העיר לוד הוא גם חבר מפלגת הליכוד, אפילו היה פעיל בבחירות בליכוד, אז יש לו קשר ישיר גם להגיע לראש הממשלה, לשר לביטחון הפנים, הוא לא צריך אותי בשביל זה.

אורית סטרוק: הדברים לא נענו בזמן.

אורית סטרוק: אני אמרתי אז ליאיר רביבו, ואני רוצה להגיד את זה גם לך עכשיו, כי זה יכול לסייע לך.

אורית סטרוק: אני מאמינה שאתה כן רוצה להצליח לתת ביטחון לתושבי לוד, לתושבי עכו.

אורית סטרוק: הייתי בשבוע שעבר בעכו בבית של יהודי שמתחת לחלון שלו בוצע הלינץ', והשתתפו בו תושבים ערבים שגרים איתו בבניין.

אורית סטרוק: אתה מבין את הסיטואציה?

אורית סטרוק: אז אני מניחה שאתה מאוד רוצה לעזור להם, ואני אגיד לך מה שאמרתי ליאיר רביבו, ראש עיריית לוד.

אורית סטרוק: אמרתי לו: לא צריך חקיקה מיוחדת, צריך שתביא לפה – יש פנסיונר אחד נחמד שהיה עובד בשירות המדינה, קוראים לו שי ניצן.

אורית סטרוק: כשהוא עמד בראש הצוות לאכיפת החוק על המתנחלים הוא רשם נהלים מיוחדים – – –

יריב לוין: חברת הכנסת סטרוק, אבל זה לא נאום.

יריב לוין: זו צריכה להיות שאלה.

יריב לוין: אי-אפשר.

אורית סטרוק: שנייה.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש – –

יריב לוין: לא, אין שנייה.

אורית סטרוק: – – אני כבר מגיעה לשאלה.

יריב לוין: אז צריך להגיע אליה.

אורית סטרוק: אני מגיעה.

יריב לוין: חברת הכנסת סטרוק, אני מצטער, אבל אי-אפשר.

אורית סטרוק: אני מגיעה.

אורית סטרוק: עכשיו אני מגיעה.

ינון אזולאי: היא רוצה לשאול – – –

אורית סטרוק: לשי ניצן היה סט של כלים לאכיפה, ואני רוצה להציע לך אותם ולשאול אותך מה דעתך לאמץ אותם.

אורית סטרוק: הוא השתמש בהם כדי לאכוף את החוק בצורה מאוד מאוד קשה על המתנחלים.

אורית סטרוק: הסט הזה כלל ככה: הכנסת השב"כ לספק מידע למשטרה; פתיחת תיקי חשיפה – תיקי חשיפה זה תיקים שהמשטרה פותחת ביוזמתה, היא לא מחכה למתלונן, היא פותחת כי היא יודעת שהיה אירוע והיא מניחה שלפעמים המתלוננים יפחדו להתלונן, אז היא פותחת; הקמת צח"מ, צוות חקירה מיוחד, על כל עבירה עם ריח לאומני קל – על כל עבירה כזאת צח"מ.

יוראי להב-הרצנו: אדוני, מה, זה שיעור?

אורית סטרוק: צח"מ זה אומר שהתיק לא ייסגר אלא באישור פרקליט.

אורית סטרוק: מספר שוטרים פר אזרח, שהוא כופל בכמה וכמה את התחנות האחרות בארץ, פתיחת תיקי חקירה – –

יריב לוין: טוב, חברת הכנסת סטרוק.

אורית סטרוק: – – שוב, ביוזמת המשטרה, על עבירות הסתה.

יריב לוין: זה לא הולך ככה.

יריב לוין: צודק חבר הכנסת להב הרצנו בהערה שלו.

יריב לוין: מה אני יכול לעשות.

אורית סטרוק: אני רוצה לשאול אותך אם אתה רוצה לאמץ חלק מהכלים האלה.

אורית סטרוק: אתה לא צריך בשבילם שום חקיקה, פשוט הנחיות שלך.

יריב לוין: מאה אחוז, השאלה הובנה.

יריב לוין: תודה.

אורית סטרוק: ובקשה אחרונה בשם תושבי לוד.

יריב לוין: בבקשה, אדוני השר.

אורית סטרוק: הם מבקשים מאוד – – –

יריב לוין: לא, לא, לא.

יריב לוין: חברת הכנסת סטרוק, התשובה: ממש לא.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: אני מצטער, אל תעמידי אותי – – –

אורית סטרוק: רק עוד בקשה אחרונה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: לא, אני לא מסכים.

יריב לוין: אל תעמידי אותי במצב הזה.

אורית סטרוק: לא מסכים.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: בבקשה, אדוני השר.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת אזולאי, אני שמח להודיע לך שבכוונתנו להציב כוח יסמ"ג קבוע בעכו העתיקה.

אמיר אוחנה: אנחנו אכן רוצים לתת מענה טוב יותר על האיומים שעולים שם.

אמיר אוחנה: אם נעצרו – – –

ינון אזולאי: – – –

אמיר אוחנה: אני חושב שהם נמצאים שם כרגע, ואם אני טועה אז זה בזמן הקרוב מאוד.

אמיר אוחנה: זה לא עניין שייקח הרבה זמן.

אמיר אוחנה: שאלת אם נעצרו עצורים בלינץ' שבו נרצח יגאל יהושע, וגם לגבי אירועים אחרים.

אמיר אוחנה: אני פה הולך בין הטיפות, כי אני לא רוצה לומר דברים שיכולים לפגוע בחקירה, אבל התשובה היא בגדול: כן, נעצרו, לדעתי בכל האירועים שהזכרת, ואם אני טועה לגבי אחד מהם אז ברובם.

אמיר אוחנה: ברובם נעצרו.

ינון אזולאי: לגבי יגאל יהושע בדקתי – – –

אמיר אוחנה: אני מציע לך ולי לא לפגוע בחקירה.

אמיר אוחנה: התשובה הכללית – כי שאלת על כמה מקרים – התשובה היא: כן, נעצרו עצורים, ואני יכול גם להוסיף שייעצרו עצורים נוספים שמעורבים באירועים הנוראים הללו.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת פינדרוס, אתה שאלת שאלות מאוד ספציפיות וקונקרטיות שלא התכוננתי אליהן, אז אין לי נתונים.

יצחק פינדרוס: – – – מדיניות.

יצחק פינדרוס: יש לינץ' כל שעה – מה שאירע בבת ים, רק זה לא יוצא באותה תוצאה – בעיר העתיקה.

יצחק פינדרוס: אני אומר לך מספרים.

יצחק פינדרוס: מה המדיניות שלכם על סגירת תיקים?

יצחק פינדרוס: אני מקבל הודעות שתוך שש שעות תיקים נסגרים.

יצחק פינדרוס: זאת השאלה.

יצחק פינדרוס: לא שאלתי על מספרי תיקים.

אמיר אוחנה: קודם כול, המדיניות היא לשמור על ביטחונם ושלומם של אזרחי ישראל, ואני חושב שגם בעיר העתיקה אתה רואה פריסה מאוד רחבה של כוחות – – –

יצחק פינדרוס: – – – מדיניות.

יצחק פינדרוס: עזוב פריסה.

יצחק פינדרוס: קחו את הכוחות, תעצרו את הפורעים.

אמיר אוחנה: אני לא יודע להגיד לך לגבי סגירת תיקים.

אמיר אוחנה: תפנה אליי את השאילתה, אני אבדוק את הדברים.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת פינדרוס, אתה מבין שזה לא היה, אפילו ברמז, חלק מהשאילתות המקוריות.

אמיר אוחנה: אין לי נתונים לשלוף מהשרוול ולומר לך.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת פורר, קודם כול, באופן טבעי, מעט מהתיקים שנפתחים בסופו של דבר מבשילים לכתב אישום.

אמיר אוחנה: זה נכון בכל תחום, זה נכון במשטרה, בתביעות המשטרתיות, וזה נכון בפרקליטות – אם כי המדיניות של התביעה באשר להגשת כתבי אישום מוכתבת, כפי שאמרתי, על ידי היועץ המשפטי לממשלה.

אמיר אוחנה: הוא ראש התביעה הכללית.

אמיר אוחנה: אני יכול לומר שאני מאוד רוצה לראות יותר כתבי אישום, יותר מעצרים עד תום ההליכים.

אמיר אוחנה: אני גם אמרתי זאת בדברים שלי.

אמיר אוחנה: לא הכול תלוי גם בתביעה הכללית, יש גם בתי משפט.

אמיר אוחנה: בסוף מי שמחליט על מעצר הוא בית המשפט.

אמיר אוחנה: יש לי פה שורה – אתה יודע מה, אני לא רוצה להאריך יותר מדי, אני אתן לך אחר כך – של מקרים שבהם המשטרה תפסה והביאה ראיות והביאה לבתי משפט, ואו שהם שוחררו ממעצר או שהם קיבלו עונשים מגוחכים.

אמיר אוחנה: ככה לא מייצרים הרתעה, ואני מתקומם על זה, אני מניח שכפי שאתה מתקומם על זה.

אמיר אוחנה: חברת הכנסת סטרוק, דיברת על לוד, שגם – – –

עודד פורר: – – –

אמיר אוחנה: 400,000 כלי נשק לא חוקיים.

אמיר אוחנה: סליחה, זה רשום לי.

אמיר אוחנה: קודם כול, המספר הזה מוכר גם לי.

אמיר אוחנה: הוא מוכר לי שנים, וכשנכנסתי לתפקיד ביקשתי לאשש או להזים אותו.

אמיר אוחנה: שאלתי את המשטרה כמה כלי נשק לא חוקיים יש במדינת ישראל, והוספתי ושאלתי מאיפה המספר 400,000, מאיפה הוא מגיע.

אמיר אוחנה: התשובה היא שאף אחד לא יודע להגיד מאיפה הוא מגיע.

אמיר אוחנה: אין לנו ידיעה כמה כלי נשק לא חוקיים יש בישראל.

אמיר אוחנה: בכל מקום שבו יש ידיעה, כלומר כשידיעה כזאת נכנסת – ממקורות מודיעיניים, סיגינטים וכדומה, מכל שלל מקורות המידע שמגיעים למשטרה – אז זה גם מטופל.

אמיר אוחנה: אני יכול להגיד לך בכלל אצבע: זה לא מספר רשמי.

אמיר אוחנה: להערכתי יש לפחות עשרות אלפי כלי נשק, אבל זו הערכה בלבד.

אמיר אוחנה: זה לא מסתמך על נתונים.

אמיר אוחנה: אין לנו כאמור נתונים.

אמיר אוחנה: אחד היעדים המרכזיים שאני הצבתי זה בדיוק זה – הנושא של איסוף כלי הנשק.

אמיר אוחנה: גם פירטתי בהרחבה, ואני לא רוצה לחזור על הדברים.

עודד פורר: מה המספר של כלי הנשק שאתה רוצה לאסוף בשנה?

עודד פורר: מה היעד שלך?

אמיר אוחנה: תראה, אם תגיד מספר, בוא נגיד x, ותוכל לעמוד ב-2x, אז לא תעמוד ב-2x?

אמיר אוחנה: ודאי שתעמוד ב-2x, אתה רוצה לאסוף את כל כלי הנשק.

עודד פורר: אבל תמיד אתה מציב יעדים ומדדים – – –

אמיר אוחנה: לא תמיד.

אמיר אוחנה: לא תמיד.

אמיר אוחנה: אני אגיד לך למה.

עודד פורר: – – –

אמיר אוחנה: אני אגיד לך למה.

אמיר אוחנה: המשטרה מונחית פה לתעדף ולתת טיפול לכל ידיעה, ל-100% הידיעות שמגיעות על כלי נשק.

אמיר אוחנה: זה היעד, זאת המטרה – לאסוף כמה שיותר כלי נשק.

אמיר אוחנה: ואכן, כמו שאתה רואה, יש עלייה בהיבטים הללו.

אמיר אוחנה: אנחנו רוצים עוד ועוד ועוד, אנחנו רוצים לחזק את המגמה הזאת ואנחנו עושים זאת.

אמיר אוחנה: חברת הכנסת סטרוק, אמרת בצדק שלוד, גם בימי שגרה ולא רק בפרעות האלה, סובלת מפשיעה חריפה וחמורה מאוד.

אמיר אוחנה: כפי שהנחת, גם אני נמצא בקשר עם ראש עיריית לוד, אבל לא רק איתו.

אמיר אוחנה: אני נמצא בקשר עם תושבים רבים, שחלקם חברים אישיים שלי וחלקם תושבים סתם, שלא מוכרים לי, אבל בהחלט מספר הטלפון שלי מוכר להם בכל שעות היממה, הלילה והיום.

אמיר אוחנה: את צודקת, לוד אכן סובלת מפשיעה, בעיקר בעבירות ירי, בהיקפים גדולים מאוד אפילו ביחס לערים המעורבות.

אמיר אוחנה: לכן הקמנו מפקדה משימתית בכוחות גדולים – אגב, לבקשתו של ראש העיר.

אמיר אוחנה: הפעלנו לחצים מאוד גדולים כדי שזה יקרה, כי את יכולה להניח שיש צרכים כאלה גם במקומות נוספים – מפקדה משימתית של משמר הגבול, שאכן פעלה וביצעה מעצרים ואספה כלי נשק.

אמיר אוחנה: אם תשאלי אותי, צריך עוד.

אורית סטרוק: – – – צריך עוד?

אמיר אוחנה: מפקדה משימתית מטבעה מוגבלת בזמן.

אמיר אוחנה: אבל ברור שהעדיפות שלנו היא להשאיר אותה כמה שיותר זמן כדי לנקות את השטח, כדי לייצר חיים טובים יותר לתושבי לוד.

אורית סטרוק: ומה לגבי – – – של המשטרה?

אורית סטרוק: זאת הייתה השאלה.

אמיר אוחנה: לגבי גיוסו של שי ניצן למשטרה – – –

אורית סטרוק: לא, לא, לגבי הנהלים, נו, בחייך, לגבי הנהלים המיוחדים – איך פותחים תיקים, איך מנהלים את החקירה – –

אמיר אוחנה: אני אענה לך.

אורית סטרוק: – – האם השב"כ מעורב.

אמיר אוחנה: אבל אורית, אני אענה לך, לא צריך לחזור.

אמיר אוחנה: הבנתי.

אמיר אוחנה: שמעתי, הבנתי, הפנמתי, ואני עונה לך.

אמיר אוחנה: גייסתי את חלק מלוחמי שירות בתי הסוהר למשטרה, ממש בצו שמעניק להם סמכויות שוטר.

אמיר אוחנה: אני לא בטוח שאני מתכוון לעשות זאת לגבי שי ניצן, אבל חלק מהרעיונות שהעלית בוודאי יעלו גם יעלו במסגרת הצעת המחליטים שאני מתכוון להביא לממשלה.

אמיר אוחנה: אנחנו אכן צריכים להתייחס למאורעות הלא-קונבנציונליים האלה באמצעים לא קונבנציונליים כדי להכריע ולנצח – אני מסכים איתך לחלוטין.

אמיר אוחנה: כפי שאמרתי, גיוס הכוחות הוא חלק מהתמונה, והוא בוודאי לא כל התמונה.

אורית סטרוק: התושבים – – –

יריב לוין: אני מודה לשר לביטחון הפנים אמיר אוחנה על התשובות המפורטות.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן לשאילתה דחופה מס' 17, של חברת הכנסת נירה שפק, בנושא: תוכנית מלונית.

יריב לוין: אני מזמין את השר איתן גינזבורג לדוכן ולהשיב בשם השר במשרד הביטחון, מיכאל ביטון, שאנחנו מאחלים – – –

נירה שפק: – – – על ידי – – –

יריב לוין: אם את לא מעוניינת בתשובה של גינזבורג, אפשר לדחות.

נירה שפק: לא, כתוב לנו עד 12:00.

נירה שפק: עכשיו 12:00.

יריב לוין: טוב, חברת הכנסת שפק, בכל הכבוד, אנחנו לא מנהלים לא את היומן של השר טרופר ולא יומן של אנשים אחרים.

יריב לוין: את בהחלט רשאית לדחות את השאילתה אם את מעוניינת.

יריב לוין: העמדתי לרשותך את האפשרות הזו גם קודם.

יריב לוין: מי שמשיב ונמצא כאן הוא השר גינזבורג.

יריב לוין: אני רוצה, לפני שאת מציגה את השאילתה, רק לאחל בריאות לשר ביטון.

יריב לוין: אני עושה זאת, אני מניח, בשם כולם כאן.

איתן גינזבורג: אנחנו כולנו מצטרפים לברכות שלך.

יריב לוין: בבקשה, חברת הכנסת שפק.

נירה שפק: זו שאילתה דחופה שהגשתי, בנושא תוכנית מלונית, שאילתה לראש הממשלה.

נירה שפק: לקחי צוק איתן, עופרת יצוקה ועמוד ענן הביאו להחלטה שהעורף זקוק לתוכנית מלונית – פינוי תושבים מיישובים סמוכי גדר בשעת חירום.

נירה שפק: ברצוני לשאול: 1.

נירה שפק: מדוע התוכנית לא מומשה במבצע שומר החומות?

נירה שפק: 2.

נירה שפק: באחריות מי לאשרה ולהוציאה לפועל?

נירה שפק: 3.

נירה שפק: מי מוודא שאכן כלל התושבים מקבלים את המענה הנדרש?

נירה שפק: תודה.

יריב לוין: בבקשה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת שפק, חבריי חברי הכנסת, אני מקריא את התשובה שהגיעה על השאילתה שהופנתה לראש הממשלה, וככל שאצליח להשיב אחר כך, אז נראה לאיפה נתגלגל.

איתן גינזבורג: בכל מקרה, התשובה היא כדלקמן: תוכנית מלונית הינה רעיון שהתגבש לאחר מבצע צוק איתן בשנת 2014, הובל על ידי אוגדת עזה יחד עם הרשויות המקומיות, אולם מעולם לא גובש לכדי תוכנית אופרטיבית שכוללת כוחות ומשימות, לוחות זמנים ומסגרת משאבים למימוש התוכנית.

איתן גינזבורג: לפני כמה חודשים קידם צה"ל את תוכנית מרחק בטוח, אשר נותנת מענה מערכתי לפינוי תושבים מיישובים הסמוכים לקו הגבול בגבול הצפון ובעוטף עזה.

איתן גינזבורג: התוכנית עברה נוהל קרב סדור, אושרה על ידי הרמטכ"ל, ובתאריך 28 באפריל אף בוצע משחק מלחמה בראשות סגן הרמטכ"ל והפיקודים המרחביים.

איתן גינזבורג: התוכנית אושרה על ידי הרמטכ"ל והייתה צפויה להיות מתורגלת בחודש המלחמה, שתוכנן להתקיים בחודש מאי.

איתן גינזבורג: אבל המציאות כנראה מזמנת לנו דברים אחרים, ועם פרוץ מבצע שומר החומות בוצעה הערכת מצב מטכ"לית והוחלט, משיקולים מבצעיים, שלא להפעיל את תוכנית מרחק בטוח בדרום.

איתן גינזבורג: במקום זאת, לאחר פגישה של שר הביטחון והשר לנושאים אזרחיים וחברתיים במשרד הביטחון עם ראשי הרשויות, הוחלט להפעיל תוכנית הפגות, באמצעות רח"ל ובשיתוף הרשויות המקומיות.

איתן גינזבורג: הדרך הזו נבחרה במטרה להעניק לרשויות את הגמישות המרבית, מתוך הכרה כי הרשות המקומית היא שמכירה את הצרכים של כל קהילה ביישוב ואת התיעדוף הפנימי בתוך היישוב.

איתן גינזבורג: למשל, באשקלון הוחלט להוציא אנשים עם צרכים מיוחדים, ואילו בעוטף עזה לכל משפחה הייתה עצמאות להחליט על פתרון שמתאים לה, וגם נתנו את היכולת לשלב יוזמות פרטיות של מקומות אירוח, כמו בירוחם, עם התקצוב שניתן להם.

איתן גינזבורג: תוכנית ההפגות מעניקה עצמאות לכל משפחה וקהילה לבחור בעצמה את הפתרון שנוח ומתאים לה, כשהיא מקבלת החזר כספי מלא עבור השהות.

איתן גינזבורג: הזכאות להפגה ממשיכה אף – "זכאות" זה ממשיך או ממשיכה?

יריב לוין: ממשיכה.

איתן גינזבורג: כתבו לי "ממשיך", אבל יותר הגיוני להגיד "ממשיכה".

איתן גינזבורג: הזכאות להפגה ממשיכה אף לאחר המבצע, ובכך היא מעניקה אפשרות לצוותי החירום וצוותי הרשות להתאוורר, מה שלא יכלו לעשות בזמן הלחימה בשל תפקידם.

איתן גינזבורג: תקציב תוכנית ההפגות אושר על ידי משרד הביטחון ועומד על כ-6 מיליון שקלים, והיא ניתנה לרשויות המקומיות בעוטף עזה ובאשקלון.

איתן גינזבורג: כל רשות תוקצבה בסכומים שבין 750,000 שקלים למיליון שקלים חדשים, והם חולקו על פי תבחינים שנקבעו על ידי הרשויות עצמן.

איתן גינזבורג: עד כאן תשובתי, גברתי.

יריב לוין: שאלה נוספת לחברת הכנסת שפק, בבקשה.

יריב לוין: בבקשה, חברת הכנסת שפק.

נירה שפק: אני חייבת לציין שהצלחת לבלבל אותי בגרסאות ובתשובות השונות.

נירה שפק: מזל שבאתי מצוידת במחשבון, כי פחדתי שהרמה שלי במה שנקרא ארבע פעולות החשבון תיתקל בבעיה פה.

נירה שפק: אני רוצה להגיד לפני כן, לפני שאגיע ואשאל את השאלות, כמה דברים: בשאילתה הזאת ובתהליך שעברתי עם התשובות של מי יבוא וייתן לי מענה הרגשתי כמו הגדי בחד גדיא; רק שלא בי מדובר, והגדי זה לא אני אלא העוטף.

נירה שפק: פניתי לראש הממשלה נתניהו, שהפנה אותי לשר הביטחון בני, שהפנה אותי לשר לנושאים אזרחיים במשרד הביטחון מיכאל, שהפנה אותי לשר שוסטר, שהפנה אותי לשר חילי, שהפנה אותי לשר גינזבורג, ונקווה שפה תיגמר הסאגה ושאקבל את התשובות.

נירה שפק: אני רק מקווה, מאוד מקווה, שכשאני אשיר, או תושבי העוטף ישירו, "דזבין אבא בתרי זוזי", אז הגדי שאבינו יביא לא ייטרף; כי על זה מדובר, וזו הסיבה שלא הסכמתי לדחות, כי עוד דקה ועוד שעה יכול להיות שנזדקק לתוכנית הזאת וזה לא יקרה.

נירה שפק: עכשיו נתחיל עם הדבר הפשוט, החשבונאי, ואולי ממנו נצא.

נירה שפק: אמרת שנתתם כ-6 מיליון שקל.

נירה שפק: אני כותבת: 6 מיליון שקל.

נירה שפק: אמרתם שזה לשישה ימים, זאת התשובה הרשמית שקיבלתי.

נירה שפק: נחלק לשישה ימים.

קריאה: יוצא מיליון.

נירה שפק: רגע, נחלק.

נירה שפק: אני לא חזקה בזה, אמרתי.

נירה שפק: אוי, יצא לי מיליון ליום.

נירה שפק: אמרתם שהתשלום שיינתן לכל נפש – אני חוזרת על המילה עוד פעם, שכולם ישמעו – לכל נפש ביישובים סמוכי גדר יהיה סכום של 250 שקל לבן אדם.

נירה שפק: מיליון שקל נחלק ל-250 – זה שווה 4,000.

נירה שפק: שאלה לי אליך: אם כולם יקבלו את המענה, תושבי היישובים צמודי או סמוכי הגדר – יש נתונים, יודעים מי היישובים האלה, וספרתי בספירת חסר שהם 17,500 נפש.

נירה שפק: כלומר, התוכנית שנותנת מענה ליישובים צמודי או סמוכי גדר לא נותנת מענה אפילו לרבע מהם.

נירה שפק: לא רק שהיא לא נותנת מענה לרבע מהם, אתה ציינת בתשובתך שלתוך הסכום הזה הוכנסו גם אשקלון ושדרות, ולא ציינת כמה.

נירה שפק: אבל אני אומרת:

נירה שפק: בואו נשאיר את זה כך שאין את אשקלון ושדרות; בואו נגיד מה מקבלים התושבים האלה.

נירה שפק: הבנתי שפרץ שלום עולמי אחרי היום השישי – התשובה היא לא.

נירה שפק: אז אחדד את השאלות שלי שוב.

נירה שפק: הדבר הבא: דיברת על המנגנון, שהמנגנון סדור.

נירה שפק: שמחתי לקבל את תשובתכם, שיתפתי בכך את תושבי עוטף עזה, שפנו לרשויות, כי בתשובת

נירה שפק: כם אמרתם שכל מי שיצא בצורה סדורה דרך הרשות לא נדרש לשלם, ואלה שיצאו באופן עצמאי – שיביאו חשבוניות.

נירה שפק: הלכו לרשות אלה שיש להם חשבוניות והגישו.

נירה שפק: אמרו: אין מנגנון כזה.

נירה שפק: באו אלה שלא ידעו על זה, ואמרו: חבר'ה, אין לי, למה לא אמרתם לי?

נירה שפק: באו אליי אלה שחשבון הבנק שלהם סגור אחרי השנה שעברנו כאן – כי שניהם לא עבדו – ואמרו: למה אני נשארתי לבד?

נירה שפק: כולם יצאו, ואני לא יכולתי להעביר את כרטיס האשראי שלי, כי חשבון הבנק שלי לא נתן לי לצאת ולהציל את הילדים שלי, לא רק מהיותם פגועים פיזית אלא גם מהיותם פגועים נפשית.

נירה שפק: לא ברור לי.

נירה שפק: תקשיב, נשארתי עם יותר סימני שאלה.

נירה שפק: זו משוואה עם יותר משני נעלמים, אז זה בכלל קשה לי.

נירה שפק: ועכשיו אחזור למה שאמרת כאן.

יריב לוין: חברת הכנסת שפק – –

נירה שפק: אני חייבת – – –

יריב לוין: – – את יודעת איך זה מוגדר, שאלה נוספת?

נירה שפק: כן, כן, אבל – – –

יריב לוין: תראי באיזו סבלנות המתנו, אבל יש איזו מידה, וגבול.

נירה שפק: אז אני אקצר.

נירה שפק: אני אקצר.

יריב לוין: אני לא חושב שיש מה לקצר.

יריב לוין: משפט אחד, שאלה אחת קצרה, של משפט, והשר יענה.

נירה שפק: אני אשתדל לא לשים פסיקים, וזה יהיה משפט ארוך-קצר.

נירה שפק: תוכנית מלונית אינה רעיון.

נירה שפק: לא ברור לי.

נירה שפק: השאלה שלי היא למה אתה קורא לה "רעיון" כשמבקר המדינה נתן עליה פעמיים הערות ואמר שהיא לא תעמוד ביום פקודה.

נירה שפק: מרחק בטוח לא הושג רק לפני כמה חודשים, תרגלנו אותו מ-2014, זו פקודה צבאית ולא פקודה ממשלתית.

נירה שפק: לא הבנתי מהי המציאות שמזמנת דברים אחרים – משפט מעורפל שבא להטיח לנו חושך בעיניים ולא להראות לנו.

נירה שפק: לא ברור לי מה התיעדוף, ואני רוצה לדעת איך תושבי סמוכי וצמודי הגדר מקבלים את הכסף.

נירה שפק: אני רוצה שהם ישמעו אותך מפה – הם מקשיבים לנו – והם ידעו לאן ללכת עם החשבונית הזאת.

נירה שפק: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אדוני השר, בבקשה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: גברתי, אמרת שהצלחתי לבלבל אותך, ואני מודה שאני חלש במתמטיקה.

איתן גינזבורג: ציינתי כולה שני סכומים בתשובתי, אבל את, במסגרת ההגדה, הצלחת לבלבל אותי.

איתן גינזבורג: בכל מקרה, לא הזכרתי את שדרות בתשובתי, גברתי.

נירה שפק: אני פשוט ציינתי את – – –

איתן גינזבורג: לא, לא, אנחנו לא בפינג-פונג.

נירה שפק: אני מבהירה לך, איתן, שיש לי מסמך של חבר הכנסת מיכאל ביטון שמפרט את כל הנתונים שהגדרתי.

איתן גינזבורג: אני מתייחס לדברים שאני אמרתי ולא למה שמיכאל ביטון אמר.

איתן גינזבורג: בכל מקרה, אני גם אבקש להשיב לך תשובה נוספת, דברים שנשלחו לי ממש ברגע זה.

איתן גינזבורג: אני לא יודע אם זה יספק אותך, אבל את יודעת, אני פה דובר הממשלה ותו לא, אבל אני מקווה שתקבלי את זה בהבנה.

איתן גינזבורג: החלטת ממשלה מס' 4877 מיום 18 ביוני 2012 – מלון אורחים – קבעה תוכנית פינוי ל-300,000 איש.

איתן גינזבורג: מדובר על תוכנית לפינוי מאורגן לתושבים, שייקלטו בבתי הספר ברחבי הארץ.

איתן גינזבורג: צה"ל ומשרד הביטחון אחראים לפינוי ומשרד הפנים אחראי לקליטת התושבים.

איתן גינזבורג: כדי להפעיל תוכנית זו, צה"ל צריך לפנות לממשלה בבקשה להפעילה, והוא לא עשה זאת.

יעקב מרגי: את יכולה לשבת, הוא משיב.

יעקב מרגי: אין עוד אופציה.

יעקב מרגי: עשית את זה בצורה – אני אומר לך שזה ריתק אותנו, אני אומר לך, אבל זה כבר מעל – – –

נירה שפק: אני עוזרת לשר, שלא יטעה – – –

יעקב מרגי: תאמיני לי, מניסיון של בעל הפרעת קשב, בישיבה זה נקלט יותר טוב.

יוראי להב-הרצנו: – – –

איתן גינזבורג: קשב, ישיבה – – –

נירה שפק: מלון אורחים ומלונית זה שתי תוכניות נפרדות – – –

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: זה נושא להצעה לסדר-היום.

איתן גינזבורג: יחד עם זאת, חברת הכנסת שפק, ולפנים משורת הדין, משרד הביטחון ומשרד הנגב והגליל הקצו יחד 3 מיליון שקלים לוואוצ'רים לבתי מלון, שהוקצו על ידי הרשויות המקומיות למשפחות שביקשו להתפנות.

איתן גינזבורג: כמו כן, משרד הפנים שחרר לרשויות העוטף את המענק הביטחוני המיוחד, שיכול לשמש גם לצרכים כאמור.

איתן גינזבורג: אלי רגב לא מכיר מקרים של משפחות שרצו להתפנות ולא ניתן להן פתרון.

איתן גינזבורג: לעניין תוכנית מלונית, מדובר על רעיון להקצות למשרד הפנים תקציב גמיש, שניתן יהיה להוציא אותו בעיתות חירום בעבור בתי מלון לתושבים שירצו להתפנות.

איתן גינזבורג: לדברי אלי רגב, התוכנית מוכנה ורק צריך לתקצב אותה.

יעקב מרגי: תודה.

איתן גינזבורג: לך אני עוד אומר – – –

נירה שפק: – – –

יעקב מרגי: חברת הכנסת שפק, אני מבטיח לך שלאחר שהשר יסיים את התשובה הוא גם יתנדב – אני נידבתי אותו לשבת לידך ולהסביר לך את זה ביתר סבלנות.

איתן גינזבורג: לך אני אומר שתוכנית ההפגות, שכן מומשה בסוף ביוזמת משרד הביטחון והשר מיכאל ביטון, זוכה לשבחים ולשביעות רצון של ראשי הרשויות, וזה הוזכר על ידם גם בדיון שהתקיים בפני ועדת החוץ והביטחון.

נירה שפק: – – –

איתן גינזבורג: בזכות התוכנית הזאת, גברתי, ראשי הרשויות מדווחים כי הם מצליחים לשמר את החוסן החברתי והקהילתי ביישובים.

איתן גינזבורג: במשרד הביטחון שמחים על הפיילוט הזה, שנעשה יחד עם ראשי הרשויות באזור.

איתן גינזבורג: אני יודע, גברתי – –

נירה שפק: – – –

איתן גינזבורג: – – שאת תושבת האזור, וחווה וחיה את המציאות יותר מכל אחד אחר פה, בבית הזה ובאולם הזה.

איתן גינזבורג: אני יודע שאת מדברת מדם ליבך.

איתן גינזבורג: אני מכיר את התושבים.

נירה שפק: לא מדם ליבי, מתוקף האחריות שלי.

יעקב מרגי: חברת הכנסת נירה שפק, בבקשה.

איתן גינזבורג: אני מכיר את התושבים, מכיר אותך, מכיר את משפחתי, שגרה בקיבוץ סמוך אלייך, ואת מכירה היטב את הקשר שלי למקום.

איתן גינזבורג: אלה תשובותיהם של הגורמים המוסמכים.

איתן גינזבורג: אני מציע – – –

נירה שפק: איתן – – – שאלה פשוטה.

איתן גינזבורג: גברתי, אין לך מה לשאול מכיוון שאת יודעת שאין לי תשובה עליה, אז את תשאלי רק כדי לשאול, ישמעו אותך בטלוויזיה וזה אחלה, אבל את יודעת שלא תהיה תשובה בצד השני של המיקרופון, אז למה סתם להגיע לסיטואציה הזאת?

נירה שפק: תגיד: אני לא יודע, זה מה שאני רוצה.

איתן גינזבורג: אמרתי את זה.

יעקב מרגי: תודה רבה לחברת הכנסת נירה שפק.

יעקב מרגי: בזה סיימנו.

איתן גינזבורג: לכן, אני מבין את הכאב שבו התושבים חיים.

איתן גינזבורג: יחד עם זאת, כן ניתן מענה בתקופה הזאת, למרות שהתוכנית שאת מדברת עליה לא באה לידי מימוש, והסברתי למה, לפי תשובת הממשלה.

איתן גינזבורג: משרד הביטחון כן יזם משהו אחר, העביר תקציבים, ראשי הרשויות מעורבים בדבר הזה.

איתן גינזבורג: נראה לי שבעת הזאת אפשר להסתפק בתשובה הזאת.

איתן גינזבורג: אם רוצים להבא – ונראה לי שיש טעם בדברים, חברת הכנסת שפק – לעגן את התוכנית שעליה דיברת גם בתקצוב וגם בחוק.

איתן גינזבורג: אני מזמין אותך לפנות לוועדת החוץ והביטחון ולקיים דיון בנושא הזה כדי לראות איך אפשר לממש את זה.

יעקב מרגי: תודה לשר איתן גינזבורג, תודה לחברת הכנסת נירה שפק.

יעקב מרגי: אתה נשאר איתנו להשיב.

איתן גינזבורג: בהחלט.

איתן גינזבורג: איך אני יכול לעזוב אותך?

יעקב מרגי: אתה נשאר איתנו להשיב.

יעקב מרגי: אני מזמין את חבר הכנסת ניר אורבך לשאול את שאילתה מס' 16, בנושא כספי הטרור.

יעקב מרגי: כפי שידוע לך, אתה צמוד לנוסח שמופיע בגוף השאילתה.

ניר אורבך: כן, בהחלט.

ניר אורבך: תודה רבה.

ניר אורבך: אני בכל אופן רוצה לאחל רפואה שלמה לשר מיכאל ביטון, שלא יכול היה להגיע, ותודה על פגישת ההמשך שהוא הבטיח לנו, ותודה לשר גינזבורג שכן נמצא פה.

ניר אורבך: החוק מחייב הקפאת כספים לרשות הפלסטינית בהתאם לסכומים שהיא מעבירה למחבלים.

ניר אורבך: הנושא הזה בוער כשבחוץ הטרור מתגבר.

ניר אורבך: דוח על אודות הכספים הללו, ששולמו בזיקה לטרור, הוגש על ידי השר לקבינט.

ניר אורבך: רצוני לשאול: 1.

ניר אורבך: מדוע הקבינט לא התייחס לדוח?

ניר אורבך: 2.

ניר אורבך: כיצד מתכוון השר למנוע את העברת הכספים?

ניר אורבך: אני באמת מקווה שזו הכתובת, ולא גורמים אחרים שמעכבים את הדבר הזה.

איתן גינזבורג: אז תודה רבה, אדוני חבר הכנסת אורבך, על השאלה.

איתן גינזבורג: זוהי תשובת משרד הביטחון: החוק להקפאת כספים ששילמה הרשות הפלסטינית בזיקה לטרור מהכספים שמועברים אליה מממשלת ישראל, המכונה "חוק ההקפאה" או "חוק הקיזוז", נחקק בשנת 2018.

איתן גינזבורג: מטרת החוק היא לבטל את התמריץ הכלכלי לפעילות טרור באמצעות הקפאת סכום כסף בגובה סכומי הכסף שמשלמת הרשות הפלסטינית בזיקה לטרור מתוך כספי המיסים שמעבירה ממשלת ישראל לרשות הפלסטינית, בהתאם להוראות חוקי יישום הסכמי הביניים עם הרשות הפלסטינית.

איתן גינזבורג: כספים ששולמו בזיקה לטרור מוגדרים בחוק ככספים שמשלמת הרשות הפלסטינית לאסירים ביטחוניים ולאסירים ביטחוניים משוחררים, למי שנפצעו במהלך ביצוע פעולות טרור ולמשפחות של מי שמתו במהלך ביצוע פעולות טרור.

איתן גינזבורג: לפי החוק, בסוף כל שנה על שר הביטחון להביא לאישור הקבינט המדיני-ביטחוני דוח המפרט נתונים בדבר סך הכספים ששילמה הרשות הפלסטינית בזיקה לטרור באותה שנה.

איתן גינזבורג: לאחר שהקבינט מאשר את הדוח של שר הביטחון, מפוחת הסכום שנקבע בדוח מתוך סך כספי המיסים שמעבירה ממשלת ישראל לרשות הפלסטינית, והוא מוקפא בהתאם להוראות החוק.

איתן גינזבורג: את דוח שר הביטחון עורך המטה הלאומי ללוחמה כלכלית בטרור במשרד הביטחון על בסיס מידע שמתקבל מגופי המודיעין והביטחון, והוא מאושר על ידי שר הביטחון.

איתן גינזבורג: בעקבות דוח שר הביטחון על שנת 2018 הקפיאה הממשלה סכום של למעלה מ-650 מיליון שקלים חדשים מתוך כספי המיסים של הרשות הפלסטינית.

איתן גינזבורג: בעקבות דוח שר הביטחון על שנת 2019 הקפיאה הממשלה סכום של 610 מיליון שקלים מתוך כספי המיסים של הרשות הפלסטינית.

איתן גינזבורג: בסוף חודש דצמבר 2020 העביר שר הביטחון לקבינט את הדוח בנוגע לכספים ששילמה הרשות הפלסטינית בזיקה לטרור בשנת 2020.

איתן גינזבורג: משהובא הדוח בפני הקבינט, הנושא מונח לפתחו של המל"ל וראש הממשלה, שנדרשים להורות על כינוס הקבינט לדיון בנושא.

איתן גינזבורג: כמו כן, במהלך השנה האחרונה חתם שר הביטחון על עשרות צווים להחרמת רכוש וכספי טרור בהובלת המטה הלאומי ללוחמה כלכלית בטרור במשרד הביטחון מתוך הבנה כי מדובר בחלק אינטגרלי של המאבק בטרור.

איתן גינזבורג: מסיבות שונות, לצערנו הקבינט טרם דן בדוח וטרם אישר אותו, ואישור דוח שר הביטחון והקפאת הכספים יעלו לדיון באחד מדיוני הקבינט הקרובים, לפי החלטת ראש הממשלה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עומדת לרשותך שאלת המשך, אם אתה רוצה לשאול.

יעקב מרגי: אם אתה מסתפק, אז שואל נוסף – עמיחי שיקלי, בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: אתה רוצה לפנות למיקרופון – גם ישמעו אותך, גם יראו אותך וגם שאלתך תקבל במה ראויה.

עמיחי שיקלי: שלום, ותודה, כבוד השר.

עמיחי שיקלי: האם כחלק מהמתווה המתגבש מול הרשות הפלסטינית ישנה כוונה להכניס סעיפים הקשורים להקפאת כספי מחבלים בעתיד?

איתן גינזבורג: התשובה היא שאני לא יודע.

איתן גינזבורג: אני לא יודע מה המתווה שמתגבש פה עם הפלסטינים, ואני לא יודע מה מתוכנן בתוך משרד הביטחון.

איתן גינזבורג: אני מציע שתעבירו שאלה ישירה למשרד הביטחון, ובטוח שהם יענו לכם בהתאם.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יצחק פינדרוס: זה ההבדל בין שר שיש לו משרד, והוא יודע להגיד "לא יודע", לבין שר שאין לו משרד, אז את הכול הוא ידע – זה השר הקודם.

יעקב מרגי: תודה רבה לשר איתן גינזבורג, גם על אורך הרוח וגם על המסירות.

קריאה: פינדרוס, אני מסכים אותך.

יעקב מרגי: תודה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת פינדרוס, אני גם שר שמוותר על סמכויות ומוריד רגולציה בתוך המשרד שלו.

יעקב מרגי: אני לא שומע את עצמי.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

יעקב מרגי: אני לא שומע את עצמי.

יעקב מרגי: אני מזמין את סגן שר הבריאות יואב קיש להשיב על שאילתה דחופה מס' 19, של חברת הכנסת אפרת רייטן מרום.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

אפרת רייטן: יושב-ראש הכנסת, מזכירת הכנסת – –

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

אפרת רייטן: – – שלום לכם.

אפרת רייטן: תודה רבה על האפשרות שאתם נותנים לי לשאול את השאילתה הדחופה הזאת את סגן שר הבריאות מר קיש.

יעקב מרגי: את חייבת להיצמד לנוסח של השאילתה.

אפרת רייטן: הינה, הוא אצלי ביד.

יעקב מרגי: אז בבקשה.

אפרת רייטן: השאילתה הדחופה שהגשתי נוגעת למצבם הנפשי של אזרחי ישראל.

אפרת רייטן: על אף המצב הביטחוני והקורונה, צומצמו ונסגרו – חלקן צומצמו, חלקן נסגרו – כ-18 מרפאות ציבוריות לבריאות הנפש ברחבי הארץ, חלקן בדרום הארץ.

יעקב מרגי: אפרת, אנחנו אומנם – – –

אפרת רייטן: אנחנו שם.

יעקב מרגי: לא, לא.

יעקב מרגי: את צריכה להקריא.

אפרת רייטן: הינה, יש לך את זה.

יעקב מרגי: את עומדת, בלי הקדמות ובלי רקע – – –

אפרת רייטן: אבל אני מקריאה את זה.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: לא עשית את זה עד עכשיו.

אפרת רייטן: אני חושבת שאין לך את זה ביד.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: יש לי את זה מולי.

אפרת רייטן: אז הינה: מרפאות הנפש, חלקן בדרום הארץ.

יעקב מרגי: תשאלי את השאילתה כפי שהיא כתובה.

אפרת רייטן: ברצוני לשאול – תסתכל, זה בפסקה הבאה.

יעקב מרגי: עכשיו את נצמדת.

אפרת רייטן: אה.

אפרת רייטן: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

אפרת רייטן: 1.

אפרת רייטן: איך המשרד מחייב את קופת החולים להנגיש לציבור את שירותי בריאות נפש?

אפרת רייטן: 2.

אפרת רייטן: כיצד המשרד מעודד בעלי מקצוע בתחום בריאות הנפש לעבוד בשירות הציבורי, ובפריפריה בפרט?

אפרת רייטן: המצב הוא אקוטי וקטלני כרגע, אנחנו יודעים את זה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: כמשפטנית את יודעת – – –

אפרת רייטן: אתה לא היית כאן קודם כשיריב לוין נתן פה לכולם לשאול שאלות מפה ועד הודעה חדשה, אז חשבתי שתמשיך באותו קו.

אפרת רייטן: אבל אם אתה נוקט כזה קו נוקשה, אז אני מכבדת אותך.

אפרת רייטן: אפשר בבקשה רגע גם לכבד אותנו.

אפרת רייטן: והיות שזו גם השאילתה הדחופה הראשונה שלי, אז תן לי גרייס.

יעקב מרגי: אפרת, דווקא בגלל שזו שאילתה ראשונה, שלא תטעי לבאות – – –

אפרת רייטן: אל תדאג.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: אני דואג.

אפרת רייטן: אני פשוט – מה שאני עושה זה לקחת דוגמה מחברי הכנסת הוותיקים.

יעקב מרגי: גברתי, אל תיקחי דוגמאות לא מוצלחות.

יעקב מרגי: בואי תקשיבי טוב טוב: בשאילתה, השאלה הראשונה שלך – – –

אפרת רייטן: נשאלה.

יעקב מרגי: תני לי רגע, ושישמעו גם אחרים, שילמדו וישמעו אחרים.

יעקב מרגי: בשאילתה הראשונה שלך את חייבת להיצמד לנוסח הכתוב, בלי שום סטייה.

יעקב מרגי: בשאלת ההמשך שעומדת לרשותך את יכולה להוסיף גם דברים, וזה מה שראית אצל יריב לוין.

יעקב מרגי: אני לא מאמין שהוא – אוקיי, תודה.

יעקב מרגי: סיימנו בזה.

יעקב מרגי: את – – –

אפרת רייטן: בדיוק.

אפרת רייטן: סיימנו.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יואב קיש: תודה, היושב-ראש.

יואב קיש: אם כבר אנחנו עוסקים בנושא של ח"כים חדשים וניסיון, אז חברת הכנסת אפרת רייטן, כשקיבלתי את השאילתה הופתעתי לגלות משהו שלא הכרתי.

יואב קיש: אני לא הכרתי שנסגרו 18 מרפאות ציבוריות לבריאות הנפש בדרום.

יואב קיש: שאלנו את היועצים שלך, נדמה לי, מאיפה המידע, כי זה מידע שהיה נראה לנו שגוי.

יואב קיש: אז הפניתם אותנו לכתבה ב-ynet שדיברה על כך שעם כל המצב הביטחוני וככה, איך סוגרים.

יואב קיש: אז אני, מהניסיון שלי – אני לא יודע מה הניסיון שלך בתקשורת, אני חושב שיש לך ניסיון עשיר בתקשורת – אל תאמיני לכל מה שכתוב בעיתונים.

יואב קיש: בסדר?

יואב קיש: אז בואו נתחיל עם זה שהצימוד שעשו בשביל הכותרת מדבר על שש השנים האחרונות, ללא קשר למצב הביטחוני ולקורונה.

אפרת רייטן: אין קשר.

יואב קיש: אין קשר.

אפרת רייטן: אמרנו "על רקע".

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: חיפשו כותרת ב-ynet, ח"כית זריזה ויעילה, אין ספק – אבל בואו נדבר על המציאות רגע, בסדר?

אפרת רייטן: אם אין בעיה, אז נלך הביתה.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אז בואו נדבר על המציאות ולא ניתפס לכותרות פופוליסטיות של עיתונים, בסדר?

אפרת רייטן: – – –

יואב קיש: אז אני אומר לך שהייתה פה כותרת פופוליסטית שאין בינה לבין המציאות שום קשר.

יואב קיש: אנחנו ברפורמה מאוד משמעותית של בריאות הנפש, מהלך שעבר לקופות החולים לפני שש שנים.

יואב קיש: המשמעות של האירוע הזה היא שכל אותן מרפאות ציבוריות מנוהלות עכשיו על ידי הקופות.

יואב קיש: הקופות, במסגרת הרה-אורגניזציה, חלק סגרו וחלק פתחו, והחליטו מי שהחליטו לחבוט ולעשות איזו כתבה שעכשיו במצב הביטחוני והקורונה סגרנו 18.

יואב קיש: לא היה.

אפרת רייטן: – – –

יואב קיש: לא, לא היה.

יואב קיש: עכשיו בואי ואני אסביר לך מה כן היה ואיפה אני כן רואה את הנקודות שצריך לתקן ולשפר, כי המהלך עצמו כמהלך היה נחוץ והכרחי, טוב שנעשה.

יואב קיש: אני חושב שהקופות – רק אם השר – – –

יעקב מרגי: כבוד השר, כבוד השר, אתה גם נותן גב וגם – – –

יואב קיש: אם היא הייתה יושבת שם, זה לא היה מפריע.

יואב קיש: אבל אני מסתכל אליה ונותן תשובה, ואתם בכזה שיח – לא נעים לי.

יובל שטייניץ: – – –

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: סלחו לי.

יואב קיש: אמרתי עוד פעם, אם היא הייתה שם, הייתי מסתכל לשם.

יואב קיש: אני אומר ככה: בואו נצא מהנחה שאני מסכים איתך שיש עוד הרבה מה לעשות, ותכף אני אפרט גם מה אני חושב שצריך לעשות.

יואב קיש: אבל בואו נעזוב את הפופוליזם הזול שראינו – זה טיפ שלי אלייך.

יואב קיש: יש הרבה כתבות, אני לא יודע כמה את מכירה את התקשורת, אבל זה קורה.

אפרת רייטן: נצא מנקודת הנחה שעשיתי – – –

יעקב מרגי: בוא – – –

יואב קיש: אוקיי, אוקיי.

יואב קיש: יפה.

יואב קיש: אז לעניין, לגבי הרפורמה – – –

קריאות: – – –

יעקב מרגי: סליחה, סליחה, סליחה, סליחה, סליחה, סליחה – – –

אפרת רייטן: אז זה באמת חבל – – – לא.

אפרת רייטן: זה לא בסדר.

אפרת רייטן: יש פה – – –

יעקב מרגי: את מוותרת על שאלת ההמשך?

אפרת רייטן: אני רק מבקשת – – –

יואב קיש: לא, לא.

יואב קיש: תהיה לך שאלת המשך.

יעקב מרגי: את מוותרת על שאלת ההמשך?

אפרת רייטן: לא.

אפרת רייטן: אני – – –

יעקב מרגי: אם לא, אז אני מבקש – – –

יואב קיש: אני רוצה – – –

יעקב מרגי: כבוד סגן השר, רגע.

יעקב מרגי: רבותיי, אני לא יודע – – –

אפרת רייטן: אפשר להגיד – – –

יעקב מרגי: את מוכנה?

יעקב מרגי: אני הייתי כאן כשהיה גם המונולוג הזה של חברת הכנסת נירה שפק.

יעקב מרגי: לא מצא חן בעיניי.

יעקב מרגי: היא עשתה את זה בחינניות, הכול טוב ויפה, אפילו בפיוטיות – אבל יש מוסד השאילתות, וצריך לכבד אותו ולהשאיר אותו כפי שהוא.

יעקב מרגי: אין קריאות ביניים.

יעקב מרגי: זה לא דו-שיח בינך לבין המשיב – – –

אפרת רייטן: – – –

יעקב מרגי: רגע, רגע, תני לי לדבר.

יעקב מרגי: אני מכבד.

יעקב מרגי: תני לי לדבר, אני – – –

אפרת רייטן: – – –

יעקב מרגי: תכבדי אותי, אני מדבר אלייך.

אפרת רייטן: אני מכבדת אותך מאוד – – –

יעקב מרגי: אם יש לך בעיה לשמוע – סליחה.

יעקב מרגי: את לא מכבדת את עצמך, כי אני לא שומע אותך, את בקריאות ביניים.

יעקב מרגי: עכשיו, אפרת, תני לו לסיים.

יעקב מרגי: גם לי חשוב נושא בריאות הנפש, אני רוצה להבין ממנו ואת לא נותנת.

אפרת רייטן: – – –

יעקב מרגי: אבל את לא נותנת.

יעקב מרגי: תני לו לסיים.

יעקב מרגי: יהיו לך עוד סייגים ותהיות על התשובה – תהיה לך הזדמנות – – –

אפרת רייטן: ברור, אבל – – –

יעקב מרגי: אבל אי-אפשר לעשות את זה בדו-שיח.

יעקב מרגי: נקודה.

אפרת רייטן: אבל אני מבקשת שהתשובה לא תהיה אליי אלא תהיה עניינית – – –

יואב קיש: אבל השאילתה היא שלך.

יואב קיש: את שאלת שאילתה – אני נותן לך תשובה.

יעקב מרגי: עומדת לו הזכות לומר את מה שהוא רוצה כפי שהוא חושב ומאמין.

יעקב מרגי: נקודה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני יכול להמשיך, היושב-ראש?

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יואב קיש: חברת הכנסת אפרת רייטן, קודם כול השאילתה היא שלך, ולכן אני פניתי אלייך כשאני נותן את התשובה.

יואב קיש: אני מסכים שאת מייצגת פה שאלות של הרבה מאוד מהציבור וגם חברי כנסת אחרים, אבל אני ברמה האישית, מכיוון שאת שאלת, פונה אלייך.

יואב קיש: גם את הביקורת שיש לי לגבי מה שאמרתי, אמרתי אלייך, כי אני רואה את זה כתשובה אישית שלי.

יואב קיש: ואת צודקת, עדיין לא נתתי לך את התשובה, תכף אני אתן.

יואב קיש: אבל מה שאני כן יכול לומר לך, ועוד פעם אני שם רגע סוגריים ויוצא מהשאילתה, כמי שלא כזה ותיק בסדר – הייתה לי רק כנסת אחת משמעותית פה – הייתי אומר, יש גם יושב-ראש, והוא הסמכות העליונה בדיון במליאה, ויש סוג – – –

אפרת רייטן: – – –

יואב קיש: אבל למה את עונה עכשיו?

יואב קיש: אני אומר משהו כי אני רוצה להגיד.

יעקב מרגי: אפרת.

יואב קיש: אז סליחה.

יואב קיש: אני אומר את זה.

יואב קיש: חבר הכנסת יואב בן צור, אני רוצה לומר לך משהו, חבר הכנסת יואב בן צור.

יעקב מרגי: זכותו.

יואב קיש: חבר הכנסת יואב בן צור, אני רוצה – אני ואתה – – –

יעקב מרגי: סגן השר.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: סליחה, סגן השר יואב בן צור, שהוא איש שגם ברמה האישית אני מעריך אותו מאוד והוא חבר יקר, אני רוצה לשתף אותך במשהו מהניסיון שלי פה בכנסת.

יואב קיש: יושב-ראש, יש לו גם האופי שלו, ואני חושב שאנחנו כחברי כנסת שנמצאים במליאה צריכים לדעת לכבד.

יואב קיש: יש יושבי-ראש שמקילים בדברים מסוימים ומכבידים בדברים אחרים, קוראים יותר מהר לסדר בהפרעות, אבל נותנים, ולכן – אני יודע שאתה אפילו ותיק יותר ממני, וזאת עצתי הצנועה: קודם כול לכבד את היושב-ראש ולהבין את הרגישויות שלו – – –

יעקב מרגי: עד כאן סוגיית היושב-ראש.

יעקב מרגי: עכשיו – – –

יואב קיש: אז זה לא היה לחברת הכנסת רייטן, זה היה לסגן השר יואב בן צור.

אפרת רייטן: – – –

יואב קיש: הינה, היא לא מסוגלת.

יואב קיש: תראה, זה לא יאומן.

יעקב מרגי: אל תפנה אליה באופן אישי.

אפרת רייטן: – – –

יואב קיש: טוב.

יואב קיש: פשוט לא יאומן.

יואב קיש: לא יאומן.

אפרת רייטן: – – –

יעקב מרגי: אפרת, תודה.

יעקב מרגי: תודה, אפרת.

אבתיסאם מראענה: – – – שוביניסט – – –

יואב קיש: מה שוביניסטי?

יואב קיש: איך הגעת – – –

אבתיסאם מראענה: – – –

יעקב מרגי: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אבתיסאם מראענה: – – –

יעקב מרגי: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

אבתיסאם מראענה: – – –

יעקב מרגי: אני קורא אותך לסדר פעם שלישית.

אבתיסאם מראענה: מה זה – – –

יעקב מרגי: אני קורא אותך לסדר פעם שלישית.

יעקב מרגי: נא להוציא אותה החוצה.

אבתיסאם מראענה: – – – תקרא לי – – –

יעקב מרגי: נא להוציא אותה החוצה.

אבתיסאם מראענה: – – – מה זה הדבר הזה – – – שיח של שוביניסטים – – – (חברת הכנסת אבתיסאם מראענה יוצאת מאולם המליאה.

אבתיסאם מראענה: )

יואב קיש: איך הגעת לשיח שוביניסטי?

יואב קיש: לא מצליח להבין.

יואב קיש: שום קשר בעולם בין מה שהיה פה לשיח שוביניסטי.

אפרת רייטן: – – – של זלזול.

יואב קיש: שום זלזול.

יואב קיש: אני פניתי לחברת הכנסת אפרת רייטן, שלא הייתה מסוגלת להיות בשקט ולכבד אותי על הדוכן הזה – –

אפרת רייטן: – – –

יואב קיש: – – ולאור זה פניתי למישהו אחר.

יואב קיש: הייתי יכול לפנות גם למישהי אחרת.

יואב קיש: במקרה הסתכלתי לשם, והיה שם סגן השר – – –

אפרת רייטן: – – –

יואב קיש: את יודעת מה, הייתי צריך – אבל רק עכשיו הגיעה השרה.

יעקב מרגי: אני מבקש להחזיר – – –

יואב קיש: אין לזה שום קשר לשיח שוביניסטי, ומספיק להשתמש בשיח השוביניסטי לשטויות.

יואב קיש: זה לא מכבד את זה.

אפרת רייטן: – – –

יואב קיש: פשוט לא מכבד את זה.

יעקב מרגי: אנחנו לא מחנכים אותה.

יואב קיש: לא, אבל יש גבול.

יואב קיש: יש גבול.

יעקב מרגי: אנחנו פועלים על פי התקנון, ולא מקובל עליי שיעמוד כאן חבר כנסת או תעמוד כאן חברת כנסת שצורחת, לא מקשיבה לעצמה ומפריעה למהלך הדיון.

יעקב מרגי: מוסד השאילתות, תתפלאו לשמוע, גם לאחר 19 שנה בכנסת, חשוב לי עד מאוד, לא נשחק אצלי.

יעקב מרגי: הקפדנו על זה.

יעקב מרגי: זה לא פונה אלייך.

יעקב מרגי: הקפדנו שנים רבות על כך שנצמדים לטקסט ונותנים לסגן השר או לשר להשיב, ולאחר מכן יש שאלת המשך שאפשר להרחיב, ושם לא עומדים על קוצו של יו"ד, אז נא לאפשר את זה.

יעקב מרגי: עכשיו סגן השר רוצה לחזור לסוגיית בריאות הנפש, ואת לא מפריעה לו.

אפרת רייטן: עניינית.

יואב קיש: זכותי על הבמה הזאת לומר מה שאני רוצה, כי זה זמן הדיבור שלי, אז לקבל הערה ממך מה אני צריך להגיד אני לא הולך לקבל.

אפרת רייטן: – – –

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה.

יואב קיש: הרפורמה בבריאות הנפש סופר-חשובה, עם הרבה מאוד משאבים של משרד הבריאות לקופות החולים.

יואב קיש: הסיטואציה של סגירת מרפאות – הסברתי אותה.

יואב קיש: איפה הבעיה נמצאת?

יואב קיש: היא לא בסגירה וברה-אורגניזציה של הקופות – אף תקן לא צומצם, רק הגדילו את התקנים; הבעיה היא שנפח הפעילות גדל, וחייבים להגדיל את פעילות קופות החולים באירוע.

יואב קיש: בסדר?

יואב קיש: זאת הבעיה המרכזית.

יואב קיש: אני מסכים לטענה שיש חוסר בטיפול בבריאות הנפש.

אפרת רייטן: ברור.

יואב קיש: מה שאני מנסה להסביר הוא שבין זה לבין הכותרת הפופוליסטית – שימי אותה בצד ובואי נעסוק בעיקר.

אפרת רייטן: קדימה.

יואב קיש: יפה.

יואב קיש: סוף-סוף הגענו להסכמה.

אפרת רייטן: קדימה.

יואב קיש: יפה.

יואב קיש: לכן אני גם מקריא לך את התשובה: משרד הבריאות רואה בטיפול הנפשי חלק בלתי נפרד ממערך הבריאות כולו.

יואב קיש: בניגוד לנטען בשאילתה, לא נסגרה אף מרפאה ציבורית לבריאות הנפש בדרום בשנתיים האחרונות.

יואב קיש: אין ספק שתקופת הקורונה וכמובן האירועים הביטחוניים האחרונים מביאים לעלייה במקרים של מצוקות נפשיות, ואנו פועלים ונערכים בהתאם, בין השאר עם תקצוב שירות תמיכה נפשית – קודם כול טלפונית – ללא עלות, לכלל מבוטחי קופות החולים.

יואב קיש: זה מהלך שכבר בוצע.

יואב קיש: נוסף על כך, כלקח מהזינוק בביקוש לטיפולי בריאות הנפש שחווינו בשנה האחרונה, המשרד פיתח תוכנית ייעודית נרחבת למענה למצוקות הנפשיות בציבור ולצוותים רפואיים.

יואב קיש: אנחנו עכשיו לקראת אישור תקציבי סופי לצורך הפעלתה.

יואב קיש: קופות החולים, כמי שאחראיות על אספקת כלל שירותי הבריאות, מחויבות להמשיך ולהרחיב את שירותי בריאות הנפש.

יואב קיש: אנחנו ממש בהליך של הוצאת הנחיות בחוזר מנכ"ל שיגדיר אמות מידה לזמני המתנה לטיפול נפשי.

יואב קיש: אנחנו בשלבים אחרונים של עיבוד חוזר מנכ"ל בעניין זה.

יואב קיש: המנכ"ל מטפל בזה באופן אישי ובהידברות עם הקופות.

יואב קיש: החוזר יחייב את קופות החולים לעמידה בסטנדרטים בין-לאומיים של טיפול נפשי איכותי וזמין כפי שראוי ומגיע לאזרחי ישראל, ואנחנו מאמינים שייעשה שינוי, והשינוי נדרש.

יואב קיש: אני בהחלט אומר את זה פה בצורה ברורה: חייבים להוסיף משאבים וחייבים לפעול לקיצור הזמנים.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יואב קיש: רגע, אני כבר מסיים.

יואב קיש: אני סמוך ובטוח שקופות החולים, עם הניסיון והיכולות שלהן, תדענה ליישם את המשמעויות של החוזר.

יואב קיש: ואמרתי שוב – הוא גם יהיה מתוקצב, כי אחרת אנחנו פשוט לא נצליח להשיג את ההישגים.

יואב קיש: יש לי גם לסעיף 2.

יואב קיש: אני אקריא כבר את סעיף 2 ואחרי זה את זה.

יואב קיש: סעיף 2 לשאילתה היה בעיקר בנושא הפריפריה.

יואב קיש: אני עונה: הרחבת שירותי בריאות הנפש נעשית על ידי קופות החולים.

יואב קיש: באמת הפער המשמעותי ביותר שמשתקף כיום הוא בזמני המתנה ארוכים, בעיקר בטיפולי פסיכותרפיה.

יואב קיש: במדינת ישראל לא חסרים מטפלים, וקופות החולים צריכות לפעול ולהציע להם שכר ותנאים מתאימים כדי שיעבדו במרפאות הקהילה.

יואב קיש: כפי שאמרתי באותו חוזר, אנחנו נתמרץ את הקופות להשקיע את המשאבים בתחום בריאות הנפש באופן שייתן מענה הולם לצורכי הקהילות בכלל אזורי הארץ עם דגש על הפריפריה.

יואב קיש: התברכנו במדינת ישראל בהיקף רחב של אנשי מקצוע מצוינים בתחום הטיפול הנפשי, ומהיכרותי עם הנהלות קופות החולים, אין לי ספק שהם ישתמשו בהם, כולל אם צריך לשנע אנשים לפריפריה.

יעקב מרגי: מכובדי סגן השר – עומדת לך הזכות לשאלת המשך – בהרבה מקצועות רפואיים נלווים התמרוץ של משרדי הממשלה נמוך לעומת הפיתוי לעבוד באופן פרטי במרכז הארץ – –

אפרת רייטן: ודאי.

יעקב מרגי: – – לכן נוצר מחסור בהרבה מקצועות, לא רק – – –

יואב קיש: גם לאחרים.

יעקב מרגי: ודאי.

יעקב מרגי: צריך לתת את הדעת בסוגיה הזאת.

יואב קיש: נכון.

אפרת רייטן: ודאי.

אפרת רייטן: אני כמובן מסכימה איתך.

יואב קיש: דיברת על הרבה מקצועות.

יואב קיש: יש הרבה תוכניות, כולל לרופאים, לעבור לפריפריה.

יואב קיש: יש היום הרבה תמרוצים בעניין.

יואב קיש: אנחנו צריכים להמשיך ולהקפיד ולראות שאין זליגה למרכז.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

אפרת רייטן: אני אתחיל ברשותכם, קודם כול, בהתייחסות, כמו שהתייחסת באופן אישי וניסית לומר שלא להאמין להרבה דברים שכתובים בתקשורת.

אפרת רייטן: אז כמובן אני מקבלת את הטיפ החדשני הזה, שדברים שכתובים בתקשורת, צריך להיזהר מהם ולשקול ולבחון אותם.

אפרת רייטן: אכן, הנתונים שאני קיבלתי אינם מהתקשורת, אלא נתונים – אם תרצו אני אעביר לכם אותם – מפורום הארגונים למען הפסיכולוגיה הציבורית.

אפרת רייטן: יש נתונים ברורים ומסודרים, שכן, גם הגיעו לתקשורת, לפעמים גם זה קורה; לפעמים התקשורת מפרסמת גם דברים נכונים, ולכן אני אעביר לכם אותם, בסדר?

אפרת רייטן: זה דבר אחד.

יואב קיש: על איזה נתונים את מדברת?

אפרת רייטן: הדבר השני – אמרת שלא נסגרו מקומות, ואני רוצה לבוא ולומר לך – – –

יואב קיש: לא, לא אמרתי שלא.

אפרת רייטן: בדרום.

אפרת רייטן: אמרת שלא נסגרו.

יואב קיש: תדייקי את דבריי.

יואב קיש: אם את מתייחסת לדבריי, תדייקי.

אפרת רייטן: אמרת שלא נסגרו מרפאות – – –

יואב קיש: אמרתי "בשנתיים האחרונות".

אפרת רייטן: אוקיי.

אפרת רייטן: אז אני רוצה להגיד לך – ושוב, אם אין לכם נתונים במשרד הבריאות, אנחנו נעביר לכם אותם – על ילדים מאשדוד שנסגרה להם המרפאה, ולכן הם צריכים עכשיו לחפש מקומות אחרים.

אפרת רייטן: אשדוד זה אולי במרכז, אני לא יודעת, אולי זה בדרום, תלוי אם נופל עליך טיל או לא – ואז אתה נאלץ ללכת ולחפש מרפאה אחרת, אתה צריך לנסוע לרחובות.

אפרת רייטן: יש כרגע ילדים אובדניים ובנות ובנים עם הפרעות אכילה שכרגע צריכים לחכות חצי שנה כדי שמישהו יטפל בהם.

אפרת רייטן: לכן כל ההתייחסות הבלתי-עניינית שלך בתחילת הדרך ולכן נתונים-לא נתונים, כן בתקשורת – זה לא רלוונטי – –

יואב קיש: כל מה שאת אומרת לא נכון.

אפרת רייטן: – – וזה פוגע.

אפרת רייטן: וזה פוגע לא בי, אותי זה באמת לא מעניין, אתה יכול להגיד עליי מה שאתה רוצה ולחנך – –

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: השאלה ברורה.

אפרת רייטן: – – אבל אתה פוגע כאן בכל הילדים.

אפרת רייטן: ואני רוצה לשאול אותך שאלה אחת לסיום: מאז שומר החומות מה עשיתם?

אפרת רייטן: מה עשיתם?

אפרת רייטן: לא מה דיברתם, מה צריך – מה עשיתם?

אפרת רייטן: פעולה אחת כדי לתת מענה נפשי לאותם ילדים ואותם אנשים באזור הדרום שהיו בשנת קורונה איומה ויש להם עכשיו דחק והפרעות נוראיות – –

יעקב מרגי: תודה.

אפרת רייטן: – – ויש להם עכשיו את כל החרדות וכל הבעיות הנפשיות שלהם בגלל שומר החומות.

יעקב מרגי: אפרת, תודה.

יעקב מרגי: השאלות ברורות.

אפרת רייטן: מעשה אחד.

אפרת רייטן: תודה.

יעקב מרגי: השאלות ברורות.

יעקב מרגי: תודה.

יואב קיש: אז כמו שאמרת, נעמיד דברים על דיוקם: אני אמרתי בצורה ברורה שבשנתיים האחרונות לא נסגרה אף מרפאת נפש בדרום, ואת אמרת: באשדוד נסגר, אולי זה לא הדרום.

יואב קיש: אז תבדקי את עצמך.

יואב קיש: אני בדקתי.

יואב קיש: בניגוד לדברים חסרי השחר שאמרת, המרפאה באשדוד נסגרה לפני שלוש שנים בשל רה-אורגניזציה והיעדר מומחים לבריאות הנפש.

יואב קיש: היה חסר להם, לכן היו צריכים להעביר אותם למקומות ברחובות.

יואב קיש: אני דיברתי על הבעיה, רק אמרתי שבשנתיים האחרונות לא נסגרה אף מרפאה בדרום.

יואב קיש: אז בואי, אם נדבר על דיוק עובדתי – –

אפרת רייטן: – – –

יעקב מרגי: אפרת, את צריכה להקשיב.

יואב קיש: – – תלמדי על מה את מדברת ואל תפיצי שקרים שאת חושבת – בואי נגיד חוסר מידע – מעל לבמה.

יואב קיש: זה – 1.

אפרת רייטן: זה לא נכון?

אפרת רייטן: לא נסגרה?

יואב קיש: בואי אני אגיד לך: ביקשת דבר אחד שעשינו – אפילו לא הקשבת לתשובה שלי.

יואב קיש: אנחנו הפעלנו, לפחות במיידי, תמיכה טלפונית לכלל תושבי הדרום, שיכולים להתקשר, כמענה ראשוני, פלסטר.

יואב קיש: אני לא רואה בזה פתרון קבע, אני לא רואה בזה פתרון מלא, אבל כן – שאלת מה אפשר לעשות מהיום לעכשיו, ואני מזכיר לך: זה נגמר לפני שבוע, יש היום תמיכה טלפונית לכל מי שרוצה להתקשר ולפחות לקבל מענה ראשוני.

יואב קיש: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: יש שאלות נוספות.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אוריאל בוסו, ולאחר מכן – חבר הכנסת גלעד קריב.

אוריאל בוסו: אדוני סגן השר, אתה גם בעצמך ציינת כרגע שבמסגרת רפורמה מסוימת טיפול בריאות הנפש עבר לקופות החולים – –

יואב קיש: נכון.

אוריאל בוסו: – – ויכול להיות שבמסגרת הרה-ארגון שלהם הם אולי מצמצמים.

אוריאל בוסו: יכול להיות, אבל מסתבר שההחלטה הזאת להעביר – אם קופות החולים כרגע יוזמות פעילות של צמצום, היא לא נכונה.

אוריאל בוסו: למה?

אוריאל בוסו: אני בא לשאול שאלה.

אוריאל בוסו: הרי תוכנית חוסן, ובפרט עכשיו, בתקופה הזאת, תושבי הדרום – אני יודע שילדים מאשקלון, משדרות, מהמקומות הללו, בתקופה הזאת צריכים הרבה יותר את החוסן, ומחכים עכשיו חודשים רבים ויש מצוקה אמיתית.

אוריאל בוסו: האם בתקופה הזאת – אם זה רה-ארגון או לא, אני לא יודע – משרד הבריאות אולי מתכונן לתת כרגע תוכנית חירום אמיתית, בעידן הזה לפחות, לתושבי הדרום שזקוקים לתוכנית חוסן?

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת גלעד קריב – שאלה נוספת.

יעקב מרגי: לאחר מכן סגן השר ישיב לשניכם.

יואב קיש: אני לא רוצה לשכוח את התשובה.

יואב קיש: אני יכול להשיב?

יעקב מרגי: לא, תרשום לך.

גלעד קריב: אדוני סגן השר, תודה לך, וגם תודה לחברתי חברת הכנסת רייטן, על העלאה נוספת של הסוגיה החשובה.

גלעד קריב: השאלה הנוספת שלי מבקשת לעסוק בעובדה שאנחנו נמצאים בעיצומם של עיצומים בשירותים הפסיכולוגיים-החינוכיים.

גלעד קריב: סגן השר מאיר פרוש השיב לפני שבועיים על שאילתה דחופה בנושא וציין, ראשית, שרק 70% מהתקנים הקיימים בשירותים הפסיכולוגיים שקשורים למערכת החינוך מאוישים, כי לא מצליחים לאייש את התקנים בשל התשלום הנמוך, שגם סגן יושב-ראש הכנסת התייחס אליו.

גלעד קריב: והדבר היותר-מדהים שהוא ציין הוא שמשרד החינוך לא עוקב אחרי זמני ההמתנה הממוצעים בחתכים גיאוגרפיים לקבלת טיפול פסיכולוגי בקרב ילדים.

גלעד קריב: אני רוצה לשאול, בעקבות הדברים שדיברת עליהם על הכוונה להתקין חוזר מנכ"ל ועבודת המטה: ראשית, האם משרד הבריאות מעורב בניסיון לפתור את בעיית הפסיכולוגים במערכת החינוך?

גלעד קריב: האם משרד הבריאות, מעבר למעורבות, כן עוקב אחרי זמני ההמתנה במתן מענה טיפול פסיכולוגי לילדים?

גלעד קריב: ובעקבות הדברים שלך, האם משרד הבריאות מבצע מעקב אחרי קופות החולים כך שכל הכספים שהופנו אליהן במסגרת הרפורמה מנוצלים אך ורק לתחום בריאות הנפש ולא לגזירת תקורות לתחומים נוספים?

גלעד קריב: זה החשש הכבד שיש למי שמעורבים בסוגיה.

יעקב מרגי: תודה על השאילתות הנוספות.

יעקב מרגי: בבקשה.

גלעד קריב: מן העניין.

יואב קיש: קודם כול, שאילתות ענייניות.

יואב קיש: בהחלט, על מה שאני יודע אני אתן תשובה, ומה שאני לא יודע אני אבדוק.

יעקב מרגי: רק ברשותך, אפשר להודיע לחברת הכנסת אבתיסאם מראענה שהיא יכולה לחזור למליאה.

יואב קיש: חבר הכנסת בוסו, אני חוזר – אני לא יודע אם היית פה בתחילת דבריי.

יואב קיש: לפני שש שנים יצאה הרפורמה לדרך.

יואב קיש: בשנים הראשונות של הרפורמה היה שינוי שבו קופות החולים נכנסו וארגנו – חלק מהמקומות נסגרו, חלק פתחו.

יואב קיש: לא צומצמו תקנים – חשוב לי לדייק את זה.

יואב קיש: אני אומר את זה עוד פעם:

יואב קיש: לא היה מקום אחד שבו בן אדם הפסיק לעבוד.

יואב קיש: יותר מזה, הגדילו.

יואב קיש: מה שכן, זה לא נתן מענה – ואת זה אני אומר בצורה כנה – לצורך היותר-עולה ומתמשך, כולל למרכזי החוסן, בוודאי לנוכח המבצע האחרון; עלייה גדולה בדרישה למרכזי חוסן.

יואב קיש: אלה דברים שאנחנו צריכים להיערך אליהם ולתת להם מענה עכשיו, בסדר?

יואב קיש: אבל בואו נפריד – כל הסיפור של: למה אתם סוגרים עכשיו מרפאות?

יואב קיש: אין בזה כלום.

יואב קיש: אז אני אומר עוד פעם: יש בעיה אמיתית; צריך לטפל בה.

יואב קיש: אנחנו עושים את המאמצים, כולל להגביר ולתגבר וכל מה שדיברתי פה.

יואב קיש: ואני אומר שנכון לעכשיו – ולא רק עכשיו, לא בשנה ולא בשנתיים האחרונות – אף אחד לא צמצם ולא סגר לכל אורך הרפורמה; זה היה רק רה-ארגון.

יואב קיש: אני חוזר, והולך מכאן דווקא אולי לשאלה של חבר הכנסת קריב.

יואב קיש: אני אישית לא מכיר באופן ספציפי מה קורה במשרד החינוך – ובעניין הזה אכן סגן השר פרוש יכול אולי לתת מענה יותר טוב.

יואב קיש: אני כן יכול לומר לך שבאופן כמעט ודאי – אני לא זוכר ספציפית את הנושא הזה; אנחנו עוקבים אחרי כל שירותי מערכת הבריאות וה-SLA שלהם וזמני מענה, כולל המתנה לחדרי מיון בבתי החולים השונים, לקבלת תור כזה או אחר, ובפריפריה, ואכן יש בעיה בנושא בריאות הנפש.

יואב קיש: זאת אומרת, אני לא סתם אומר את זה.

יואב קיש: ספציפית לנושא זמני המתנה במענה טיפולי פסיכולוגי לילדים, אני לא יודע להגיד לך, זה גם משהו שאני צריך לבדוק ואני אראה איפה זה עומד.

יואב קיש: ופה אני אסיים בנושא הכספים לקופות.

יואב קיש: אנחנו משתדלים לעשות את הפיקוח כמה שאפשר ולראות שהכספים אכן הולכים למקומות שהם מיועדים אליהם.

יואב קיש: אני חושב שגם הקופות פועלות כך.

יואב קיש: אם יש חריגות כאלה או אחרות שילינו עליהן, מן הסתם נטפל בהן, ואני אבדוק איפה זה עומד מול מי שאחראי לעניין הזה.

יואב קיש: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אנחנו מזמינים את סגן שר הפנים חבר הכנסת יואב בן צור לעלות ולהשיב על שאילתה דחופה מס' 15, של חבר הכנסת ישראל אייכלר, בנושא מבצע שומר החומות.

יעקב מרגי: נמתין רק שיתפוס את מקומו, סגן השר.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, כותרת השאילתה שלי הייתה: מבצע שומר החומות חשף שכונות ללא ממ"דים.

ישראל אייכלר: אני רוצה לומר הצעה לסדר, אדוני:

ישראל אייכלר: אני ביקשתי משר הביטחון להשיב על הנושא – נפלו טילים בארץ ישראל כולה ושיש מחסור בממ"דים.

ישראל אייכלר: משרד הביטחון ביקש מיושב-ראש הכנסת לדחות את השאילתה הזאת בגלל שהוא עסוק במלחמה.

ישראל אייכלר: ציפיתי שמייד אחרי המלחמה יואיל בטובו משרד הביטחון, שבלע את המשרד להגנת העורף שהיה פעם, וישיב על השאילתה ששייכת להגנת העורף פרופר.

ישראל אייכלר: אני לא שואל שאלה נדל"נית ולא שאלה של רשויות מקומיות – אני שואל שאלה: למה חושפים את עם ישראל בלי ממ"דים במשך שנים – – –

יעקב מרגי: חבר הכנסת אייכלר, אמרת הצעה לסדר, אז אפשרתי, אבל בעיקרון אתה צריך להיצמד לנוסח השאילתה.

ישראל אייכלר: עכשיו אני נצמד, כי אני מכבד את סגן שר הפנים, אבל זאת הצעה לסדר – – –

יעקב מרגי: היית יכול לומר לו את זה אחרי כן, בשאלת ההמשך.

ישראל אייכלר: לא, אני אומר לך ולכנסת: זה ממש חוצפה, וזלזול – –

יעקב מרגי: זה ידוע – – –

ישראל אייכלר: – – בביטחון האזרחים שנמצאים ללא ממ"דים.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אייכלר, זה לא דבר חדש.

יעקב מרגי: יש שרים שנעדרים מסיבות כאלה ואחרות ומבקשים ששר אחר ישיב.

ישראל אייכלר: לא, אם זאת הייתה הבעיה, אדוני היושב-ראש, לא הייתי אומר מילה.

ישראל אייכלר: לא, חלילה – –

יואב בן צור: אני לא ממלא מקום של שר הביטחון.

יואב בן צור: ניסיתי להיות סגן שר הביטחון – לא הצליח לי.

יעקב מרגי: לא הלך.

ישראל אייכלר: – – אני מאחל לשר הביטחון – – –

יעקב מרגי: ולמה באמת זה הופנה למשרד הפנים?

קריאה: כי אמרו לנו במזכירות הממשלה שזה שייך למשרד הפנים.

יעקב מרגי: אוקיי, אז הבעת את מחאתך.

יעקב מרגי: זאת לא הצעה לסדר.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

ישראל אייכלר: בדיוק.

ישראל אייכלר: עכשיו, לכבוד סגן השר – פה כתוב "שאלה לשר הביטחון", אבל אני מכבד את סגן שר הפנים:

ישראל אייכלר: תמ"א 38 נועדה לחיזוק מבנים ישנים והוספת ממ"דים להגנת העורף והצלת חיים.

ישראל אייכלר: בפועל, חלק מראשי הרשויות חוסמים את המיזמים.

ישראל אייכלר: ברצוני לשאול: 1.

ישראל אייכלר: מהי תוכנית הפעולה של משרדך אל מול ראשי הרשויות על מנת לאפשר בניית ממ"דים?

ישראל אייכלר: 2.

ישראל אייכלר: כיצד פועל משרדך על מנת להאריך את תוקף המיזמים של תמ"א 38 וההתחדשות עירונית?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: רק ברשותך, סגן השר, בנוסח של השאילתה יש הטעיה של מזכירות הממשלה.

יעקב מרגי: אמרת שהפנייה פונה לראשי הרשויות; מטבע הדברים, מזכירות הממשלה הפנתה את זה למשרד הפנים, אבל בוא, אתה לא חייב להשיב לי.

יעקב מרגי: רק הערה.

ישראל אייכלר: אני כן רוצה להשיב לך, אדוני.

ישראל אייכלר: היה פעם שר להגנת העורף.

יעקב מרגי: הבנתי את המחאה, למה ביטלו את המשרד.

ישראל אייכלר: את המחאה גמרתי.

ישראל אייכלר: עכשיו אני רוצה להסביר את העניין.

יעקב מרגי: בשאלת ההמשך.

יעקב מרגי: בבקשה, מכובדי סגן השר.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, השרה, סגן השר, גברתי המזכירה, שתהיה לך בריאות איתנה, חבריי חברי הכנסת, במענה על שאלתו של חבר הכנסת הרב ישראל אייכלר, מהי תוכנית הפעולה של משרד הפנים מול ראשי הרשויות לאפשר בניית ממ"דים וכיצד פועל המשרד על מנת להאריך את תוקף תוכנית תמ"א 38, אני משיב כך – ראשית, סגן השר יואב קיש, חברת הכנסת אפרת רייטן היא עורכת דין, לא תגמור לעולם לדבר איתה.

יעקב מרגי: קודם כול, אני שמח שהם מדברים.

יעקב מרגי: משוחחים.

יואב בן צור: כן, זה בסדר.

יעקב מרגי: לא, היינו מוטרדים קודם.

יעקב מרגי: בבקשה, סליחה, הערת ביניים שהסתיימה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יואב בן צור: ראשית, בהתאם לחוק התכנון והבנייה, ניתן להגיש בקשה להיתר בנייה לתוספת ממ"ד לכל יחידת דיור קיימת גם אם מלוא זכויות הבנייה מכוח התוכנית כבר נוצלו.

יואב בן צור: בכל מבנה מגורים, בין שמדובר במבנה צמוד קרקע ובין שמדובר במבנה הכולל כמה בעלי דירות, הבעלים יכולים לקדם בקשה להיתר לתוספת ממ"דים.

יואב בן צור: תהליך הרישוי מצריך בחינה מרחבית של מיקום הממ"ד ביחס למבנה הקיים, הסכמת בעלי הדירות ועמידה בהנחיות של התוכניות החלות בשטח.

יואב בן צור: במקרים של מבנים פשוטים בני עד שלוש קומות, ניתן אף לקדם הליך רישוי מקוצר לעניין.

יואב בן צור: כמו כן, נקבע בחוק כי הוספת ממ"ד ליחידת דיור פטורה מתשלום היטל השבחה.

יואב בן צור: לעניין תוכנית המתאר הארצית לחיזוק מבנים מפני רעידות אדמה, המוכרת כתמ"א 38 – חשוב לציין שהתוכנית לא נועדה ביסודה לספק מיגון מפני ירי תלול מסלול באמצעות הוספת ממ"דים, אלא נועדה לחיזוק מבנים שנבנו עד שנת 1980 ושאינם עומדים בתקן הישראלי לעמידות מבנים בפני רעידות אדמה, תקן ישראלי מס' 413.

יואב בן צור: תמ"א 38 מאפשרת שני מסלולים חלופיים לטיפול במבנים שאינם עומדים בתקן זה.

יואב בן צור: האחד, חיזוק המבנה הקיים מפני רעידות אדמה, לרבות תוספת שטחי בנייה, וככלל, תוספת ממ"ד במסגרת הרחבת הדירות הקיימות.

יואב בן צור: השני – מה שאנחנו קוראים פינוי-בינוי – הריסת המבנה הקיים והקמת מבנה חדש במקומו, אשר נבנה בהתאם לתקן הקיים והינו מחוזק מפני רעידות אדמה, וכן כולל ממ"ד בכל אחת מיחידות הדיור שבמבנה החדש.

יואב בן צור: אציין בפניכם כי מתוך פוטנציאל של כ-80,000 מבנים הראויים לחיזוק בפני רעידת אדמה, במשך 15 שנותיה של תמ"א 38 הושלם הטיפול בכ-1,300 מבנים בלבד – כ-1.6% מסך המבנים הנדרשים לחיזוק.

יואב בן צור: יתרה מזו, בדרום מדינת ישראל, לרבות האזורים הסמוכים לקו העימות, שדרות, נתיבות, אשקלון ועוד, לא הייתה כלל פעילות של יישום תמ"א 38, למעט בעיר אשדוד, שבה אכן מתקיימת פעילות ענפה של יישום התוכנית.

יואב בן צור: תמ"א 38 תעמוד בתוקף עד חודש אוקטובר 2022, כך שכל בקשה להיתר מכוח התוכנית שתוגש לוועדת תכנון מקומית עד אוקטובר 2022 תידון בוועדה המקומית.

יואב בן צור: נוסף על כך, בכל הערים שבהן אושרה תוכנית ייעודית לנושא זה שהתקבלה מכוח סעיף 23 לתמ"א 38, הוראות התוכנית אינן פוקעות עם פקיעת תמ"א 38, וניתן יהיה להמשיך ולקדם בקשות להיתר בהתאם לתנאים הקבועים בתוכנית הייעודית.

יואב בן צור: בנוסף, בהתאם להחלטת המועצה הארצית לתכנון ובנייה, רשות מקומית המעוניינת בכך תוכל להגיש תוכנית ייעודית על פי סעיף 23 לתמ"א 38 עד לחודש מאי 2022, וניתן יהיה לאשר אותה עד לחודש מאי 2025.

יואב בן צור: במקומה של תמ"א 38 מקודם תיקון חקיקה.

יואב בן צור: משרד הפנים ומשרד המשפטים הפיצו לפני כמה חודשים את תזכיר החוק – תיקון 128 לחוק התכנון והבנייה, שתכליתו לקדם מנגנונים המאפשרים התחדשות עירונית וציפוף יעילים.

יואב בן צור: לפי תזכיר החוק, שנמצא כעת בשלב הטמעת הערות הציבור, סמכויותיהן של הוועדות המקומיות לאשר תוכניות יורחבו, והן יוכלו לקדם מסלול חיזוק באמצעות הריסה ובנייה מחדש.

יואב בן צור: במסגרת תיקון החקיקה, לוועדה המקומית תהיה סמכות לתוספת זכויות בנייה ומתן אפשרות לעירוב שימושים מסחריים וציבוריים.

יואב בן צור: מסלול אחר יאפשר חיזוק בדרך של תוספת ועיבוי הבנייה בבניין הקיים.

יואב בן צור: כמו כן, בהתאם להנחיית שר הפנים, קיבלה הממשלה בחודש נובמבר אשתקד החלטה, שמספרה 590, להקמת צוות לבחינת כלים משלימים לעידוד חיזוק מבני מגורים מפני רעידות אדמה באזורי סיכון בפריפריה, כדי לתת מענה לאותם אזורים בצפון הארץ ובדרומה שבהם תוכנית המתאר הארצית, תמ"א 38, לא הצליחה לספק כדאיות כלכלית לחיזוק המבנים.

יואב בן צור: הצוות הוקם בראשותו של מנכ"ל משרד הפנים בהתאם להחלטת הממשלה, ועבודתו מתמקדת באיתור ואיגום של מקורות תקציביים, בין היתר על ידי איגום משאבים בין-משרדי וגיבוש מנגנוני מימון משולבים בהשתתפות תושבים, שמטרתם לתת מענה לקושי התקציבי העומד בפני המאמץ לתת מענה לפערי המיגון ברחבי הארץ.

יואב בן צור: חשוב לציין כי בין השנים 2008 ו-2012 קודמו כמה החלטות ממשלה למתן מענים ליישובי עוטף עזה.

יואב בן צור: במסגרתן הוחלט כי משרד הבינוי והשיכון ומי מטעמו יפעלו להקמה בפועל של ממ"דים עבור כ-42 יישובים המצויים ברדיוס של 7 קילומטרמ מרצועת עזה.

יואב בן צור: יישום החלטות אלו הוביל להקמה של למעלה מ-10,000 ממ"דים, הן בהוצאה ממשלתית והן בהוצאה פרטית.

יואב בן צור: למותר לציין כי מדובר בהיקפים גדולים בהרבה מאלה שהושגו באמצעות תוכנית תמ"א 38.

יואב בן צור: לעניין מיגון העורף, שר האוצר דאז התקין במרץ 2019 צו לפי סעיף 266ה לחוק התכנון והבנייה, המעניק פטור זמני מתוכנית והיתר להצבת מיגונית ולשימוש בה.

יואב בן צור: הצו עומד בתוקפו עד ליום 6 ביולי 2021.

יואב בן צור: במסגרת הפעילות של משרד הפנים ומינהל התכנון, שאלת הארכתו תעלה לדיון במועצה הארצית לתכנון ובנייה ב-1 ביוני, והמועצה תעביר את המלצתה בעניין זה לשר הפנים.

יואב בן צור: עוד אציין כי הקבינט המדיני-ביטחוני החליט ביולי 2018 על תוכנית רב-שנתית, 2019 עד 2030, למיגון האוכלוסייה האזרחית וטיפול בסכנה מפני רעידות אדמה, בעלות של כ-5 מיליארד שקלים.

יואב בן צור: התוכנית לא תוקצבה במלואה, ונכון יהיה שנפעל לתקצוב מלא שלה על מנת שיתאפשר לקדם פעולה משולבת של חיזוק המבנים הנדרשים לכך ומיגונם.

יואב בן צור: לסיכום, תמ"א 38 הינה בתוקף עד אוקטובר 2022.

יואב בן צור: תוכניות לפי סעיף 23 לתמ"א יישארו בתוקף גם לאחר פקיעת התמ"א, אלא אם כן נקבע בהן אחרת.

יואב בן צור: ועדות התכנון המקומיות, בכפוף להגשת תוכנית כללית להתחדשות עירונית או תוכנית לפי סעיף 23 לתמ"א, אף יכולות להאריך את תוקפה של תמ"א 38 בשטחן גם עד לשנת 2025.

יואב בן צור: במקביל פועל משרד הפנים בכמה מישורים, כפי שפירטתי עד כה, במטרה לייצר המשכיות להליכי חיזוק ומיגון המבנים ברחבי הארץ ולהאצת תהליכים חשובים אלה ככל הניתן.

יואב בן צור: אין ספק שמשרד הפנים הוא המשרד שעושה הכול על מנת שאזרחי ישראל יהיו מגונים – –

יעקב מרגי: מוגנים.

יואב בן צור: – – מוגנים, וכל זה במסגרת המנדט שניתן לו באמצעות הוועדה הארצית לתכנון ובנייה.

יעקב מרגי: תודה רבה לסגן השר על התשובה הארוכה והמפורטת.

יעקב מרגי: עומדת לך הרשות, אם לא קיבלת עדיין את התשובה המיוחלת, לשאילתת המשך, שאלה נוספת.

יעקב מרגי: בבקשה.

יצחק פינדרוס: נראה לך שהוא קיבל תשובה?

יעקב מרגי: לא יודע.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני חייב לציין – – –

יואב בן צור: לא שמת לב?

יעקב מרגי: סליחה, חבר הכנסת פינדרוס, אותי לימדו שבתשובה של יותר מחמש דקות אתה כבר מאבד את הקשב.

יעקב מרגי: אבל הוא עשה את זה במתק שפתיים ולאט-לאט.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יואב בן צור: כדי שיבינו.

יואב בן צור: דיברתי לאט כדי שיבינו.

יעקב מרגי: ובמתק שפתיים.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יואב בן צור: אבל הרב פינדרוס הבין, זה בסדר.

יצחק פינדרוס: הבנתי שאין יותר תמ"א 38, אין מה לבלבל את המוח.

יעקב מרגי: תודה רבה, אבל – – –

יואב בן צור: לא, ממש לא.

יואב בן צור: אז לא הבנת.

יעקב מרגי: בבקשה, נא לא להפריע בשאילתות.

אוריאל בוסו: תחזור עוד הפעם.

יעקב מרגי: נא לא להפריע.

יואב בן צור: אני מוכן לחזור שוב.

יואב בן צור: יש כאלה שיש להם קשיי – – –

יעקב מרגי: בבקשה, תודה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני חייב לציין – – –

יואב בן צור: אה, החלפת צד, בגלל זה אתה לא מבין.

יואב בן צור: תחזור, תחזור למקום שלך, אולי שם תבין.

יעקב מרגי: מכובדיי, מכובדיי, נחזור לעצמנו.

יעקב מרגי: בבקשה.

ישראל אייכלר: אני חייב לציין את מה שכולם שמעו פה, איך סגן השר הרב יואב בן צור פירט בטוב טעם ודעת את כל הבעיה במלוא תוקפה.

ישראל אייכלר: כי משרד הפנים באמת, כל מה שהוא אמר הוא קושט דברי אמת.

ישראל אייכלר: אחד הדברים שכבודו אמר הוא שהקציבו 5 מיליארד שקל לעניין בממשלה לפני כמה שנים.

ישראל אייכלר: כמה הוציאו בעניין הזה, כבודו יודע?

ישראל אייכלר: פחות מ-100 מיליון שקל.

ישראל אייכלר: ומאז שדיברו על ה-7 קילומטר, מה לעשות שהטילים כבר מגיעים ל-40 קילומטר ול-60 קילומטר?

ישראל אייכלר: ו-60% מהמבנים במדינת ישראל אינם מוגנים.

ישראל אייכלר: לכן היה חשוב מאוד שהגנת העורף – אני חבר בוועדה להגנת העורף של ועדת החוץ והביטחון, ועדת משנה, אני יודע כמה הבעיה הגדולה.

יואב בן צור: היושב-ראש זה מלכיאלי, לא?

ישראל אייכלר: היום היושב-ראש – התברכנו ברב מלכיאלי, אבל עד היום חבר הכנסת עמיר פרץ שקד על זה ימים ולילות.

ישראל אייכלר: אנחנו יודעים כמה זה מסוכן.

ישראל אייכלר: אתם מדברים כל הזמן על רעידת אדמה.

ישראל אייכלר: אני בעזרת השם מקווה שרעידת אדמה לא תהיה כל כך מהר, אבל טילים ודברים כאלה, רחמנא ליצלן, יש כבר, ולכן זה כל כך חשוב להגנת העורף.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, שאלת למה התעקשתי לגבי משרד הביטחון?

ישראל אייכלר: כי בשעתו היה השר מתן וילנאי השר להגנת העורף, והבאתי אותו לאשדוד בטילים הראשונים, והיו שם מבני חינוך בקרוונים.

ישראל אייכלר: הראיתי לו שאם חלילה טיל ייפול בקרוון אחד, רחמנא ליצלן מה יקרה.

ישראל אייכלר: והוא חייב – הגנת העורף חייבה את משרד החינוך להקצות לתושבי הדרום את כל הבנייה של השנה הבאה, ונבנו עשרות בתי ספר – – –

יעקב מרגי: ולכן, מה השאלה?

ישראל אייכלר: ולכן היה כל כך חשוב שהגנת העורף במשרד הביטחון ייקחו אחריות ויחייבו את ראשי הערים.

ישראל אייכלר: כי מה אמר סגן שר הפנים?

ישראל אייכלר: כל הדיבורים שלו היו: רשאית המועצה, רשאית העירייה, רשאית ועדת התכנון.

ישראל אייכלר: ה"רשאית" הזה זו הבעיה.

ישראל אייכלר: רשאית, באל"ף, הפכה לרשעית, בעי"ן.

יעקב מרגי: תודה.

ישראל אייכלר: הם לא נותנים.

ישראל אייכלר: הם מעכבים.

יעקב מרגי: השאלה ברורה.

יעקב מרגי: אפילו אני הבנתי אותה.

ישראל אייכלר: השאלה, למה הגנת העורף לא תיתן הוראה – –

יעקב מרגי: שזה יהיה חובה.

יואב בן צור: – – שחייבים, לחייב לבנות ממ"דים למען ביטחון הציבור, ואת ה-5 מיליארד שקל שהממשלה החליטה – לבצע?

יואב בן צור: זו השאלה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: שאילתות נוספות.

יעקב מרגי: מרב כהן, שיש לה שאילתה זהה, ולאחר מכן – חבר הכנסת בוסו.

קריאה: – – –

יעקב מרגי: אנחנו ידידים, אבל יש סדר.

יצחק פינדרוס: יואב, חשבתי שתגיד שמאריכים את תמ"א 38 בעוד שנתיים.

יואב בן צור: מה אתה רוצה?

יואב בן צור: זה תלוי בעיריות.

יעקב מרגי: חבריי.

יעקב מרגי: חבריי, תכבדו.

יעקב מרגי: חברת כנסת עומדת.

יצחק פינדרוס: ניצלתי את הזמן עד שהיא תגיע.

יעקב מרגי: אבל היא עומדת.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: לא צריך לענות.

יעקב מרגי: אתה לא חייב להשיב.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

מירב כהן: קודם כול, תודה.

יצחק פינדרוס: היא הייתה איתי חברה בוועדה לתכנון – – –

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה.

מירב כהן: קודם כול, צריך להבין שהפניות בזמן המלחמה היו מאוד מאוד קשות – אנשים ללא ממ"דים, בחרדה.

מירב כהן: כפי שציינת, המדינה עשתה מבצע בכל מה שקשור לעד 7 קילומטר מהגבול, ובכסף לא גדול, סדר גודל של 1.7 מיליארד שקל, הצליחו לפתור את זה.

יעקב מרגי: מה השאלה?

מירב כהן: כל תהליכי התכנון ותמ"א וכן הלאה זה חשוב, זה יסודי, אבל זה לוקח המון זמן.

מירב כהן: השאלה שלי: האם לפחות תבחנו לעשות איזו ועדת חריגים מהירה יותר למקרים לאנשים שהם ממש מוגבלים פיזית – מבוגרים, חולים, שהיכולת שלהם להגיע למרחב הכי טוב שאפשר, כדוגמת להשתטח על הרצפה או לרוץ למקלט, או לרדת את כל חדר המדרגות – היא מוגבלת?

מירב כהן: אנחנו רואים שהם אנשים שלא מצליחים לאלתר פתרונות, אז אולי יש מקום, לפחות בטווח הקצר, לייצר מין ועדת חריגים כזאת שתיתן מענה לאנשים מוגבלים פיזית.

יעקב מרגי: תודה.

מירב כהן: ורק עוד משפט.

יעקב מרגי: בבקשה.

מירב כהן: אני מאמינה שאם הממשלה תייצר מין תכנון מרכזי ותסייע לאנשים להתמודד עם הביורוקרטיה – זאת אומרת, תייצר רשימה של קבלנים מורשים, מחירים מפוקחים, תסייע בכל ההליך הביורוקרטי של אישורי התכנון והבנייה – הרבה מאוד אנשים, מכספם יבואו ויעשו את זה.

מירב כהן: אני מעריכה ש-80% מהבעיה תיפתר אם רק נחסוך להם את נחשול הביורוקרטיה שהם צריכים להתמודד איתה כרגע.

מירב כהן: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: שואל נוסף, חבר הכנסת בוסו, בבקשה.

אוריאל בוסו: מכובדי סגן השר, התשובה שנתת בהחלט מפורטת ומנומקת בחלקו של משרד הפנים, אבל אתה יודע שעמדתי בראשות ועדות תכנון שנים רבות.

אוריאל בוסו: שוחחתי היום גם עם ראול סרוגו, שהוא נשיא התאחדות הקבלנים.

אוריאל בוסו: נקודה אחת להעיר: דווקא בתקופה הזאת, כשראינו את הבעייתיות של חוסר בממ"דים, צריך לתת תוקף אמיתי לנושא תמ"א 38.

אוריאל בוסו: תמ"א 38 זה תמריצים לחיזוק מבנים, אבל בדרך בנו ממ"דים, וכל רשות ורשות עושה דין לעצמה בהליכי התכנון שגורמים לכך שאנשים בסוף לא מממשים.

אוריאל בוסו: ראינו כמה הממ"דים הצילו חיים במבצע האחרון.

אוריאל בוסו: מה משרד הפנים מתכנן לעשות בתוקף סמכותו כדי לתת סמכויות אמיתיות לאכוף זאת על ראשי הרשויות, ששמים רגליים לתוכניות הללו?

אוריאל בוסו: מלבד זה, תוקף תמ"א 38 מסתיים ב-2022.

אוריאל בוסו: צריך כבר עכשיו להכין תוכנית המשך ומעבר.

אוריאל בוסו: עד שלא יהיו תוכניות מעבר – אם לא יהיו עכשיו, כבר עכשיו יש תוכניות שלא מתקדמות ולא ירוצו בגלל שהזמן קצר.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ואני תוהה אם זה לא בגלל שעל ממ"דים לא משלמים ארנונה, אבל נראה, נשמע את תשובת סגן השר.

יעקב מרגי: בבקשה.

יואב בן צור: קודם כול, נענה לחבר הכנסת הרב ישראל אייכלר.

יואב בן צור: זה נכון, אתה צודק.

יואב בן צור: משרד הביטחון, בהיותו גם הממונה על הגנת העורף, היה צריך לענות – היית צריך לנסח את זה אולי קצת שונה, כדי שמזכירות הממשלה תבקש ממשרד הביטחון לענות.

יואב בן צור: בדרך שבה שאלת – – –

ישראל אייכלר: הם ידעו.

ישראל אייכלר: הם עשו בכוונה.

יואב בן צור: רק שנייה.

יואב בן צור: דקה.

יואב בן צור: דקה.

ישראל אייכלר: – – –

יואב בן צור: מזכירות הממשלה היא אובייקטיבית, היא אפילו לא פוליטית.

יואב בן צור: היא ממש אובייקטיבית, והיא מסתכלת על הדברים בשום שכל.

ישראל אייכלר: היא רק מזלזלת.

יואב בן צור: לא.

יואב בן צור: לא.

יואב בן צור: לא.

יואב בן צור: אני מבקש.

יואב בן צור: אין פה את מזכיר הממשלה שיענה לנו משהו.

יואב בן צור: לא נעים להגיד ככה.

יואב בן צור: אבל אני אומר שוב, בניסוח קצת שונה:

יואב בן צור: היית יכול להנגיש את השאלה הזאת בלעדית למשרד הביטחון.

יואב בן צור: ונכון, אתה צודק – – –

ישראל אייכלר: כך עשיתי.

יואב בן צור: לא.

יואב בן צור: כשהכנסת תמ"א 38 ותוכניות וכו', באופן טבעי, כיוון שמשרד הפנים, תחת שבטו נמצאות ועדות התכנון והבנייה, לכן באופן טבעי כשמזכירות הממשלה רואה את זה היא שולחת לאותם מקומות שצריכים.

יואב בן צור: אבל אני מציע לך שתנסח באמת שאלה.

יואב בן צור: אני חושב שיש הרבה צדק בדבריך, ונכון שהם צריכים לתת על זה את הדעת.

יואב בן צור: גברתי חברת הכנסת מירב כהן, את אומרת דברים של שכל, באמת, ושל טעם.

יואב בן צור: אני חושב שצריך באמת למצוא את הפתרון לאותם קשי יום, זקנים וקשישים.

יואב בן צור: קיבלנו המון פניות במהלך המלחמה של אנשים שביקשו מימון – מימון – כדי להקים בבית לזקן שלא יכול לרוץ למקום אחר, אם יש מימון כזה לבנות לו ממ"ד, לעזור לו בבניית ממ"ד.

יואב בן צור: לצערי, אין דבר כזה, אין מישהו שמרים את הכפפה ואומר: עכשיו אני נותן מימון – לא רשות מקומית כזאת או אחרת, לא משרד ממשלתי כזה או אחר, שיודע לתת מענה לאותם מבוגרים ומוגבלים.

מירב כהן: זה לא רק המימון.

יואב בן צור: כן.

יואב בן צור: בקשר למה שאמרת בנושא של הביורוקרטיה, אני בהחלט אעלה את זה בישיבה של הנהלת המשרד או בישיבה של הנהלת ועדות התכנון והבנייה הארציות, כדי שיורו לוועדות המקומיות.

יואב בן צור: גם היום בהרבה מקומות הוועדות המקומיות מקילות בנושא של ממ"דים.

יואב בן צור: הדרך שם הרבה יותר מהירה מסתם תוכנית שמגישים להרחבה או דברים מהסוג הזה.

מירב כהן: אני רק אגיד משהו: במבצע הקודם שמו מיגוניות ואמרו בדיעבד, אחרי שנתיים: תאשרו אותן, בגלל שאין לנו עכשיו זמן התארגנות.

מירב כהן: שמו דה-פקטו מיגוניות ואמרו: אחר כך רטרואקטיבית תאשרו.

מירב כהן: אני לא יודעת אם זה דבר טוב, אבל צריך לבחון את זה.

יעקב מרגי: בפועל זה קורה, והם אומרים לי: אף אחד לא יבוא אליך בטענות על מיגונית.

יעקב מרגי: שים, ואחר כך – זה קורה.

יואב בן צור: כן, אבל עדיין מיגונית זה לא כזה מיגון טוב ומספיק לאנשים מבוגרים.

יואב בן צור: הבנתי שאפילו את הנושא של ההדף היא לא ממגנת מספיק.

יואב בן צור: אנחנו רוצים שיהיה מיגון מלא, בפרט לאנשים האלה שסובלים כל הזמן, אז הם לא צריכים לסבול פעם נוספת.

יואב בן צור: אני חושב שאבדוק את הנושא הזה.

יואב בן צור: אני מבטיח לבדוק את הנושא הזה ולהשתדל לעשות משהו בעניין.

יעקב מרגי: תודה לסגן השר.

יואב בן צור: רגע, לא עניתי.

יואב בן צור: אני לא יודע אם שמת לב אבל יש אפשרויות כאלה.

יואב בן צור: נכון שראשי רשויות בהרבה מקומות – כמו שראית, מתוך 80,000 מבנים, רק 1.6% טופלו באמצעות תמ"א 38%.

יואב בן צור: לא תמיד ראשי רשויות ששים לאשר את התוכניות הללו – אני לא כל כך יודע למה, אני לא מבין כל כך, הרי מקבלים היטלי השבחה ומקבלים דברים אחרים, מעבר לממ"דים.

יואב בן צור: צריך לבדוק אם באמת – אל תשכח, ידידי חבר הכנסת הרב אוריאל בוסו, שתמ"א 38 נועדה בעצם לחיזוק המבנים מפני רעידות אדמה; בדרך אגב עושים גם ממ"ד, אבל בעיקרון זו תוכנית לחיזוק המבנים מפני רעידות אדמה.

אוריאל בוסו: אבל בסוף, הממ"דים – הוכח שהם מצילי חיים.

יואב בן צור: כן, ברור.

יעקב מרגי: יש תועלת כפולה.

יואב בן צור: ואין היטל השבחה על ממ"דים, לא לשכוח.

יואב בן צור: אז כמו שאמר היושב-ראש – – –

יעקב מרגי: בהיעדר הכנסות, אין מוטיבציה.

אוריאל בוסו: משרד הפנים צריך להפעיל סמכות מיוחדת לנושא הזה.

יואב בן צור: יכול להיות, יכול להיות.

יואב בן צור: אני אעלה את זה גם בפני השר ואנשי המשרד.

יואב בן צור: אולי באמת צריך לראות איך אנחנו מחייבים, או ממריצים רשויות לבצע את התוכניות של תמ"א 38.

יואב בן צור: אם יהיה באמת תמרוץ כזה ויראו שיש התעוררות בשטח, אין לי ספק שאנחנו נעשה את הכול ונדאג להאריך את התקופה שבה התוכנית הזאת תעבוד.

יעקב מרגי: תודה רבה לסגן השר ולשואלים.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לשאילתה הבאה.

יעקב מרגי: כבר נעדכן שיש שינוי – אנחנו נוסיף גם את השאילתה הרגילה של חבר הכנסת עמיחי שיקלי, כי נמצא איתנו גם השר יובל שטייניץ וגם חברי הכנסת מעוניינים בכך.

יעקב מרגי: אז אנחנו נשנה מהנוהל ונקדים את השאילתה הרגילה.

יעקב מרגי: כבוד השר, אתה מוזמן להשיב עכשיו על שאילתה דחופה מס' 7, מאת חבר הכנסת יוראי להב הרצנו.

יוראי להב-הרצנו: לא.

יעקב מרגי: אז אתה מוזמן להשיב על שאילתה רגילה של חבר הכנסת עמיחי שיקלי: השפעה כלכלית-סביבתית של טורבינות הרוח.

יעקב מרגי: לאחר מכן – בהסכמת חברי הכנסת נעשה השינוי.

יעקב מרגי: בבקשה.

יובל שטייניץ: מה, החלפתם את הסדר?

יעקב מרגי: כן.

עמיחי שיקלי: אז כבוד השר, תודה רבה שטרחת לבוא.

עמיחי שיקלי: השאילתה: עלות החשמל המופקת מהטורבינות גבוהה לאין ערוך משל אנרגיה פוטו-וולטאית.

עמיחי שיקלי: יעילותה בארץ לנוכח משטר הרוחות נמוכה באופן יחסי, והיא כרוכה בנזקים סביבתיים חמורים – נזקי נוף וגם פגיעה בעופות.

עמיחי שיקלי: הייתי רוצה להבין מהי מדיניות המשרד, והאם משרד האנרגיה מוסיף לקדם את הקמתן של טורבינות חדשות?

יובל שטייניץ: תודה רבה, לפני שאני אקרא את התשובה לסעיפיה אני רוצה להסביר את המצב בתחום האנרגיה והאנרגיה המתחדשת בישראל.

יובל שטייניץ: בניגוד לרוב מדינות העולם, וכל מדינה והתנאים שלה, בישראל אין אנרגיות מתחדשות.

יובל שטייניץ: הביטוי "אנרגיות מתחדשות" בהקשר הישראלי מטעה את הציבור.

יובל שטייניץ: אני רוצה שתקשיב לתשובה שלי, חבר הכנסת שיקלי.

עמיחי שיקלי: – – –

יעקב מרגי: הם באו ביחד, הם רוצים להקשיב ביחד.

יובל שטייניץ: טובים השניים מן האחד.

יובל שטייניץ: שניהם מקשיבים בכנסת – זה חריג.

יובל שטייניץ: גם אחד זה כבר טוב.

יוראי להב-הרצנו: גם השרה מקשיבה.

יובל שטייניץ: גם השרה מקשיבה, אוקיי, שלושה זה בכלל ציון לשבח.

יובל שטייניץ: על כל פנים, בישראל אין אנרגיות מתחדשות, ברבים.

יובל שטייניץ: יש אנרגיה מתחדשת אחת, שזאת אנרגיית השמש.

יובל שטייניץ: כשאנחנו רוצים לקדם את מה שנקרא אנרגיות מתחדשות, קשה לנו מאוד להתחרות עם מדינות כמו איטליה, או אלבניה.

יובל שטייניץ: באלבניה יש 100% אנרגיות מתחדשות.

יובל שטייניץ: יש להם חמישה נהרות גדולים, הם הקימו איזה סכר או שניים על כל נהר, וזה נותן חשמל בבוקר ובערב, בקיץ ובחורף, כשיש מזג אוויר טוב וגם כשיש סופה עם עננים במשך שבועיים.

יובל שטייניץ: לנו אין.

יובל שטייניץ: אין לנו הידרו-אלקטריקה בכלל.

יובל שטייניץ: אין לנו רוח – תכף אני אדבר על זה; יש לנו, בצמצום רב, טיפה אפשרות לייצר רוח בצורה יעילה בקצה רמת הגולן ובכמה אתרים בנגב.

יעקב מרגי: אם אני זוכר, גם על הפוטו-וולטאי היו טענות של פגיעה בסביבה.

יובל שטייניץ: נכון.

יובל שטייניץ: אין לנו ביותרמיקה כמו באיסלנד או בניו זילנד, כלומר יכולת לנצל את חום האדמה בצורה יעילה, את הגייזרים.

יובל שטייניץ: אנחנו לא רוצים להקים כורים גרעיניים – חלק מהאנשים רואים גם בזה אנרגיה מתחדשת – לצורכי חשמל, כי מדובר בכורי ענק; כור כזה, כדי להפיק כמויות גדולות של חשמל, זה כמו 20 או 30 או 40 כורים כמו שיש לנו בדימונה או נחל שורק ביחד, וקשה להגן על הכורים האלה.

יובל שטייניץ: אם פוגעים בהם – ויש אצלנו גם איומי מלחמה בטילים ורקטות – זו גם סכנה של דליפה רדיואקטיבית, ובמדינה קטנה כמו שלנו, אחר כך לאחסן את הפסולת הרדיואקטיבית גם זו בעיה.

יובל שטייניץ: המדינה קטנה.

יובל שטייניץ: לכן, מכל סוגי האנרגיה המתחדשת יש לנו כמעט אך ורק אנרגיית שמש, אנרגיה סולרית.

יובל שטייניץ: יש לנו המון שמש, אבל זו בעצם האנרגיה המתחדשת היחידה שיש לנו שאפשר להפיק כאן בכמויות משמעותיות וגדולות.

יובל שטייניץ: דא עקא, השמש מפיקה חשמל בממוצע רק חמישית מהיממה, בערך חמש שעות, טיפה פחות: ארבע שעות ו-50 דקות, זה הממוצע השנתי ביום.

יובל שטייניץ: לכן אנחנו מאוד מוגבלים.

יובל שטייניץ: גם אם נכסה את כל המדינה בפאנלים של שמש, זה ייתן לנו 20%.

יובל שטייניץ: אנחנו יכולים להעלות את זה על ידי אגירה – אנחנו נקים חוות אגירה, ואז נאגור את החשמל מהשמש בצוהריים ונשתמש בו גם בערב ובלילה.

יובל שטייניץ: אם נאגור לכמה שעות, נוכל למתוח את זה ל-25%, ל-30%.

יובל שטייניץ: לדברים האלה יש עלויות.

יובל שטייניץ: גם לאנרגיית השמש יש עלויות סביבתיות – גם לרוח, אבל גם לשמש.

יובל שטייניץ: למשל, אנרגיית השמש, אם צריך כל עשור נניח 6,000 מגה-ואט נוספים, בגלל גידול האוכלוסייה, אז בטורבינות גז אפשר לרכז את כל ה-6,000 מגה-ואט בעשר טורבינות גז על שטח של 200 דונם, אם שמים את זה במקום אחד, וגזלת 200 דונם משטח המדינה.

יובל שטייניץ: אם אתה עושה את זה בשמש, אז 6,000 מגה-ואט זה 60,000 דונם.

יובל שטייניץ: אבל בגלל שאתה צריך להפיק הרבה יותר, כי יש לך פחות שעות ואתה רוצה להפיק יותר ולאגור, אז בעצם אתה צריך שזה יהיה משמעותי: 12,000 מגה-ואט כדי שתוכל לאגור חלק מזה – בצוהריים תפיק 12,000 מגה-ואט, ותאגור את זה לערב או לשבוע של עננות בחורף, אז אתה צריך כבר 120,000 דונם במקום 200 דונם או 300 דונם.

יובל שטייניץ: לכן, לאנרגיית השמש יש יתרונות עצומים, אבל יש לה כמה בעיות: א.

יובל שטייניץ: ביטחון אנרגטי.

יובל שטייניץ: מה אתה עושה בחורף כשיש שבוע של עננות?

יובל שטייניץ: זה לא ערב, שאתה אוגר לו מהצוהריים; זה בלתי אפשרי לחלוטין לאגור לשבוע או לשבועיים.

יובל שטייניץ: חייב להיות חשמל כל הזמן.

יובל שטייניץ: ומה קורה לשטחים של המדינה שלנו?

יובל שטייניץ: חלק גדול מהמדינה הזאת בנויה או חקלאית; חלק אחר זה שטחי אימונים של צה"ל; חלק זה הררי מאוד, כמו מדבר יהודה.

יובל שטייניץ: אז מה, נגזול את כל שטח המדינה לפאנלים סולריים וחוות של בטריות מליתיום?

יובל שטייניץ: לכן, חבר הכנסת שיקלי, מאחר שיש לנו קצת רוח, אנחנו משתדלים לפתח גם את אנרגיית הרוח.

יובל שטייניץ: נכון שיש על זה ויכוח.

יובל שטייניץ: אני מבין אנשים שרואים בעמודים הענקיים האלה, בתרנים הענקיים האלה, מפגע נופי – זה משנה את פני הנוף, ונכון שזה עשוי לפגוע בציפורים.

יובל שטייניץ: אבל גם לפרוס עשרות אלפי דונמים של פאנלים סולריים בנגב ובגליל, גם זה מפגע נופי.

יובל שטייניץ: זה מזכיר לי את אותו מומחה שהציע לי לכסות את הכינרת בפאנלים סולריים.

יובל שטייניץ: הוא אמר לי: תשמע, יש לך פה משטח עצום.

יובל שטייניץ: היום אפשר לשים את זה צף על אגמים, ותוכל להפיק המון אנרגיית שמש מהכינרת.

יובל שטייניץ: אמרתי: רגע, אבל זה האגם היחידי שיש לנו.

יובל שטייניץ: אני רוצה את הכינרת כחולה, לא שחורה.

יובל שטייניץ: אני רוצה אותה כאגם חי, לא מכוסה.

יובל שטייניץ: יש גם קיט ותיירות.

יובל שטייניץ: אז הוא אמר:

יובל שטייניץ: את ה-100 מטר או ה-200 מטר הראשונים ליד החופים תשאיר, ואז הכול יהיה מכוסה.

יובל שטייניץ: טוב, כמובן שדחיתי את הרעיון הזה על הסף.

יובל שטייניץ: בעיניי, ערכי הטבע והנוף חשובים גם הם.

יובל שטייניץ: לכן אנחנו כן עושים מאמץ להפיק אנרגיה של רוח.

יובל שטייניץ: ואני רוצה להגיד לך, חבר הכנסת שיקלי, שגם לגבי שמש אנחנו כבר שומעים טענות מגורמים סביבתיים.

יובל שטייניץ: למשל חוות של שמש בדרום ובצפון מחייבות לעשות כבלים של מתח עליון להוביל את זה.

יובל שטייניץ: אז אומרים: כבלים של מתח עליון זה מכער את הנוף, זה גם יוצר איזו קרינה אלקטרומגנטית.

יובל שטייניץ: איפה שעושים על גגות כבר יש ועדים של הורים בבתי ספר שלא רוצים את זה על הגגות בבתי הספר או באולם הספורט או ליד בתי הספר כי יש כבר טענות – חלקן לא מבוססות, קונספירטיביות – על זה שאם יש פאנלים סולריים, יש קרינה שפוגעת.

יובל שטייניץ: לכן, כלפי כל דבר יש טענות, אין דבר מושלם בדברים האלה, וצריך למצוא את האיזון הנכון.

יובל שטייניץ: עכשיו אני רוצה, כדי להיות יותר מדויק, לקרוא גם את הדברים האינפורמטיביים יותר.

יובל שטייניץ: ההחלטה להקצאת מכסה למתקנים באנרגיית הרוח ולקידומם נתקבלה על ידי ממשלת ישראל כבר בשנת 2011, בהחלטת ממשלה 3484.

יובל שטייניץ: לכן, קודם כול, קידום המתקנים האלה זה יישום מדיניות הממשלה.

יובל שטייניץ: עכשיו לגבי היעילות, כי השגתָ על היעילות: מתקני הרוח בישראל מייצרים אנרגיה מתחדשת על פני 35% מכל שעות השנה – או מכל שעות היממה, אם אתה רוצה – בממוצע.

יובל שטייניץ: זאת, לעומת מתקנים פוטו-וולטאיים, המייצרים אנרגיה מתחדשת על פני 20% משעות השנה בלבד.

יובל שטייניץ: אם תיקח את זה יממתית, השמש מייצרת קצת פחות מחמש שעות, והרוח מייצרת באזור תשע שעות או מתקרבת לעשר שעות.

יובל שטייניץ: וזה גם לא בהכרח אותן שעות, כך שיש משלים: הרבה פעמים קורה שדווקא אחרי שהשמש שוקעת, או עוד לפני שהיא מגיעה לרום השמיים, יש רוח.

יובל שטייניץ: אז אתה מושך קצת את המתחדשות, כאן זה רוח, כאן זה שמש, זה לא אותן שעות.

יובל שטייניץ: בשל כך, מתקני הרוח הם יעילים יותר בהשוואה למתקנים פוטו-וולטאיים מבחינה חשמלית.

יובל שטייניץ: יתרה מזו, מתקני רוח מסוגלים לייצר חשמל גם כשאין קרינת שמש, וזה בשונה ממתקנים פוטו-וולטאיים.

יובל שטייניץ: בנוסף – וזה בעצם מה שהסברתי – תפיסת הקרקע של חוות הרוח מצומצמת באופן משמעותי מתפיסת הקרקע של חוות סולריות.

יובל שטייניץ: היא למעשה מאפשרת דו-שימושיות ברוב השטח שבו פרוסות חוות הרוח.

יובל שטייניץ: כלומר, יש לך עמודים של חוות הרוח על שטח שיש בו מטע או שדות חקלאיים, וזה דו-שימושי.

יובל שטייניץ: גם בשמש, דרך אגב, אנחנו רוצים לנסות לעשות דו-שימושיות עם חקלאות, אבל זה הרבה יותר בעייתי ופחות יעיל, כמובן.

יובל שטייניץ: בהקשר הזה צריך לציין כי בהשוואה לעלות מתקנים סולריים בדו-שימוש, כלומר, בניגוד לתת-קרקעי – נגיד דו-שימושיות כשאתה שם על רפתות, על לולים ועל מתקני תעשייה – דווקא עלות הפקת החשמל של אנרגיית הרוח אינה גבוהה יותר.

יובל שטייניץ: באשר לנזקים הסביבתיים, אלו נבחנים במוסדות התכנון הרלוונטיים שתפקידם לשקול שיקולים אלו ולאזן בין התועלת לבין ההשפעות הסביבתיות מהקמתם של פרויקטים מסוג זה.

יובל שטייניץ: לסיכום, חבר הכנסת שיקלי, אני מזדהה במידה רבה עם הרוח של אמירתך; אני אישית מתנגד.

יובל שטייניץ: אנחנו לא נשים חוות רוח בכל פינה בארץ מסיבות נופיות, לפחות זו לא המדיניות שלי, אבל להקים כמה חוות רוח ברמת הגולן, בקצה המזרחי של רמת הגולן, שנושק לגבולנו עם סוריה, ואולי גם בכמה אתרים בנגב, בצורה מרוכזת, שלא מכסה את כל נוף המדינה בטורבינות רוח – אני חושב שזה נכון ומאזן נכון את התמהיל שלנו, של אנרגיה בכלל ושל אנרגיות מתחדשות בפרט.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עומדת לך הזכות לשאלה נוספת, אם אתה רוצה.

עמיחי שיקלי: – – –

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: אומנם השר אמר שאין לנו הרבה רוח – אין לנו הרבה רוח, אבל אנחנו עם עם הרבה מאוד רוח.

יובל שטייניץ: חבר הכנסת מרגי, אין לנו הרבה רוח, אבל יש לנו הרבה רוחניות.

יעקב מרגי: אוה, בסדר.

יובל שטייניץ: וזה לא פחות חשוב מהרוח הנושבת.

יעקב מרגי: אני נצמדתי בכוונה למילה "רוח".

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אתה מוזמן להישאר איתנו לשאילתה דחופה מס' 7, מאת חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, בנושא: סירוב חברת חשמל לבקשות בנושאי התקנת לוחות סולריים.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יוראי להב-הרצנו: אדוני השר, יושב-ראש הישיבה, תודה.

יוראי להב-הרצנו: השר שטייניץ, אזרחים רבים המבקשים להתקין לוחות סולריים על גגות מבנים פרטים, על הבתים שלהם, מקבלים סירוב מחברת החשמל.

יוראי להב-הרצנו: בנוסף, חברת החשמל מסרבת להתקין פאנלים סולריים בגליל ובגולן עד ינואר 2023.

יוראי להב-הרצנו: כך לפי הפרסומים בגלובס.

יוראי להב-הרצנו: ברצוני לשאול אותך: 1.

יוראי להב-הרצנו: האם נכון הדבר?

יוראי להב-הרצנו: 2.

יוראי להב-הרצנו: כיצד מדיניות זו מתכתבת – או משרתת את יעדי משרדך למעבר ל-30% אנרגיות מתחדשות עד 2030?

יוראי להב-הרצנו: תודה.

יובל שטייניץ: תודה לך על השאילתה.

יובל שטייניץ: קודם כול, העובדות שציינת בשאילתה הן נכונות ומדויקות, אבל אני רוצה לפתוח את תשובתי, לפני שאני מקריא, במה שפתחת איתו את הצגת השאילתה שלך.

יובל שטייניץ: אם אינני טועה, המילה הייתה "אזרחים רבים", נכון?

יובל שטייניץ: "אזרחים רבים".

יובל שטייניץ: אז קודם כול, אני מאוד שמח וגאה שאזרחים רבים רוצים פתאום להתקין פאנלים סולריים.

יובל שטייניץ: אני יכול לומר לך שלפני שלוש שנים או ארבע שנים אף אחד כמעט לא רצה להתקין פאנלים סולריים על הגגות.

יובל שטייניץ: אז השאילתה שלך, שאמרתי שהיא מבוססת עובדתית, היא מה שאנחנו קוראים – אפשר לקרוא לזה קללת הברכה או ההצלחה.

יובל שטייניץ: קודם כול, בזכות המדיניות של משרד האנרגיה ורשות החשמל, מאחר שהסרנו את הביורוקרטיה, מאחר שקבענו שלא צריך היטל השבחה ושלא גובים על זה תוספת ארנונה ולא צריך אישורי בנייה לבנות פאנלים סולריים על הגגות, וגם הצענו מחירים, שחברת חשמל תקנה את החשמל הזה במחירים טובים וסבירים – פתאום בכל רחבי המדינה אזרחים רוצים להתקין פאנלים סולריים על הגגות, ובצדק – זה הפך למשתלם, זה הפך לכדאי, החסמים הביורוקרטיים הוסרו והכדאיות פתאום בולטת מאוד, ואני מאוד שמח שכך המצב.

יובל שטייניץ: רק אתמול טסתי בהליקופטר לאסדת הגז תמר, שבתקופת העימות בעזה, שחלף, ניסו לתקוף אותה כמה פעמים, גם בטילים, גם בכטב"מים, גם בטורפדו; לא הצליחו אפילו להתקרב, אבל היא הייתה תחת איום.

יובל שטייניץ: אז טסתי אליה אתמול עם הצוות המקצועי שלי, גם לראות ולהבין את כל התהליכים, לוחות הזמנים, ואיך אפשר אפילו להגן יותר טוב על האסדה.

יובל שטייניץ: דרך אגב, צריך לשבח את חיל הים; חיל הים לקח את המשימה הזו ברצינות ועשה עבודה פנטסטית בהגנה על האסדה.

יובל שטייניץ: אבל מאחר שטסתי אתמול במסוק ועברתי חלק גדול משטח המדינה עד שיצאנו לים, שמחתי לראות מהמסוק המון המון המון גגות עם פאנלים סולריים, כולל המון רפתות ולולים ביישובים חקלאיים.

יואב קיש: מאיפה?

יובל שטייניץ: מה?

יואב קיש: מאיפה טסת?

יובל שטייניץ: האמת שהייתי צריך לטוס מחיפה.

יובל שטייניץ: באופן אבסורדי נסעתי לחיפה – – –

יעקב מרגי: אתה לא יכול לדבר על טיסות כשיואב קיש כאן ולא – – –

יובל שטייניץ: כן, כן.

יובל שטייניץ: זו הייתה טיסה במסוק.

יובל שטייניץ: אתה לא טייס מסוקים, אז לא יכולתי להזמין אותך להטיס אותנו, כי אתה טייס של מטוסי סילון, לא של מסוקים.

יובל שטייניץ: טסנו במסוק.

יובל שטייניץ: היינו צריכים לנסוע לחיפה כי רק שם היה אפשר לעשות ביקורת דרכונים עם מנחת של מסוק, ומשם טסנו לאורך הארץ עד לאזור אשקלון, ומשם לים, לאסדה.

יובל שטייניץ: אבל יכולתי לראות, לשמחתי, גם ביישובים חקלאיים וגם ביישובים עירוניים המון המון גגות עם פאנלים סולריים.

יעקב מרגי: בדרום יש תנופת פיתוח גדולה מאוד בסוגיית התאים הפוטו-וולטאיים.

יובל שטייניץ: כן.

יובל שטייניץ: ועכשיו, בברכה – אליה וקוץ בה.

יובל שטייניץ: נהיה כל כך כדאי ומשתלם להתקין פאנלים סולריים, שפתאום בשנתיים האחרונות אנחנו מוצפים במבול של אלפי ועשרות אלפי בקשות בבת אחת.

יובל שטייניץ: בהתחלה נענו בחיוב לכולם, אבל עכשיו בחלק מהמקומות צריך להתקין את הרשת, כי יש מקומות שמייצרים הרבה יותר חשמל ממה שהם צורכים ואז צריך לחזק את הרשת או להתקין כבלים נוספים, קווי מתח עליון, או מתח גבוה, נוספים כדי להעביר את החשמל הזה למרכז – מאחר שחלק גדול מהחשמל הסולרי הוא בפריפריה, יותר מאשר במרכז.

יובל שטייניץ: ולכן, פתאום, אחרי האישורים הראשונים, אחרי שקפצנו מ-2% חשמל מהשמש – עכשיו, כשאני מדבר איתך, אנחנו כבר בערך ברמה של 10% או 11% חשמל מהשמש, עכשיו; השנה אנחנו נהיה ברמה של – – –

יעקב מרגי: אל תתווכח עם הנתונים עם שר האנרגיה, מניסיון שלי.

יוראי להב-הרצנו: – – – נתונים ממשרד האנרגיה.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו לא ב-6%.

יוראי להב-הרצנו: על מה אתם מדברים?

יובל שטייניץ: לא, לא, לא, לא.

יוראי להב-הרצנו: כן, כן, כן.

יוראי להב-הרצנו: מה, על מה, זה נתונים – – –

יעקב מרגי: תקבל הבהרה.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: אמרת.

יובל שטייניץ: עכשיו יש לנו ויכוח.

יובל שטייניץ: השנה – – –

יוראי להב-הרצנו: השר שטייניץ, אלה הנתונים של המשרד שלך.

יוראי להב-הרצנו: הם עומדים על 5.85%.

יובל שטייניץ: אני מדבר על השנה הזאת, לא על השנה שעברה.

יוראי להב-הרצנו: אה, מה שיהיה?

יובל שטייניץ: השנה, השנה, בכמה נסיים את השנה.

יובל שטייניץ: השנה החשמל מהשמש יעבור את ה-10%.

יוראי להב-הרצנו: אוקיי.

יובל שטייניץ: וזה שם אותנו – בעבר ארגון האנרגיה הבין-לאומי שם אותנו במקום השני בעולם, ומסתבר שהייתה טעות בחישוב שלו, אבל אנחנו בחמישייה הראשונה בעולם מבחינת אנרגיית השמש – בחמישייה הראשונה.

יובל שטייניץ: לא במקום הראשון.

אורית פרקש הכהן: – – –

יובל שטייניץ: נכון, נכון.

יוראי להב-הרצנו: לא שמעתי מה – – –

יעקב מרגי: אפרופו, יואב קיש, יושבת-ראש רשות החשמל לשעבר.

יובל שטייניץ: כן.

יובל שטייניץ: אורית פרקש הייתה יושבת-ראש רשות החשמל במשך שש שנים, אני חושב.

יובל שטייניץ: חמש?

יובל שטייניץ: חמש שנים.

יעקב מרגי: אבל זה עדיין מדגדג.

יובל שטייניץ: בחלק מהדברים היא מומחית יותר ממני, אז אם אני לא זוכר משהו, אני יכול לשאול אותה.

יוראי להב-הרצנו: גם בטיסות, אגב.

יוראי להב-הרצנו: גם בטיסות.

יוראי להב-הרצנו: שרת התיירות.

יובל שטייניץ: אוקיי.

יעקב מרגי: אפרופו, אם אפשר, בהמשך תתייחס גם למינוי הזמני ברשות החשמל, והגיע הזמן שיהיה קבוע.

יובל שטייניץ: אוקיי.

יובל שטייניץ: אני מוכן לבדוק את זה עוד פעם.

יובל שטייניץ: השנה אנחנו נעבור את ה-10%.

יובל שטייניץ: נכון שהיעד היה לעשות את זה בשנה שעברה, אבל בגלל הקורונה נדחו המון השלמות של המון פרויקטים, אז זה קורה עכשיו.

יובל שטייניץ: לדעתי השנה גם כן נגיע – לא רק שנעמוד השנה ב-10%, אנחנו גם נגיע בסוף השנה ל-11% או ל-12% חשמל מהשמש.

יובל שטייניץ: אמרתי לך, זה שם אותנו לא במקום הראשון או השני אבל בחמישייה הראשונה בעולם מבחינת חשמל מהשמש.

יובל שטייניץ: עכשיו אני מקריא את התשובה כדי להיות מדויק יותר: השילוב המסיבי של מתקני ייצור באנרגיה סולרית בשנים האחרונות, בעיקר בפריפריה, בגליל ובנגב, מוביל באופן טבעי לעומסים גדולים על רשת החשמל הקיימת.

יובל שטייניץ: במהלך השנה החולפת, הרוב הכמעט-מוחלט – לא מוחלט, אבל הכמעט-מוחלט – של בקשות לשילוב ברשת אושרו.

יובל שטייניץ: עם קביעת היעדים החדשים, לפני כמה חודשים, לאנרגיה מתחדשת – זה כבר יותר, זה כבר קצת יותר מחצי שנה – של 30% עד 2030, בניגוד ליעד הקודם, שהיה 17% – כלומר, היעד הקודם היה 17%, אז אם אנחנו עכשיו על 10% השנה או 11%, זה חייב אותנו להוסיף 6% או 7%; עכשיו קבענו שאנחנו נוסיף 20%, כלומר פי שלושה ממה שתכננו מראש, בעשור הקרוב.

יובל שטייניץ: עם קביעת היעד החדש – אישור הממשלה ליעד החדש של 30%, ומתוך זה 27% בערך זה חשמל מהשמש; גם זה אמור לשים אותנו באחד משלושת המקומות הראשונים בעולם בחשמל סולרי – החלו חברות ניהול המערכת וחברת החשמל, בשיתוף עם רשות החשמל, לעבוד על גיבוש תוכנית פיתוח מסיבית של רשת החשמל לשנים הקרובות, כדי שרשת החשמל הארצית תוכל לקלוט את עשרות אלפי – תקשיב טוב לכמות – עשרות אלפי המתקנים הסולריים שצפויים לקום בעשור הקרוב.

יובל שטייניץ: לצד זאת, משרד האנרגיה ורשות החשמל מודעים לקושי, נכון להיום, ופועלים מול חברת החשמל וחברת ניהול המערכת לטובת מציאת פתרונות גם בטווח הקצר; פתרונות שיוכלו לאפשר שילוב של מתקנים גם תחת מגבלות הרשת הקיימות כיום.

יובל שטייניץ: אבל חייבים להבין שאין יכולת להבטיח אישור של 100% מהבקשות.

יובל שטייניץ: לא נוכל להגיע לאישור של 100% מהבקשות בשנה-שנתיים הקרובות, עד שנבנה רשת חשמל גדולה בהרבה וחזקה בהרבה, שתוכל לשאת את כמויות החשמל העצומות האלה של החשמל הסולרי מהפריפריה למרכז.

יובל שטייניץ: אנחנו עושים מאמץ לענות לרוב הגדול בחיוב.

יובל שטייניץ: חברת החשמל עושה מאמצים ניכרים לחבר מתקנים סולריים לרשת ככל שניתן.

יובל שטייניץ: יצוין כי בתקופה של שלושה-ארבעה חודשים, בין ינואר לאפריל השנה, חוברו 1,600 מתקנים חדשים ברחבי הארץ – 1,600 רק בשלושה החודשים הראשונים של השנה, 1,600 מתקנים בהספק מצטבר של 100 מגה-ואט.

יובל שטייניץ: בחישוב שנתי זה כאילו אתה מקים בכל שנה תחנת כוח חדשה בפאנלים סולריים מהשמש.

יובל שטייניץ: לעניין התשובות השליליות, שניתנו בעיקר לבעלי מתקנים סולריים באזור הצפון, אלה נובעות מהנחיות חברת ניהול המערכת – חנ"מ – אשר פרסמו מסמך למגבלת הולכה למתקני PV, ובעקבותיו נמצא, בין היתר, כי לא ניתן לחבר מתקני מתח גבוה ומתח נמוך במרחב הצפוני של המדינה עד להשלמת ציר ההולכה החדש שיביא את החשמל הזה לאזורי הביקוש – קיסריה, תנובות, שער אפרים.

יובל שטייניץ: זה הציר שעובר ליד קלנסווה, אשר מתעכב בשל קשיים לפנות מתיישבים לא חוקיים שפשוט בנו בתים ולפעמים מתקנים חקלאיים על השטח שהוקצה מראש לקו מתח עליון או לתשתיות.

יובל שטייניץ: עניין זה מצוי בטיפול ממוקד מול רשויות האכיפה, ובכלל זה הרשות לאכיפת דיני התכנון והבנייה במשרד האוצר, משרד המשפטים, הפרקליטות והמשטרה.

יובל שטייניץ: אנחנו צריכים להשלים קו מתח עליון נוסף, גם קו מתח עליון נוסף וגם חיבורים לקווים עליונים נוספים, כדי להיות מסוגלים לשאת את הכמויות העצומות של חשמל סולרי שרוצים להקים בצפון אל אזור המרכז.

יובל שטייניץ: בהמשך לתשובות השליליות שהועברו על ידי חברת החשמל פועל משרד האנרגיה מול החברה, לבחינה חוזרת ומחודשת של הבקשות.

יובל שטייניץ: בעקבות כן כבר שונו חלק מהתשובות, ובימים אלה חברת חשמל מבצעת פעילות מאומצת מול חברת ניהול המערכת ומול רשות החשמל כדי לתת יותר תשובות חיוביות, ולו מוגבלות או חלקיות, עד להשלמת ציר ההולכה האמור – הציר בשרון, שציינתי אותו קודם באזור עמק חפר, קלנסווה – וזאת כדי לעמוד ביעדים שקבעתי כשר אנרגיה לשנת 2030.

יובל שטייניץ: אני יכול לומר לך, מעבר לכתוב כאן, שאני קיימתי אצלי ישיבה מיוחדת לפני כשלושה שבועות או חודש, עם כל הגורמים, כולל חברת החשמל.

יובל שטייניץ: אמרנו שמצד אחד זאת ברכה גדולה שיש כל כך הרבה בקשות, שהרשת כבר לא מסוגלת לשאת את כל החשמל הזה, ומצד אחר צריך להאיץ את המאמצים, גם לשפר את הרשת וגם לתת תשובות – כולל תשובות מותנות.

יובל שטייניץ: אם אנחנו יודעים או מעריכים שתוך שנה וחצי נוכל להביא תוספת חשמל, אז לא צריך עכשיו לתת תשובה שלילית אלא תשובה חיובית מותנית, שזה מותנה בהשלמת הקו.

יובל שטייניץ: נוכל לקנות את החשמל, וייתכן שקניית החשמל – אתה יכול להתקין את המתקנים – תתבצע רק, למשל, בעוד שנתיים ולא מיידית, כי כרגע אי-אפשר להוליך את החשמל.

יובל שטייניץ: בקיצור, קודם כול, אף אחד לא אוהב פקק, אבל הפקק הזה באמת מעיד על השינוי העצום שנעשה ועל כך שהיום זה באמת אטרקטיבי – סוף-סוף אטרקטיבי, אחרי עשרות שנים – להתקין פאנלים סולריים על גגות פרטיים, על לולים, על דירים, על מתקנים תעשייתיים קטנים וכו'.

יובל שטייניץ: אנחנו מאוד שמחים שיש תנופה כזאת, ואם תיקח סיור עם מסוק בארץ, אתה תוכל לראות במו עיניך.

יובל שטייניץ: ממש רואים את זה.

יובל שטייניץ: כל כמה חודשים, כל חצי שנה יוצא לי לטוס במסוק.

יובל שטייניץ: אתה יכול לראות איך יותר ויותר גגות מלאים בפאנלים סולריים.

יובל שטייניץ: אנחנו נעשה הכול – דרך אגב, בזכות הרפורמה שעשינו, הרי חברת חשמל מפסיקה לבנות תחנות כוח חדשות.

יובל שטייניץ: כמעט כל התקציב שלה בשנים הקרובות הולך לרשת, לשיפור רשת ההולכה והחלוקה של החשמל.

יובל שטייניץ: רק לתת לך דוגמה: בעבר, לפני שלוש או ארבע שנים, חברת חשמל השקיעה בממוצע 600–700 מיליון שקל בשנה ברשת ההולכה והחלוקה; עברנו עכשיו לקצב שמתקרב כבר ל-3 מיליארד שקל כל שנה.

יובל שטייניץ: כלומר, פי שלושה או פי ארבעה.

יובל שטייניץ: חברת חשמל משקיעה עכשיו פחות או כמעט בכלל לא בבניית תחנות כוח.

יובל שטייניץ: רוב החשמל ייוצר באופן פרטי, ולכן היא תשקיע הרבה יותר.

יובל שטייניץ: נתתי את המספרים – זה פי שלושה, זה הולך להיות בעתיד פי ארבעה או פי חמישה מאשר בעבר – בשיפור רשת החשמל – –

יעקב מרגי: ברוח הרפורמה, ברוח הרפורמה.

יובל שטייניץ: – – בין השאר כדי שנוכל להביא המון חשמל פוטו-וולטאי, סולרי מהנגב, מהגליל, לאזורי הביקוש במישור החוף ומרכז הארץ.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: שאלה נוספת, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: השר שטייניץ, תודה רבה לך על הדברים.

יוראי להב-הרצנו: אני לא צריך לקחת מסוק ולטוס ולראות את הפאנלים הסולריים.

יוראי להב-הרצנו: יש לי את הממ"מ.

יוראי להב-הרצנו: לפי הנתונים, בשנת 2020 לא הגענו ל-5.85%.

יוראי להב-הרצנו: לא הגענו לכמעט חצי מהיעד שהמשרד שלך קבע ל-2020.

יוראי להב-הרצנו: דיברת על תשתיות ההולכה, אבל אם תשתיות ההולכה של הרשת היו כל כך מוגבלות מלכתחילה, ככל הנראה יכולנו לצפות שהמדינה לא הייתה מגיעה ליעדים שמשרד האנרגיה הציב.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לשאול, אם הגידול הוא בעקבות המדיניות של משרד האנרגיה, בעקבות המדיניות המבורכת שלכם, מדוע לא שדרגתם במקביל את התשתיות, את תשתיות ההולכה?

יוראי להב-הרצנו: תמרצתם מבלי לחשוב על המשמעויות.

יוראי להב-הרצנו: יתרה מזו, לפני חודש משרד האנרגיה פרסם יעדים חדשים לשנים הקרובות, ובדיוק באותו יום פרסם המשרד להגנת הסביבה תוכנית אחרת לגמרי עם יעדים אחרים לגמרי.

יוראי להב-הרצנו: אז אני רוצה לשאול אותך: איך אתה מסביר את חוסר התיאום בעבודה הממשלתית בניהול משק האנרגיה?

יוראי להב-הרצנו: בנימה אישית, אני יכול להתרשם מהדברים שלך כאן שיש הרבה מאוד חוסר ארגון ובלגן סביב הניהול של המשאב הזה, ולכן אולי אנחנו לא עומדים בנתונים.

יעקב מרגי: תודה.

יוראי להב-הרצנו: אני אשמח לשאול אותך – – –

יעקב מרגי: שאלת הרבה שאלות.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: אני יכול לומר – כיו"ר ועדת הכלכלה, תרשה לי – נפלת על השר הכי מעורב בסוגיה של האנרגיות המתחדשות.

יעקב מרגי: לא תוכל להפתיע אותו, ואני לא יודע אם יש אי-סדר.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו קובעים – – –

יעקב מרגי: השר ישיב.

יובל שטייניץ: שמעתי את דבריך, והפעם, בניגוד לשאילתה המקורית שלך, שהסכמתי בה עם העובדות שציינת, אני חייב לחלוק עליך.

יובל שטייניץ: אתה יודע, אפשר לנסות למצוא פגם בכל דבר, ואולי זה תפקידה של האופוזיציה.

יובל שטייניץ: אבל לעלות מ-1.9% חשמל מהשמש ל-10% או 11%, שנהיה השנה – – –

יוראי להב-הרצנו: אבל אין 10%.

יוראי להב-הרצנו: אלו לא הנתונים, יובל.

יוראי להב-הרצנו: אלו לא הנתונים.

יובל שטייניץ: רגע, שנייה, עכשיו אני עונה.

יובל שטייניץ: שמעתי אותך.

יוראי להב-הרצנו: אלה לא הנתונים.

יובל שטייניץ: רק שנייה.

יעקב מרגי: תאפשר לשר להשיב, בבקשה.

יובל שטייניץ: אלה הנתונים של השנה.

יובל שטייניץ: הנתונים שאתה מציג הם של השנה שעברה.

יובל שטייניץ: בשנה שעברה היינו אמורים להגיע ל-10%, ובגלל הקורונה נתקעו – ההשלמה – – –

יוראי להב-הרצנו: מה הקורונה – – –

יובל שטייניץ: סליחה, שנייה.

יובל שטייניץ: נתקעה ההשלמה של המון – – –

יעקב מרגי: יוראי.

יוראי להב-הרצנו: קורונה – – –

יעקב מרגי: תרשום לך נקודות.

יובל שטייניץ: אתה לא רוצה שאני אענה לך?

יובל שטייניץ: השתדלתי לענות לך בצורה מכובדת עד עכשיו.

יובל שטייניץ: אם אתה לא מעוניין, אני יכול לא לענות.

יוראי להב-הרצנו: אתה אומר לי קורונה – – –

יעקב מרגי: בבקשה, נא לאפשר לשר להשיב.

יוראי להב-הרצנו: מה קשורה הקורונה?

יעקב מרגי: יוראי, תרשה לו להשיב.

יובל שטייניץ: תאר לעצמך שזה כמו שהמון מתקנים – נכנסנו לסגר הראשון, ואחר כך לא היה אפשר לשנע עובדים, לאסוף עובדים, והמון מתקנים התעכבו.

יובל שטייניץ: ולכן, נכון שהיעד שנקבע הוא 10% עד לסוף שנת 2020, ובמקום זה נעמוד ביעד הזה, ואפילו קצת יותר, עד סוף שנת 2021.

יובל שטייניץ: אז אם רוצים להגיד: אבל היה יעד שנקבע בעבר – דרך אגב, הוא לא נקבע בתקופתי כשר אנרגיה; הוא נקבע הרבה לפני.

יובל שטייניץ: כשאני נכנסתי לתפקידי כשר אנרגיה היינו בפחות מ-2%, 1.9%.

יובל שטייניץ: אז אם בשש שנים אנחנו מכפילים מ-1.9% ל-10% ואפילו ל-11% או 12%, שזה מה שיהיה השנה, אפשר להגיד: אבל זה היה אמור להיות בשנה שעברה –אבל זאת קטנוניות.

יובל שטייניץ: אפשר גם להגיד: הישג בלתי רגיל נעשה פה, והינה, בשלוש השנים האחרונות, שלפניהן זה היה מעט מאוד, פתאום אנחנו רואים את כל הגגות מתמלאים.

יובל שטייניץ: בעצם בשאילתה שלך ציינת את זה, כי אמרת שיש פתאום – הרי זה לא היה לפני חמש שנים – המון המון המון בקשות להתקין פאנלים סולריים ולחבר אותם לרשת החשמל.

יובל שטייניץ: אז עכשיו אתה אומר: רגע, אולי עודדתם יותר מדי?

יובל שטייניץ: יש פה הצלחה כזאת גדולה, שעכשיו צריך לחכות קצת, לפעמים שנה או שנתיים או שלוש כדי שהרשת תוכל לחבר את זה.

יובל שטייניץ: אני מציע לך שאם יום אחד אתה תהיה שר ותנסה לקדם את הדברים בתנופה רבה, לא תגיד לעצמך:

יובל שטייניץ: אבל אולי אני אצליח בא', ב' וג', ואז בד' ייקח קצת יותר זמן.

יוראי להב-הרצנו: השר שטייניץ, לא צפיתם את הגידול, את התמרוץ שלכם, את המשמעויות של המדיניות?

יובל שטייניץ: אני אגיד לך: צפינו, אבל ההישג היה הרבה יותר גדול ממה שקיווינו.

יוראי להב-הרצנו: אבל לא הגעתם ליעד.

יובל שטייניץ: העובדה שהסרנו כל כך הרבה חסמים ביורוקרטיים – דרך אגב, לא הייתי בטוח שנצליח להסיר את כולם, אבל הצלחנו להסיר את רובם כבר לפני שנה וחצי או שנתיים – יצרה תנופה עצומה.

יובל שטייניץ: אתה יודע מה, ההצלחה הייתה יותר גדולה ויותר מהירה ממה שציפיתי.

יובל שטייניץ: ציפיתי להצלחה – לא ציפיתי שיהיה כזה ביקוש עצום וכזו תנופה.

יובל שטייניץ: אז עכשיו יש כזה ביקוש עצום וכזו תנופה שרשת החשמל, שכבר קלטה – הינה, רק בשלושת החודשים הראשונים של השנה 1,600 מתקנים אושרו.

יובל שטייניץ: נכון, אי-אפשר לתת תשובות חיוביות לכולם כי יש המון המון בקשות.

יובל שטייניץ: אני מאוד שמח שיש המון בקשות, אני מאוד שמח שהתחום של אנרגיית השמש פתאום, בשלוש השנים האחרונות, נמצא בתנופה אדירה.

יובל שטייניץ: מישהו דאג שפתאום תהיה תנופה אדירה, וזה אני, וזה משרד האנרגיה וזו רשות החשמל וזו חברת החשמל.

יובל שטייניץ: ואלה שדאגו והשיגו את התנופה האדירה הזו – דרך אגב, אני מאוד גאה שהורדנו מעל 70% מזיהום האוויר ממשק האנרגיה בישראל; מעל 70% מזיהום האוויר שאנחנו נושמים, מתחמוצות החנקן ותחמוצות הגופרית.

יובל שטייניץ: הורדנו כבר מעל 70%, ועד 2025 נוריד מעל 95%.

יובל שטייניץ: זה הישג עצום.

יובל שטייניץ: דרך אגב, אנחנו ראשונים בעולם במהירות הירידה בפחם בשנים האחרונות בפחם, עד להפסקה המוחלטת שצפויה ובהחלפת הפחם בגז טבעי ואנרגיית שמש.

יובל שטייניץ: ראשונים בעולם.

יובל שטייניץ: אז אני חושב שאפילו שאתה חבר אופוזיציה ואני שר, ומותר לך לנסות לנגח אותי ואת הממשלה, לפעמים אפשר לראות גם את ההישגים ולהגיד גם מילה טובה.

יובל שטייניץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: תודה רבה לשר יובל שטייניץ על התשובה המפורטת.

יעקב מרגי: הלוואי שאלו יהיו הצרות שלנו.

יעקב מרגי: אנחנו נמשיך להתקדם ביחד במקביל.

יעקב מרגי: אין ספק שצריך להתאים את הביקושים להיצע, ואנרגיות מתחדשות זו ברכה, וצריך לנצל את הפוטנציאל במקסימום.

יעקב מרגי: חסל סדר שאילתות.

יעקב מרגי: [נספחות.

יעקב מרגי: ]

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לסעיף 4 בסדר-היום – תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות במקומות עבודה) (תיקון מס' 11), התשפ"א–2021.

יעקב מרגי: תציג את התקנות השרה אורית פרקש הכהן בשם שר האוצר.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

יעקב מרגי: בבקשה.

אורית פרקש הכהן: בשם שר האוצר, אני מציגה כאן את תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות במקומות עבודה).

אורית פרקש הכהן: אני מתחילה.

אורית פרקש הכהן: נכון להיום, ועל אף העובדה שיותר מחמישה מיליון איש קיבלו בישראל את החיסון השני ושרמת התחלואה ירדה משמעותית בחודשים האחרונים, אנו רואים צורך להמשיך לפעול בהתאם לתנאי התו הסגול במקומות עבודה במטרה למנוע עליית תחלואה.

אורית פרקש הכהן: לכן, ביום 11 במאי 2021 הועלתה להצבעה בממשלה, ואושרה על ידה בהחלטה מס' 985, הארכה של תוקף התקנות הקובעות את כללי הפעלת מקומות העבודה בתנאי התו הסגול ב-28 ימים נוספים מיום פקיעתן, עד ליום 8 ביוני 2021.

אורית פרקש הכהן: בנוסף, במטרה להקל על עובדים ומעסיקים לאור ירידת התחלואה וגידול שיעור ההתחסנות במדינת ישראל, תוך השוואת ההוראות שקבועות בתקנות הגבלת פעילות לתקנות אלה, מוצע לבטל חלק מן ההוראות, כגון חובת הקצאת ציוד אישי קבוע לכל עובד, לתת אפשרות להשתתף בכנס מקצועי גם בשטח פתוח ללא מגבלה, ולבטל מגבלות תפוסה ופעילויות שונות כמו ישיבה בחדר אוכל, בדומה להקלות שנעשו במסגרת תיקון 40 להגבלת פעילות.

אורית פרקש הכהן: יצוין כי מאז יום אישורה של הממשלה את הארכת תוקף התקנות חל שינוי בעמדת שר הבריאות, ולפיו לאור הירידה בתחלואה הוא גם לא מתכוון להאריך את תוקף תקנות הגבלת הפעילות מעבר ליום 31 במאי 2021.

אורית פרקש הכהן: לאור האמור, בכוונת שר האוצר להעלות לאישור הממשלה תיקון לתקנות שבענייננו, שמקצר את תוקפן גם עד לאותו המועד של הגבלת הפעילות.

אורית פרקש הכהן: זהו.

יעקב מרגי: נעבור לרשימת הדוברים.

יעקב מרגי: ראשון הדוברים, חבר הכנסת אחמד טיבי – איננו; חבר הכנסת אוריאל בוסו – איננו.

יעקב מרגי: משה אבוטבול.

משה אבוטבול: מוותר.

יעקב מרגי: אתה מוותר.

יעקב מרגי: אתה מוותר בדיון הזה?

יעקב מרגי: מוותר.

יעקב מרגי: חבר הכנסת עפר כסיף – איננו; חבר הכנסת ולדימיר בליאק, שביקש – איננו; חבר הכנסת אבי מעוז – איננו; מנסור עבאס – איננו; ישראל אייכלר – איננו; ווליד טאהא – איננו; מרב מיכאלי – איננה; קרן ברק – איננה; מירב בן ארי – איננה; יוליה מלינובסקי – איננה; יואב סגלוביץ' – גם כן איננו; יעקב מרגי – מנהל את הישיבה, אז הוא יוותר; יצחק פינדרוס – איננו; אלכס קושניר – איננו; סעיד אלחרומי – איננו; אוסאמה סעדי – איננו; ינון אזולאי – איננו; אופיר סופר – איננו; קטי קטרין שטרית – איננה; מאי גולן – איננה; מאיר כהן – איננו; איימן עודה – איננו; אבתיסאם מראענה – איננה; סמי אבו שחאדה – איננו; יעקב טסלר – איננו; יוסף טייב – היה כאן ואיננו; עודד פורר – איננו; רון כץ – איננו.

יעקב מרגי: גברתי השרה, את יכולה לשבת.

יעקב מרגי: עאידה תומא סלימאן – איננה; שרן מרים השכל – איננה; יבגני סובה – איננו; מירב כהן – איננה; משה ארבל – איננו; מאזן גנאים – איננו.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להצבעה על התקנות, כפי שאני אקרא.

יעקב מרגי: אנחנו מצביעים על תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון מס' 11).

יעקב מרגי: אפשר להתחיל את ההצבעה.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: בעד התקנות – 4

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: ארבעה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יעקב מרגי: תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (תיקון מס' 11), התשפ"א–2021, אושרו.

יעקב מרגי: [נספחות.

יעקב מרגי: ]

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לסעיף 5 בסדר-היום – תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות והוראות נוספות) (תיקון מס' 42), התשפ"א–2021.

יעקב מרגי: יציג את התקנות סגן שר הבריאות יואב קיש.

יעקב מרגי: בבקשה.

משה אבוטבול: זה לא 4?

יעקב מרגי: סעיף 5.

משה אבוטבול: 4.

יעקב מרגי: לך.

יעקב מרגי: אתה החלטת היום – במסלול התנגשות.

משה אבוטבול: הסתכלתי על הדף.

יעקב מרגי: זה שהיושב-ראש הכתיר אותך אתמול בתואר מסוים – בבקשה, אדוני.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, מונחת הצעה לאישור תקנות מכוח סעיפים 6 ו-7.

יואב קיש: בעצם, עניינם הגבלות על המרחב הפרטי והציבורי.

יואב קיש: מכיוון שעדיין ועדת הקורונה לא קיבלה את אישור המליאה, אז אנחנו ממשיכים עם התקנות האלה.

יואב קיש: אני לא יודע – גם אם היא הייתה מקבלת, כנראה שאת התקנות האלה עוד לא היינו מספיקים בכל מקרה.

יעקב מרגי: למה אתה פסימי?

יעקב מרגי: יכול להיות שזה יתקבל.

יואב קיש: לא, לא הבנת.

יואב קיש: אמרתי: גם אם היא הייתה מקבלת ומוכנה – –

יפעת שאשא ביטון: – – –

יואב קיש: – – התקנות כבר מגיעות לפרקן.

יואב קיש: יכול להיות שהתקנות שיהיו עוד שבוע זה כבר יהיה אירוע אחר, אבל כרגע אני אומר שאלה תקנות שגם אם היא הייתה בלוחות הזמנים, כנראה שזה היה מגיע עדיין למליאה.

יואב קיש: תיקון מס' 42 מאריך את תוקפן של תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה.

יואב קיש: הוא מאריך תקנות אלה מכוח סעיפים 6 ו-7 לחוק.

יואב קיש: זה כולל בעיקר את החובה לשמירת מרחק במרחב הציבורי ואת מגבלת ההתקהלות במרחב הציבורי והפרטי.

יואב קיש: בעצם הן יפקעו עד 31 במאי.

יואב קיש: לאחר מכן, כפי שנאמר קודם, אין בקשה – ולא תהיה בקשה – להאריך תקנות אלה.

יואב קיש: ללא אישור המליאה לתקנות אלה, תתבטל כל האחריות לעשיית עבירות הנובעות מהן, ולכן אבקש את אישור המליאה לטובת התקנות.

יעקב מרגי: אנחנו מאריכים אותן עד 31 במאי.

יואב קיש: כן.

יעקב מרגי: נעבור לרשימת הדוברים: חבר הכנסת אחמד טיבי – איננו; אוריאל בוסו – איננו.

יעקב מרגי: משה אבוטבול, בבקשה, אדוני.

משה אבוטבול: – – –

יעקב מרגי: מוותר.

משה אבוטבול: לא.

משה אבוטבול: האם יש עוד – – –

יעקב מרגי: תעבור – – –

משה אבוטבול: יש עוד שני דברים?

יעקב מרגי: כן.

משה אבוטבול: אז אני באחרונים.

יעקב מרגי: מי שלא הבין, אנחנו בתיקון מס' 42.

יעקב מרגי: אז תקראו, בבקשה, את סדר-היום כפי שהוא מונח על שולחנכם.

משה אבוטבול: זה מה שמונח.

יעקב מרגי: עופר כסיף – איננו; אבי מעוז – איננו; מנסור עבאס – איננו; ישראל אייכלר – איננו; ווליד טאהא – איננו; מרב מיכאלי – איננה; קרן ברק – איננה; מירב בן ארי – איננה; יוליה מלינובסקי – איננה; יואב סגלוביץ' – איננו; יעקב מרגי – מנהל את הישיבה ולכן מוותר; יצחק פינדרוס – איננו; סעיד אלחרומי – איננו; אוסאמה סעדי – איננו; ינון אזולאי – איננו.

יעקב מרגי: הייתי נותן לך מייד לדבר, אבל זה חלק מהמחויבות.

יפעת שאשא ביטון: – – –

יעקב מרגי: אופיר סופר – איננו; קטי שטרית – איננה; מאי גולן – איננה; מאיר כהן – איננו; איימן עודה – איננו; אבתיסאם מראענה – איננה; סמי אבו שחאדה – איננו; יעקב טסלר – איננו; יוסף טייב – איננו; עודד פורר – איננו; רון כץ – איננו; עאידה תומא סלימאן – איננה; שרן מרים השכל – איננה; יבגני סובה – איננו; מירב כהן – איננה; משה ארבל – איננו; מאזן גנאים – איננו; גלית דיסטל – איננה.

יעקב מרגי: עכשיו חברת הכנסת השרה לשעבר יפעת שאשא ביטון.

יעקב מרגי: בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יפעת שאשא ביטון: חבריי חברי הכנסת, סגן השר יואב קיש, אני עולה ומתייחסת בכלל לנושא של התקנות.

יפעת שאשא ביטון: קודם כול, התבשרנו בשורה טובה בתחילת השבוע, שהתו הירוק יבוטל.

יפעת שאשא ביטון: מי שזוכר את הדיונים בשבועות האחרונים – רק ביום רביעי האחרון עמדתי כאן ודרשתי לבטל את כל ההגבלות לאלתר, כי אין שום הצדקה רפואית.

יפעת שאשא ביטון: אמרו לי: זה יקרה עוד הרבה זמן.

יפעת שאשא ביטון: אז כנראה שבימים של כנסת שלושה-ארבעה ימים זה הרבה זמן.

יעקב מרגי: זה הרבה זמן.

יפעת שאשא ביטון: אני מקבלת את זה באהבה.

יפעת שאשא ביטון: רק מזכירה שפשוט כנראה הממשלה הבינה שביום שני הוועדה המסדרת אישרה את הקמת ועדת הקורונה, ועוד לפני שאנחנו נפתח ונדון בדברים לעומק הם העדיפו ליישר קו – וטוב שכך.

יפעת שאשא ביטון: אבל עולה שאלה: אז למה אנחנו נמצאים כאן היום וממשיכים להאריך את התקנות, כשאנחנו יודעים שאין שום הצדקה רפואית?

יפעת שאשא ביטון: אולי יהיו כאלה שיגידו: טוב, נו, מה הקטנוניות הזו?

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כבר לקראת סוף חודש מאי, אז נחכה עד 31 בחודש.

יעקב מרגי: אתה רוצה לדבר?

יעקב מרגי: להחזיר אותך?

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לומר לכם שמחר, למשל, יש טקס השבעה בצבא, בצה"ל, של יחידה קרבית, ויש הורים שמנועים מלהגיע, כי אין להם תו ירוק, למרות שהטקס מתקיים בחוץ.

יפעת שאשא ביטון: אז אימהות יכולות לשלוח את הילדים שלהן לקרבי אבל הן לא יכולות להגיע לטקס ההשבעה שלהם.

יפעת שאשא ביטון: למה?

יפעת שאשא ביטון: שרירותי לחלוטין, שום הצדקה רפואית, ממילא עוד כמה ימים הכול מתבטל.

יפעת שאשא ביטון: ביום שבת האחרון היה אירוע משפחתי, לא שלי, אבל ככה נחשפתי מהצד לסיטואציה ממש כואבת, אני מוכרחה לומר.

יפעת שאשא ביטון: משפחה שלמה שמגיעה, וכולה מחוסנת וכולה עם תו ירוק.

יפעת שאשא ביטון: תינוק בן שנה וחודשיים, מן הסתם הוא לא מחוסן אבל הוא היה גם ללא בדיקה – לא אישרו להם להיכנס לאירוע המשפחתי שלהם.

יפעת שאשא ביטון: אני רואה את עוגמת הנפש, ואני לא מצליחה להבין איך הדבר הזה מתרחש במדינת ישראל.

יפעת שאשא ביטון: אני באה לשומר ואומרת לו: תקשיב, בוא, הילד לא מסכן אף אחד.

יפעת שאשא ביטון: הוא אומר: אם אני מכניס אותו, מפטרים אותי.

יפעת שאשא ביטון: אתה מבין שאנחנו נמצאים בסיטואציה שהיא באמת בלתי אפשרית.

יפעת שאשא ביטון: וגם הכמה-ימים האלה הם מאוד מאוד משמעותיים.

יפעת שאשא ביטון: אני כבר לא מדברת על פניות שקיבלתי מחיילות עתודאיות בקורס לסיעוד, שלא מאפשרים להן עבודה מעשית כי הן לא מחוסנות.

יפעת שאשא ביטון: בקיצור, זה לופ שלם.

יפעת שאשא ביטון: אם החלטנו, בגלל סיבה רפואית, שהגיע הזמן לבטל את התקנות האלה, בטלו אותן לאלתר והפסיקו להתעלל באנשים.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו, רק כדי שמי שעומד בבית ושואל אולי על סמך מה אני אומרת את כל הדברים, אני רוצה להביא בפני המליאה את דבריו של פרופ' גמזו – כולם מכירים, הוא היה פרויקטור במדינת ישראל.

יפעת שאשא ביטון: ב-25 בחודש הוא התראיין בגל"צ ואמר: תקשיבו, אפשר לפתוח הכול.

יפעת שאשא ביטון: יש קורונה ספורדית, תמשיך להיות קורונה ספורדית.

יפעת שאשא ביטון: את האלמנט המגפתי אנחנו בלמנו.

יפעת שאשא ביטון: היום יש דינמיקה של חסינות עדר.

יפעת שאשא ביטון: לגבי המוטציות, הוא אמר: יכולות להיות מוטציות, אבל זה יכול להיות בכל וירוס.

יפעת שאשא ביטון: הוא חזר והדגיש שהקורונה עושה מוטציות לאט יותר משפעת.

יפעת שאשא ביטון: אז כדאי להפסיק את כל ההפחדות לגבי הווריאנטים.

יפעת שאשא ביטון: אין שום סיבה דחופה להניח שיש מוטציות.

יפעת שאשא ביטון: הוא ציין עוד שיש מדינות שהן פחות מחוסנות אבל הן יותר פתוחות – אגב, אנטיתזה מוחלטת לכל האמירה והצהלה שאנחנו המדינה הראשונה שנפתחת.

יעקב מרגי: נא לסיים.

יפעת שאשא ביטון: אליו מצטרפת גם פרופ' גילי רגב, שבטח כולכם מכירים, ואומרת: הגענו לחסינות עדר.

יפעת שאשא ביטון: צריך להקל.

יפעת שאשא ביטון: אם נמשיך להחמיר, נאבד את אמון הציבור.

יפעת שאשא ביטון: אבל אני עומדת כאן היום לא רק בגלל ההגבלות, אלא במיוחד בגלל השיח – ממש דקה ואני מסיימת – שמתקיים היום בנושא חיסוני ילדים.

יפעת שאשא ביטון: תקשיבו, אני מוכרחה לומר שהסיפור הזה מדיר שינה מעיניי.

יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שאין תמימות דעים לגבי העניין הזה.

יפעת שאשא ביטון: אבל אני רוצה להחזיק דווקא בדברים שאומרת פרופ' גילי רגב, ומציינת שהגענו לחסינות עדר גם בלי לחסן ילדים.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להקריא את עמדתה: "עמדתי האישית בנושא הזה מאוד השתנתה" – כי לפני כן, מי שזוכר, היא מאוד תמכה בזה.

יעקב מרגי: נא לקצר.

יפעת שאשא ביטון: "לפני שהתחלנו לחסן בצורה מסיבית, חששתי שעד שלא נחסן את הילדים לא נוכל להתגבר על המגפה.

יפעת שאשא ביטון: המציאות טפחה על פנינו – ולטובה, כמובן.

יפעת שאשא ביטון: הגענו במדינת ישראל לחסינות עדר בלי לחסן את הילדים.

יפעת שאשא ביטון: כלומר, אין צורך לחסן את הילדים כדי למנוע את המגפה.

יפעת שאשא ביטון: הילדים חזרו לבית הספר, והתחלואה שם נמוכה בסך הכול.

יפעת שאשא ביטון: הם גם חולים בצורה קלה.

יפעת שאשא ביטון: הכול בזכות העובדה שהאוכלוסייה הבוגרת מחוסנת בשיעור גבוה".

יפעת שאשא ביטון: מסקנה: אנחנו היום לא צריכים – בטח לא לכפות חיסון ילדים כשאנחנו יודעים שאין שום הצדקה מבחינה רפואית, במיוחד כשאנחנו יודעים שמדובר בחיסון שקיבל אישור חירום ואנחנו עוד לא יודעים את כל הנתונים לגביו, וזה עוד לפני שנכנסנו לכל נתוני המחקרים האחרונים, שמציגים תמונה שבהחלט מעוררת הרבה מאוד שאלות.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ואנחנו שמחים שסגן שר הבריאות הודיע שהוא לא מתכונן לבקש ארכה נוספת אחרי 31 במאי.

יעקב מרגי: בבקשה, חבר הכנסת אבי מעוז.

יעקב מרגי: אחריו – חבר הכנסת אוסאמה סעדי, ואחריו – היית ברשימה?

רון כץ: – – –

יעקב מרגי: אני אחזיר אותך.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, אדוני סגן השר, כנסת נכבדה, מדינת ישראל קמה כהתגשמות חזון הנביאים, שניבאו על גאולתו של עם ישראל ושיבתו לארצו על פי דבר ה' שבפיהם, וכהתגלמות ציפיית העם היהודי ואמונתו במהלך שנות הגלות הארוכות.

אבי מעוז: אך במשרד החינוך של מדינת ישראל, 73 שנים לאחר קום המדינה, בזמן מלחמה ומתקפה רצחנית כנגד העם היהודי בארצו, לא אלו התכנים שלאורם מחנכים את ילדי ישראל.

אבי מעוז: הדגשים הפדגוגיים והארגוניים של המשרד הם – ואני מצטט: קונפליקטים בין-תרבותיים, התנהגויות פוגעות כנגד קבוצות שונות בחברה הישראלית, הפחתת דעות קדומות.

אבי מעוז: הערכים העומדים ביסודה של מדינת ישראל בעיני פקידי החינוך הם סולידריות, מעורבות ואחריות אזרחית.

אבי מעוז: את כיתות היסודי מלמדים על פלורליזם ורב-תרבותיות ועל הקונפליקטים ששונות יכולה לעיתים לייצר.

אבי מעוז: מספרים להם על אלימות של מיעוט קיצוני משני הצדדים.

אבי מעוז: מה גרם לכך שזו הרוח השוררת במסדרונות משרד החינוך?

אבי מעוז: אם אדוני זוכר, דיברתי על יוזמות אברהם והשפעתן לאורך השנים על משטרת ישראל ויחסה לטרור הערבי.

אבי מעוז: זה בדיוק מה שקרה במשרד החינוך, רק בצורה רחבה בהרבה: גופי שמאל קיצוני, כמו למשל מטח, יוזמות אברהם, מכון מנדל, מכון אבני ראשה וגבעת חביבה, הצליחו ליצור לעצמם לאורך השנים עמדות השפעה מאוד משמעותיות על עובדי מערכת החינוך בדרגים השונים וכן על תוכני המערכת, והצליחו להנחיל בצורה רחבה את משנתם האידיאולוגית הפוסט-ציונית.

אבי מעוז: באופן לא מפתיע, מי שעומד מאחורי גופים אלו ומממן אותם אלו ממשלות זרות, האיחוד האירופי וקרנות כמו הקרן לישראל חדשה.

אבי מעוז: אפילו בנוסח מגילת העצמאות הוסכם לפתוח בכך ש"בארץ ישראל קם העם היהודי" ולדבר על הקשר ההיסטורי שבין העם היהודי לארצו ועל זכותו להקים את ביתו הלאומי, להזכיר את מתקפת הדמים הנערכת עלינו, ואפילו לציין את שאיפת הדורות לגאולת ישראל.

אבי מעוז: יש להניח כי לו פקידי החינוך היו כותבים את מגילת העצמאות היום, היו מופיעים בה ניסוחים כגון "בארץ ישראל קמו הנרטיבים של העם היהודי והעם הערבי"; היה מדובר בה על הקשר ההיסטורי של שני הלאומים לארץ, על כך שלא ראוי שזכות של עם אחד תפגע בזכותו של עם אחר, ועל כך שראוי להפסיק את המאבק הסימטרי בין שני הצדדים.

יעקב מרגי: תודה.

אבי מעוז: לסיום, היו חותמים את המגילה בשאיפת כל הדורות להקמת מדינת כל אזרחיה.

אבי מעוז: אדוני, אני מסיים מייד.

אבי מעוז: משרד החינוך של המדינה היהודית אמור לחנך את ילדי ישראל לחיבור עמוק לזהותם היהודית, לידיעה מעמיקה של תהליך שיבת ציון והתנועה הציונית ולהזדהות איתם, להבנה הלא-קלה שאנו נתונים כבר מאה שנים במלחמה עקובה מדם על הארץ, להכרה בכך שמולנו ניצבת רצחנות ערבית פראית ולאמונה מלאה ומוחלטת בצדקת דרכנו ובצדקת מלחמותינו.

יעקב מרגי: נא לסיים.

אבי מעוז: אני ממליץ לשר החינוך להשתלט על פקידי החינוך, לבצע אתחול מחדש לתוכני משרד החינוך ולהשיב אותו לצד של עם ישראל.

אבי מעוז: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, ואחריו – חבר הכנסת רון כץ, כי הוא הופיע לפני מירב, אם הוא יהיה כאן.

יעקב מרגי: אם לא – מירב.

יעקב מרגי: ובזה ננעלה רשימת הדוברים שהקראנו ולא היו כאן.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, אני וחברי חבר הכנסת אחמד טיבי בבוקר לא היינו בזמן השאילתות, כי היינו בבית משפט מחוזי ובהפגנה שהייתה מול בית המשפט המחוזי בירושלים עם התושבים של סילוואן שעומדים לפנות אותם, כמו שעושים גם בשייח' ג'ראח, אדוני היושב-ראש, וגם בעוד שכונות.

אוסאמה סעדי: אמרנו, לא מדובר בסכסוך נדל"ני ובסכסוך בין בעלים על קרקע, שאם צריך לפתוח את כל דפי ההיסטוריה אז אפשר לפתוח, ואפשר להביא קושאן מפה וקושאן משם, וטוב שבית המשפט דחה את ההחלטה ואמר שהוא יבדוק צירוף של יועץ משפטי לממשלה לעניין הזה, כי באמת מדובר בסוגיה מדינית.

אוסאמה סעדי: אבל אנחנו אמרנו ואנחנו חוזרים ומדגישים, אדוני היושב-ראש:

אוסאמה סעדי: הבעיה בירושלים המזרחית היא בעיה פוליטית, וטוב ששר החוץ בלינקן אתמול, אדוני סגן השר קיש, גם התייחס לזה וגם השרה אורית פרקש-הכהן, שאסור לעשות פעולות חד-צדדיות, ופינוי של תושבי שכונות שייח' ג'ראח ושל בטן אל-הווא בסילוואן ושל עוד שכונות במזרח ירושלים רק מצית את האש ולא גורם להרגעת הרוחות.

אוסאמה סעדי: ובאותו הקשר, אבל נכון שזה הקשר – – –

יואב קיש: – – – שכונת שמעון הצדיק?

אוסאמה סעדי: שכונת שייח' ג'ראח, יואב קיש, ככה הייתה וככה תהיה, ואם אתם תמשיכו בניהול העניין הזה ותיענו ותיעתרו לקיצונים הזויים, גם חבר הכנסת איתמר בן גביר, שהצית את כל האש – ואת זה לא אני אומר, זה מפכ"ל המשטרה אמר; לא חבר הכנסת אוסאמה סעדי אמר את זה, המפכ"ל בכבודו ובעצמו אמר שהוא מי שאחראי להצתה, שהעביר את הלשכה שלו ללשכת שייח' ג'ראח והצית את כל האש הזו.

אוסאמה סעדי: אז אני אומר, אדוני היושב-ראש – גם השר לביטחון פנים, במקום שירגיע את העניינים ויגרום להרגעת הרוחות, גם הוא מצית את האש, כפי שאז, בהצהרה האומללה שלו, ההצהרה ההזויה של השר לביטחון פנים, באותו יום אמר:

אוסאמה סעדי: על בית המשפט לשחרר את הרוצח של מוסא חסונה.

אוסאמה סעדי: באותו יום.

אוסאמה סעדי: אז לפחות תן את זה לבית המשפט שיחליט.

אוסאמה סעדי: ועכשיו, אחרי שהעניינים מתחילים קצת להירגע, הוא מחליט לתת הוראה למפכ"ל המשטרה לעשות את מבצע חוק וסדר.

אוסאמה סעדי: ובמהלך יומיים, אדוני היושב-ראש, יותר מ-300 עצורים, עצורים ערבים מהחברה שלנו – ככה אתם רוצים להרגיע את הרוחות?

אוסאמה סעדי: ככה אתם מציתים את האש.

יעקב מרגי: נא לסיים.

אוסאמה סעדי: והאש הזאת בסוף תאכל את כל המדינה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת רון כץ.

יעקב מרגי: אחריו – חברת הכנסת מירב כהן.

יעקב מרגי: בבקשה.

רון כץ: תודה, אדוני.

רון כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפני יומיים עמדתי כאן ונשאתי את נאום הבכורה שלי, ובין שאר הדברים דיברתי על התופעה של השיימינג והאלימות ברשת.

רון כץ: אפילו אני לא צפיתי כמה פניות אפשר לקבל ב-24 שעות פחות או יותר.

רון כץ: התופעה הזו היא תופעה באמת אדירה.

רון כץ: אפשר לראות אותה – במבצע האחרון יש נתונים על כמה פוסטים וציוצים וסרטונים ברשת הטיקטוק ביקשה המדינה למחוק, ואפשר למצוא שם גם כמה שיתוף פעולה היה עם כל אחת מהחברות.

רון כץ: ומפה אני למד שהבעיה היא בעיה הרבה יותר עמוקה, ואי-אפשר לפתור אותה רק כשאנחנו באיזשהו מקרה קיצון, כי זה קורה כל הזמן.

רון כץ: ממש עכשיו מישהו או מישהי כותבת פוסט או כותב פוסט על מישהו אחר, שיפגע בו, בשביל לקבל עוד כמה לייקים או בשביל שהטראפיק יהיה טוב, והשנאה הזו וההסתה הזו מביאות אותנו למקומות לא טובים.

רון כץ: .

רון כץ: אנחנו רואים את העלייה גם בפעולות של השפ"ח בבתי הספר וגם בכל מיני מקומות, ואנחנו מבינים שיש עלייה בגורמי בריאות הנפש כתוצאה מאותה התנהלות.

רון כץ: מפה אני רוצה לקרוא גם לשר התקשורת – כי אני באמת חושב שזה נושא שכולנו יכולים לעסוק בו, בוודאי כולנו יכולים להוריד את הלהבות, כולנו יכולים לחשוב רגע אחד לפני שאנחנו לוחצים על כפתור ה"פרסם" – ולומר: בוא נחשוב על דרך יצירתית איך אנחנו עושים את זה.

רון כץ: אני יכול לומר לכם שאני מתכוון לחשוב לעומק איך אני אעשה את זה באמצעות החקיקה.

רון כץ: אני מתכוון לפנות לכל חברות המדיה שקיימות בארץ ולבקש מהן להוסיף עוד כפתור קטן; יהיה לנו כפתור של לייק, יהיה לנו כפתור של תגובה, יהיה כפתור של "שתף" – ואני אבקש שהן יוסיפו עוד כפתור של "נפגעתי".

רון כץ: אם מישהו מסמן שהוא נפגע, שיתייחסו לזה ברצינות.

רון כץ: ותהיה חקיקה שתתמוך בזה, כי אם מישהו אומר שהוא נפגע מאיזשהו תוכן שפורסם, אז אותה חברה צריכה להשעות את התוכן הזה עד לבירור, ואנחנו לא צריכים לעשות את הבירור הזה בדיעבד ולהבין שמישהו נפגע – ורמת הפגיעה משתנה מאדם לאדם: יש מישהו שנפגע ונעלב, ויש מישהו שנפגע ולקח את זה בצורה קיצונית יותר, ויש מישהו שנפגע וייקח את זה הכי רחוק שאפשר לדמיין.

רון כץ: אז מפה אני באמת קורא לכל חברות המדיה שקיימות גם בארץ וגם בעולם, שאנחנו מכירים אותן, לעשות רגע pause ולחשוב איך ביחד – לפני שמגישים חקיקה ולפני שאנחנו מעלים את זה ולפני שאנחנו נכנסים למסלול חקיקתי – לחשוב איך ביחד, בשיתוף פעולה, להוסיף את הכפתור הזה של "נפגעתי".

רון כץ: אני חושב שבאמצעות הדבר הזה אנחנו ניצור חברה הרבה יותר מכילה, הרבה יותר טובה, הרבה יותר סימפתית, וגם הרשתות ירוויחו מזה, כי האווירה הזו של הארס יוצרת – אנחנו לא רוצים להיכנס לשם, אנחנו לא רוצים להיות במקומות האלה.

רון כץ: אני חושב שזו לא החברה שלנו, ואני חושב שכולנו פה צריכים לתת לזה יד ולתמוך בזה.

רון כץ: תודה רבה.

מתן כהנא: תודה רבה.

מתן כהנא: חברת הכנסת מירב כהן.

מירב כהן: ברשותכם, אני רוצה להזכיר שבקרוב אנחנו מגיעים לסוף חודש יוני, תוך קצת יותר מחודש.

מירב כהן: אז יש הרבה אנשים שעבורם סוף חודש יוני זה סתם תאריך, אבל עבור נתח מאוד משמעותי באוכלוסייה סוף חודש יוני זו נקודת הציון שבה הם יפסיקו לקבל דמי אבטלה.

מירב כהן: כל מי שהוצא לחל"ת, כל מי שפוטר, לא יקבל דמי אבטלה.

מירב כהן: והמבוגרים – אני לא יודעת אם אתם מודעים לזה, אבל מבוגרים לא זכאים לדמי אבטלה.

מירב כהן: אם חצית את גיל הפרישה, אין לך דמי אבטלה; אחרי מאבקים הצלחנו לייצר איזשהו מענק של עד 4,000 שקל רק למי שיש לו פנסיה באמת מאוד מאוד נמוכה, וגם את זה בסוף חודש יוני אנשים יפסיקו לקבל.

מירב כהן: אני מאמינה שצעירים ייקלטו במקומות עבודה, אבל למבוגרים הולך להיות הרבה הרבה יותר קשה.

מירב כהן: תמיד יש אפליה נגד מבוגרים בשוק העבודה – זה נקרא גילנות – אבל עכשיו, על רקע הקורונה ושוק התעסוקה המאוד-מאוד מורכב, זה הולך להיות אתגר רציני.

מירב כהן: כרגע, על פי נתוני הביטוח הלאומי, יש סדר גודל של 23,000 אנשים שמקבלים את המענק הזה של עד 4,000 שקלים, זאת אומרת, הם עבדו, ובגלל הקורונה הם יושבים בבית.

מירב כהן: אנשים אומרים: טוב, מבוגרים, אין להם בעיה; יש להם פנסיה, יש להם קצבת זקנה, הם מסודרים, אבל זו לא המציאות.

מירב כהן: למה זו לא המציאות?

מירב כהן: פנסיה חובה זו חקיקה משנת 2008.

מירב כהן: זו חקיקה יחסית חדשה.

מירב כהן: דה פקטו יש הרבה מאוד אנשים שאין להם פנסיה.

מירב כהן: היום, לסדר גודל של 16% מהשכירים אין פנסיה.

מירב כהן: תחשבו על הדור הקודם, שעכשיו כבר נמצא בפנסיה; יש הרבה מאוד אנשים שאו שיש להם פנסיה קטנטונת או שאין להם פנסיה בכלל, הם לא יכולים לחיות מזה, וקצבת זקנה במדינת ישראל היא מאוד נמוכה – זה 2,300 שקל – אז הם צריכים לעבוד.

מירב כהן: יש עשרות אלפי אנשים מבוגרים שמחפשים עבודה, ובעצם אם אנחנו עכשיו אחרי שהקורונה – אני מקווה שהיא גם לא תשוב – והיא עזבה אותנו, אנחנו צריכים לעמוד באתגר של לקלוט אותם במקומות עבודה, אחרת הם יצאו לסוג של פנסיה כפויה, וזה דבר מאוד מסוכן להם – לבריאות שלהם, למצב הכלכלי שלהם.

מירב כהן: זה גם מסוכן למדינה, זה יעלה למדינה הרבה מאוד כסף.

מירב כהן: נתונים שתומכים במה שאני אומרת וממחישים את הנקודה שבמדינת ישראל מבוגרים יוצאים לעבוד הרבה פעמים כי הם חייבים, כי אין להם רשת כלכלית טובה מזו, אלה נתונים של מרכז אדוה; שם הם לקחו את מדינת ישראל וניתחו משקי בית שבראשם עומדים שני אנשים שחצו את גיל הפרישה, והשוו את זה למקומות שונים באירופה.

מירב כהן: הם ראו שבישראל, בממוצע, בקרב משק בית של שני אנשים שעברו את גיל הפרישה, סדר גודל של 66% מההכנסות זה מפנסיה ומקצבאות.

מירב כהן: זה מאוד נמוך ביחס למדינות באירופה.

מירב כהן: הצד השני של זה הוא שכמעט 20% – 19.5% – מההכנסה באים מעבודה, שזה מאוד גבוה ביחס למדינות אירופה.

מירב כהן: זאת אומרת, אצלנו המבוגרים מקבלים פחות קצבאות ועובדים יותר.

מירב כהן: אגב, יש סדר גודל של כמעט 10% שיש להם הון פסיבי – נכסים של דיור, ריביות וכן הלאה – אבל זה באלפיון העליון.

מירב כהן: זאת אומרת, בשורה התחתונה, במדינת ישראל, ביחס לעולם, אנשים מבוגרים צריכים לעבוד, כי רשת הביטחון הכלכלי – הפנסיה והקצבה – נמוכה.

מירב כהן: אני חושבת שזה דבר טוב, אני חושבת שזה דבר טוב שאנשים יצאו לעבוד, אבל אנחנו צריכים לדאוג שיהיה להם איפה לעבוד, שהם לא ייתקעו בבית.

מירב כהן: לכן זו העת, ממש עכשיו, זה קריטי: ממשלת ישראל חייבת להפעיל תוכנית חירום לעידוד תעסוקה של מבוגרים, למען הבריאות שלהם, כדי שהם לא יהיו בודדים, כדי שהם לא יהיו עניים.

מירב כהן: ואם אנחנו לא עושים את זה, חובתנו לספק להם איזושהי רשת ביטחון אחרת.

מירב כהן: אני בעד שאנשים יעבדו, זה הדבר הכי טוב, אבל אם לא – מחובתנו לפחות להאריך להם את המענקים האלו.

מירב כהן: תודה רבה.

מתן כהנא: תודה רבה.

מתן כהנא: עוברים להצבעה?

מתן כהנא: משה ארבל רשום פה.

מתן כהנא: אתה רוצה לדבר, משה?

מתן כהנא: יעלה ויבוא בכבוד משה ארבל.

מתן כהנא: לרשותך, אדוני, שלוש דקות.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, כבוד סגן השר, חבריי חברי הכנסת, בית ספר שפרירים א' במועצה האזורית עמק חפר ידוע כאחד מבתי הספר המצוינים בארץ.

משה ארבל: בית הספר זכה בפרסי משרד החינוך, רמתו הפדגוגית הגבוהה הוכרה על ידי גופים רבים.

משה ארבל: בית ספר שפרירים הוא חלק ממערכת החינוך המיוחד בארץ.

משה ארבל: לומדים בו כ-180 תלמידים מ-50 רשויות שונות ברחבי המדינה, תלמידים עם מגוון רחב של מוגבלויות, בין היתר ליקויי ראייה, ליקויי שמיעה, שיתוק מוחין קל, בעיות מוטוריות שנובעות ממחלות שונות או טיפולים כימותרפיים ועוד.

משה ארבל: אני לא יודע כמה בציבור וכמה בבית הזה שמעו על בית הספר, שהוא סיפור הצלחה חינוכי של ממש.

משה ארבל: לפני כחודשיים פנה אליי אחד ההורים לתלמידה בבית הספר, סיפר לי שלצד סיפור ההצלחה החינוכי והעבודה החשובה של הצוות החינוכי ישנו סיפור אחר, סיפור קשה, על תנאים פיזיים ירודים ומסוכנים בבית הספר: ביוב שזורם בין מבני בית הספר, מדרגות לא בטיחותיות, מבנים רעועים מאזבסט, כיתות מתקלפות, היעדר ניקוז מי גשם ועוד – תנאים שאף אחד מאיתנו לא היה מוכן שהילד שלו ילמד בהם.

משה ארבל: כשמדובר בילדים בחינוך מיוחד – ילדים עם לקויות שמיעה וראייה, ילדים עם מחלות ניווניות, שבאים לקבל הזדמנות לשילוב בחברה הישראלית – התנאים מקשים עוד יותר על מי שזקוק יותר מכול למעטפת חינוכית ראויה ומתאימה.

משה ארבל: בשל התנאים הקשים, לפני עשר שנים החלה בניית מתחם בית ספר חליפי, חדש לחלוטין, נגיש ומותאם לצורכי הילדים.

משה ארבל: בית הספר החדש הושלם כמעט לחלוטין, ובשל מחסור של 3 מיליון שקלים בלבד להסדרת הגישה התעבורתית לבית הספר ומפרצי החניה היה חשש אמיתי שגם בשנה הבאה בית הספר החדש לא ייפתח.

משה ארבל: במקביל, מבנה בית הספר הישן כבר הועבר והוקצה לגוף אחר לשנת הלימודים הבאה.

משה ארבל: התוצאה הייתה חשש ממשי שבשל ויכוח על 3 מיליון שקלים בין משרדי הממשלה והמועצה האזורית, 180 ילדי חינוך מיוחד יישארו בספטמבר הקרוב ללא כל פתרון חינוכי, כשבית ספר חדש מהניילונים שנבנה בעבורם מונח כפיל לבן ללא שימוש.

משה ארבל: פניתי בנושא לשרי החינוך, התחבורה והאוצר.

משה ארבל: אסור שילדים ישלמו את המחיר של ויכוחים ביורוקרטיים בין רשויות.

משה ארבל: לשמחתי הרבה, בזכות התגייסותם של רבים וטובים במשרד החינוך, בזכות התושייה של היועץ שלי תום דורון, שנדנד לכולם גם יחד – למשרד האוצר, משרד התחבורה, רמ"י, שלטון אזורי, ראשי המועצות האזוריות, ד"ר גלית שאול, ראשת המועצה האזורית עמק חפר, וחשוב מכול – הנהגת ההורים והורי הילדים היקרים – התבשרתי לאחרונה שנמצא פתרון ובית הספר ייפתח בשנה הבאה במשכנו החדש.

משה ארבל: אני מבקש בהזדמנות הזאת להודות לשר החינוך יואב גלנט, שהיה לו חלק מרכזי בקידום הפתרון, לסמנכ"ל משרד החינוך גדי מארק.

משה ארבל: בזכות המעורבות הזאת של רבים וטובים, אי של מצוינות חינוכית ימשיך לשגשג ולהתפתח למען מאות ילדים ומשפחותיהם, ולמען הצוות החינוכי שעושה עבודת קודש וראוי גם הוא לתנאים הולמים.

משה ארבל: אין לי ספק שכפי שהפתרון נמצא כאן, כך ראוי שימשיכו וישכילו משרדי החינוך והאוצר לפעול יחד למען חינוך ילדי ישראל – השקעה שאין ראויה וטובה ממנה, הולמת וערכית ממנה, ואין השקעה טובה ממנה לעתיד מדינת ישראל.

משה ארבל: תודה רבה.

מתן כהנא: תודה רבה.

מתן כהנא: חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן – אחרונת הדוברות.

מתן כהנא: אחר כך עוברים להצבעה.

גלית דיסטל אטבריאן: יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, אתמול קרה אירוע חמור מאוד בכיכר הבימה כשעיתונאי שמזוהה, רחמנא ליצלן, עם התקשורת הימנית, הותקף על ידי קבוצה של אנשים אלימים מאוד, פורעי חוק, שנראים נורמטיביים לחלוטין, פלורליסטיים מאוד, אבל הם לא מאמינים בשום דעה שהיא איננה הדעה שלהם.

גלית דיסטל אטבריאן: במסגרת המתקפה הבוטה והברוטלית נגד שמעון ריקלין מערוץ 20, נאמר לו באופן מפורש שחבל שלא גמרו אותו באושוויץ – פשוט משום שהוא הביע דעה ימנית.

גלית דיסטל אטבריאן: עכשיו, הדברים האלה לא התרחשו רק פעם אחת, הדברים האלה מתרחשים כל הזמן.

גלית דיסטל אטבריאן: ערוץ 20 מעלה את הבודקה הקטן שלו בהבימה, וכמעט בכל יום אנחנו רואים אנשים צועקים, פורעים – גם באלימות מילולית, גם באלימות פיזית – עד כדי כך שפרשני הערוץ הזה ובהם ריקלין נאלצים לחזור הביתה בליווי משטרתי צמוד.

גלית דיסטל אטבריאן: אתמול זה באמת עבר אסקלציה, שהייתה, בעיניי לפחות, קו אדום, והחלטתי לפנות לשר התקשורת, ידידי הטוב איתן גינזבורג.

גלית דיסטל אטבריאן: אמרתי שלפני שאני פונה אליו כדי שבאמת יעלה את הדבר הזה לתודעה ציבורית, אני אבדוק אם הוא באמת דיבר על זה, יכול להיות שאני מתפרצת לדלת פתוחה.

גלית דיסטל אטבריאן: לא רק שאיתן גינזבורג מעולם לא התייחס למתקפות האלה, והוא שר התקשורת, על התקשורת הימנית שמותקפת כל הזמן, פעם אחר פעם – זה מצולם, לא צריך ספקולציות; רואים את זה, זה אווידנטי; אין פה ויכוח בכלל שאנשי תקשורת מותקפים באופן חמור ביותר, רק שזה מצד שמאל ולא מצד ימין.

גלית דיסטל אטבריאן: מה שראיתי, להפתעתי ולחרדתי, זה שאיתן גינזבורג דווקא כן התייחס לשמעון ריקלין, רק שימו לב באיזה אופן: שר התקשורת הישראלי פונה ליועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט, ולא מגן על ריקלין ולא מגנה את המתקפות האלימות שריקלין חווה כבר חודשים רבים; במקום זה, הוא מתלונן על שמעון ריקלין.

גלית דיסטל אטבריאן: ולמה?

גלית דיסטל אטבריאן: שימו לב: "כשר התקשורת, ודווקא כמי שמאמין שתקשורת חופשית ומאוזנת היא נכס דמוקרטי שיש להגן עליו, הזדעזעתי למקרא אמירות אלו, שיש בהן חשש כבד להסתה ולאלימות נגד עיתונאים".

גלית דיסטל אטבריאן: שר התקשורת קורא את הציוצים של שמעון ריקלין וחושב שהציוצים האלה הם סכנה אמיתית לדמוקרטיה ולתקשורת.

גלית דיסטל אטבריאן: ציוצים.

גלית דיסטל אטבריאן: אבל כשאותו צייצן, שמעון ריקלין, חווה אלימות אמיתית ואמירות שלא ייאמרו – שלא ייאמרו בשום צורה בציבוריות הישראלית – איכשהו זה עובר מעליו.

גלית דיסטל אטבריאן: עכשיו, שר התקשורת איתן גינזבורג הוא לא שר התקשורת של השמאל.

גלית דיסטל אטבריאן: נכון שהוא מהשמאל, אבל הוא לא שר התקשורת של השמאל.

גלית דיסטל אטבריאן: הוא שר התקשורת של כל העיתונאים ושל כל אנשי התקשורת, ויש פה חלוקת קשב סלקטיבית ומטרידה מאוד.

גלית דיסטל אטבריאן: אני מוסיפה לזה: הדס שטייף, קולגה, קולגה, אשת תקשורת, פונה בפייסבוק או בטוויטר וכותבת כך: לא צריך אויבים כשיש עמית סגל אחד.

גלית דיסטל אטבריאן: היא משווה קולגה שלה לאויב מדינת ישראל.

גלית דיסטל אטבריאן: שר התקשורת נאלם דום.

גלית דיסטל אטבריאן: עמית סגל חוטף הפגנות אלימות מאוד מחוץ לערוץ 12 יום אחרי יום.

גלית דיסטל אטבריאן: שר התקשורת נאלם דום.

גלית דיסטל אטבריאן: על מה יש לשר התקשורת באופן קריטי לפנות למנדלבליט?

גלית דיסטל אטבריאן: ציוצים של שמעון ריקלין.

גלית דיסטל אטבריאן: אני פונה לאיתן גינזבורג, שהוא אדם הגון, ואדם שאני מעריכה מאוד, ואומרת לו: אנא, אל תייצר סלקציה; אל תייצר עמדה מתוך פוזיציה פוליטית.

גלית דיסטל אטבריאן: כשאנשי תקשורת ימנים מותקפים באופן חמור הרבה יותר, גם שם צריך להישמע קולך, וכרגע קולך חסר.

מתן כהנא: תודה רבה לחברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן.

מתן כהנא: אנחנו נעבור להצבעה.

מתן כהנא: אז אנחנו עוברים עכשיו להצבעה על תקנות סמכויות מיוחדות – – –

יואב קיש: – – –

מתן כהנא: יש לך עוד שנייה זכות דיבור על התקנות הבאות.

יואב קיש: אתה רוצה שאדבר בתקנה הבאה?

יואב קיש: לא אכפת לי.

מתן כהנא: כן.

מתן כהנא: אז אנחנו עוברים עכשיו להצבעה על תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות והוראות נוספות) (תיקון מס' 42), התשפ"א–2021.

מתן כהנא: הצבעה.

מתן כהנא: בעד התקנות – 6

מתן כהנא: נמנעים – אין

מתן כהנא: בעד – שישה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מתן כהנא: ההצעה עברה.

מתן כהנא: [נספחות.

מתן כהנא: ]

מתן כהנא: אנחנו עוברים עכשיו לדון בתקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות והוראות נוספות) (תיקון מס' 41), התשפ"א–2021.

מתן כהנא: יעלה ויבוא להציג את הדברים סגן שר הבריאות יואב קיש.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, קודם כול פעם ראשונה שאני פה לצידך, אז אני מאחל לך הצלחה.

מתן כהנא: תודה רבה.

יואב קיש: חברות וחברי הכנסת, כמה דברים לגבי סיכום הדיון הקודם, למרות שההצבעה אכן עברה בהצלחה: עלה פה חבר הכנסת אוסאמה סעדי ודיבר על כל האירועים שהיו בשכונת שמעון הצדיק ובסילוואן וטען שזה לא אירוע אזרחי, זה אירוע לאומי וזה בבית משפט.

יואב קיש: אני רוצה לומר בצורה הכי ברורה: שקר וכזב.

יואב קיש: מדובר בוויכוח אזרחי על בעלות קרקע בשכונת שמעון הצדיק; גם סילוואן, שזה בתי התימנים הישנים שנלקחו מידי היהודים שלא כחוק.

יואב קיש: הדבר הזה עכשיו מתבצע בבית המשפט ברמה האזרחית, ואני מאוד מקווה שבית המשפט יבחן את הדברים ויכריע לפי הצדק והדין.

יואב קיש: קרקע שנלקחה שלא בצדק – ובאלימות, במקרים מסוימים – צריכה לחזור לבעליה.

יואב קיש: שלא יתחבא מאחורי סיסמאות שקריות למיניהן, ואני מחזק את חבר הכנסת שיקלי, שגם עושה ברגעים אלה דיון בנושא.

יואב קיש: אני חושב שהוא מדבר כללית גם על כל נושא הפרעות של המגזר הערבי, שהיינו נוכחים להן, והאלימות הזאת, שחייבים לגדוע אותה בכל הכוח.

יואב קיש: זה לגבי חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יואב קיש: לגבי חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון, שעלתה ואמרה פה כמה טענות, אני רוצה להבהיר כמה דברים: אף אחד לא כופה על אף אדם במדינת ישראל להתחסן, אז "אל תכפו על ילדים להתחסן" זו אמירה לא במקומה, לא ראויה, ואין מאחוריה פסיק של אמת.

יואב קיש: לא הכרחנו אף אדם בישראל להתחסן.

יואב קיש: יש אנשים רבים שבחרו לא להתחסן מבחירות שונות.

יואב קיש: אני חושב שברמה העקרונית זה שיקול מוטעה, אני לא מכיר כל מקרה לגופו ויש כמובן סיבות רפואיות ולא איכנס אליהן, אבל ברמה הבסיסית, בן אדם בריא, אני חושב שמן הראוי שיתחסן, וכך עשו רוב האנשים בישראל והצילו את מדינת ישראל בעניין הזה.

יואב קיש: לבוא ולומר שאנחנו הולכים לכפות על ילדים להתחסן זו ממש אמירה מגוחכת.

יואב קיש: אין ספק שאנחנו במקום הזה שוקלים ונוקטים משנה זהירות, ובוודאי רחוק מהאמת לומר שאנחנו כופים על ילדים להתחסן.

יואב קיש: דבר נוסף – היא הזכירה את נושא צה"ל.

יואב קיש: היא נתנה איזה מקרה ספציפי של אם לא מחוסנת שהגיעה לאיזה אירוע.

יואב קיש: אני רק רוצה לחדד ולומר שבכל מה שקשור בצבא ההגנה לישראל, ההנחיות שלו הן לעצמו בלבד.

יואב קיש: זאת אומרת, הוא מסוגל להפעיל שיקול דעת, הוא מסוגל לפתור במקרים ספציפיים כאלה ואחרים.

יואב קיש: לכן, אין פה עניין למשרד הבריאות, ואני מציע לחברת הכנסת שאשא ביטון לפנות בעניין למשרד הביטחון או לרמטכ"ל, שיבחן את הנושא.

יואב קיש: אלה הדברים שרציתי להתייחס אליהם.

יואב קיש: רק מילה אחרונה, כבוד היושב-ראש: אתה פספסת, לא ידעת אם המפסק בצד ימין או שמאל.

יואב קיש: אני מבקש ממך ומכל חברי סיעתך, שימו לב, בין ימין לשמאל – זה מאוד מסוכן.

יואב קיש: למפלגה שלך קוראים ימינה.

מתן כהנא: ביושבי על הכיסא הזה אני מנוע – אני שומר על ממלכתיות הכיסא, ואני מנוע מלהגיב לך.

יואב קיש: אני רק אומר שהמפסק בצד ימין, מפלגת ימינה, והוא לא בצד שמאל.

יואב קיש: תזכור את זה.

מתן כהנא: איפה שהסטיק.

יואב קיש: איפה שהסטיק – בדיוק.

משה אבוטבול: כבר אמר החכם מכל אדם: "לב חכם לימינו".

מתן כהנא: יפה.

יואב קיש: לא סתם אני מבקש שתיתנו כבוד ואמת לשם של המפלגה שלכם.

מתן כהנא: אדוני סגן השר, אתה מוזמן להמשיך להציג את התקנות, שתכף נדון בהן, ואני בטוח שכל חברי הכנסת שיעלו יתייחסו אך ורק לתקנות שתעלה פה עכשיו.

יואב קיש: כן.

יואב קיש: אז תודה, ואני עובר לתקנות.

יואב קיש: אכן, מכיוון שבאמת ועדת הקורונה עדיין לא התחילה לפעול, ובכל מקרה התקנות האלה כבר הגיעו להבשלה, אנחנו מדברים על תיקון מס' 41 שמגיע למליאה.

יואב קיש: התיקון קבע הוראת שעה שבמסגרתה התאפשרה הפעלת בית מלון כחלופת מגורים ללא צורך באישור תו ירוק עבור תושבי האזורים המנויים בהכרזה על מצב חירום מיוחד בעורף.

יואב קיש: תיקון זה נדרש נוכח המצב הביטחוני בעוטף עזה, יישובי הדרום ויישובים נוספים – לאפשר לתושבים אלה הפוגה וההגנה באופן מיידי.

יואב קיש: אבקש את תמיכת הכנסת לתקנה זו.

יואב קיש: תודה.

מתן כהנא: ראשון הדוברים, חבר הכנסת ולדימיר בליאק, בבקשה.

מתן כהנא: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

ולדימיר בליאק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני סגן השר, אתמול בוועדת הכספים אנחנו התחלנו את הקרב על מתווה הפיצויים לעסקים שספגו נזק עקיף במהלך ימי הלחימה.

ולדימיר בליאק: אני רוצה להזכיר שהפעם לפחות 75% מהישראלים נכנסו למקלטים, מערכת החינוך הושבתה ברדיוס של 80 קילומטר מהרצועה, ומן הסתם עשרות אלפי בתי עסק פשוט לא יכלו לעבוד.

ולדימיר בליאק: אבל למרות זאת, אתמול בישיבת הוועדה רשות המיסים הציגה מתווה מקובע, ששוב מדבר על פיצויים ברדיוס של 40 קילומטר בלבד, בלי ראשון לציון, בלי רמת גן, בלי חולון, בלי הרבה מאוד יישובים שבהם ההורים נאלצו להישאר בבתים עקב האזעקות והשבתת מערכת החינוך.

ולדימיר בליאק: לפי הערכות, הנזק שבעלי עסקים ספגו מתקרב לפחות ל-700-600 מיליון שקלים, וזה אחרי שנת הקורונה, שבמהלכה 90,000 עסקים קטנים הלכו, לצערי, לעולמם.

ולדימיר בליאק: כן, אני מבין את השלכות הרוחב והחשש מהעלות התקציבית הגבוהה, אבל מדובר כאן באנשים ובמשפחות שספגו הפסדים והיום המדינה מתנערת מהם.

ולדימיר בליאק: אתם יודעים מה?

ולדימיר בליאק: אולי הגיע הזמן שהממשלה תיקח בחשבון גם את עלות הפיצויים הצפויה בניהול מדיניות הביטחון, שזה יהיה חלק אינטגרלי ממערכת השיקולים.

ולדימיר בליאק: נוח לנו בוועדה לתקוף את אגף התקציבים, שבולם את הרחבת המתווה, אך בסופו של דבר יש כאן שר אוצר, ויש לו שם, והאחריות היא שלו, והוא אמור להתוות כאן מדיניות בנושא.

ולדימיר בליאק: בעיניי הוא הכתובת.

ולדימיר בליאק: דיברו אתמול על החוסן הלאומי.

ולדימיר בליאק: אז העסקים הקטנים – הציבור הענק הזה הוא הבסיס של הכלכלה שלנו; הוא החוסן הלאומי שלנו; הוא מנוע הצמיחה ואין לנו להפקיר אותו.

ולדימיר בליאק: אני מצפה ממשרד האוצר להציג מתווה מתוקן וצודק בשבוע הבא.

ולדימיר בליאק: אני גם מקווה שיהיה לנו הרבה יותר קל לטפל בעסקים הקטנים במסגרת ממשלת השינוי, אדוני היושב-ראש, אם המפלגה שלך תבחר בכפתור הנכון.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

מתן כהנא: אדוני, תודה.

מתן כהנא: אני עכשיו מקריא פה רצף של שמות, ומניח שרובם לא פה.

מתן כהנא: חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת אוריאל בוסו – אינו נוכח.

מתן כהנא: חבר הכנסת משה אבוטבול.

משה אבוטבול: איך בין דא.

מתן כהנא: איך בין דא.

מתן כהנא: איך וייס נישט.

משה אבוטבול: – – –

מתן כהנא: האמת שאני לא יודע מה אמרתי, אז הכול בסדר.

משה אבוטבול: איך וייס נישט זה לא יודע.

מתן כהנא: אה, הינה, אתה רואה?

משה אבוטבול: ואס וילסט דו זה מה אתה רוצה ממני.

מתן כהנא: טוב.

מתן כהנא: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד השר היקר, בתקשורת העולמית והארצית פורסמה לאחרונה שורה של מקרים מצערים על התנכלויות ליהודים ולמוסדות יהודיים ברחבי העולם; דבר שמעורר מחד דאגה גדולה, ומאידך מצריך חשיבה עמוקה ופעילות מהירה לשיתוף פעולה בין-לאומי למיגור התופעה הכואבת של הצקות ופעולות איבה דווקא משום היותנו יהודים.

משה אבוטבול: בין שלל הכותרות המצערות פורסם כי ישנו ונמשך גל התנכלויות אנטישמי ברחבי ארצות הברית – כן, באמריקה, בעלת בריתנו, שהיא בעלת בריתנו שנים רבות.

משה אבוטבול: בדיווחים של משטרת ניו יורק נרשמו 191 פשעי שנאה נגד יהודים.

משה אבוטבול: באחת ההתנכלויות נסע פורע אנטישמי במכונית ליד בית הכנסת בדרום פלורידה וצעק שם לעבר הרב המקומי: ימותו היהודים.

משה אבוטבול: לאחר מכן הוא שב שוב לאותו מקום, חזר וזרק שק של אשפה לעבר בית הכנסת והרב.

משה אבוטבול: בשבת הייתה התנפלות על שני בחורים בשכונת בורו פארק בשדרה ה-18 בניו יורק על ידי שישה פורעים, שהניפו אלות לעברם של הבחורים.

משה אבוטבול: חייבים גם לציין דברים טובים.

משה אבוטבול: מושל ניו יורק נתן הוראה מיידית למשטרה להגביר את הנוכחות שלה בשכונות היהודים כדי לשמור עליהם שם.

משה אבוטבול: הוא גם ציין שהוא שולח מצידו כל יום את כוחות הביטחון להיות סביב המוסדות היהודיים ומוסדות החינוך והקהילה היהודיים, והשוטרים עובדים יחד עם ראשי הקהילה היהודית להגברת הביטחון של יהודי ניו יורק ומתן מענה לאיומים.

משה אבוטבול: כמובן שאלה צעדים שנעשו אחרי דיון חירום שנעשה אצלו, לטיפול באנטישמיות ובאלימות נגד היהודים הגוברות בעירו ניו יורק.

משה אבוטבול: כאמור, על פי הרישום, היו ונרשמו 191 מקרים נגד יהודים, שזו עלייה של 71% מהתקופה המקבילה בשנה שעברה.

משה אבוטבול: משם, בקצרה, נטוס לאירופה של היום.

משה אבוטבול: לצערנו, גם בבריטניה מדווח על אירועים אנטישמיים בממלכה המאוחדת, ושם הזינוק הוא של 600%.

משה אבוטבול: גם בגרמניה, בעיר בון, הושלכו אבנים על בית הכנסת, ובעיר אחרת היה ניסיון לשרוף אנדרטה שהוקמה לזכר יהודים.

משה אבוטבול: גם באוסטרליה, גם בסין, גם בצ'ילה היו התפרצויות של שנאה כלפי העם היהודי.

משה אבוטבול: אני מסיים.

משה אבוטבול: יותר מסביר להניח שהמבצע שלנו בעזה, שומר חומות, להגנה על מדינת ישראל, מבצע מהמוצדקים ביותר, הביא לקדמת הבמה את השנאה והדעות החשוכות, שתמיד היו שם ברקע אבל כיום יותר מתמיד שולטות שם בשיח.

משה אבוטבול: חייבים כולנו, ובפרט משרד החוץ והעומד בראשו מר גבי אשכנזי, לפעול בכל הכוח בפעולות למיגור התופעות של השנאה כלפי היהודים.

משה אבוטבול: זה כולל הסברה מלאה וצידוק הפעולות הישראליות בעזה, למרות שאין לזה, לצערנו, גיבוי מחלק מסוים מהזרמים שם, בארצות הברית; שם כנראה נהנים לרחם רק על העם הפלסטיני.

משה אבוטבול: אבל בגיבוי שלהם לערבים ובמתקפות ובלחצים שלהם עלינו, אנו מקבלים כתוצאה את אותן פעולות שמניתי לעיל.

משה אבוטבול: לסיום, חובה להתאמץ בהסברה – זה תפקידה של המדינה, של השגרירים, של משרד החוץ והתפוצות – ולהרגיע את כל האנטישמיות הגדולה, שמתחילה באנטישמיות קטנה שלא ממגרים אותה בתחילת הדרך.

משה אבוטבול: פעלו בבקשה למען מיליוני היהודים הנמצאים בגולה וסובלים מפשעי השנאה.

משה אבוטבול: תודה רבה.

מתן כהנא: תודה רבה.

מתן כהנא: חבר הכנסת עופר כסיף – אינו נוכח.

מתן כהנא: חבר הכנסת אבי מעוז, בבקשה.

מתן כהנא: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

אבי מעוז: פחות.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, כבוד סגן השר, חברי הכנסת, אני רוצה להעמיד דברים על דיוקם.

אבי מעוז: קודם היה פה חבר הכנסת סעדי ודיבר על סילוואן.

אבי מעוז: יש דיון בבית המשפט המחוזי על בתים בסילוואן.

אבי מעוז: אני רוצה להעמיד דברים על דיוקם.

אבי מעוז: אנחנו מדברים על שתי שכונות בירושלים: האחת, כפר התימנים, מה שהוא קורא לו סילוואן; השם סילוואן בא מכפר השילוח.

אבי מעוז: יהודים מתימן שעלו בעליית "אעלה בתמר" בשנת תרמ"ב, לפני 139 שנים, הקימו את כפר התימנים.

אבי מעוז: הם נאחזו במקום במשך למעלה מ-50 שנה, כולל כשהותקפו בפרעות תר"פ, תרפ"א, תרפ"ט, עד שגורשו על ידי הבריטים.

אבי מעוז: זו שכונה אחת.

אבי מעוז: השכונה השנייה היא שכונת שמעון הצדיק, מה שהוא מכנה שייח' ג'ראח.

אבי מעוז: זאת שכונה שנוסדה על ידי ועד העדה הספרדית וכנסת ישראל בשנת תרנ"א, לפני 130 שנה.

אבי מעוז: גם שם החזיקו במקום 57 שנים, כולל כל הפרעות, עד מלחמת העצמאות – אז הם פונו על ידי הבריטים.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, מדובר פה על שתי שכונות ששבות לבעליהן החוקיים.

אבי מעוז: על זה תושבי אותן שכונות, בעידוד ארגוני שמאל, עמותות שמאל ובעידוד חברי הכנסת של הרשימה המשותפת גורמים, לפרעות ולמהומות, כאילו מדובר פה על סכסוך אזרחי.

אבי מעוז: אין פה סכסוך אזרחי; יש פה מי הבעלים על ירושלים, מי הבעלים על ארץ ישראל.

אבי מעוז: עם ישראל שב לארצו, שבנו לירושלים ושבנו לאותן שכונות שגרו בהן יהודים.

אבי מעוז: על כך המלחמה.

אבי מעוז: אני מציע שכולנו נקרא לשכונות האלה לא שייח' ג'ראח אלא שמעון הצדיק; לא סילוואן אלא כפר התימנים.

אבי מעוז: תודה רבה.

מתן כהנא: תודה רבה, אדוני.

מתן כהנא: חבר הכנסת מנסור עבאס – אינו נוכח; חבר הכנסת גלעד קריב – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת ווליד טאהא – אינו נוכח; חברת הכנסת מרב מיכאלי – אינה נוכחת; חברת הכנסת קרן ברק – אינה נוכחת; חברת הכנסת מירב בן ארי – אינה נוכחת; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת; חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – אינו נוכח; חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח; חבר הכנסת סעיד אלחרומי – אינו נוכח; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח; חבר הכנסת ינון אזולאי – אינו נוכח; חבר הכנסת אופיר סופר – אינו נוכח; חברת הכנסת קטי שטרית – אינה נוכחת; חברת הכנסת מאי גולן – אינה נוכחת; חבר הכנסת מאיר כהן – אינו נוכח; חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חברת הכנסת אבתיסאם מראענה – אינה נוכחת; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב טסלר – אינו נוכח; חבר הכנסת יוסף טייב – אינו נוכח; חבר הכנסת עודד פורר – אינו נוכח; חבר הכנסת רון כץ – אינו נוכח; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; חברת הכנסת שרן מרים השכל – אינה נוכחת; חבר הכנסת יבגני סובה – אינו נוכח; חברת הכנסת מירב כהן – אינה נוכחת; חבר הכנסת משה ארבל – אינו נוכח; חבר הכנסת מאזן גנאים – אינו נוכח.

מתן כהנא: אנחנו נעבור מייד להצבעה על תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) – – –

יואב קיש: אתה צריך לשאול אותי – – –

מתן כהנא: האם סגן השר רוצה לסכם?

מתן כהנא: בסדר, אבל הפעם אני מתחקר, ואני אפעיל את ההצבעה בעצמי.

יואב קיש: – – –

מתן כהנא: האמת, תתפלא.

מתן כהנא: חברים, אנחנו עוברים להצבעה.

מתן כהנא: בעד התקנות – 4

מתן כהנא: נמנעים – אין

מתן כהנא: ארבעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מתן כהנא: אני קובע שתיקון מס' 41 לתקנות עבר.

מתן כהנא: [נספחות.

מתן כהנא: ]

מתן כהנא: אנחנו עוברים לדבר על תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלות על הפעלת שדות תעופה וטיסות) (תיקון מס' 19), התשפ"א–2021.

מתן כהנא: יעלה ויבוא סגן שר הבריאות יואב קיש להציג את התיקון.

מתן כהנא: זה הדבר האחרון על סדר-היום שלנו.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני, ברשותך, מכיוון שזה הנושא האחרון על סדר-היום – אנחנו נמצאים בימים מאוד מתוחים ומשמעותיים במדינת ישראל, כשעל הפרק הקמת ממשלת טלאים, בשמה המכובס "ממשלת שינוי", מצד אחד, וחזרה ל-21 יום לכנסת או הליכה לבחירות חמישיות.

יואב קיש: זה אירוע שללא ספק מאתגר מאוד את מדינת ישראל.

יואב קיש: אני רוצה להוציא מעל במה זו פנייה לשני אנשים שבעיניי מחויבים היטב לאידיאולוגיה שאני שותף לה, רוצים לעשות טוב למדינת ישראל, ומוצאים את עצמם היום במערבולת שיכולה להשפיע ולגרום למדינת ישראל להיכנס לתקופה קשה מאוד.

יואב קיש: שני האנשים האלה – את האחד אתה מכיר היטב, כבוד היושב-ראש, קוראים לו נפתלי בנט, ואת השני אתה מכיר אולי פחות טוב, קוראים לו חבר הכנסת גדעון סער.

יואב קיש: אני חושב שבידי שניהם האפשרות, ואפילו מספיק שכל אחד מהם ייקח את ההחלטה וזה כבר יקרה; ההחלטה הפשוטה שאומרת: אני מבין שממשלת טלאים מסוכנת למדינת ישראל במיוחד במצב שאנחנו נמצאים בו.

יואב קיש: דרך אגב, שמעתי את יושב-ראש הסיעה שלך, חבר הכנסת נפתלי בנט, אומר את זה בצורה מפורשת לפני שבוע.

יואב קיש: לפני שבוע הוא אמר – הוא עדכן והתקשר לכל אותם ראשי סיעות בגוש הטלאים ואמר להם שמדינת ישראל פשוט לא יכולה להרשות לעצמה כזאת ממשלה.

יואב קיש: לא אני אמרתי, הוא אמר: אני יורד מזה.

מתן כהנא: תגיד לי, סגן השר קיש, אתה פרלמנטר יותר מנוסה ממני – כמה מקובל שסגן שר עולה ומתייחס אישית ליושב-ראש הכנסת המכהן?

יואב קיש: א.

יואב קיש: כל הזמן.

מתן כהנא: אוקיי, בסדר.

יואב קיש: בוא נעשה רגע ככה: מה זה מקובל?

יואב קיש: זאת זכות קיימת.

מתן כהנא: הבנתי, אוקיי.

יואב קיש: זכותך לא להגיב ולא להתייחס בכלל.

יואב קיש: לנפנף אותי.

מתן כהנא: כשאני יושב פה על הכיסא הזה, זאת חובתי לא – – –

יואב קיש: זאת לא חובתך.

יואב קיש: יש לך הזכות והחובה.

יואב קיש: זאת דעתי, לפחות.

יואב קיש: אני לא ניהלתי ישיבה מימיי, אבל אני יכול להגיד לך שראיתי הרבה מקרים של שיח, בין חיובי ובין שלילי, בין מי שיושב פה על הכיסא למי שפה.

יואב קיש: כל עוד זה דיון שנעשה בהחלפת דעות ענייניות, אני לא רואה בזה פגם.

מתן כהנא: עקב ההיסטוריה הארוכה המשותפת שלנו, אני אאפשר לך להמשיך בדברים.

יואב קיש: אני לא חושב שראיתי מצב – אבל פה נמצאת המזכירה: האם יש מקרה שבו היושב-ראש מונע ממי שזכותו לדבר על הדיון, לדבר?

יואב קיש: נדיר שזה קורה.

מתן כהנא: תמשיך, תמשיך.

יואב קיש: אני זוכר שהיה מקרה שהיה פה השר אלקין והיה פה בכיסא הזה חבר הכנסת שכיהן בתפקידו כסגן יושב-ראש הכנסת – זה היה אחמד טיבי – ובאותו רגע שהשר זאב אלקין נאם היושב-ראש טיבי קטע את דבריו ואפילו הוריד אותו.

יואב קיש: אירוע חריג מאוד.

יואב קיש: זה לשאלתך.

מתן כהנא: לא, השאלה היא אם מי שעמד פה התייחס למי שיושב פה אישית.

יואב קיש: קודם כול, אמרתי שאתה מכיר היטב את יושב-ראש הסיעה.

יואב קיש: אני לא דורש ממך שום תגובה אישית.

יואב קיש: באמת שלא.

מתן כהנא: הכול בסדר.

מתן כהנא: יש לי פה בעיה.

מתן כהנא: מצד אחד חבר מהטייסת, מצד שני חבר מהסיירת.

יואב קיש: לא, עזוב, יש פה מדינת ישראל, אין פה בעיה.

יואב קיש: זה השיקול המרכזי: מה טוב למדינת ישראל.

יואב קיש: אני חושב שבזה כולנו מאוחדים – –

מתן כהנא: לגמרי.

יואב קיש: – – כפי שאמרתי, גם אותם שני חברים שלא נמצאים פה, גם נפתלי בנט וגם גדעון סער, מאוחדים ברצון לטובת ישראל.

מתן כהנא: חד-משמעית.

יואב קיש: לכן אני אומר שוב: זה המסר המרכזי.

יואב קיש: אני חושש מאוד מהטעות ששניהם וחברי הסיעה שלהם יעשו, ילכו למצב שיכול לעשות למדינת ישראל נזק עצום.

יואב קיש: ראינו בפני איזה אתגרים אנחנו עומדים, ראינו מה קרה לפני שבוע.

יואב קיש: אני חוזר ואומר שוב מהמקום שהפסקנו את הדיון: לפני שבוע נפתלי בנט אמר – לא אני – שאי-אפשר לעשות ממשלת טלאים.

יואב קיש: מדינת ישראל לא יכולה – – –

רון כץ: אתה יודע כמה דברים ראש הממשלה אמר?

יואב קיש: הינה, אתה רואה, יש קצת אקשן לחברי ממשלת הטלאים.

יואב קיש: אני יכול להבטיח לך דבר אחד, שברמה האידיאולוגית המרחק ביני לבין היושב-ראש הרבה יותר קטן מהמרחק בינך לבין היושב-ראש.

רון כץ: – – –

מתן כהנא: בוא נמשיך.

יואב קיש: ברמה האידיאולוגית, וללא קשר להיכרויות האישיות.

יואב קיש: עכשיו אני אומר את הדבר הזה: נפתלי בנט בעצמו לפני שבוע פסל את ממשלת הטלאים הזאת.

יואב קיש: גדעון סער לא היה בין אלה שפסלו, זה נכון, אבל אני יודע מה האידיאולוגיה שלו, ואני יודע במה הוא מאמין, ואני אומר לכם: הוא לא יהיה מסוגל להוביל את זה בממשלת הטלאים.

יואב קיש: האתגרים יתנפצו בפניכם.

יואב קיש: אתם נכנסים לסד שאתם – לפני שבוע הבנתם את זה ועכשיו כבר לא?

יואב קיש: זה מסוכן מאוד, ואני קורא מפה בצורה הכי ברורה גם ליושב-ראש תקווה חדשה גדעון סער, גם ליושב-ראש ימינה נפתלי בנט: תתעשתו, תפסיקו עם ההתנהלות הפרסונלית ותחזרו לממשלת ימין של 65 מנדטים קוהרנטית.

יואב קיש: תבנו את המתווה הנכון ונוביל את מדינת ישראל להצלחה.

יואב קיש: לגבי הנושא של התקנות – ואמרתי עוד פעם, בגלל שזה הנושא האחרון על סדר-היום היה לי צורך לשתף בנושא הקודם.

יואב קיש: אני הבאתי לאישור הכנסת מטעם משרד הבריאות את תיקון מס' 19, בהתאם למנגנון הקבוע בחוק.

יואב קיש: ביום 5 במאי, נוכח נתוני התחלואה בעולם והחשש מיבוא תחלואה לישראל מחו"ל, בפרט של וריאנטים, הממשלה אישרה את תיקון 19 לתקנות התעופה.

יואב קיש: התיקון קבע כמה שינויים, המבהירים או מקילים בתקנות העיקריות, לבקשת רת"א, רשות התעופה האזרחית, כולל ניקוי וחיטוי של מטוס בתדירות נמוכה קצת יותר מאחת ל-24 שעות, בהתאם לסטנדרט עולמי וכיוצא בזה, מי יכול להיכנס לתא הטייס, אדם נוסף לטובת פיקוח על כלי הטיס, ותקנות עיקריות הקובעות תנאים והגבלות להפעלת כלי טיס ושדות תעופה ולעניין השוהים בהם.

יואב קיש: מגבלות אלה נקבעו בהתאם לסמכות הממשלה לפי חוק, ופירטתי בין השאר גם איסור עלייה למטוס ללא הצגת בדיקה שלילית 72 שעות לפני כן, טיפול באדם עם תסמינים וכו'.

יואב קיש: עמדת הגורמים המקצועיים במשרד הבריאות היא כי המגבלות המפורטות בתקנות נדרשות לצורך הגנה על בריאות הציבור מפני התפשטות הנגיף וצמצום התחלואה ומניעת סיכון לציבור.

יואב קיש: הדבר נכון במיוחד בנתב"ג, מקום המתאפיין בשהות ממושכת של אלפי אנשים ביום במקום סגור, חלקם מקבוצות סיכון וחלקם לאחר שהייה במדינות שבהן קיים סיכון מוגבר להתפשטות הנגיף ואולי אף וריאנטים לנגיף.

יואב קיש: על משמעות תופעת הווריאנטים, כניסתם לישראל, אני לא ארחיב, ברור לכולם שזן עם יכולת הדבקה מוגברת או אלימות יתר כלפי החיסון – ברוך השם, עד היום עוד לא מצאנו כזה – תרחיש כזה עלול לפגוע במבצע חיסון הקורונה בישראל ולהחזיר אותנו אחורה בהתמודדות שלנו מול אתגר המגפה.

יואב קיש: אני לא אעבור על כל מה שאמרנו; ראינו את זה גם בווריאנט האנגלי, גם בווריאנט ההודי.

יואב קיש: הכנסת חובת בדיקה שלילית בטווח של 72 שעות חובה טרם עלייה לטיסות לישראל מצמצמת משמעותית את אחוז החולים המגיעים מחו"ל לישראל, ולכן מובא לאישורכם תיקון 19 לתקנות תעופה.

יואב קיש: בממשלה כבר אושר תיקון 20, שהאריך את התקנות עד ל-3 ביוני.

יואב קיש: עם זאת, ללא אישור המליאה לתקנות תתבטל האחריות הפלילית לעבירות הנובעות ממעבר על תקנות אלה.

יואב קיש: אבקש לאשר את התקנות.

מתן כהנא: תודה רבה, סגן השר.

מתן כהנא: אני אעבור להקראה מהירה של השמות של חברי הכנסת, שאינם נוכחים פה: חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת אוריאל בוסו – אינו נוכח; חבר הכנסת משה ארבל – אינו נוכח; חבר הכנסת עופר כסיף – אינו נוכח.

מתן כהנא: סליחה, סליחה, חבר הכנסת משה אבוטבול יעלה – – –

משה אבוטבול: – – – תמיד סולח.

מתן כהנא: תמיד, תמיד.

מתן כהנא: נראה לי שמה שאתה עומד להקריא זה הרבה יותר ארוך משלוש דקות.

משה אבוטבול: לא, לא, אבל זה משהו חשוב.

מתן כהנא: בעזרת השם.

מתן כהנא: קדימה, שלוש דקות לרשותך.

משה אבוטבול: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד השר היקר, קיבלתי אתמול מכתב מאוד נרגש מארצות הברית, מארגון שנקרא "עם אחד", ואני החלטתי לא להשאיר אצלי את המכתב ולהתענג עליו לבד אלא לשתף באותו מכתב גם את החברים שנמצאים כאן, ואני חושב שהוא מדבר בעד עצמו: "לכבוד חבר הכנסת הרב משה אבוטבול, משכן הכנסת, ירושלים.

משה אבוטבול: שלום וברכה, בימים אלה, כשישראל מתאוששת ממתקפת טילים קטלנית ומאלימות של פורעי חוק מבית, אנחנו בארגון עם אחד פונים אליך כדי להביע תמיכה בלתי מתפשרת בישראל ודאגה אמיתית לשלום אזרחיה.

משה אבוטבול: ארגון עם אחד הוקם ב-2018 כדי לקדם ולחזק את שותפות הגורל ואת הקשרים בין יהדות התפוצות לבין ישראל.

משה אבוטבול: מתוך נאמנות לתורת ישראל, שמנו לנו למטרה לבלום את הקולות המעלים אפשרות של 'ניתוק' או 'התרחקות' כלשהם בין שתי הקהילות.

משה אבוטבול: לצערנו, בימים האחרונים היינו עדים לתופעה של יהודים רבים בארצות הברית, במיוחד בחוגים הפרוגרסיביים, המאשימים את ישראל באפרטהייד, טיהור אתני ורצח עם.

משה אבוטבול: הזדעזענו ממכתב" – שימו לב – "של כ-100 'פרחי רבנות' של התנועה הרפורמית והקונסרבטיבית המאשימים את ישראל ב'אלימות גזענית' נגד פלסטינים ושוללים למעשה את זכותו של עם ישראל לארץ ישראל עם תיאורים של עם נרדף שהגיע 'למקום מלא באנשים שלא היו מעוניינים בשכנים חדשים'.

משה אבוטבול: אנחנו מודאגים מאוד מהטרנד בקרב יהדות ארצות הברית של אמירות המביעות תמיכה דווקא בצד הפלסטיני ומתעלמות לחלוטין מביטחונה של ישראל ושוללות את צדקתה במאבק נגד הטרור.

משה אבוטבול: לאור האמירות הללו, חשוב לנו להדגיש כי אנחנו יוצאים בתוקף נגד המוסר הכפול, המכיר בזכותה של כל מדינה פרט לישראל להגן על עצמה מפני הטרור.

משה אבוטבול: אין זאת אלא ביטוי של אנטישמיות.

משה אבוטבול: דין תושבי אשקלון" – איפה שהשר היקר שלנו גר – "כדין נפגעי האסון בבנייני התאומים בניו יורק; דין בית כנסת בלוד, כדין בית כנסת בפיטסבורג.

משה אבוטבול: זכותה המלאה של ישראל לנהוג ביד קשה בכל מי שמסכן את אזרחיה מבית ומבחוץ.

משה אבוטבול: הקולות החדשים לא ישתיקו את רוב העם היהודי בתפוצות, שתמך, תומך וימשיך לתמוך בישראל ללא פשרות.

משה אבוטבול: התמיכה הזו חזקה במיוחד בקרב קהילות הבנויות על ערכי המסורת היהודית מדורי-דורות, המחויבות לתורת ישראל, לעם ישראל ולארץ ישראל".

משה אבוטבול: לסיום, "אנחנו בעם אחד נעשה הכול כדי לחזק את הקול הפרו-ישראלי בתפוצות.

משה אבוטבול: אנחנו פועלים ונמשיך לפעול ללא לאות לחיזוק הקשר בין יהדות התפוצות לעם היושב בציון, מתוך הבנה של שותפות הגורל הכה-עמוקה והנצחית בין כל היהודים בכל מקום באשר הם".

משה אבוטבול: אנחנו כמובן עומדים לרשותם של כולם בכל נושא הקשור בין ישראל ליהדות התפוצות".

משה אבוטבול: על החתום ד"ר ירווינג ליבוביץ, המייסד, ולצידו שלמה ורדיגר, המייסד.

משה אבוטבול: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד לך באמת, זה באמת ונטילטור אחד קטן בתוך הגיהינום הזה שאנחנו מקבלים בכל המתקפה על עם ישראל, אבל אני שמח שיש גם יהודים אמיתיים בארצות הברית, שלא נבהלים מהביקורת של הרפורמים והקונסרבטיבים ויודעים להגיד בקול נחוש שמדינת ישראל צודקת במאבק שלה בעזה, וזה אחד המבצעים המוצדקים ביותר של העם היהודי נגד כל הפורעים.

משה אבוטבול: תודה רבה.

מתן כהנא: תודה רבה, אדוני.

מתן כהנא: חבר הכנסת עיסאווי פריג' – אינו נוכח; חבר הכנסת אבי מעוז – אינו נוכח; חבר הכנסת מנסור עבאס – אינו נוכח; חבר הכנסת גלעד קריב – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת ווליד טאהא – אינו נוכח; חברת הכנסת מרב מיכאלי – אינה נוכחת; חברת הכנסת קרן ברק – אינה נוכחת; חברת הכנסת מירב בן ארי – אינה נוכחת; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת; חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – אינו נוכח; חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח; חבר הכנסת סעיד אלחרומי – אינו נוכח; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח; חבר הכנסת שמחה רוטמן – אינו נוכח; חבר הכנסת ינון אזולאי – אינו נוכח; חבר הכנסת אופיר סופר – אינו נוכח; חברת הכנסת קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת; חברת הכנסת מאי גולן – אינה נוכחת; חבר הכנסת מאיר כהן – אינו נוכח; חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חברת הכנסת אבתיסאם מראענה – אינה נוכחת; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב טסלר – אינו נוכח; חבר הכנסת יוסף טייב – אינו נוכח; חבר הכנסת עודד פורר – אינו נוכח; חבר הכנסת רון כץ – אינו נוכח; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; חברת הכנסת שרן מרים השכל – אינה נוכחת; חבר הכנסת יבגני סובה – אינה נוכח; חברת הכנסת מירב כהן – אינה נוכחת; חבר הכנסת ניצן הורוביץ – אינו נוכח; חבר הכנסת משה ארבל – אינו נוכח; חבר הכנסת מאזן גנאים – אינו נוכח.

מתן כהנא: אנחנו נעבור להצבעה.

יואב קיש: – – –

מתן כהנא: רגע, אתה רוצה להגיד?

מתן כהנא: הצבעה.

מתן כהנא: די, דיברת מספיק, אדוני סגן השר.

יואב קיש: א.

יואב קיש: אין דבר כזה.

מתן כהנא: אתה צודק.

יואב קיש: ב.

יואב קיש: בסדר, דיברתי מספיק.

מתן כהנא: היית ברור.

מתן כהנא: בסדר גמור.

מתן כהנא: בעד התקנות – 3

מתן כהנא: נמנעים – אין

מתן כהנא: בסדר גמור, ברוב של שלושה נגד אפס – אני מכריז שתקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון מס' 19), התשפ"א–2021, עברו.

מתן כהנא: תם סדר-היום.

מתן כהנא: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, כ' בסיוון התשפ"א, 31 במאי 2021, בשעה 16:00.

מתן כהנא: ישיבה זו נעולה.