ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 18, 2021-05-19 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום רביעי, ח' בסיוון התשפ"א, 19 במאי 2021.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת.

יריב לוין: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק לתיקון פקודת המכרות (מס' 13), התשפ"א–2021; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 76) (שינוי מתכונת האסדרה בתחום הבזק), התשפ"א–2021; תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות בתחום התחבורה) (תיקון מס' 13), התשפ"א–2021; החלק הנותר מתקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות והוראות נוספות) (תיקון מס' 40), התשפ"א–2021.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים לפרק השאילתות הדחופות, ואני מזמין את סגן שר הבריאות יואב קיש לעלות לדוכן ולהשיב על שתי שאילתות דחופות.

יריב לוין: הראשונה שבהן היא שאילתה דחופה מס' 12, של חבר הכנסת עופר כסיף, בנושא: זימון לשימועים משמעתיים.

יריב לוין: חבר הכנסת כסיף, אתה מוזמן לגשת למיקרופון, וברגע שסגן השר יגיע לדוכן – להציג את השאילתה.

יריב לוין: בבקשה.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני סגן השר, מנהל תחום המשמעת במשרדך הוציא זימונים לשימוע משמעתי דחוף לפני השעיה לשורת עובדים במערכת הבריאות.

עופר כסיף: ככל הידוע לי, כולם עובדים מהמגזר הערבי.

עופר כסיף: ברצוני לשאול: 1.

עופר כסיף: האם נכון הדבר?

עופר כסיף: 2.

עופר כסיף: אם כן – מהיכן הגיע המידע בדבר הרשומות, קרי בדבר הדברים שפורסמו לכאורה או שלא לכאורה ברשתות החברתיות?

עופר כסיף: 3.

עופר כסיף: האם זומנו עובדים יהודים לשימוע?

עופר כסיף: תודה.

יריב לוין: בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני תכף אקריא את התשובה על השאילתה, אבל אני לא יכולתי להתעלם מדבריו החמורים של חבר הכנסת כסיף אתמול בתקשורת הבין-לאומית.

יואב קיש: אתה, בשיח הזוי, מנותק מהמציאות, פשוט גרמת להסתה פרועה – דרך אגב, הסתה שיכולה להוביל גם לרצח בסופו של דבר.

יואב קיש: הדברים שלך על ראש הממשלה הם בושה לעם היהודי ולמדינת ישראל.

יואב קיש: ישראל מותקפת ברגעים אלה על ידי ארגוני הטרור חמאס וג'יהאד, שיורים טילים על העם שלך ועל המדינה שלך, שפוגעים ביהודים ובערבים, ואתה, בלי בושה, בתקשורת הבין-לאומית – אתה בושה לעצמך, אתה פשוט ביזיון.

יואב קיש: ותראה איזו דמוקרטיה יש לנו, שאני פה עולה לתת תשובה על שאלה שלך, ואתה מתנהג – חסר רסן, ללא בושה, עושה נזק במהלך מלחמה למדינת ישראל.

יואב קיש: תתבייש לך.

יואב קיש: פשוט בגידה לשמה.

פנינה תמנו: עופר, מה הסגנון הזה?

פנינה תמנו: מה הסגנון הזה – – – ישראל.

יואב קיש: סגנון של אפס מאופס, סגנון של אדם שבאמצע מלחמה – –

עופר כסיף: הסגנון הזה שלך ושלו הוא הסגנון הזה – – –

קריאות: – – –

יואב קיש: – – נלחם בראש הממשלה שמוביל את המערכה הזאת.

יואב קיש: אדם שפל.

יואב קיש: אדם שלא צריך להיות בכנסת הזאת.

יואב קיש: אדם שהיה צריך להיות מחוץ למערכת הפוליטית.

יואב קיש: פשוט בושה.

יואב קיש: אנחנו מתביישים בך.

עופר כסיף: – – – שלכם.

עופר כסיף: אתם בושה.

עופר כסיף: אתם בושה.

עופר כסיף: רוצחים.

יואב קיש: אנחנו מתביישים בך.

קריאות: – – –

יואב קיש: הרקטות של חמאס לא מפרידות בין ערבי ליהודי, הן לא מפרידות, ואתה עולה ומסית נגד ראש הממשלה.

יואב קיש: חסר בושה שכמותך.

עופר כסיף: אתה פושע מלחמה.

עופר כסיף: אתה פושע מלחמה.

יואב קיש: אתה חסר בושה.

יואב קיש: אין לך מושג על מה אתה מדבר.

יואב קיש: אתה פשוט משתולל פה – –

עופר כסיף: – – – זה הכול.

יואב קיש: – – ולצערי הדמוקרטיה שלנו – אנחנו ניתן לה הרבה יותר שיניים, כדי שבכנסת הבאה גם אותך לא נראה פה.

עופר כסיף: מאוד מפחיד אותי – – – כמוך.

יואב קיש: הזוי.

יואב קיש: תחת רקטות, תחת אש של החמאס.

יואב קיש: דרך אגב, החמאס גם רצח ערבים פה ברקטות שלו, הוא לא מפריד בין דם לדם – והוא עולה ואומר "פסיכופת" בתקשורת הבין-לאומית?

עופר כסיף: נכון, נכון.

יואב קיש: אתה הזוי.

יואב קיש: מקומך הוא להיות האחרון בבית המשוגעים.

עופר כסיף: זו רק ההתחלה.

עופר כסיף: זו רק ההתחלה.

יואב קיש: אתה בושה, ועל סף בגידה, הדברים שלך.

עופר כסיף: – – – אתה תראה.

עופר כסיף: אתה תראה, אדוני.

משה אבוטבול: זה שלפיד קושר קטע מדבריו – – –

יואב קיש: אבל אני עכשיו מדבר להזוי הזה שנמצא פה.

יואב קיש: יש ביקורת רבה, אבל – – –

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש – – –

יריב לוין: אני לא סותם את הפה.

יריב לוין: אתה יודע שאני לא סותם את הפה לאף אחד.

יואב קיש: דברים חמורים כמו ששמענו ממנו לא שמענו מאף אחד בתקשורת הבין-לאומית בפריים-טיים.

יואב קיש: פשוט הזוי.

משה אבוטבול: חמור מאוד.

יעקב מרגי: – – –

משה אבוטבול: – – – מאוד.

יואב קיש: ואני עכשיו אתן לך תשובה גם ברוח של השאלה שלך לגבי מערכת הבריאות.

יואב קיש: מערכת הבריאות, בניגוד למה שאתה מנסה לעשות פה, זו מערכת שחיה בדו-קיום בין ערבים ליהודים ולמיעוטים, ואנחנו פועלים ללא הבחנה בין דת, גזע ומין, בדיוק כמו שמדינת ישראל מתנהלת.

יואב קיש: ההסתה הפרועה שלך, כולל השאילתות הקנטרניות האלה – הרי מה קרה?

יואב קיש: אנחנו קיבלנו הערות על שימועים על התנהלות לא תקינה, התנהלות שדורשת שימועים, וזה לא מעניין אם זה ערבי או יהודי.

יואב קיש: אנחנו בוחנים כל דבר לגופו של עניין, ומטפלים כפי שצריך בכל דבר לגופו של עניין.

עופר כסיף: אתה לא עונה על השאלה.

עופר כסיף: אתה לא עונה על השאלות.

יואב קיש: עונה לך.

יואב קיש: אנחנו לא נקבל בריונות משום סוג ודברי הסתה שעלולים לפגוע בטיפול בבריאות אנשים.

יואב קיש: אנחנו נותנים יחס נאות לכל עובד ועובדת ללא הבדלי דת, גזע ומין, וכך אנחנו מצפים שינהגו גם צוותי הרפואה.

יואב קיש: לכן, השימועים יוצאים לכל מי שהסית, וכן, כתמונת ראי לפרעות של השבוע האחרון, גם ההסתה שנשמעה בצורה מובהקת בעובדי משרד הבריאות – מדובר לרוב בערבים, אבל יש גם יהודים.

יואב קיש: המידע מגיע מעובדי המערכת שפנו לממונה על המשמעת והציפו את זה, והם נבדקים.

יואב קיש: משם הגיע המידע.

יואב קיש: זומנו, כמו שאמרתי, גם יהודים, אבל הרוב המוחלט – מדובר בערבים.

יואב קיש: כל מקרה נבחן לגופו של עניין ללא שום אפליה.

יואב קיש: אף אחד לא עושה פה אפליה.

יואב קיש: כשיש אירוע לאומני של הסתה של אחד מהעובדים שלנו, הוא נבחן ללא קשר לדת, גזע ומין.

יואב קיש: כך אנחנו נוהגים, ומערכת הבריאות – ואני חייב לומר לך: יש מקום אחד שבאמת נשמר כפרח מוגן, בניגוד לכל המסיתים שהם כמוך וההתנהגות הבזויה שלך, וזו מערכת הבריאות.

יואב קיש: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת כסיף, בבקשה.

עופר כסיף: אני חייב לענות על דברי הבלע, ההבל והסתה של האיש הזה ושל מי שהצטרפו אליו.

עופר כסיף: אני וחבריי נמשיך להשמיע את קולנו בכל מקום, בכל מקום, גם בקהילה הבין-לאומית, כנגד פושעי המלחמה וכנגד מי שמחרחר את המלחמה.

עופר כסיף: לא הייתה שום עילה, כפי שרמז סגן השר כביכול, לתמיכה בחמאס, חס וחלילה, או בירי על ישראל.

עופר כסיף: שקר, הסתה, הסתה לרצח.

עופר כסיף: יש פה התרת דם שלי אישית.

עופר כסיף: אני אומר פה: אם חלילה שערה אחת מראשי תיפול, זה יהיה על ראשך.

יואב קיש: אתה מסית לרצח של ראש ממשלה.

יואב קיש: האשם בהסתה זה אתה.

עופר כסיף: אדוני, אדוני, שלא יפריע לי.

עופר כסיף: שלא יפריע לי.

עופר כסיף: אני מבקש שאתה תגן עליי, גם אם אתה לא מסכים איתי.

עופר כסיף: זה תפקידך.

עופר כסיף: שלא יפריע לי.

עופר כסיף: יש פה התרת דם.

עופר כסיף: וכן, אני לא היחיד, אלא רבים אומרים את זה: ראש הממשלה לשעבר אהוד אולמרט כתב, שבוע לפני שהתחילה התבערה, שנתניהו יוביל אותנו לתבערה במכוון; הרמטכ"ל לשעבר דן חלוץ כתב לפני יומיים שראש הממשלה הוביל לתבערה.

עופר כסיף: לא צריך להיות בעמדותיי אפילו כדי להגיע לזה.

פנינה תמנו: מילה לא אמרת על חמאס – – –

עופר כסיף: אל תפריעי לי.

עופר כסיף: אל תפריעי לי.

עופר כסיף: שמענו את השטויות שלך מספיק פעמים.

פנינה תמנו: מילה לא אמרת על חמאס.

פנינה תמנו: אתה מילה לא אמרת כי – – – ישראל – – –

עופר כסיף: אני אומר ואני אומר שוב – אמרתי ואני אומר שוב: החמאס זה ארגון נפשע.

עופר כסיף: זה ארגון שיורה ורוצח קודם כול את בני עמו וגם את בני עמנו בישראל, וצריך במפורש לצאת נגד מעשיו, וזה מה שאנחנו עושים.

עופר כסיף: זה לא מצדיק – – –

פנינה תמנו: את זה לא אמרת – – – את זה לא אמרת – – –

עופר כסיף: תלמדי לקרוא, אולי, ואז אולי תדעי.

פנינה תמנו: אתה תלמד לקרוא.

פנינה תמנו: תבדוק.

פנינה תמנו: חצוף – "תלמדי לקרוא".

עופר כסיף: ולכן, מה שאתם מעוותים פה ומסלפים ומשקרים ומסיתים, ומשתמשים באופן אינפלציוני במילה "בוגד" על כל מי שמעביר ביקורת על השלטון – אז בואו אני אלמד אתכם מה זה דמוקרטיה, כי אתם כנראה לא יודעים.

עופר כסיף: בדמוקרטיה יש אופוזיציה, ולאופוזיציה יש את הזכות, שלא לומר החובה, לצאת נגד השלטון איפה שהיא חושבת שהשלטון טועה, מטעה ופושע.

עופר כסיף: וזה מה שעשיתי – –

פנינה תמנו: אבל במדינת ישראל – – –

עופר כסיף: – – זה מה שאני אמשיך לעשות.

פנינה תמנו: – – –

עופר כסיף: משום שראש הממשלה, בלי קשר לפשעי חמאס, הבעיר את התבערה במכוון, כדי להכשיל ממשלה חלופית, להישאר בשלטון ולהימלט מדין צדק.

עופר כסיף: זה מה שהוא עשה.

עופר כסיף: אני אמשיך לומר את זה בלי כחל וסרק.

עופר כסיף: מי שמכנה את זה בגידה הוא פשיסט מובהק, כי מבחינתו יש זיהוי בין המדינה לבין השלטון, בין השלטון לבין המפלגה ובין המפלגה לבין המנהיג.

עופר כסיף: זה מאפיין של משטר פשיסטי.

עופר כסיף: יציאה נגד השליט, נגד השלטון, נגד המפלגה, נגד הממשלה, זה חלק לגיטימי והכרחי במשטר דמוקרטי.

עופר כסיף: זה מה שאופוזיציה צריכה לעשות.

עופר כסיף: אני גאה להיות שייך לרשימה שהיא אופוזיציונית ופועלת למען כל החברה הישראלית ואזרחיה.

עופר כסיף: מה שאני אמרתי, מה שחבריי אומרים ומה שנמשיך להגיד זה למען החברה הישראלית.

עופר כסיף: להציג את זה כבגידה, מעבר לזה שזה שקר נתעב, זאת התרת דם של פשיסט, וצריך לומר גם את זה: פשיסט מובהק.

עופר כסיף: לך תלמד מה זו דמוקרטיה.

יריב לוין: חבר הכנסת כסיף, אני רק אגיד דבר אחד: אפשר היה אולי להשתכנע מכל הנאום הזה, רק יש בעיה, דבר – איך אומרים?

יריב לוין: פער אחד קטן שאתה דילגת עליו ולא התייחסת אליו, והוא הפער המקומם.

יריב לוין: הכול בסדר כשדנים ומתווכחים כאן; זה מקומם כאשר זה נעשה בניסיון לגייס את העולם לפעול כנגד מדינת ישראל.

יואב קיש: באמצע לחימה.

יריב לוין: רגע, רגע.

יריב לוין: דמוקרטיה, להבנתי, היא מצב שבו מנסים להשיג רוב לדעותיך פה; לא מנסים ליצור מצב שאם דעת הרוב לא מוצאת חן בעיניך, הולכים לעולם כדי שהוא ינסה לכפות על הרוב כאן – –

עופר כסיף: יש דבר שהוא עליון – – –

יריב לוין: – – את עמדתו.

יריב לוין: זה הכי אנטי-דמוקרטי שיכול להיות.

עופר כסיף: לא, זה לא הכי.

עופר כסיף: אז בוא אני אתן לך שיעור בדמוקרטיה.

יריב לוין: זה דבר שלא מקובל ולא קיים – –

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש – – –

יריב לוין: – – בשום מקום בעולם.

יריב לוין: ואני חושב, חבר הכנסת כסיף, שזוהי בדיוק התנהגות שחוצה את הקו האדום.

יריב לוין: נדמה לי שעל זה הכעס הגדול.

יואב קיש: נכון.

עופר כסיף: תדליק לי, בבקשה.

עופר כסיף: אני רוצה להגיב.

יואב קיש: אני, ברשותך, רוצה להשיב לו.

יריב לוין: רגע, רגע, רגע.

יריב לוין: הוא יתייחס, ואחר כך אתה תוכל – – –

עופר כסיף: אדוני, תסלח לי, אני אתן לך שיעור קצר בדמוקרטיה.

יריב לוין: כן.

עופר כסיף: קצר, לצערי, כי אין את הזמן.

עופר כסיף: אם היה יותר, הייתי שמח.

עופר כסיף: מה שאמרת – – –

יריב לוין: הייתי רוצה לומר שמכל מלמדיי השכלתי, אבל – – –

פנינה תמנו: – – – רוצה ללמד – – –

עופר כסיף: תן לי לסיים.

עופר כסיף: תן לי לסיים.

יריב לוין: בבקשה.

עופר כסיף: לא, מה שאמרת זה לא דמוקרטיה.

יריב לוין: הבנתי.

עופר כסיף: דמוקרטיה, העקרונות היסודיים שלה הם זכויות האדם; העקרונות היסודיים שלה הם שוויון.

עופר כסיף: כאשר יש הפרה של עקרונות דמוקרטיים – לא רק בישראל, בכל מקום – זכותו וחובתו של האזרח, קל וחומר נבחר הציבור, להעיר את העולם כנגד זה.

יריב לוין: הבנתי.

עופר כסיף: ואני יכול גם להגיד לך שהדוגמה הזאת היא לא רק דוגמה ישראלית.

עופר כסיף: אני אתן לך רק שתי דוגמאות קצרות, ויש הרבה יותר.

יריב לוין: במילים אחרות, חבר הכנסת כסיף, מה שאתה אומר – – –

עופר כסיף: מותר לפנות לעולם וחובה לפנות לעולם.

יריב לוין: במילים אחרות, מה שאתה אומר, שהדמוקרטיה – הבנתי.

עופר כסיף: חובה לפנות לעולם.

עופר כסיף: כאשר המדינה שלך, יותר נכון הממשלה שלך, פועלת בצורה נפשעת, אתה צריך להיאבק בה – בכלים דמוקרטיים, כמובן – –

יריב לוין: הבנתי.

יריב לוין: זאת אומרת – – –

עופר כסיף: – – וגם לגייס את העולם ללחץ בין-לאומי – –

יריב לוין: זאת אומרת, חבר הכנסת – – –

עופר כסיף: – – זאת חובה, וזאת צביעות להגיד שלא, כי אתם עושים את זה בעצמכם לא פעם.

יריב לוין: הבנתי.

עופר כסיף: ראש הממשלה פנה בזמנו לקונגרס מעל ראשו של הנשיא בארצות הברית.

עופר כסיף: טלו קורה מבין עיניכם.

יריב לוין: זאת אומרת – – –

עופר כסיף: כשהממשלה שלך פושעת – לא המדינה; אתה לא יוצא נגד המדינה, אתה יוצא נגד הממשלה.

פנינה תמנו: – – – נגד החברה הישראלית – – –

עופר כסיף: ממשלה ומדינה זה לא אותו דבר.

עופר כסיף: לצאת נגד הממשלה כאשר היא פושעת זאת חובה – –

פנינה תמנו: – – – נגד החברה הישראלית – – –

יואב קיש: אני מבקש להשיב.

יואב קיש: הוא מקבל יותר זמן דיבור ממני.

עופר כסיף: – – חובה מוסרית שנמשיך בה.

פנינה תמנו: – – – אתה לא תגיד שהממשלה פושעת.

יריב לוין: חבר הכנסת כסיף, גם פה, עוד פעם, לא תצליח לדלג על הפער הזה, כי מה לעשות שעם כל הכבוד, בדמוקרטיה הרעיון הוא שאין אחד שבא ואומר: אני צודק ודעתי קובעת, ואם לא תקבלו את דעתי אני אלך למקום אחר ואדאג שדעתי – – –

עופר כסיף: תסלח לי מאוד, הדבר הזה נעשה וזה לגיטימי לגמרי, גם אם זה בא מכיוונכם.

יריב לוין: רגע, רגע, תן לי לסיים.

יריב לוין: זה הדבר הכי לא דמוקרטי שיש.

יריב לוין: אתה יודע, יש מקומות שבהם – מה עושים?

יריב לוין: אומרים: תשמע, אתם כולכם לא מבינים שרק לי יש את האור הגדול ורק אני מבין ורק אני יודע, אז אני אקח את הצבא ואני אשתלט על בניין הפרלמנט ואדאג – אתה עושה דבר אפילו חמור יותר – אומר: רבותיי, אם אני לא יודע לשכנע כאן, אני אלך לכפות עליכם מבחוץ.

יריב לוין: אני אומר לך, זה הכי אנטי-דמוקרטי שיש.

עופר כסיף: לא, אני אומר לך מדוע.

יריב לוין: חבר הכנסת כסיף, יש גם הבדל גדול בין ראש ממשלה שנוסע לארצות הברית כדי לנסות לשכנע את הציבור האמריקני או את מקבלי ההחלטות בארצות הברית לפעול ולאמץ עמדה שממשלת ישראל סבורה שהיא נכונה לטובת מדינת ישראל, לבין אזרח ישראלי, כל שכן חבר פרלמנט, שנוסע למדינה אחרת במטרה לשכנע אותה לכפות על המדינה שלו עמדה שונה ממה שהממשלה שלה או הציבור שלה בחרו.

עופר כסיף: אדוני, אדוני – – –

יריב לוין: זה, בכל הכבוד, הפוך מדמוקרטיה לגמרי – –

עופר כסיף: לא, אדוני, אתה – – –

יריב לוין: – – דבר שלא מקובל, ומקומו לא יכירנו באף מדינה בעולם.

יואב קיש: היושב-ראש, הוא קיבל יותר זמן דיבור מהזמן שלי.

יואב קיש: אני מבקש להשיב לו.

עופר כסיף: אדוני, אתה מסלף.

עופר כסיף: אתה מסלף – – –

יואב קיש: הוא אמר את כל הדברים שלו לכל אורך הזמן.

יואב קיש: אני רוצה להשיב לו, בבקשה.

עופר כסיף: אדוני, אתה מסלף – – –

יריב לוין: אתה תוכל להשיב לו, סגן השר קיש, תאמין לי.

יואב קיש: אני מבקש להשיב – –

עופר כסיף: אדוני, אני אענה לך בקצרה.

יואב קיש: – – על דברי הבלע והשקר שלו.

יריב לוין: אני אתן לך להשיב.

עופר כסיף: אדוני, אתה מסלף את משמעות הדמוקרטיה.

יריב לוין: הבנתי.

עופר כסיף: דמוקרטיה אכן זו גם האפשרות, הזכות, לשכנע בתוך מדינתך; זה גם – –

יריב לוין: זה לא גם, זה העניין.

עופר כסיף: – – בעיקר כאשר הממשלה שלך פועלת באופן לא דמוקרטי.

יריב לוין: זה העניין.

עופר כסיף: כאשר הממשלה שלך פועלת – –

יריב לוין: אתה חושב כך.

יריב לוין: אתה חושב כך.

עופר כסיף: – – באופן לא דמוקרטי, זכותך – וחובתך – כנבחר ציבור לגייס גם את הקהילה הבין-לאומית.

אוריאל בוסו: – – –

יריב לוין: אז אני אומר לך, חבר הכנסת כסיף – – –

עופר כסיף: ובלי קשר לזה, בלי קשר לזה, לקרוא למישהו בוגד כי הוא מנסה – –

יואב קיש: כי באמצע לחימה לא מתנהגים כך.

יואב קיש: זו בדיוק בגידה.

עופר כסיף: – – לפעול נגד פשע של הממשלה – –

יואב קיש: חתיכת בוגד.

יריב לוין: חבר הכנסת כסיף, צר לי, ההתנהגות שלך – – –

עופר כסיף: – – זה תוספת חטא על פשע, וזאת אמירה פשיסטית.

יריב לוין: ההתנהגות שלך בכל מדינה בעולם הייתה נכנסת להגדרה הזאת, ואתה יודע את זה היטב.

עופר כסיף: לא, אתה – – –

יואב קיש: טוב, אני מבקש להשיב.

עופר כסיף: אתה מוסיף להסית.

פנינה תמנו: – – –

יואב קיש: עכשיו אני.

יואב קיש: די, מספיק.

יריב לוין: עכשיו אני אומר לך גם עוד דבר.

עופר כסיף: אתה מוסיף להסית, ואני גאה להיות שייך – –

יריב לוין: מאה אחוז.

עופר כסיף: – – למסורת שלמה של אנשים – –

יואב קיש: אתה מסית.

יואב קיש: אתה תוביל לרצח.

עופר כסיף: – – כמו מרטין לותר קינג – –

יואב קיש: האמירות הגזעניות המכוערות שלך נגד ראש הממשלה באמצע לחימה – –

עופר כסיף: – – נגד הגזענות כלפי השחורים – –

יואב קיש: – – זו בדיוק בגידה, והמקום שלך הוא לא פה, הוא במקום אחר.

יואב קיש: לך מפה.

עופר כסיף: – – כמו נלסון מנדלה ואנשי ה-ANC.

עופר כסיף: אני גאה להיות שייך למסורת הזאת ולא – אני אחזור שוב, כי לא שמעו אותי.

יואב קיש: אתה פושע, אתה שקרן ואתה מסית, ואתה תגרום לרצח עם הדברים שלך.

עופר כסיף: אתה פשיסט.

עופר כסיף: אתה פשיסט, פושע מלחמה – –

יואב קיש: עם הדברים שלך אתה תגרום לרצח.

יואב קיש: אתה פושע ובוגד, באמצע לחימה לומר דברים כאלה.

עופר כסיף: – – שמקומו בהאג, ואני אגיד את זה בכל מקום, מתוך נאמנות למדינת ישראל, לא לממשלת ישראל.

יואב קיש: אתה יודע, מילא בדמוקרטיה – יש הבדל בין שקט לבין כשיש לחימה.

עופר כסיף: אני אומר את מה שיש לי מתוך – – –

יואב קיש: נופלים טילים על הבתים של אזרחי ישראל, ואתה – אין לך בושה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת כסיף, תודה רבה.

עופר כסיף: דמגוג זול.

יריב לוין: חבר הכנסת כסיף, תודה רבה.

עופר כסיף: אני אמשיך להגיד את דבריי מתוך מחויבות למדינת ישראל – –

יריב לוין: תודה רבה.

עופר כסיף: – – ולאזרחיה וביקורת קשה על ממשלתה.

עופר כסיף: אני אמשיך ולא אפסיק.

פנינה תמנו: – – – עם כאלה – – – מי צריך אויבים.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: סגן השר קיש, אתה יכול לסכם, ואנחנו אחר כך נעבור לשאילתה הבאה.

יואב קיש: כן.

יואב קיש: אני רוצה לענות על דברי הבלע של המתועב הזה שיוצא מהאולם.

יואב קיש: יש הבדל גדול לומר ולהשתמש במילים חריפות כאשר האש שוככת או כאשר אנחנו באמצע אש.

יואב קיש: הוא לא יכול להתעלם מזה, מעבר לנקודה שאתה העלית, היושב-ראש: טילים נופלים על מדינת ישראל; עוטף עזה במקלטים כל הזמן.

יואב קיש: איך אתה לא מתבייש?

יואב קיש: לא ייאמן שבתקופה שכזאת הוא הולך לתקשורת הבין-לאומית ומנסה לפעול בניגוד לדמוקרטיה, להפעיל לחץ על מדינת ישראל; קורא לראש הממשלה פסיכופת – גם אם אתה לא מסכים עם דבריו.

יואב קיש: דברים אלה יובילו להסתה ולרצח.

יואב קיש: חתיכת בן בלייעל, לא צריך להיות פה.

יואב קיש: כשבאמצע לחימה מתנהגים כך זו בגידה, ואני אומר לך את זה בצורה הכי ברורה: אתה בוגד, ולא צריך אותך פה.

יריב לוין: אני מזמין עכשיו לשאלות נוספות את חברת הכנסת אורית סטרוק, ואחריה – את חבר הכנסת משה אבוטבול.

יריב לוין: בבקשה.

אורית סטרוק: אדוני כבוד השר, בלילה שבין שני לשלישי בשבוע שעבר התפרעו ערבים בלוד, זרקו בקבוקי תבערה על בתים של משפחות יהודיות, וכתוצאה מכך אחד מהבקת"

אורית סטרוק: ביסטים נורה והובא לבית החולים – בית החולים אסף הרופא, סמוך ללוד.

אורית סטרוק: כתוצאה מכך – – –

יעקב מרגי: על שם יצחק שמיר.

אורית סטרוק: נכון.

אורית סטרוק: נכון.

אורית סטרוק: תודה רבה, חבר הכנסת מרגי.

אורית סטרוק: בית החולים על שם ראש הממשלה לשעבר יצחק שמיר.

אורית סטרוק: תודה על ההערה החשובה הזאת.

אורית סטרוק: כתוצאה מכך התפרעו ערבים באזור חדר המיון של בית החולים, זרקו אבנים, השחיתו ציוד, הטילו אימה על הצוותים הרפואיים, שנאלצו להסתתר – אגב, אלה שנאלצו להסתתר, מהבירור שלי, הם דווקא ערבים, שהם חלק מהצוותים הרפואיים בבית החולים – וגרמו נזק ניכר לבית החולים, גם ברכוש וגם בתפקוד שלו תוך כדי המהומות.

אורית סטרוק: מה שאני רוצה לשאול אותך, אדוני סגן השר, היות שמדובר בבית חולים ממשלתי: האם בכוונת

אורית סטרוק: כם להגיש תביעה אזרחית נגד הפורעים?

אורית סטרוק: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת אבוטבול, בבקשה.

משה אבוטבול: כבוד השר, ראשית, באמת יישר כוח על כל עבודתכם המסורה במהלך – – –

יואב קיש: סגן.

יואב קיש: סגן.

משה אבוטבול: כבוד סגן השר.

משה אבוטבול: סגן השר, כן.

משה אבוטבול: כן.

יואב קיש: אני לא לוקח כבוד שאינו מגיע לי בשלב זה.

משה אבוטבול: אני רק רוצה לומר לך שלפעמים הטעויות האלה מובילות למציאות מסוימת, אז קח את זה ככה.

משה אבוטבול: אדוני כבוד סגן השר, במהלך חג השבועות האחרון, מעט לפני מהדורת 20:00, שודר תשדיר של משרד הבריאות בעניין נפגעי החרדה.

משה אבוטבול: יש בכך הפרה של הנוהג שלפיו תשדירים מטעם לשכת הפרסום הממשלתית אינם משודרים בשבתות ובחגים.

משה אבוטבול: לא היה קורה כלום אם התשדיר היה משודר במקבץ הפרסומות הראשון שאחרי צאת השבת; אדרבה, היו נחשפים אליו גם אנשים שומרי שבת.

משה אבוטבול: 1.

משה אבוטבול: האם פרסום התשדיר בחג מוכר לאדוני?

משה אבוטבול: 2.

משה אבוטבול: האם יבהיר ללפ"מ שאין מקום לחרוג מהנוהג המקובל בנושא?

משה אבוטבול: אודה לך.

משה אבוטבול: אני שואל את זה גם כיושב-ראש השדולה למען שמירת השבת בכנסת.

משה אבוטבול: תודה.

יריב לוין: בבקשה.

יואב קיש: תודה לחברת הכנסת אורית סטרוק ולחבר הכנסת אבוטבול.

יואב קיש: בשני הנושאים, מכיוון שאני לא יודע את תשובת המערכת, אני לא יכול לתת פה תשובה.

יואב קיש: אני מבטיח שייבדק.

יואב קיש: בוודאי הנושא של האלימות בבית החולים, שזה אירוע בלתי קביל לחלוטין, ייבדק ויטופל בהתאם.

יואב קיש: לגבי הנושא של התשדירים – אני, ברמה האישית, מצטרף לעמדה שלך, אבל אני לא מכיר את הנהלים ואת החוקים.

יואב קיש: אנחנו נבדוק את הנושא הזה ונפעל תמיד בהתאם להם.

יריב לוין: תודה.

משה אבוטבול: אשמח לקבל תשובה.

יריב לוין: אם כן, אני מזמין את חבר הכנסת יעקב מרגי להציג את שאילתה דחופה מס' 13, בנושא: התנהלות משרד הבריאות בהליך תחרותי בשדה התעופה.

יריב לוין: בבקשה.

יעקב מרגי: מכובדי סגן השר, השרה, אדוני היושב-ראש, שירותי מערך הבדיקות הם חלק בלתי נפרד ממכרז שפרסמה רשות שדות התעופה.

יעקב מרגי: החברה שזכתה במכרז ערוכה ומוכנה להפעיל את השירותים המבוקשים על ידי המשרד בנתב"ג.

יעקב מרגי: רצוני לשאול: מדוע משרד הבריאות מנהל הליך – מקביל, אם אפשר לומר – תחרותי ביחס לשירותים להפעלת מערך הדגימות לנוסעים הנכנסים לנתב"ג?

יואב קיש: חבר הכנסת מרגי, אתה עשית לי שירות בשאילתה הזאת.

יואב קיש: התשובה היא במשפט אחד, אבל יש לי תשובה נוספת שחשוב לי שתשמע אותה.

יואב קיש: התשובה על השאילתה שלך היא: הנושא נמצא בדיון משפטי, ונגיב עליו בבית המשפט.

יואב קיש: זו התשובה.

יואב קיש: אבל אני כן רוצה לתת לך רקע מסוים שמתחבר לשאילתה שלך.

יואב קיש: הרקע הזה מאוד דומה לנקודת ההתחלה שבה נכנסתי לתפקידי לפני כשנה.

יואב קיש: עברנו את הגל הראשון; חשבנו אז במדינת ישראל שהקורונה נגמרה.

יואב קיש: כל הכוחות שהתגייסו לטובת המלחמה בגל הראשון התחילו להתפרק, אם זה מהמוסד ואם מהצבא, ונוצר מצב שכשאנחנו חזרנו והתחיל לפרוץ הגל השני, מדינת ישראל עמדה בחוסר כוח.

יואב קיש: היינו צריכים לבנות מחדש את כל האירוע.

יואב קיש: מה קורה לנו עכשיו?

יואב קיש: אנחנו סובלים בדיוק מאותה תסמונת, לצערי.

יואב קיש: מה זה "לצערי"?

יואב קיש: עקב המצב הביטחוני אין קשב לדבר הזה.

יואב קיש: אני חושב שאולי בבית הזה צריך לתקן את זה, כי זו טעות קשה מאוד.

יואב קיש: אני אתן לך דוגמאות: יש לנו מרכז מידע וידע של אנליסטים – חלקם הגיעו מכוחות הביטחון, מחיל המודיעין – עוד כשבוע, ב-1 ביוני, הוא נסגר; אין כסף, לא קיבלנו תקצוב להחזיק אותו.

יואב קיש: מה עושה מרכז המידע והידע?

יואב קיש: למשל, הוא מעביר מידע על מה שקורה במדינות אחרות – חלק מההגדרות שלנו מאילו מדינות צריך בידוד גם למחוסנים, מה קורה בעולם.

יואב קיש: אנחנו מאבדים את המודיעין הזה, אז הנתונים מכל העולם נעלמים.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: כי אין כסף.

יואב קיש: ב-1 ביוני מרכז המידע והידע נסגר.

יואב קיש: ב-1 ביולי יחידות אלה שמופעלות על ידי מפקדת אלון נסגרות.

יואב קיש: מה זה יחידות אלה?

יואב קיש: מה זה?

יואב קיש: לא חשוב מה זה – לא צריך את זה.

יואב קיש: אני אגיד לך מה זה: יחידות אלה מטפלות בווריאנטים, זאת אומרת שכשיש וריאנט ועכשיו צריך להתנפל על שרשרת ההדבקה שלו – גילינו וריאנט הודי – אז הן הולכות והן dedicated למשימה הזאת: לוודא שיש בידודים, לוודא שהכול קורה, חקירות – הכול כדי לסגור מעגל מול הווריאנטים.

יואב קיש: יש יחידה כזאת, והיא מבוטלת מ-1 ביולי.

יואב קיש: לא צריך.

יואב קיש: אין כסף.

יואב קיש: יש יחידה למעברים, המעברים היבשתיים, שגם שם, כשפתאום מגלים מאומתים, צריך לטפל בזה, נכון?

יואב קיש: אז מישהו צריך לעשות את כל ריכוז המאמץ לאירוע הזה.

יואב קיש: יחידה שלמה שמטפלת בזה – לא צריך; בשביל מה?

יואב קיש: אין קורונה.

יואב קיש: ב-1 באוגוסט, כל פיקוד אלון – המפקדה הגדולה שצה"ל הקים – נסגר.

יואב קיש: לא מתוכנן שום דבר חלופי; 600 תקנים של הרופאים שהלכו לבתי החולים, שהתחייבו לנו שלא יהיו חד-פעמיים – עכשיו יש עליהם מלחמה; המעבדה בנתב"ג – באותה קטגוריה של הכסף.

יואב קיש: מי?

יואב קיש: מה?

יואב קיש: איפה?

יואב קיש: ישלמו?

יואב קיש: לא צריך בדיקות בנתב"ג בכלל.

יואב קיש: אין קורונה.

יואב קיש: אז אני חייב לתת פה צלצול אזהרה חריף למדינת ישראל, למשרד האוצר ולכל מי שעוד חושב שאולי יש סיכוי שמתישהו תהיה פה קורונה.

יואב קיש: אני אומר לכם דבר כזה: שליש ממדינת ישראל אינו מחוסן, נכון להיום.

יואב קיש: העולם סובל והמגפה משתוללת בכל העולם.

יואב קיש: ברוך השם, אנחנו הצלחנו להגיע למצב נשלט.

יואב קיש: אתה יודע, אנחנו מברכים כל יום על המספר הנמוך של המאומתים, אבל זה לא קורה סתם, כי כשמוצאים שני מאומתים בבית ספר אז עושים 500 בדיקות לכל הילדים ומוצאים עוד שניים ועוצרים את זה, כי יש לנו את היכולות; אבל אם אנחנו נחליט – וזה החשש הגדול שלי – שהקורונה נגמרה, ובואו נמשיך, אני אומר לך, לצערי, שבסוף יחדור לפה משהו ואנחנו לא נדע מזה ולא נטפל בזה; לא יבדקו בנתב"ג, לא יעשו בדיקות של שרשראות, לא יוודאו בידודים, הצמידים לא מקדמים.

יואב קיש: הכול תקוע בגלל כסף.

יואב קיש: תפיסת העולם – כרגע אני מבין את האירוע הביטחוני, אבל התפיסה שאומרת שהקורונה מאחורינו – אני אומר לך, אני מאוד מאוד חושש מזה.

יואב קיש: אני שם פה נורית אזהרה מאוד גדולה.

יואב קיש: גם השר יולי אדלשטיין שותף, כמובן, ומציג את העמדה הזאת.

יואב קיש: אנחנו צריכים קופסת קורונה נוספת בשביל לפתור את כל הדברים שאמרתי לך.

יואב קיש: אף אחד לא מחזיק את אותם כוחות שהיו לנו בלב הגל השלישי, אבל לעשות עוד פעם את אותה טעות, לגמור את כל היכולות שמדינת ישראל בנתה להתמודד עם קורונה – אני אומר לך, אני מאוד מפחד שזה יעלה לנו ביוקר.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת מרגי.

יריב לוין: בבקשה.

יעקב מרגי: מכובדי סגן השר, אני מודה לך על שניצלת את הבמה והדלקת את נורות האזהרה.

יעקב מרגי: אני מצטרף לכל נורות האזהרה.

יעקב מרגי: השאילתה נסבה ככה: מלכתחילה אני מסכים לתפיסה שמשרד הבריאות היה צריך לנהל את זה, אבל אני, כיו"ר ועדת הכלכלה, יודע כמה פעמים דרשנו שהתהליך הזה כבר יתקיים בנתב"ג, ברשות שדות התעופה, וזה זחל וזחל.

יעקב מרגי: סוף-סוף יצא מכרז – היו חריקות איתו; הוא מתגלגל בבית משפט; יש זוכה.

יעקב מרגי: אז עכשיו הכול נעצר כי יש הליך מקביל?

יעקב מרגי: אתה אומר לי שזה נמצא בהליך משפטי, אתה לא יכול לענות, אבל החרדה שלנו היא שוב, מאותה סיבה שלך – לתקוע את זה?

יעקב מרגי: שנה אנחנו מנסים להניע את התהליך הזה בנתב"ג ולא הולך.

יעקב מרגי: משם באה השאילתה.

יעקב מרגי: אני חושב שצריך לחשוב פעמיים, ואם מדברים על שילוב ידיים, זו ההזדמנות.

יעקב מרגי: יש מכרז – קחו אותו, תפעילו אותו, תפקחו, אתם, משרד הבריאות.

יעקב מרגי: למה למשוך את זה שוב?

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: בבקשה.

יואב קיש: כפי שאמרתי, הנושא נמצא בדיון משפטי, ושם נגיב ספציפית אליו.

יואב קיש: אבל אני חושב שחשוב מאוד המסר שיצא בנוגע למענה הכלכלי הכספי הנדרש.

יואב קיש: לצערי, חבר הכנסת מרגי, ועדת הכלכלה לא הוקמה בכנסת הזאת, אבל מי יודע, אולי בעזרת השם היא תוקם במהרה, ונוכל לתת מענה כמו שצריך על כל האתגרים הכספיים של הקורונה.

יואב קיש: תודה.

יריב לוין: תודה, אדוני סגן השר.

יריב לוין: אנחנו נעשה הפסקה קצרה במופע היחיד שלך כדי לאפשר ליושבת-ראש הוועדה המסדרת חברת הכנסת קארין אלהרר למסור הודעה.

יריב לוין: ברכות לך על הודעה ראשונה בתפקידך זה.

הוועדה המסדרת): אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אבקש להודיע כי חברת הכנסת אבתיסאם מראענה תכהן כחברה בוועדה המיוחדת לענייני החברה הערבית במקום הפנוי של סיעת העבודה.

הוועדה המסדרת): זו הודעה בלבד, ואין צורך בהצבעה.

הוועדה המסדרת): תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחברת הכנסת קארין אלהרר.

יריב לוין: [נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: לשם שינוי, אני מזמין את סגן השר יואב קיש לעלות לדוכן, והפעם הנושא הוא תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות בתחום התחבורה) (תיקון מס' 13), התשפ"א–2021.

יריב לוין: אנחנו עושים דיון נפרד בשתי התקנות, כי כל אחת מהן עוסקת בעניינים אחרים.

יריב לוין: בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, אכן, לאור זה שעדיין אין ועדות קבועות בכנסת אנחנו מוצאים את עצמנו חדשות לבקרים פה במליאה מבקשים אישור לתקנות.

יואב קיש: זה הנוהל שבחקיקה, ואני לא עובר עליו שוב, כי כבר אמרנו מספיק פעמים.

יואב קיש: מדובר בתיקון מס' 13 – הגבלת פעילות בתחום התחבורה.

יואב קיש: בתיקון זה בוטלו המגבלות התפוסה במונית וההוראות הקובעות את אופן הישיבה בכלי תחבורה שונים.

יואב קיש: כמו כן בוטל מנגנון הכניסה לרכבת באמצעות שוברי כניסה מונפקים מראש.

יואב קיש: התקנות בנוסחן כיום כוללות הוראות בדבר הסמכות לקבוע את לוחות הזמנים והתחנות של קווי התחבורה הציבורית, הוראות בדבר אופן הפעלתם של כלי התחבורה השונים, הוראות למפעילי תחנות התחבורה היבשתיות והוראות בדבר שמירת מידע לצורך חקירות אפידמיולוגיות, ובהתאם לכל מה שכפוף לזה אני מבקש את אישור המליאה והכנסת לתקנות האלה.

יואב קיש: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

יריב לוין: חברת הכנסת תמר זנדברג – איננה; חברת הכנסת אבתיסאם מראענה – איננה; חברת הכנסת מיכל וולדיגר – איננה; חבר הכנסת אבי מעוז – איננו; חבר הכנסת אלכס קושניר – איננו; חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – איננו; חבר הכנסת עופר כסיף – איננו; חבר הכנסת ווליד טאהא – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת אוריאל בוסו, בבקשה.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, סגן השר, חבריי חברי הכנסת, ראיתם קודם את הצעקות ואת הניסיון להצטדק של חבר הכנסת כסיף.

אוריאל בוסו: אתמול אני קיבלתי אין-ספור הודעות של אנשים – איך מדינת ישראל משלמת משכורת למי שיוצא נגדה.

אוריאל בוסו: אתמול גם עלה דיון – – –

יריב לוין: חבר הכנסת בוסו, אני מציע – מכיוון שכבוד הכנסת חשוב לנו, תשלח אותם לבניין ליד, לבית המשפט העליון, כי הבעיה היא לא כאן.

אוריאל בוסו: יכול להיות שהיום בית המשפט העליון צריך לעשות דיון חוזר על הכשירות.

אוריאל בוסו: אתמול גם עלה דיון סביב ההחלטה של חברת סלקום לעשות שביתה של שעה כמהלך הזדהות.

אוריאל בוסו: ואז אנשים אמרו – מה?

אוריאל בוסו: סולידריות.

אוריאל בוסו: אנשים מתבלבלים.

אוריאל בוסו: מדינת ישראל נמצאת במלחמה, בקרב על החיים שלה מול אויב אכזר.

אוריאל בוסו: אם חברת סלקום, ביום הראשון של הלחימה, אחרי שעשו פרעות בלוד ועשו לינץ' ביהודים, למשל היו עושים שביתה כאות הזדהות או סולידריות – מילא; אבל ביום שהוועדה העליונה של החברה הערבית מחליטה לעשות שביתה, באותו זמן לשייך את זה ולנסות שוב לעשות סימטריה, כשאין שום היגיון?

אוריאל בוסו: ואנחנו שומעים חבר כנסת בכנסת ישראל, בפרלמנט, שעולה לתקשורת הזרה ואומר שראש הממשלה פועל ופוגע ורוצח וכו' – זה נשמע לכם הגיוני ונורמלי?

אוריאל בוסו: לכן, לאותם אנשים שמחפשים כל הזמן לתת הצדקה – ואתה יודע מה?

אוריאל בוסו: גם גופי התקשורת שלנו; אני שומע עיתונאים שהם בעצמם יותר ויותר לוחצים – הם לא מביאים את מה שנשיא ארצות הברית מדבר – האם יש הסכמה, הוא מבקש דחייה.

אוריאל בוסו: אתה שומע פתאום את הלחץ יותר מאנשי התקשורת להביא לסיום הלחימה, להביא את הלחץ.

אוריאל בוסו: אתה מרגיש שהלחץ מגיע דווקא מתוך הבית.

אוריאל בוסו: חבר'ה, אנחנו נלחמים על העצמאות שלנו, על הילדים שלנו, על ילד שנרצח בתוך הבית שלו בשדרות ועל אנשים שנפגעים ועושים בהם לינץ' ונרצחים בלוד ובעכו ובכל מקום.

אוריאל בוסו: זו הלחימה, וכל חבר בבית הזה צריך להפנים את זה, וההסברה בחוץ ובפנים צריכה להיות אך ורק בדבר הזה.

אוריאל בוסו: זה מה שחברת סלקום ועוד אנשים אחרים שמנסים להפגין סולידריות לא ידעו.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לנצל את הבמה ולחזק את ידיהם של כוחות הביטחון באוויר, ביבשה, בים, שפועלים באמת ללא לאות כדי לשמור על ביטחונה של מדינת ישראל ולחזק אותה.

עודד פורר: אני רוצה גם לצאת מכאן עם קריאה ברורה לממשלה: אנחנו נמצאים במבצע שכבר נמשך למעלה משבוע, ועדיין הגדרת המטרה והיעדים מאוד מאוד מופשטת, אמורפית ולא ברורה ולא חדה.

עודד פורר: זאת אחת הטעויות שמצביע עליהם גם דוח מבקר המדינה על צוק איתן, שקרא לדרג המדיני להגדיר מטרות ויעדים ברורים.

עודד פורר: ואני אומר כאן: ראש הממשלה, שר הביטחון, חברי הכנסת, גברתי השרה, תפסיקו לחפש תמונת ניצחון ותתחילו לחפש ניצחון ממש.

עודד פורר: לא התמונה היא החשובה אלא התוצאה הסופית – עם מה נצא מהמבצע הזה.

עודד פורר: ואם אנחנו נצא ממבצע נוסף, על כל המבצעים שכבר עברנו, שבו שוב יש נשק שמפותח ברצועה, שוב מיליוני הדולרים זורמים לארגון הטרור כדי שיוכל לחפור עוד מנהרות ועוד נשק מדויק – כאן תהיה הטעות.

עודד פורר: תמונת הניצחון היא פירוז הרצועה והשבת הבנים כתנאי לכל סיוע ושיקום כלכלי בהמשך, אחרת אנחנו נמצא את עצמנו בעוד שנה, בעוד שנתיים, בסבב נוסף, ונמצא חמאס מאובזר יותר, מחומש יותר, עם נשק מדויק יותר, מסוכן יותר עבור הציבור הישראלי.

עודד פורר: כדי להחזיר את הביטחון לתושבי מדינת ישראל לא צריך להתעסק בתמונות ניצחון, צריך פשוט לנצח.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת מירב כהן – איננה; חבר הכנסת יעקב מרגי – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, גברתי השרה, אנחנו נמצאים בימים מאוד לא קלים, ימים של מלחמה, ימים שאנחנו בעצם נאבקים על קיומם של אחינו היקרים גם בדרום וגם בכל מיני מקומות, יישובים בארץ שבעצם אנחנו רואים אותם שם מתמודדים עם מטח של קטיושות, של כל מיני דברים שמתעופפים עליהם מהחמאס.

משה אבוטבול: ואני כאן יודע דבר אחד – ראשית, אנחנו רוצים גם כמובן לאחל ברכת הצלחה לחיילי צבא ההגנה לישראל שיצליחו, בעזרת השם, שהקדוש ברוך הוא יעטרם בכתר ניצחון, והחלמה לכל הפצועים, ולחזק גם את המשפחות שיושבות שבעה בעקבות כל הדברים האלה.

משה אבוטבול: אנחנו רק שואלים שאלה אחת: בכל מקום מתוקן בעולם, וגם פה במדינה אצלנו, כאשר היינו נמצאים בתוך מבצעים, בתוך לוחמות כאלה ואחרות, תמיד ידענו שגם האופוזיציה ידעה ליישר קו, ידעה לדחות את כל הביקורות שיש לה; את כל האמירות המיותרות – להעביר לזמנים אחרים, לדעת לגבות את הממשלה בצעדים כאלה שבעצם – על מה?

משה אבוטבול: מגינים על תושבים במדינה.

משה אבוטבול: צר לי שיושב-ראש האופוזיציה יאיר לפיד, במקום לבוא ולחזק את ידי שר הביטחון וראש הממשלה, שברוך השם באופן מאוד נפלא הם עובדים בשיתופי פעולה מדהימים ביותר – דבר שבעצם בפוליטיקה הקלאסית אנחנו לא רגילים למצוא את זה – אז שומעים את לפיד משתלח בראש הממשלה, כמו גם אנשים אחרים.

משה אבוטבול: גם יושב-ראש ישראל ביתנו אומר: הפכנו את המבצע למופע יחסי ציבור; מסתירים את האמת; נתניהו יאריך את המבצע כל עוד המנדט להרכבת ממשלה בידי לפיד – כך אומר ליברמן.

משה אבוטבול: דברים כאלה קשים לבוא ולהגיד על ראש ממשלה, כביכול שהוא עושה ומאריך את הכול כדי למשוך את הזמן של המנדט?

משה אבוטבול: זה דבר שלא יעלה על הדעת.

משה אבוטבול: לא ייתכן שמדינה כמו מדינתנו, כמו מדינת ישראל, בתקופה כזאת – לא ייתנו גיבוי לראש הממשלה.

משה אבוטבול: זה מה שעומד להם בראש?

משה אבוטבול: רק פוליטיקה צרה וזולה?

ולדימיר בליאק: נתנו גיבוי, ויעבירו ביקורת – – –

משה אבוטבול: ידידי היקר, ביקורת – יש לה זמן.

משה אבוטבול: אתה אומנם חדש פה בכנסת, אבל אני רוצה להגיד לך, יש זמן לכל דבר וביקורת.

משה אבוטבול: כעת, כשאתה רואה שאנחנו חוטפים כאלה מכות מהאויב, חוטפים כאלה מכות מהאויב, לא ייתכן – – –

ולדימיר בליאק: גם אנחנו חוטפים.

ולדימיר בליאק: גם אנחנו חוטפים.

משה אבוטבול: שום מכות לא חטפנו.

משה אבוטבול: בינתיים לא חוטפים שום מכות.

משה אבוטבול: בצד שלכם רק שומעים – משתעשעים כל היום בהחלפת ממשלה, בדברים מהסוג הזה.

משה אבוטבול: במקום להתעסק עם דברים רציניים יותר, לבוא להטות כתף – –

ולדימיר בליאק: אנחנו לא פחות פטריוטיים ממך.

משה אבוטבול: – – לתת – –

ולדימיר בליאק: לא פחות פטריוטיים ממך, בסדר?

משה אבוטבול: – – לתת כתף לממשלה.

משה אבוטבול: אתה רואה פה את בני גנץ, אתה רואה פה את שרי כחול לבן נותנים גיבוי, אתה רואה פה אנשים שבאמת, באופן כללי בפוליטיקה אנחנו לא באותן דעות, אבל הם יודעים לבוא ולהפריד.

משה אבוטבול: אז בא לפיד ומתחיל לבלבל את המוח עם כל מיני דברים: אילו הייתה ממשלה, אז היא הייתה מנצלת את זה, אז היינו מונעים את השנאה בין האחד לשני, היה גורם מאזן – כל מיני מילים גבוהות כאלה.

משה אבוטבול: לבוא לדבר נגד הממשלה עכשיו בצורה הזאת?

משה אבוטבול: אני חושב שזה לא פחות ממה שהעירו פה לכסיף.

משה אבוטבול: ואני אומר: מעירים לכסיף?

משה אבוטבול: צריך להעיר גם ללפיד שעכשיו זה לא הזמן לפוליטיקה.

משה אבוטבול: נכון שהמנדט בידו, אבל הוא יכול להמשיך להפוך אבן על אבן על אבן על אבן.

משה אבוטבול: אתם יודעים מה הוא ימצא?

משה אבוטבול: ימצא עוד אבן.

משה אבוטבול: הוא לא יצליח להרכיב שום ממשלה ושום דבר.

משה אבוטבול: פנינו לבחירות חמישיות, וחבל, בינתיים, בזמן הזה, לא לחזק את ראש הממשלה, את שרי הממשלה, שעושים עבודה מצוינת; כן, גם את שר הביטחון, ובעיקר את חיילי צבא ההגנה לישראל, שמחכים לחיבוק החם הזה מהפוליטיקאים, ולא לאמירות כאלה של שחצנות, אמירות של שנאה שלא מובילות לשום דבר.

משה אבוטבול: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת קטי שטרית – איננה; חבר הכנסת ינון אזולאי – איננו; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – איננו; חבר הכנסת יבגני סובה – איננו; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – איננה; חבר הכנסת רון כץ – איננו; חבר הכנסת איתמר בן גביר – איננו; חבר הכנסת יוסף טייב – איננו; חבר הכנסת ישראל אייכלר – איננו; חברת הכנסת מירב בן ארי – איננה; חבר הכנסת מנסור עבאס – איננו; חברת הכנסת קרן ברק – איננה; חברת הכנסת שרן השכל – איננה; חבר הכנסת אלי אבידר – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת ולדימיר בליאק, בבקשה.

ולדימיר בליאק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גברתי השרה, אדוני סגן השר, אני יודע שזה לא תמיד מקובל כאן, אבל אני דווקא מתכוון להתייחס לנושא הדיון עצמו – לתקנות.

יריב לוין: חידוש מרענן.

ולדימיר בליאק: לשם שינוי, כן.

יריב לוין: כן.

ולדימיר בליאק: קיבלתי הבוקר את נתוני משרד הבריאות – אנחנו מדברים על 9,554 בדיקות שנעשו אתמול: 16 מאומתים; 64 חולים במצב שמוגדר קשה; 41 מונשמים.

ולדימיר בליאק: אנחנו ממשיכים מדי יום כמעט לאשר תקנות מיוחדות, ללא באמת דיון רציני על החלופות.

ולדימיר בליאק: יש לי לפעמים תחושה שמישהו כאן התאהב באפשרות לכפות מצב חירום על מיליוני אזרחי ישראל, עם קשר רופף מאוד למצב בשטח.

ולדימיר בליאק: 64 חולים קשה – –

משה אבוטבול: גמרתם – – – את זה – – –

ולדימיר בליאק: – – על מדינה של עשרה מיליון – –

משה אבוטבול: כל דבר – – –

ולדימיר בליאק: – – תושבים – –

יריב לוין: חבר הכנסת אבוטבול, אל תפריע.

ולדימיר בליאק: – – ועדיין אנחנו מאשרים את המשך המצב המיוחד.

משה אבוטבול: – – – הקורונה – – – את זה, די.

יריב לוין: חבר הכנסת אבוטבול.

ולדימיר בליאק: אני לרגע לא מזלזל במגפה, אך נדמה לי כי הגיע הזמן לצאת מ-mode החירום ולשוב לשגרה, גם בהטלת ההגבלות.

ולדימיר בליאק: הייתי שמח מאוד אם הייתה קמה ועדת קורונה, עם אפשרות לקיים דיון רציני ומקיף עד כמה ההגבלות הקיימות גורמות היום נזק לפעילות הכלכלית, לעסקים הקטנים, לניסיונות שלנו איכשהו להתחיל להרים את הראש ולצאת מהמשבר הכלכלי החמור.

ולדימיר בליאק: אין ועדה ואין דיון כזה, וחבל.

ולדימיר בליאק: במצב הזה אני לא חושב שיהיה נכון לאשר את המשך ההגבלות.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת אוסאמה סעדי – איננו; חבר הכנסת משה ארבל – איננו; חבר הכנסת ניצן הורביץ – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת אבי מעוז, בבקשה.

משה אבוטבול: – – – מה שאמר איווט ליברמן, שזה מנוצל, המבצע, לדברים מהסוג הזה.

משה אבוטבול: תתביישו קצת.

משה אבוטבול: תפסיקו עם זה כבר.

משה אבוטבול: אין לכם בושה, מאבדים את הבושה עם הפוליטיקה הזולה הזאת.

ולדימיר בליאק: תתעסק בבושה שלך.

ולדימיר בליאק: תתעסק בבושה שלך.

משה אבוטבול: אין גבול – – –

ולדימיר בליאק: אל תטיף לי מוסר.

משה אבוטבול: הבושה שלך.

משה אבוטבול: אתה חוצפן – – –

ולדימיר בליאק: אל תטיף לי מוסר.

משה אבוטבול: אנחנו – – – כשאתם מכשכשים בזנב – – – אחריות גדולה.

ולדימיר בליאק: – – – על הרוגי מירון, אל תטיף לי מוסר – – –

משה אבוטבול: קצת בושה.

משה אבוטבול: תתביישו לכם.

ולדימיר בליאק: מי אתה?

משה אבוטבול: קצת גיבוי לממשלה.

יריב לוין: תודה רבה.

ולדימיר בליאק: מי אתה?

משה אבוטבול: קצת גיבוי לצה"ל.

יריב לוין: תודה רבה.

ולדימיר בליאק: מי אתה?

ולדימיר בליאק: בושה.

משה אבוטבול: גיבוי למדינה.

משה אבוטבול: תתביישו לכם, חוצפנים.

משה אבוטבול: מה יש לכם חוץ מלכשכש בזנב?

יריב לוין: תודה, תודה רבה.

ולדימיר בליאק: מי אתה?

ולדימיר בליאק: מי אתה שתטיף לי מוסר?

ולדימיר בליאק: מי אתה?

משה אבוטבול: – – – אנחנו כאן כדי לשמור עליכם – –

ולדימיר בליאק: בושה וחרפה.

משה אבוטבול: – – לשמור שאתם לא תעשו שטויות.

ולדימיר בליאק: בושה וחרפה.

יריב לוין: חברי הכנסת – – –

משה אבוטבול: – – – שלכם בקורונה – – –

ולדימיר בליאק: – – – שלכם.

משה אבוטבול: ועכשיו במקרה הזה – – –

ולדימיר בליאק: – – –

משה אבוטבול: קצת, קצת שכל.

משה אבוטבול: אתם ולפיד וליברמן – – –

ולדימיר בליאק: תתבייש לך.

יריב לוין: חבר הכנסת אבוטבול, תודה רבה.

ולדימיר בליאק: תתבייש לך.

משה אבוטבול: מה קרה, הרחתם בחירות?

יריב לוין: תודה רבה, תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת בליאק, תודה רבה.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת אבי מעוז.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, גבירתי השרה, אדוני סגן השר, כנסת נכבדה, גם אני אתחיל בהתייחסות לתקנות הקורונה, עם דברים שאמרתי כבר: מגיעה הערכה רבה לראש הממשלה, לשרי הממשלה, על הטיפול בקורונה ועל הבאת מדינת ישראל למצב הנוכחי.

אבי מעוז: הערכה רבה, יישר כוח גדול, וכולנו צריכים להודות להם על כך.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, בזמן שצה"ל וכוחות הביטחון ומשטרת ישראל נלחמים באויבי ישראל מבית ומחוץ, ובזמן שאזרחי ישראל נתונים למתקפות טרור נפשעות של טילים ואלימות פנים-מדינתית, במה עוסקים במשרד החינוך?

אבי מעוז: במשרד החינוך עסוקים בהנדוס תודעת ילדי ישראל.

אבי מעוז: אדוני, מסמך של משרד החינוך בשם "למידה בשעת חירום, דגשים פדגוגיים וארגוניים", נושא את התאריך של יום האתמול.

אבי מעוז: אני רוצה לקרוא מספר קטן של דוגמאות מתוך המסמך.

אבי מעוז: לכיתות א'–ג': "היונה הלבנה, סמל השלום, מייצגת בסיפור את הדמות המיטיבה והמקבלת, שחיה בסובלנות חיים משותפים, חיי שלום, שכנות טובה וקבלת האחר"; לכיתות ד'–ו': "התלמידים ילמדו כי במדינת ישראל יש ישראלים השונים מאוד זה מזה, ויחד עם זאת כולם ישראלים".

אבי מעוז: ועוד משפט מחומר לכיתות ד'–ו': "בשבועות האחרונים" – אדוני היושב-ראש, לקרוא ולא להאמין – "בשבועות האחרונים היינו עדים לרצף מדאיג של מקרי אלימות קשים בין יהודים וערבים בישראל".

אבי מעוז: תצילינה האוזניים שכך שומעות.

אבי מעוז: אני ממשיך לחטיבת הביניים והחטיבה העליונה: "התלמידים יפתחו ראייה מורכבת של המציאות ויראו כי רוב תושבי הערים המעורבות אינם נוטלים חלק באירועים האלימים" – בסדר; "התלמידים ייחשפו למקרים שבהם מתקיימים שיתופי פעולה בין יהודים וערבים בישראל בשנה האחרונה".

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, אני חושב שמשרד החינוך, כשהוא מוציא מסמך כזה, צריך לשים דגש על חינוך ציוני, צריך לשים דגש על זכותנו על הארץ הזאת.

אבי מעוז: הרי מה שהתגלה בימים האחרונים זה שמדינת ישראל נמצאת במלחמה מתמדת על זכות קיומה כמדינת הלאום של העם היהודי.

אבי מעוז: גם הערבים תושבי המדינה – על זה הם קמים.

אבי מעוז: אני כבר אמרתי אתמול מעל במה זו שבצעקה שלהם, הצעקה הרצחנית "אד'בח אל-יהוד", הם אומרים לנו: אתם יהודים, אתם מדינה יהודית, תתעוררו, תדעו מי אתם.

אבי מעוז: על זה משרד החינוך היה צריך להוציא חומר – ללמד את ילדי ישראל מה אנו, מה חיינו ועל מה מלחמותינו, על צדקת מלחמותינו.

אבי מעוז: כל המלחמות שלנו הן לשם קיומנו כאן כעם יהודי בארצו.

אבי מעוז: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת משה ארבל, בבקשה.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, כבוד סגן השר, חבריי חברי הכנסת, בשבועות האחרונים אנו עדים לגל עכור של הסתה ואלימות גם נגד אנשי תקשורת, אלימות שתחילתה בהסתה ברשתות החברתיות, ולצערנו ולבושתנו מגיעה עד לכתבים ולעיתונאים – למקום העבודה שלהם ולבתיהם.

משה ארבל: אין כמעט ערוץ ואין כמעט כלי תקשורת שהכתבים בו לא מאוימים ולא מסיתים נגדם לאלימות ולשנאה.

משה ארבל: אני מבקש להקריא מכתב איום שהגיע לידיי ונשלח לכתבת שאני חולק עליה ועל דעותיה ברוב-רובם של המקרים, ואף מוצא את עצמי מבקר אותה – וזה בסדר גמור בדמוקרטיה, אבל לעולם לא להפיץ, ובוודאי לא להצדיק, חלילה, הסתה.

משה ארבל: זה מכתב שזעזע אותי, וכך הוא כתוב – אני מצטט: "רינה מצליח, תקראי טוב את המילים האלה.

משה ארבל: ראיתי אותך בוועידת המשפיעים.

משה ארבל: עכשיו זה סופך.

משה ארבל: אני הולך לחסל אותך בצאתך מהבית בדרך לאולפנים, ביציאה מהאולפן, ביציאה מביתך, ביציאה ממסעדה – – – אני הולך להעלות אותך באש בהתזה של חומר דולק, ואני הולך להעלות אותו באש.

משה ארבל: לא יעזור לך כל שומר.

משה ארבל: אני לפעמים שוטר ולפעמים אני זקן – את אישה.

משה ארבל: הגיע הזמן".

משה ארבל: זוועה.

משה ארבל: קו ברור מקשר בין הסתה באינטרנט וברשתות החברתיות – כינוי כתבים ועיתונאים "תומכי טרור" ו"שונאי ישראל" – לאיומים הקשים שהקראתי ולאיומים קשים נוספים שחווים רבים מהעיתונאים בארץ, ובהם בעת האחרונה דנה וייס, גיא פלג, שלהם הוצמד מאבטח, וכן האלימות המכוערת כלפי איילה חסון ולאחרונה כלפי צלם ערוץ כאן; כלפי צוות השידור של ערוץ 20 בכיכר הבימה בתל אביב.

משה ארבל: נראה שיותר מדי מאיתנו שכחו שניתן לא להסכים וניתן וצריך לבקר, ואפילו בחריפות, כל אדם – גם עיתונאי – אבל לעשות זאת בדרך ארץ ובלי להיגרר חלילה לשנאה ולאלימות.

משה ארבל: השנה האחרונה הייתה שנה קשה ביותר למדינת ישראל כולה ולחברה הישראלית.

משה ארבל: מגפת הקורונה וכעת המצב הביטחוני הקשה יוצרים לחץ בל יתואר על החברה הישראלית ונותנים דרור למחשבות ולרגשות שליליים, לפירוד ולשנאת האחר.

משה ארבל: למרות הנסיבות, את המעשים אסור להבין ואסור לקבל, בין שאנו מסכימים עם העיתונאי הספציפי ובין שלאו.

משה ארבל: גם אין ספק, לצערי, שהאלימות שאנו רואים היום נזרעה בסבלנות ובעקביות בשנים האחרונות בהסתה ובשנאה על ידי גורמים שונים שהיו מעוניינים בהחלשת התקשורת ובהטלת ספק בכל מה שמדווח על ידה כאמצעי ליצירת פירוד ולמטרות פוליטיות ואישיות.

משה ארבל: בימים אלה אנו קוצרים את פירות השנאה שאחרים זרעו.

משה ארבל: מאז כניסתי לכנסת ביקרתי לא אחת עיתונאים שפעלו, לראייתי, בחוסר אחריות; לא בשל חוסר הסכמה עם דבריהם, אלא משום שחשבתי שדבריהם חסרי אחריות ומעודדים חוסר סובלנות ודעות קדומות שליליות בין הציבורים השונים בארץ.

משה ארבל: גם את רינה מצליח ועיתונאים נוספים אחרים ביקרתי, אבל היכולת לקיים ויכוח, לא להסכים ולכעוס, ולצד זה להמשיך לחיות יחד בכבוד, היא תנאי בסיסי לקיום מדינה שפויה ודמוקרטית.

משה ארבל: ייתכן שהיא תנאי בסיס גם לקיום מדינה.

משה ארבל: עיתונות חופשית ותקשורת עצמאית ולא מאוימת הן גם תנאי בסיס לקיומה של דמוקרטיה.

משה ארבל: אני מבקש מכאן, בסיום דבריי, לחזק את כל העיתונאים והעיתונאיות שסבלו מאיומים ומאלימות ולבקש מכל הצדדים בתקשורת וכאן, בבית הזה, גם בפוליטיקה, לפעול להנמכת הלהבות; לא להפסיק לבקר, לא להפסיק לחשוב ולשאול, אבל למתוח קו ברור שההסתה אסורה, שהאלימות כלפי כל אדם וגם עיתונאי לעולם איננה מקובלת או לגיטימית.

משה ארבל: תודה רבה.

יריב לוין: עד כאן הדוברים.

יריב לוין: אדוני סגן השר, אתה רוצה לסכם?

יריב לוין: מוותר.

יריב לוין: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה על תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות בתחום התחבורה) (תיקון מס' 13), התשפ"א–2021.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: בעד התקנות – 7

יריב לוין: נמנעים – אין

יריב לוין: שבעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע כי תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות בתחום התחבורה) (תיקון מס' 13), התשפ"א–2021, אושרו על ידי מליאת הכנסת.

יריב לוין: [נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן לסעיף הבא על סדר-היום – תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות והוראות נוספות) (תיקון מס' 40), התשפ"א–2021 – החלק הנותר.

יריב לוין: יציג את התקנות סגן שר הבריאות יואב קיש, בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, בפתח דבריי, לאחר ששמעתי את דבריו של חבר הכנסת משה ארבל בנושא החשש מאלימות בכלל וכלפי עיתונאים, אני רוצה לומר מילה על תפיסתי לגבי מה אנחנו נצטרך לעשות בכנסת הזאת – אני מקווה שתוקם ממשלה ונוכל לעשות – בנוגע לכל אירועי הפרעות של ערביי ישראל.

יואב קיש: ראשית, תמיד עולה, כמובן, הוויכוח: יש פרעות – גם ערבים, גם יהודים – אז אני חייב לומר את זה בצורה הכי ברורה: אין שום פרופורציה.

יואב קיש: אנחנו בתקופה האחרונה ראינו אלימות קשה של ערבים רבים.

יואב קיש: נכון, יש גם מקומות נקודתיים שבהם יהודים פעלו באלימות, וגם בהם נטפל, כמובן, אבל התופעה המרכזית, by far, כמו שאומרים, היא אכן אותן פרעות של ערבים.

יואב קיש: חשוב לי לומר גם מילה לחבר הכנסת סמוטריץ'.

יואב קיש: להערכתי, הוא עושה טעות בהכללה שלו.

יואב קיש: אי-אפשר לומר שכולם תומכי טרור וכולם פורעים ואלימים; ההפך הוא הנכון – בתוך המגזר הערבי יש רוב שקט שלא מחפש את האלימות הזאת, שמתנגד לאלימות הזאת.

יואב קיש: ההכללה שלנו, לשים את כולם באותה קטגוריה, היא טעות.

יואב קיש: זה נכון – ואני מתחבר מאוד לטיפול הקשה שחובה עלינו לעשות באותם פורעים אלימים, למגר את האלימות הערבית הלאומנית הזאת משורש.

יואב קיש: זה אומר שכל מי שהיה שותף באירוע אלים, צריך לטפל בו, צריך לפעול לביטול אזרחות ולמנוע זכויות – הרבה דברים מאוד משמעותיים; כמובן, עונשים – כלא וכל מה שקשור לזה.

יואב קיש: אבל אסור לנו להכליל.

יואב קיש: אנחנו חייבים להפריד ולהתייחס לכל אדם באשר הוא אדם.

יואב קיש: ערבי פורע חוק שמתנהג בלאומנות ופוגע במדינת ישראל, בערכיה, בסמליה, באזרחים אחרים, ברכוש – הוא חייב להיענש קשה מאוד.

יואב קיש: מצד שני, אותם רבים בציבור הערבי שאינם שותפים לפעילות הטרוריסטית הזאת – אסור לנו להכניס אותם למקשה אחת.

יואב קיש: זאת תהיה טעות קשה שלנו, וזה חוסר צדק משווע.

יואב קיש: לגבי תקנות הקורונה, תיקון מס' 40 – עיקרו כמה הקלות משמעותיות על רקע הירידה בנתוני התחלואה לעסקים בתו ירוק ובתו סגול: ביטול מרבית התנאים החלים עליהם – הגבלות תפוסה, היתר להפעלת חדרי כושר, בריכות שחייה, אטרקציות במבנים, פתיחה ל-500 איש בשטח פתוח וכיוצא בזה – שלום ליושב-ראש.

יואב קיש: על אף הירידה בנתוני התחלואה, כפי שאמרתי, הסכנה של מגפת הקורונה טרם חלפה.

יואב קיש: כשליש ממדינת ישראל אינם מחוסנים, ומוטציות, וריאנטים והשתוללות המגפה – בעולם כולו.

יואב קיש: משום כך, אנחנו עדיין נאלצים לשמר חלק מההגבלות, בעיקר בנושא אירועים המוניים, כולל אירועים בחללים סגורים וכיוצא בזה.

יואב קיש: אבקש את תמיכת המליאה בתקנות אלה.

יעקב מרגי: תודה רבה לסגן השר.

יעקב מרגי: נעבור לרשימת הדוברים, במקרה שהם נוכחים: חברת הכנסת תמר זנדברג; אבתיסאם מראענה – גם לא כאן; מיכל וולדיגר; אבי מעוז; אלכס קושניר – אינו נוכח; יואב סגלוביץ' – אינו נוכח; עופר כסיף – כנ"ל; ווליד טאהא; אוריאל בוסו – אינו נוכח.

יעקב מרגי: עודד פורר, בבקשה, אדוני.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, גברתי השרה, אני רוצה לנצל כאן את הבמה ולפנות גם לשרה, ודרכה אולי לשר הביטחון וגם לסגן שר הבריאות.

עודד פורר: בימים האחרונים אנחנו עדים ליותר ויותר פרסומים על כך שחיילי צה"ל קיבלו הוראה שלא להיכנס לעיר לוד ולערים מעורבות נוספות במדים, או על חיילי מילואים שקיבלו נשק כדי להגן על היישובים וכדי להגן על אזרחי ישראל כשהם במילואים – כשמוציאים אותם לחופשה הביתה, לא לקחת את הנשק, חס וחלילה מהחשש שהם גם יגנו על עצמם.

עודד פורר: אני אומר לכם, יש פה אובדן מוחלט, מוחלט, של כיוון לגבי מדינת ישראל.

עודד פורר: אתם בהנחיות האלה מאבדים את הריבונות של מדינת ישראל על ארץ ישראל.

עודד פורר: איך אתם יכולים להרשות לעצמכם לתת הוראה לחייל לפשוט את המדים לפני שהוא נכנס ליישוב ישראלי, כי חס וחלילה לחייל צה"ל לא בטוח להסתובב ביישוב ישראלי בלב הארץ?

עודד פורר: אתם לא מוכנים שחייל מילואים יצא עם הנשק הביתה מחשש שמא הוא יצטרך להגן על עצמו?

עודד פורר: נראה לי שהדרך שבה מתקבלות ההחלטות האלה היא דרך שצריכה לעשות חשיבה מחדש, ואני נוקט כאן לשון מאוד מאוד מאוד מאוד זהירה.

עודד פורר: אז הינה, אני אומר לכם את זה כאן מהאופוזיציה, וזה לא משנה אם אתה יושב באופוזיציה או בקואליציה: ריבונות על מדינת ישראל – חלק מזה הוא החופש שלנו להסתובב בכל מקום ומקום, גם בהתייחס ללובשי המדים.

עודד פורר: אני לא מוכן לקבל את העובדה שאומרים ללובש מדים: תפשוט את המדים לפני שאתה נכנס ליישוב מסוים.

עודד פורר: אם צריך שפלוגת מג"ב תלווה אותו שם כדי לשמור על הסדר והוא ייכנס עם המדים – הוא ייכנס עם המדים.

עודד פורר: על זה נלחמנו, על זה נלחמו כאן כדי שתקום כאן מדינה, ואין שום סיבה שעכשיו פתאום נוותר על זה וניסוג לאחור.

עודד פורר: אז איך אומרים – תתעוררו על עצמכם.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת מירב כהן – אינה נוכחת; משה אבוטבול, בבקשה, אדוני – מוותר; חברת הכנסת קטי קטרין שטרית; ינון אזולאי; יצחק פינדרוס; יבגני סובה; יוליה מלינובסקי; חבר הכנסת רון כץ.

יעקב מרגי: חבר הכנסת גלעד קריב, בבקשה, אדוני.

גלעד קריב: אדוני, השרה, חברי וחברות הכנסת, אנחנו נמצאים ברצף של ישיבות מליאה שבהן אנחנו מאשרים תקנות שנוגעות למשבר הקורונה, ואישור התקנות היום-יומי הזה הוא תזכורת חשובה שלמרות ההישג הגדול בתוכנית החיסונים ולמרות העובדה שאנחנו באמת אט-אט חוזרים לשגרת חיים מבורכת בישראל, אנחנו עדיין נמצאים בעיצומו של משבר בריאותי וכלכלי לא פשוט.

גלעד קריב: אחד התפקידים של הבית הזה, וכמובן של ממשלת ישראל, הוא לעמוד על נקודות החוסן שסייעו לחברה הישראלית להתגבר על המשבר, וגם כמובן על נקודות הכשל, גם השלטוניות וגם החברתיות.

גלעד קריב: אחת מנקודות החוסן המשמעותיות ביותר הייתה העובדה שבחלק גדול אם לא בכל המערכות הציבוריות, עובדות ועובדי ציבור נאמנים ומסורים התגייסו במהלך השנה כולה להבטיח רמה מאוד מאוד גבוהה של שירותים, למרות כל מהמורות המשבר – כך היה במערכת הבריאות, כך היה בשירותי התחבורה הציבורית, במערכת החינוך, עד כמה שניתן.

גלעד קריב: ובאותן מערכות ציבוריות ראינו התגייסות של עובדים ועובדות מכל מגזרי החברה הישראלית – חילונים ודתיים, ערבים ויהודים, עולים וישראלים ותיקים.

גלעד קריב: ובמערכות הללו, להבדיל אולי מזירות חיים אחרות, התגלתה הערבות ההדדית של אזרחי ואזרחיות ישראל.

גלעד קריב: והינה עתה אנחנו נמצאים בעיצומו של משבר גדול אחר, משבר עמוק ביחסים בין הרוב היהודי ובין המיעוט הערבי במדינת ישראל, שלא צריך להכחיש אותו.

גלעד קריב: ובעיצומו של המשבר הזה קמות חברות, קמות מערכות ציבוריות, ומבקשות לעודד את אותה ערבות הדדית, אותה רוח של סובלנות, אותה רוח של דו-קיום וחיים משותפים שעמדה לנו בתקופת הקורונה, והיא הדרך היחידה שלנו להתגבר גם על המשבר הנוכחי.

גלעד קריב: כך עשתה הנהגת הקרן הקיימת לישראל, אחת מן הזרועות המפוארות של התנועה הציונית; כך עשה ארגון המורים העל-יסודיים; כך עשתה אתמול חברת סלקום, אחת מן החברות המובילות בארץ, שקראה לעובדיה להפגין את המחויבות שלהם לערכים של חיים משותפים, עבודה משותפת וקידום סובלנות.

גלעד קריב: ומתוך הבית הזה קמו על חברת סלקום – כפי שקמו על הקרן הקיימת לישראל ועל ארגון המורים העל-יסודיים – קמו חברי כנסת שמנסים לנצל את המצב הקשה הנוכחי – שחייבים לתת לו גם מענה ראוי על ידי המשטרה ורשויות אכיפת החוק – קמו חברי כנסת שמבקשים לנצל את המצב הקשה הנוכחי על מנת לקדם סדר-יום לאומני וגזעני, כאילו על המדורה הבוערת צריך לבוא ולשפוך דלק; כאילו יש גנאי בכך שחברה מובילה במשק שואפת לקדם ערכים של סובלנות ושל חיים משותפים; כאילו מסורת ישראל היא לא מסורת שמבקשת לקדם דרכי נועם ונתיבות שלום.

גלעד קריב: וחבורת חברי הכנסת הללו, הלאומנית והגזענית, מציגה מצג שווא כאילו היא משקפת את הרוב או את דעתם של רוב אזרחי מדינת ישראל היהודים.

גלעד קריב: ולכן, כאן מעל לבמה הזאת צריך לומר לחבר הכנסת סמוטריץ' ולחבר הכנסת מעוז, שעמד כאן וחשב שהוא צריך להכתיב לציבור הישראלי כיצד לחנך את ילדיו במערכת החינוך הממלכתית, שהוא לא חלק ממנה, ולחבר הכנסת בן גביר ולכל שותפיהם – מהבמה הזאת צריך לומר בצורה ברורה: הרוב המכריע של אזרחי ישראל, היהודים והערבים, מעוניינים בחיים משותפים וסולדים מן האלימות.

גלעד קריב: גם אם קבוצות מיעוט קיצוניות נוהגות באלימות, וגם אם קבוצות מיעוט מנסות להבעיר את מערכת היחסים בין יהודים לערבים כאן במדינת ישראל, אנחנו לא ניתן להם; לא ניתן להם על ידי פעולתה של המשטרה, שחייבת למתוח קווים אדומים ברורים, אבל לא ניתן להם גם – ואולי בעיקר – על ידי מחויבות לחינוך לחיים משותפים ולטיפוח יוזמות משותפות.

גלעד קריב: מעל לבמה הזאת אני מבקש להודות לחברת סלקום וליושבת-ראש ועד העובדים של החברה, להנהגת הקרן הקיימת לישראל, לארגון המורים העל-יסודיים ולעשרות אלפי הישראלים והישראליות שבימים האחרונים השתתפו במיזמים של חיים משותפים.

גלעד קריב: ואזכיר ואסיים רק בדבר הבא: בה' באייר תש"ח, בעיצומה של מתקפת דמים קשה הרבה יותר ממה שאנחנו חווים עכשיו, מצאו פרנסי המדינה לנכון לכתוב בתוך מגילת העצמאות את המילים הבאות: "אנו קוראים – גם בתוך התקפת הדמים הנערכת עלינו זה חודשים – לבני העם הערבי תושבי מדינת ישראל לשמור על השלום וליטול חלקם בבניין המדינה על יסוד אזרחות מלאה ושווה".

גלעד קריב: אם את זה עשינו ב-48', אז עמדה אחרת היום היא הסתה נגד הציונות, נגד רוחה של מסורת ישראל ונגד הדמוקרטיה.

גלעד קריב: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יוסף טייב – אינו נוכח; ישראל אייכלר – אינו נוכח; חברת הכנסת מירב בן ארי – אינה נוכחת; חבר הכנסת מנסור עבאס – אינו נוכח; חברת הכנסת קרן ברק – אינה נוכחת; חברת הכנסת שרן מרים השכל – אינה נוכחת; אלי אבידר – אינו נוכח; ולדימיר בליאק – מוותר; אוסאמה סעדי – אינו נוכח; חבר הכנסת משה ארבל – אינו נוכח.

יעקב מרגי: חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון, בבקשה.

יעקב מרגי: קטי שטרית, נרשמת.

יעקב מרגי: את רוצה לנצל?

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

יפעת שאשא ביטון: תודה, אדוני היושב-ראש.

יפעת שאשא ביטון: חבריי חברי הכנסת, שוב תקנות, שוב הארכה, הגבלת פעילות.

יפעת שאשא ביטון: אני כל יום שואלת מחדש למה אנחנו עדיין צריכים את זה.

יפעת שאשא ביטון: אני מסתכלת על נתוני התחלואה – שום סיבה ושום הצדקה.

יפעת שאשא ביטון: אני רואה שעדיין הגבלת הפעילות היא במקומות מאוד מסוימים, זאת אומרת, איפה שזה מתאים – בתרבות – ממשיכים עם התו הירוק; משגעים ילדים וכאלה שלא יכולים להתחסן, וכל הנושא של הבדיקות – שזאת תעשייה בפני עצמה – לא יודעת מה השיקולים הכלכליים שעומדים מאחורי זה, אבל זה בהחלט מעורר סימן שאלה.

יפעת שאשא ביטון: אני לפעמים גם תוהה אם כל העניין של להמשיך ולהגביל את הילדים זה כדי להפעיל לחץ על חיסון הילדים שעוד מעט הם רוצים להביא לכאן.

יפעת שאשא ביטון: עדיין אני יודעת שבתוך הדיונים הפנימיים יש חילוקי דעות, אין תמימות דעים לגבי הסיפור הזה.

יפעת שאשא ביטון: אני מקווה שכל הנושא של ההגבלות זה לא מנוף לחץ על ההורים ועל הילדים.

יפעת שאשא ביטון: אני גם אומר משהו שאולי יישמע קצת חריג, אבל קשה לי שלא לתהות עכשיו, בתוך המבצע שאנחנו נמצאים בו, מבצע הלחימה – היה גיוס של חיילים, ואני משערת שלא גייסו אותם לפי תו ירוק, אבל אותם אנשים שנמצאים עכשיו בחזית, כשהם יחזרו הביתה וירצו ללכת להופעה או להיכנס לאיזושהי מסעדה – לשם הם לא יוכלו להיכנס.

יפעת שאשא ביטון: ולמה?

יפעת שאשא ביטון: שרירותי לגמרי.

יפעת שאשא ביטון: אם היה פה עניין רפואי-בריאותי, הייתי אומרת: חברים, צודקים, אין מה לעשות.

יפעת שאשא ביטון: אבל ככל שאני מדברת עם עוד רופאים ועוד מומחים – ואני נמצאת בבתי חולים ומבקרת ומדברת עם מנהלי בתי חולים – אני מבינה שהיום אנחנו לא צריכים עוד את הגבלות התו הירוק.

יפעת שאשא ביטון: תשמרו אותן לרגע שבאמת אנחנו נצטרך – בתקווה שלא נצטרך, אבל אם אנחנו נידרש ותהיה עוד התפרצות ויהיה עוד גל ואנחנו נרצה את שיתוף הפעולה של הציבור – שמרו את הכוח לשם.

יפעת שאשא ביטון: תשחררו, כי התחושה עכשיו היא שפשוט קשה לכם לשחרר.

יפעת שאשא ביטון: לכן אני מתכוונת להצביע נגד, ואני אשמח אם חבריי חברי הכנסת יצטרפו לקריאה שלי ויתנגדו לתקנות הללו.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: סגן השר, רוצה לסכם?

יואב קיש: כן.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, קודם כול, התקנות האלה הן מקילות, אז דווקא להצביע נגד תקנות מקילות נראה לי קצת בעייתי.

יפעת שאשא ביטון: לא, זה לבטל את הכול.

יואב קיש: לא, יש תקנות אחרות, ואת עושה פה – תקנות שהקלו, את מבטלת אותן.

יואב קיש: אני לא יודע משפטית אם המשמעות היא שהכול בוטל או שחוזרים לישן, צריך לבדוק את זה, אבל אלה תקנות מקילות.

יעקב מרגי: כתוב "החלק הנותר".

יעקב מרגי: זה מבטל את החלק הנותר.

יואב קיש: אבל בואו רגע, אני רוצה להתייחס לדברים שאמרה חברת הכנסת שאשא ביטון, מדוע אנחנו עדיין תחת הגבלות, גם אם הן יחסית מצומצמות.

יואב קיש: אני חושב שחבל שלא היית בדבריי בתחילת התקנות הקודמות, כי שם התייחסתי ואמרתי.

יואב קיש: אנחנו במציאות ששליש מאזרחי ישראל, כולל הילדים, כמובן, לא מחוסנים, ואנחנו רואים הישג מדהים של ירידת תחלואה מאוד משמעותית.

יואב קיש: הוא נובע מהחיסונים והוא נובע מעוד דבר: הוא נובע מזה שאנחנו עדיין עושים הרבה מאוד בדיקות, וכשאנחנו מוצאים מאומתים אנחנו מתנפלים על האירוע.

יואב קיש: מה הכוונה?

יואב קיש: אני אתן לך דוגמה: מצאת בבית ספר שני מאומתים, ילדים, בסדר?

יואב קיש: עכשיו, בעולם שבו לא היית בודקת, זה היה מתפשט, אין מה לעשות.

יואב קיש: עשינו שם 500 בדיקות לילדים, מצאנו עוד שניים וסגרנו את האירוע.

יואב קיש: אם לא היית עושה את הבדיקות האלה, אם היית אומרת "נגמר האירוע" – את מייד משנה את המציאות בהתפתחות המגפה במדינת ישראל.

יפעת שאשא ביטון: – – –

יואב קיש: ולכן המספרים הם קטנים.

יואב קיש: אבל הם נמצאים שם, והקורונה היא כמו אש בשדה קוצים:

יואב קיש: אם אתה לא נמצא ומכבה את האש כשהיא קטנה – אנחנו ראינו לאיזה להבות היא יכולה להגיע.

יפעת שאשא ביטון: איזו אש?

יואב קיש: אז ברוך השם, החיסונים מגינים לנו על שני שלישים מאוכלוסיית ישראל.

יואב קיש: עדיין יש פה שניים וחצי מיליון איש – קצת יותר, שלושה מיליון – שאינם מכוסים, ושם המגפה יכולה להתפשט.

יואב קיש: יותר מזה, אני – – –

יפעת שאשא ביטון: עובדה שהיא לא מתפשטת – – –

יואב קיש: עובדה.

יואב קיש: עד היום שזה יגדל.

יואב קיש: אנחנו עוצרים את זה, אנחנו נלחמים בזה.

יואב קיש: יותר מזה, מה שאותי מדאיג זה לא מה שאת אמרת; מה שאותי מדאיג זה עצירת התקציבים, מניעת הכוחות שקיימים היום.

יואב קיש: זה בסדר, אפשר לצמצם, אבל לא יכול להיות שאת הצוותים שלנו שמטפלים כשמוצאים וריאנט כזה או אחר הולכים לצמצם ולסגור מעוד חודש.

יואב קיש: לא יכול להיות שאת מרכז המידע והידע, שאוסף נתונים על שמה קורה בעולם ולפיו מקטלגים את המדינות המסוכנות, בעוד שבוע מפסיקים לתקצב, ולא תהיה לנו היכולת לדעת מה קורה בצורה מדעית בעולם.

יואב קיש: מפקדת אלון כולה ב-1 באוגוסט נסגרת.

יואב קיש: אז עם כל הכבוד לתפיסה שנגמרה הקורונה – נכון, במדינת ישראל הקורונה היא במספרים מאוד נמוכים.

יואב קיש: בעולם היא משתוללת, וריאנטים קורים כל הזמן, ואנחנו חייבים להיות עם היד על הדופק, חייבים לבדוק את מי שנכנס לישראל בכל המעברים, חייבים לעלות על כל התפרצות קטנה ולראות שכל הבידודים קורים.

יואב קיש: הדברים האלה – אסור לזלזל בהם.

יואב קיש: אם אנחנו נזלזל, אנחנו נשלם מחיר יקר.

יואב קיש: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים – – –

יפעת שאשא ביטון: סגן השר, אתה מסכים איתי שבעידן שבו מפטרים 600 – – –

יואב קיש: אני כנראה לא אסכים איתך.

יעקב מרגי: אנחנו רוצים לעבור להצבעה.

יואב קיש: אם יש משהו שאני חושב – אני כנראה לא אסכים איתך.

יעקב מרגי: חברת הכנסת יפעת – – –

יפעת שאשא ביטון: – – – ואת האנשים ממשיכים להגביל.

יפעת שאשא ביטון: איפה ההיגיון?

יפעת שאשא ביטון: איך יכול להיות – – –

יעקב מרגי: תודה, תודה.

יעקב מרגי: אנחנו ניגשים להצבעה.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: בעד התקנות – 7

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: בעד – שבעה, נגד – שניים, לא היו נמנעים.

יעקב מרגי: תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות) (תיקון מס' 40) – החלק הנותר, אושרו.

יעקב מרגי: תם סדר-היום.

יעקב מרגי: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, י"ג בסיוון התשפ"א, 24 במאי 2021, בשעה 16:00.

יעקב מרגי: ישיבה זו נעולה.