ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 14, 2021-05-10 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום שני, כ"ח אייר תשפ"א, 10 במאי 2021.

יריב לוין: ראשית, בשעה טובה אנחנו פותחים את הישיבה כאשר כל חברי הכנסת יכולים לשבת יחד בתוך אולם המליאה, עם השמות של כולם מוארים ודולקים כאן, בהחלט, ובאופן שאנחנו יכולים לפתוח את היציע לעיתונאים, ששבים ליציע – שלום – וגם למבקרים שיוכלו לבוא, וזו בהחלט בשורה משמחת, ואולי ברכה מיוחדת לכנסת ביום חגה של בירתנו ירושלים, שהכנסת, כמובן, נמצאת בה.

יריב לוין: אני מבקש, חברות וחברי הכנסת, לעדכן גם בנושא מועד בחירת נשיא המדינה, ואני מקריא כאן מכתב שנשלח אליכם: "בהתאם להוראות סעיף 5 לחוק-יסוד: נשיא המדינה, ולאחר שהתייעצתי עם סגני היושב-ראש, אבקש להודיע

יריב לוין: כם כי בחירת נשיא המדינה תתקיים ביום רביעי, כ"ב בסיוון התשפ"א, 2 ביוני 2021.

יריב לוין: בהתאם לסעיף 6 לחוק-היסוד, הצעת מועמדות לכהונת הנשיא תוגש בכתב ליושב-ראש הכנסת בידי עשרה חברי כנסת לפחות, בצירוף הסכמת המועמד בכתב, ביום הארבעה-עשר שלפני יום הבחירה.

יריב לוין: לפיכך, המועד להגשת הצעות המועמדות הוא יום רביעי, ח' בסיוון התשפ"א, 19 במאי 2021.

יריב לוין: יובהר כי לא ניתן להגיש הצעת מועמדות במועד אחר, וכי כל חבר כנסת רשאי להציע מועמד אחד בלבד".

יריב לוין: אם כן, עד כאן בעניין הזה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה, ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת –     לדיון מוקדם – החל מהצעת חוק פ/403/24 וכלה בהצעת חוק פ/744/24: הצעת חוק בתי המשפט (תיקון – מחלקות לעבירות מין), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק בית המשפט לענייני משפחה (תיקון – מימון ניהול ההליך המשפטי), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק בית המשפט לענייני משפחה (תיקון – מימון ניהול ההליך המשפטי), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק בתי המשפט (תיקון – מחלקות לעבירות מין), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – חידוש אוטומטי של הנחה בארנונה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת מירב כהן, מיכאל מלכיאלי ועידית סילמן; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – חידוש אוטומטי של הנחה בארנונה), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת ינון אזולאי; הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון – רשות ערעור למדינה על זיכוי אדם בפלילים), מאת חבר הכנסת גדעון סער; הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון – רשות ערעור למדינה על זיכוי אדם בפלילים), מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – פטור מתשלום דמי ביטוח לתלמיד על-יסודי), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק לביטול ההתיישנות בעבירות מין (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – פטור מתשלום דמי ביטוח לתלמיד על-יסודי), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי; הצעת חוק לביטול ההתיישנות בעבירות מין (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק החלת ריבונות ישראל בשטח בקעת הירדן וצפון ים המלח, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת שלמה קרעי, חוה אתי עטייה, עידית סילמן ואורית מלכה סטרוק; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – הרוב הנדרש למניעת השתתפות בבחירות), מאת חבר הכנסת גדעון סער; הצעת חוק לביטול ולהארכת ההתיישנות בעבירות מין והטרדה מינית (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון – מניעת אלימות כלכלית) (הוראת שעה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מירב כהן; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (דחיית מימוש נקודות זיכוי לעולה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת ולדימיר בליאק ויואל רזבוזוב; הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת ענישה בגין אי-חובת דיווח), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אופיר כץ; הצעת חוק ביטול המינהל האזרחי, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק זכויות ושירותים לילדים ובני נוער עם קשיים נפשיים, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת מיכל וולדיגר, אורית מלכה סטרוק, עידית סילמן, אופיר סופר, בצלאל סמוטריץ', שמחה רוטמן, תמר זנדברג, יעקב אשר ואמילי חיה מואטי; הצעת חוק ביטול המינהל האזרחי, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יצחק פינדרוס; הצעת חוק השירות הצבאי (שוויון הנטל) (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אלכס קושניר, עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי, חמד עמאר ואביגדור ליברמן; הצעת חוק ביטול המינהל האזרחי, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת בצלאל סמוטריץ', אורית מלכה סטרוק, אופיר סופר, שמחה רוטמן ומיכל וולדיגר; הצעת חוק הטבות לניצולי שואה (תיקון – הטבות לניצולים שעלו לאחר שנת 1953), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת מירב כהן ומיכאל מלכיאלי; הצעת חוק לשכת עורכי הדין (תיקון – בחינת ההתמחות בעידן הקורונה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אוריאל בוסו, יעקב מרגי, שלמה קרעי, אוסאמה סעדי, יוסף טייב, קטי קטרין שטרית, משה אבוטבול, מיכאל מלכיאלי, חיים ביטון ואליהו ברוכי; הצעת חוק הטבות לניצולי שואה (תיקון – הטבות לניצולים שעלו לאחר שנת 1953), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אלעזר שטרן; הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – מועד בחינה מיוחד בשל שירות מילואים), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יועז הנדל; הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון – הגבלת זכות העמידה), מאת חברי הכנסת בצלאל סמוטריץ', שמחה רוטמן, אורית מלכה סטרוק, אופיר סופר ומיכל וולדיגר; הצעת חוק הפסיכולוגים (איסור טיפולי המרה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – צמצום פערים בין הפריפריה למרכז), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת יעל רון בן משה; הצעת חוק הפסיכולוגים (תיקון – איסור טיפולי המרה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת ניצן הורוביץ, תמר זנדברג, יאיר גולן, ג'ידא רינאוי זועבי, עיסאווי פריג' ומוסי רז; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון – מגבלת רישיון נהיגה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת חמד עמאר, אביגדור ליברמן, עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי ואלכס קושניר; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – צמצום פערים בין הפריפריה למרכז), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – צמצום פערים בין הפריפריה למרכז), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת משה ארבל וינון אזולאי; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון – הסדר מעמדם של לומדי התורה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת משה גפני, יעקב אשר, יצחק פינדרוס ואליהו ברוכי; הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון – הסדרת העיסוק בפודולוגיה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יוסף טייב, משה אבוטבול וינון אזולאי; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – הפסקת כהונה של ראש הממשלה, שר או סגן שר מחמת הגשת כתב אישום), מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק שלילת זכויות למעורב בטרור ולבני משפחתו (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת שלמה קרעי, חוה אתי עטייה, אופיר סופר, משה אבוטבול ועידית סילמן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – זכאות לדמי אבטלה מגיל 19), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, יצחק פינדרוס ואליהו ברוכי; הצעת חוק הנישואין ופירוקם, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת מרב מיכאלי, עמר בר לב, אמילי חיה מואטי, גלעד קריב, אפרת רייטן מרום, רם שפע ואבתיסאם מראענה; הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון – קביעת ערובה חלף מעצר), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת משה ארבל וינון אזולאי; הצעת חוק הפקדות וזכויות סוציאליות לעצמאים (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק הפקדות וזכויות סוציאליות לעצמאים (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק בתי המשפט (תיקון – שקיפות הליכים משפטיים), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת שמחה רוטמן; הצעת חוק שירות המילואים (תיקון – תוספת גמול לימי מילואים נוספים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק הפקדות וזכויות סוציאליות לעצמאים (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אביר קארה, אילת שקד, ניר אורבך, עידית סילמן, עמיחי שיקלי ומירב בן ארי; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – הגבלת כהונת ראש הממשלה), מאת חברת הכנסת יעל רון בן משה; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום גמלה בעד תקופה שקדמה להגשת התביעה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – הגבלת מועמד המצוי בחקירה מהרכבת ממשלה), מאת חברת הכנסת יעל רון בן משה; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום רטרואקטיבי בעד תקופה שקדמה להגשת התביעה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת קארין אלהרר; הצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון – הזכות לשוויון), מאת חברת הכנסת יעל רון בן משה; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – זכאות לדמי אבטלה בחמשת הימים הראשונים), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ויצחק פינדרוס; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה למי שנמצא בהכשרה מקצועית), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – השוואת קצבת נכות לשכר המינימום), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ביטול הפחתת דמי אבטלה למי שנמצא בהכשרה מקצועית), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת עידן רול; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ביטול מענק עבודה מועדפת), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק תאגידי מים וביוב (תיקון – הפסקת התקשרות עם חברה), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת ווליד טאהא; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (פטור ממס בעד דמי הבראה והחזרי הוצאות נסיעה), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת ווליד טאהא; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – חלף היטל השבחה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי ומשה ארבל; הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – חובת הענקת הנחה בארנונה לאדם בעל מוגבלות), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אליהו ברוכי, משה גפני, יעקב אשר ויצחק פינדרוס; הצעת חוק הסדרת מקומות רחצה (תיקון – תיקון קביעת מקומות לרחצה נפרדת), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אליהו ברוכי, משה גפני, יעקב אשר ויצחק פינדרוס; הצעת חוק חיסיון על טיפול נפשי בהליכים משפטיים שעניינם עבירות מין (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – פטור מתשלום עבור שמירת מקום ישיבה בתחבורה ציבורית), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק עידוד שירות צבאי, לאומי או לאומי-אזרחי, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת שלמה קרעי, אורית מלכה סטרוק ומשה אבוטבול; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – פטור מתשלום עבור שמירת מקום ישיבה בתחבורה ציבורית), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יבגני סובה, אביגדור ליברמן, עודד פורר, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי, חמד עמאר ואלכס קושניר; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – שלילת שכר בשל אי-הצהרת אמונים), מאת חבר הכנסת אופיר כץ; הצעת חוק החזר דמי נסיעה במונית לבית החולים (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, יצחק פינדרוס ואליהו ברוכי; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – עוסק פטור חדש), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת ולדימיר בליאק, משה ארבל ורון כץ; הצעת חוק גיל פרישה (תיקון – ביטול גיל פרישת חובה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון – השוואת תהליכי המיון, השיבוץ, התקינה וההכשרה, המסלולים המקצועיים ואופקי הקידום לנשים וגברים), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת מרב מיכאלי, עמר בר לב, אמילי חיה מואטי, גלעד קריב, אפרת רייטן מרום, רם שפע ואבתיסאם מראענה; הצעת חוק איסור הונאה בכשרות (תיקון – מתן תעודת הכשר על ידי רב מקומי), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת עודד פורר, אלי אבידר ואלכס קושניר; הצעת חוק גיל פרישה (תיקון – ביטול גיל פרישת חובה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת מירב כהן, מיכאל מלכיאלי ועידית סילמן; הצעת חוק הכנסת (תיקון – ציון מקור חקיקה פרטית), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת עיסאווי פריג'; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – זמן סביר לעניין שירות רפואי), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק הגנת השכר (תיקון – הגבלת ניכוי דמי חבר ודמי טיפול מקצועי ארגוני), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק הגנה על ישראלים מפני מוסדות בין-לאומיים עוינים, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק המים (תיקון – איסור הפסקת אספקת מים בשל חובות של רשויות מקומיות), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק החלת החוק הישראלי בשטח בקעת הירדן, צפון ים המלח, וביישובים היהודיים ביהודה והשומרון, התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מאי גולן; הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (אלימות שוטרים ושינויים ארגוניים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק בקעת הירדן, צפון ים המלח ומדבר יהודה, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק גירוש משפחות מחבלים, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק החלת החוק הישראלי בשטח בקעת הירדן (הליך קבלת אזרחות), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – הגדלת הסכום להשתכרות בנוסף לקצבה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – הפחתת אחוז החסימה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת שלמה קרעי ומשה אבוטבול; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – הגדלת הסכום להשתכרות בנוסף לקצבה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יבגני סובה, אביגדור ליברמן, עודד פורר, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי, חמד עמאר ואלכס קושניר; הצעת חוק מעונות יום שיקומיים (תיקון – מעונות יום עם הגנה חיסונית), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי וינון אזולאי; הצעת חוק הכנסת (תיקון – דיווח מנהלים כלליים חדשים לוועדות הכנסת), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יאיר גולן; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – תוקף היתר הבנייה), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי; הצעת חוק התרת נישואין אזרחיים (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון – תשלום שכר והוצאות של אפוטרופוס מאוצר המדינה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת משה ארבל וינון אזולאי; הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון – פגיעה מנפל), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת משה אבוטבול, שלמה קרעי, יעקב מרגי, יוסף טייב, ינון אזולאי, חיים ביטון, מאי גולן, קטי קטרין שטרית ואוריאל בוסו; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תוספת דמי אבטלה למי שמתחת לגיל 28 עם ילד אחד לפחות), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת שלמה קרעי, משה אבוטבול, ישראל אייכלר ועידית סילמן; הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון – תשלום שכר והוצאות של אפוטרופוס מאוצר המדינה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – מחלת תינוק), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת משה אבוטבול, שלמה קרעי, יעקב מרגי, יוסף טייב, ינון אזולאי, חיים ביטון, מאי גולן, קטי קטרין שטרית ואוריאל בוסו; הצעת חוק הסכמים לנשיאת עוברים (אישור הסכם ומעמד היילוד) (תיקון – הורים מיועדים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (חיוב רישום רכיבי תמרוקים ומוצרי ניקיון), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת משה אבוטבול, שלמה קרעי, יעקב מרגי, יוסף טייב, ינון אזולאי, חיים ביטון, מאי גולן, קטי קטרין שטרית ואוריאל בוסו; הצעת חוק חניה לנכים (תיקון – החלפת המונח נכה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ויצחק פינדרוס; הצעת חוק העברת מידע לשם פיקוח על הפרשות לפנסיה, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי ומשה ארבל; הצעת חוק הרשויות המקומיות (זכויות וחובות של חברי מועצה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק חניה לנכים (תיקון – תג נכה אישי), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק נתוני אשראי (תיקון – איסור שימוש בנתוני אשראי שנאספו בתקופת משבר הקורונה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק הרשויות המקומיות (זכויות וחובות של חברי מועצה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מירב בן ארי; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (ערר על החלטת שר הפנים לעניין חוקי עזר), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק חיזוק מעמד חברי המועצה מקרב סיעות האופוזיציה (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת מאיר כהן ורון כץ; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (פטור מאגרת רישיון לרכב חשמלי), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת בועז טופורובסקי; הצעת חוק פינוי ההתנחלות יצהר ותשעת המאחזים הסמוכים אליה, התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – החזר אגרת נסיעה באמבולנס), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, יצחק פינדרוס ואליהו ברוכי; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – היעדרות בשל אשפוז ילד), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – היעדרות בשל אשפוז ילד), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת משה ארבל וינון אזולאי; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – מימון מוסדות חינוך מוכרים לא רשמיים), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת משה אבוטבול, שלמה קרעי, יעקב מרגי, יוסף טייב, ינון אזולאי, ישראל אייכלר, מאי גולן, קטי קטרין שטרית ואוריאל בוסו; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – צירוף הוראות שימוש בשפה העברית למוצרי חשמל), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת משה אבוטבול, שלמה קרעי, יעקב מרגי, יוסף טייב, ינון אזולאי, חיים ביטון, מאי גולן, קטי קטרין שטרית ואוריאל בוסו; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (פטור מתשלום דמי חניה באזורי מגורים במהלך שבתות ומועדי ישראל), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת משה אבוטבול, שלמה קרעי, יעקב מרגי, יוסף טייב, ינון אזולאי, חיים ביטון, מאי גולן, קטי קטרין שטרית ואוריאל בוסו; הצעת חוק ההתיישנות (תיקון – תביעה בגין אחריות לפגיעה מינית בקטין), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – החלת שקיפות ופרסום פרוטוקולים ונתונים, בהתקנת תקנות לשעת חירום), מאת חבר הכנסת יצחק פינדרוס; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – החלת שקיפות ופרסום פרוטוקולים ונתונים בהתקנת תקנות לשעת חירום), מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק לתיקון פקודת העדה הדתית (המרה) (גיור על ידי רב מקומי), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אלעזר שטרן; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – סימון תוצרת חקלאית שאינה ארוזה מראש), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי ומשה ארבל; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – שיעור ההטבה לפי הסכם בדבר גמלת ניידות), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק להנצחת מורשת המחתרות, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק חוזה העבודה (הסדרי עבודה מרחוק), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – סיוע לחוזרים בתשובה), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון – מימון שכר לימוד), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אלעזר שטרן; הצעת חוק המיזם הלאומי לביטחון תזונתי, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, יצחק פינדרוס ואליהו ברוכי; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – הגבלת כהונת ראש הממשלה לשתי תקופות כהונה רצופות), מאת חברי הכנסת מרב מיכאלי, עמר בר לב, אמילי חיה מואטי, גלעד קריב, אפרת רייטן מרום, רם שפע ואבתיסאם מראענה; הצעת חוק סיוע לצעירים חסרי עורף משפחתי, התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת קארין אלהרר; הצעת חוק העונשין (תיקון – גזענות נגד קבוצה דתית), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת משה ארבל וינון אזולאי; הצעת חוק שירות לאומי-אזרחי (תיקון – משרת בודד), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי, משה אבוטבול, אוריאל בוסו וחיים ביטון; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – תרופות בסבסוד מלא לוותיקי מלחמת העולם השנייה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יבגני סובה, אביגדור ליברמן, עודד פורר, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי, חמד עמאר ואלכס קושניר; הצעת חוק עיטור הפציעה הקרבית, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יאיר גולן; הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון – חובת גילוי של מסחר בניירות ערך לחבר בוועדת הכספים או הכלכלה של הכנסת), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יאיר גולן; הצעת חוק לתיקון פקודת המיסים (גבייה) (פיצוי עקב טעות), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, יצחק פינדרוס ואליהו ברוכי; הצעת חוק הרשות לטיפול בנפגעי הלם קרב, התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – הקצאת מקומות חניה במקום ציבורי לאזרח ותיק), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי ומשה ארבל; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – מתן טיפולי שיניים, פה ולסת למבוטח עם שיתוק מוחין), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון – איסור ניצול בעלי חיים למטרות הימורים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק להגברת האכיפה של דיני העבודה (תיקון – הפרות בטיחות בעבודה בתחום הבנייה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת משה ארבל וינון אזולאי; הצעת חוק אחריות לעבודות שיפוצים, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק להגבלת הריסה וענישה על בנייה בלתי חוקית במגזר הערבי (הוראת שעה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון – מילוי מקום ראש רשות שהושעה מכהונה בשל הגשת כתב אישום ושב ונבחר), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (סמכות שוטר בעבירות הנוגעות לשימוש בטלפון נייד), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת בועז טופורובסקי; הצעת חוק פינוי ההתנחלות בחברון, התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק שכר ותנאי עבודה לנהגי תחבורה ציבורית, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ויצחק פינדרוס; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – חישוב דמי לידה לפי ממוצע שנת עבודה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תנאי זכאות לדמי לידה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון – הטרדת קטין), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון – קביעת שכר לימוד במוסדות מוכרים שהמדינה אינה משתתפת בתקציביהם), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (שווי השימוש ברכב או ברדיו טלפון נייד), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אביר קארה, אילת שקד, ניר אורבך, מתן כהנא ועמיחי שיקלי; הצעת חוק החלת הריבונות של מדינת ישראל בחבלי יהודה והשומרון, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת שלמה קרעי, חוה אתי עטייה, אופיר סופר, עידית סילמן ואורית מלכה סטרוק; הצעת חוק החלת הריבונות של מדינת ישראל בחבלי יהודה והשומרון, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון – שימוש בזרע חייל שנספה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מאי גולן; הצעת חוק לביטול אזרחותו או תושבותו של פעיל טרור שמקבל תגמול עבור ביצוע מעשה הטרור (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אבי דיכטר, אורית מלכה סטרוק, עודד פורר, אלעזר שטרן, גדעון סער, עמר בר לב, מכלוף מיקי זוהר, אילת שקד, אורנה ברביבאי, בצלאל סמוטריץ', מיכאל מלכיאלי, יצחק פינדרוס, זאב אלקין, ניר ברקת, רם בן ברק, עידית סילמן, גלית דיסטל אטבריאן, ינון אזולאי, מיכל וולדיגר, קרן ברק, מאיר כהן, שמחה רוטמן, אופיר סופר, חוה אתי עטייה, שרן מרים השכל, יואב סגלוביץ', שלמה קרעי, קטי קטרין שטרית, יוסף טייב, משה אבוטבול, אליהו ברוכי, אביר קארה, עמיחי שיקלי, מתן כהנא, יעקב מרגי, מאי גולן, יבגני סובה, אוריאל בוסו, רון כץ, יוליה מלינובסקי ועידן רול; הצעת חוק לעידוד מחקר, פיתוח וחדשנות טכנולוגית בתעשייה (תיקון – תקציב הרשות הלאומית לחדשנות טכנולוגית), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק לעידוד מחקר, פיתוח וחדשנות טכנולוגית בתעשייה (תיקון – תקציב הרשות הלאומית לחדשנות טכנולוגית), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת עידן רול; הצעת חוק לביטול אזרחותו או תושבותו של פעיל טרור שמקבל תגמול עבור ביצוע מעשה הטרור (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק; הצעת חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים (תיקון – סייגים לעסקאות בציוד צבאי), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – פטור מתשלום בתחבורה ציבורית), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – פטור מתשלום בתחבורה ציבורית), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מוסי רז; הצעת חוק עסקאות גופים ציבוריים (תיקון – מעבר לרכבים ידידותיים לסביבה בגופים ציבוריים), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יוראי להב הרצנו; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – היעדרות בשל מחלת ילדו של בן זוג), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק שיפוט בענייני התרת נישואין (מקרים מיוחדים וסמכות בין-לאומית) (תיקון – התרת נישואין אזרחיים), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת ניצן הורוביץ; הצעת חוק סיוע לצעירים חסרי עורף משפחתי, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – היעדרות בשל מחלת ילדו של בן זוג), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת עידן רול; הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון – ענישה מזערית), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ביטול מבחן הכנסה לצורך קביעת זכאות ניצול שואה לגמלת סיעוד), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – שעות היעדרות מעבודה לאישה בהיריון בר-סיכון), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון – איסור משלוחים חיים לשחיטה), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – שעות היעדרות מעבודה לאישה בהיריון בר-סיכון), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת משה ארבל וינון אזולאי; הצעת חוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון (תיקון – איסור עישון במקומות רחצה, גנים לאומיים ושמורות טבע), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יוראי להב הרצנו; הצעת חוק הסכמים לנשיאת עוברים (אישור הסכם ומעמד היילוד) (תיקון – הרחבת הזכאות להליכי נשיאת עוברים והרחבת ההגנה על האם הנושאת), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת ניצן הורוביץ; הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון – איסור משלוחים חיים לשחיטה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק לתיקון פקודת המיסים (גבייה) (ביטול החוק), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת משה ארבל וינון אזולאי; הצעת חוק הגנת השכר (תיקון – זכות בחוזה עבודה לעניין שכר דירה או הוצאות לינה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי, משה ארבל ויעקב מרגי; הצעת חוק לתיקון פקודת המיסים (גבייה) (ביטול החוק), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הצמדת קצבת אזרח ותיק לשכר המינימום), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון – רישום הורה נוסף), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת עידן רול; הצעת חוק להפחתת השימוש ברכב פרטי ולעידוד שימוש בתחבורה הציבורית, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יצחק פינדרוס; הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון – רישום הורה נוסף), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הסעת אזרח ותיק באוטובוס), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק להגנת חיית הבר (תיקון – איסור מכירת פרוות), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יוראי להב הרצנו; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – הגבלת כהונה של מפקח מחוז), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק להגנת חיית הבר (תיקון – איסור מכירת פרוות), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק זכויות, שירותים והתאמות בחינוך לילדים עם צרכים מיוחדים, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי ומשה ארבל; הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון – ביטול חובת דרישות מבחני כניסה וציון פסיכומטרי), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק זכויות, שירותים והתאמות בחינוך לילדים עם צרכים מיוחדים, התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון (תיקון – איסור עישון במקומות ציבוריים פתוחים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון (תיקון – איסור עישון במקומות ציבוריים פתוחים), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מוסי רז; הצעת חוק יום הזיכרון לנכבה, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק דמי מחלה (תיקון – קרן ימי מחלה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק השתלת איברים (תיקון – שינוי ברירת המחדל), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק השתלת איברים (תיקון – שינוי ברירת המחדל), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מוסי רז; הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – תקציב המשטרה), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת שלמה קרעי; הצעת חוק העונשין (תיקון – חילוט רווחי סרסרות), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק הפיקוח על יצוא ביטחוני (תיקון – הגבלות על יצוא ביטחוני לכוחות ביטחון שביצעו הפרות חמורות של זכויות אדם), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק העונשין (תיקון – חילוט רווחי סרסרות), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק העונשין (תיקון – חילוט רווחי סרסרות), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת שלמה קרעי; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – סייג להטלת התפקיד להרכיב ממשלה), מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק המאבק בטרור (תיקון – גילוי הזדהות עם ארגון טרור ברשת חברתית), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק פיצוי לנפגעי פוליו (תיקון – הרחבת הזכאות לחולים שנותחו לפני שנת 1980), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי וינון אזולאי; הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון – ביטול האיסור על מתן אשרה ורישיון ישיבה לקורא לחרם על ישראל), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון – תקצוב על פי מספר חיילים משוחררים הנרשמים ללימודים), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי וינון אזולאי; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון – כשירות מיוחדת), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – פרסום בדבר קבלת היתר בנייה ותחילת עבודה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום דמי ביטוח לאומי מופחתים לסטודנט במוסד להשכלה גבוהה מחוץ לישראל), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; הצעת חוק הגנת הסביבה (יחידה סביבתית ברשויות ציבוריות), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק להקפאת קצבאות שמשולמות לפעיל טרור ומשפחתו מקופת המדינה, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק השמות (תיקון – בחירה או שינוי שם), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון – הוראה לקבלת טיפול) (הוראת שעה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (הכשרת עוזרי רוקח), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יצחק פינדרוס; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – ייצוג מינימלי לשני המינים ברשימת מועמדים לכנסת), מאת חברי הכנסת מרב מיכאלי, עמר בר לב, אמילי חיה מואטי, גלעד קריב, אפרת רייטן מרום, רם שפע ואבתיסאם מראענה; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ביטוח שאירים לאלמן), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מירב כהן; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – חניה חינם לאזרח ותיק שמלאו לו 70 שנים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק הביטוח הלאומי (דמי הסתגלות לעצמאית) (הוראת שעה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים (תיקון – פיקוח על מוצרי מזון לתינוקות), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ויצחק פינדרוס; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הרחבת הזכאות למענק פטירה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון – עצמאות נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון – הכשרה מתאימה לממונה תעסוקה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק העונשין (תיקון – החרגת טורניר מהגדרת משחק אסור), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – החזר דמי נסיעות עבור חולה סיעודי וחולה שנפטר), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק זכויות נפגעי עבירה (תיקון – הקמת נציבות זכויות נפגעי עבירה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת קארין אלהרר; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (הנחה בארנונה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הגדלת סכום קצבאות הילדים), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת ישראל אייכלר ושלמה קרעי; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – בחירה מבין נותני השירותים), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק יישוב סכסוכי עבודה (תיקון – הוספת שירות לשינוע מזומנים ומעות להגדרה "שירות ציבורי"), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי; הצעת חוק הסכמים קיבוציים (תיקון – סייג לגביית דמי חבר ודמי טיפול מקצועי-ארגוני בארגון עובדים), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת ישראל אייכלר ומיכאל מלכיאלי; הצעת חוק אמנת הפליט להסדרת מעמד מבקשי מקלט ופליטים בישראל, התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (דחיית הגשת דיווח שנתי לעסק שהוקם ברבעון האחרון של השנה), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יאיר גולן; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – מספר ימי מחלת ילד להורה ליותר מילד אחד), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק שירותי תעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה או שינוי בתנאיה) (תיקון – הוראות שונות), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק הסדרת מקומות רחצה (תיקון – איסור גביית דמי כניסה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק מתן שירות בשפה הערבית בגופים ציבוריים ובגופים מסחריים, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – תסקיר גישה ובטיחות בנתיבי תנועה ציבוריים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (התראה מפני מצלמות ומכמונות מהירות), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק רשות מקרקעי ישראל (תיקון – הקצאה שוויונית לאוכלוסייה הערבית), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי בגין הוצאות טיפול בילדים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת קארין אלהרר; הצעת חוק הביקורת הפנימית (תיקון – אחריות ועצמאות המבקר), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון – הגבלת משך זמן הטיפול בתביעה בשל הפרעה בתר-חבלתית בעקבות אירוע לחימה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אופיר סופר, אופיר כץ, מירב בן ארי, מיקי לוי, חוה אתי עטייה, עמיחי שיקלי, מיכל וולדיגר, מיכאל מלכיאלי, אוריאל בוסו ויוסף טייב; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – גודל האותיות בהודעות בענייני תכנון ובנייה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון – הגבלת שכר טרחת עורך דין), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אופיר סופר, אופיר כץ, חוה אתי עטייה, עמיחי שיקלי, מיכאל מלכיאלי, אוריאל בוסו ויוסף טייב; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – גמלה לאם חד-הורית), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – ארנונה על מבנה מגורים שאינו בשימוש), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון – הצהרה על חשבונות בנק בחוץ לארץ), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון – הליך ההשעיה בגין הגשת כתב אישום), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – היתר הניתן לפי תוכניות ישנות), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לתיקון פקודת הבנקאות (בדיקה ודיווח לבקשת ועדת הכספים של הכנסת), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – הטמנת תשתיות בחוף הים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון – איסור הפרדה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון – ביטול הפטור ממס שבח לתושב חוץ), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון – הטלת חובות לשם מניעת הטרדה מינית במוסד חינוך), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק הקרן הקיימת לישראל (תחולת דיני המס), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק להגנה על האגן הצפוני של ים המלח, התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – הוראות שונות לעניין היטל השבחה), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (הסדרת מבנים לתנועות נוער), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – הקניית ידע פיננסי וכישורי חיים), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק להגבלת כהונת ראש רשות מקומית (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון – אישור ועדת הכספים של הכנסת לרכישת תאגיד בנקאי על ידי תאגיד בנקאי אחר), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון – איסור הפרעה להנקה בציבור), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – איסור הפליית מועמדים או סטודנטים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הרבנות הראשית לישראל (תיקון – סייג לבחירה או למינוי לתפקיד רב ראשי לישראל או לחבר מועצה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (ייצוג הולם בשמות מקומות ציבוריים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (תיקון – התחדשות עירונית), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – מועד הוצאת חשבונית מס), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (עידוד צמיחה לעסקים עצמאיים קטנים ובינוניים), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (שווי השימוש ברכב או ברדיו טלפון נייד), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת קטי קטרין שטרית ומיכאל מלכיאלי; הצעת חוק משק החשמל (תיקון – איסור ניתוק חשמל), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת משה ארבל וינון אזולאי; הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון – ייצוג הולם לנשים בבחירות לכנסת), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; הצעת חוק הלוואות לדיור (תיקון – הצמדת סכום ההלוואה למדד), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת משה ארבל וינון אזולאי; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – אי-זכאות ליום שבתון לעובדים זרים), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת אלעזר שטרן; הצעת חוק שיווי זכויות האישה (תיקון – תחולה), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת משה ארבל; הצעת חוק השכירות והשאילה (תיקון – פטור מתשלומים על נכס המשמש כמקום עבודה בשל נגיף הקורונה), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת בועז טופורובסקי; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – תסקיר תחבורה ציבורית), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מוסי רז; הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון – איסור הפרדה בין אחים בהליך אימוץ), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מוסי רז; הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (הוראות בדבר פיזור אספה או תהלוכה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת ניצן הורוביץ, מוסי רז ותמר זנדברג; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה למתמחים), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי; הצעת חוק שיקים ללא כיסוי (תיקון – מצב חירום בשל מגפה עולמית), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון – פטור מטעמי מצפון), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק בתי המשפט (תיקון – שופט משנה), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ביטול מעמד עקרת בית), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון – החרגת עובד מערכת אכיפת החוק מתקופת ההתיישנות), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת שלמה קרעי; הצעת חוק לתיקון פקודת היערות (הגברת ההגנה על עצים בוגרים), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יוראי להב הרצנו; הצעת חוק הירושה (תיקון – בטלות צוואה ישנה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק תוכנית למניעת אלימות מינית וקידום מיניות בריאה, התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת יוראי להב הרצנו; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – זכאות לכפל גמלאות), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי, משה אבוטבול, אוריאל בוסו וחיים ביטון; הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון – קביעת עונש מינימום בגין התעללות בבעלי חיים), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יוליה מלינובסקי, עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, חמד עמאר ואלכס קושניר; הצעת חוק חינוך פיננסי, התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק חינוך פיננסי, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יוליה מלינובסקי, עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, חמד עמאר ואלכס קושניר; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – איסור פעילות שיש בה שנאה בשל נטייה מינית, גזענות והדרת נשים במוסדות חינוך רשמיים), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת עידן רול; הצעת חוק בינוי ופינוי של אזורי שיקום (כפר שלם), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי, משה אבוטבול, יוסף טייב וחיים ביטון; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הבחינה העיונית לשם מתן רישיון נהיגה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי, משה אבוטבול, חיים ביטון ויוסף טייב; הצעת חוק פיקוח על בתי ספר (תיקון – חובת הכנת תסקיר בטיחות), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי, משה אבוטבול, יוסף טייב וחיים ביטון; הצעת חוק השבות (תיקון – זכויות בני משפחה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת שלמה קרעי, חוה אתי עטייה, ישראל אייכלר ומשה אבוטבול; הצעת חוק חינוך לשוויון מגדרי, התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; הצעת חוק חופשה שנתית (תיקון – חופשה לרגל נישואין), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי ומשה ארבל; הצעת חוק שיקים ללא כיסוי (תיקון – חשבון פרטי וחשבון עסקי), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הגבלת דמי חניה בחניוני בתי חולים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת קארין אלהרר; הצעת חוק פקודת הראיות (תיקון – עדות יועץ תקשורת או דובר), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת שלמה קרעי, משה אבוטבול וישראל אייכלר; הצעת חוק העונשין (תיקון – עבירת פיתוי קטין), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק הארכיונים (תיקון – הגדרת חומר ארכיוני), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מירב בן ארי; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מאגר מידע של ניקוד מסוכנות לעניין נהגים מקצועיים), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, יצחק פינדרוס ואליהו ברוכי; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון – מקדמות על חשבון חוב מזונות ילד), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק יישוב סכסוכי עבודה (תיקון – בוררות חובה בשירותים חיוניים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק סיוע לקטינים נפגעי עבירות מין או אלימות (תיקון – טיפול נפשי לילדים), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק להנצחת זכרו של רחבעם זאבי (תיקון – ביטול החוק), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הכנסה מביטוח אובדן כושר עבודה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי, משה אבוטבול, אוריאל בוסו וחיים ביטון; הצעת חוק להנצחת זכרו של רחבעם זאבי (תיקון – ביטול החוק), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון – הטבות מס למפעלים תעשייתיים חדשים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת מירב בן ארי; הצעת חוק החזקת תכשיר אפינפרין במוסדות חינוך ובמקומות ציבוריים (תיקון – החזקת תכשיר אפינפרין בבית אוכל), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי ומשה ארבל; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (תשלום עבור המצאת מסמכי מכרז), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי; הצעת חוק העונשין (תיקון – איסור מתן טיפול המרה לקטין), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – פטור מתשלום דמי ביטוח לסטודנטים בשל הכנסות הוריהם), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ניכוי הכנסה חודשית שלא מעבודה או ממשלח יד), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ויצחק פינדרוס; הצעת חוק הגנת השכר (תיקון – התיישנות), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי וינון אזולאי; הצעת חוק ידועים בציבור, התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – התליית מספר ימי ההיעדרות במספר ילדי העובד), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי ומשה ארבל; הצעת חוק סיוע לנפגעי האסון הלאומי בהר מירון, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, מכלוף מיקי זוהר, יוליה מלינובסקי, יצחק פינדרוס, אליהו ברוכי, ישראל אייכלר, יעקב טסלר, אוסאמה סעדי, מתן כהנא, בצלאל סמוטריץ', מיכאל מלכיאלי, זאב אלקין, משה ארבל ותמר זנדברג; הצעת חוק יחסי ממון בין בני זוג (תיקון – הפקעת זכות האיזון מבן זוג שהורשע ברצח בן הזוג השני), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק יישוב סכסוכי עבודה (תיקון – סכסוך עבודה פוליטי), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק סיוע לבני משפחה של נפטר ממחלה סופנית, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי וינון אזולאי; הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון – חזקת דירה יחידה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, יצחק פינדרוס ואליהו ברוכי; הצעת חוק העונשין (תיקון – נשיאת מאסר בעבודת שירות), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הארכת תקופת הזכאות לדמי אבטלה לצעירים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק הצבת מכשירי החייאה במקומות ציבוריים (תיקון – חובת הצבת מכשיר החייאה בבנייני מגורים גדולים), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי וינון אזולאי; הצעת חוק דמי מחלה (תיקון – הצהרת מחלה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק העונשין (תיקון – איסור שיווק ומכירת הימורים בידי מי שאינו בעל היתר, פועל מטעמו או בפיקוחו), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ויצחק פינדרוס; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעובד שפוטר לאחר שהגיע לגיל פרישה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק שכר מינימום (תיקון – שכר מינימום לעובד שטרם מלאו לו 18 שנים), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי וינון אזולאי; הצעת חוק זכויות נפגעי עבירה (תיקון – חובת מסירת הודעה בדבר כניסה, יציאה ושחרור של נידון ממעון נעול), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק דמי מחלה (תיקון – יתרה שלילית של ימי מחלה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (חובת שימוש במצלמות גוף בעת הפגנה), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון – מניעת כפל ביטוחים), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ויצחק פינדרוס; הצעת חוק הצבת מכשירי החייאה במקומות ציבוריים (תיקון – בדיקות תקינות שנתיות ותיעודן), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים) (תיקון – זכויות חשודים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק זכויות החולה (תיקון – הכנסת מזון למוסדות רפואיים בחג הפסח), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – הגבלת סכום ההשתתפות העצמית בתכשיר מרשם), התשפ"א–2021, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק בתי המשפט (תיקון – פרסום פסיקה בענייני משפחה), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק להסדרת הטיפול באריזות (תיקון – החלת החוק על מכלי משקה גדולים), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, יצחק פינדרוס ואליהו ברוכי; הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון – בירור תלונות ופיקוח על שמירת זכויות של אנשים עם מוגבלות במסגרות מגורים), התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון – תשלום המס בתשלומים), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, יצחק פינדרוס ואליהו ברוכי; הצעת חוק לתיקון פקודת בתי הסוהר (מות אסיר), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי ומשה ארבל; הצעת חוק לאיחוד קווי החירום הטלפוניים, התשפ"א–2021, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק הקמת ועדת חקירה ממלכתית לאירועי אסון הילולת הרשב"י בהר מירון, התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת יאיר לפיד, מיקי לוי, רון כץ, אלעזר שטרן, רם בן ברק, ולדימיר בליאק, נירה שפק, מירב בן ארי, מאיר כהן, אורנה ברביבאי, מירב כהן, יוראי להב הרצנו, בועז טופורובסקי, יואב סגלוביץ', עידן רול, יואל רזבוזוב וקארין אלהרר; הצעת חוק העונשין (תיקון – מאסר עולם לאונס קטינים), התשפ"א–2021, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי וחמד עמאר.

ירדנה מלר-הורוביץ: עוד הונחה היום על שולחן הכנסת החלטה בדבר אישור צו בריאות העם (נגיף הקורונה החדש) (בידוד בית והוראות שונות) (הוראת שעה) (תיקון מס' 21), התשפ"א–2021.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמו כן הונחו היום על שולחן הכנסת תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת היציאה מישראל), התשפ"א–2021; תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלות על הפעלת שדות תעופה וטיסות) (תיקון מס' 51), התשפ"א–2021.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנחנו עוברים לנאומים בני דקה.

יריב לוין: ראשונת הנואמים – חברת הכנסת מיכל וולדיגר, בבקשה.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד יושב-ראש הכנסת, חבריי הנכבדים, אנחנו עומדים כאן, בעיר שבה הלב הפועם כבר אלפי שנים, העיר שאליה שבנו לפני 54 שנים, עומדים ונפעמים – נפעמים מיופייה של ירושלים, נפעמים מקדושתה, נפעמים מהחלום שמתגשם.

מיכל מרים וולדיגר: לפני 73 שנים הוקמה המדינה.

מיכל מרים וולדיגר: מסביבנו עמדו עלינו אויבינו לכלותינו – מלחמת העצמאות.

מיכל מרים וולדיגר: מכל עבר קמו עלינו וביקשו להורגנו.

מיכל מרים וולדיגר: נלחמנו אז מעטים מול רבים, חלשים מול חזקים, ולא בכוח הזרוע ניצחנו כי אם ברוח, בעוז ובגבורה, והקדוש ברוך הוא הצילנו מידם.

מיכל מרים וולדיגר: מצאנו את עצמנו בארץ חלומותינו, רגבי עפר שאליהם התפללנו לשוב שוב ושוב, עם ישראל בארץ ישראל אבל ללא ירושלים המאוחדת, ללא מקום המקדש, ללא הכותל המערבי.

מיכל מרים וולדיגר: הרגשנו חסרים.

מיכל מרים וולדיגר: לא התייאשנו.

מיכל מרים וולדיגר: בשרשרת ניסים צרופה, בעיקשות חסרת פשרות, שבנו אליה.

מיכל מרים וולדיגר: אוזנינו עוד זוכרות את שלוש המילים ששינו את השיח הישראלי לתמיד: "הר הבית בידינו" – המקום שאליו נכספנו ועודנו מתפללים לשלמותו כבר אלפיים שנה.

מיכל מרים וולדיגר: ובכל שנה ביום כ"ח אייר, היום שבו הובקעו החומות – הפעם לשמחתנו – אנו שבים ומודים על כך, ויודעים שזה לא מובן מאליו שאנו כאן; שום דבר לא מובן מאליו.

מיכל מרים וולדיגר: והשנה, דווקא השנה שבה אני חברת כנסת, נואמת פה בכנסת ישראל, בירושלים המאוחדת, הייתי אמורה להיות שמחה.

מיכל מרים וולדיגר: הייתי אמורה להיות שמחה, אבל אני לא.

מיכל מרים וולדיגר: אני רואה, שומעת, חווה אלימות.

מיכל מרים וולדיגר: יהודים אינם יכולים לילך ברחובה של ירושלים.

מיכל מרים וולדיגר: אין משילות, אין ביטחון.

מיכל מרים וולדיגר: האם באמת הר הבית בידינו?

מיכל מרים וולדיגר: האם ירושלים בידינו?

מיכל מרים וולדיגר: אם ביום ירושלים איננו יכולים לילך בחופשיות, מתי נוכל?

מיכל מרים וולדיגר: אנו מחויבים לשלמות העיר, מחויבים לפיתוחה ושגשוגה, מחויבים להמשך האחיזה בה, לתושביה בשכונות החדשות והמתחדשות, בשכונות הוותיקות והעתיקות, בכל מקום.

מיכל מרים וולדיגר: לו יהי ויהיה זה חג שמח.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנא, אני מבקש מכאן להקפיד על הדקה.

יריב לוין: יש לנו היום סדר-יום ארוך, ועל כן, ככל הניתן, אנא, להתכנס לזמן.

יריב לוין: חבר הכנסת ווליד טאהא – איננו; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – אף הוא איננו; חבר הכנסת יעקב מרגי – איננו; חבר הכנסת עופר כסיף – איננו; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – איננו; חברת הכנסת מירב בן ארי – איננה; חבר הכנסת עיסאווי פריג' – איננו; חבר הכנסת מנסור עבאס – איננו; חבר הכנסת אלי אבידר – איננו; חבר הכנסת ניר ברקת – איננו; חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – מוותר; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – איננה.

יריב לוין: חבר הכנסת אבי מעוז, בבקשה.

יריב לוין: יש לי עכשיו אתגר לאתר כל אחד במקומו החדש.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, נאום מס' 4 על הנדסת התודעה, והפעם על שיבת עם ישראל לירושלים.

אבי מעוז: לפני 54 שנים זכינו לשחרור העיר העתיקה ושאר חלקי ירושלים שהוחזקו שלא כדין על ידי ממשלת ירדן.

אבי מעוז: עם ישראל חזר לעיר בירתו מאז ימי דוד המלך ולמקומות שמהם גורשו יהודים במלחמת העצמאות.

אבי מעוז: תחילה חודשה ההתיישבות ברובע המכונה "יהודי", ואחריו – בחלקים אחרים בעיר העתיקה, ובהמשך – באזורים נוספים, כמו עיר דוד, כפר התימנים, הר הזיתים, שכונת שמעון הצדיק ועוד.

אבי מעוז: וראה זה פלא, דווקא צאצאיהם של אלו שהקימו קיבוצים, ערים ושכונות במאות מקומות שמהם ברחו הערבים בתש"ח, ולא התביישו לפעול למען גאולת הארץ, דווקא צאצאיהם הם שמתאמצים להנדס את התודעה שלנו כאילו גאולת בתים בעיר העתיקה או ברחבי ירושלים היא כיבוש בלתי מוסרי.

אבי מעוז: לו היה מדובר בערבים שמעוניינים לגור במערבה של העיר הם היו בראש הנאבקים למענם.

אבי מעוז: זוהי תודעה מעוותת ומעוותת שמבקשת להנדס את תודעתם של אזרחי ישראל ולנתקם מעיר הקודש על כל משמעותה.

אבי מעוז: אני ממליץ לכל אזרחי ישראל לעלות לירושלים, להתיישב בה ולחזות בה מתנערת מעפרה ומתלבשת בבגדי תפארתה, הלוא הם עם ישראל.

אבי מעוז: חג ירושלים שמח.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת מירב כהן, בבקשה.

יריב לוין: אחר כך?

יריב לוין: מוותרת?

קריאה: – – –

יריב לוין: מוותרת.

יריב לוין: חברת הכנסת אבתיסאם מראענה – איננה; חבר הכנסת משה אבוטבול – איננו; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – איננה; חבר הכנסת אוריאל בוסו – איננו; חבר הכנסת אלעזר שטרן – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת בועז טופורובסקי, בבקשה.

בועז טופורובסקי: תודה, אדוני היושב-ראש.

בועז טופורובסקי: כמו בכל שבוע, גם השבוע אקריא את פרטי תאונות הדרכים הקטלניות, והיו לצערי לא מעט: ביום ראשון, 2 במאי, נהרג רוכב האופנוע מתנאל זכריהו, בן 22, בכביש 4 סמוך לחיפה.

בועז טופורובסקי: עוד באותו היום נהרג צעיר בן 20 סמוך ליישוב שתולה.

בועז טופורובסקי: ביום שלישי, 4 במאי, נהרג עוד רוכב אופנוע, צעיר בן 22, סמוך למחלף נחשונים.

בועז טופורובסקי: בהמשך אותו היום נהרג עוד רוכב אופנוע, צעיר בן 28, ברחוב הרב קוק באשדוד.

בועז טופורובסקי: ב-5 במאי נהרג רוכב אופנוע – רביעי במספר השבוע – גם הפעם צעיר, בן 27, בכביש 4, סמוך לצומת השרון.

בועז טופורובסקי: ביום חמישי, 6 במאי, נהרג רוכב אופנוע חמישי, גבר בן 37, סמוך למחלף גדרה.

בועז טופורובסקי: עוד באותו היום נהרג רוכב אופנוע – שישי במספר השבוע – צעיר בן 16, סמוך לצומת דברת.

בועז טופורובסקי: כולם צעירים.

בועז טופורובסקי: בהמשך אותו היום נהרג גבר בן 62 סמוך למחלף הראל.

בועז טופורובסקי: שמונה אנשים נהרגו השבוע, מתוכם שישה רוכבי אופנוע – עלייה של 75%.

בועז טופורובסקי: 35 הרוגים מתחילת השנה.

בועז טופורובסקי: בואו נשים לזה סוף.

בועז טופורובסקי: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת תמר זנדברג – איננה; חברת הכנסת קטי שטרית – איננה; חברת הכנסת אורנה ברביבאי – איננה; חבר הכנסת יעקב אשר – איננו; חבר הכנסת ינון אזולאי – איננו; חבר הכנסת עמיחי שיקלי – איננו; חבר הכנסת מאיר כהן – איננו; חבר הכנסת אלכס קושניר – איננו; חבר הכנסת רון כץ – איננו; חבר הכנסת אופיר כץ – איננו; נכנס עכשיו.

יריב לוין: אתה רוצה לדבר, חבר הכנסת אופיר כץ?

אופיר כץ: אפשר עוד דובר?

יריב לוין: כן, אפשר.

יריב לוין: חבר הכנסת איימן עודה – איננו; חברת הכנסת שרן השכל – איננה; חברת הכנסת קרן ברק – איננה; חבר הכנסת עודד פורר – מוותר; חבר כנסת מתן כהנא – איננו; חברת הכנסת נירה שפק – איננה; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – איננו; חברת הכנסת עידית סילמן – איננה; חבר הכנסת מאזן גנאים – איננו; חבר הכנסת יוסף טייב – איננו; חבר הכנסת יבגני סובה – איננו; חבר הכנסת גלעד קריב – מוותר; חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת יאיר גולן – נמצא.

יריב לוין: בבקשה.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו נציין היום בכנסת את הניצחון על גרמניה הנאצית.

יאיר גולן: אני רוצה לומר דברים קצרים לכבודם של כמעט 1.5 מיליון לוחמים יהודים שנלחמו נגד הנאצים – למעלה מ-550,000 בשורות הצבא האמריקאי, למעלה מחצי מיליון בשורות הצבא האדום, 62,000 בשורות הצבא הבריטי ו-35,000 מבני היישוב בארץ; מאמץ אדיר שאין אנו מציינים אותו מספיק תחת הכותרת של השואה הנוראית, תחת הכותרת של גבורת הגטאות.

יאיר גולן: היה פה מאמץ בלתי רגיל, שהוא כל-כולו לכבודו של העולם החופשי וכל-כולו לכבודו של העם היהודי.

יאיר גולן: מי ייתן והרוח הזאת תשרה במקומותינו, ומי ייתן והרוח הזאת תהווה דוגמה לקוממיות יהודית ראויה ולא ללאומנות משתלחת, שלצערי את הדיה הנוראיים אנחנו חווים ממש בדקות אלה בבירתנו ירושלים.

יאיר גולן: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת אופיר כץ, בבקשה.

אופיר כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנו חוגגים היום את יום ירושלים.

אופיר כץ: ירושלים המאוחדת, בירת ישראל, היא הלב הפועם של מדינת ישראל וארץ ישראל.

אופיר כץ: זה יום חג, יום של התרוממות רוח, חיבור ותחושת לאומיות, אך מתקפות הטרור שאנו עדים להן בימים האחרונים מעיבות קצת על השמחה.

אופיר כץ: כאן, בכנסת ישראל, ביום כזה חשוב לומר יותר מתמיד: אסור לנו לתת לטרור להרים ראש.

אופיר כץ: ירושלים היא בירתנו המאוחדת לנצח-נצחים, וכך זה יישאר.

אופיר כץ: אני מבקש לחזק מכאן את השוטרים וכוחות הביטחון בירושלים, שעושים עבודת קודש בשמירה על הסדר ועל ביטחון האזרחים אל מול מחבלים מתועבים שזורקים עליהם בקבוקי תבערה, סלעים ואבנים.

אופיר כץ: חיזוק מיוחד ללוחמת מג"ב הגיבורה שחיסלה את המחבלים בשומרון בשישי האחרון.

אופיר כץ: חיזוק נוסף גם לשוטר שבקור רוח ואומץ לב הציל היום את שלושת הצעירים שרכבם נרגם באבנים וסלעים מלינץ' ודאי בעיר העתיקה.

אופיר כץ: יישר כוח גדול.

אופיר כץ: תודת כל העם לכם.

אופיר כץ: אני מבקש לאחל מכאן רפואה שלמה לכל השוטרים ואנשי כוחות הביטחון וכוחות החירום שנפצעו או נפגעו תוך שמירה על הסדר והגנה על אזרחי ישראל.

אופיר כץ: שיהיה לכולנו יום ירושלים שמח.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, נכחתי ביום שישי בהפגנה בשכונת שייח' ג'ראח; נכחו בה חמישה חברי כנסת, מאות אזרחים ישראלים, יהודים וערבים.

מוסי רז: פעם ראשונה לאחר כמעט 12 שנים שההפגנה הזאת מתקיימת – בשבועות הראשונים עשו את זה, אבל מאז לא עשו את זה – המשטרה חסמה במחסומים את הכניסה לשכונה; לדעתי, חסימה לא חוקית ולא חכמה, אבל אני עוזב את זה בצד.

מוסי רז: מה מצפה בן אדם כשהוא רואה מחסום?

מוסי רז: שמותר לו להגיע עד המחסום.

מוסי רז: אלא שחברי הכנסת והאזרחים שהגיעו למחסום נענו מייד באגרסיביות, בדחיפות של המשטרה, ומייד זריקה של רימוני הלם לתוך הקהל, ארבעה רימוני הלם, וזה המשיך בחברים פצועים שהייתי צריך לבקר בחדר מיון בהדסה הר הצופים.

מוסי רז: את ההתנהלות הזאת של המשטרה אנחנו חייבים לתקן, כי כפי שאמרתי פה גם בעבר, היא פוגעת בכל אזרחי ישראל, דתיים וחילונים, יהודים וערבים.

מוסי רז: חייבים לעצור את האלימות הזאת של המשטרה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת קרן ברק, את מבקשת לדבר?

יריב לוין: מוותרת.

יריב לוין: חבר הכנסת עמיחי שיקלי, בבקשה.

עמיחי שיקלי: כבוד יושב-ראש הכנסת, חברי כנסת יקרים, לכבוד יום ירושלים, נאום בן דקה.

עמיחי שיקלי: 6,000 איש צעדו ברחובות וינה אחרי הארון.

עמיחי שיקלי: על הקבר הפתוח אמר בנו בן ה-13 קדיש.

עמיחי שיקלי: בצוואתו ביקש הרצל להיקבר על יד אביו בארון מתכת עד ליום שעם ישראל יעביר את עצמותיו לארץ ישראל.

עמיחי שיקלי: הוא ביקש לערוך קבורת עניים, בלי פרחים, בלי נאומים, ובכל זאת נשא דוד וולפסון עוזרו הספד קצר.

עמיחי שיקלי: שמו של הרצל יתקדש וייזכר כל עוד יישאר יהודי אחד עלי אדמות, ובשעה קשה זו אנו מזכירים את שבועתך בקונגרס השישי ונשבעים בעקבותיך: "אם אשכחך ירושלים תשכח ימיני".

עמיחי שיקלי: 44 שנים מאוחר יותר, שלוש שנים בלבד אחרי התופת של אירופה, עמדו רגלי לוחמינו בשערי עיר הנצח.

עמיחי שיקלי: תשעה קבין של אימה נטלה ירושלים בקרבות מלחמת השחרור; 2,000 לוחמים, כשליש מכלל הנופלים במלחמה, נפלו בירושלים ובערים שסביב לה.

עמיחי שיקלי: הרובע היהודי היה ליישוב הגדול ביותר שחרב במלחמה, קוטע רצף של 2,000 שנות התיישבות יהודית רצופה בעיר.

עמיחי שיקלי: 19 שנים מאוחר יותר, ברחוב בית הכרם 10 בירושלים, מתכנסת חבורת הפיקוד של חטיבת צנחנים 55 לתדרוך והכנות לקראת שחרור העיר, וברגע מסוים יוצאת מאחד החדרים סבתא שכבר עברה את גיל 80 ואמרה ללוחמים: הבאתי לכם דגל; זה הדגל שלנו, אמרה הסבתא, מאז גורשנו מהבית בעיר העתיקה.

עמיחי שיקלי: בחורים, היא אמרה, כל הדורות של העם היהודי דוחפים אתכם בקצות האצבעות שתגיעו בשלום ותניפו את הדגל.

עמיחי שיקלי: הסבתא בכתה, ועד היום – אמר זמוש – אני חש את הדמעות שלה על העורף שלי.

עמיחי שיקלי: למוחרת, בתום קרב קשה, הדהדו כשופר המילים במכשיר הקשר: "הר הבית בידינו".

עמיחי שיקלי: הלוחמים מילאו את בקשת הסבתא: הדגל הונף.

עמיחי שיקלי: חשנו, אמרו הלוחמים, כי אנו סוגרים חשבון לא עם הלגיון הירדני אלא אם הלגיון הרומאי.

עמיחי שיקלי: שלושה שבועות מאוחר יותר נאם הרמטכ"ל יצחק רבין, זכרו לברכה, מעל פסגת הר הצופים נאום בלתי נשכח, שאותו הוא חתם במילים הבאות: "התעלותם של לוחמינו, לא בזכות הברזל באה אלא בזכות תודעה של שליחות עליונה, של הכרה בצדקת ענייננו, של אהבה עמוקה למולדת ושל הכרת התפקיד הקשה שהוטל עליהם – להבטיח קיום האומה במולדתה", גם במחיר חייהם.

עמיחי שיקלי: 11 יום לפני הירצחו נשא אותו יצחק, אז ראש הממשלה, נאם במלאת שלושת אלפים שנה לירושלים, ואותו הוא חתם במילים הבאות: "אנו חלוקים בדעותינו מימין ומשמאל.

עמיחי שיקלי: יש לנו ויכוחים על דרך ועל מטרה.

עמיחי שיקלי: בישראל אין לנו ויכוח בנושא אחד: שלמותה של ירושלים והמשך כינונה וביסוסה כבירתה של מדינת ישראל.

עמיחי שיקלי: אין שתי ירושלים, יש רק ירושלים אחת".

עמיחי שיקלי: ירושלים שחרבה שמונה פעמים, שבמשך שנים לא הייתה לנו גישה אל שריד מקדשנו – הייתה שלנו, תהיה שלנו, היא שלנו, וכך תהיה לעולמי עד.

עמיחי שיקלי: לכבודה של העיר שבה נולדתי.

עמיחי שיקלי: תודה, חברים.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

יריב לוין: חבר הכנסת יעקב אשר נמצא?

יריב לוין: איננו.

יריב לוין: אם כך, חברות וחברי הכנסת, תם פרק נאומים בני דקה.

יריב לוין: אני מתכבד לפתוח את הישיבה המיוחדת לכבוד יום ירושלים ולציון היום המיוחד לזכר יהודי אתיופיה שנספו בדרכם לישראל.

יריב לוין: מכובדיי שרי הממשלה, ראש עיריית ירושלים משה ליאון, קייסים, נכבדי העדה האתיופית, חברות וחברי הכנסת, ירושלים המאוחדת בירת ישראל היא הלב הפועם של מדינת ישראל ושל ארץ ישראל.

יריב לוין: עבור בני דורי, המציאות של ירושלים מאוחדת היא כמעט מובנת מאליה, אך לא כך היה לאורך שנותיה הראשונות של המדינה.

יריב לוין: הניצחון הגדול במלחמת ששת הימים תיקן את העוול הנורא של חלוקת העיר, ויצר מציאות שאין טבעית ממנה.

יריב לוין: כפי שאמר כאן קודם וציטט חבר הכנסת שיקלי: אין שתי ירושלים ולא תהיינה, יש רק ירושלים אחת – עיר שמשלבת את הישן עם החדש; עיר של מורשת והיסטוריה שאין שנייה להן בעולם כולו; עיר של תעשיית הייטק מהמתקדמות ומהמובילות בעולם.

יריב לוין: ירושלים היא גם עיר של ספורט.

יריב לוין: האצטדיונים עמוסי הזיכרונות בימק"א ובקטמון פינו את מקומם זה מכבר למתקנים חדשים ומפוארים, ובראשם אצטדיון טדי.

יריב לוין: לאחר שנים ארוכות אנו חוגגים היום את יום ירושלים בידיעה שבשנה הבאה ישוב לליגת-העל בכדורגל המשחק הגדול של העיר – הדרבי בין בית"ר לבין הפועל, ששבה לליגה הבכירה.

יריב לוין: החום האנושי והאווירה המיוחדת שיש בירושלים בוודאי יורגשו בעוצמה גם במפגש בין שתי הקבוצות של העיר.

יריב לוין: זו ירושלים; הרבה פנים לה, אך דבר אחד מייחד אותה מכל עיר אחרת: לאורך ההיסטוריה היו עיניהם של יהודי העולם כולו נשואות רק למקום אחד, רק לירושלים.

יריב לוין: זכינו שחלום הדורות מתגשם בדורנו אנו.

יריב לוין: הדבר מטיל עלינו מחויבות מיוחדת לדאוג לא רק לשלמותה ולאחדותה של ירושלים, אלא גם לחזק אותה ולהבטיח את איכות החיים של תושביה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, ירושלים היא סמל לסיפורם המופלא של יהודי אתיופיה ולתפילתם ארוכת השנים לשוב ולבוא בשערי העיר הקדושה.

יריב לוין: עליית יהודי אתיופיה היא ביטוי נעלה לחזון הציוני ולעוצמתו וכוחו של העם היהודי; קהילה עתיקה אשר בנותיה ובניה ויתרו על כל שהיה להם ויצאו למסע ארוך אל ארצם, אל ארץ ישראל, ואל עירם ירושלים.

יריב לוין: רבים קיפחו את חייהם במסע הקשה והמסוכן.

יריב לוין: נחישותם וקורבנם הם שאפשרו לרבים רבים אחרים להשלים את המסע אל ליבה של ירושלים.

יריב לוין: זכרם של כ-4,000 בני הקהילה היהודית באתיופיה אשר שילמו בחייהם למען הגשמת החזון עתיק היומין של קהילתם נצור בליבנו לעד.

יריב לוין: אנו חשים גאווה גדולה נוכח הישגיהם האדירים של ממשיכי דרכם מבני הקהילה, אשר חרף קשיי הקליטה העצומים נושאים בתפקידים חשובים ומרכזיים בכל תחומי החיים בחברה הישראלית.

יריב לוין: צוואתם של אלה שלא זכו להגיע לכאן מחייבת אותנו להמשיך ולפעול על מנת לפתור את הקשיים ולשפר את תהליכי קליטתם של רבים מבני יוצאי אתיופיה אשר עדיין חווים מצוקות לא פשוטות.

יריב לוין: מחויבותנו לפעול בעניין זה היא מוחלטת.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנו עדים בשבועות האחרונים לימים לא שקטים ומתוחים, במיוחד בירושלים.

יריב לוין: אנו עדים לרוח רעה של שנאה המנסה לערער את החיים המשותפים של יהודים וערבים בעיר.

יריב לוין: ייחודה של ירושלים הפך לראשונה בהיסטוריה את עיר הקודש למקום פתוח ובטוח לבני כל הדתות.

יריב לוין: אזרחי ישראל ומי שבא לבקר בה מן החוץ – כולם מתקבלים בברכה, וכל אחד רשאי לנהוג על פי דתו ואמונתו, לבקר במקומות הקדושים ולהתפלל.

יריב לוין: אני רואה בכך לא רק חובה המוטלת עלינו אלא גם זכות גדולה.

יריב לוין: זוהי הבשורה הגדולה שירושלים מאוחדת בריבונות ישראל מביאה למאמינים בני הדתות השונות ולעולם כולו.

יריב לוין: הנוכחות היהודית בכל חלקי ירושלים ובכל שכונותיה מבורכת ורק מחזקת פתיחות זו.

יריב לוין: על כן אני מגנה בכל תוקף כל גילוי של אלימות, שאין לה כל מקום או הצדקה.

יריב לוין: אני מבקש להביע הערכה גדולה לשוטרות ולשוטרי משטרת ישראל ומשמר הגבול ולאנשי כוחות הביטחון וההצלה, אשר פועלים בכל ימות השנה על מנת להבטיח את ביטחונם של כלל תושבי העיר.

יריב לוין: כאן, בכנסת ישראל, אשר מושבה בירושלים בירת ישראל, נמשיך לפעול למען חיזוקה של העיר ולמען אחדותה; נמשיך לקיים את מחויבותנו העמוקה לציון, את מחויבותנו לירושלים ולתושביה.

יריב לוין: אני מזמין את השר אופיר אקוניס לשאת דברים, בבקשה.

אופיר אקוניס: על חומותייך עיר דוד הפקדתי שומרים כל היום וכל הלילה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, ראש עיריית ירושלים, אדוני, אני מבקש לפתוח את דבריי לציון יום ירושלים בשם ממשלת ישראל בהצדעה ובהכרת תודה לכוחותינו בכל זרועות הביטחון, שפועלים בעיר בכל ימות השנה ועומדים על המשמר נגד מתקפות פורעים וטרוריסטים.

אופיר אקוניס: אנחנו מצדיעים להם בכל יום, וביתר שאת היום, ביום חגה של ירושלים.

אופיר אקוניס: מצדיעים ומגבים.

אופיר אקוניס: אנחנו גאים בכוחותינו.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, בקזבלנקה כמו בוורשה, ברומא כמו באדיס אבבה, בסאו פאולו, במוסקבה או בצנעא, כמו בצפון אמריקה או בדרומה, יהיו המנהגים אשר יהיו, נוסח תפילה שונה ומסוגנן וגם חילוקי דעות על אורח חיים, העם היהודי תמיד מתפלל לירושלים.

אופיר אקוניס: היא ליבו הפועם של עמנו מאז הכריז עליה דוד המלך כבירתנו.

אופיר אקוניס: ידידיי, זוהי ההכרזה המוקדמת ביותר בהיסטוריה האנושית על בירתו של עם, הרבה לפני לונדון, וושינגטון, ברלין או פריז ואחרות גם כן.

אופיר אקוניס: 667 פעמים מופיעה ירושלים בתנ"ך.

אופיר אקוניס: היא נכבשה על ידי זרים פעמים רבות בהיסטוריה, אך לעולם לא הוכרזה כבירה של עם אחר – לא הבבלים, לא הרומאים, לא העות'מאנים, וגם לא ב-19 השנים שבהן הייתה ירושלים תחת כיבוש ירדני.

אופיר אקוניס: לכל אורך ההיסטוריה היא הייתה ותהיה תמיד אך ורק בירת ישראל.

אופיר אקוניס: אין עם בעולם שמתפלל לבירתו מעל שלושת אלפים שנה ואין עם בעולם שבירתו היא ברציפות עיר אחת – ירושלים.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, ראש העיר ירושלים, ההסתות השקריות והזדוניות של ההנהגה הערבית בארץ ישראל אינן מנת חלקן של השנים האחרונות, אפילו לא של הימים האחרונים.

אופיר אקוניס: מראשית דרכה של התנועה הציונית עשתה ההנהגה המקומית הערבית שימוש שקרי, ציני ופסול בירושלים בכלל ובהר הבית בפרט, בזמן שכולם יודעים שזהו שקר מוחלט; גם המשקרים עצמם יודעים שזהו שקר.

אופיר אקוניס: כל אמירה או פעולה מסיתה הייתה תירוץ – אני מדבר על שנות העשרים של המאה הקודמת, זה 100 שנה פחות או יותר – הייתה תירוץ לפעולות טרור ואלימות נגד היישוב היהודי בירושלים ובכל רחבי הארץ.

אופיר אקוניס: ההתפרעויות בירושלים, כולל הבוקר הזה ממש – ניסיון לינץ' פראי ומזעזע שעלול היה להסתיים כפי שאנחנו זוכרים בתמונות ממקום אחר, מעיר אחרת שאיננה רחוקה מירושלים, לפני כ-21 שנים – ובכן, הניסיון הזה סמוך לשער האריות, שחייו של יהודי הצעיר ניצלו בנס בזכות תושייה של שוטר ערני ושוטר אמיץ; ההתפרעויות האלימות בשבועות האחרונים, אדוני, בשכונת שמעון הצדיק – שבתקופה מסוימת נקרא לה שייח' ג'ראח, אבל זהו השם, שמעון הצדיק – והאיומים, כל הדברים הללו והאיומים על חיי התושבים, לא יעזרו.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, הממשלה תעשה הכול כדי להגן על תושבי ירושלים שרוצים לחיות את חייהם בשלום, יהודים וערבים כאחד.

אופיר אקוניס: יחד עם זאת, לא נאפשר לטרור מכל סוג שהוא לשבש את שגרת חיינו.

אופיר אקוניס: אדוני, בשנים האחרונות זינק מעמדה של ירושלים בתוך הארץ פנימה וגם בזירה הבין-לאומית.

אופיר אקוניס: מספר תושביה, אדוני ראש העיר, מתקרב למיליון.

אופיר אקוניס: בשכונותיה הרבות מתגוררים ישראלים שמשקפים את מגוון פניה של החברה הישראלית כולה.

אופיר אקוניס: היא מבססת את מעמדה כמרכז הייטק וחדשנות בין-לאומי – מציון תצא תורה וגם ההייטק והחדשנות – והיא פותחת, אדוני ראש העיר, את שעריה לתיירות-פנים מגוונת: בשוק מחנה יהודה הססגוני, ולא רק בימי חמישי בלילה – כמעט בכל יום בשבוע – ובמתחם התחנה, ובגן החיות התנ"כי המפואר והמרשים, אני חייב להגיד לכם, ובמגדל דוד ובעוד מקומות רבים ברחבי העיר.

אופיר אקוניס: ישראלים רבים נוהרים אליה ושבים לנהור אליה, ובעיקר אל הכותל המערבי.

אופיר אקוניס: בעשור האחרון, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, זינקה גם ההכרה הבין-לאומית בירושלים כבירתה של מדינת ישראל באופן חסר תקדים.

אופיר אקוניס: העברת השגרירות האמריקנית ואחר כך גם השגרירות של גוואטמלה ושגרירות קוסובו – מדינה מוסלמית ששגרירותה, אדוני היושב-ראש, ברחוב קרן היסוד, סמוך למעון ראש הממשלה; למדינה מוסלמית מאירופה.

אופיר אקוניס: זכיתי להיות השר הישראלי הראשון שמבקר בשגרירות עצמה.

אופיר אקוניס: כל אלה, ידידיי, הם – כך אני מקווה – סימן לבאות.

אופיר אקוניס: שגרירים שלא העזו להגיע לירושלים בתפקידם מחשש לתגובות אנטישמיות עושים זאת היום בבטחה, והכול מתחיל כאן, בבית הזה, ומהרוח היוצאת ממנו.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, אל חברי הממשלה החדשה הבאה, אם תקום: חברי הממשלה החדשה, אתם מקבלים את ירושלים כפיקדון זמני בתולדות העם היהודי.

אופיר אקוניס: אל תפגעו בה.

אופיר אקוניס: על תרימו עליה ידכם לחלוקתה.

אופיר אקוניס: פעמיים ב-20 השנים האחרונות הציעו שתי ממשלות, ממשלת ברק וממשלתו של אולמרט, את חלוקתה, כולל האגן הקדוש והעיר העתיקה.

אופיר אקוניס: הרעיון לחלק אותה, לפצוע את העם היהודי לא רק בישראל אלא גם בעולם כולו, כשל.

אופיר אקוניס: הוא כשל משום שהצד השני רצה את כל זה ועוד יותר – אגב, גם את הבית הזה, גם את הגבעה הזאת.

אופיר אקוניס: ידידיי, הצעות לחלק אותה לא קירבו שלום, הן הרחיקו אותו.

אופיר אקוניס: אני אומר מכאן לחברי הממשלה החדשה – חברת הכנסת והשרה פנינה תמנו שטה, שתקבל בוודאי תפקיד גם בממשלה החדשה: הכניסו לקווי היסוד של ממשלת

אופיר אקוניס: כם, אם יהיו בכלל קווי יסוד, אמירה חדה וברורה: ירושלים השלמה והמאוחדת תישאר לנצח בירת ישראל והעם היהודי ולא תחולק.

אופיר אקוניס: על קווי היסוד האלה, אדוני היושב-ראש, יהיו מחויבים חברי מרצ, חברי העבודה, חברי התנועה האסלאמית, שעומדת להיות חלק מן הממשלה, ומה שפעם כונה חברי המחנה הלאומי, מפלגות המחנה הלאומי, כן.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, לירושלים התפללו כל יהודי העולם, ורבים הגיעו אליה ב-100 השנים האחרונות בדרכים שונות ומגוונות, אבל יהודי אתיופיה, קהילת ביתא ישראל, עשו את הדרך ושילמו את המחיר הכבד ביותר מכל קהילות ישראל, מכל הקהילות.

אופיר אקוניס: אנחנו מציינים היום כאן – ציינו קודם בהר הרצל – גם את זכרם של 1,379 יהודים מאתיופיה שנספו בדרכם לישראל, רובם בסודאן.

אופיר אקוניס: אני שמח וגאה שבתקופת כהונתי כסגן שר במשרד ראש הממשלה, בשנת 2014, תחת כהונתו של ראש הממשלה בנימין נתניהו, חנכנו את האנדרטה לזכרם בהר הרצל, ועליה, אדוני היושב-ראש, נחקקו שמותיהם של 1,379 הנספות והנספים בדרך.

אופיר אקוניס: "הביאו לי את יהודי אתיופיה", הורה ראש הממשלה מנחם בגין, וברוך השם, הם כאן – לוחמים אמיצים, אקדמאים, בעלי מקצועות חופשיים.

אופיר אקוניס: אשרינו שזכינו.

אופיר אקוניס: "חזרנו אל בורות המים, לשוק ולכיכר.

אופיר אקוניס: שופר קורא בהר הבית בעיר העתיקה", כתבה המשוררת הלאומית נעמי שמר, זכרה לברכה.

אופיר אקוניס: חזרנו, חברות וחברי הכנסת, על מנת שלא לשוב מהם לעולם.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני מזמין את השר לענייני ירושלים ומורשת רפי פרץ, בבקשה.

רפי פרץ: חג יום ירושלים שמח.

רפי פרץ: אדוני יושב-ראש הכנסת יריב לוין, ידידי ראש העיר ירושלים, שמכבד אותנו כאן בנוכחותו, מר משה לאון, עם ההנהלה הבכירה של משרדו, חבריי חברי הכנסת, מכובדיי כולם, משורר התהילים אומר: "ירושלַ‍ִם הבנויה כעיר שחֻברה לה יחדיו", ועליה אומר המדרש: חוברה – זוהי עיר העושה כל ישראל חברים.

רפי פרץ: השנה שעברה עלינו לא הייתה שנה רגילה, שנת הקורונה.

רפי פרץ: היא הייתה איזו שנה של העמקה פנימה, והיה בזה צד טוב – שנה שנתנה לנו את הזמן להתחבר למשפחה, לשורשים, למה שמחבר את כולנו ביחד כעם.

רפי פרץ: ובלב כל זה נמצאת ירושלים, ובולטת מאוד השנה השמחה הגדולה של כל בני הארץ הזאת שבאלפים אלפים באים לירושלים, כאילו לקחו להם משהו שלא היה להם, ואכן, כפי שאמר יושב-ראש הכנסת, ירושלים, כל כך בולט כמה היא הלב הפועם של העם הזה.

רפי פרץ: אלפי שנים העם היהודי חוזר שוב ושוב לירושלים אחרי שהורסים את ירושלים.

רפי פרץ: זה קרה למעלה מעשר פעמים – אין לזה אח ורע בהיסטוריה בעולם.

רפי פרץ: בפעם הראשונה שמוזכרת ירושלים בבראשית, אברהם אבינו קורא לה "ה' יראה".

רפי פרץ: מלכיצדק מלך שלם קורא לה "שלם", והמדרש אומר שהקדוש ברוך הוא חיבר ואמר: ירושלים.

רפי פרץ: במובן מסוים מה שמתחבא במילה ירושלים זה: ייראה השלם.

רפי פרץ: נכון, העם הזה חפץ כל כך דברים נפלאים, שפה בירושלים ההשתוקקות שלנו היא שכל הכיסופים שלנו יתגשמו וייראו.

רפי פרץ: גם בהמנון שלנו אנחנו מזכירים "ארץ ציון וירושלים".

רפי פרץ: חוק-היסוד שחוקק במשכן הזה – ירושלים היא תמיד בבסיס, במהות, במרכז.

רפי פרץ: "אבני ירושלים מלאות בהיסטוריה", אמר המשורר יהודה עמיחי – וכמה זה מדויק.

רפי פרץ: כמה קל לשכוח את הכמיהה האין-סופית אל העיר הזאת של דורות רבים לפנינו.

רפי פרץ: אנחנו הדור שזכה להגשים.

רפי פרץ: על כן יום ירושלים הוא חשוב מאין כמוהו – לזכור, להזכיר ולהתרגש.

רפי פרץ: כמה גדולה היא הזכות שנפלה בחלקנו לגור בירושלים ולקרוא לה בירתנו, לסגור מעגל של אלפיים שנה ולהחיות את חזון נביאי ישראל.

רפי פרץ: כולנו למדנו השנה שיעור מובן מאליו: ראינו שהשגרה שאליה התרגלנו היא שברירית ועשויה להיסדק בכל רגע בתקופת הקורונה; למדנו להעריך את הדברים הקטנים ולשאוף ולנשום את הרגע עד תומו; הרגשנו התרגשות גדולה לחזור לעשות דברים שפעם לא הערכנו את חשיבותם.

רפי פרץ: הנכדים שלנו, חלק מהם – בשבת האחרונה הייתה הפעם הראשונה שהם ראו את סבא וסבתא אחרי שנה.

רפי פרץ: לשמוח ביחד בשמחות, לנפוש, לטייל – פתאום הדברים האלה נראים לנו אוצר גדול.

רפי פרץ: כך עלינו לזכור כל העת את ירושלים: להתרגש ממנה כל יום, כל פעם מחדש.

רפי פרץ: אני, אדוני היושב-ראש, הייתי ילד בכיתה ה' בירושלים, וחוויתי את החוויה של ירושלים חצויה וירושלים מחוברת.

רפי פרץ: אי-אפשר לשכוח את זה.

רפי פרץ: אני מאוד מבין את מי שנכנס וזה היה חלק משגרת חייו, אבל אנחנו מצווים לא לקחת את זה כמובן מאליו; עלינו לזכור גם כי הנוכחות שלנו כאן היא לא מובנת מאליה – ישנם גורמים שמעוניינים לנסות לפגוע בזכותנו הריבונית על העיר הזאת.

רפי פרץ: אסור לנו לאפשר זאת.

רפי פרץ: עלינו להמשיך ולעמוד איתן בשמירה על ירושלים המאוחדת, העיר שחוברה, המחוברת, ולהבהיר לכל מי שחושב כי יש לו את הרצון או היכולת לפגוע בנוכחות שלנו כאן

רפי פרץ: בכל חלקי העיר – שידע שטעות מרה היא בידיו.

רפי פרץ: המציאות בשכונת שמעון הצדיק בימים האחרונים לא מתקבלת על הדעת.

רפי פרץ: הייתי שם הבוקר, ביקרתי, ראיתי משפחות, ראיתי אנשים אוהבי שלום, שקטים ושמחים.

רפי פרץ: איך אמר השר אקוניס?

רפי פרץ: המקום הזה מכונה שייח' ג'ראח, אבל זה מקום יהודי, קבר שמעון הצדיק.

רפי פרץ: כל כך הרבה אפשר להגיד על האישיות המופלאה הזאת.

רפי פרץ: לא מתקבל על הדעת שיהיו כאלה פרעות שם ושלא נגיד בצורה הכי תקיפה שאפשר: זה לב הבית שלנו.

רפי פרץ: זה נכון שם, וזה נכון בכל חלקי העיר.

רפי פרץ: אנחנו נמשיך להילחם, נמשיך ונבהיר מעל לכל ספק שהזכות שלנו לביטחון בעיר הזאת לא תיפגע.

רפי פרץ: לא יכול להיות שנלך דווקא כאן, בבירה שלנו, עם מידה מסוימת של חשש.

רפי פרץ: אני מצטרף ביום המיוחד והנפלא הזה ומחזק את כוחות הביטחון, שיום-יום, לילה-לילה, שומרים; הפקדתי שומרים על העיר הזאת, והם באמת עושים את זה.

רפי פרץ: השנה, לאחר הצלחת החיסונים, אנחנו באים כמנצחים לחגיגות יום ירושלים, והעולם כולו נושא אלינו את עיניו.

רפי פרץ: שחרור ירושלים – בעקבות השמחה הזאת בחרנו להאריך את יום ירושלים לשבוע ירושלים, שבוע של כמיהה וכיסופים, אהבת ירושלים והודיה לה'.

רפי פרץ: אני מזמין את כולכם להצטרף ולקחת חלק בשמחה המיוחדת הזאת כאן בירושלים, הלב הפועם שלנו כעם.

רפי פרץ: בשנה האחרונה פעל משרדי לקדם ולחזק את העיר; שמנו דגש על מזרח העיר, על פיתוח תשתיות, תעשייה וחינוך.

רפי פרץ: בימים אלה אנחנו מקדמים את תוכנית החומש יחד עם ידידי היקר ראש העיר מר משה ליאון, שעושה – תסתובבו בעיר הזאת, תראו איזו מהפכה מתחוללת בעיר: בכל מקום בונים, בכל מקום משפצים, ואיך אמר אתמול מישהו?

רפי פרץ: אף אחד לא כועס, כי כולם יודעים את הכוונה הטובה כל כך של כל המהלך המיוחד בירושלים: עוד שנתיים-שלוש, והעיר הזאת היא פאר ברמה בין-לאומית.

רפי פרץ: במסגרת השנה הקשה שחווינו כולנו במגפת הקורונה פעלנו לחזק ביחד את התיירות והמלונות.

רפי פרץ: אני מזכיר מאוד את השרה אורית פרקש, ששותפה כל כך – היא גם ירושלמית, אוהבת את ירושלים; את והמנכ"ל ממש שותפים נפלאים.

רפי פרץ: מהלך החיסונים שהוביל ראש הממשלה אפשר לנו לחזור לחיים כפשוטו – לחזור ולנשום אוויר צלול, אוויר ירושלמי.

רפי פרץ: העסקים חוזרים למסלולם, המבקרים עולים ובאים לעיר, הרחובות מתמלאים באנשים.

רפי פרץ: מי חשב שכך יהיה?

רפי פרץ: חשוב לי כאן מעל במת הכנסת לשוב ולהודות אישית לראש הממשלה מר נתניהו על הבאת החיסונים.

רפי פרץ: זה לא נופל משום מבצע צבאי שאני מכיר, ובסופו של דבר זו הצלת חיים ברורה ופשוטה.

רפי פרץ: יום שחרור ירושלים הוא גם היום שבו חזרנו לאדמות אבותינו בגולן, ביהודה, בשומרון, בבנימין ובחבל עזה.

רפי פרץ: עלינו ללמוד מטעויות העבר ולא להרפות את אחיזתנו מהמקומות האלה, שהם שלנו בזכות, בצו אלוקי, ובהחלט בחתימה מוסרית.

רפי פרץ: זה גם המקום לציין את זכרם של הנופלים והפצועים בגוף ובנפש של מלחמת ששת הימים, גיבורי ישראל שמסרו את נפשם ממש למען החיים שלנו פה.

רפי פרץ: יפה עשתה ממשלת ישראל כשחיברה את יום ירושלים כיום זיכרון ממלכתי ליום שבו אחינו בני אתיופיה נהרגו.

רפי פרץ: היום היה טקס ממלכתי שכל אחד במשכן הזה חייב להיות בו, לראות את הצער, את הכאב, את המסירות.

רפי פרץ: עמד שם גדי ואמר קדיש כשהזכירו רשימה של 15 בני משפחה שלו שנפטרו בדרך במסעות האין-סופיים שהם עשו.

רפי פרץ: אי-אפשר לסיים את הטקס הזה בלי דמעות בעיניים.

רפי פרץ: ראיתי, פנינה, והייתי גאה בך – בשרה שעומדת ואומרת כאלה דברים נפלאים.

רפי פרץ: מכובדיי, כמי שנולד וגדל בירושלים, כבן לשכונת קריית יובל וכמי שגידל את ילדיו ברובע היהודי בירושלים, זו סגירת מעגל מבחינתי לעמוד כאן היום כשר הממונה על ירושלים והמורשת.

רפי פרץ: ליבי שלם שכל מה שנעשה במשרד הזה נעשה רק למטרה אחת: להאדיר את שמה של בירתנו ועיר קודשנו, משוש תבל, קריית מלך רב.

רפי פרץ: אסיים במילותיו של הנביא זכריה: "כה אמר ה' צבאות, עד ישבו זקנים וזקנות ברחבות ירושלים ואיש משענתו בידו מרב ימים, ורחבות העיר ימלאו ילדים וילדות משחקים ברחבתיה".

רפי פרץ: זכינו שהפסוק הזה, שנאמר לפני 2,500 שנה, כבר מתגשם, מתממש במלואו במרחבי העיר הזאת, במזרח ובמערב.

רפי פרץ: יום ירושלים שמח לכנסת ישראל.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת מיקי לוי.

יריב לוין: בבקשה.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, אדוני, ידידי ראש העיר ירושלים, חבריי חברי הכנסת, אנחנו עומדים כאן היום בכנסת ישראל, שניצבת בגאווה בירושלים המאוחדת, ומציינים את יום ירושלים.

מיקי לוי: לפעמים צריך לעצור רגע ולהפנים את מה שהפך למובן מאליו.

מיקי לוי: דורות של יהודים חלמו על ירושלים והתפללו אליה כל יום במשך כל שנות חייהם, ואנחנו, כן, אנחנו, זכינו להפוך אותה לבירתה של מדינת היהודים, לאחד את העיר, לבנות אותה ולהפוך אותה למטרופולין חי ובועט.

מיקי לוי: אנחנו חיים את חלום הדורות, ובתוך כל ההמולה ובעיות היום-יום, אסור לנו לשכוח שזכינו.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, נולדתי בירושלים, גדלתי בה, חייתי בה כל חיי וזכיתי להיות בין שומרי חומותיה במגוון תפקידים.

מיקי לוי: כל אבן וכל מרצפת מדברות אליי.

מיקי לוי: אני זוכר כל אירוע לפרטי-פרטים וחי את המורכבות של העיר הזאת ואת מרקם החיים הצבעוני והעדין שהיא מכילה.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, ירושלים אינה זקוקה להצהרות לאומניות נפיצות וריקות מכל תוכן אשר מתנפצות פעם אחר פעם כמו גלים אל החוף.

מיקי לוי: ירושלים צריכה מעשים, מעשים חכמים עם הרבה רגישות, כי ירושלים זה לא עוד מקום – ירושלים זה המרכז; ירושלים זה הלב הפועם של העם היהודי, שמזרים את הדם ומחובר באין-ספור ורידים ונימים לחיים שלנו בארץ הזאת ובמרחב.

מיקי לוי: כך צריך להתייחס לעיר ירושלים.

מיקי לוי: בירושלים מרוכזת אנרגיה בלתי נדלית – אנרגיה של אהבה, חום, התרגשות והתעלות, אווירה מיוחדת של קדושה והתעצמות הקדושה בשבת קודש, התעלות מחד גיסא, ומאידך גיסא – אנרגיה נפיצה.

מיקי לוי: בעיר הקשה והמורכבת הזאת, החוכמה היא איך לתעל את האנרגיה תוך שאנו מפתחים אותה ולא מוותרים על ריבונותנו, על קיום האירועים ועל החיים בה.

מיקי לוי: כמי שפיקד על העיר הזאת שנים רבות ובתקופות קשות מאוד, אני אומר לכם: קל להדליק; עוד יותר קשה לכבות.

מיקי לוי: אי-אפשר להתנהל בה כמו שמתנהלים במקומות ובנושאים אחרים.

מיקי לוי: צריך לתת לירושלים את הכבוד המגיע לה, לפעול מאחורי הקלעים מול הרבה גורמים ולהפעיל המון שיקול דעת.

מיקי לוי: כולי תקווה שנזכה להרגעת הרוחות בעיר, לשקט ולשלווה.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, אי-אפשר לדבר על ירושלים בלי לדבר על הירושלמים.

מיקי לוי: הירושלמים הם מקור כוחה של העיר הזאת.

יריב לוין: השרה גמליאל וחברת הכנסת דיסטל, אי-אפשר ככה.

יריב לוין: בבקשה.

מיקי לוי: תודה, אדוני.

מיקי לוי: הירושלמים הם מקור כוחה של העיר הזאת.

מיקי לוי: הם הכוכבים והגיבורים האמיתיים.

מיקי לוי: הם שחיים את המורכבות של העיר הזו ביום-יום.

מיקי לוי: גם בימים הקשים ביותר שידעה העיר הזאת, במהלך שנות האינתיפאדה השנייה, הם אלו שקמו כל בוקר, שלחו את הילדים לבתי ספר, הלכו לעבודה, ישבו בבתי הקפה ובמסעדות.

מיקי לוי: הם עשו את הדבר הפשוט והקשה מנשוא: הם המשיכו בחייהם.

מיקי לוי: מהם שאבתי את הכוח להמשיך ולפקד על העיר הזאת ובשבילם נלחמתי וקמתי כל בוקר.

מיקי לוי: ביום חג לאומי זה אני שולח להם חיבוק חם ואהבה גדולה, והערכה ענקית לשוטרי משטרת ישראל ולוחמי משמר הגבול העומדים על הגנת העיר.

מיקי לוי: ביום ירושלים אנחנו מציינים כבכל שנה את זכר יהודי אתיופיה שנספו בדרכם לארץ.

מיקי לוי: הם חלמו על ירושלים וערגו לה.

מיקי לוי: הם דמיינו אותה כגן עדן אמיתי עלי אדמות ועשו הכול כדי להגיע אליה.

מיקי לוי: הם יצאו לדרך המפרכת והמסוכנת, עברו תלאות, וחלקם לא זכו להגיע אליה.

מיקי לוי: אין יום מתאים מזה לציין את זכרם ולהעלות על נס את האנשים היקרים הללו, שניסו בכל דרך לעלות לארץ ישראל, והגשימו בגופם ובחייהם את שיבת ציון.

מיקי לוי: יהי זכרם ברוך.

מיקי לוי: לסיום, אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולפנות ביום חגיגי זה לשרי הממשלה – לך, אדוני היושב-ראש, לחברי הכנסת, לחברי הממשלה הבאה באשר היא – בפעם המי יודע כמה, ולקרוא להם ליישם את החלטת הממשלה שהם בעצמם קיבלו ולהעביר את יחידות הממשלה לירושלים.

מיקי לוי: למרות ההבטחות, מתוך רשימה ארוכה, רק 12 יחידות עברו לירושלים.

מיקי לוי: 35 יחידות ממשל קיבלו פטור, רובן, לטעמי, ללא הצדקה אמיתית, ו-95 יחידות לא מוכנות בכלל להתחיל דיאלוג על מעבר לירושלים ופשוט עוברות על החוק.

מיקי לוי: כיום, עם רכבת מהירה לירושלים – 28 דקות מתל אביב – אין שום סיבה שאותם עובדים, גם אם מקום מושבם ומגוריהם בתל אביב, לא יעבירו את המשרדים לירושלים.

מיקי לוי: אם זה לא מספיק, המדינה מוציאה מיליוני שקלים על דמי שכירות וארנונה ליחידות שכבר יש להן משרדים בירושלים ופשוט מסרבות לעבור.

מיקי לוי: שרי הממשלה, במקום לדבר גבוהה-גבוהה על ירושלים כבירת ישראל, הגיע הזמן שכולנו נפסיק את הסחבת ונעביר את יחידות הסמך לירושלים.

מיקי לוי: ירושלים צריכה להיות עיר הבירה של מדינת ישראל במעשה, לא רק בדיבורים, ומשרדי הממשלה צריכים לפעול בתוכה ולא מחוץ לה.

מיקי לוי: ירושלים אשר זורמת בדמנו, בירת הנצח של העם היהודי מזה 4,000 שנה, וכך תמשיך להיות.

מיקי לוי: אני מאחל לכל העם בישראל יום ירושלים שמח.

מיקי לוי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני מזמין את סגן השר גדי דסטה יברקן, בבקשה.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ביום ירושלים זה, יום חשוב, אני רוצה לחזק את כוחות הביטחון ושוטרי משטרת ישראל ששומרים הלכה למעשה על ירושלים בירתנו הנצחית בגופם ובנפשם.

דסטה גדי יברקן: ברגעים אלה ממש שוטרי משטרת ישראל ומג"ב וכוחות הביטחון שוקדים על ביטחוננו ושומרים עלינו, ואני רוצה לחזק אותם אל מול הפרעות שמתחוללות בירושלים ובהר הבית.

דסטה גדי יברקן: אדוני ראש עיריית ירושלים, חברי המועצה וסגניו, יום חשוב זה, מציינים אותו גם כיום הזיכרון הממלכתי לנספים של ביתא ישראל שנהרגו בדרכם לארץ ישראל.

דסטה גדי יברקן: מכבדים אותנו בנוכחותם הרב שחר איילין מירושלים, הרב אלון נגוסה משדרות; קייסים נכבדים נמצאים איתנו, להיות איתנו ביום הזה.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, אני הייתי רוצה להתייחס ראשית כול ליום ירושלים.

דסטה גדי יברקן: דיברו פה קודמיי, כאלה שנולדו בירושלים פיזית; אני נולדתי בירושלים – לא בירושלים פיזית, בירושלים רוחנית.

דסטה גדי יברקן: אני, אבותיי, כל יהודי – כל ישראלי שעזב את ארץ ישראל נולד בירושלים.

דסטה גדי יברקן: ירושלים שמרה עלינו; בזכות ירושלים כל אחד מאיתנו פה.

דסטה גדי יברקן: ירושלים שמרה על אחדותנו.

דסטה גדי יברקן: עוד לפני שידענו – אני לפחות, עוד לפני שידעתי שיש יהודים בפולין, יהודים בטורקיה, יהודים בתימן, במרוקו, בארצות הברית, בכל מקום בעולם, ידעתי שיש ירושלים.

דסטה גדי יברקן: אותו הדבר יהודים בכל מדינה אחרת בגלותם – כולנו התפללנו אל עבר ירושלים, וירושלים היא ששמרה עלינו.

דסטה גדי יברקן: עכשיו הגיע הזמן שאנחנו נשמור על ירושלים.

דסטה גדי יברקן: ירושלים שמרה על בניה ובנותיה בארץ ישראל, ואנחנו, מחובתנו לשמור עליה.

דסטה גדי יברקן: ולצערי הרב, לא כל בניה ולא כל בנותיה עומדים על המשמר, משום שרואים את מדינת ישראל כמובנת מאליה.

דסטה גדי יברקן: זה שיש לנו צבא, המנון, דגל, כנסת, ממשלה, זה לא סוף פסוק, אדוני היושב-ראש.

דסטה גדי יברקן: לפני 73 שנים כולנו יודעים מה העם היהודי חווה בעולם: תחושת חוסר אונים של גלות שנמשכה מעל 2,500 שנה, ובקרב יהדות אתיופיה – מעל 2,700 שנה, ובשנים הללו כולנו התפללנו עבור ירושלים ולמען ירושלים.

דסטה גדי יברקן: והינה, התקבצנו לנו בארץ ישראל, שבת אחים גם יחד.

דסטה גדי יברקן: אפשר ואפילו אולי חובה שמאבקים פוליטיים יהיו, אבל לא חובה שתהיה שנאה בין אחים בארץ ישראל ובעם ישראל, משום ששנאת חינם היא שגרמה לנו לרדת מארץ ישראל, וירושלים קיבצה אותנו כאן בכוחה המיסטי ובהבטחת אלוהים לעם ישראל.

דסטה גדי יברקן: כפי שהבטיח אלוהים לאברהם, ליצחק, ליעקב, ירושלים בירתנו הנצחית לעולמי עד.

דסטה גדי יברקן: ביום הזה אנחנו – העם היהודי כואב את מותם של 4,000 יהודי אתיופיה שנספו בסודאן בדרכם אל ארץ ישראל.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לספר לך משהו, מה זה ירושלים.

דסטה גדי יברקן: ירושלים – אני סיפרתי כאן בכנסת בשנה שעברה שאנחנו בתור ילדים היינו משחקים משחקי טיפשות, משחקים באש אפילו, והיינו מראים, והמשפחות – האבות היו רואים שגופנו נכווה, ולא היה עונש שיכול להפסיק את המשחק הזה, עד שאמרו: מי שיש לו כוויות ביד לא נכנס לירושלים.

דסטה גדי יברקן: זהו, שם נגמר הסיפור.

דסטה גדי יברקן: שם הפסקנו להתעלל בעצמנו.

דסטה גדי יברקן: שם משחקי הגבורה של הילדים נגמרו, משום שירושלים היא משאת חיינו.

דסטה גדי יברקן: ויצאנו לדרך.

דסטה גדי יברקן: המסע הראשון היה ב-1862, בהובלתו של אבא מהרי – חוזה המדינה בנימין זאב הרצל היה בן שנתיים, הוא נולד ב-1860 – ומעל 50,000 איש חצו במסע רגלי והגיעו.

דסטה גדי יברקן: הים לא נחצה; 50% מהם טבעו בים וחלקם חזרו.

דסטה גדי יברקן: לימים הם היו הראשונים להתחיל את המסע ולהגיע לארץ ישראל.

דסטה גדי יברקן: למה עשינו את המסע?

דסטה גדי יברקן: משום שזו הנבואה.

דסטה גדי יברקן: הנביא ישעיהו בפרק י"א, פסוק י"א, אומר כך: "והיה ביום ההוא יוסיף ה' שנית ידו לקנות את שאר עמו אשר ישאר מאשור וממצרים ומפתרוס ומכוש ומעילם ומשנער ומחמת ומאיי הים".

דסטה גדי יברקן: ישעיהו הנביא, שהיה בבית ראשון, מתנבא לא רק על הגלות העתידית שיחזרו, אלא מדבר על יהודים שכבר ירדו מארץ ישראל בתקופתו ומדבר על כוש, שאנחנו משם.

דסטה גדי יברקן: והגיעה העת, ואבות-אבותינו שילמו מחיר יקר.

דסטה גדי יברקן: המתים כבר מתו, ובזכותם אנחנו פה, אבל יש עשרות אלפים, עשרות אלפים של אנשים שעשו את המסע – נפשם מצולקת, גופם פצוע, עם נפש מדממת, שלא עברו טיפול פסיכולוגי; רווחה, עובדים סוציאליים לא ראו אותם.

דסטה גדי יברקן: אחרי 40 שנה הכאב נפתח עכשיו מחדש ואין מי שיטפל בהם.

דסטה גדי יברקן: היום ראינו בחור ששכל 15 נפשות במשפחה במסע מסודאן לארץ ישראל.

דסטה גדי יברקן: היום הזה הוא יום שאמור לסמן לכל אדם בעולם, כשמדברים על ארץ ישראל ועל העם היהודי, מה העם היהודי מקריב למען מדינת ישראל – אנחנו הדוגמה הטובה לכך.

דסטה גדי יברקן: והיום אני שמח עוד יותר שהיום הזה מצוין בכל חלקי הארץ הזאת, שהוא לא רק של יוצאי אתיופיה.

דסטה גדי יברקן: כפי שנאמת, חברי חבר הכנסת מיקי לוי, כמו שקודמיי נאמו, זה יום חשוב לכלל עם ישראל, משום שעשינו את המסע הזה לא כאתיופים, לא כשחורים – עשינו את המסע הזה כישראל אל ארץ ישראל.

דסטה גדי יברקן: אנחנו ירדנו מארץ ישראל עם השם ישראל, חיינו בגלות עם השם ישראל, חזרנו אל ארצנו עם השם ישראל.

דסטה גדי יברקן: יהי זכרם של הנספים ברוך, ובירתנו ירושלים לנצח-נצחים.

דסטה גדי יברקן: בירתנו לא תחולק אף פעם, אף פעם לא הייתה מחולקת.

דסטה גדי יברקן: מי שחושב בדעתו לפגוע בירושלים – אין אדם בעולם ואין כוח בעולם שיכול לקחת מאיתנו את ירושלים.

דסטה גדי יברקן: כל עוד אנחנו נהיה מחוזקים ומלוכדים ביחד, ירושלים תהיה כך.

דסטה גדי יברקן: הגיע הזמן הפעם שכפי שירושלים שמרה על בניה, בניה ובנותיה ישמרו על ירושלים.

דסטה גדי יברקן: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, ידידי ראש העיר מר משה ליאון ורעייתו, הסגל, עופר, סגני ראש העיר, ישראל, חנן, אלישע – אני מזהה – ושאר הצוות, כל יהודי אומר שלוש פעמים ביום: "ואתה ברחמיך הרבים תחפוץ בנו ותרצנו ותחזינה עינינו בשובך לציון ברחמים".

מיכאל מלכיאלי: כל יהודי, שלוש פעמים, גם כשהוא היה בגולה, כשלא הייתה מדינת ישראל, חלם שיום יבוא ויגיעו כולם לארץ ישראל, יגיעו כולם לארץ ישראל, יגיעו כולם לירושלים.

מיכאל מלכיאלי: סבא שלי, זיכרונו לברכה, סיפר לא פעם שמאז שהוא ילד, אבא ואימא שלו תמיד אמרו לו: כשתגדל, תגיע לירושלים.

מיכאל מלכיאלי: ירושלים בדמיון שלהם הייתה עיר של זהב; לא היו תמונות, לא הייתה דרך להעביר.

מיכאל מלכיאלי: בעליות הראשונות לארץ הוא עלה לגור בארץ ישראל, והסוכנות שמה אותם איפשהו, באיזשהו מרכז פחונים במרכז הארץ, ואמרו: כאן תגור, פה אתה צריך להיות.

מיכאל מלכיאלי: עבר עוד יום, הוא קיבל נחלה וחלקה ורצה לפתח אותה.

מיכאל מלכיאלי: עבדו אבל ביגיע כפיהם, לא התעשרו מזה ולא נהיו עשירים.

מיכאל מלכיאלי: ויום אחד הוא אמר לעצמו: עזבתי בגולה הכול, באתי לארץ ישראל כדי לגור בירושלים.

מיכאל מלכיאלי: אז הוא עזב שטחים, עזב חקלאות, עזב את כל מה שהיה ובא לגור בירושלים, בדירת שני חדרים מתחת לאדמה, כי הוא רצה לגור בירושלים.

מיכאל מלכיאלי: ירושלים היא לא עוד עיר – ירושלים היא עיר הבירה.

מיכאל מלכיאלי: הגמרא אומרת: עשרה קבין של יופי ירדו לעולם, תשעה נטלה ירושלים ואחד העולם כולו.

מיכאל מלכיאלי: יש 70 שמות לירושלים – המילה "ירושלים" לא יכולה להכיל בתוכה כל כך הרבה יופי, כל כך הרבה אחדות, כל כך הרבה אהבה, ולכן חז"ל נתנו לירושלים 70 שמות.

מיכאל מלכיאלי: אני כאן – בעברי הייתי חבר מועצת העיר בירושלים, כשראש העיר היה ידידי ניר ברקת, ולפני זה עוד הייתי יושב-ראש מינהל קהילתי – אני אומר כאן לבית הזה, שאנחנו לצערנו מחולקים בין קואליציה לאופוזיציה, ופה אני רוצה לומר לך, אדוני ראש העיר, שבבית הזה צריכים ללמוד ממך שלושה דברים: האחד – בירושלים אין פריפריה ומרכז.

מיכאל מלכיאלי: כאדם שגר בפריפריה הירושלמית, שכונת נווה יעקב, אני יודע שהעירייה משקיעה בפריפריה, בקצה של ירושלים, בדיוק כמו במרכז העיר.

מיכאל מלכיאלי: הלוואי שאנחנו כאן, ממשלות ישראל, נחבר בין הפריפריה למרכז; ניתן לאנשים בפריפריה את ההרגשה כמו במרכז.

מיכאל מלכיאלי: הדבר השני זה היופי של ירושלים.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לומר לך, אדוני ראש העיר, שמאז שנבחרת ירושלים יפה, נקייה, במרכז ובפריפריה שלה.

מיכאל מלכיאלי: סיירות, ועוד מהבוקר, משעות הבוקר המוקדמות – מנקים את ירושלים בכל עת.

מיכאל מלכיאלי: זאת דוגמה לעיר יפה, עיר קדושה.

מיכאל מלכיאלי: והדבר האחרון, אדוני ראש העיר, בניהולך – האחדות שבירושלים.

מיכאל מלכיאלי: זה לא דבר מובן מאליו.

מיכאל מלכיאלי: גם בירושלים יש קיצוניים לכאן וקיצוניים לכאן, ולחבר בין האנשים ולדעת לשמור על מפלס אש נמוך זה לא דבר של מה בכך, לא מובן מאליו.

מיכאל מלכיאלי: זה מגיע מתבונה רבה שלך בניהולה של העיר.

מיכאל מלכיאלי: אני, בעזרת השם, כיושב-ראש השדולה למען ירושלים, רוצה וגם מקווה שבעזרת השם אנחנו נהיה משפיעים בקואליציה, אבל בכל מקרה נעלה את חוק ירושלים כעיר איתנה, כי זה אחד הדברים שייתנו עוגן כלכלי לירושלים.

מיכאל מלכיאלי: ראש העיר לא צריך להיות שנורר כל שנה למענקי הבירה, כמה הוא מקבל, ולעשות לו חסד.

מיכאל מלכיאלי: זה דבר שאמור להיות מעוגן בחוק.

מיכאל מלכיאלי: בנושא אחר – אני רוצה לסיים ולומר תודה בשם עם ישראל לרב-פקד אמיר בן קיקי, איש אמיץ; כל מי שראה את התעוזה שלו היום – קפץ והציל נשמות של יהודים.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שהאדם הזה ראוי לכל הערכה.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שליד חומות ירושלים, ביום ירושלים, הוא עשה כמעשה בר כוכבא, גיבור לאומי.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לומר לו תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: לך, אדוני ראש העיר, אני רוצה לאחל עוד הרבה שנים יפות בעשייה הציבורית למען העיר ירושלים.

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

יעקב מרגי: הדובר הבא – חבר הכנסת מתן כהנא.

יעקב מרגי: אחריו – חבר הכנסת גלעד קריב.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עד חמש דקות לרשותך.

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני ראש העיר ירושלים מר משה ליאון, 54 שנים עברו מאז אותו יום היסטורי שבו בקע קולו של מוטה גור מרשת הקשר והכריז: "הר הבית בידינו".

מתן כהנא: מעל אלפיים שנים חיכה העם היהודי לרגע הזה, רגע מזוקק של שיבת עם ישראל לליבה של הארץ שלו, של המולדת שלו.

מתן כהנא: הנס הגאולי של הקמת מדינת ישראל המשיך והושלם חלקית בששת הימים.

מתן כהנא: המצב עוד לא מושלם, עוד לא החלנו ריבונות על כל חלקי ארצנו ההיסטורית.

מתן כהנא: המצב בירושלים לא מושלם, רחוק מכך, אבל יום ירושלים הוא תזכורת חשובה עבורנו – תזכורת לנס הזה הנקרא מדינת ישראל; תזכורת לגבורת הלוחמים; תזכורת לציפייה בת אלפיים שנים של העם היהודי לדורותיו שאנחנו זכינו להגשים.

מתן כהנא: רומה מתימן, מכלוף ממרוקו ואפרים מפולין – כולם שאפו, התפללו וייחלו לשיבת ציון.

מתן כהנא: הם ראו בחורבנה – אנחנו רואים בבניינה.

מתן כהנא: חזרנו אל בורות המים, כיכר השוק כבר לא ריקה.

מתן כהנא: המציאות שבה אנחנו חיים לא מובנת מאליה.

מתן כהנא: יש לנו חובה היסטורית לדורות הקודמים לשמור על מה שהצלחנו להשיג, לשמור על אחדות העם.

מתן כהנא: זה לא מהשפה ולחוץ, זו משימה לאומית שמוטלת על כתפי כולנו.

מתן כהנא: יש לנו חובה היסטורית לשמור על העם הזה, על המדינה הזאת, מאויבים מבחוץ ומאתגרים מבית.

מתן כהנא: אנחנו מציינים היום גם את יום הזיכרון ליהודי אתיופיה שנספו בדרכם ארצה, לארץ המובטחת.

מתן כהנא: דווקא החיבור בין שני האירועים מייצר לנו את האיזון ההיסטורי – מציאות של ניצחון היסטורי מול אלו שלא זכו להגיע לכאן; שמחה גדולה מול זיכרון.

מתן כהנא: "מאה דורות חלמתי עלייך", אומר אביגדור המאירי; "יפה נוף משוש תבל", אומר רבי יהודה הלוי; "ירושלים היא נשמתה של ארץ ישראל", אומר דוד בן-גוריון.

מתן כהנא: כי ירושלים בירתנו הנצחית היא הלב של הכמיהה הזאת של כל חלקי העם – של היישוב הישן, של חלוצים עבריים, של עולי אתיופיה ושל עולי עיראק.

מתן כהנא: של כולם.

מתן כהנא: אני חייב להתייחס גם לאירועים האחרונים.

מתן כהנא: הטרור מנסה להרים את הראש.

מתן כהנא: ראינו את הפיגוע הקשה בתפוח, ראינו את סיכול הפיגוע במחסום סאלם, ראינו את ירי הרקטות של החמאס, ואנחנו עדים עכשיו להתפרעויות האלימות בירושלים עצמה.

מתן כהנא: אז מכאן, ביום הזה, אני רוצה להעביר מסר חד וברור למי שמבקש ברעתנו:

מתן כהנא: חזרנו לארץ הזאת וחזרנו לירושלים כדי להישאר לתמיד.

מתן כהנא: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת מתן כהנא.

יעקב מרגי: יעלה ויבוא חבר הכנסת גלעד קריב, ואחריו – חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עד חמש דקות לרשותך.

גלעד קריב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני ראש העירייה ופרנסי העיר, הקייסים הנכבדים וראשי קהילת ביתא ישראל, היום הזה אנחנו חוגגים את שיבתנו אל בורות המים ואל כיכר השוק.

גלעד קריב: אנחנו זוכרים את הנופלים במלחמת העצמאות ובמלחמת ששת הימים ואת הנספים והנספות בני ובנות קהילת ביתא ישראל, שנספו ברעב ובצמא ובמעשי רצח בדרכם מאתיופיה לציון.

גלעד קריב: כדרכם של חגי ומועדי הלוח העברי, יום ירושלים הוא יום של חג, ובאותה הנשימה גם יום של מחשבה עמוקה ואפילו של חשבון נפש על ההווה ועל העתיד.

גלעד קריב: ברוח זו ובעיצומו של היום הזה ראוי להזכיר דווקא כאן כי מבחנה של הריבונות הוא לא תמיד מבחן הכוח ומבחן ההפגנה וההתרסה, אלא לעיתים רבות דווקא מבחן ריסון הכוח, המתינות והאיפוק.

גלעד קריב: את השיעור הזה לימד אותנו התנא בן זומא, שקבע: "איזהו גיבור?

גלעד קריב: הכובש את יצרו.

גלעד קריב: שנאמר: 'טוב – – – מושל ברוחו מלוכד עיר'".

גלעד קריב: ועל המאמר הזה מצאנו באבות דרבי נתן את התוספת: "איזהו הגיבור שבגיבורים?

גלעד קריב: זה העושה את שונאו אוהבו".

גלעד קריב: ברוב השנים העבריות אנחנו מציינים את יום ירושלים בשבוע שבו אנחנו קוראים את פרשת במדבר.

גלעד קריב: במרכזה של הפרשה הזאת תיאור של דרך ארגונו וסידורו של מחנה ישראל במדבר.

גלעד קריב: המשכן ניצב במרכז, ומסביב לו כל שבטי ישראל מסודרים בארבעה מחנות: מזרח, דרום, מערב וצפון, שלושה שבטים בכל מחנה.

גלעד קריב: בכמה מקומות בפרשה מתארת התורה כי כל אחד מן השבטים הניף דגל ואות מיוחדים לו.

גלעד קריב: "וידבר ה' אל משה ואל אהרן לאמר: איש על דגלו באתת לבית אבתם יחנו בני ישראל, מנגד סביב לאהל מועד יחנו".

גלעד קריב: אוהל מועד הוקף – כך מספרת הפרשה – מארבעת צדדיו במעגל של דגלים ואותות; חגיגת צבעים וסמלים המשקפים את השלם המורכב מסך כל חלקיו המגוונים והססגוניים.

גלעד קריב: ברוח דבריה של הפרשה ראוי להציע כי למרות שלכל אחד מאיתנו התייחסות שונה, רגשית, משפחתית ופוליטית, לעיר ירושלים, ולמרות שהחברה הישראלית נחלקת למחנות שונים בכל הנוגע לאופייה של העיר ולעתידה של העיר, עלינו לטפח אותה כמרכז משותף לבני העם היהודי כולו על כל זרמיו וקהילותיו, לכל תושביה ולכל אזרחיה של מדינת ישראל.

גלעד קריב: לנוכח כל המתרחש ברחובותיה של העיר בשבועות האחרונים, ראוי להציע כי בחירתה של התורה להדגיש כי כל שבט התייצב סביב לאוהל מועד עם הדגל המיוחד לו, סמל לזהותו ולאופיו – הבחירה הזאת טומנת בחובה את המסר העיקרי לגבי עתידה של ירושלים: רק יכולתה של העיר הזאת להכיל בקרבה את דגלי כל הקהילות הישראליות והיהודיות תבטיח כי אכן תוכל לשמש מרכז לבני העם היהודי ועיר משגשגת לכל תושביה, יהודים כערבים.

גלעד קריב: השר רפי פרץ הזכיר בנאומו את חזונו המרגש של זכריה הנביא – שיבת ציון: "כה אמר ה' צבאות עוד ישבו זקנים וזקנות ברחֹבות ירושלם ואיש משענתו בידו מרֹב ימים.

גלעד קריב: ורחֹבות העיר יִמלאו ילדים וילדות משחקים ברחֹבֹתיה".

גלעד קריב: אשרינו שזכינו כבר להתגשמות הנבואה הזאת בחיינו.

גלעד קריב: התפקיד הגדול שעדיין מונח לפתחנו לנוכח כל מה שמתרחש בעיר הזאת בשבועות האחרונים הוא לממש באופן מלא גם את חלקה הראשון של הנבואה: "ונקראה ירושלם עיר האמת" – עיר שאין בה עוול, עיר שאין בה אפליה, עיר שחותרת לשלום.

גלעד קריב: "יהי שלום בחילך שלוה בארמנותיך.

גלעד קריב: למען אחַי ורעָי אדברה נא שלום בך".

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת גלעד קריב.

יעקב מרגי: יעלה ויבוא חבר הכנסת יצחק פינדרוס, ואחריו – חבר הכנסת יבגני סובה.

יעקב מרגי: ברשותכם, עד שחבר הכנסת יצחק פינדרוס יעלה, בנימה אישית, אני רוצה לברך את חיילי הכוח שמנעו, סיכלו את הפיגוע בסאלם שבשומרון.

יעקב מרגי: מהיכרות אישית שלי עם לוחמת המג"ב, הילדה – – –

קטי קטרין שטרית: – – –

יעקב מרגי: לוחמת ש', סמלת שנייה – יש לי היכרות אישית איתה.

קטי קטרין שטרית: כל הכבוד.

יעקב מרגי: אי-אפשר לחשוף את שמה המלא.

יעקב מרגי: אז מכאן, הרבה כוחות, וכל הכבוד.

קטי קטרין שטרית: אשריך.

קטי קטרין שטרית: אשריך.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, ראש העיר ירושלים ורעייתו, סגני ראש העיר, חברי מועצת העיר, ידידיי אלישע, ישראל – את מי אני לא רואה?

יצחק פינדרוס: את פלר – אנשי צוות ראש העיר, אנחנו הבוקר – למי שלא הספיק, אולי יש כמה חברי כנסת שלא הספיקו ויצאו מהתפילה ו"קדיש תתקבל" ולא הספיקו להגיד שיר של יום; יש כמה, בודדים, לא נחשוף את שמם – אמרנו על ירושלים: יפה נוף, משוש כל הארץ, הר ציון ירכתי צפון.

יצחק פינדרוס: יופייה של ירושלים – היא הרי מוזכרת בתהילים אין-ספור פעמים, מעל 100 פעמים, אבל על יופייה של ירושלים אמרנו היום: היא העיר שכולה מימי המלאכים, עברו, נועדו יחדיו, היא העיר הבין-לאומית, היא העיר שכולם מסתכלים עליה.

יצחק פינדרוס: כמי שהיה בעבר בעיריית ירושלים, הייתי אומר:

יצחק פינדרוס: אני נמצא בוועדה לתכנון ובנייה שמועצת הביטחון התכנסה עליה הכי הרבה פעמים, לדון על מרפסות שדנו בהן באותה ועדה.

יצחק פינדרוס: העיר שכל העולם מסתכל עליה היא העיר שיש לה קדֻשה מצד מהותה.

יצחק פינדרוס: היא העיר היחידה שהיא לא קדוֹשה, היא לא נתחלקה לשבטים, כי יש לה קדֻשה.

יצחק פינדרוס: היא העיר שאלוקים התאווה לה, היא עיר אלוקים.

יצחק פינדרוס: היא עיר שדרך שם, בגלל הר הבית, מקום המקדש, שאנחנו מחכים בכיליון עיניים לבנייתו, בזכות אותה קדושה ואותו מקום השראת השכינה, ארץ ישראל היא הסובב לה, שהיא קדושה.

יצחק פינדרוס: כל העולם כולו יונק מאותו מקום, מאותה אבן שתייה, מאותו מקום שהשכינה שמיים וארץ מתחברים.

יצחק פינדרוס: אז קודם כול צריך להודות – להודות על כל יום שאבותינו ואבות-אבותינו, סבותינו, חלמו, ואך ורק בחלום יכלו לחלום לבוא כל יום לכותל המערבי, להיכנס כל יום לרחובות ירושלים, להתלבט בדיני מעשר שני וכדומה.

יצחק פינדרוס: להיכנס למקום שיש בו קדושה מצד מהותו יכלו לחלום, ואנחנו צריכים להודות על הנס הגדול שהדור שלנו זכה.

יצחק פינדרוס: אבל אנחנו גם צריכים לדעת שבנס הזה צריכים נורא להיזהר.

יצחק פינדרוס: הדבר הכי מסוכן הוא טומאת מקדש וקודשיו.

יצחק פינדרוס: להיכנס להר הבית, למקומות שאסור להיכנס שם, זו הסכנה הכי גדולה.

יצחק פינדרוס: ומכיוון שאנחנו לא יודעים, נאמנים עלינו דברי רבותינו.

יצחק פינדרוס: לא צריך גורם מדיני שיתריע על כך לאחר מעשה.

יצחק פינדרוס: צריכים לדעת – אלה שמסכנים אותנו הם אנשים שנכנסים למקומות שאסור להיכנס מצד קדושתה, לא מצד התגרות.

יצחק פינדרוס: התוצאה נראית כאילו זה התגרות.

יצחק פינדרוס: זאת לא הבעיה.

יצחק פינדרוס: אל תפגעו בעם ישראל בכניסה למקום שאסור לדרוך שם.

יצחק פינדרוס: אסור לטמא-מת להיכנס שם, אסור לטמאים להיכנס לשם.

יצחק פינדרוס: אסור להיכנס לשם.

יצחק פינדרוס: אנחנו לא יודעים את הגבולות.

יצחק פינדרוס: זו סכנה שאנחנו רואים: תמיד כשנוגעים שם פורצת אינתיפאדה.

יצחק פינדרוס: תפסיקו לחפש סיבות מדיניות.

יצחק פינדרוס: אנחנו צריכים לחפש בעצמנו וצריכים להיזהר בדבר הזה.

יצחק פינדרוס: לאחר שרחמנא ליצלן – ולצערנו הרב, אנחנו רואים את ההשתוללות הזאת בירושלים, ואנחנו רואים שלא הגענו אל המנוחה ואל הנחלה.

יצחק פינדרוס: עוד לא ראינו את מקום מקדשנו, בוני ירושלים השם, ואחר כך נדחי ישראל יכנס.

יצחק פינדרוס: המשטרה יודעת את זה פעם אחר פעם: כל הכלה של השתוללות, כל הכלה, אפילו הקטנה ביותר, גורמת לכדור אש שמסכנת את כולנו.

יצחק פינדרוס: אמרתי את זה לראש הממשלה בישיבת הסיעה לפני שלושה שבועות, כשהתחילו המשחקים של הסרטונים שפגעו באנשים.

יצחק פינדרוס: אמרתי: זה יגרום – בעוד שבועיים, שלושה, נעמוד לפני אינתיפאדה, ואנחנו נמצאים שם היום.

יצחק פינדרוס: רבותיי, צריך לעצור את זה כשזה קטן.

יצחק פינדרוס: ולסיום, אני רוצה לומר: דיברנו על יופייה של ירושלים.

יצחק פינדרוס: אני לא יכול לסיים, כמי שהיה עשור בעיריית ירושלים, בלי לשבח את עבודת ראש העיר וצוותו ואת ההשקעה שהם עושים לייפות את ירושלים.

יצחק פינדרוס: מי מאיתנו לא נתקע בפקח תנועה שלא נותן לו לעבור כי משפצים את הכביש?

יצחק פינדרוס: מי מאיתנו לא ראה את ההבדל בין איך שהעיר הייתה מוחזקת בעבר לאיך שהיא מוחזקת היום – בניקיון, ביופי, בתחזוקה?

יצחק פינדרוס: ולמי שחושב שיש סיבות שתושבים לא מרוצים ולכן יש את האינתיפאדה הזאת, אני מציע לו להסתובב במזרח ירושלים ולשמוע את הערבים שגרים שם – כמה הם מרוצים מהעבודה, ההשקעה, גם בתשתיות, גם בניקיון, גם בחינוך, גם בכל שאר הדברים.

יצחק פינדרוס: אדוני ראש העיר, תמשיך לעשות את העבודה הקדושה הזאת.

יצחק פינדרוס: אתה מחזיק את העיר הקדושה ביותר בעולם.

יצחק פינדרוס: תמשיך לעשות את השליחות הזאת כמו שאתה עושה אותה בהצלחה.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק פינדרוס.

יעקב מרגי: יעלה ויבוא חבר הכנסת יבגני סובה, ואחריו – חבר הכנסת אבי מעוז.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עד חמש דקות לרשותך.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני ראש העיר – נראה לי שהוא עוזב, גם המשלחת המכובדת מטעם עיריית ירושלים – שמענו פה הרבה סיפורים אישיים.

יבגני סובה: אני אומנם לא נולדתי בירושלים כמו חלקכם, אבל מגיל צעיר ידעתי שיבוא יום ואני אגיע לירושלים.

יבגני סובה: את היום הזה אני זוכר עד היום.

יבגני סובה: אני עליתי בסוף אוגוסט 1997.

יבגני סובה: ב-4 בספטמבר 1997 לקחו אותנו לטיול בירושלים.

יבגני סובה: איך אני זוכר את הפרטים?

יבגני סובה: כי אני רשמתי.

יבגני סובה: אז לא היו טלפונים חכמים; היינו רושמים כל דבר במחברת הקטנה.

יבגני סובה: לקחו אותנו לכמה מקומות, ואני רשמתי כל מקום שבו היינו.

יבגני סובה: במסגרת התוכנית מטעם הסוכנות, בדרך חזרה לחדרה, ששם אנחנו גרנו, שמענו באוטובוס רדיו מדבר, ולא הבנתי מדוע המדריכה התחילה לבכות.

יבגני סובה: המדריכה כבר הבינה עברית; אני הייתי אז שבוע וחצי בארץ, לא הבנתי כלום, ואז היא תרגמה לנו שהיה פיגוע בירושלים.

יבגני סובה: אחר כך היא סיפרה לנו שחודש לפני זה היה פיגוע בשוק מחנה יהודה בירושלים, ביולי 1997.

יבגני סובה: אחר כך, למוחרת, גילינו, ידענו שחמישה ישראלים נהרגו בפיגוע במדרחוב, בספטמבר 1997, ואחרי שבועיים כבר התלבטו אם להמשיך לטייל בירושלים, כי היה עוד טיול מתוכנן לירושלים.

יבגני סובה: זאת הייתה מציאות שאני זוכר בימים הראשונים שלי כעולה חדש לפני 24 שנים.

יבגני סובה: דרך אגב, ראש הממשלה אז היה בנימין נתניהו.

יבגני סובה: לא חלמתי שיבוא יום ומקום העבודה שלי יהיה בכנסת בירושלים וראש הממשלה עדיין בנימין נתניהו.

יבגני סובה: והמציאות בירושלים עדיין מורכבת.

יבגני סובה: שוב אנחנו שומעים על קבינט, שוב אנחנו שומעים על הסלמה ושוב אנחנו רואים חוסר משילות בעיר הבירה, בירושלים, בעיר בירתנו לנצח נצחים.

יבגני סובה: למה התחלתי בנימה האישית הזאת?

יבגני סובה: כי אני חושב שלכל אדם הזיכרונות האישיים לא רק חשובים, הם גם מעצבים דרך, אם זה חבר כנסת, אם זה שר, אם זה ראש הממשלה.

יבגני סובה: כשאנחנו מדברים על ירושלים אנחנו לא מדברים רק על הנרטיב ההיסטורי.

יבגני סובה: ירושלים זה כמו מראה שמשקפת את המציאות המורכבת שבה אנחנו חיים, העם היהודי.

יבגני סובה: פשוט תסתכלו על ירושלים ואתם תראו את כל המחלוקות, אם זה בעיר העתיקה בנושא מתווה הכותל, אם זה בנושא של זהות יהודית.

יבגני סובה: ירושלים זה כמו ספוג וזה כמו המראה שבה אתה יכול לראות את כל הבעיות של העם היהודי.

יבגני סובה: וזו לא קלישאה כשאומרים שירושלים היא בלב של כל יהודי בעולם.

יבגני סובה: זו לא קלישאה, ככה זה.

יבגני סובה: וזה לא סתם שאנחנו מציינים גם את היום לזכר יוצאי אתיופיה שנספו ולאחר מכן נציין את יום הניצחון על גרמניה הנאצית.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, זה לא סתם ששלושה אירועים כל כך חשובים אנחנו מציינים ביום אחד – שלושה אירועים שקרו בהפרש של 20 שנה:

יבגני סובה: ב-1945 הניצחון הגדול על גרמניה הנאצית, ב-1967 הניצחון הגדול ושחרור ירושלים ובשנות השמונים העלייה מאתיופיה, שבדרך לישראל רבים נהרגו ולא זכו לראות את ירושלים במו עיניהם.

יבגני סובה: עכשיו אני רוצה לשאול אתכם – לרובנו יש פה ילדים, ויש כאלה שיש להם נכדים: אתם חושבים שילדים שמבקרים בגבעת התחמושת יודעים להגיד כמה מחיילינו נהרגו בקרב ירושלים?

יבגני סובה: יש כאלה שישאלו בכלל מה זה גבעת התחמושת, מה זה הקרבות על ירושלים ב-1967.

יבגני סובה: כשאנחנו מדברים על מורשת ירושלים, צריך לדבר על ירושלים ועל הדברים האלה שקרו רק לפני 50 וקצת, קצת פחות מ-60 שנה.

יבגני סובה: 182 חיילים, שרובם מחטיבת הצנחנים ששחררו את ירושלים, נהרגו, והיו שם, נדמה לי, למעלה מ-20 אזרחים שנהרגו רק בכמה ימים האלה שהיה קרב על ירושלים.

יבגני סובה: וכמה חיילים ושוטרים נהרגו על הגנת ירושלים במשך השנים האלה?

יבגני סובה: זאת מורשת ירושלים.

יבגני סובה: זה מה שאנחנו צריכים לזכור.

יבגני סובה: כשאנחנו מדברים על ירושלים אנחנו צריכים לדבר על הציונות; צריכים לדבר על משילות בירושלים.

יבגני סובה: לפני כמה דקות היה פה השר אקוניס.

יבגני סובה: חבל שהוא הלך – הייתי מרגיע אותו.

יבגני סובה: אולי הוא שומע את השידור.

יבגני סובה: אדוני השר, אני רוצה להרגיע אותך: שום ממשלת ישראל שתקום לא תחלק את ירושלים, משום שירושלים יקרה לנו לא פחות מאשר היא יקרה לך, אדוני השר.

יבגני סובה: ירושלים בלב שלנו בדיוק כמו שהיא בלב שלך, אדוני השר אקוניס.

יבגני סובה: אין לך שום זכות, זכות מוסרית, להגיד שאתה מעביר את ירושלים כפיקדון לנו.

יבגני סובה: ירושלים, כמו שנאמר פה, היא הלב הפועם של כולנו.

יבגני סובה: לא נוותר על ירושלים, לא נחלק את ירושלים ולא ניתן לאויבים שלנו להשתלט על ירושלים.

יבגני סובה: מה שכן נעשה – נחזק את ירושלים, נחזק את הזהות היהודית בירושלים, לא רק במילים ובנאומים אלא במעשים.

יעקב מרגי: תודה.

יבגני סובה: וזאת היא הדרך לחזון ירושלים ולמורשת ירושלים.

יבגני סובה: הגיע הזמן למעשים ולא רק לדיבורים.

יבגני סובה: תודה רבה, וחג ירושלים שמח.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אבי מעוז, ואחריו – חברת הכנסת שרן מרים השכל.

יעקב מרגי: עד חמש דקות לרשותך.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הנביא זכריה ניבא "פרזות תשב ירושלַ‍ִם".

אבי מעוז: זכינו, ומאז היציאה מהחומות לפני למעלה מ-150 שנה ירושלים הולכת ומתרחבת וגדלה, ומתקיימים בה דברי הנבואה: "הרחיבי מקום אהלך ויריעות משכנותיך יטו אל תחשֹׂכי האריכי מיתריך ויתדותיך חזֵּקי".

אבי מעוז: אולם דווקא היום, ביום חגה של ירושלים, באופן מחפיר ומעציב, יש שכונות בירושלים שנמצאות במצור ותחת מתקפות אלימות ונפשעות של מחבלים.

אבי מעוז: בשכונת שמעון הצדיק שורפים רכבים ומתנכלים ליהודים תושבי המקום; שכונת מעלה הזיתים מותקפת על ידי זיקוקים מכוונים וסלעים ונמצאת במצור; כביש העופל, הסמוך לחומת העיר העתיקה, נסגר לתנועה בשל השלכת אבנים וסלעים על ידי הפורעים שבהר הבית; יהודים שתועים בדרכם עוברים לינץ' על ידי המון מוסת ופראי.

אבי מעוז: וברחבי העולם, בצביעות שאין כדוגמתה, תובעים מישראל ריסון ואיפוק.

אבי מעוז: אני מחזק את ראש הממשלה ושר הביטחון במאבקם למיגור הטרור בכל מקום, וקורא לממשלת ישראל ולכוחות הביטחון להסיר מייד את החרפה הזאת מעל בירת ישראל, למגר את הטרור באופן מיידי ולהשיב בדחיפות את המשילות לרחבי ירושלים.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, "הנזיר הירושלמי", הרב דוד כהן, כותב ביומנו כי משהחלה מלחמת ששת הימים, בבוקרו של כ"ו באייר התשכ"ז, הוא התקשה להבין מהי מהותה של מלחמה זו מבחינת סדרי ההשגחה האלוקית.

אבי מעוז: ואולם, משהתפרסם באותו היום שממלכת ירדן הצטרפה למלחמה, למרות האזהרות וההפצרות של ממשלת ישראל, היה נהיר ובהיר לו, עוד טרם החלטת ממשלת ישראל והפקודה לנוע לכיוון העיר העתיקה, כי המלחמה היא על ירושלים.

אבי מעוז: היום, ביום הזה ממש, לפני נ"ד שנים, עם שחרורה של ירושלים, עיר קודשנו ותפארתנו ומקום המקדש הר בית חיינו, עלה תהליך התחייה של עם ישראל שלב משמעותי.

אבי מעוז: אם 19 שנים קודם לכן, בה' באייר התש"ח, התגשם תהליך התחייה והופיע בגוף הלאומי שנקרא מדינת ישראל, ביום כ"ח באייר התשכ"ז עלינו למדרגת הופעת הנשמה, המגמה, האידיאל של האומה, שמתבטא בירושלים, מקום המקדש והשראת השכינה.

אבי מעוז: הנביא ירמיהו ניבא: "הלֹךְ וקראתָ באזני ירושלַ‍ִם לאמר כה אמר השם זכרתי לך חסד נעוריך אהבת כלולֹתָיך לכתך אחרי במדבר בארץ לא זרועה".

אבי מעוז: מסביר על כך הרב חיים מוולוז'ין שכינה הכתוב קול ישראל בשם ירושלים, כלומר, ישנה זהות רוחנית וחיבור נשמתי בין עם ישראל לבין ירושלים.

אבי מעוז: וכאן המקום להזכיר את אלפי אחינו מקהילת ביתא ישראל, שבמסירות נפשם לעלות ארצה קיימו כפשוטו את הפסוק: "לכתך אחרי במדבר בארץ לא זרועה", ונספו במהלך המסע לארץ ישראל.

אבי מעוז: יהי זכרם ברוך.

אבי מעוז: גאולת ירושלים, אם כן, היא גאולתו של עם ישראל.

אבי מעוז: לא אל אבנים דוממות ושרידי עבר חזרנו עם שחרור ירושלים והר הבית אלא אל עיר קודשנו ותפארתנו, אל הר בית חיינו, אל אבנים שהן לבבות פועמים שמזרימים לנו חיים.

אבי מעוז: אך לא רק לנו ירושלים היא מקור חיים.

אבי מעוז: במדרש נאמר: "ירושלים אורו של עולם שנאמר 'והלכו גוים לאורך'".

אבי מעוז: מסביר מרן הרב קוק זצ"ל כי אמונת ישראל היא "המקור המשפיע את הטוב והאידיאליות לאמונות כולן, וממילא הכוח המבקר את כל המושגים האמוניים עד שיביאם למדרגת שפה ברורה לקרוא כולם בשם השם".

אבי מעוז: מאז ימי אברהם אבינו, הקורא בשם השם, מהווה אמונת ישראל השראה ומקור לאמונות והדתות המרכזיות במין האנושי.

אבי מעוז: בה בעת היא הגורם המבקר והנאבק בכל השלילה והרע שבהן, מתוך מגמת תיקון עולם מלכות שדי.

אבי מעוז: שיבתם של ישראל לירושלים היא בשורה גדולה למין האנושי, כי גאולתם של ישראל היא הדרך הבלעדית לגאולת כל העולם, גאולה פיזית וגאולה רוחנית.

אבי מעוז: כפי שלא היה ספק בליבם של ישראל מעולם כי על אף אורך הגלות ועוצמת ייסוריה, ודאי שתתקיימנה הנבואות על שיבת ישראל לארצו ולממלכתו, כך אין בנו שמץ של ספק – –

יעקב מרגי: נא לסיים.

אבי מעוז: – – בהתקיימות נבואת ישעיהו: "והיה באחרית הימים נכון יהיה הר בית השם בראש ההרים ונשא מגבעות ונהרו אליו כל הגוים.

אבי מעוז: והלכו עמים רבים ואמרו לכו ונעלה אל הר השם, אל בית אלוקי יעקב ויֹרנו מדרכיו ונלכה באֹרְחֹתיו כי מציון תצא תורה ודבר השם מירושלם.

אבי מעוז: ושפט בין הגוים והוכיח לעמים רבים וכתתו חרבותם לאתים וחניתותיהם למזמרות לא ישא גוי אל גוי חרב ולא ילמדו עוד מלחמה.

אבי מעוז: בית יעקב לכו ונלכה באור השם".

אבי מעוז: יום ירושלים שמח.

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת אבי מעוז.

יעקב מרגי: תעלה ותבוא שרן מרים השכל, ואחריה – חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

שרן השכל: שלום, אדוני היושב-ראש.

שרן השכל: בראשית דבריי אני מבקשת להוקיר את זכרם של אלפים מקרב יהודי אתיופיה אשר נספו בדרכם במסע לירושלים.

שרן השכל: יהי זכרם ברוך.

שרן השכל: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני אוהבת את ירושלים.

שרן השכל: לא משנה כמה פעמים בשבוע אני מגיעה אליה וכמה זמן אני נמצאת בה, היא מפעימה אותי בכל פעם מחדש.

שרן השכל: כבר בכניסה לעיר מרגישים את זה: הארכיטקטורה המשתנה, המגוון האנושי, מזג האוויר – משהו בתחושה הכללית.

שרן השכל: העיר הזאת עוטפת אותי בקדושתה, מחברת אותי לשורשים העמוקים ביותר של זהותי.

שרן השכל: אני אוהבת את העיר הזאת.

שרן השכל: אבל היום הזה, שהיה אמור להיות יום חג, נעטף בעננה כבדה וקודרת אשר מעכירה את תחושת החגיגיות ומקשה עליי לשמוח.

שרן השכל: אין זה סוד שירושלים היא אחת הערים העניות ביותר בישראל.

שרן השכל: מצב התשתיות בירושלים אינו משביע רצון, בלשון המעטה; יש מצוקת דיור אקוטית וצעירים עוזבים את העיר; יש בירושלים מחסור במקומות עבודה, ועסקים רבים נסגרו בשנה החולפת.

שרן השכל: ואם לא די בכל זה, אז בימים אלו אנחנו מקבלים תזכורת לכך שירושלים היא גם עיר מסוכסכת, עיר של ריב ומדון, עיר של אש, אבנים ודם.

שרן השכל: חברות וחברי הכנסת, ברור לכולנו שאת הסדר והביטחון יש להשיב, ומייד.

שרן השכל: יש לטפל בפורעי חוק, בקיצוניים, ולהיאבק בכל מי שמנסה לערער את מרקם החיים בירושלים ובישראל כולה.

שרן השכל: זו אפילו לא שאלה לוויכוח.

שרן השכל: אבל היום, ברשותכם, אני לא רוצה להפנות אצבעות מאשימות.

שרן השכל: היום אני מבקשת לראות דווקא את הפוטנציאל לתיקון.

שרן השכל: תוצאות הבחירות האחרונות פתחו חלון הזדמנויות לאיחוי הקרעים בעם ולחיבורה של ירושלים – בין חלקיה השונים ובינה לבין ישראל כולה.

שרן השכל: יש בבית הזה מי שמייחלים למערכת בחירות נוספת ויעשו כל שביכולתם כדי להדגיש ולהעצים את המפריד.

שרן השכל: אך מי שרוצה בטובתה של ישראל, ולא משנה מאיזו מפלגה, מי שרוצה בטובתם של אזרחי ישראל, יבחין דווקא בדברים שסביבם אפשר להתאחד.

שרן השכל: מוטל עלינו, על כולנו, מכל המפלגות, להתכנס סביב ערכים של אהבת הארץ והמדינה ושל רצון אמיתי לפתור את המשברים שמונעים מאיתנו לשגשג.

שרן השכל: בקואליציה שעל הקמתה אנו שוקדים כעת יכול להתקיים שיתוף פעולה בין חובשי כיפה ושומרי מצוות לבין חילונים גמורים; בין יהודים ללא יהודים; בין אנשי ונשות ימין אידיאולוגי לנשות ואנשי שמאל אידיאולוגי.

שרן השכל: דווקא בימים אלה של מאבקים פנימיים ופילוג, כשההסתה משתוללת והאלימות מתפשטת, זוהי חובתנו לעשות כל מה שניתן כדי להחזיר את השקט והיציבות, גם אם זה אומר שנצטרך לוותר לרגע על המחלוקות בינינו ולהתמקד במה שמחבר.

שרן השכל: אני מאמינה שיש היום בקרב הרוב המכריע בעם רצון אמיתי לתיקון.

שרן השכל: יש רבים בבית הזה שמחזיקים בשאיפה אמיתית לאיחוי ולעבודה משותפת עם מי שתמיד ראינו כעומדים ועומדות מצידה השני של תהום מפרידה.

שרן השכל: חובה עלינו לנסות ולבנות את הגשר; איש אינו יכול להבטיח שכך יקרה, אך אני מקווה שכן.

שרן השכל: ואם יש משהו שירושלים אמורה לסמל תמיד, ועל אחת כמה וכמה בימים בוערים אלה, זה בדיוק את זה.

שרן השכל: יש רבים, גם בבית הזה, שרוממות ירושלים בגרונם אך מעשיהם – איך לומר – לא בדיוק עולים בקנה אחד עם מה שפיהם מדבר.

שרן השכל: הם מדברים על קדושת המקום, על חשיבותו, על זיקה דתית והיסטורית, על זכויות מדיניות, לאומיות, על הצורך באחדות, אך מעשיהם ופעולותיהם משדרים בדיוק ההפך.

שרן השכל: לכן, היום, יום ירושלים, אני מאחלת לעיר האהובה הזאת שהאש היחידה שתבער בה תהיה אש של אהבה, של יצירה תרבותית, של להט אמונה, ולא אש של מדון ושנאה.

שרן השכל: אני מאחלת לירושלים שאבניה ישמשו לבנייתה, ולא כנשק; שכיכרות העיר ישמשו מקום להתכנסות ולחגיגה משותפת, לא להסתה ולא לפרובוקציות שנועדו להסב איזה רווח פוליטי לאיש כזה או אחר.

שרן השכל: אני מאחלת לירושלים שרחובותיה יהיו מקום בטוח לכל אדם, בין אם הוא חובש כיפה או כאפיה, בין אם הוא מתפלל לאלוהים או לאללה, וגם אם הוא או היא אינם מתפללים כלל; שנשים יוכלו ללכת בה בביטחון; שמטיילות ומטיילים יוכלו להלך בסמטאותיה הקסומות ללא חשש; שיתקיימו בה מצעדים ותהלוכות של כל הקהילות המרכיבות את הפסיפס הישראלי.

שרן השכל: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, ואחריו תסכם השרה פנינה תמנו שטה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עד חמש דקות לרשותך.

ניצן הורוביץ: תודה, אדוני היושב-ראש.

ניצן הורוביץ: חברי הכנסת, אני פשוט רואה שהגיעו לכאן וטרנים לקראת הדיון על יום הניצחון, אז קודם כול אני רוצה לברך אתכם.

ניצן הורוביץ: בעיניי, זה היום הכי חשוב בשנה, ובזכותכם אנחנו כאן.

ניצן הורוביץ: ועכשיו לעניין ירושלים.

ניצן הורוביץ: ירושלים בוערת.

ניצן הורוביץ: העיר הזאת, שהיא פנינה, היא סוג של מוזיאון חי, שהיא אתר מורשת עולמי מכל כך הרבה בחינות, שצריכה להיות אבן שואבת לבני כל הדתות, מפגש תרבותי מדהים, והיא גם עיר יפה, במיוחד החלקים העתיקים – העיר בוערת, ו-54 שנים אחרי מלחמת ששת הימים היא משוסעת ומפולגת.

ניצן הורוביץ: אתה ממש יכול לראות איפה עבר הגבול; אתה יכול להסתובב במה שנקרא קו התפר ולראות איפה החלק המערבי נגמר ואיפה מתחיל החלק המזרחי, פשוט בגלל ההזנחה, הלכלוך, התשתיות הירודות – כאילו אתה מגיע לארץ אחרת.

ניצן הורוביץ: יש מיליון תושבים בירושלים.

ניצן הורוביץ: זאת העיר הכי גדולה במדינה, עיר ענקית.

ניצן הורוביץ: כ-40% מהם במזרח ירושלים, ערבים, תושבים אך לא אזרחים.

ניצן הורוביץ: וכל הדבר הזה מתקיים בתוך גבולות מוניציפליים בלתי אפשריים.

ניצן הורוביץ: זה דבר שקרה לאחר מלחמת ששת הימים במטרה להגדיל כמה שאפשר את השטח הזה של ירושלים, ואחר כך הוא סופח, והעניין הזה עד עצם היום הזה מביא לבעיות קשות ביותר מבחינת מרקם החיים בעיר הזאת.

ניצן הורוביץ: ואפילו אני הולך כאן לשיטתם של אלה שדוגלים באיחוד העיר, שתומכים בסיפוח, בהחלת הריבונות הישראלית – אתם יודעים שהתפיסה המדינית שלנו היא שונה, אבל אפילו אם אני הולך עם אלה שאומרים: איחוד ירושלים ואחדות ירושלים – איזו אחדות ואיזה איחוד?

ניצן הורוביץ: 54 שנה, והפער בין שני החלקים של העיר הוא עצום.

ניצן הורוביץ: בכלל, ירושלים, בכל המכלול שלה, היא עיר ענייה.

ניצן הורוביץ: כמה שמשקיעים בה, כמה שהממשלה שופכת ושופכת, ירושלים היא עיר עם 40% עניים – זו רמת העוני בקרב משפחות בירושלים – לעומת 20% בארץ כולה.

ניצן הורוביץ: ירושלים עיר ענייה.

ניצן הורוביץ: אפילו עכשיו, בתקופת הקורונה, ירושלים נפגעה עוד יותר מערים אחרות.

ניצן הורוביץ: שיעור הירושלמים – ואת זה אנשים לא יודעים – בקרב כלל מקבלי דמי האבטלה בישראל הכפיל את עצמו, זאת אומרת, יש עכשיו הרבה יותר מובטלים ועניים חדשים בירושלים בשנים האלה.

ניצן הורוביץ: אם מסתכלים למשל על נושא כמו חינוך – גם במזרח ירושלים חלים החוקים שלנו, החוקים הישראליים, אז איך זה שבמזרח ירושלים חסרות 2,000 כיתות?

ניצן הורוביץ: 2,000 כיתות.

ניצן הורוביץ: יש איזה נתון שראיתי: 23,000 ילדים במזרח ירושלים עד גיל 18 לא רשומים ומעולם לא נרשמו בשום מסגרת חינוכית, למרות שגם שם יש חוק לימוד חובה.

ניצן הורוביץ: 23,000 ילדים – הייתם מעלים על דעתכם דבר כזה בתל אביב או בחיפה?

ניצן הורוביץ: כמובן שלא.

ניצן הורוביץ: מדוע זה קורה?

ניצן הורוביץ: כי כל הסיפור הזה של אחדות ירושלים נשמע יפה בסיסמאות ומדברים בו גבוהה-גבוהה, אבל בפועל ירושלים מחולקת ומפולגת, כי מתחמקים מפתרון הבעיה.

ניצן הורוביץ: ואי-אפשר להדחיק אותה ואי-אפשר להסתיר אותה, היא מתפרצת, והדרך לפתור אותה היא באמצעות כיבוד הזכויות של כל התושבים שגרים בירושלים.

ניצן הורוביץ: כן, במסגרת ההשקפה המדינית שלנו אנחנו חושבים – אני חושב – שירושלים צריכה תמיד להישאר עיר אחת – חומות באמצע עיר וגדרות זה דבר נורא – אבל בירה של שתי מדינות; כן, גם בירה למדינה הפלסטינית.

ניצן הורוביץ: אבל אני אומר שוב, אדוני היושב-ראש, זה לא המצב היום.

ניצן הורוביץ: אולי רוב חברי הכנסת לא תומכים בדעה הזאת שלנו, אבל אפילו לשיטתכם, לשיטתם של אלה שדוגלים באיחוד ירושלים, אין עיר מאוחדת; יש פה שתי ערים מאוד שונות זו מזו.

ניצן הורוביץ: אתה רואה את זה בעין, הנתונים זועקים.

ניצן הורוביץ: הינה, אני אקרא משפט, ובזה אני אסיים, מתוך דוח ביקורת מיוחד של מבקר המדינה על מזרח ירושלים: בשנים שמאז 1967, עשרות שנים, "פיתחה העירייה את שירותי הרווחה במזרח העיר בקצב איטי" ביותר.

ניצן הורוביץ: תושבי מזרח ירושלים הערבים – יש עליהם חובות, יש עליהם זכויות, אבל "האוכלוסייה הזאת חיה בעוני קשה, וקיימים פערים עמוקים בכל תחומי החיים בינה ובין תושבי מערב העיר ושאר המדינה, ובכללם פערים ברמת השירותים החברתיים שהיא מקבלת".

ניצן הורוביץ: כך שאני אומר לסיכום, אדוני היושב-ראש, שבמקום סיסמאות, בוודאי במקום אלימות, במקום הדם הזה שנשפך, העוני, ההזנחה – אפילו אלה שדוגלים באיחוד ירושלים: שפרו את המצב, התייחסו בכבוד לתושבים, כדי שכל תושבי העיר הזאת, יהודים וערבים, יזכו לביטחון ולחיים בכבוד, כמו שמגיע להם.

ניצן הורוביץ: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תסכם את הדיון שציין את יום ירושלים לזכרם של יהודי אתיופיה שנספו בדרכם לישראל השרה פנינה תמנו שטה, שרת הקליטה והעלייה.

פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אורחים מכובדים, נציגי עיריית ירושלים, סגן ראש העיר, חברי הכנסת, תרשו לי לפתוח בתפילה – תהילים, פרק קכ"ב: "שיר המעלות לדוד שמחתי באמרים לי בית ה' נלך.

פנינה תמנו: עמדות היו רגלינו בשערייך ירושלם.

פנינה תמנו: ירושלים הבנויה כעיר שחברה לה יחדו.

פנינה תמנו: ששם עלו שבטים שבטי-יה עדות לישראל להדות לשם ה'.

פנינה תמנו: כי שמה ישבו כסאות למשפט, כסאות לבית דוד.

פנינה תמנו: שאלו שלום ירושלים, ישליו אהביך.

פנינה תמנו: יהי שלום בחילך, שלוה בארמנותיך.

פנינה תמנו: למען אחי ורעי אדברה נא שלום בך.

פנינה תמנו: למען בית ה' אלהינו אבקשה טוב לך.

פנינה תמנו: " בימים טרופים אלו, לנוכח המאורעות, כולנו מתפללים ומבקשים טוב לירושלים.

פנינה תמנו: היום, כ"ח באייר התשפ"א, לצד יום ירושלים, אנו מציינים את יום הזיכרון ליהודי אתיופיה אשר חירפו את נפשם כדי לראות את ירושלים ומתו בדרכם לישראל.

פנינה תמנו: כ-4,000 איש ואישה, ילד וילדה, נשמות טהורות שהלכו מאיתנו ולעד יהיו נצורים בליבנו – תמר.

פנינה תמנו: תמר.

פנינה תמנו: חברים.

פנינה תמנו: הרשו לי לחלוק איתכם את הנאום שנאמתי היום בטקס הממלכתי בהר הרצל, שם התכנסו אלפים מבני ובנות הקהילה, משפחות שכולות, יחד אל מול האנדרטה לזכרם של יהודי אתיופיה.

פנינה תמנו: הקדוש ברוך הוא אמר על רחל אימנו בספר ירמיהו, פרק ל"א, פסוק י"ד: "קול ברמה נשמע, נהי בכי תמרורים, רחל מבכה על בניה".

פנינה תמנו: ואנחנו היום התאספנו יחד, בני ובנות הקהילה, בטקס הממלכתי, יחד עם קהל רחב מישראל, ורבים שאני רואה גם כאן בתוך המשכן – חבר הכנסת יוראי הרצנו ועוד רבים אחרים.

פנינה תמנו: שלום, אדוני היושב-ראש.

פנינה תמנו: היה גם סגנך – –

יריב לוין: נכון.

פנינה תמנו: – – חבר הכנסת מרגי – לבכות את אשר אבד לנו, את אותם קרובינו בעלי האמונה הזכה והטהורה שאספו את כל חייהם וארזו אותם לתוך חלום אחד – ירושלים – ולא זכו לראותה.

פנינה תמנו: בהמשך אומר הקדוש ברוך הוא לרחל אימנו: "מנעי קולך מבכי ועיניך מדמעה כי יש שכר לפעלתך נאם ה' ושבו מארץ אויב ויש תקוה לאחריתך נאם ה' ושבו בנים לגבולם".

פנינה תמנו: ואכן, שבנו הביתה לאחר גלות ארוכה, בת אלפי שנים, לאחר שהצלחנו לשמור את צביון עם ישראל ותורת ישראל; זאת, חרף הקשיים, המהמורות ומי שחרש רעתנו ורצה גם להעלים את דתנו.

פנינה תמנו: אנחנו קהילה ששרדה, בקושי רב אך בגבורה, את הרעות שחלו עלינו ברבות השנים, הרבה בזכות סיפורים על ירושלים שכולה מזהב.

פנינה תמנו: היו בצורות, היו מחלות, רעב, מתקפות של חיות רעות, ומיסיון קשה שלא הרפה, עד שהגיעה הגאולה שלנו, ביתא ישראל.

פנינה תמנו: וכך, בסוף שנות השבעים והשמונים הקהילה התעוררה, נחושה להגשים חלום אבות.

פנינה תמנו: ארזנו את התרבות, ההיסטוריה, הזיכרונות וחיים שלמים והלכנו ולא הפסקנו ללכת.

פנינה תמנו: וכפי שאמר הקדוש ברוך הוא לאברהם, "לך לך מארצך וממולדתך ומבית אביך אל הארץ אשר אראך", אימצנו חזק ללב את שהותרנו מאחור, בידיעה אמיתית כי לאתיופיה, שם נולדנו, כבר לא נחזור.

פנינה תמנו: נשים הרות, זקנים, מבוגרים וטף הרגישו על כתפיהם את משקל הדורות הקודמים כמו רוח שעוטפת ודוחפת מכל כיוון להמשיך ללכת.

פנינה תמנו: צעדנו יחפים גם כשהיינו עייפים, בלי חשש ומורא, כי הינה יציאת מצרים שלנו הגיעה.

פנינה תמנו: צעדנו בתחושה עילאית שאנחנו הדור הנבחר, שכבר לא נהיה כחולמים, אלא מגשימים את שיבת ציון.

פנינה תמנו: למזלי, הייתי ילדה קטנה מאוד, בת שלוש, במסע הארוך.

פנינה תמנו: כך נמנע ממני לזכור לפרטי-פרטים את כל שעברנו.

פנינה תמנו: הצלקות שאני נושאת קלות יותר משל רבים, רבים מדי, שפגשתי בטקס היום ופוגשת כל העת.

פנינה תמנו: הם חיים בקרבנו ונושאים צלקות שגם הזמן אינו מרפא, נושאים כאב נצור שהשנים לא מטשטשות.

פנינה תמנו: איבדנו את היקר מכול – איבדנו את החולמים התמימים, איבדנו את הזכים והטהורים, איבדנו כל כך הרבה חיים.

פנינה תמנו: קברנו הורים וילדים, אחים ואחיות, סבים וסבתות, בבכי חרישי, באדמה זרה – כמו שאמרתי אשתקד, אדוני היושב-ראש – בלי קבר או שבעה.

פנינה תמנו: רבים הגיעו ארצה יתומים לאימא אדמה ישראל.

פנינה תמנו: נזכור היום את כולם.

פנינה תמנו: נזכור היום את הנשים ההרות אשר צעדו ללא פחד אל הלא-נודע וכרעו ללדת בלב מדבר שומם ולא שרדו זאת.

פנינה תמנו: נזכור היום את הגברים האמיצים שהגנו בגופם על בני משפחתם בעת מפגש עם כנופיה של שודדים.

פנינה תמנו: נזכור היום את הזקנים והמבוגרים החולים אשר ידעו בליבם בטרם יצאו למסע כי זו תהיה דרכם האחרונה בניסיון להגשים את חלום ירושלים.

פנינה תמנו: נזכור היום את הנשים, הנערות והילדות אשר נחטפו מבני משפחותיהן, נאלצו לעבור אונס, השפלה ועינויים קשים.

פנינה תמנו: נזכור היום את הילדים הקטנים והתינוקות שעצמו עיניים כי כוחם לא יכול להם עוד.

פנינה תמנו: נזכור ולא נשכח את כל ההורים שלא זכו לגדל את הילדים שלהם ושלא זכו להשלים את המסע.

פנינה תמנו: נזכור את כל הרוגי המלכות ואת גבורתם של אסירי ציון, ובהם אדיסו וודג'ה, זכרו לברכה, שהלך בטרם עת לפני כחודשיים ופעל רבות כיושב-ראש ארגון אסירי ציון של יהודי אתיופיה, גם בסודאן וגם באתיופיה.

פנינה תמנו: נזכור ולא נפקיר גם את אלה החיים בתוכנו וזקוקים ליד מושטת, לאוזן קשבת, לסיוע נפשי, ובעיקר להיות ראויים לחיים נורמטיביים ככל שניתן בעד ההקרבה שלהם.

פנינה תמנו: כשרת העלייה והקליטה, עם כניסתי לתפקיד, בדיוק לפני שנה, התחייבתי לפעול להנצחת יהודי אתיופיה שנפלו ונספו בדרכם לירושלים.

פנינה תמנו: אני שמחה לבשר שהשנה, לאחר שבחנתי את התמיכות של משרדי, הובלתי שינוי מהותי בנוהל התמיכות, כך שכל הרשויות המקומיות שמעוניינות בכך יקבלו תקציב לפעולות הנצחת יהודי אתיופיה שנספו בסודאן ובדרכם לישראל.

פנינה תמנו: זוהי זכות גדולה לפעולה אחת בשרשרת פעולות שאני מבצעת כדי לעטוף, לחבק ולשפר את השירות הניתן גם לאסירי ציון.

פנינה תמנו: כמו כן, במסגרת הסכם הנורמליזציה עם סודאן פניתי אל נשיא המדינה, אל ראש הממשלה, אל המל"ל ואל עוד גורמים כדי לפעול בצורה אקטיבית עבור הנצחה, איתור קברים והעלאת עצמות של יקירינו.

פנינה תמנו: זו החובה שלנו, ולזה ראויים בני המשפחות שכואבים את לכת יקיריהם.

פנינה תמנו: ולא רק זאת – יש רבים, עשרות מיהודי אתיופיה, שנעלמו תוך כדי המסע ועד היום אין לנו מידע לגביהם.

פנינה תמנו: גם בעניין הזה אנחנו צריכים לפעול ביתר שאת.

פנינה תמנו: והיום, לצד העצב, אנחנו גם שמחים בירושלים בירתנו האהובה והקדושה, שאותה חלמנו, שאותה אנחנו מגשימים יום-יום, גם כשיש מורכבות.

פנינה תמנו: בה אנחנו זכינו, והיא נחמתנו הגדולה ביותר.

פנינה תמנו: אסיים במשפט מתוך קטע התפילה של הקייסים, מנהיגי העדה, שכיבדו אותנו קודם בנוכחותם ונאלצו לעזוב: שאי ציון לבשי עוז זרועותייך, שאי ציון תאספי עמך החוזר.

פנינה תמנו: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לשרה פנינה תמנו.

יריב לוין: עד כאן ציון יום ירושלים וציון זכרם של יהודי אתיופיה שנספו בדרכם לישראל.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנו עוברים לנושא הבא – ציון יום הניצחון על גרמניה הנאצית.

קריאה: היושב-ראש, יש אזעקה פה.

קריאות: – – –

יריב לוין: אזעקה.

יריב לוין: אז אנחנו עושים הפסקה.

יריב לוין: הפסקה.

בשעה 18: << נושא >> ציון יום הניצחון על גרמניה הנאצית << נושא >>

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו מחדשים את הישיבה.

יריב לוין: אנו עוברים לנושא הבא – ציון יום הניצחון על גרמניה הנאצית.

יריב לוין: שרי הממשלה, ראשי הנציגויות הזרות, וטרנים יקרים, חברות וחברי הכנסת, את יום הניצחון על גרמניה הנאצית מציינים בעולם פעם בשנה.

יריב לוין: את יום הניצחון על גרמניה הנאצית אנו מציינים, כמעט מבלי משים, במדינת העם היהודי, כאן, בישראל, בכל יום ויום.

יריב לוין: כל יום הוא יום של ציון הניצחון.

יריב לוין: מדינות רבות לחמו בכוחות הגרמניים, בחזית ובעורף, בים וביבשה, במאמץ חובק עולם למנוע מהצורר הנאצי ועוזריו להשליט את תפיסת העולם המסוכנת שלהם.

יריב לוין: באותן שנים לא הייתה לעם היהודי מדינה משלו, לא היה לו צבא משלו ולא הייתה לו יכולת להגן על עצמו בעצמו, אבל רבים מבני עמנו שולבו במאמץ המלחמתי בצבאות העולם כנגד הרוע שהשתלט על גרמניה.

יריב לוין: רובנו המוחלט טרם נולדנו בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה ובזמן הקמת המדינה, אך יעידו אלה שזכו לחזות בהקמתה כי זהו נס של ממש – נס בזכות ולא בחסד.

יריב לוין: אנו מציינים היום את יום הניצחון על גרמניה הנאצית ומכירים תודה והערכה גדולה לווטרנים, שחלקם, נציגיהם, נמצאים איתנו כאן.

יריב לוין: וטרנים יקרים, זכות גדולה לכנסת ישראל לארח אתכם כאן איתנו.

יריב לוין: אתם הייתם שותפים יחד עם רבים אחרים ללחימה במלחמת העולם השנייה, ובזכות עשייתכם ופועלכם, בזכות אומץ ליבכם, בזכות הקרבתכם, העולם כולו זכה להשתחרר מהצורר הנאצי, ובכלל זה בני עמנו, העם היהודי.

יריב לוין: זכורים במיוחד הווטרנים והלוחמים הגיבורים מבני עמנו שלקחו חלק בשחרור מחנות ההשמדה ומחנות הריכוז, אשר רבים מהם לחמו בשורות הצבא האדום והיו הראשונים לחזות בזוועות הנוראות, כמו גם לשחרר את אותם ניצולים גיבורים ששרדו את התופת הנוראה.

יריב לוין: עלינו לדאוג שמה שקרה אז לא יקרה לעולם; עלינו לוודא שמדינת ישראל תהיה חזקה ואיתנה כדי להגן על בני עמנו בכל מקום ובכל זמן; עלינו לוודא שכוחו של העולם החופשי יגבר על כוחם של אלה שמחפשים להרוג, לפגוע, להשמיד.

יריב לוין: אני מבקש להזמין את השר אופיר אקוניס, בבקשה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, הווטרנים, חברי הסגל הדיפלומטי, שגרירים, שגרירות, מלחמת העולם השנייה הייתה האירוע הטרגי ביותר בתולדות האנושות, לא היה טרגי ממנו.

אופיר אקוניס: משטר אחד, חשוך ואכזרי, דרדר את העולם כולו לאובדן נוראי.

אופיר אקוניס: 65 מיליון בני אדם, 65 מיליון, זה מספר בלתי נתפס, ומתוכם שישה מיליון יהודים, ובהם 1.5 מיליון ילדים.

אופיר אקוניס: יסופר הסיפור פעם, ועוד פעם, ועוד פעם, ועוד פעם, ועדיין נשאר בלתי נתפס, בלתי אנושי.

אופיר אקוניס: אנחנו מציינים היום במליאת הכנסת את כניעתו של שלטון הרודנות המפלצתי של הרייך השלישי.

אופיר אקוניס: היום הזה, 8 במאי, הוא מהחשובים במאה ה-21 – היום שבו נכנעה גרמניה הנאצית, ומלחמת העולם השנייה, שהחלה ב-1 בספטמבר 1939, הסתיימה.

אופיר אקוניס: אבל כפי שראינו, אדוני היושב-ראש, לפני שעה קלה, המאבק לא הסתיים.

אופיר אקוניס: התנועה הנאצית חרתה על דגלה את השמדתו של העם היהודי, את חיסולו של העם היהודי; תנועת החמאס, ארגון הפשע הנוראי, הטרוריסטי, אומר – כותב בסעיף הראשון של אמנת החמאס, כפי שהוא קורא לה: המטרה – חיסול הישות הציונית בארץ ישראל.

אופיר אקוניס: ובכן, אנחנו בשיאו של המאבק.

אופיר אקוניס: הפנים שלו, אדוני היושב-ראש, שונות; המטרה זהה.

אופיר אקוניס: המלחמה הסתיימה ב-1945, ואנחנו במאבק ב-2021.

אופיר אקוניס: לשלוש מדינות חייב העולם החופשי חוב על התרומה לניצחון: בריטניה בהנהגתו של וינסטון צ'רצ'יל, ארצות הברית וברית המועצות.

אופיר אקוניס: חברות וחברי הכנסת, 1.5 מיליון יהודים לחמו בצבאות השונים וביחידות שאינן מאורגנות – הפרטיזנים במלחמת העולם – חצי מיליון מהם בשורות הצבא האדום.

אופיר אקוניס: אחת מהן, אחת מן הלוחמות, ברוניה לוסטיג, זכרה לברכה – סבתי האהובה והנערצת, יש לומר – הייתה גאה עד יומה האחרון עלי אדמות על שלחמה ביחידת הצבא האדום, באחת מיחידות הנ"מ, בחלקיה המזרחיים של אירופה.

אופיר אקוניס: ברית המועצות הצילה אותנו, אמרה, בעוד משפחתה נספתה באושוויץ.

אופיר אקוניס: חברות וחברי הכנסת, אשרינו שזכינו לחוקק בכנסת העשרים את חוק מעמד ותיקי מלחמת העולם השנייה.

אופיר אקוניס: אנחנו מציינים אותו ב-9 במאי, כפי שנהוג לציין בברית המועצות לשעבר, במדינות ברית המועצות לשעבר.

אופיר אקוניס: וטרנים יקרים, אנחנו מצדיעים לכם היום על תרומתכם, על עוז ליבכם ואומץ הנפש, בשם כל אזרחי ישראל.

אופיר אקוניס: תמיד ננצור את חלקכם בסילוק המשטר הנאצי, יימח שמו, וגם את המחיר הכבד ששילמתם עד עלייתכם לישראל ובניית ביתכם כאן; זהו בוודאי הניצחון הגדול ביותר.

יריב לוין: תודה רבה לשר אופיר אקוניס, ואני מזמין את חבר הכנסת יואל רזבוזוב, בבקשה.

יואל רזבוזוב: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השגרירים והשגרירות, מכובדיי כולם, והכי חשוב – הווטרנים היקרים, אני גאה לעמוד כאן במליאת הכנסת ולציין את יום הניצחון על גרמניה הנאצית, אשר הוכר לפני ארבע שנים כיום רשמי במדינת ישראל.

יואל רזבוזוב: 76 שנים חלפו מאז הוכרעה גרמניה הנאצית על ידי הצבא האדום וצבאות בעלות הברית במלחמת העולם השנייה.

יואל רזבוזוב: 57 מדינות מהעולם השתתפו באופן ישיר או עקיף במלחמה הגדולה בהיסטוריה האנושית, שכללה גיוס של מאות מיליוני חיילים מכל העולם.

יואל רזבוזוב: 1.5 מיליון יהודים נלחמו בצורר הנאצי, מעל לחצי מיליון בשורות הצבא האדום.

יואל רזבוזוב: לוחמים יהודים גילו גבורה יוצאת דופן והקרבה עילאית.

יואל רזבוזוב: כ-200,000 מהם קיפחו את חייהם במערכה נגד הנאצים, ואיתם גם הסבא-רבא שלי, יצחק בן שלמה פדרניקוב, שהתגייס לחזית ולעולם לא חזר הביתה.

יואל רזבוזוב: אשתו, סבתא-רבתא שלי, ברכה, ברוניה – כפי שהשר אקוניס ציין, גם סבתא שלו שמה ברוניה – לא מצאה אותו וחיפשה את עקבותיו עד סוף חייה.

יואל רזבוזוב: סבתא שלי פרידה, עד 120, מספרת לי על אותה תקופה ממבטה של ילדה בת עשר ששרדה רעב אין-סופי ואיבדה את אביה ללא שום ודאות לגבי גורלו.

יואל רזבוזוב: רק לא מזמן, לפני כמה שנים, הצלחתי למצוא מידע ארכיוני על סבא-רבא יצחק: הוא נפל באוקטובר 1943, ביומו האחרון של הקרב שנמשך 13 ימים תחת אש כבדה ובלתי פוסקת של האויב הנאצי.

יואל רזבוזוב: סבא-רבא יצחק זכה לאות גבורה לאחר מותו.

יואל רזבוזוב: מקום קבורתו אינו ידוע.

יואל רזבוזוב: יהי זכרו ברוך.

יואל רזבוזוב: כ-200,000 לוחמים יהודים בכל דרגי הפיקוד זכו באותות הצטיינות; 107 מתוכם זכו באות הגבורה הגבוה ביותר שניתן בצבא האדום – גיבור ברית המועצות.

יואל רזבוזוב: שישה מבעלי העיטור הכי גבוה – גיבור ברית המועצות – עלו לישראל.

יואל רזבוזוב: הכרתי באופן אישי את אחד מהם, האחרון שנשאר בחיים אז, יעקב פורזון.

יואל רזבוזוב: התרשמתי מצניעותו כשהוא סיפר לי עבור מה הוא קיבל את אות הגבורה שלו.

יואל רזבוזוב: הוא היה רק בן 19 כשנטל יוזמה ותקף את צוותי הטנקים הגרמניים עם רימוני יד, כל זה תוך פציעה קשה בגופו.

יואל רזבוזוב: פעולתו האמיצה של יעקב בלמה את המתקפה של הנאצים עד להגעת התגבורת מהגדוד שלו.

יואל רזבוזוב: יעקב הלך לעולמו בגיל 91, לפני שש שנים.

יואל רזבוזוב: ליוויתי אותו גם במסע האחרון.

יואל רזבוזוב: שמו הונצח באחת השדרות באור עקיבא, איפה שהוא התגורר.

יואל רזבוזוב: לצערי הרב, הלוחמים הוותיקים שלנו עוזבים אותנו מדי שנה.

יואל רזבוזוב: חייבים אנחנו להוקיר ולתמוך באלה החיים עדיין כאן, במדינת ישראל.

יואל רזבוזוב: בזכות ההקרבה שלהם אנחנו חיים; בזכותם שוחררו בני עמנו ממחנות המוות הנוראיים והוקמה מדינה יהודית.

יואל רזבוזוב: חשוב כל כך לזכור ולהוקיר את זכרם של אלה שנפלו למען קיומנו וילדינו, למען העם היהודי.

יואל רזבוזוב: ביום חשוב זה אני קורא למשרד החינוך לדאוג להנצחת זכרם של אלה שלחמו למען העתיד שלנו.

יואל רזבוזוב: הילדים והנכדים שלנו חייבים ללמוד על ההיסטוריה האמיתית של המלחמה, על גבורתם של החיילים היהודים, על תרומתו של הצבא האדום בבלימת המפלצת הנאצית, בשחרור היהודים ממחנות הריכוז ובניצחון המוחלט והמכריע במלחמה.

יואל רזבוזוב: על כך נאמר: מי שלא זוכר את העבר שלו, אין לו עתיד.

יואל רזבוזוב: אנחנו עדים לאחרונה לתופעות של שכתוב ההיסטוריה.

יואל רזבוזוב: אסור לנו כעם היהודי לתת יד לעיוות ההיסטוריה, ועלינו לעמוד איתן נגד כל ניסיון שכזה – גם לגבי השואה וגם לגבי מלחמת העולם השנייה.

יואל רזבוזוב: האמת צריכה להיאמר.

יואל רזבוזוב: אני ניצב כאן היום כדי להוקיר לכם, וטרנים יקרים, תודה ענקית.

יואל רזבוזוב: אני מאוד נרגש לברך אתכם מבימת הכנסת.

יואל רזבוזוב: תהיו ברוכים, חזקים ובריאים.

יואל רזבוזוב: אני מבטיח שלא נשכח את אלה שהקריבו את חייהם למען החופש, למען ארצנו ולמען עתידנו.

יואל רזבוזוב: (אומר מילה ברוסית.

יואל רזבוזוב: )

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת ניר אורבך.

יריב לוין: בבקשה.

ניר אורבך: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, יום הניצחון על גרמניה הנאצית הוא יום של אמירת תודה, של הכרת תודה.

ניר אורבך: הוא יום שמלמד אותנו מהו חסד.

ניר אורבך: בשנת 1933, עם עלייתו של היטלר לשלטון, עם ישראל היה מפוזר.

ניר אורבך: חלק לא ידעו או לא רצו קשר ליהדותם, חלק חיו כיהודים עם כיסופים לארץ ישראל אך כמעט ללא פעולה ממשית שתממש את אותם הכיסופים, וחלק האמינו בכל ליבם באזרחות המוגנת לכאורה בארצם – גרמניה, הונגריה, פולין ועוד.

ניר אורבך: החלק הזה האמין שזוהי ארץ מולדתם והיא תגן עליהם.

ניר אורבך: הימים שבאו אחר כך היו ימים של גילוי עצמי, של גילוי ההיסטוריה שלי, של גילוי העבר שלי, של ההתחברות אליו, לפעמים בעל-כורחי.

ניר אורבך: אלו היו ימים של שנאה לא מוסברת, ימים של שנאת האחר.

ניר אורבך: אבל דווקא באותם ימים, דווקא בתוך המחנות, ביערות, במרתפים – דווקא שם התגלו החסדים; דווקא שם, בחשכה הגדולה, התגלה האור הגדול.

ניר אורבך: היו חסדים גדולים שנראו קטנים – לא להלשין על האחר, לשמור פיסת לחם קטנה, לחלוק שמיכה עם האחר; היו חסדים גדולים שבזמן אמת ראו מייד שהם גדולים – סיכון חייך על מנת להציל את חיי.

ניר אורבך: נכון, היציאה למלחמה הייתה גם כדי להגן על ברית המועצות מפני גרמניה, אבל אין זה מוריד ולו במקצת מהחסד, חסד של חיילים, לגור ולהתחבא ביערות, לשתף פעולה, להגן ולהציל יהודים כדי שהם יוכלו להמשיך ולחיות; חסד של חיילים שראו גופה מוטלת על הקרקע ומפאת כבודה הזיזו אותה כדי לא לדרוס אותה עם הטנק.

ניר אורבך: אחר כך התברר כי זו אינה גופה אלא אדם חי שהתעלף בבריחה מצעדות המוות.

ניר אורבך: הם אספו אותו אליהם והעבירו אותו לבית חולים; חסד של תושבים שהבריחו, הסתירו והעבירו מעט אוכל ושתייה רק כדי שהאדם שהם לפעמים לא הכירו בכלל יוכל להמשיך לחיות, יוכל להמשיך לשרוד.

ניר אורבך: את החסד הזה עשו איתנו אנשי ברית המועצות, יהודים ולא יהודים, שראו את ערך חיי אדם כערך עליון ולחמו כדי להשיב לנו אותו, גם אם זה עלה להם בחייהם שלהם.

ניר אורבך: חשוב לציין שלפי ההערכות ברית המועצות איבדה במלחמה מעל 20 מיליון אזרחים וחיילים, ואין ספק שהניצחון הזה הוא בזכות האומץ, העמידה האיתנה וההקרבה העצמית של האזרחים והחיילים – כפי שציינו, ראיית ערך חיי האדם.

ניר אורבך: השנה יום החסד של הווטרנים וחיילי ברית המועצות מתערבב בשמחת יום ירושלים – יום הניצחון על גרמניה הנאצית נחגג יחד עם יום שחרור ירושלים.

ניר אורבך: בעיניי, אי-אפשר לנצור את הזיכרון הראשון בלי הזיכרון השני; הם שלובים וקשורים זה בזה.

ניר אורבך: יום שחרור ירושלים הוא אחד הימים שמנכיחים את השינוי הגדול שעבר עם ישראל מאז אותו יום ניצחון על גרמניה הנאצית.

ניר אורבך: יום שחרור ירושלים הוא יום שהתאפשר – ואנחנו בהחלט חוגגים אותו בגאווה ובגאון – גם בזכות החסד שעשו איתנו הווטרנים.

ניר אורבך: אנחנו חייבים להודות להם על זה יום-יום.

ניר אורבך: היום הזה הוא יום שבו בני ובנות הנוער שלנו צועדים בראש מורם עם דגלי ישראל, שרים, רוקדים ושמחים בבניין ירושלים.

ניר אורבך: הנס הגדול שקרה לנו משמיים קרה בזכות אותם אנשים שאמרו "הינני" – גם אז, בימי החשכה הגדולה של הנאצים, וגם בימים גדולי ההוד של שחרור ירושלים על ידי חיילנו.

ניר אורבך: כאן המקום להזכיר שחיילים יהודים רבים לחמו בצבאות הברית.

ניר אורבך: רובם עלו בהמשך לישראל, זכו להגיע לירושלים, לחונן את עפרה ולרצות את אבניה, הקימו כאן בתים ומשפחות, והיום הדור הרביעי שלהם משרת בכבוד בצבא ההגנה לישראל.

ניר אורבך: ישנה חשיבות גדולה בהכרת הטוב, בהכרת החסד שנעשה איתך, לברך את אותו אדם ולהכיר לו טובה, להכיר בהתנהגות, שלפעמים עולה על ההתנהגות המצופה מאדם במצב הישרדותי; לקחת לעצמנו רגע למחשבה ולהבנת גודל המעשה.

ניר אורבך: בברית המועצות, ביום הזיכרון לניצחון על גרמניה הנאצית, נוהגים לעמוד דקת דומייה לזכר הנופלים.

ניר אורבך: אני הייתי מבקש שכל אחד היום ייחד דקה של מחשבה לעילוי נשמת ולזכר הנופלים הנלחמים, המצילים, מעלימי העין, המסתירים, ורבים רבים וטובים שעשו עימנו את החסד הזה.

ניר אורבך: ראוי לנו ללמוד מאותם לוחמים שעשו את החסד הזה איתנו – עם שהם לא מכירים, שהוא לא העם שלהם, שלא תמיד דובר את אותה שפה; כיצד מושיטים ידיים עבור הטוב.

ניר אורבך: בימים אלו – ואני מצטער, כי זה לא היה מתוכנן – כשהטרור מרים ראש, כשיש התפרעויות, ירי רקטות, פיגועים שחוזרים ונשנים, וגם היום, ביום ירושלים, בבירת ישראל אנחנו רואים את ההתפרעויות הללו, אנחנו חייבים לשלב ידיים מול העומדים עלינו לכלותנו.

ניר אורבך: גם זה חסד – חסד עם העם שלנו.

ניר אורבך: עכשיו אני רוצה להגיד משהו בנימה אישית, לא קשור לממשלה כזאת או אחרת: אף ממשלה ואף אחד לא יכול ולא צריך להכיל את מה שקורה כאן עכשיו בירושלים ובשאר חלקי הארץ.

ניר אורבך: לאלימות הזאת צריך מדיניות של אפס סובלנות ואפס הכלה.

ניר אורבך: אני אסיים בדבריו של המשורר נתן זך: "כולנו זקוקים לחסד – – – לתת בלי לרצות לקחת, ולא מתוך הרגל.

ניר אורבך: כמו שמש שזורחת, כמו צל אשר נופל".

ניר אורבך: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת ניר אורבך.

יעקב מרגי: אני מזמין את חבר הכנסת עופר כסיף.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: אחריו – חבר הכנסת עמר בר לב.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עד חמש דקות לרשותך.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, וטרנים מכובדים, אורחים מכובדים, היום אנחנו מציינים את הניצחון – אולי אחד מהניצחונות החשובים ביותר בהיסטוריה האנושית, ואכן ניצחון של האנושיות על השטניות, של האנושיות על המפלצתיות, ניצחון גדול שהוביל הצבא האדום, שנלחם באומץ רב – אנחנו כולנו מכירים את הקרב בסטלינגרד, את הקרבות בסטלינגרד, שהם אות ומופת למלחמה, למאמץ עליון כנגד המפלצת הנאצית, יחד עם בעלות הברית, כמובן.

עופר כסיף: אני גאה להיות חבר המפלגה הקומוניסטית הישראלית וחד"ש, שמציינים באופן קבוע בכל שבת שקרובה ל-8 במאי – אנחנו מציינים ביער על שם הצבא האדום, ליד נווה אילן, את הניצחון הגדול על הנאצים, וכך עשינו גם שלשום.

עופר כסיף: אפרים קישון, ניצול שואה בעצמו ומחזאי ידוע – הייתה איתו תוכנית "חיים שכאלה" לפני הרבה מאוד שנים, ואני, למרות שהייתי ילד קטן, אני חושב שהיו שם כמה דברים שאני זוכר עד היום מפאת עוצמתם.

עופר כסיף: אחד מהדברים שהוא אמר זה שהנאציזם איננו המשרפות ותאי הגזים; הנאציזם, אמר קישון, הוא אותו שכן שפותח את הדלת כשבאים לקחת אותך וסוגר אותה בחזרה בלי להגיד מילה, אמר אפרים קישון.

עופר כסיף: ההשמדה השיטתית, התעשייתית, הפשע הנתעב שקשה למצוא בהיסטוריה דומה לו, אותו פשע של רצח עם ורצח שיטתי של כל מי שלא נשא חן בעיני הנאצים, יימח שמם, ההשמדה הזאת, רצח העם הנורא הזה – אלה נערכו על רקע של השנאה והסתה במערכת החינוך, דה-הומניזציה ודמוניזציה של היהודים בתקשורת, כלומר שנים של הכשרת לבבות לפשע הנתעב מכול.

עופר כסיף: כולנו יודעים שהנאצים היו בשלטון מ-1933 עד 1945.

עופר כסיף: ההשמדה השיטתית התחילה בסוף 1941 – שמונה שנים עבדו הנאצים על הכשרת לבבות שתאפשר את אותה שתיקה שמדבר עליה קישון, שתאפשר את אותה שתיקה כאשר הטבח יחל.

עופר כסיף: גם בחקיקה הכשירו את הלבבות, ואני אציין כמה חוקים שהעבירו באותה תקופה: יהודים לא יוכלו להיות אזרחים, מעמדם הפך להיות מעמד של זרים; יהודים לא יוכלו לשרת במשרות ציבור; יש למנוע מהיהודים הגירה לגרמניה; החלת החוק להחזרת הפקידות המקצועית על כנה – איזה שם מכובס – חוק שהסמיך את פיטורי הפקידים הלא-ארים; סדרת חוקים שמטרתם הייתה מניעת היהודים מעיסוק במקצועות כמו עורכי דין ויועצי מס; פיטורים של השכירים הלא-ארים; רופאים ורופאי שיניים יהודים, או לא ארים בכלל – נאסר עליהם להיות ברשימת המוסדות לרפואה חברתית.

עופר כסיף: ב-22 בספטמבר 1933 התקבל חוק שהקים את לשכת התרבות של הרייך, שקבע סילוק של הלא-ארים מארגונים ומפעלים הקשורים בספריות, בעיתונות, בשידור, בתיאטרון, במוזיקה, באומנות; חוק נגד גרימת צפיפות יתר בבתי הספר הגרמניים ובמוסדות להשכלה גבוהה ב-7 באפריל 1933 – שוב, איזה שם מכובס כדי להגביל את מספר התלמידים הלא-ארים, בראש ובראשונה היהודים.

עופר כסיף: ב-15 בספטמבר 1935 התקבלו אותם חוקים ארורים, חוקי נירנברג הידועים לשמצה, שבהם, בין השאר, היה חוק האזרחות של הרייך, שעל פיו נשללו מהיהודים כל זכויות הבחירה שלהם, פוטרו יהודים עובדי שירות המדינה שעוד נשארו, שכירים, פועלים.

עופר כסיף: החוק השני באותו יום היה חוק הגנת הדם הגרמני והכבוד הגרמני, שאסר נישואים בין יהודים לאזרחים מדם גרמני או קרוביהם.

עופר כסיף: כמובן, תפיסת נכסים בבעלות יהודים ועיקולם לטובת ארים – תהליך שנקרא אריזציה – שאף נהפך לביזה חוקית מטעם המדינה.

עופר כסיף: המשורר הקומוניסט ברטולד ברכט היטיב לתאר את השתיקה אל מול הטבח, השתיקה שהוכנה משך שנים, ואשר היא, לדברי קישון, המאפיין המחריד ביותר של הנאציזם.

עופר כסיף: וכך כתב ברכט בשירו "כשהרשע בא כמו גשם נופל": "כאחד המביא מכתב חשוב לאשנב לאחר שעות / הקבלה: האשנב כבר נעול.

עופר כסיף: / כאחד הרוצה להזהיר את העיר מפני שיטפון: / אבל הוא מדבר לשון אחרת.

עופר כסיף: אין מבינים את דבריו.

עופר כסיף: / כקבצן, הדופק בפעם החמישית באותה דלת, שבה כבר / קיבל ארבע פעמים: הוא רעב בפעם החמישית.

עופר כסיף: / כאחד שדמו זורם מתוך פצע והוא מחכה לרופא: / דמו ממשיך לשתות.

עופר כסיף: / כך באים אנחנו ומספרים שעשו לנו מעשים / שלא ייעשו.

עופר כסיף: / כשסופר לראשונה שידידינו נשחטים בהדרגה / קמה זעקה של פלצות.

עופר כסיף: אז נשחטו מאה.

עופר כסיף: אבל / כאשר נשחטו אלף ולשחיטה לא היה סוף, נפוצה / השתיקה.

עופר כסיף: / כשהרשע בא כמו גשם נופל, איש אינו קורא עוד: / עצור! / כשהפשעים נערמים, הם נעשים בלתי נראים.

עופר כסיף: / כשהסבל נעשה ללא נשוא, אין שומעים / עוד את הצעקות.

עופר כסיף: / גם הצעקות נופלות כגשם קיץ.

עופר כסיף: " הניצחון הגדול על הנאציזם אינו רק במישור הצבאי אלא גם הפוליטי והתודעתי.

עופר כסיף: על כולנו לעשות הכול כדי למנוע דמוניזציה של עמים או של קבוצות אחרות, להיאבק בכל צורות הגזענות, הדיכוי והיחס הבלתי-אנושי.

עופר כסיף: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת עופר כסיף.

יעקב מרגי: חבר הכנסת עמר בר לב, ואחריו – חבר הכנסת אלכס קושניר.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עד חמש דקות לרשותך.

עמר בר-לב: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, פרטיזנים, לוחמים, וטרנים נכבדים, יום הניצחון הוא יום שבו כולנו מצדיעים לכם – לכם שם, הווטרנים, ולמיליוני הלוחמים שנעמדו כחומה בצורה אל מול הרוע, האנטישמיות והפשיזם שניסו להשתלט על העולם כולו ולהשמיד את עמנו.

עמר בר-לב: זה היה מאבק קשה, עקוב מדם וקורבנות, ולבסוף ניצח הטוב.

עמר בר-לב: ב-8 במאי 1945, יום כניעתה של גרמניה הנאצית, העולם עדיין לא ידע, ובוודאי לא עיכל את נוראותיה של אותה מלחמה, לא לאנושות כולה ובוודאי לא לעם היהודי.

עמר בר-לב: גם היום, במלאת 76 שנים ליום ההוא, קשה לנו באמת לעכל את גודל הזוועה ואת השואה שעמנו חווה.

עמר בר-לב: אך לצד הפרק הנורא בתולדות עמנו והמחיר הנורא ששילמנו, יום הניצחון על גרמניה הנאצית מסמל לא רק את סופה של מלחמת העולם השנייה, כי אם יותר מכול את ניצחונם של בני אור על בני חושך, ובכך מסמל תקווה וצדק.

עמר בר-לב: מיליון וחצי לוחמים יהודים לחמו נגד הצורר הנאצי; חצי מיליון מתוכם לחמו בנאצים בשורות הצבא האדום; כ-250,000 מהם נהרגו בקרבות הקשים – אלה מספרים שאנחנו לא יכולים בכלל לעכל היום – והיתר לחמו בשורותיהן של בנות הברית כפרטיזנים ובמסגרת הבריגדה היהודית בצבא הבריטי.

עמר בר-לב: כיום נותרו בינינו בישראל רק אלפים בודדים של וטרנים ווטרניות, ותיקי מלחמת העולם השנייה, שלחמו בנאצים בחזיתות השונות, ומהווים חלק מתקומתה של מדינת ישראל.

עמר בר-לב: אתם כאן, ביציע הכנסת, נציגיהם של לוחמים הנועזים ובעלי התושייה שלחמו בעוז להגן גם על לאומיותם, אך לא פחות מכך כדי לשמר את כבוד העם היהודי – אתם מהווים עד היום אות ומופת לכל יהודי באשר הוא.

עמר בר-לב: המאבק שלכם, הווטרנים, במפלצת הנאצית הוא אשר סייע במאבק על תקומתו של העם היהודי בארץ ישראל, מאבק של גבורה ועוצמה, צדק ושוויון, ומעל לכול – השאיפה לשלום.

עמר בר-לב: אך המאבק לא תם, והאחריות להשלים אותו היא עלינו, חברי הכנסת, דווקא בתקופה הקשה הזאת.

עמר בר-לב: לפני כמה שעות שבנו מהר הרצל, מטקס האזכרה הממלכתי ליהודי אתיופיה שנספו בדרכם לישראל, טקס לציון מסעם הארוך ורב-הייסורים ורב-הקורבנות בדרכם לציון.

עמר בר-לב: אך לצערי המסע שלהם, גם לאחר הגעתם לציון, עדיין לא תם.

עמר בר-לב: מסע המאבק שלהם ושלנו, של כולנו, בגזענות, באפליה, בהדרת השונה, מאבק שכולו למען צדק, שוויון וקבלת האחר – המאבק הזה עדיין לא תם.

עמר בר-לב: היום אנחנו חוגגים את יום ירושלים, המציין ומסמל את איחודה של בירת ישראל.

עמר בר-לב: וכפי שאנחנו חווים בימים אלה, וממש בשעות האחרונות, גם המאבק הזה עדיין לא תם.

עמר בר-לב: אך למרות כל הקשיים הנוכחיים אל לנו לשכוח במאבקנו זה את מאבקו של העם היהודי רק לפני כמה עשרות שנים, מאבק שנמשך מאות בשנים, מאבק של מיעוט יהודי על חופש האמונה, על חופש הפולחן, מאבק לשוויון וצדק.

עמר בר-לב: כיום, ביושבנו בבטחה בארצנו, אל לנו לשכוח את הגר ואת השונה.

עמר בר-לב: אנחנו מציינים היום את יום הניצחון הזה כדי לזכור ולא לשכוח את הניצחון, ולא פחות – אתכם, לוחמים יהודים, המהווים עבורנו סמל של גבורה יהודית.

עמר בר-לב: אני מצדיע לכם, ותיקי המלחמה, ומודה לכם על ההקרבה, הגבורה והערכים שהנחלתם לנו.

עמר בר-לב: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אלכס קושניר, ואחריו – חבר הכנסת אייכלר, אם יהיה נוכח.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, אורחים נכבדים, וטרנים, פרטיזנים, ניצולי מצור לנינגרד, ברוכים הבאים.

אלכס קושניר: אני באמת מאוד מאוד שמח לראות אתכם כאן.

אלכס קושניר: כל שנה שעוברת לוקחת איתה עוד ועוד וטרנים, עוד ועוד אנשים שראו בעיניים את מכונת ההשמדה הנאצית.

אלכס קושניר: מול המפלצת הגזענית ששמה לעצמה למטרה לחסל את העם היהודי כולו, למחוק, להשמיד, להעלים אותו מההיסטוריה של האנושות, נעמדו יחד עם אומות העולם 1.5 מיליון לוחמים ולוחמות יהודים; מתוכם, כחצי מיליון לחמו בשורות הצבא האדום ובשורות הפרטיזנים.

אלכס קושניר: חצי מיליון לוחמים ולוחמות יהודים – זה כמעט כמו צה"ל על כל מערך המילואים והסדיר שלו.

אלכס קושניר: כל מי שהיה יכול להילחם הלך להילחם, כמו סבא שלי, כמו הסבים והסבתות של כמעט כל העולים מברית המועצות לשעבר.

אלכס קושניר: בזכותם אנחנו כאן, חיים במדינה יהודית.

אלכס קושניר: בזכותם אנחנו קיימים.

אלכס קושניר: היטלר פלש לברית המועצות בתאריך 22 ביוני 1941 במסגרת מבצע ברברוסה.

אלכס קושניר: מעבר לתוכנית הכיבוש הייתה לו גם תוכנית סדורה לחיסול של יהודי ברית המועצות.

אלכס קושניר: ארבע יחידות מיוחדות, איינזצגרופן, החלו בהשמדה המונית של יהודים.

אלכס קושניר: פשוט הוציאו אותם ליערות, הכריחו אותם לחפור בורות, הכריחו אותם להתפשט וירו בהם – בנשים, בילדים, בקשישים.

אלכס קושניר: כך חוסלה כל המשפחה של סבא שלי בזמן שהוא לחם בחזית, כולם – ההורים, האחים והאחיות.

אלכס קושניר: כך חוסלו כ-2.5 מיליון יהודי ברית המועצות.

אלכס קושניר: עבורנו, העולים דוברי הרוסית, 9 במאי, יום הניצחון על גרמניה הנאצית, הוא יום שבו השמחה מהולה בעצב, יום של גאווה גדולה שמהולה בכאב עמוק.

אלכס קושניר: זה יום של הוקרה ותודה, תודה אין-סופית על הניצחון ההוא, ניצחון שבלעדיו פשוט לא היינו שורדים, לא היינו יכולים להקים מדינה; ניצחון שבלעדיו פשוט לא היינו קיימים.

אלכס קושניר: ביום הזה אני גאה במיוחד להיות שייך ליהדות דוברת הרוסית.

אלכס קושניר: אני גאה בסבא שלי ובסבים והסבתות של עולים כמוני, שנכנסו לתופת ויצאו ממנה עם הרבה אבדות, המון כאב, אבל עם ניצחון, ניצחון שלא היה כמותו בהיסטוריה של האנושות כולה.

אלכס קושניר: עלינו לזכור ולהעביר את הזיכרון הזה לדורות הבאים.

אלכס קושניר: בשנת 2017 חברי לסיעה עודד פורר העביר יחד עם חברי כנסת מישראל ביתנו חוק אשר מגדיר את 9 במאי, יום הניצחון על גרמניה הנאצית, כחג רשמי במדינת ישראל.

אלכס קושניר: זהו הישג חשוב וצעד ענק לשימור הזיכרון והעברתו לדורות הבאים, אבל יש לנו עוד הרבה עבודה, בעיקר בעיקר במערכת החינוך.

אלכס קושניר: לצערי הרב, משרד החינוך לא שם מספיק דגש על הנחלת המורשת של הגבורה והניצחון במלחמת העולם השנייה.

אלכס קושניר: זוהי המורשת שעליה צריכים לגדל את הדורות הבאים.

אלכס קושניר: זהו האתגר שלנו.

אלכס קושניר: זוהי החובה שלנו.

אלכס קושניר: וטרנים יקרים, היום קיבלנו עוד דוגמה למה אנחנו צריכים להסתכל עליכם, להתפעל ולראות בכם מופת.

אלכס קושניר: הייתה כאן אזעקה בכנסת – האויב החליט שהוא יכול לירות על סמל הריבונות של מדינת ישראל, המדינה היהודית – ואתם יצאתם בשלווה, ישבתם שם במסדרון, מלאי גאווה, ביטחון עצמי, שלווה.

אלכס קושניר: הסתכלנו עליכם והתמלאנו בגאווה.

אלכס קושניר: יש לנו ממי לקחת דוגמה.

אלכס קושניר: אתם ניצחתם אז, ואנחנו ננצח היום.

אלכס קושניר: חג יום הניצחון שמח.

אלכס קושניר: (אומר דברים ברוסית.

אלכס קושניר: )

יעקב מרגי: תודה לחבר הכנסת אלכס קושניר.

יעקב מרגי: לא מוחאים כפיים במליאת הכנסת.

יעקב מרגי: חבר הכנסת זאב אלקין, מאחר שחבר הכנסת אייכלר לא נמצא.

יעקב מרגי: אחריו תסכם השרה פנינה תמנו שטה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, האורחים שנמצאים ביציע, נציגי הווטרנים, נציגי הסגל הדיפלומטי – זה מאוד מאוד סמלי השנה, אדוני היושב-ראש, ששני הדיונים האלה למעשה נפלו על יום אחד.

זאב אלקין: זה לא קורה כל שנה – למרות שמדי פעם הקרבה הזאת מתבצעת – שגם יום הניצחון על גרמניה הנאצית וגם יום ירושלים, הניצחון הגדול למעשה של מדינת ישראל במלחמת ששת הימים, מצוינים בכנסת באותו יום במסגרת שני דיונים ברצף.

זאב אלקין: בשבילי, כמו ללא מעט אזרחים ישראלים, האירוע הזה, יום הניצחון על גרמניה הנאצית, הוא לא רק יום היסטורי בתולדות עמנו, הוא גם יום של היסטוריה משפחתית.

זאב אלקין: כנכד לשני סבים שעברו את כל מלחמת העולם השנייה בחזית ונפצעו – נפצעו כמה פעמים – ובנס שרדו, כל אחד בחזית שלו ובקרבות שלו, זה תמיד היה יום במשפחה שהייתה לו משמעות מיוחדת.

זאב אלקין: אבל זה לא רק יום מיוחד במשפחה.

זאב אלקין: כפי שאמרתי, זה יום מיוחד גם בהיסטוריה העולמית אבל גם בהיסטוריה של עמנו, כי ללא ספק, ללא הניצחון הזה גורלו של העם שלנו היה אחר לחלוטין.

זאב אלקין: לכן אין אולי מקום סמלי יותר מלציין את היום הזה של הניצחון על גרמניה הנאצית מאשר כאן, במדינת ישראל, מדינת היהודים.

זאב אלקין: יש פה למעשה אמירה מאוד מאוד גדולה מול אלה שרצו למחוק את עמנו ולהפסיק את קיומו לאחר אלפי שנות קיום.

זאב אלקין: אנחנו עומדים כאן ואומרים: אנחנו ניצחנו.

זאב אלקין: ולכן האנשים שהביאו לנו את הניצחון הזה, אותם לוחמי מלחמת העולם השנייה בכל החזיתות – גם בצבא הסובייטי, גם בצבא בעלות הברית, כולל גם אנשים מהיישוב עצמו שהתנדבו לצבא הבריטי – הם אלה שבזכותם לא רק התאפשר הקיום של העם שלנו; הם אלה שבזכותם גם בסופו של דבר התאפשרה הקמתה של מדינת ישראל ושל הבניין שאנחנו כאן כולנו יושבים בו, ונושאים באחריות עצומה להמשך של השרשרת הזאת והמשך קיומה של המדינה.

זאב אלקין: הם גם אלה שבלי הניצחון שלהם לא היו הניצחונות הגדולים של מדינת ישראל במלחמות לדורותיהן, כולל במלחמת ששת הימים, שאת הניצחון הזה ציינו היום במסגרת יום ירושלים.

זאב אלקין: ולכן אני חושב שמאוד נכון עשתה מדינת ישראל שבשורת חוקים קבעה שהיום הזה, יום הניצחון על גרמניה הנאצית, יהיה יום מיוחד בלוח השנה הישראלי; יהיה יום מיוחד שיצוין במצעד – שהיה אתמול בירושלים – במסגרת חוק מיוחד שהתקבל בבית הזה בזמנו; יהיה יום מיוחד בדיון שכנסת ישראל מקיימת כבר במשך שנים רבות, ואני בטוח שהמסורת הזאת תימשך.

זאב אלקין: עלינו גם לעשות הכול כדי להעביר את המסורת הזאת ואת המשמעות הזאת לדורות הבאים.

זאב אלקין: דיבר כאן חבר הכנסת קושניר לפניי, והוא צודק לחלוטין.

זאב אלקין: יש עוד לא מעט עשייה במסגרת מערכת החינוך שלנו כדי שגם הדור הבא של אזרחי מדינת ישראל ידע מה בדיוק קרה במלחמת העולם השנייה.

יעקב מרגי: יש גם את סוגיית המוזיאון בלטרון.

זאב אלקין: בוודאי.

זאב אלקין: אגב, בסוגיית המוזיאון, שמוקם בסיוע ממשלתי גדול, נפל בחלקי הכבוד, כשעוד הייתי שר המורשת, לגייס את כל התקציב החסר להשלמת הקמתו, גם את הממשלתי וגם את התקציב הפרטי, כשמשפחת הרצוג הצטרפה למפעל הזה.

זאב אלקין: אני מצפה בקוצר רוח לכך שגם הפרויקט הזה יושלם והמוזיאון יפתח את שעריו ויהווה למעשה כלי נוסף להנחלה לדורות הבאים של המסורת של הניצחון הזה.

זאב אלקין: לצערי, כל שנה יש פחות ופחות וטרנים שמגיעים לבית הזה או יוצאים למצעד.

זאב אלקין: גם אני חוויתי את החוויה הזאת.

זאב אלקין: להרבה מאוד מצעדים כאן בירושלים הלכתי יד ביד עם סבא שלי, אחד מהשניים, שהיה בחיים וזכה לעלות לארץ ישראל, וכבר למעשה שש שנים שאני הולך וצועד לבד עם התמונה שלו.

זאב אלקין: ויותר ויותר אנשים צועדים במצעד הזה עם התמונות של ההורים שלהם, של הסבים, ופחות ופחות וטרנים נמצאים כאן איתנו.

זאב אלקין: אבל זה רק מגביר את החובה של המדינה מצד אחד לעשות הכול כדי לעזור כלכלית לאותם אלה שנשארו, שאנחנו חייבים להם את המשך הקיום של העם שלנו, וגם לעשות הכול כדי ללמוד מהם כל מה שעוד לא למדנו, את המורשת, ולשמר אותה ולהעביר לדורות הבאים.

זאב אלקין: נקודה אחרונה, ובזה אני רוצה לסיים, אדוני היושב-ראש.

זאב אלקין: כך רצה הגורל, וביום הזה שאנחנו קיימנו את הדיון, בעיצומו של הדיון, קיבלנו תזכורת קשה מאוד לכך שהרצון למחוק את העם שלנו לא נעלם מן העולם.

זאב אלקין: כפי שהוא היה קיים אז, הוא קיים גם היום.

זאב אלקין: ויש כוחות בעולם, כוחות חזקים, גדולים, ששולחים את הזרועות שלהם גם קרוב אלינו, לגבולותינו, ורוצים לפגוע בנו, לפעול נגדנו.

זאב אלקין: בסופו של דבר הם גם לא מתביישים להגיד שהם רואים את תפקידם במחיקת הישות הציונית – למחוק את המדינה הזאת מעל המפה של המזרח התיכון.

זאב אלקין: אבל יש שינוי אחד גדול, וזה הלקח שלמדנו ממלחמת העולם השנייה, דווקא מהווטרנים, שעם הנשק בידיים הלכו והגנו על העולם כולו.

זאב אלקין: לנו היום יש נשק, לנו היום יש צה"ל, וצה"ל יודע לתת מכת תגובה מוחצת על כל ניסיון לפגוע בעם שלנו.

זאב אלקין: זה הלקח שלמדנו.

זאב אלקין: זה השיעור שלמדנו מהווטרנים ולוחמי מלחמת העולם השנייה.

זאב אלקין: כמובן אנחנו בבית הזה, אין לי שום ספק – ולא משנה מה המחלוקות הפוליטיות בינינו, ולא משנים המבנים והקונסטרוקציות הממשלתיות השונות שכרגע נמצאות באוויר – אנחנו ניתן גיבוי מקיר לקיר לצבא ההגנה לישראל, למפקדיו וכמובן לממשלה על תגובה מוחצת, שתיקח את הגבורה שלמדנו מלוחמי מלחמת העולם השנייה, תיישם אותה בשטח ותבהיר לאויבינו שוב שלא כדאי להתעסק עם מדינת ישראל.

זאב אלקין: יום ניצחון שמח לכולנו.

זאב אלקין: (אומר דברים ברוסית.

זאב אלקין: ) תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת זאב אלקין.

יעקב מרגי: תסכם את הדיון השרה פנינה תמנו שטה.

יעקב מרגי: אני מודיע שלאחר סיכום הדיון המליאה תצא להפסקה לכבוד סעודת האפטאר של חברינו המוסלמים.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברי כנסת יקרים, קהל נכבד, אורחים נכבדים, וטרנים יקרים, (אומרת דברים ברוסית.

פנינה תמנו: ) לפני כחצי שעה נאלצנו לעצור את שגרת המליאה לקול צלילי האזעקות והירי לעבר ירושלים ביום חגה של בירתנו.

פנינה תמנו: מדינת ישראל לא תסבול תוקפנות וירי לעבר הבירה, ובוודאי לכל מקום אחר.

פנינה תמנו: לכן אני רוצה לחזק את כוחות הביטחון, את אזרחי הדרום וגם את תושבי ירושלים.

פנינה תמנו: יש לי את הזכות לנאום כאן מעל בימת הכנסת פעמיים ביום הזה:

פנינה תמנו: פעם אחת לציון יום ירושלים וזכרם של יהודי אתיופיה שנספו בדרך ארצה, ועכשיו לציון יום הניצחון על גרמניה הנאצית וההצדעה לכם, וטרנים יקרים ובוגרי מלחמת העולם השנייה.

פנינה תמנו: כמו אירועי נספי סודאן, שאולי נראים רחוקים מאיתנו, כך גם הניצחון על גרמניה הנאצית.

פנינה תמנו: בסופו של דבר זה היה רק לפני כמה עשרות שנים בודדות.

פנינה תמנו: גם הקרב נגד הצורר הנאצי והרצון להשמיד את עמנו לא היו כל כך רחוקים.

פנינה תמנו: מלחמת העולם השנייה הייתה מלחמה על החיים של העם היהודי – לא רק, אבל בוודאי על החיים של העם היהודי – ועל האנושות כולה.

פנינה תמנו: כוחות הברית, ובהם ארצות הברית, בריטניה וברית המועצות, ידעו לשים את כל המחלוקות בצד ולהתאחד למען מטרה משותפת: מניעת ועצירת מכונות השמד והמוות.

פנינה תמנו: הכוחות חברו למקשה אחת של תקווה ופעלו בתיאום כדי לבלום ולהכניע ולהביס את האופל והחשכה.

פנינה תמנו: עננה של שבר והרס כיסתה את העולם, ומולה ניצבו מיליוני חיילים אמיצים מצבא ברית המועצות, שלחמו בעוז ובגבורה ועשו כל שנדרש כדי לבלום את התפשטות הרשע ולהביא להכרעה כוללת בצד המזרחי ובעולם כולו; מיליוני חיילים בחזית ובעורף, וביניהם כמיליון וחצי חיילים יהודים ובתוכם כחצי מיליון חיילים יהודים בצבא ברית המועצות, הצבא האדום.

פנינה תמנו: חשוב שנזכור שהיהודים לא היו רק כצאן לטבח, כי יש כאלה שעדיין מנסים לתאר את זה כך.

פנינה תמנו: הרבה מאוד יהודים נלחמו בגבורה, כשהם מותירים מאחור משפחות.

פנינה תמנו: האויב שמולו לחמו הווטרנים פעל מתוך רוע בלתי יתואר, ניסה להשמיד באופן מפלצתי ושיטתי את העם היהודי ועמים נוספים ובכלל להעיב על כל האנושות כולה.

פנינה תמנו: רבות סופר על אומץ ליבם של הלוחמים, הווטרנים, ועל המחיר שאותו שילמו הלוחמים וגם הלוחמות כדי שיוכלו להגן על הערכים שכולנו מאמינים בהם.

פנינה תמנו: אתמול הייתה לי זכות – כי בשנה שעברה בעצם לא יכולנו בגלל הקורונה – לקיים את המצעד כהלכתו.

פנינה תמנו: הייתה לי זכות אתמול לקיים את הצעדה עם הגיבורים והגיבורות, ולאחר מכן לקיים טקס מכובד, שבו השתתפו רבים מחברי הכנסת, שחלקם גם יושבים כאן, ושר הביטחון, באופן סמלי מאוד, צעד עם כל עיטורי הגבורה של האנשים.

פנינה תמנו: ואכן, כפי שציין חבר הכנסת זאב אלקין, אנחנו רואים שאט-אט אנחנו נפרדים מרבים מהווטרנים.

פנינה תמנו: הניצחון ההיסטורי הגיע בזכות הלחימה המאומצת ורבת-השנים, ואם לא הלחימה העיקשת של הווטרנים, אינני יודעת אם היינו יכולים להתכנס כאן בכנסת ישראל או לגדל את ילדינו במדינה יהודית.

פנינה תמנו: דבר הוביל לדבר.

פנינה תמנו: אם לא הניצחון שלהם, החיים כפי שאנו מכירים אותם היו עלולים להיראות אחרת לחלוטין.

פנינה תמנו: אך גם היום יש החותרים, לצערנו, תחת החיים ופועלים להפצת הרוע בעולם, ואף להשמדת עמים ורעיונות שונים, ואנחנו עדים לכך שהאנטישמיות מרימה ראש, הטרור מרים ראש, וגם היום אנחנו מקבלים עדות לכך שיש גורמים שלא בוחלים באמצעים.

פנינה תמנו: ממשלת ישראל עושה הכול כדי שההיסטוריה לא תחזור על עצמה, בין באמצעות מאמצים דיפלומטיים ובין באמצעות זרועות הביטחון.

פנינה תמנו: וכמו אז, גם היום, כאשר ישנו שיתוף פעולה בין מדינות למען מטרה טובה, כאשר מדינות בעלות אג'נדה משותפת חוברות אחת לשנייה, הטוב ימשיך לנצח.

פנינה תמנו: לנו יש הזכות ללמוד מן העבר אך גם החובה ליישם בהווה.

פנינה תמנו: לשמחתי, יש לנו את הזכות גם לחיות במחיצתם של גיבורים וגיבורות – שחלקם איתנו כאן היום – למעלה מ־3,000 וטרנים שחיים בישראל; עשרות אלפים לאחר המלחמה ועם קום מדינת ישראל הגיעו ארצה בגלים, תקעו יתד, בנו בית, ואין דבר יותר מרגש מלראות שהילדים שלהם מתגייסים לצבא ההגנה לישראל.

פנינה תמנו: גם בשנת 2020 עלו וטרנים, אומנם רק שלושה, בגיל מופלג, אבל כל אחד הוא עולם ומלואו.

פנינה תמנו: לא בכדי מדינת ישראל, ובפרט משרד העלייה והקליטה שבראשותי, מכירים תודה ללוחמים ופועלים למען הווטרנים ולמען רווחתם באמצעות מענקים ותגמולים בחוקים שעברו כאן, בכנסת ישראל.

פנינה תמנו: אנחנו מעניקים סיוע רפואי וכמובן פתרונות דיור, ומאוד משתדלים ללוותם לאורך השנה.

פנינה תמנו: על המדינה החובה לפעול בעבור הווטרנים ולאפשר להם להתקיים בכבוד, ואני כשרת העלייה והקליטה אמשיך לעשות הכול כדי שזה יקרה.

פנינה תמנו: לסיום, אני רוצה לברך את החיילים יוצאי הצבא האדום, את הווטרנים הגיבורים ואת המשפחות שלהם על כך שלחמו ללא לאות בימים שחשכה אפפה את העולם, בלילות קשים מאוד, כדי שכולנו נוכל לקום לעולם טוב יותר.

פנינה תמנו: וכשמגיעים אליי, כמו שאמרתי, סיפורים על ילדים או על נכדים – אתמול במצעד הגיעה שיירה של אופנוענים, בנים ונכדים לווטרנים.

פנינה תמנו: זה היה מאוד מאוד מרגש לראות את הדורות כאן שממשיכים את החיים בארצנו.

פנינה תמנו: ואנחנו נעשה כל שביכולתנו – פתחתי ואמרתי שציינו את היום לזכרם של יהודי אתיופיה, אנחנו עכשיו מציינים את גבורתם של הווטרנים, ואנחנו מדברים על ירושלים.

פנינה תמנו: הכול מתחבר – –

יעקב מרגי: אחד עם השני.

פנינה תמנו: – – זה לזה.

פנינה תמנו: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה לשרת הקליטה פנינה תמנו שטה.

יעקב מרגי: תודה רבה לאורחים, ליוצאי הצבא, לחברי הכנסת, לכל מי שהשתתף בדיון הזה.

יעקב מרגי: אני מכריז על הפסקה.

יעקב מרגי: הישיבה תתחדש בשעה 20:15 בדיוק.

יעקב מרגי: תודה.

בשעה 19: << הצח >> הצעת חוק יישובים ושכונות בהליכי הסדרה, התשפ"א–2021 << הצח >> [הצעת חוק פ/400/24; נספחות.

בשעה 19: ]

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אני מחדש את הישיבה.

יריב לוין: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – הצעות חוק לדיון מוקדם, שקיבלו פטור מחובת הנחה על ידי הוועדה המסדרת.

יריב לוין: ההצעה הראשונה היא הצעת חוק יישובים ושכונות בהליכי הסדרה, התשפ"א–2021, של חברי הכנסת אורית סטרוק, זאב אלקין, בצלאל סמוטריץ' וקבוצת חברי הכנסת.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' לנמק את הצעת החוק, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ברשותכם, אני מבקש לפתוח בפרק תהילים ובתפילה לשלומם של חיילי צה"ל וכוחות הביטחון.

בצלאל סמוטריץ': "שיר למעלות.

בצלאל סמוטריץ': אשא עיני אל ההרים מאין יבא עזרי.

בצלאל סמוטריץ': עזרי מעם ה' עֹשה שמים וארץ.

בצלאל סמוטריץ': אל יתן לַמּוֹט רגלך אל ינום שֹׁמרך.

בצלאל סמוטריץ': הנה לא ינום ולא יישן שומר ישראל.

בצלאל סמוטריץ': ה' שֹׁמרך ה' צלך על יד ימינך.

בצלאל סמוטריץ': יומם השמש לא יַכֶּכָּה וירח בלילה.

בצלאל סמוטריץ': ה' ישמרך מכל רע ישמֹר את נפשך.

בצלאל סמוטריץ': ה' ישמָר צאתך ובואך מעתה ועד עולם.

בצלאל סמוטריץ': " מי שבירך אבותינו אברהם יצחק ויעקב, הוא יברך את חיילי צבא ההגנה לישראל וכוחות הביטחון, העומדים על משמר ארצנו וערי אלוקינו, מהלבנון ועד מדבר מצרים ומן הים הגדול עד לבוא הערבה, ביבשה, באוויר ובים.

בצלאל סמוטריץ': ייתן ה' את אויבינו הקמים עלינו ניגפים לפניהם, הקדוש ברוך הוא ישמור ויציל את חיילינו מכל צרה וצוקה ומכל נגע ומחלה, וישלח ברכה והצלחה בכל מעשה ידיהם.

בצלאל סמוטריץ': ידבר שונאינו תחתיהם ויעטרם בכתר ישועה ובעטרת ניצחון.

בצלאל סמוטריץ': ויקוים בהם הכתוב: כי ה' אלוהיכם ההולך עימכם להילחם לכם עם אויביכם להושיע אתכם, ונאמר אמן.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו כולנו, כמובן, מכאן מחבקים ומחזקים את מפקדי צה"ל, לוחמיו, את חברי הממשלה והקבינט, ומזכירים לכולנו: "וזכרת את ה' אלהיך כי הוא הנֹּתן לך כֹּחַ לעשות חיל".

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק שהכנסת, בעזרת השם, תזכה להצביע ולהעביר, ולהתחיל לקדם עכשיו – – –

יריב לוין: לא רק זו – הצעת החוק הראשונה לכנסת העשרים-וארבע.

בצלאל סמוטריץ': הראשונה, הצעת החוק הראשונה בכנסת העשרים.

בצלאל סמוטריץ': ובהזדמנות הזאת, תודה לך – – –

יריב לוין: העשרים-וארבע.

בצלאל סמוטריץ': העשרים-וארבע.

בצלאל סמוטריץ': די, כבר לא זוכרים פה.

בצלאל סמוטריץ': זו הצעת החוק הראשונה בכנסת העשרים-וארבע, ותודה לך, אדוני היושב-ראש, על הליווי, הגיבוי והתמיכה לאורך כל הדרך וגם על קביעת סדר-היום ואישורו בנשיאות היום.

בצלאל סמוטריץ': זו הצעת חוק שמשלבת, כמו הרבה דברים במדינת ישראל ב-70 ומשהו שנותינו, יסודות ציוניים, לאומיים והתיישבותיים עם יסודות אנושיים, מוסריים וחברתיים.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו הרי באמת מאמינים שמדינת ישראל, כמו המפעל הציוני כולו, היא המפעל הצודק והמוסרי ביותר, בפרספקטיבה היסטורית ובין-לאומית, שהתרחש בעולם במאות השנים האחרונות.

בצלאל סמוטריץ': אין מפעל צודק ומוסרי יותר, ולכן העובדה שערכים של התיישבות, של ציונות, הולכים יחד עם ערכים של מוסר ואחריות אזרחית שלנו כמדינה לאזרחינו – הדבר הזה הוא בעינינו פשוט, אנחנו רגילים לזה.

בצלאל סמוטריץ': הסוגיה מוכרת: ההתיישבות הצעירה.

בצלאל סמוטריץ': אלפי – האמת היא, עשרות אלפי מתיישבים חלוצים, אזרחים שווי חובות, מלח הארץ, משרתים בצבא ובמילואים, משלמים מיסים, אוהבי המדינה והארץ והעם, נשלחו ליישובים הללו על ידי ממשלות ישראל השונות.

בצלאל סמוטריץ': אגב, על הנקודה הזאת כבר דיברנו כאן הרבה מאוד.

בצלאל סמוטריץ': הדוכן הזה שמע את העובדות הללו.

בצלאל סמוטריץ': זה מכנה משותף גם לדוח ששון וגם לדוח השופט לוי, זכרו לברכה, להבדיל בין החיים למתים.

בצלאל סמוטריץ': אין ויכוח בתשתית העובדתית: ממשלות ישראל לדורותיהן, על זרועותיהן השונות, הקימו, בנו, פיתחו, מימנו ושלחו את המתיישבים לגור במקומות האלה.

בצלאל סמוטריץ': אלא מה?

בצלאל סמוטריץ': לא הסדירו.

בצלאל סמוטריץ': אגב, גם זה לא דבר חדש, נכון, אדוני היושב-ראש?

בצלאל סמוטריץ': בראשית קיומה של המדינה, בהמון המון מקרים בהתיישבות הכפרית, הליכי ההתיישבות בפועל השיגו את הביורוקרטיה, בין כי הביורוקרטיה במדינת ישראל, כפי שכולנו יודעים, מסובכת הרבה מעל ומעבר, ובין כי זה טבע העולם.

בצלאל סמוטריץ': ביהודה ושומרון עוד נוספים על השיקולים הכלליים שיש שיקולים מדיניים מורכבים.

בצלאל סמוטריץ': לפעמים אומרת הממשלה: אני רוצה לפתח את ההתיישבות מסיבות ציוניות, לאומיות, ביטחוניות – אולי אפילו כקלף מיקוח, זה לא חשוב עכשיו – ואני לא עושה את זה עם תרועות חצוצרה כדי לא להרגיז כל מיני גורמים שלא צריך להרגיז.

בצלאל סמוטריץ': אני כמובן לא מלמד על זה זכות.

בצלאל סמוטריץ': אני מאלה שדוגלים בזה שמדינת ישראל, את זכויותיה במדינת ישראל, בארץ ישראל על כל מרחביה, תממש בגאווה גדולה ובגאון ולא בהיחבא, אבל יש גם שיקולים כאלה לפעמים, וגם זה לגיטימי.

בצלאל סמוטריץ': עשרות אלפי מתיישבים, נשים וילדים גרים במשך למעלה מ-20 שנה ביישובים הללו, וכפי שאמרתי הם שווי חובות, אבל לא שווי זכויות.

בצלאל סמוטריץ': אין להם חשמל נורמלי.

בצלאל סמוטריץ': עברנו חורף שבו צריך לעשות תורנות מי מדליק מזגן, מי מדליק בוילר, מי ומתי מכבס את הכביסה.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו קיץ.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו קיץ – אין מזגן, דברים שהיום כבר התרגלנו אליהם.

בצלאל סמוטריץ': אין כבישים.

בצלאל סמוטריץ': אין בתי ספר וגני ילדים, כי אין תב"ע בתוקף, אז משרד החינוך לא מסוגל לתקצב.

בצלאל סמוטריץ': אז קצינים ומפקדים בצבא הקבע, שמוסרים את נפשם, אולי עכשיו הם כבר בדרכם דרומה, חוזרים הביתה בלילה ואין חשמל.

בצלאל סמוטריץ': ואנשים עובדים, שמתפרנסים ובשמחה גדולה משלמים מיסים, והם חלק מבניינה של האומה שלנו כאן, בארץ ישראל, מגיעים הביתה ואין מים מסודרים, ואין כביש נורמלי.

בצלאל סמוטריץ': ומתחיל הגשם – – –

מיקי לוי: 20 שנה לא הצלחתם והיום אתם רוצים לעשות מחטף?

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': אבל מיקי, אתה יודע מצוין שהגשתי את הצעת החוק הזאת בכנסת – אני כבר מתבלבל – בכנסת העשרים, והיא אפילו עברה בקריאה טרומית, ולצערי הכנסת התפזרה ולא הספקנו לקדם אותה.

מיקי לוי: 20 שנה לא הצלחתם והיום אתם רוצים לעשות מחטף?

בצלאל סמוטריץ': ואנחנו, אגב, רצינו מאוד לקדם אותה, נכון?

בצלאל סמוטריץ': אפילו הייתה הסכמה בממשלה החולפת, ולצערי הרב שר הביטחון, שעכשיו כולנו מחזקים את ידיו במבצע הזה, טרפד את זה ברגע האחרון.

בצלאל סמוטריץ': שוב, הייתה הסכמה של השר לעניינים אזרחיים, השר ביטון.

בצלאל סמוטריץ': אגב, הוא ישב וכתב הצעת מחליטים – הוא, לא אנחנו, אנשי הימין בכנסת – שמסדירה את היישובים הללו מתוך הבנה, וכפי שאמרתי, זה ערך ציוני.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא מסתירים את זה, אנחנו רוצים לחזק את האחיזה שלנו ביהודה ושומרון כמו בכל מקום אחר – בנגב, בגליל, ברמת הגולן, בירושלים, שכבר היום שום דבר הוא לא מובן מאליו כאן.

בצלאל סמוטריץ': אין דבר טבעי ומתבקש יותר.

בצלאל סמוטריץ': ואני אומר פה – – –

צחי הנגבי: – – –

בצלאל סמוטריץ': אה, לא.

בצלאל סמוטריץ': השר צחי, מחילה.

בצלאל סמוטריץ': תן לי לומר פה.

בצלאל סמוטריץ': ישמעו אותי יותר טוב מאשר אותך: נכון, הוביל את זה השר הנגבי בתפקידו כשר ההתיישבות.

בצלאל סמוטריץ': נכון, השר הנגבי, אני מתנצל, אבל אני צודק שזה היה יחד עם השר ביטון.

בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת, זה לא היה אירוע של ימין–שמאל.

בצלאל סמוטריץ': גם השר ביטון הבין את האירוע, הבין שזאת מציאות בלתי נסבלת.

בצלאל סמוטריץ': אף אחד לא מדבר עכשיו על הקמת יישובים חדשים – להסדיר מציאות קיימת במשך הרבה שנים.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי, זה נכון ציונית-לאומית-התיישבותית ונכון כמובן ברמת האחריות שלנו כמדינה לאזרחיה.

בצלאל סמוטריץ': ואני רוצה לומר פה, בבית הזה, עזבו רגע ימין–שמאל; נראה לי שכולנו צריכים להתאחד סביב המטרה החשובה והנכונה הזאת.

בצלאל סמוטריץ': ובכל זאת – יש לי כמעט שלוש דקות – אי-אפשר בלי להתייחס לענייני דיומא.

בצלאל סמוטריץ': תראו, אנחנו, בלמעלה מ-100 שנות ציונות, מתמודדים עם אתגר, אתגר מורכב.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שלרובנו אמורים להיות האמונה והביטחון בצדקת הדרך.

בצלאל סמוטריץ': זו ארצנו, שבנו אליה אחרי אלפיים שנות גלות ונדידות, אחרי שגורשנו ממנה בכוח הזרוע.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי קודם: אין מפעל צודק ומוסרי יותר בפרספקטיבה היסטורית ובין-לאומית במאות השנים האחרונות.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו יודעים לקרוא לזה גם בשמות האמיתיים: הקדוש ברוך הוא מחזיר את שכינתו לציון, מקבץ את בניו אל ביתו.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עומדים ביום ירושלים; התחלנו ביום העצמאות, קומת הבניין הפיזית, ואנו מתקדמים אל ירושלים, הקומה הרוחנית, הלב, הפנימיות, הייעוד והשליחות של מדינת ישראל כתהליך נהדר של גאולה; ראשית – ובעזרת השם כבר הרבה יותר מראשית – צמיחת גאולתנו.

בצלאל סמוטריץ': ואנחנו מתמודדים עם אויב שעדיין לא מסוגל להשלים עם שיבתנו הביתה.

בצלאל סמוטריץ': הוא מנסה לעכב את החזרת השכינה ואת החזרה שלנו הביתה.

בצלאל סמוטריץ': האויב הזה יושב בעזה, ביהודה ושומרון, ולצערי בירושלים, וכן, חלקו – לא כולם, חס וחלילה – אבל חלקו גם בעכו וברמלה וביפו.

בצלאל סמוטריץ': הם מדברים; רק צריך להקשיב להם, לא לטמון את הראש בחול כמו איזו בת יענה, לא לשמוע ולא לראות.

בצלאל סמוטריץ': אפשר לקרוא לזה קיר הברזל של ז'בוטינסקי, אפשר לקרוא לזה שלוש האיגרות שיהושע שלח, כפי שמופיע בגמרא, הרמב"ם פוסק להלכה.

בצלאל סמוטריץ': הדרך היחידה לגדוע את הטרור ולהשיב את הביטחון לאזרחי ישראל זה לגדוע את התקווה של האויב לנצח אותנו בכוח הזרוע.

בצלאל סמוטריץ': לגדוע את התקווה.

בצלאל סמוטריץ': כשאנחנו מדברים, וכביכול לא נדבר על משאים ומתנים נוראיים ואיומים בהקשרים מדיניים, לא יודע, של כל מיני המצאות כאלה של מדינה פלסטינית; כשאנחנו לוקחים את האויב הזה ואומרים לו: בוא, אתה תהיה לשון המאזניים, אתה תכריע, אתה תמליך מלכים – אני אומר לנו, חברי הכנסת: מותר לנו, מה זה מותר, אנחנו בדמוקרטיה מתווכחים, יש ימין, שמאל, דתיים, חילונים, חרדים, כולם כולם אוהבים את המדינה, רוצים בטובתה.

בצלאל סמוטריץ': כן, יוראי, לך ולי יש מטרה משותפת: לקדם את מדינת ישראל כמדינה יהודית.

בצלאל סמוטריץ': להם אין מטרה כזאת, יש להם מטרה הפוכה – יש להם מטרה דתית, תיאולוגית, מדינית – –

יוראי להב-הרצנו: בצלאל – – – עכשיו קורס – – –

בצלאל סמוטריץ': – – אני לא אתן לך עכשיו הרצאה על תולדות האסלאם – להשמיד אותנו ולהקים חליפות אסלאמית אחת גדולה.

בצלאל סמוטריץ': יש להם ג'יהאד צבאי, אזרחי, לובש צורה, פושט צורה.

בצלאל סמוטריץ': בואו נקשיב להם.

בצלאל סמוטריץ': כן, נקשיב גם למנסור עבאס.

בצלאל סמוטריץ': נקשיב גם למנסור עבאס – – –

יוראי להב-הרצנו: אבל הליכוד טוענים שזה לא היה על הפרק.

בצלאל סמוטריץ': הדברים מכוונים לכולם.

בצלאל סמוטריץ': עזוב רגע מי התחיל – בגן ילדים זה "מי התחיל".

בצלאל סמוטריץ': אני אומר את הדברים לליכוד, לנתניהו, למיקי זוהר, אני אומר אותם לכם, אני אומר אותם לכולם.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו, כולנו, כל מי שיש להם מכנה משותף של מדינה יהודית ודמוקרטית, יכולים וצריכים להיות חלק מהמשחק, לריב, להתווכח.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו יודעים להכריע.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו בני עם אחד.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו חלוקים בדעות, חלילה לא בלבבות.

קריאה: – – –

בצלאל סמוטריץ': אי-אפשר להכניס אל המגרש הזה אנשים שהמטרה שלהם הפוכה בתכלית ולהפוך את המדינה לבת ערובה ולתלויה בהם.

יריב לוין: חבר הכנסת סמוטריץ', רק משפט אחרון ממש.

בצלאל סמוטריץ': הינה, רק עכשיו, תראו איך רע"מ השעו את המשא ומתן, כי – אוי ואבוי, איזו הפתעה, מזמן לא הופתענו ככה.

יריב לוין: חבר הכנסת סמוטריץ', משפט אחרון.

בצלאל סמוטריץ': אני מסיים, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': הם מזדהים עם תנועת האחות שלהם, החמאס בעזה.

בצלאל סמוטריץ': אני מקווה שכולנו נצביע עכשיו בעד הצעת החוק הזאת, נקדם אותה לא רק בטרומית, ובעזרת השם נעשה כאן ציונות וצדק.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: [הצעת חוק פ/401/24; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: להצעת החוק מוצמדות שתי הצעות חוק נוספות.

יריב לוין: הראשונה שבהן – הצעת חוק יישובים ושכונות בהליכי הסדרה, התשפ"א–2021, של חבר הכנסת מיקי זוהר.

יריב לוין: אני מזמין אותך להציג את הצעת החוק, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: חברי וחברות הכנסת, אדוני היושב-ראש, לפני שאני אדבר על החוקים שנצביע עליהם היום, אני רוצה בעצם להתייחס לאירועים שקרו היום – ירי הרקטות לעבר יישובי ישראל וגם ההתפרעויות ברחובות ירושלים.

מכלוף מיקי זוהר: אני חייב לומר לכם בצורה ברורה: ישראל חייבת, אבל חייבת, להכות בחמאס בעוצמה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו לא יכולים להשלים עם מצב שאין לאזרחים שלנו את הביטחון הדרוש, ובחמאס צריכים להבין שהמשוואה השתנתה.

מכלוף מיקי זוהר: על כל רקטה שנורית לעבר ישראל אנחנו צריכים להגיב בעוצמה.

מכלוף מיקי זוהר: מדיניות ההכלה לא רלוונטית יותר; היא לא מתאימה למצב הקיים.

נירה שפק: מה השתנה – – –

מכלוף מיקי זוהר: אני גם חושב שהאירועים הללו צריכים להיות קריאת השכמה לנפתלי בנט ולגדעון סער.

נירה שפק: אתמול ירו עליי טיל.

נירה שפק: מה השתנה בין אתמול, שירו טיל על הבית – – – להיום?

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שנפתלי בנט וגדעון סער יודעים היטב מה המשמעות של ממשלה שתהיה בתוכה – –

יוראי להב-הרצנו: מה אתה עושה פוליטיקה מהמצב הביטחוני?

יוראי להב-הרצנו: למה אתה עושה פוליטיקה?

מכלוף מיקי זוהר: – – מרצ, מפלגת העבודה – –

יוראי להב-הרצנו: מה אתה עושה פוליטיקה מהמצב הביטחוני?

יוראי להב-הרצנו: תתבייש לך.

מכלוף מיקי זוהר: – – ושגם הרשימה המשותפת תצטרך להימנע בהצבעה הזאת.

יוראי להב-הרצנו: תתבייש לך.

מכלוף מיקי זוהר: זו ממשלה שתסכן את ביטחון אזרחי ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: נקודה.

קריאות: – – –

קריאה: לא נעים לי להגיד לך, אבל הביטחון שלי – – –

מכלוף מיקי זוהר: אני שואל את נפתלי בנט ואת גדעון סער: את מי אתם רוצים לידכם בשולחן הממשלה?

תמר זנדברג: לא את ביבי.

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: את ניצן הורוביץ – –

קריאה: זו פוליטיקה זולה.

מכלוף מיקי זוהר: – – שרוצה לחקור את חיילי צה"ל בהאג?

קריאות: כן, כן, כן.

נירה שפק: 20 שנה לא דיברת על הביטחון שלי.

מכלוף מיקי זוהר: ממשלה כזאת באמת תוכל להגן על חיילינו?

קריאות: כן.

קריאות: כן.

מכלוף מיקי זוהר: ממשלה כזאת תוכל להתמודד עם האתגרים הביטחוניים שלפנינו?

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: ואני אומר לכם, גדעון סער ונפתלי בנט, שימו בצד את העניינים האישיים – –

נירה שפק: במבחן התוצאה הממשלה שלך לא הצליחה.

מכלוף מיקי זוהר: – – עוד היום.

מכלוף מיקי זוהר: מחובתנו, במאמץ גדול, להקים ממשלה לאומית, שתשקף את הרוב המוחלט שיש לימין בכנסת – לא לשמאל.

קריאה: תקים, נו.

קריאה: מי מפריע לך?

קריאה: אז תקים.

מכלוף מיקי זוהר: ביטחון אזרחי ישראל, בריאות אזרחי ישראל, חשובים יותר מכל השיקולים האישיים.

תמר זנדברג: היה לך מנדט 28 יום.

מכלוף מיקי זוהר: ואני יודע שאתם בשמאל חוגגים את ניצחונכם לקראת ממשלה אחרי 21 שנה בכפור.

יאיר גולן: אנחנו לא חוגגים שום דבר.

מכלוף מיקי זוהר: גברת זנדברג, 21 שנה בכפור של האופוזיציה.

תמר זנדברג: נו, נו, נו.

תמר זנדברג: יפה מאוד.

תמר זנדברג: הגיע הזמן.

מכלוף מיקי זוהר: אתם מתחילים להריח את האפשרות להקים ממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אתם יודעים דבר אחד – שאתם לא מתכוונים לעשות את העבודה, כפי שהימין עשה, לביטחון אזרחי ישראל ולטובת עתיד מדינת ישראל.

יריב לוין: חבר הכנסת זוהר, משפט אחרון, בבקשה.

יריב לוין: משפט אחרון.

מכלוף מיקי זוהר: אז אני אדבר גם על הצעות החוק.

יריב לוין: לא, לא, לא.

יריב לוין: משפט אחרון.

יריב לוין: אין.

יריב לוין: הזמן נגמר.

גלעד קריב: בזבזת את כל הזמן – – –

יריב לוין: חבר הכנסת קריב, אני לא צריך עזרה.

יריב לוין: תאמין לי.

קריאה: הוא מדבר כל הזמן על פוליטיקה – – –

יריב לוין: אני לא צריך עזרה.

מכלוף מיקי זוהר: אני רק רוצה לומר שהצעות החוק הללו מוכיחות – – –

יריב לוין: משפט אחרון וזה הכול.

מכלוף מיקי זוהר: הצעות החוק הללו מוכיחות לכולנו שממשלת ימין היא דבר אפשרי, ולא רק אפשרי אלא הכרחי.

מכלוף מיקי זוהר: כל החוקים שיעלו כאן היום, ובעזרת השם גם יימצא רוב בכנסת להעברתם, הם חוקים שמראים שהימין צריך להיות בהנהגת המדינה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת זוהר, תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: לא שום דבר אחר.

מכלוף מיקי זוהר: אני מסיים במשפט אחרון, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: לא, לא.

יריב לוין: המשפט האחרון כבר היה.

מכלוף מיקי זוהר: האחרון והאחרון חביב.

יריב לוין: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: עוד לא מאוחר, חברים.

מכלוף מיקי זוהר: אפשר להציל את המצב.

מכלוף מיקי זוהר: בואו נקים יחד באופן מיידי ממשלת ימין.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: [הצעת חוק פ/402/24; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: רבותיי, אנחנו עוברים להצעת החוק המוצמדת הבאה – הצעת חוק יישובים ושכונות בהליכי הסדרה, התשפ"א–2021, של חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

יריב לוין: בבקשה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, אני שמעתי את הצעקות על קודמי, על מיקי זוהר, ואני לא מצליח להבין.

יצחק פינדרוס: מביאים פה הצעת חוק הכי הומנית והכי פשוטה.

אמילי חיה מואטי: רצינו להצביע בעד, אבל לא שמענו מה – – –

יצחק פינדרוס: אנשים, יש מעל 400,000 מתיישבים שיושבים ביהודה ושומרון בביורוקרטיה מטורפת, לחלקם אין חשמל, לחלקם אין מים, לחלקם אין כבישים, לחלקם אי-אפשר לשים מגלשה כי עוד לא גמרו את ההליכים הביורוקרטיים.

יצחק פינדרוס: מנסים להסדיר את הדבר הזה, ואתם צועקים.

יצחק פינדרוס: למה?

יצחק פינדרוס: בואו, תוכיחו את עצמכם היום ותצביעו בעד.

יצחק פינדרוס: ומכיוון שאני יודע שלא תצביעו בעד, אז זו באמת קריאה אמיתית, כן, גם לנפתלי בנט וגם לגדעון סער: תראו מה יקרה אם לא תחזרו הביתה, עם כל הבעיות האישיות שיש לכם.

יצחק פינדרוס: תראו מה יכול לקרות, כמה אנשים יכולים לסבול וכמה ארץ ישראל – שיכולה להיבנות, אנשים שיכולים לקבל שירותים מינימליים, יוכלו לקבל את השירותים המינימליים.

יצחק פינדרוס: עכשיו המבחן של כל השותפים החדשים שלכם, גדעון ונפתלי.

יצחק פינדרוס: המבחן הוא לראות אם יש להם טיפת אנושיות מול גבעת אסף, מול חוות גלעד, אנשים שנמצאים שם שנים בלי מזגן, כמו שאמרו, בלי מכונת כביסה.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

מיקי לוי: למה לא הסדרת את זה כל כך הרבה שנים?

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת פינדרוס.

מיקי לוי: למה היום?

מיקי לוי: למה לא הסדרת את זה – – –

קריאות: – – –

יריב לוין: ישיב בשם הממשלה במשולב על כל שלוש הצעות החוק השר צחי הנגבי.

יריב לוין: בבקשה.

מיקי לוי: היום?

מיקי לוי: ביום האחרון?

מיקי לוי: 20 שנה.

מיקי לוי: למה לא הסדרת?

יצחק פינדרוס: ביום האחרון הקודם העליתי.

יריב לוין: רבותיי, נא לשמור על השקט.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת טופורובסקי, אם אני מזהה נכון על פי גבך, אנא, עם הפנים אלינו ולא עם הגב.

יריב לוין: משיב השר הנגבי בשם ראש הממשלה, כפי שאני מבין.

יריב לוין: בבקשה.

צחי הנגבי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

צחי הנגבי: רבותיי חברי הכנסת, זה סמלי מאוד שהכנסת זוכה לדון בהצעות החשובות האלה דווקא ביום שבו ישראל מציינת יום חג של ממש.

צחי הנגבי: אחד מרגעי השיא בהיסטוריה הארוכה של עמנו ובהיסטוריה הקצרה של מדינתנו, אחד מן הרגעים שבהם אין מחלוקת בין שמאל לבין ימין, בין קואליציה לבין אופוזיציה, הוא יום שחרורה ואיחודה של ירושלים הבירה.

קריאות: – – –

איימן עודה: – – – יש אופוזיציה.

צחי הנגבי: ולא פחות סמלי הוא שביום הזה, שבו המחבלים הארורים בעזה מטווחים את בירתנו, מתכנסת הכנסת, משכן הריבונות העברית המתחדשת, לחזק הערב את ההתיישבות החלוצית שלנו ביהודה ובשומרון, ליבה הפועם של ארץ ישראל; ולא סתם לחזק את ההתיישבות, אלא את הכוח החלוץ של הציונות העכשווית: המתיישבים הצעירים, שבמהלך העשורים האחרונים הם הנחשונים שהולכים לפני המחנה, והם שהכוחות השוטמים את ההתיישבות מתנכלים להם ללא עילה, ללא היגיון, אדוני היושב-ראש; גם ללא לב.

צחי הנגבי: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש, וגם לקואליציה וגם לוועדה המסדרת, שהשכלתם להציב את הנושא הזה על סדר-יומה של הכנסת דווקא היום.

צחי הנגבי: יפה דרשת, חבר הכנסת סמוטריץ', שכאשר הממשלה, רק לפני כמה חודשים, קמה לעשות מעשה ולהביא הצעת חוק שתסדיר את ההתיישבות הצעירה, אנחנו האמנו, אולי בתום לב, שמדובר באחד הנושאים הבודדים שבהם לא צפויה מחלוקת בינינו לבין גוש כחול לבן.

צחי הנגבי: הרי מי כשר הביטחון, ששירת שנים כה רבות ביהודה ושומרון – היה מפקד האוגדה, כמדומני, ואלוף הפיקוד ביהודה ושומרון; זה שמופקד למעשה על הטיפול במינהל האזרחי ביהודה ושומרון ועוסק יום-יום בבעיות של המתיישבים – מי כמוהו אמור להיות מודע למצוקה של המתיישבים, לעובדה שנדרשת סוף-סוף הסדרה של סוגיות מרקם חיים בסיסיות: ביוב, חשמל, תקשורת, מרכיבי מיגון ואבטחה.

צחי הנגבי: אבל לצערנו, הצעת ההחלטה שאני הבאתי בפני הממשלה בשעתו, בעצה אחת עם השר לעניינים אזרחיים מיכאל ביטון, ההצעה הזאת סוכלה על ידי הצד השני.

צחי הנגבי: והערב זו אחריות הכנסת להשלים את מה שהממשלה לא הצליחה לקדם, ולכן אני, בשם הממשלה וראש הממשלה, מבקש מן הכנסת לתמוך בהצעות החוק שהונחו על שולחננו.

צחי הנגבי: ואכן, אי-אפשר בלא התייחסות, אדוני היושב-ראש, גם לנושא שנוגע למציאות של השעות האחרונות.

צחי הנגבי: זה לא סוד שלאורך הימים האחרונים נתקלנו בניסיונות להסלים את המצב בירושלים, כי אויבינו יודעים היטב שככל שירושלים יוצאת משליטה כך ניתן יהיה להפגין יותר עוינות ושנאה והסתה כלפי מדינת ישראל – גם בתוך מדינת ישראל גופה, מקרב אזרחי ישראל הערבים, וגם לנסות ולצבור בציבוריות העולמית, במדינות ערב, בקהילה הבין-לאומית, עוד ועוד נקודות ביקורת כלפי ישראל.

צחי הנגבי: אנחנו עשינו מאמץ גדול ולא קל לצנן את האווירה ואת הרוחות.

צחי הנגבי: ממשלת ישראל פנתה ליועץ המשפטי לממשלה, ביקשה ממנו לפנות לבית המשפט העליון ולדחות את הדיון המתוח שהיה צפוי להיות השבוע בבית המשפט העליון בנושא שכונת שמעון הצדיק.

צחי הנגבי: כמו שאתם יודעים, זה הליך משפטי שמתנהל לאורך הרבה שנים, כמדומני עשור שלם.

צחי הנגבי: אפשר היה לקבל החלטה ואפשר היה לטעון שמן הדין ומן הצדק לסיים את ההליכים המשפטיים, שעיכבו ועיכבו ועיכבו את מתן הזכויות לתושבים היהודים, אבל רצינו לנסות וליצור תהליך של דה-אסקלציה, של הנמכת הלהבות והפחתת העילות למתח.

צחי הנגבי: ואכן, בית המשפט העליון נענה לבקשתו של היועץ המשפטי לממשלה – כמובן, בקשה מנומקת – ודחה את הדיון ב-30 ימים.

צחי הנגבי: נדמה לי שההחלטה הזאת מבורכת.

צחי הנגבי: החלטה נוספת שקיבלה הנהגת המדינה הייתה שלא יעלו היום יהודים על הר הבית – לכאורה, סוג של אפליה בלתי מוצדקת, איפה ואיפה.

צחי הנגבי: כל יום עולים יהודים להר הבית, מאז שברוך השם הגורל זימן לי את הזכות, כשר לביטחון הפנים, בשנת 2003, באוגוסט, לקבל החלטה לפתוח מחדש את הר הבית לביקורי יהודים ונוצרים.

צחי הנגבי: ידידי הטוב מיקי לוי, אומנם הוא מעברו השני של המתרס הפוליטי, אבל אז זכינו להיות יחד במשרד לביטחון הפנים.

צחי הנגבי: ניצב לוי היה אז מפקד מחוז ירושלים, השתתף בדיונים הרבים שקיימנו לקראת ההחלטה הגורלית ההיא.

צחי הנגבי: אני יכול לומר שהיו דעות רבות לכאן ולכאן, אבל תמיד חבר הכנסת דהיום לוי ואז ניצב לוי היה בעמדה שלא נבהלה מהאזהרות, מהאיומים ומההבטחות שהמזרח התיכון כולו יעלה בלהבות ומיליוני מוסלמים ינהרו כנהרות של אדם כדי לקעקע את האחיזה היהודית בהר הבית.

צחי הנגבי: ואכן, פתחנו את הר הבית בשעתו.

צחי הנגבי: עברו מאז המון המון שנים, כבר י"ח שנים מאז 2003, והחיים מתנהלים במסלולם ועולם כמנהגו נוהג.

צחי הנגבי: למעלה ממיליון יהודים ואולי מיליונים רבים של נוצרים מבקרים בהר הבית כדבר שבשגרה, ואיש איננו מוצא בדבר הזה איזשהו טעם לפגם.

צחי הנגבי: ובכל זאת, הינה, ממשלת ישראל, בניגוד לטבע הקלאסי שלה, קיבלה החלטה שאנחנו היום הזה תורמים את התרומה שלנו להפחתת המתח.

צחי הנגבי: לכן יהודים לא היו היום בהר הבית – דבר לא שגרתי, וכמובן גם לא רצוי.

צחי הנגבי: החלטה נוספת שקיבלנו היום – למעשה, קיבלו אותה מפקד המחוז של המשטרה וגם מפכ"ל המשטרה – הייתה בעניין הנתיב של צעדת הדגלים הקסומה, היפהפייה, שמדי שנה בשנה מתנהלת ומעלה את ירושלים על ראש שמחתה, שיש לה באמת קסם מיוחד ביום ירושלים.

צחי הנגבי: אז היום עשינו שינוי מסוים בנתיב כדי להוכיח שלא ידנו היא שמעלה את המתח.

צחי הנגבי: לכן, ידידיי, אני מבקש מכם, בשם הממשלה, לתמוך בהצעות החוק שהוצגו בפנינו והונחו על שולחננו כדי לקדם את האחיזה שלנו בארצנו ולחזק את המתיישבים הצעירים, שמגיעות להם כל הברכה וכל האהבה והתמיכה.

צחי הנגבי: תודה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: להצעת החוק הראשונה, של חבר הכנסת סמוטריץ', מבקש להתנגד חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

קריאה: – – –

יריב לוין: מוצמדות כבר היו, ותשובת השר כבר הייתה.

יריב לוין: אנחנו עובדים מהר.

יריב לוין: עכשיו אנחנו כבר בהתנגדות.

יריב לוין: התייעלנו, חברת הכנסת זנדברג, אבל אם את רוצה להתנגד, את יכולה.

יריב לוין: בבקשה, שלוש דקות, חבר הכנסת סעדי.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בושה וחרפה שהצעת החוק הראשונה שדנה בה הכנסת העשרים-וארבע היא להכשיר מאחזים בלתי חוקיים.

אוסאמה סעדי: אין שם אחר.

אוסאמה סעדי: לא שומעים.

יריב לוין: אם אפשר להגביר טיפה את המיקרופון של חבר הכנסת סעדי.

יריב לוין: תודה.

אוסאמה סעדי: אני חוזר ואומר, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, שבושה וחרפה לכנסת העשרים-וארבע שהצעת החוק הראשונה שמגיעה למליאה היא להכשיר מאחזים בלתי חוקיים.

אוסאמה סעדי: אנחנו חושבים וטוענים שכל ההתנחלויות הן לא חוקיות וזה פשע בין-לאומי, אבל קל וחומר כשאתם רוצים להכשיר עכשיו מאחזים בלתי חוקיים; ואתם בוכים עכשיו, "הומני".

שלמה קרעי: תגנה את הטרור, תגנה את הטרור.

אוסאמה סעדי: שמעתי את פינדרוס – איפה אתה, פינדרוס – אומר:

אוסאמה סעדי: זה חוק הומני, אנחנו רוצים לתת לאנשים האלה חשמל ומים.

יצחק פינדרוס: מה עם – – –

אוסאמה סעדי: יש עשרות אלפים, יש יותר מ-100,000 בפזורה הבדואית, וחברי סעיד אלחרומי מחתים עכשיו על הצעת חוק להכיר בכפרים האלה.

אוסאמה סעדי: אני לא ראיתי שאתם מזילים דמעה על אזרחים.

אוסאמה סעדי: אבל כאשר מדובר במתנחלים קיצוניים, שמבעירים את השטח, שמציתים את השטח – מה עושים?

אוסאמה סעדי: אלה נערי הגבעות, נערי הגבעות.

אוסאמה סעדי: אתם הולכים להכשיר את זה, ובסוף אתם באים ובוכים למה פונים לבית המשפט הבין-לאומי בהאג?

אוסאמה סעדי: בטח שיפנו ברשות הפלסטינית לבית המשפט הבין-לאומי בהאג, כי זה פשע בין-לאומי.

אוסאמה סעדי: ואתם, תקווה חדשה – לא תקווה ולא חדשה.

אוסאמה סעדי: נפתלי בנט – מביכים אתכם עם הצעות החוק האלה, ואתם זורמים עם הצעות החוק האלה.

אוסאמה סעדי: מה קרה?

אוסאמה סעדי: סמוטריץ' עשה לכם בית ספר.

אוסאמה סעדי: כל הכבוד, אבל לנו יש עמדה ברורה.

אוסאמה סעדי: אנחנו מתנגדים, מתנגדים לכל מפעל ההתיישבות, והפתרון הוא שתי מדינות – מדינת פלסטין בשטחים שנכבשו בשנת 1967, לרבות ירושלים המזרחית, בירתה של מדינת פלסטין.

אוסאמה סעדי: היום אתם מציינים, חוגגים את יום ירושלים.

אוסאמה סעדי: זה פיקציה, זה שקר.

אוסאמה סעדי: אין אחדות.

אוסאמה סעדי: ירושלים המזרחית היא שטח כבוש.

איתמר בן גביר: לסוריה, לסוריה.

אוסאמה סעדי: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: מבקשת להתנגד להצעת החוק של חבר הכנסת זוהר חברת הכנסת אורית סטרוק.

יריב לוין: אני רק מדגיש, חברת הכנסת סטרוק, שאת צריכה לדבר נגד החוק – לא אאפשר לך לדבר בעדו – בהתאם לתקנון.

יריב לוין: בבקשה.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אתם כולכם יודעים שאין כמוני, אין כמוני בעד ההתיישבות הצעירה, ואין כמוני מי שמעריצה את המתיישבים שעלו לגבעות למען כולנו, בשליחות ממשלות ישראל כולן, וקיבלו אלף ואחת הבטחות שיסדירו אותם, ואין כמוני שבטוחה שמגיע להם שיסדירו אותם.

אורית סטרוק: ובכל זאת עליתי לדבר נגד הצעת החוק של ידידי חבר הכנסת מיקי זוהר, פשוט בגלל איסור תורה.

אורית סטרוק: יש איסור תורה שנקרא "לא תונו איש את עמיתו" – אונאת דברים.

אורית סטרוק: אסור להונות את המתיישבים האלה, שיושבים שם במסירות נפש עצומה, ואנחנו עושים עליהם רושם כאילו אנחנו הולכים להסדיר אותם עכשיו בהצעת חוק, בזמן שרגע אחרי שהצעת החוק הזאת תוצבע – והיא תוצבע ברוב גדול – היא תגיע לוועדה המסדרת, ושם קארין אלהרר, החברה, השותפה של הידידים הטובים שלי, של אילת שקד, של נפתלי בנט, של זאב אלקין, של גדעון סער, של עידית סילמן ושל שרן השכל, שחתומים על הצעת החוק הזאת – קארין אלהרר הרי תקבור אותה שם.

אורית סטרוק: הרי זה כבר קרה לנו בכנסת הקודמת.

אורית סטרוק: הצעת החוק הזאת עברה ברוב של 60–40 – –

אחמד טיבי: – – – פח זבל.

אורית סטרוק: – – ואיתן גינזבורג, שגם הוא הולך להיות שותף שלכם, קבר אותה בוועדת הכנסת.

אורית סטרוק: ואני חושבת שיש גבול כמה אפשר לעשות צחוק מאנשים שלמען כולנו הלכו ליישב את ארץ ישראל.

אורית סטרוק: כמה אפשר לצחוק עליהם?

אורית סטרוק: וכשאני קוראת בתקשורת – – –

סמי אבו שחאדה: אפשר לקבור אותה – – –

אורית סטרוק: אני לא יודעת מה קורה בחדרי המשא ומתן, אבל בתקשורת אני קוראת – –

סמי אבו שחאדה: למה בוועדה המסדרת?

סמי אבו שחאדה: אפשר לקבור אותה עכשיו.

אורית סטרוק: – – שמה שמסכמים בממשלה עם השמאל – –

סמי אבו שחאדה: אפשר לקבור אותה עכשיו, למה בוועדה המסדרת?

סמי אבו שחאדה: למה בוועדה המסדרת?

סמי אבו שחאדה: אפשר לקבור אותה עכשיו.

אורית סטרוק: – – זה שהיישובים לא ייעקרו אבל גם לא ייבנו.

אורית סטרוק: לא ייעקרו אבל גם לא ייבנו.

סמי אבו שחאדה: – – –

אורית סטרוק: נפתלי, מנכ"ל מועצת יש"ע, שנלחם נגד ההקפאה, זה מה שאתה הולך לסכם עם השותפים שלך משמאל?

אורית סטרוק: אני לא יודעת, אני שואלת, נפתלי:

אורית סטרוק: אתה הולך לסכם עם השותפים שלך משמאל שהיישובים לא ייעקרו אבל גם לא ייבנו?

אורית סטרוק: כן, תבוא לדבר אחריי, אני אשמח שתבהיר את זה.

נפתלי בנט: – – –

אורית סטרוק: וכשאני פונה לשותף שלכם, לרם שפע, ואני אומרת לו: רם שפע, בוא איתי לסיור בהתיישבות הצעירה, הוא אומר לי: בחיים לא, אין מצב.

אורית סטרוק: אתם סתם קוראים להם "ההתיישבות הצעירה", אלו מאחזים לא חוקיים וכו' וכו' – והם הולכים להחזיק בעמדות מפתח בממשלה שאתם רוצים להקים.

יוראי להב-הרצנו: בעזרת השם.

יוראי להב-הרצנו: בעזרת השם.

אורית סטרוק: אז אני שואלת:

אורית סטרוק: כמה אנחנו יכולים להונות את האנשים הצדיקים והמסורים האלה שיושבים שם?

יריב לוין: משפט אחרון, בבקשה.

אורית סטרוק: משפט אחרון, אדוני היושב-ראש.

אורית סטרוק: משום שבליל הסדר אנחנו אומרים "דיינו" – אנחנו אומרים: "אילו הוציאנו ממצרים ולא נתן לנו את התורה, דיינו", וכן הלאה – אז אני אומרת "דיינו".

אורית סטרוק: אני בסוף אצביע בעד, אבל אני חושבת שזו בושה וכלימה – – –

יריב לוין: לא, עד כאן.

יריב לוין: זה הרגע לרדת.

יריב לוין: תודה רבה, חברת הכנסת סטרוק.

יריב לוין: רבותיי, אני מבקש מכולם לשבת במקום.

יריב לוין: בשעה טובה אנחנו מקיימים, אחרי הרבה מאוד זמן, הצבעה כשכל חברי הכנסת יושבים במליאה במקומם.

יריב לוין: רק שכל אחד יוודא שהוא אכן יושב במקומו הנכון.

יריב לוין: אנחנו נעבור לסדרת הצבעות.

יריב לוין: אם כן, אנחנו מצביעים תחילה על הצעת חוק יישובים ושכונות בהליכי הסדרה, התשפ"א–2021, של חברי הכנסת סטרוק, אלקין, סמוטריץ' וקבוצת חברי הכנסת, בקריאה הטרומית.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 43

יריב לוין: נמנעים – אין

יריב לוין: אם יש תקלה אנחנו תכף נוסיף.

יריב לוין: אני מבין שהשרים הנגבי ואמסלם מבקשים להצביע בעד הצעת החוק.

יריב לוין: אם כך, יש לנו 45 בעד, בתוספת הקולות של השרים הנגבי ואמסלם, נגד – 30, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שהצעת חוק יישובים ושכונות בהליכי הסדרה, התשפ"א–2021, של חברי הכנסת סטרוק, אלקין, סמוטריץ' וקבוצת חברי הכנסת, התקבלה בקריאה הטרומית.

יריב לוין: מאחר שאין לנו כרגע ועדת חוקה, חוק ומשפט, ההצעה מועברת לדיון בוועדה המסדרת.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן להצעת החוק השנייה – הצעת חוק יישובים ושכונות בהליכי הסדרה, התשפ"א–2021, של חבר הכנסת מיקי זוהר.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 43

יריב לוין: נמנעים – אין

יריב לוין: אני מוסיף את קולותיהם של השר הנגבי והשר אמסלם – אני מבין שזה עדיין לא עובד – בעד.

יריב לוין: לפיכך, יש לנו 45 בעד, 30 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שהצעת חוק יישובים ושכונות בהליכי הסדרה, התשפ"א–2021, של חבר הכנסת מיקי זוהר, התקבלה בקריאה הטרומית, וכאמור, גם היא תעבור לוועדה המסדרת.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק יישובים ושכונות בהליכי הסדרה, התשפ"א–2021, של חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 43

יריב לוין: נמנעים – אין

יריב לוין: אני שוב מוסיף את קולותיהם של השרים הנגבי ואמסלם, בעד, ולפיכך אנחנו עם 45 בעד, 30 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שגם הצעת חוק יישובים ושכונות בהליכי הסדרה, התשפ"א–2021, של חבר הכנסת יצחק פינדרוס, התקבלה בקריאה הטרומית, ותועבר להמשך דיון בוועדה המסדרת.

יריב לוין: עד כאן בנושא הזה.

הצעת חוק-יסוד: [הצעת חוק פ/50/24; נספחות.

הצעת חוק-יסוד: ]

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה – הצעת חוק-יסוד: ההתגברות (תיקוני חקיקה), של חבר הכנסת מיקי זוהר.

יריב לוין: גם להצעה הזאת ישנה הצעת חוק מוצמדת, שתידון ביחד איתה בדיון משולב.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת זוהר, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לנצל שוב את ההזדמנות ולחזור על מה שאמרתי פה קודם: נפתלי בנט, אילת שקד, גדעון סער, זאב אלקין, חבריי לימין, זה עוד לא מאוחר.

יוראי להב-הרצנו: למה אתה עושה פוליטיקה?

מכלוף מיקי זוהר: תתעשתו.

יוראי להב-הרצנו: למה אתה עושה פוליטיקה זולה?

מכלוף מיקי זוהר: מדינת ישראל לא יכולה להרשות לעצמה ממשלה שמרצ ומפלגת העבודה הן חלק ממנה.

יוראי להב-הרצנו: למה אתה עושה פוליטיקה – – – למה אתה עושה פוליטיקה?

יוראי להב-הרצנו: תתבייש לך.

מכלוף מיקי זוהר: מדינת ישראל לא יכולה להרשות לעצמה ממשלה שמוותרת על ביטחון אזרחי ישראל כדי לשרוד בשלטון.

מכלוף מיקי זוהר: מדינת ישראל לא יכולה לאפשר לעצמה ממשלה שאיימן עודה, אחמד טיבי, עופר כסיף ובל"ד יצטרכו להימנע בהצבעה כדי שהיא תקום.

מכלוף מיקי זוהר: אתם לא יכולים להרשות לעצמכם לעשות דבר כזה.

מכלוף מיקי זוהר: אתם אנשי ימין.

מכלוף מיקי זוהר: אתם אידיאולוגים.

סמי אבו שחאדה: אתה עושה – – – אנחנו לא נימנע.

מכלוף מיקי זוהר: עוד לא מאוחר לתקן.

מכלוף מיקי זוהר: ממשלה הרסנית שכזאת תהיה מסוכנת לאזרחי ישראל.

קריאה: הוא אומר לך שהם יצביעו נגד.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו יודעים דבר אחד, חבר הכנסת שחאדה: אתם חוגגים.

סמי אבו שחאדה: לא, אני אומר – – –

מכלוף מיקי זוהר: זה הזמן שלכם.

סמי אבו שחאדה: יותר מסוכן – – –

מכלוף מיקי זוהר: הכול נשען על המשותפת.

מכלוף מיקי זוהר: אני מבין את זה.

סמי אבו שחאדה: בזה אתם יצירתיים – בסכנה.

סמי אבו שחאדה: בסכנה אתם יותר גדולים.

מכלוף מיקי זוהר: אני מבין את החגיגות, אבל דע לך דבר אחד – –

סמי אבו שחאדה: בסכנה אתם יותר גדולים.

מכלוף מיקי זוהר: – – עם ישראל לא מפחד מדרך ארוכה.

מכלוף מיקי זוהר: בסוף הנפש היהודית תשכנע גם את נפתלי בנט וגם את גדעון סער שלא לסכן את אזרחי ישראל ולא לסכן את ביטחונם, כי כשהם נשענים עליך, חבר הכנסת שחאדה, הם מסכנים את ביטחון כל אזרחי ישראל.

איימן עודה: רואים – – – בירושלים ועזה.

איימן עודה: רואים.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן אני קורא לכם שוב: תתעשתו, זה לא מאוחר.

מכלוף מיקי זוהר: שימו את העניינים האישיים בצד.

מכלוף מיקי זוהר: תסתכלו אך ורק על טובת אזרחי ישראל ותעשו את המעשה הנכון – תקימו ממשלה ימנית לאומית חזקה מול הטרור, מול האויבים שלנו, ויש רבים, לצערנו הרב.

מכלוף מיקי זוהר: אני אומר לכם, חבריי מהשמאל, אני מבין שאתם כבר רואים או-טו-טו את הממשלה שלכם קמה, ואני מבין שאתם מרגישים שאתם מאוד קרובים לכניסה למשרדי הממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: וכמו שאמרתי קודם, חברת הכנסת זנדברג, ברור שזה אירוע היסטורי.

מכלוף מיקי זוהר: אחרי 21 שנה באופוזיציה יכול להיות שתהיו בפעם הראשונה בקואליציה.

מכלוף מיקי זוהר: אחרי 21 שנה.

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: אבל הנזק שתגרמו למדינת ישראל – –

תמר זנדברג: נעשה יותר טוב מכם.

מכלוף מיקי זוהר: – – הגישה שאת בסופו של דבר – –

תמר זנדברג: את הנזק אתם גרמתם, ואנחנו נתקן.

מכלוף מיקי זוהר: – – תובילי במשרד הממשלתי שתהיי אמונה עליו – אני מפחד מהעיקרון, מהרעיון הזה.

תמר זנדברג: לא נורא, תהיה רגוע.

מכלוף מיקי זוהר: זה מטריד אותי.

קריאה: נחזיק לך יד.

מכלוף מיקי זוהר: זה גורם לי לחשש גדול, וזה צריך לגרום חשש לכל איש ימין באשר הוא.

מכלוף מיקי זוהר: כל מי שמאמין באידיאולוגיה הימנית צריך לחשוש מזה.

קריאות: – – –

יוראי להב-הרצנו: החמאה נוטפת לך מהראש, מיקי.

יוראי להב-הרצנו: החמאה נוטפת.

מכלוף מיקי זוהר: הצעות החוק שעולות כאן היום, ובעזרת השם ימשיכו לעבור כאן היום, בזכות הרוב הימני שקיים פה בכנסת, מוכיחות לכולנו שממשלת ימין היא דבר אפשרי והיא דבר הכרחי.

מכלוף מיקי זוהר: הסדרת ההתיישבות הצעירה, פסקת ההתגברות, ביטול ההתנתקות – ההצעות הללו יכולות להיות הסנונית הראשונה בדרך להקמת ממשלת ימין היסטורית.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, זו ממשלת ימין היסטורית שלא הייתה פה מעולם; לא הייתה לנו ההזדמנות, לא היה לנו אף פעם הסיכוי להקים ממשלה כזאת, והיום הוא קיים.

מכלוף מיקי זוהר: אפילו שהתקדמו במשאים ומתנים, אפילו שהשמאל כבר מרגיש: כן, אנחנו חוזרים להנהגת המדינה – אפשר לשנות את זה.

מכלוף מיקי זוהר: נפתלי בנט וגדעון סער מגיעים מערכים שאני מכיר.

מכלוף מיקי זוהר: לא יכול להיות שהם ייתנו יד לדבר הזה.

מכלוף מיקי זוהר: לא יכול להיות.

מכלוף מיקי זוהר: אני בטוח שאפשר להסכים בקלות על כל קווי היסוד הנדרשים.

מכלוף מיקי זוהר: אפשר לשמור ביחד על הביטחון הלאומי והאישי של כל אזרחי ישראל תוך מאבק נחרץ ונחוש נגד הטרור.

מכלוף מיקי זוהר: הממשלה יכולה לחזק את הכנסת מול מערכת המשפט, הממשלה יכולה לפעול לריפוי מערכת המשפט, אבל זו חייבת להיות ממשלת ימין, כי בממשלה עם השמאל אתם יודעים שזה לא יקרה.

מכלוף מיקי זוהר: הממשלה יכולה להוביל לתוכנית ליציאה מהמשבר הכלכלי עקב הקורונה.

מכלוף מיקי זוהר: הממשלה יכולה לפרוס רשת ביטחון כלכלית וחברתית בעבור כלל אזרחי ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: הממשלה הזאת יכולה לפעול לקידום החלת הריבונות ביהודה ושומרון.

קריאה: – – –

מכלוף מיקי זוהר: את כל זה אנחנו יכולים לעשות יחד.

מכלוף מיקי זוהר: כל מה שאתם צריכים לעשות זה פשוט להחליט שזה מה שאתם רוצים שיקרה, וזה יקרה.

עמר בר-לב: – – – לא עשיתם את זה – – –

אמילי חיה מואטי: 21 שנה בשלטון – – –

מכלוף מיקי זוהר: הממשלה הזאת יכולה לפעול לשמור על הצביון הדמוקרטי והיהודי של מדינת ישראל – –

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: – – ולא לוותר על המורשת שלנו.

אמילי חיה מואטי: סנטימטר לא סיפחתם.

מכלוף מיקי זוהר: לסיכום דבריי אני אומר, ואני אומר את זה בכנות רבה, מעומק ליבי: עוד לא מאוחר.

מכלוף מיקי זוהר: אפשר להקים ממשלת ימין.

עיסאווי פריג': – – – דמעה – – –

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו רואים – אגב, בכנות רבה, הלב שלי נשבר, אני לא מסתיר את זה.

מכלוף מיקי זוהר: הלב שלי כואב ודואב מהמצב שאליו הגענו – –

קריאה: – – –

מכלוף מיקי זוהר: – – שהימין בסופו של דבר לא יישאר בשלטון.

מכלוף מיקי זוהר: תקום פה ממשלה שמורכבת רובה ככולה מהשמאל, בהישענות על המשותפת.

מכלוף מיקי זוהר: אתה, עיסאווי, תחליט מה יקרה בממשלה הזאת; אבתיסאם מראענה תחליט מה יקרה בממשלה הזאת.

אבתיסאם מראענה: לא יהיה לב שבור אחד.

אבתיסאם מראענה: לא יהיה לב שבור אחד.

מכלוף מיקי זוהר: תמר זנדברג תחליט מה יקרה בממשלה הזאת.

תמר זנדברג: יש לי שאלה: למה ציינת דווקא את עיסאווי ואת אבתיסאם, כי הם ערבים?

מיקי לוי: יותר טוב מנאשם בפלילים.

מכלוף מיקי זוהר: לא, אמרתי: גם תמר זנדברג.

מכלוף מיקי זוהר: ניצן הורוביץ יחליט מה יהיה בממשלה הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: פשוט זה היה לפי סדר הישיבה, אז אל תתרגשי.

עיסאווי פריג': – – –

מכלוף מיקי זוהר: אל תתרגשי, חברת הכנסת זנדברג.

אבתיסאם מראענה: לפי סדר האל"ף-בי"ת – – –

תמר זנדברג: העיקר שציינת גם אותי.

מכלוף מיקי זוהר: כן.

מכלוף מיקי זוהר: בלעדייך מה היינו עושים פה, תגידי.

מיקי לוי: יותר טוב מנאשם בפלילים.

מכלוף מיקי זוהר: איך השמאל היה מתפקד בלי תמר זנדברג?

תמר זנדברג: בדיוק.

תמר זנדברג: אוה, עכשיו אתה – – –

מכלוף מיקי זוהר: האמת שאת סמל, סמל לכל מה שאני לא מעריך מבחינת האידיאולוגיה.

תמר זנדברג: לכבוד הוא לי.

תמר זנדברג: מה שאתה לא מעריך זה הדברים הטובים במדינה.

מכלוף מיקי זוהר: את סמל לא טוב למה שאזרחי ישראל צריכים בהנהגת המדינה.

תמר זנדברג: אזרחי ישראל – – –

מכלוף מיקי זוהר: ואת הולכת להיות חלק מההנהגה הזאת.

יוראי להב-הרצנו: איזה שיח – – –

מכלוף מיקי זוהר: ואני מצר על כך.

מכלוף מיקי זוהר: זה יום עצוב בשבילי.

נירה שפק: למה – – –

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: ומי מכשיר אותך?

יוראי להב-הרצנו: איפה מיקי – – –

מכלוף מיקי זוהר: מי מכשיר אותך להיות בהנהגת המדינה?

נירה שפק: מיקי, יורים – – –

מכלוף מיקי זוהר: אנשי הימין.

יוראי להב-הרצנו: מה זה הפלגנות הזאת?

מכלוף מיקי זוהר: אנשים עם אידיאולוגיה כמו שלי – –

יוראי להב-הרצנו: מה זה הפלגנות הזאת?

מכלוף מיקי זוהר: – – לא כמו שלך.

נירה שפק: יורים על אנשים וזה מה שאתה אומר?

נירה שפק: יש אזרחים שיורים עליהם עכשיו, וזה מה שאתה אומר עכשיו?

מכלוף מיקי זוהר: מי מכשיר אותך, תמר זנדברג, להיות בהנהגת המדינה, אם לא אנשי ימין?

תמר זנדברג: האזרחים.

יוראי להב-הרצנו: יורים עכשיו על אזרחים וזה מה שאתה עושה?

מכלוף מיקי זוהר: האזרחים?

מכלוף מיקי זוהר: אתם רוצים להגיד לי שרוב האזרחים רוצים בממשלה הזאת?

קריאה: כן – – –

נירה שפק: אנשים במקלטים – – –

מכלוף מיקי זוהר: נו, באמת.

מכלוף מיקי זוהר: מיליון ו-900,000 מצביעי ימין לא רוצים בממשלה הזאת.

אבתיסאם מראענה: רוצות, רוצות.

מכלוף מיקי זוהר: שני שלישים ממצביעי ימינה לא רוצים בממשלה הזאת, ואני לא ראיתי סקר על מצביעי תקווה חדשה, אם הם גם רוצים בממשלה הזאת.

אמילי חיה מואטי: הם לא רוצים את ביבי, לכן הצביעו סער.

יוראי להב-הרצנו: יורים עכשיו על אנשים טילים ואתה עושה פוליטיקה.

יוראי להב-הרצנו: תתבייש לך.

מכלוף מיקי זוהר: ועדיין לא מאוחר.

יוראי להב-הרצנו: תתבייש לך.

מכלוף מיקי זוהר: עדיין לא מאוחר.

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: עדיין אפשר לשנות.

יוראי להב-הרצנו: מה אתה מפלג עכשיו את עם ישראל?

מכלוף מיקי זוהר: עדיין אפשר להשאיר אתכם באופוזיציה לעוד שנים ארוכות.

יוראי להב-הרצנו: מה אתה מדבר על אופוזיציה עכשיו?

יוראי להב-הרצנו: תתבייש לך עם הפלגנות הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: ואני מקווה שכך יחליטו אנשי הימין – –

יוראי להב-הרצנו: יורים עכשיו טילים על אזרחי ישראל, ומה אתה עושה עכשיו?

מכלוף מיקי זוהר: – – שהאידיאולוגיה שלהם – –

יוראי להב-הרצנו: תתבייש לך.

מכלוף מיקי זוהר: – – חייבת להיות במקום הראשון, לפני כל השיקולים האישיים.

מכלוף מיקי זוהר: זה חלק מתפקידי לומר את זה פה במליאה.

יוראי להב-הרצנו: לפלג ולהסית.

מכלוף מיקי זוהר: חלילה.

יוראי להב-הרצנו: אתה לא מפלג?

מכלוף מיקי זוהר: חלילה.

יוראי להב-הרצנו: דיברת עכשיו על השמאל – –

מכלוף מיקי זוהר: חלילה.

יוראי להב-הרצנו: – – ועל תמר – –

מכלוף מיקי זוהר: זה אפילו לא קרוב.

יוראי להב-הרצנו: – – ועל עיסאווי.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת הרצנו, זה אפילו לא קרוב.

מכלוף מיקי זוהר: עם כל הכבוד, אתה יכול לומר מה שאתה רוצה, אני לא בהכרח מתרשם, אבל לפלג ולהסית?

מכלוף מיקי זוהר: אני לא יכול לומר את דעתי פה על הדוכן – שממשלת שמאל פשוט תפגע במדינת ישראל ותהרוס את מדינת ישראל?

מכלוף מיקי זוהר: אסור לי להגיד את העמדה הזאת?

מכלוף מיקי זוהר: זה נקרא לפלג ולהסית?

יוראי להב-הרצנו: בשעה שיורים על ישראל טילים – – –

מכלוף מיקי זוהר: אני לא רוצה ממשלה עם השמאל, אני רוצה ממשלה עם הימין.

יוראי להב-הרצנו: בשעה שיורים – – –

מכלוף מיקי זוהר: אני גאה בעמדה הזאת.

יוראי להב-הרצנו: בשעה שיורים טילים על ישראל – –

מכלוף מיקי זוהר: אני גאה בעמדה הזאת.

יוראי להב-הרצנו: – – אל תעסוק בפוליטיקה.

מכלוף מיקי זוהר: אבל זו בדיוק הנקודה.

יוראי להב-הרצנו: אל תעסוק בפוליטיקה.

מכלוף מיקי זוהר: בגלל שרואים את הכאוס הפוליטי, בגלל שרואים שעומדת לקום פה ממשלת שמאל, אויבינו מרימים את ראשם ואומרים: זה הזמן להכות בישראל.

נירה שפק: אבל הם עושים את זה – – – כשאתם בשלטון – – –

מכלוף מיקי זוהר: זה הזמן להכות בישראל, משום שתראו מה הם עושים – –

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: – – הם מקימים פה ממשלת שמאל, ממשלה רופסת, ממשלה שתפנה את הלחי השנייה.

מכלוף מיקי זוהר: זו הסיבה שהם מרימים ראש.

מכלוף מיקי זוהר: כן, זו הסיבה שהם מרימים ראש.

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: תתמודדו עם זה.

מכלוף מיקי זוהר: הקו שאתם, השמאל, הוביל במשך שנים – –

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: – – הקו הרופס הזה, הקו המתחשב והמתחסד הזה – –

יוראי להב-הרצנו: אתה בשלטון – – –

ולדימיר בליאק: – – –

מכלוף מיקי זוהר: – – מביא עלינו את הטרור פעם אחרי פעם, פעם אחרי פעם – –

נירה שפק: אתה בשלטון והם יורים עכשיו – – –

מכלוף מיקי זוהר: – – והגיע הזמן שתפנימו את זה.

קריאה: מה קרה למיקי – – –

מכלוף מיקי זוהר: ואני לא אתנצל בפניכם על זה, כי זו האמת, ואתם צריכים להתמודד איתה.

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: אבל היום, יותר מתמיד, נפתלי בנט צריך להתמודד איתה וגדעון סער צריך להתמודד איתה, כשאו-טו-טו תשבו יחד עם אנשי השמאל, שלא מעניין אותם ביטחון ישראל.

יוראי להב-הרצנו: די לפלג – – –

מכלוף מיקי זוהר: זה לא מעניין אותם – –

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: – – ובלבד שהם יהיו בהנהגת המדינה ובלבד שהם יראו כמה הם מתחסדים ומתחשבים וכמה הם מבינים ומכילים.

מיקי לוי: מיקי, אנשי השמאל בוגדים, נכון?

נירה שפק: כשירו אתמול על העוטף, זה עניין אותך?

נירה שפק: אתמול ירו על העוטף.

נירה שפק: זה עניין אותך, ממשלת ימין?

מיקי לוי: אנשי השמאל בוגדים, נכון?

עיסאווי פריג': – – –

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת עיסאווי פריג', שיהיה לך באמת בהצלחה בממשלה הבאה – –

עיסאווי פריג': – – –

מכלוף מיקי זוהר: – – אבל אני עדיין מקווה שבדקה ה-99.

מכלוף מיקי זוהר: 9 יתעוררו חברינו לימין וימנעו את הממשלה הגרועה הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מיקי לוי: אין גרועה יותר מאשר ממשלה עם נאשם בפלילים.

יריב לוין: תודה.

הצעת חוק-יסוד: [הצעת חוק פ/254/24; נספחות.

הצעת חוק-יסוד: ]

יריב לוין: להצעת החוק מוצמדת הצעת חוק-יסוד: ההתגברות (תיקוני חקיקה), של חבר הכנסת שלמה קרעי וקבוצת חברי הכנסת.

יריב לוין: חבר הכנסת קרעי, לרשותך שלוש דקות, בבקשה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו צופים בטלוויזיה, רואים את הקולות ולא מאמינים.

שלמה קרעי: איך ייתכן שיהודים לא יכולים לצעוד בבטחה ברחובות ירושלים בירת ישראל, ועוד ביום חגנו, יום שחרור ירושלים?

שלמה קרעי: אויבינו מרימים ראש כאן, בירושלים – –

אמילי חיה מואטי: חבל שביבי – – –

שלמה קרעי: – – ומריעים לקול הדי הנפץ של הטילים מהדרום על ערי הדרום, על עוטף עזה ועל ירושלים.

שלמה קרעי: על אף ההשלכות החמורות שעלולות להיות, אדוני היושב-ראש, צריך לשים לזה סוף.

שלמה קרעי: הבלגה במקרים כאלה של התרסה, של אולטימטום מחוצף, איננה תגובה ראויה.

שלמה קרעי: הבלגה גוררת הסלמה ומצג של חולשה.

שלמה קרעי: אנחנו צריכים להראות לאויבים הערבים בדיוק את ההפך, מתוך נחישות ועוצמה.

אבתיסאם מראענה: אנחנו לא אויבות – – –

שלמה קרעי: המטרה שלהם היא להוכיח לעולם שאין לנו ריבונות בירושלים, והמטרה שלנו צריכה להיות העצמת ריבונותנו באמצעות קביעת עובדות בשטח, בעיר העתיקה ובהר הבית, בדיוק כמו לפני 54 שנים.

שלמה קרעי: אורי צבי גרינברג טבע בזמנו מטבע לשון: השולט בהר שולט בירושלים ובכל ארץ ישראל.

שלמה קרעי: היום קראנו בשיר של יום, של יום שני, על ירושלים: "יפה נוף משוש כל הארץ הר ציון – – – כי הנה המלכים נועדו – – – נבהלו נחפזו.

שלמה קרעי: רעדה אחזתם שם, חיל כיולדה".

שלמה קרעי: היום לצערנו קורה בדיוק ההפך: במקום שהם ייבהלו וירעדו מפנינו, הם משתוללים ברחובות, הורסים, בוזזים ופוצעים אותנו ביום חגנו.

שלמה קרעי: תינוקת בת שבעה חודשים נפצעה היום.

שלמה קרעי: אין גבול לחיות הטרף האלה.

שלמה קרעי: עכשיו כבר כולם מבינים: הטרור הזה, כאן בירושלים ואצלנו בדרום הארץ, לא מגיע יש מאין.

שלמה קרעי: כמו חיות טורפות המריחות את חולשת הטרף האויבים הערבים מריחים את הפחד, מזהים את הרפיסות ומבינים שממשלת השמאל הקיצונית שתכף תקום תזדקק לאישור הנציגים שלהם בכנסת על כל צעד ושעל.

שלמה קרעי: והנציגים שלהם לא מאכזבים אותם.

יאיר גולן: – – – אתה יודע מה יקרה קדימה?

שלמה קרעי: חבר הכנסת אלחרומי אומר בלי להתבייש: זו התקפה ברברית, זה פשע מזוויע, אבל של מי?

שלמה קרעי: של הכיבוש.

שלמה קרעי: וכמוהו עוד רבים ורעים.

מוסי רז: כנראה לא הקשבת – – –

שלמה קרעי: האויבים מבחוץ תוקפים אותנו, והאויבים מבית, גם כאלה שיושבים כאן, תומכים בהם.

שלמה קרעי: בושה וחרפה.

שלמה קרעי: לחשוב שכאן בתוכנו, בכנסת ישראל, יש חברי כנסת שתומכים בטרור הזה; מקומם בכלא.

סמי אבו שחאדה: הכיבוש הוא הטרור.

סמי אבו שחאדה: הכיבוש הוא הטרור.

סמי אבו שחאדה: מי שתומך בכיבוש צריך להתבייש.

שלמה קרעי: והינה עכשיו – בכירים ברע"מ ובתנועה האסלאמית: לא נוכל להצטרף לשום ממשלה שתכריז או תגבה מלחמה נגד עזה.

שלמה קרעי: תקשיבו, חברי ימינה וחברי תקווה חדשה, פותחים לכם את העיניים עם מלקחיים.

שלמה קרעי: מה אתם חושבים לעצמכם?

שלמה קרעי: כנגד הטרור הזה ותומכיו יש לפעול ביד קשה: בעזה – חיסולים ממוקדים; בירושלים – לשבור את העצמות לפורעים הטרוריסטים.

שלמה קרעי: אני רוצה לאחל לירושלים בירתנו הנצחית, שהיום קצת הועם הזוהר של החג, של יום ירושלים, את חזון ישעיה: "עורי עורי לבשי עֻזך ציון לבשי בגדי תפארתך ירושלם עיר הקֹּדש כי לא יוסיף יבֹא בך עוד ערל וטמא".

שלמה קרעי: לכם, אזרחי ישראל, אני רוצה לאחל שבימיכם ובימינו תיוושע יהודה, וישראל ישכון לבטח, ובא לציון גואל, אמן.

שלמה קרעי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אני מזמין את השר דוד אמסלם להשיב בשם הממשלה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, היום קיבלנו תזכורת איפה אנחנו חיים ואיך אנחנו חיים במדינת ישראל.

עיסאווי פריג': – – –

דוד אמסלם: שנייה.

עיסאווי פריג': גם עוד 12 שנה – איזה פחד – – –

דוד אמסלם: אנחנו יכולים לדבר?

מוסי רז: – – – 12 שנה החמאס ידע שבנט יהיה ראש ממשלה.

דוד אמסלם: אתם מרשים לנו לדבר?

עיסאווי פריג': 12 שנה.

עיסאווי פריג': איפה היית?

עיסאווי פריג': כמה מלחמות וכמה טילים?

דוד אמסלם: עכשיו חזרת, תן לנו לדבר כמה דקות.

דוד אמסלם: היום קיבלנו תזכורת על מה ולמה.

דוד אמסלם: בחורים יהודים צעירים, כמדי שנה – דרך אגב, אני זוכר גם את עצמי כילד בגיל 13, 14, צועד במצעד הדגלים.

דוד אמסלם: היינו צועדים עד הכותל המערבי.

דוד אמסלם: באו ילדים צעירים, חבר'ה צעירים, יהודים, פטריוטים, מבקשים לעשות בעצם את ריקוד הדגלים במדינת ישראל ולהגיע לכותל המערבי.

דוד אמסלם: מחליטים הערבים: הם לא נכנסים לשער שכם היום.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: ככה.

דוד אמסלם: היום היהודים לא יתפללו בכותל.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: ככה בא לנו.

דוד אמסלם: הרי אתם יודעים לבד שמעולם כוחות הביטחון הישראליים לא הפריעו ולא יפריעו לאף אחד להתפלל ולקיים את חופש הפולחן.

דוד אמסלם: אתם יודעים את האמת, כולכם פה.

דוד אמסלם: אבל אם אפשר לחמם ולהדליק ולהבעיר את מדינת ישראל, למה לא?

דוד אמסלם: חוצפה.

דוד אמסלם: ביום ירושלים, יום חגה של ירושלים, יהודים לא יכולים לצעוד בבירת ישראל.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שהחלטתם ככה.

דוד אמסלם: זה לא ייאמן.

אוסאמה סעדי: כיבוש זה חג?

אוסאמה סעדי: ממתי כיבוש זה חג?

קריאה: חבל שהימין לא בשלטון.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רק רוצה להגיד איזו מילה לחברת הכנסת אורית סטרוק: על זו הדרך, דרך אגב, לא נוכל אף פעם אף פעם להגיש שום הצעת חוק, אז לכן, זה לא טיעון בכלל.

דוד אמסלם: אבל אני רוצה לומר משהו, אני רוצה להתקדם.

עמר בר-לב: – – –

דוד אמסלם: קודם כול, ברוך הבא.

עמר בר-לב: כל מה שאתה אומר זה אתם החלטתם.

דוד אמסלם: אני אומר את זה לעצמנו.

עמר בר-לב: מה זה לכנסת?

עמר בר-לב: זה אתם החלטתם.

דוד אמסלם: אני אומר את זה היום – – –

עמר בר-לב: אתה מדבר כאן – – –

דוד אמסלם: אני אסביר, אני אסביר.

דוד אמסלם: עמר, אני אסביר הכול.

דוד אמסלם: תראו, היום בעצם הייתה אמורה להיות פגישה בין מנסור עבאס לנפתלי בנט ולפיד, אבל עבאס ביטל את הפגישה.

דוד אמסלם: למה הוא ביטל את הפגישה?

דוד אמסלם: לא היה לו נעים – היום זה לא יום טוב.

סמי אבו שחאדה: – – –

דוד אמסלם: בוודאי שהם, לפיד ובנט, באמת התכוננו לפגישה, לבשו את מיטב מחלצותיהם, אבל עבאס החליט שאין פגישה.

מיקי לוי: אבל הוא נפגש עם ביבי.

דוד אמסלם: החליט שאין פגישה.

דוד אמסלם: אתם רוצים להקים מפלגה שנשענת על ערבים?

דוד אמסלם: על כולם ביחד, זה לא חשוב.

מיקי לוי: ומה ביבי – – –

דוד אמסלם: עכשיו, לי אין בעיה עם הערבים ברמה האישית.

דוד אמסלם: נהפוך הוא – –

קריאה: תודה.

דוד אמסלם: – – ברמה הפרטית.

דוד אמסלם: אבל אני טוען: כל עוד הנושא הלאומי לא נפתר, אף ממשלה במדינת ישראל לא יכולה להישען עליכם.

נירה שפק: אז למה ביבי דיבר איתם?

דוד אמסלם: אף אחד.

דוד אמסלם: אני שומע – – –

מיקי לוי: אבל ביבי דיבר – – –

דוד אמסלם: אני שומע – רק שנייה, תן לי רק לדבר.

דוד אמסלם: אני שומע את איימן עודה – מה הוא אומר?

איימן עודה: אתה ערבי – – –

דוד אמסלם: איימן עודה אומר – – –

איימן עודה: אתה ערבי, דרך אגב.

סמי אבו שחאדה: – – –

דוד אמסלם: איימן עודה אומר, אני שומע אותו אומר שנפתלי בנט הוא יותר ימני מראש הממשלה.

סמי אבו שחאדה: – – –

דוד אמסלם: אלא מאי?

דוד אמסלם: הוא לא כל כך מוכשר.

דוד אמסלם: נתניהו כל כך מוכשר, שהוא עושה נזק גדול לערבים.

דוד אמסלם: בגלל זה, דרך אגב, אנחנו נתמוך בנפתלי בנט – בגלל שהוא לא מוכשר.

איימן עודה: למה אתה מתבייש שאתה ערבי?

איימן עודה: למה?

איימן עודה: לפחות אנחנו לא מתביישים, אנחנו גאים.

איימן עודה: למה אתה מתבייש?

דוד אמסלם: עכשיו, ברשותכם, לפני שאני מתייחס להצעת החוק, אני רוצה לומר כמה מילים על מה שקורה לנו בחודש האחרון.

דוד אמסלם: תראו, אתם, אנשי השמאל, בנויים – אתם תעשיית שקרים שיטתית שנים על גבי שנים.

קריאה: מהנדסי התודעה.

עופר כסיף: מנדלבליט – לא הזכרת אותו.

עופר כסיף: מה קרה?

דוד אמסלם: אתם גנבי דעת מקצועיים.

דוד אמסלם: אני אסביר גם מדוע.

דוד אמסלם: היום החלטתם – אני שומע את לפיד אומר:

דוד אמסלם: אנחנו צריכים ממשלת איחוי, ריפוי.

דוד אמסלם: אני צובט את עצמי להאמין, אדוני היושב-ראש.

דוד אמסלם: שנה שלמה אני שומע, כל שבוע; אני יושב כאן – ישבתי:

דוד אמסלם: כל אחד באופוזיציה – בנט, לפי הסדר, לפיד, ליברמן – סופרים לראש הממשלה את המתים, מאשימים אותו שהוא הורג את עם ישראל בקורונה.

דוד אמסלם: כל שבוע.

דוד אמסלם: יא חצופים, מעולם לא הייתה עלילת דם כזאת.

דוד אמסלם: כל שבוע – 200, 300, 400.

דוד אמסלם: אני אומר לעצמי: אתם טנקר של דלק, של רעל.

דוד אמסלם: זה מה שאתם עושים.

דוד אמסלם: אבל היום יש לכם איזה צ'אנס קטן – אולי נקים ממשלה – אז בואו נספר: אנחנו רוצים איחוי, אנחנו רוצים ריפוי.

דוד אמסלם: אתם פצעתם את כל עם ישראל ארבע שנים.

דוד אמסלם: אתם הובלתם שנאת חרדים, אתם הובלתם שנאה במדינה נגד כל דבר שיכולתם, והיום אתם באים, כרגיל, שיים תמימים: אנחנו רוצים ריפוי.

דוד אמסלם: אני שומע את נפתלי בנט לפני כמה ימים בטלוויזיה, אדוני היושב-ראש, אומר: ראש הממשלה – אני רציתי להיות?

דוד אמסלם: אני ביקשתי רוטציה?

דוד אמסלם: אני ביקשתי ממשלה.

דוד אמסלם: נפתלי בנט, אתה הולכת אותנו שולל בכחש ובכזב חודש.

דוד אמסלם: אתה לא תכננת לרגע לבוא איתנו.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שאתה רוצה להיות ראש ממשלה.

דוד אמסלם: אתה רוצה להיות ראש ממשלה, דרך אגב, עם שישה מנדטים.

דוד אמסלם: אני אמרתי ליושב-ראש: היות שאין לכם חדר סיעה, יכול להיות שאני אעמיד את הרכב שלי לרשותכם, שתעשו ישיבת סיעה.

דוד אמסלם: שישה אנשים.

דוד אמסלם: איך החוצפה שלך בכלל לבקש להיות ראש ממשלה?

דוד אמסלם: הרי אתה שובר את כל המשטר במדינת ישראל, גם אתה וגם גדעון סער.

דוד אמסלם: הרי על מה אתם עובדים?

דוד אמסלם: אתם עובדים היום על הסחיטה.

דוד אמסלם: אתם סוחטים הלכה למעשה את כל המערכת הפוליטית, הכול.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: לא בגלל שאתם באמת חושבים שתתפקד פה ממשלה.

דוד אמסלם: הרי את האמת אתם יודעים; כולנו יודעים, גם אתם יודעים.

דוד אמסלם: השנאה שלכם לנתניהו פשוט חצתה כל גבול, ואתה, נפתלי בנט, רוצה להיות ראש ממשלה, יש לך הזדמנות.

דוד אמסלם: אתה גורר את אילת שקד ואת כל החברים שלך לתהום.

דוד אמסלם: זה לא חשוב לך.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: אתה רוצה להיות ראש ממשלה, לא משנה – חצי שנה, שבעה חודשים, וכו' וכו'.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר למר לפיד – דרך אגב, קראתם לעצמכם ממשלת אחדות.

דוד אמסלם: אני יושב בבית, מת מצחוק.

דוד אמסלם: אני שואל את עצמי: על איזה אחדות אתם מדברים?

דוד אמסלם: בסוף הגעתי למסקנה: יש באמת אחדות בין חמישה אופורטוניסטים נרקיסיסטים שדואגים לעצמם.

דוד אמסלם: זו האחדות שיש לכם: מר ליברמן, מר לפיד, מר בנט, מר סער ועוד מרצ ומפלגת העבודה – זה מה שיש לכם.

דוד אמסלם: דרך אגב, אין לכם דיבור ביום-יום ביניכם לבין עצמכם כמעט בשום נושא.

דוד אמסלם: הייתם פה כמה שנים, ראיתי אתכם.

דוד אמסלם: הרי לא היה לכם מכנה משותף כמעט בשום נושא, שום דבר, חוץ מלהחליף את נתניהו.

מאי גולן: אבל הם לא רוצים שררה, דודי.

מאי גולן: הם לא רוצים שררה.

דוד אמסלם: אני ראיתי את מר לפיד עולה לכאן ומדבר על הממשלה הקודמת.

דוד אמסלם: מה הוא טוען?

דוד אמסלם: ממשלה מנופחת, אפילו ראש ממשלה חליפי הביאו.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לספר לכם, גם בממשלה הקודמת – הרי אתם מטשטשים תמיד את העובדות; אמרנו, אתם חיים בעולם של שקר וזורעים שקר וגנבת דעת: הליכוד, המחנה הלאומי – 54 מנדטים, 17 שרים.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה מפתח של 3.17 לח"כ, אבל אצל גנץ כל ח"כ שר, רכב לכל פועל.

דוד אמסלם: וראש הממשלה החלופי – בא לכאן, עלה כאן לפיד ואמר: רבותיי, אתם לא מתביישים?

דוד אמסלם: ראש ממשלה חלופי?

דוד אמסלם: עכשיו, מה אני קורא?

דוד אמסלם: הוא רוצה להיות ראש ממשלה חלופי.

דוד אמסלם: למה לא? הרי כבר קנינו את האאודי 8, ואם אפשר להביא עוד 30 שומרים עליך – למה לא?

דוד אמסלם: כשאתה יושב בקפה בתל אביב עם החבר'ה, למה לא?

דוד אמסלם: שישבו סביב בית הקפה עוד 40 חבר'ה.

דוד אמסלם: איך הוא אומר, מיקי לוי?

דוד אמסלם: זה עולה מיליונים.

דוד אמסלם: אבל לא חשובים להם המיליונים היום.

דוד אמסלם: כלום לא חשוב להם.

דוד אמסלם: חוצפנים, עזי מצח, רמאים.

קריאה: – – –

דוד אמסלם: בגלל שאתם תמיד טוענים בדיוק את ההפך.

דוד אמסלם: גם בקורונה.

יואב קיש: דודי, התקציב, התקציב, שעכשיו הם רוצים לבטל את התקציב.

יריב לוין: השר אמסלם, משפט אחרון, בבקשה.

יריב לוין: עכשיו סיום.

דוד אמסלם: שנייה, דקה – – –

יריב לוין: לא, אין שנייה.

יריב לוין: משפט אחרון.

יריב לוין: השר אמסלם, משפט אחרון.

יריב לוין: תבחר את הטוב ביותר.

קריאות: – – –

דוד אמסלם: בקיצור, רבותיי – – –

יריב לוין: תודו שהתגעגעתם.

קריאה: היושב-ראש, אתה צודק.

קריאות: – – –

דוד אמסלם: רבותיי, בואו, אני רוצה לספר לכם.

דוד אמסלם: יש פה את השוד הכי גדול שקרה בפוליטיקה הישראלית מאז קום המדינה.

דוד אמסלם: מר בנט, עלק ימני; גדעון סער, ימני דגול, הולך, מתחבר – עם מי?

דוד אמסלם: במי הוא תומך?

דוד אמסלם: בניצן הורוביץ, שרוצה להעמיד את חיילי צה"ל לדין בהאג – –

יריב לוין: ובזה נסיים.

דוד אמסלם: – – ובלפיד, ובכל השמאל.

דוד אמסלם: הם עלה התאנה של השמאל.

דוד אמסלם: הם רוצים גם, דרך אגב – הרי השמאל, כהגדרה – –

יריב לוין: השר אמסלם.

דוד אמסלם: – – פוגע בכלל ביסודות של מסורת ישראל.

דוד אמסלם: כולכם.

דוד אמסלם: זה מה שאתם מעלים – שבת, חמץ, הכול.

יריב לוין: השר אמסלם, תודה רבה.

דוד אמסלם: וזה – בנט עם סער.

דוד אמסלם: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: רבותיי, להצעת החוק הראשונה ביקש להתנגד חבר הכנסת נפתלי בנט.

יריב לוין: חבר הכנסת בנט – איפה הוא?

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת בנט, ביקשת להתנגד להצעת החוק הראשונה.

יריב לוין: בבקשה.

נפתלי בנט: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני שמעתי בקשב רב את המילים המאוד-יפות של חברת הכנסת אורית סטרוק על ההונאה, על ההונאה הגדולה, אז בואו, אני אספר לכם משהו; שווה לספר, כי אני יודע, באמת בוער בכם ובכולנו להסדיר את ההתיישבות הצעירה ולהעביר את פסקת ההתגברות.

נפתלי בנט: בואו, אני אספר לכם.

נפתלי בנט: זה לא סוד שהפכנו והפכנו עולמות כדי להקים ממשלת ימין.

נפתלי בנט: במסגרת המשא ומתן – – –

קריאות: – – –

גלית דיסטל אטבריאן: שקר, שקר וכזב.

גלית דיסטל אטבריאן: שקר.

גלית דיסטל אטבריאן: שקר.

יריב לוין: רבותיי.

יריב לוין: נא לא להפריע.

יריב לוין: נא לא להפריע.

יריב לוין: רבותיי, נא לא להפריע.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: נא לא להפריע.

קריאות: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת סמוטריץ', תודה.

יריב לוין: נא לא להפריע.

יריב לוין: רבותיי, נא לא להפריע.

נפתלי בנט: בואו, תחכימו, תשמעו.

נפתלי בנט: היו לנו המון דרישות.

נפתלי בנט: רוטציה?

נפתלי בנט: קיבלת.

נפתלי בנט: שר הביטחון?

נפתלי בנט: קיבלת.

נפתלי בנט: שר כזה?

נפתלי בנט: קיבלת, מה שאתה רוצה.

נפתלי בנט: היו רק שתי דרישות, שתיים, שעליהן ראש הממשלה אמר: זה – לא.

נפתלי בנט: 1.

נפתלי בנט: הסדרת ההתיישבות הצעירה, זה – לא; 2.

נפתלי בנט: פסקת ההתגברות.

נפתלי בנט: תודה רבה.

גלית דיסטל אטבריאן: שקרן.

גלית דיסטל אטבריאן: שקרן.

קרן ברק: – – –

יריב לוין: רבותיי, מספיק.

יריב לוין: ביקש להתנגד להצעת החוק של חבר הכנסת קרעי וקבוצת חברי הכנסת חבר הכנסת שמחה רוטמן.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת רוטמן.

קריאות: – – –

יריב לוין: לאחר מכן אנחנו נעבור להצבעה.

יריב לוין: בבקשה

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת – ואני מצטער שאני אנצל את הזמן לדבר על הצעת החוק, אני יודע שזה לא כל כך מקובל.

שמחה רוטמן: אני בכל זאת מקווה שתרשו לי.

שמחה רוטמן: הצעת החוק הזאת לא הייתה צריכה לבוא לעולם אלמלא מעשה רמייה וגנבה שנעשה לפני אי אלו שנים, בשנת 1995.

שמחה רוטמן: בית המשפט העליון, שמעולם לא קיבל לידיו את הסמכות לבטל חוקים של הכנסת, עשה זאת בלי כל הסמכה, ועכשיו, בעצם הצעת החוק הזאת היא גרועה מאוד, אבל היא הרע במיעוטו.

שמחה רוטמן: היא גרועה מאוד בגלל שהיא בעצם אומרת שבית המשפט העליון – אגב, אולי, במידה מסוימת, לראשונה – יקבל סמכות לבטל חוקים.

שמחה רוטמן: היא מגבילה אותו.

שמחה רוטמן: היא אומרת: רק 15 שופטים פה אחד.

שמחה רוטמן: זה לא בסדר.

שמחה רוטמן: גם 15 שופטים פה אחד לא יכולים לבטל חוק שחוקקה הכנסת.

שמחה רוטמן: זה לא צריך להיות ככה.

שמחה רוטמן: בית המחוקקים של מדינת ישראל זה כנסת ישראל, והיחידים שיש להם סמכות וזכות להתעסק בספר החוקים זה האנשים שיושבים פה.

שמחה רוטמן: אבל למרות שהדבר הזה – – –

יאיר גולן: עוד מעט לא תהיו בשלטון – – – את בית המשפט.

שמחה רוטמן: אל תדאג, עוד מעט אנחנו מגלים שגם אם עוד מעט לא נהיה בשלטון, אולי ייתנו לך את השלטון, אולי נפתלי בנט ייתן לך איזה תפקיד שאתה רוצה לזהות בו תהליכים, אז גם כאשר – –

יאיר גולן: – – –

שמחה רוטמן: – – גם כאשר לא נהיה בשלטון אנחנו סמוכים ובטוחים שבית המשפט העליון לא ייתן לנו סעד.

שמחה רוטמן: אתה יודע למה?

שמחה רוטמן: זה בגלל החוק הבא.

שמחה רוטמן: אתה מתבלבל.

יאיר גולן: – – –

שמחה רוטמן: אתה מתבלבל, יאיר.

שמחה רוטמן: אני באתי לדבר – – –

יאיר גולן: – – –

שמחה רוטמן: אני באתי לדבר – אתה מתבלבל בחוקים.

שמחה רוטמן: אני באתי לדבר על העניין של פסקת ההתגברות.

שמחה רוטמן: החוק הבא שיעלה זה עניין ההתנתקות.

שמחה רוטמן: שם, למשל, זו דוגמה שבה הימין לא קיבל סעד מבית המשפט למרות הפרה אדירה של זכויות אדם, אבל אתה מקדים את המאוחר, אז בוא.

מוסי רז: תחזיר את 12 המיליארד ונחזור לעזה.

מוסי רז: אין בעיה.

מוסי רז: תחזיר את הכסף.

ניצן הורוביץ: – – –

שמחה רוטמן: אוה, האמת, נקודה מצוינת.

שמחה רוטמן: ההתנתקות היא דוגמה מצוינת למה קורה כאשר איש ימין, איש ימין – הינה, הינה, אתה צודק, ניצן.

שמחה רוטמן: אתה צודק.

שמחה רוטמן: ההתנתקות היא דוגמה מצוינת מה קורה כאשר איש ימין מפר את כל הבטחות הבחירות שלו – לא יודע למה נזכרתי בזה הרגע – והולך ומקים ממשלה בתמיכה – חיצונית, פנימית – עם אנשי שמאל.

מוסי רז: מה הצביע על זה נתניהו?

שמחה רוטמן: אז ההתנתקות היא באמת דוגמה מצוינת.

שמחה רוטמן: ואז נשאלת השאלה: האם בית המשפט ייתן סעד לאותם אנשים שגנבו להם את הקול שנייה לפני שגנבו לכם את הבית?

שמחה רוטמן: כן כן, נפתלי בנט, שנייה לפני שתגנוב, העברנו את חוק ההתיישבות הצעירה.

שמחה רוטמן: אני מקווה שהממשלה שאתה מתכנן להקים לא תהרוס את ההתיישבות הצעירה.

יריב לוין: משפט אחרון, חבר הכנסת רוטמן.

שמחה רוטמן: אז האם בית משפט ייתן להם סעד?

שמחה רוטמן: התשובה היא לא.

שמחה רוטמן: החוק הזה נותן לבית המשפט את האפשרות ברוב של 15 שופטים, פה אחד, לבטל חוק.

שמחה רוטמן: זה דבר גרוע, אבל בהתחשב במצב הנוכחי – –

יריב לוין: תודה רבה.

שמחה רוטמן: – – החוק הזה הוא הרבה יותר טוב – –

יריב לוין: תודה רבה, חבר הכנסת – –

שמחה רוטמן: – – ולכן אני קורא לכולם לתמוך בו.

יריב לוין: – – רוטמן.

יריב לוין: תודה רבה.

גלעד קריב: – – – הוא אמור לדבר נגד החוק.

יריב לוין: נכון מאוד, אני מסכים.

יריב לוין: יש לנו לקונה – – –

גלעד קריב: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת קריב, אני אומר לך את האמת: יש לנו לקונה בתקנון שמאפשרת לעשות בדיוק את התרגיל הזה.

יריב לוין: בעיניי זה לא ראוי.

יריב לוין: אני אומר לך את האמת, בעיניי זה לא ראוי.

מיקי לוי: הוא צריך להצביע נגד, אבל.

יריב לוין: אני חושב שכדאי יהיה לתקן את התקנון בהיבט הזה ולהסדיר את הסוגיה הזאת, כי אני חושב שמי שרוצה לדבר נגד חוק צריך באמת להתנגד לחוק, ולא לסיים את הנאום בקריאה לתמוך בו.

יריב לוין: אני בעניין הזה מסכים לחלוטין.

יריב לוין: אם כן, רבותיי, אנחנו עוברים להצבעות.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: יש לפנינו שתי הצבעות נפרדות, על כל אחת משתי הצעות החוק.

יריב לוין: אנחנו מצביעים תחילה על הצעת חוק-יסוד: ההתגברות (תיקוני חקיקה) של חבר הכנסת מיקי זוהר.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 39

יריב לוין: נמנעים – אין

יריב לוין: אם כן, בעד – 39.

יריב לוין: האם העמדות שלכם, השרים הנגבי ואמסלם, עובדות או עדיין לא?

יריב לוין: אז אתם מבקשים להוסיף את קולכם?

יריב לוין: לא מבקשים?

יריב לוין: מבקשים להוסיף את הקול בעד, השר אמסלם?

יריב לוין: העמדות לא עבדו.

יריב לוין: אם כן, בעד – 41, נגד – 30, אין נמנעים.

דוד אמסלם: – – –

יריב לוין: לא, אני שואל.

יריב לוין: אם לא שמת לב אז אני לא אוסיף.

יריב לוין: אני מוסיף את קולו – – –

דוד אמסלם: הצבעתי אבל לא – – –

יריב לוין: אה, והעמדה לא עובדת, הבנתי.

יריב לוין: אז יש לנו, אם כך, גם אצל השר הנגבי אותו הדבר, כפי שהיה קודם.

יריב לוין: אז אם כך, יש לנו 41 בעד, 30 נגד, אין נמנעים, אני קובע שהצעת חוק-יסוד: ההתגברות (תיקוני חקיקה) של חבר הכנסת מיקי זוהר התקבלה בקריאה הטרומית.

יריב לוין: שוב, מאחר שאין לנו עדיין ועדת חוקה, חוק ומשפט, היא תעבור להמשך דיון בוועדה המסדרת.

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק-יסוד: ההתגברות (תיקוני חקיקה) של חבר הכנסת שלמה קרעי וקבוצת חברי הכנסת.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 39

יריב לוין: נמנעים – אין

יריב לוין: אם כן, בצירוף קולותיהם של השרים הנגבי ואמסלם, 41 בעד – אני רואה שהמסך נמחק; נדמה לי שהיו 30 נגד, המזכירה, כי המסך נמחק משום מה, אבל לפי זיכרוני, 41 בעד, 30 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, אם לא תתקן אותי המזכירה ביחס לתוצאה, אני קובע שגם הצעת חוק-יסוד: ההתגברות (תיקוני חקיקה) של חבר הכנסת שלמה קרעי וקבוצת חברי הכנסת התקבלה בקריאה הטרומית, ואף היא תועבר להמשך דיון בוועדה המסדרת.

יריב לוין: [הצעת חוק פ/191/24; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון – פסקת התגברות), של חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

יריב לוין: בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אני הבטחתי לקצר וכך אעשה.

מיכאל מלכיאלי: הצעת חוק זו נועדה לחזק את בית המחוקקים על מנת שבית המשפט יבצע את רצון נציגי העם – חברי הכנסת.

מיכאל מלכיאלי: אבקש את תמיכתכם.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: בשם הממשלה ישיב להצעת החוק – מי?

יריב לוין: השר אמסלם, השר אמסלם, אתה משיב בשם הממשלה?

יריב לוין: אתה מוותר על התשובה.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, אנחנו יכולים לעבור, אם כך, להצבעה על הצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון – פסקת התגברות), של חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

יריב לוין: חברי הכנסת עבאס ושיקלי, חברי הכנסת עבאס ושיקלי, אנא, ברשותכם, רק לשבת, כי אנחנו – חבר הכנסת שיקלי, חבר הכנסת, נא לשבת, כי אנחנו פשוט עוברים להצבעה.

יריב לוין: אנא, לשבת, חברת הכנסת שקד.

יריב לוין: נא לשבת, חברת הכנסת שקד, נא לשבת, כדי שנוכל לעבור להצבעה.

יריב לוין: חבר הכנסת הנדל, בבקשה לשבת.

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון – פסקת התגברות), של חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

יריב לוין: בבקשה, הצבעה.

יריב לוין: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 38

יריב לוין: נמנעים – אין

יריב לוין: אני שוב מוסיף את קולותיהם של השרים הנגבי ואמסלם בעד.

יריב לוין: לפיכך, 40 בעד, 30 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שהצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון – פסקת התגברות), של חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, התקבלה בקריאה הטרומית.

יריב לוין: שוב, בהיעדר ועדת חוקה, חוק ומשפט, ההצעה תעבור לדיון בוועדה המסדרת.

יריב לוין: [הצעת חוק פ/356/24; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים להצעת החוק האחרונה להיום – הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון – ביטול סעיפי הפינוי ושינוי שם החוק), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת מיקי זוהר.

יריב לוין: בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, כשהסתיימו הבחירות לכנסת העשרים-וארבע ונבחרה הכנסת הנוכחית, הגשתי את כל הצעות החוק הללו מתוך אמונה שנצליח לקדם אותן.

מכלוף מיקי זוהר: ברוך השם, היום אנחנו מצליחים לקדם שלוש הצעות חוק.

מכלוף מיקי זוהר: העברנו את החוק החשוב להסדרת ההתיישבות הצעירה, העברנו את הצעת החוק החשובה לפסקת ההתגברות כדי לשמור על כוחה של הכנסת, ועכשיו אנחנו דנים בהצעת חוק חשובה לא פחות, שאני קורא לה "החוק לביטול ההתנתקות".

מכלוף מיקי זוהר: ראשית כול, אני מודה לחברי ורעי יוסי דגן, שיחד איתו ניסחנו את הצעת החוק הזאת, משום שיוסי דגן, אני רוצה להזכיר, הוא מהאנשים שחיו בשא-נור ופונו משם.

מכלוף מיקי זוהר: בסופו של דבר – – –

אוסאמה סעדי: – – – מיקי, איך אתה יכול לבטל את זה, תגיד.

מכלוף מיקי זוהר: אותו פינוי היה אחד מהזוועות הגדולות שישראל הייתה צריכה לחוות.

מכלוף מיקי זוהר: מספר לי כל הזמן יוסי דגן על המראה שגוררים אותו אל מחוץ לביתו.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו גם זוכרים את החגיגות עם דגלי אש"ף והחיזבאללה כשהם שרים ורוקדים לרגל הפינוי הארור הזה, וכאן אנחנו כדי לתקן.

מכלוף מיקי זוהר: צה"ל נמצא שם כי מבחינה ביטחונית אי-אפשר לוותר על השטח, אבל דבר מדהים אפשר לראות – ואני ביקרתי שם לא מעט פעמים:

מכלוף מיקי זוהר: אפשר לראות את המדרכות עדיין צבועות בכחול-לבן, גם באדום-לבן.

מכלוף מיקי זוהר: המראה הזה הוא מראה בלתי נתפס.

מכלוף מיקי זוהר: אפשר לראות את הפרחים עדיין פורחים בגינות השונות.

מכלוף מיקי זוהר: לצערנו הרב, רק דבר אחד לא קיים שם יותר – הבתים, כי אותם דאגו להרוס באטימות לב, בחוסר אכפתיות, אולי גם בחוסר הבנה למה נכון למדינת ישראל ומה נכון לארץ ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: כן, טעויות אנחנו צריכים לתקן.

מכלוף מיקי זוהר: את הטעות הזאת, באמצעות החקיקה הזאת, אפשר לתקן.

מכלוף מיקי זוהר: בזמן שיורים על מדינת ישראל טילים, אנחנו כאן בכנסת עושים תיקון היסטורי, בתשובה הולמת לכל אויבינו, שעם ישראל לא מפחד מדרך ארוכה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת סמוטריץ' ביקש להתנגד, חבר הכנסת גולן, ויש אפשרות רק למתנגד אחד.

יריב לוין: בנסיבות האלה נאפשר לחבר הכנסת גולן להתנגד.

יריב לוין: נדמה לי שהסיבות מובנות לכולם.

בצלאל סמוטריץ': מהסיבות האלה אני לא – – –

יריב לוין: כן, הסיבות מובנות לכולם.

יריב לוין: חבר הכנסת גולן, בבקשה, ואני מודה לך על ההבנה.

יאיר גולן: ההתנתקות, אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה – – –

בצלאל סמוטריץ': הביאה שלום, אין ספק.

בצלאל סמוטריץ': הביאה ביטחון – – –

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה – – –

יריב לוין: אתה צודק, אתה צודק.

יאיר גולן: ההתנתקות הייתה מעשה ציוני – – –

יריב לוין: אתה צודק.

יריב לוין: אתה צודק.

יריב לוין: אתה צודק.

יריב לוין: אתה צודק.

יריב לוין: רגע, רגע, רגע, חבר הכנסת גולן, צודק חבר הכנסת רז.

יריב לוין: צודק.

יריב לוין: צריכה להיות תשובת ממשלה, אם כי הבנתי שאין.

יריב לוין: אתם רוצים להשיב?

יריב לוין: יש תשובת ממשלה?

יריב לוין: כי הבנתי שאין.

יריב לוין: טוב, נאפשר לכם, אז אנחנו ניתן לך לאחר מכן לחזור.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: חבר הכנסת רז, אני רושם בפניי את הדאגה שלך לממשלה ושהיא תוכל להשיב.

יריב לוין: זה יפה.

דוד אמסלם: כל הכבוד.

דוד אמסלם: אני רוצה להעיר שתי הערות לפני שאני אקריא לכם כמה אמרי שפר.

דוד אמסלם: מר בנט אמר אחרי הבחירות, או תוך כדי מהלך הבחירות: לא עבודה – לא מעניין.

דוד אמסלם: הוא צודק.

גלית דיסטל אטבריאן: לא פרנסה.

דוד אמסלם: לא פרנסה.

דוד אמסלם: הוא מסדר עבודה לעצמו, לאילת שקד, למתן כהנא, לגדעון סער.

דוד אמסלם: אנחנו מסדרים לחבר'ה עבודה; חייבים, זה מה שמעניין.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לומר ללפיד עוד משהו: הרי הצדיק, זה שדאג לקופת מדינת ישראל, אמר שהוא יתעקש על 18 שרים.

דוד אמסלם: 18 שרים.

דוד אמסלם: המפתח של השרים, לפחות זה שאני קורא בעיתון היום, זה כמעט שר לשניים וחצי ח"כים.

דוד אמסלם: החוצפה שלכם.

דוד אמסלם: גם כשהיינו 65 היינו 23 שרים.

דוד אמסלם: לא מדבר על מה שעשו כחול לבן, אנשים באמת – גנץ, הצדיק גנץ, 17 ח"כים – 17 שרים וראש ממשלה חליפי.

דוד אמסלם: אז מה שנקרא, מר לפיד, טול קורה מבין עיניך.

דוד אמסלם: אתה אחד הצבועים הגדולים ביותר שאני מכיר – דרך אגב, בדיוק כמו שעשית עם השכר בזמנו.

דוד אמסלם: סיפרנו – ויתרתם כולכם על השכר, כאילו על התוספת בשנה הראשונה; פרסמו אתכם בעיתון.

דוד אמסלם: שנה שנייה אחרי זה נעלמתם, לא האמנתם שמישהו יעשה follow up ויראה שנעלמתם.

דוד אמסלם: מה סיפרתם?

דוד אמסלם: אנחנו תורמים בסתר לבד.

דוד אמסלם: זו השיטה שלכם.

דוד אמסלם: אתם כל היום משקרים ומשקרים ומשקרים לציבור.

דוד אמסלם: מיקי לוי, בדרך כלל אתה גם מדבר וקורא.

דוד אמסלם: תגיד מה אתה חושב.

מיקי לוי: אני לא מגיב.

דוד אמסלם: היית סגן שר האוצר.

דוד אמסלם: תמיד אומר כאן, ארבע שנים: מיליונים אתם מבזבזים – – –

מיקי לוי: אני לא מגיב על שטויות.

דוד אמסלם: עכשיו, מה אכפת לך לבזבז?

דוד אמסלם: אתה תהיה אולי שר, אולי סגן שר, גם תקבל את העוזרים.

דוד אמסלם: אחלה.

דוד אמסלם: עכשיו, ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להקריא כמה אמרי שפר חשובים מאוד, שלדעתי – –

יריב לוין: כל עוד תעשה את זה בשמונה דקות, אפשר.

דוד אמסלם: פחות.

דוד אמסלם: – – שנכנסים לפנתיאון של מדינת ישראל.

דוד אמסלם: אילת שקד על הדוכן: "אני רוצה להגיד לך משהו: אנחנו פוליטיקאים ישרים, לא מבלפים.

דוד אמסלם: ככה זה אנחנו בימינה" – רק בימינה ישרים, כולם שקרנים.

דוד אמסלם: אנחנו בימינה ישרים סרגל, כמו כביש הסרגל.

דוד אמסלם: בנט במסע הבחירות: אני מתחייב בפניכם שבכל מצב לא אשב ולא אתן יד לזה שיאיר לפיד יהיה ראש ממשלה.

דוד אמסלם: אילת שקד מתייחסת לשאלות בתקופת הבחירות אם ישבו תחת לפיד: "ספין שקרי של נתניהו".

דוד אמסלם: דרך אגב, שימו לב, כל מה שראש הממשלה אומר – קורה.

דוד אמסלם: כשהוא אומר שגדעון סער חותר תחתיו – חותר.

נירה שפק: הוא גם אמר: דין שדרות כדין תל אביב.

דוד אמסלם: כשהוא אומר, כל דבר קרה.

דוד אמסלם: כל דבר אני בהתחלה הייתי חושב, אתה יודע: מאיפה באות לו המחשבות.

דוד אמסלם: כל מה שאמר – קרה.

מיקי לוי: ראש ממשלה משיח.

מיקי לוי: ראש ממשלה – – –

דוד אמסלם: "ספין שקרי של נתניהו, אמרנו כבר המון פעמים שלא נשב תחת לפיד.

דוד אמסלם: למרות זאת הוא משתמש בכספי ציבור כדי להאדיר את הספין, ואני מקווה מאוד שלא תקנו את זה" – כמובן, נפתלי בנט, עוד פעם על הספין של נתניהו.

דוד אמסלם: "לפיד השמאלני יקים ממשלה עם המשותפת".

דוד אמסלם: אגב, מבחינת רצונות זה נכון, הוא באמת רוצה, אבל אין לו.

דוד אמסלם: וגדעון סער ובנט ילכו איתו?

דוד אמסלם: זה שקר.

דוד אמסלם: אני לא אהיה שותף לממשלה בהנהגת השמאל, לממשלה בראשותו של השמאל, ובטח לא לפיד.

דוד אמסלם: דרך אגב, אותו לפיד שאתם מתגאים בו, ששירת בעיתון במחנה – איך אמרתי לכם פעם?

דוד אמסלם: הגדר היחידה שהוא ראה זו הגדר של הקריה.

דוד אמסלם: הוא היה יוצא בבוקר ב-10:00, אימא שלו הייתה אומרת לו ב-11:00: יאיר, אל תשכח לחזור מוקדם, אני מטגנת לך את השניצלים.

דוד אמסלם: בן אדם – איך אומר הגשש?

דוד אמסלם: נטול השכלה בכלל – –

נירה שפק: ביום כזה אתה לא מפסיק להסית – – –

דוד אמסלם: – – והוא רוצה להיות ראש ממשלה.

דוד אמסלם: הבן שלי מסתכל, אומר לי: אבא, רק שנייה, לא הבנתי, אנחנו צריכים להיות ראשי ממשלה, להתנהג כמו לפיד, ללכת לעיתון במחנה, אבא שלו סידר לו ג'וב, תפקיד; במקום שהוא ישלם לצבא, הצבא עוד שילם לו משכורת.

דוד אמסלם: זה רוצה להיות ראש ממשלה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני הייתי מתבייש – – – הזה להיות חבר כנסת.

מיקי לוי: זה יותר מראש ממשלה שנאשם בפלילים.

מיקי לוי: יותר טוב, מה לעשות?

מיקי לוי: זה יותר טוב מראש ממשלה שנאשם בפלילים.

דוד אמסלם: מבין?

דוד אמסלם: זה רוצה להיות ראש ממשלה, וכולכם סוגדים לו.

דוד אמסלם: כפיים.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: אם אתה אומר מילה אתה בחוץ.

דוד אמסלם: אתה תדבר מילה – אתה בחוץ; כולכם.

דוד אמסלם: זו השיטה, דרך אגב, והיו דברים מעולם.

דוד אמסלם: כשעפר שלח רק העז להמרות את פיו קצת – הוא נמצא בחוץ.

דוד אמסלם: אילת שקד, על הגיבוי שנתן ניצן הורוביץ לפסיקת בית המשפט בהאג – הורוביץ, אתה כוכב, אתה כוכב בממשלה, אתה והגב' זנדברג.

דוד אמסלם: היא תהיה שרת הדתות ואתה תהיה שר הפנים.

דוד אמסלם: פוליטיקאי בישראל לא צריך להגיד את זה.

דוד אמסלם: בעיניי זו חרפה.

דוד אמסלם: אומרת את זה אילת שקד, שכנראה תשב לידך ביחד ותטכסו עצה מה אתם עושים בברית הזוגיות.

דוד אמסלם: הוא במובן מסוים הצדיק את מה שאמר בית הדין בהאג.

דוד אמסלם: בית הדין בהאג הוא אנטישמי, פוליטי, ואיש שמדבר כך, אנחנו לא נשב איתו בשום קואליציה.

דוד אמסלם: דרך אגב, הייתי בטוח שהיא לא תשב לידך בשום שולחן, כן?

דוד אמסלם: אבל היא לא תשב איתך בקואליציה.

דוד אמסלם: אתה מבין את זה?

דוד אמסלם: מר ניצן הורוביץ, גברת שקד לא תשב איתך.

דוד אמסלם: חפש לך שותפה אחרת, בגלל שאתה צריך – שקד לא תשב איתך, אני מאמין לה.

דוד אמסלם: היא הרי אישה ישרה.

דוד אמסלם: איך היא אמרה?

דוד אמסלם: "אנחנו בימינה ישרים"; כל הכנסת שקרנים חוץ מאיתנו בימינה.

דוד אמסלם: אנחנו ישרים.

דוד אמסלם: אנחנו ותקווה חדשה ישרים כמו סרגל.

דוד אמסלם: הרי אמרנו שאנחנו לא נשב עם השמאל.

דוד אמסלם: כנראה שהליכוד זה השמאל ולכן הם לא ישבו עם השמאל.

דוד אמסלם: הם לא ישבו עם הליכוד, הם לא ישבו עם החרדים, הם לא ישבו עם מסורת ישראל.

דוד אמסלם: הם ידאגו לשבת עם לפיד, איש הימין, איש המסורת, שידאג כנראה לחוק החמץ, שיכניסו חמץ לכל מקום, וייסע עם ליברמן כנראה לאשדוד ביום שבת לטיב טעם, לקנות איזשהו בשר חזיר, ולהזמין גם את הטלוויזיות לצלם את זה.

דוד אמסלם: כן, זה מה שתעשו, כל החבורה הזאת.

דוד אמסלם: אתם הרי נבנים לעקור את מסורת ישראל, זה מה שאתם עושים.

גלעד קריב: שנאת חינם יותר גרועה מבשר פיגולים.

דוד אמסלם: עכשיו, כשאתה אומר "שנאת חינם", זה מה שאני אוהב.

דוד אמסלם: אני אסביר לך למה – בגלל שהסברתי לכם – – –

מאי גולן: – – – שתדבר על שנאת חינם.

דוד אמסלם: אתם הטנקר עם הדלק.

דוד אמסלם: אתם דוד בוילר של דלק.

דוד אמסלם: אתם מתדלקים את הבעירה מבוקר עד לילה, זה מה שאתם עושים.

דוד אמסלם: זה מה שעשית – – –

גלעד קריב: דבר על הצעת החוק.

גלעד קריב: דבר על הצעת החוק במקום להפיץ שנאת חינם, להסית ולהסית.

דוד אמסלם: חבר הכנסת קריב, אני אסביר לך, אני מספר את האמת.

דוד אמסלם: אני אסביר לך.

דוד אמסלם: ישבתי כאן כמה שנים, ואני שומע אתכם כל יום עולים, כל החבורה הזאת, כל הפרצופים, אחד אחרי השני, ואני רק פשוט מספר לכם מה אמרתם פה והרעלתם את עם ישראל.

דוד אמסלם: ולכם אתם קוראים "ממשלת הריפוי".

דוד אמסלם: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לשר אמסלם.

יריב לוין: ועכשיו, באישורו של חבר הכנסת רז, אני מזמין את חבר הכנסת יאיר גולן להתנגד.

יריב לוין: בבקשה.

אוסאמה סעדי: למה אתה לא מדבר על החוק?

גלעד קריב: כי משרד רציני אין לך, אז הינה, יש תפקיד – שנאת חינם, המשרד לשנאת חינם.

גלעד קריב: זה המשרד שלו – השר לענייני שנאת חינם בממשלת ישראל.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש – – –

יריב לוין: רבותיי, נא לשמור על השקט ולאפשר לחבר הכנסת גולן להציג את ההתנגדות לחוק.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לראש הממשלה המנוח אריאל שרון היו עליות ומורדות בקריירה, היו צדדים אפלים וצדדים חיוביים.

יאיר גולן: כאיש צבא לשעבר אני לא יכול לשכוח שהוא הוביל את צה"ל בקרב אום כתף ב-67' ואת קרב צליחת התעלה ב-73', המהלכים המבריקים ביותר בהיסטוריה הצבאית של המאה ה-20.

יאיר גולן: אבל כשכל כובד משא היסטוריית העם היהודי היה מונח על כתפיו, כשהוא הבין שגורלה של מדינת ישראל מונח על כתפיו והוא הבין זאת כשהוא נשא בתפקיד ראש ממשלת ישראל, גם הוא הבין – הוא, אריאל שרון, איש ארץ ישראל – – –

יריב לוין: חבר הכנסת זוהר, חבר הכנסת זוהר, חבר הכנסת זוהר, מה זה?

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: חברת הכנסת סטרוק, חברת הכנסת סילמן, נא לשבת.

יריב לוין: חבר הכנסת אביר קארה, נא לשבת.

יריב לוין: חבר הכנסת קארה, נא לשבת.

יאיר גולן: – – – חייבים להפסיק את קרבות הימין האלה.

אחמד טיבי: איזה ימין?

אחמד טיבי: איזה?

יאיר גולן: ראש הממשלה המנוח אריאל שרון, כשכל כובד האחריות למדינת ישראל, לעם היהודי, היה מונח על כתפיו, גם הוא הבין שהבחירה החשובה ביותר של כל ראש ממשלה בישראל היא בין סיפוח לבין היפרדות, והוא בחר נכון – בהיפרדות.

שלמה קרעי: – – – זה מה שיש – – –

יריב לוין: חבר הכנסת קרעי, נא לשבת.

יאיר גולן: אותה היפרדות שהובילה את בן-גוריון לקבל את תוכנית החלוקה ב-1947; אותה היפרדות – –

איתמר בן גביר: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת בן גביר, לשבת.

יאיר גולן: – – שהובילה את בן-גוריון לחתום על קווי שביתת הנשק ב-1949; אותה ההיפרדות שהגיע אליה ראש הממשלה המנוח יצחק רבין – –

יצחק פינדרוס: – – – הטילים מעזה – – –

יאיר גולן: – – שהוא הבין אחרי היותו שר הביטחון, בראשית האינתיפאדה הראשונה, שאין ברירה והפלסטינים חייבים להיפרד.

יאיר גולן: אותה היפרדות – גם שרון הבין שאין ברירה, חייבים להיפרד, כי גורלנו פה, בארץ ישראל – אם אנחנו רוצים במדינה חופשית ודמוקרטית, ביתו הלאומי של העם היהודי, אין מנוס, חייבים להיפרד.

יאיר גולן: ולכן אנחנו מתנגדים נחרצות לחוק שמנסה לבטל את ההתנתקות.

יאיר גולן: תודה רבה.

שלמה קרעי: תספר את זה היום לילדים שלי בממ"ד.

יריב לוין: תודה לחבר הכנסת גולן.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: נא לשבת.

מיקי לוי: – – – נתניהו הרים יד להיפרדות – – –

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: נא לשבת.

שלמה קרעי: תספר את זה היום לילדים שלי בממ"ד.

יריב לוין: נא לשבת, מכובדיי.

יריב לוין: שיעור ההיסטוריה הסתיים, ואנחנו רוצים לעבור עכשיו להצבעה.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון – ביטול סעיפי הפינוי ושינוי שם החוק), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת מיקי זוהר.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 40

יריב לוין: נמנעים – אין

יריב לוין: אני מוסיף את קולותיהם של השרים אמסלם והנגבי בעד, ולפיכך קובע ש-42 הצביעו בעד, 29 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון – ביטול סעיפי הפינוי ושינוי שם החוק), התשפ"א–2021, התקבלה בקריאה הטרומית, ובהיעדר ועדת חוקה, חוק ומשפט תועבר לדיון בוועדה המסדרת.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, עד כאן פרק הצעות החוק בקריאה הטרומית.

יריב לוין: [נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת היציאה מישראל), התשפ"א–2021.

יריב לוין: אני מזמין את סגן שר הבריאות יואב קיש להציג את התקנות, בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, יום קשה על כל עם ישראל.

יואב קיש: אני חושב שאולי רגע אחד נוכל כולנו מפה לבקש ולהתפלל שהשקט יחזור ולא יהיו קורבנות בנפש בשום מקום יותר.

יואב קיש: אני חייב לומר לכם שכשהתחיל היום אף אחד לא חשב שנהיה במציאות הזאת, אבל להערכתי אנחנו הולכים לכמה ימים של קרבות, ובהם נצטרך להסביר לאלה שמחפשים את רעתנו שדמם בראשם.

יואב קיש: בנושא התקנות, תקנות הקורונה, אמירה פשוטה – אני לא חוזר על כל מה שכל פעם אני אומר, שאין לנו ועדות ואנחנו צריכים להביא את הדברים למליאה.

יואב קיש: הנושא הרלוונטי כרגע הוא תקנות שקובעות איסור יציאה מהארץ לאוקראינה, אתיופיה, ברזיל, דרום אפריקה, הודו, מקסיקו וטורקיה.

יואב קיש: איסור זה אינו חל על מי שאינו אזרח או תושב ועל מי שיוצא מהארץ למקום מגורים קבוע, והוחרגו מהאיסור כמה צרכים הומניטריים או חריגים אחרים.

יואב קיש: בחלק מהמקרים שהוחרגו יידרש אישור ועדת חריגים.

יואב קיש: למעשה, המטרה של התקנות האלה למנוע יבוא תחלואה חדשה לישראל, ובפרט מניעת וריאנטים של הנגיף.

יואב קיש: אבקש מהכנסת לאשר את התקנות האלה.

יואב קיש: תודה.

יריב לוין: תודה רבה לסגן השר קיש.

יריב לוין: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

יריב לוין: ראשון שבהם – חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה, בכבוד.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אחרי האסון האדיר, הכבד והנורא חייבים כולנו להירתם לסייע למשפחות ההרוגים, לאלמנות, ליתומים שנותרו בשבר הגדול בל"ג בעומר.

משה אבוטבול: שומה עלינו כמנהיגי הציבור למצוא כל דרך לסייע להם כלכלית, הן על ידי חקיקה – ועל כך יבורך חברי הטוב חבר הכנסת יעקב אשר, שפועל בעניין על ידי הצעת חוק שזכיתי להיות בין החתומים עליה לסיוע לנפגעי האסון הלאומי בהר מירון בל"ג בעומר תשפ"א – הן על ידי חברות הביטוח והן על ידי העזרה האזרחית והערבות ההדדית.

משה אבוטבול: וכבר חז"ל ציינו שעם ישראל מצטיינים כרחמנים, ביישנים וגומלי חסדים.

משה אבוטבול: שלחו לי מכתב מרגש מאחת היתומות, שכותבת:

משה אבוטבול: אני רוצה לספר לכם שאני מאוד מתגעגעת לאבא שלי.

משה אבוטבול: עברו רק כמה ימים מהפעם האחרונה שאבא הרים אותי על הידיים, ואני רוצה רק עוד פעם אחת לחבק אותו ולהרגיש אותו.

משה אבוטבול: אבא שלי לא חזר הביתה; אבא שלי עלה לשמיים יחד עם עוד הרבה יהודים שנסעו לרבי שמעון ולא חזרו.

משה אבוטבול: בלילה אני שומעת את אימא שלי בוכה.

משה אבוטבול: אימא שלי חושבת שאני לא שומעת אותה.

משה אבוטבול: תדעו שגם לי קשה להירדם.

משה אבוטבול: היא ממשיכה בעוד דברים, אבל מסיימת באמירה: אני מבקשת מכם שתעזרו לי לעשות את אימא שלי מאושרת.

משה אבוטבול: אני מבטיחה להתנהג ממש יפה בבית ולשמור על האח הקטן שלי, שהוא רק בן תשעה חודשים.

משה אבוטבול: דוד המלך אומר בתהילים, פרק פ"ב: "מזמור לאסף, אלהים ניצב בעדת אל, בקרב אלהים ישפט.

משה אבוטבול: עד מתי תשפטו עול ופני רשעים תשאו סלה.

משה אבוטבול: שפטו דל ויתום, עני ורש הצדיקו.

משה אבוטבול: פלטו דל ואביון, מיד רשעים הצילו.

משה אבוטבול: לא ידעו ולא יבינו, בחשכה יתהלכו.

משה אבוטבול: ימוטו כל מוסדי ארץ.

משה אבוטבול: אני אמרתי אלהים אתם ובני עליון כלכם.

משה אבוטבול: אכן, כאדם תמותון, וכאחד השרים תפלו.

משה אבוטבול: קומה אלהים, שפטה הארץ, כי אתה תנחל בכל הגוים".

משה אבוטבול: בואו כולנו נירתם למענם, וה' הטוב יעזרנו לעבור את הכאב והשבר הכבד שעבר על כל עם ישראל ואיחד את כל עם ישראל, ושלא נדע עוד צער ויגון חלילה, אמן.

משה אבוטבול: אנצל את הבמה להזכיר שמחר, ערב ראש חודש סיוון, נהגו בקהילות ישראל לקרוא את תפילת האבות על הבנים של השל"ה הקדוש, הטמון בטבריה, ויש הפוקדים את ציונו שם לומר את התפילה שם.

משה אבוטבול: בדור יתום כמו שלנו חייבים להתפלל ולהתאמץ מאוד בחינוך הילדים היקרים, ונראה שללא תפילות, דמעות ותחנונים לא בטוח שניתן לראות בהצלחת הבנים וחינוכם.

משה אבוטבול: וכבר אנו אומרים בהגדה של פסח – מפרשים את הפסוק "ואת עמלנו – אלו הבנים", העמל האמיתי בחיים זה לעבוד ולחנך את הילדים ברוח התורה, היהדות.

משה אבוטבול: מעבר לעמל, זה מחייב גם תפילות.

יריב לוין: משפט אחרון, חבר הכנסת אבוטבול.

משה אבוטבול: גם בערב שבת, בברכת האבות, הבנים – שיזכו להיות כאפרים וכמנשה, שהם צוינו בברכת יעקב אבינו.

משה אבוטבול: חזקו ואמצו.

משה אבוטבול: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת קרן ברק – איננה.

יריב לוין: חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: כבוד היושב-ראש, אני מתנצל בפני הכנסת שאני צריך להעלות את זה כאן, כי בימים כתיקונם זה היה צריך לעלות בוועדת כלכלה, כמו שתקנות עולות, ולדון עליהן.

יצחק פינדרוס: בצל האירועים הפוליטיים אנחנו לפעמים נופלים בין הכיסאות בצרכים של אזרחים.

יצחק פינדרוס: כשמדברים על כניסה ויציאה לארץ, צריכים לזכור שאנחנו כבר – וזה לנציגי הממשלה, סגן שר הבריאות:

יצחק פינדרוס: מי שעשה עלייה לארץ ואחד מבני המשפחה עדיין לא סיים את תהליכי העלייה, הוא לא יכול לעלות היום על מטוס ולהגיע לישראל; הוא לא יכול לצאת, כי הוא לא יכול לחזור.

יצחק פינדרוס: כשאתם מטפלים בנושא כניסה ויציאה לארץ, אתם חייבים לתת את הדעת על תושבים ארעיים, על תושבי קבע, על מי שנמצא בהליכי עלייה או שעשה עלייה והאישה או הבן לא עשו עלייה והם נתקעים.

יצחק פינדרוס: אין ועדת כלכלה, ואני מצטער שאני צריך להעלות את זה כאן, במליאה, אבל זה דבר שדורש תיקון מיידי.

יצחק פינדרוס: צריך לטפל בדבר הזה, כי אנשים סובלים.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

יואב קיש: יש ועדת חריגים.

יצחק פינדרוס: זה לא עובד.

יצחק פינדרוס: עזוב, זה לא עובד.

יצחק פינדרוס: זה לא עובד.

יצחק פינדרוס: צריך לפתור את הדבר הזה.

יצחק פינדרוס: ועדת חריגים לא עובדת.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת ישראל אייכלר – איננו; חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – איננו; חבר הכנסת יעקב מרגי – איננו; חבר הכנסת משה ארבל – איננו; חבר הכנסת ווליד טאהא – איננו; חבר הכנסת יוסף טייב – איננו.

יריב לוין: חברת הכנסת מיכל וולדיגר, בבקשה.

מיכל מרים וולדיגר: תודה, כבוד יושב-ראש הכנסת.

מיכל מרים וולדיגר: חברי הנכבד, האמת היא שאני עדיין המומה.

מיכל מרים וולדיגר: אני ירוקה בכנסת, ואולי בגלל זה אני המומה, אבל אני המומה מהתעוזה והחוצפה של השכנים שלנו מדרום, ובהתאם – מחוסר התגובה הראויה שלנו.

מיכל מרים וולדיגר: אי-אפשר להמשיך ולהתמגן כל הזמן, זה לא הפתרון.

מיכל מרים וולדיגר: משהו חייב להשתנות, ועכשיו, ושנפסיק לפחד.

מיכל מרים וולדיגר: מגיע לאזרחי ישראל הרבה יותר.

מיכל מרים וולדיגר: יחד עם זאת, ועל מנת שלא לתת לאויבים שלנו את התענוג לשבש לנו את סדר-היום, אני אמשיך בדברים שרציתי לומר מלכתחילה.

מיכל מרים וולדיגר: היום החלו אלפי פסיכולוגים חינוכיים ברשויות המקומיות בעיצומים במחאה על מחסור בתקינה ועומסי עבודה רבים שנוצרו בעקבות התיקון בחוק החינוך המיוחד.

מיכל מרים וולדיגר: התקינה היום היא של פסיכולוג אחד על 1,000 תלמידים, שזה מעט מדי, ובפועל, לצערי, ישנו פסיכולוג אחד על 3,000 תלמידים.

מיכל מרים וולדיגר: זה פשוט לא ייאמן.

מיכל מרים וולדיגר: למרבה האירוניה, משרד החינוך הוסיף לאחרונה 100 תקנים.

מיכל מרים וולדיגר: זאת ועוד, אם לא די במחסור האמור, הרפורמה בחינוך המיוחד העלתה את עומסי העבודה של הפסיכולוגים החינוכיים, והם נדרשים כעת לשבת בוועדות נוספות, חדשות, ארוכות יותר, ובדיונים על מספר גדול יותר של תלמידים, ובוודאי להתכונן לאותן ישיבות.

מיכל מרים וולדיגר: כל אלה דורשים זמן נוסף, והוא נלקח מזמן הטיפול בילדים כיום.

מיכל מרים וולדיגר: מנתונים שהגיעו לידי, עומס העבודה שנוגע לוועדות מתוקף החוק הוכפל בעקבות התיקון.

מיכל מרים וולדיגר: למרות זאת, התגמול עבור אותם עומסים לא תוקצב, ולכן בפועל לא ניתן לפסיכולוגים כל תגמול בגין כך.

מיכל מרים וולדיגר: גם בימי שגרה קיים עומס והפסיכולוגים עובדים בתנאים בלתי אפשריים; נוסיף לזה את העומס שנוצר כתוצאה ממשבר הקורונה והצורך במענים מיידיים לילדים, להורים ולצוותים החינוכיים.

מיכל מרים וולדיגר: הפסיכולוגים החינוכיים בחודשים האחרונים עוסקים בטיפול בערמות של ביורוקרטיה במקום טיפול במצוקות הנפשיות של הילדים שלנו, בבני הנוער במערכת החינוך.

מיכל מרים וולדיגר: כנסת נכבדה, הנפגעים הישירים אלו הילדים של כולנו, חוסנם הנפשי.

מיכל מרים וולדיגר: מדובר בעשרות אלפי תלמידים הסובלים ממצוקות נפשיות ואינם מקבלים טיפול.

מיכל מרים וולדיגר: המחסור החמור בפסיכולוגים ועומסי העבודה הלא-הגיוניים גורמים למערכת לקרטע ולגבות מחיר שהוא כבד מדי, יותר מדי כבד.

מיכל מרים וולדיגר: "שימו לב אל הנשמה" – כתב את הפיוט רבי שמעון קוסון – "לשם, שבו ואחלמה, ואורה כאור החמה, שבעתיים כאור בוקר".

מיכל מרים וולדיגר: תודה רבה לכם.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – איננה; חברת הכנסת מירב בן ארי – איננה; חבר הכנסת רון כץ – איננו; חבר הכנסת מיקי לוי – איננו; חבר הכנסת שלמה קרעי – איננו; חבר הכנסת עופר כסיף – איננו; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – איננו; חבר הכנסת עיסאווי פריג' – איננו; חבר הכנסת מנסור עבאס – איננו; חבר הכנסת אלי אבידר – איננו; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – איננה; חבר הכנסת אבי מעוז – איננו; חברת הכנסת מירב כהן – איננה; חבר הכנסת אוריאל בוסו – איננו; חבר הכנסת אלעזר שטרן – איננו; חברת הכנסת תמר זנדברג – איננה; חברת הכנסת קטי שטרית – אף היא איננה; חבר הכנסת ינון אזולאי – איננו; חבר הכנסת מאיר כהן – איננו; חבר הכנסת אלכס קושניר – איננו; חבר הכנסת איימן עודה – איננו; חברת הכנסת שרן השכל – איננה; חבר הכנסת עודד פורר – איננו; חבר הכנסת מתן כהנא – איננו; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – איננו; חבר הכנסת מאזן גנאים – איננו; חבר הכנסת יבגני סובה – איננו; חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – איננו.

יריב לוין: אם כך, אדוני סגן השר, אתה מבקש לסכם?

יריב לוין: אז אנחנו יכולים לעבור להצבעה על תקנות סמכויות מיוחדות לנגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת היציאה מישראל), התשפ"א–2021.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: בעד התקנות – 5

יריב לוין: נמנעים – אין

יריב לוין: אם כן, בעד – חמישה, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שתקנות סמכויות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת היציאה מישראל), התשפ"א–2021, אושרו על ידי מליאת הכנסת.

יריב לוין: [נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – צו בריאות העם (נגיף הקורונה החדש) (בידוד בית והוראות שונות) (הוראת שעה) (תיקון מס' 21), התשפ"א–2020.

יריב לוין: יציג את הצו סגן שר הבריאות יואב קיש.

יריב לוין: בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, השר איתן גינזבורג, חברות וחברי הכנסת, האמת היא שפתאום נזכרתי שהיינו שנינו ב"פגוש את העיתונות" והיה לנו דיון, אבל שאלתי שאלה ולא נתת לי תשובה, אז אולי עכשיו תסכים לתת לי תשובה.

יואב קיש: השאלה שלי הייתה כזאת: אתם בכחול לבן אמרתם שאחד הדברים הכי קריטיים למדינת ישראל זה תקציב ואיך יכול להיות שאנחנו לא מעבירים תקציב, והדבר הזה גרם בסופו של דבר, בין השאר, לפירוק הממשלה.

יואב קיש: עכשיו, החוק הראשון שאני מבין שאתם הולכים להעביר זה שנתיים תקציב, ואם הוא לא עובר, אז לא קורה שום דבר.

יואב קיש: אתה שמעת על החוק הזה, היושב-ראש?

יריב לוין: אני לא שומע, אני רק רואה חוקים שמונחים.

יואב קיש: אז אני שואל את עצמי איפה כל האג'נדה של החשיבות – אתה יודע, זה מתחבר למספרי השרים, מתחבר לראש ממשלה חליפי, שזה באמת לא אתם, זה לפיד, זה נכון; אתם בעניין הזה הייתם חלק מהממשלה כל הזמן.

יואב קיש: אבל איך יכול להיות שממצב של "אין תקציב וזה חורבן הבית" – דרך אגב, אני לא מזלזל, זה שיש תקציב למדינת ישראל זה מאוד חשוב, יש בזה הרבה דברים חשובים; ודרך אגב, בתקופת קורונה דווקא הגמישות הזאת אולי חשובה, וטוב שהייתה לנו אפשרות לעבוד עם קופסאות.

יואב קיש: להעז לשנות פה חקיקת-יסוד שמטרתה להגן על הכנסת ולקבוע שאם התקציב לא עובר הכנסת לא מתפזרת?

יואב קיש: אני קטונתי, אבל אולי תסביר לי אחר כך.

יואב קיש: אם תרצה להשיב או לענות, אז בבקשה.

איתן גינזבורג: – – – אשיב.

איתן גינזבורג: יש לך את הפריבילגיה.

יואב קיש: בדיוק.

איתן גינזבורג: לא נעים לי מהיושב-ראש, הוא נמצא פה כבר – – –

יריב לוין: לי אין שום בעיה שתשיב.

יריב לוין: הקושי שלי הוא לא בזמן שאני יושב אלא באיפוק שנדרש ממני נוכח הרבה מאוד דברים שהייתי – – –

איתן גינזבורג: שעלו פה היום.

יריב לוין: אני חושב שאני יכול לתרום לדיון, אבל – – –

איתן גינזבורג: אני מסכים.

יואב קיש: מילה אחרונה: היו פה הרבה דברים קשים כלפי נפתלי בנט ואילת שקד וגדעון סער.

יואב קיש: אני חושב שהדברים הקשים הם בעיקר ההרגשה שהם עוזבים את הדרך וכל מחנה הימין הולך לשלם את המחיר על זה, זאת אומרת, לא לחינם הדברים הקשים נאמרו.

יואב קיש: אבל חשוב לי לומר דבר נוסף: זה עוד לא מאוחר מדי.

יואב קיש: אנחנו היום באירוע שיצדיק – אני חושב שיחייב אפילו – מחשבה נוספת ותיקון של הדרך; להגיד: אנחנו נשארים במחנה האידיאולוגי.

יואב קיש: אידיאולוגיית הימין ושלום ארץ ישראל ושלום עם ישראל יותר חשובים מאידיאולוגית "רק לא ביבי".

יואב קיש: ואני בטוח שיימצא פתרון, אבל צריך לבוא ולומר את הדבר הזה על השולחן – להגיד: אנחנו לא נהיה שותפים לממשלה מסוכנת.

יואב קיש: אז אנחנו נצליח להקים ממשלה.

יואב קיש: מפה לתקנות.

יואב קיש: מדובר בתיקון מס' – – –

יריב לוין: לצו.

יריב לוין: בפעם שעברה אני קראתי לזה תקנות ואתה תיקנת אותי.

יריב לוין: השתווינו.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: מכיוון שאנחנו בצו בידוד בית, זה אכן אישור צו בריאות העם, תיקון מס' 21 לצו.

יואב קיש: הוא בעצם מסדיר את המקרים של הבידוד.

יואב קיש: גם פה אנחנו הגענו למליאה בעקבות זה שאין ועדות.

יואב קיש: אנחנו מדברים על בידוד – שבעצם במדינות אוקראינה, אתיופיה, ברזיל, דרום אפריקה, הודו, מקסיקו וטורקיה יהיו חייבים בבידוד גם אנשים מחוסנים ומחלימים, עקב החשש לווריאנטים שיכולים לתקוף גם אותם.

יואב קיש: יש פה כל מיני סייגים: רק שהייה של מעל 12 שעות מחייבת.

יואב קיש: בעצם מדובר במדינות שכיום אנחנו מאמינים שיש בהן סיכון גבוה במיוחד ליבוא תחלואה – תחלואה עם וריאנט מסוכן.

יואב קיש: זו עמדת גורמי המקצוע במשרד הבריאות.

יואב קיש: כפי שציינתי, התיקון נערך גם בקרב חוזרים מחו"ל מחוסנים ומחלימים.

יואב קיש: בהתאם למנגנון הקבוע בפקודה, צו בידוד בית מועבר לאישור הכנסת, ומכיוון שאין לנו ועדה רלוונטית, אז אנחנו מביאים את זה למליאה, כפי שקורה, לצערי, רבות בתקופה האחרונה.

יואב קיש: עד כאן.

יואב קיש: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני עובר לרשימת הדוברים, והראשון שבהם – חבר הכנסת משה אבוטבול.

יריב לוין: בבקשה.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, בימים האחרונים אנו רואים את המאמצים הגדולים והכבירים שנעשים מצד ראשי המפלגות הפוליטיות המתנגדות לדרכו של ראש הממשלה מר בנימין נתניהו.

משה אבוטבול: הם עושים מאמץ עליון לחבר את הפאזל המוזר, המורכב מכל מיני חלקי תמונות שונות ומשונות, ולהביא לחיבורם לתמונה אחת שהקשר בין חלקי התמונה אפילו לא מקרי, שלא נדבר על המלחמות והקרבות על כל תיק ועל כל ועדה.

משה אבוטבול: הכול כל כך שונה; כל כך הזוי לראות איך אנשים כנפתלי בנט, שחוץ מלהישבע, עשה את הכול – אמר, חתם שלא ימליך את לפיד בשום צורה ועניין, לא רוטציה ולא מוטציה.

משה אבוטבול: איזה "מחמאות" הוא חלק לליברמן ועל דעותיו, ולא חסך את שבט לשונו מגדעון סער, וכן הפוך.

משה אבוטבול: כל אחד מהמרכיבים את הקואליציה של השינוי, רק לא לפני הרבה זמן, טינף את פיו על חברו לקואליציה על כך שהוא שמאלני, נטול השכלה ומה לא.

משה אבוטבול: כך גם אילת שקד, שבדמעות בעיניים הודיעה, הצהירה, שכנעה, התחייבה לא למצמץ ללפיד, כי "אנו נאמנים לדרכנו".

משה אבוטבול: עוד מאות סרטונים עפים כיום בתקשורת וברשת שאתה לא מאמין למי שאמר את הדברים ולדברים שהבטיח ברורות.

משה אבוטבול: במשפט אחד: אין ערך למילה הנאמרת, הנכתבת.

משה אבוטבול: איך אומרים בישראל?

משה אבוטבול: הכול חרטא.

משה אבוטבול: כל כך מובן למה בסקרי דעת קהל הציבור בז לאותם פוליטיקאים שעושים סלטה ואקרובטיקה וחוזרים בהם ממה שאמרו והבטיחו לציבור בוחריהם אך רק לפני כמה שבועות, בבחירות האחרונות, והינה כיום, לשפשף את העיניים – כולם ממש כשרים לבוא בקהל.

משה אבוטבול: לא שמחבר אותם משהו אידיאולוגי – אין כאן אפילו אידיאולוגיה מחברת כלשהי.

משה אבוטבול: הדבק היחידי המחבר אותם: רק שביבי יעוף, יזוז, ייפרד מבלפור.

משה אבוטבול: בשביל זה הם מוכנים לעשות הכול, אבל הכול, כדי שהוא רק ילך משם.

משה אבוטבול: לא משנה להם מה יהיה ביום שאחרי במדינה – איך ינהלו את היצירה המוזרה שיצרו, מרובת הרגליים, שבה כל רגל בעצם נעה לכיוון אחר לגמרי.

משה אבוטבול: לאן יגיעו?

משה אבוטבול: איך יצעדו?

משה אבוטבול: הרי צריך הלאה גם לנהל את המדינה.

משה אבוטבול: גם אם ביבי הלך, כבר אמרו חז"ל: השנאה מקלקלת את השורה.

משה אבוטבול: לסיום, מי ינהל את האוצר?

משה אבוטבול: אומרים איווט ליברמן, שלאחרונה ממעט מאוד להתראיין.

משה אבוטבול: הוא כבר סגר את מה שהוא רצה – את תיק האוצר.

משה אבוטבול: הוא כבר יודע ורמז מה לעשות באוצר: כמובן, לקצץ לחרדים, לבני המיעוטים – כן כן, גם לאחיכם שם ברע"ם ובמאוחדת והמשותפת, המצטרפים החדשים לחגיגה.

משה אבוטבול: ואני לא אוסיף הרבה על טנא המחמאות שכבר כתבו עליו הפרשנים הכלכליים, על האפשרות הזאת שהוא ישמש שר האוצר, להיות צמוד לקופת המזומנים של המדינה.

משה אבוטבול: אחד מהם הוא הפרשן הכלכלי הוותיק סבר פלוצקר, שהגדיר לאחרונה את איווט ליברמן, המיועד לשר האוצר: ראש מפלגת נישה קטנה, עסקן פוליטי בלתי נלאה, חסר מעמד ציבורי ונטול השכלה כלכלית גבוהה, שנכשל כמעט בכל תיק שהופקד בידיו, ומציין שמדובר בתקופה לא קלה – –

יריב לוין: אנא, משפט אחרון.

משה אבוטבול: – – שבה נתמודד עם הגירעון התקציבי של הקורונה, החוב הציבורי התופח, האבטלה האמיתית והמלאכותית שנוצרה, מחירי הדיור, מערכת הבריאות והתחבורה.

משה אבוטבול: כל אלה משימות שיגיעו לקוטן קומתו ואישיותו של המועמד, ומטילות סימן שאלה כבד על כל רוקמי הממשלה העתידית.

משה אבוטבול: יש עוד ציטוטים; נסתפק בזה הפעם.

משה אבוטבול: אני רק מבקש: תחשבו שוב לפני שאתם עושים את הטעות המרה הזאת.

משה אבוטבול: תודה רבה.

יריב לוין: על זה נאמר:

יריב לוין: יש עוד ציטוטים ותהיינה עוד הזדמנויות.

משה אבוטבול: כן – – –

יריב לוין: תהיינה עוד הזדמנויות, אני לא מודאג.

יריב לוין: חברת הכנסת קרן ברק – איננה; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – איננו; חבר הכנסת ישראל אייכלר – איננו; חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – איננו; חבר הכנסת יעקב מרגי – איננו; חבר הכנסת משה ארבל – איננו; חבר הכנסת ווליד טאהא – איננו; חבר הכנסת יוסף טייב – מוותר; חברת הכנסת מיכל וולדיגר – איננה; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – איננה; חברת הכנסת מירב בן ארי – איננה; חבר הכנסת רון כץ – איננו; חבר הכנסת מיקי לוי – איננו; חבר הכנסת שלמה קרעי – איננו; חבר הכנסת עופר כסיף – איננו; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – איננו; חבר הכנסת עיסאווי פריג' – איננו; חבר הכנסת מנסור עבאס – איננו; חבר הכנסת אלי אבידר – איננו; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – איננה; חברי כנסת אבי מעוז – איננו; חברת הכנסת מירב כהן – איננה.

יריב לוין: חבר הכנסת אוריאל בוסו, בבקשה.

יריב לוין: מה אתם חושבים שאני עושה כשקשה לי להירדם?

קריאה: בישיבה – – –

יריב לוין: מקריא את רשימות הדוברים.

אוריאל בוסו: בשביל זה אנחנו דואגים שיהיה מי שלא ידבר.

יריב לוין: כן.

יריב לוין: כל אחד סופר.

יריב לוין: יש אפילו מספרים בצד, אז ככה זה – – –

קריאה: בישיבה – – –

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, מעל במה זו אני קודם כול רוצה לחזק את תושבי הדרום, שנמצאים תחת מתקפה, נמצאים במקלטים, לא יודעים את ההיערכות שלהם לקראת הלימודים מחר.

אוריאל בוסו: אנשים לא מבינים מה המשמעות של שגרה – הפחד התמידי שיש להם ביום כזה, כשאנחנו רוצים לחגוג את יום ירושלים.

אוריאל בוסו: צריך לחזק את תושבי הדרום ולחזק את כוחות הביטחון, שרוצים להגן על הזכות הבסיסית שלנו כמדינה יהודית.

אוריאל בוסו: ואני רוצה גם ביום הזה, מעל בימת הכנסת, להודות ולחזק את רב-פקד אמיר בן קיקי, שוטר משטרת מחוז ירושלים, שהציל היום שלושה יהודים מלינץ' במזרח העיר.

אוריאל בוסו: ברגע של תושייה הוא לא בחל, ובאמת הוציא את הנשק והציל ממש הצלת חיים את היהודים.

אוריאל בוסו: אני רוצה לחזק את ידיו.

אוריאל בוסו: ככה יראו שוטרי ישראל בזמנים כאלה, כשאנחנו נלחמים, וגם ביום המכובד הזה, כשהצביעו כאן מעל בימת הכנסת על זכותה הבסיסית של מדינת ישראל – הסדרת ההתיישבות הצעירה – ועל ביטול הנושא שהיה לנו, שהוא הכתם החזק ביותר שהיה בשנים האחרונות, של התנתקות שהייתה.

אוריאל בוסו: אולי אלו דברים שיצילו אותנו, איך אומרים, מהרוע וממי שרוצה להכחיד את קיומנו ולומר להם: אנחנו כאן לעוד הרבה שנים כמדינה יהודית, עם כל הכוחות, ושום דבר לא ירתיע אותנו.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברת הכנסת תמר זנדברג – איננה; חברת הכנסת קטי שטרית – איננה; חבר הכנסת ינון אזולאי – איננו; חבר הכנסת מאיר כהן – איננו; חבר הכנסת אלכס קושניר – איננו; חבר הכנסת איימן עודה – איננו; חברת הכנסת שרן השכל – איננה; חבר הכנסת עודד פורר – איננו; חבר הכנסת מתן כהנא – איננו; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – איננו; חבר הכנסת מאזן גנאים – איננו; חבר הכנסת יבגני סובה – איננו; חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – איננו.

יריב לוין: אדוני סגן השר, אתה רוצה לסכם?

יריב לוין: אדוני השר רוצה לסכם?

יריב לוין: אז אני מזמין את השר איתן גינזבורג להעמיד אותי במבחן האיפוק.

איתן גינזבורג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני היושב-ראש, אחרי כל הצעות החוק שעברו פה ואתה לא נטלת חלק בדיון הזה, צל"ש אתה צריך לקבל.

איתן גינזבורג: אני באמת יודע כמה כל אחת ואחת מההצעות פה נוגעת לך באופן אישי בכל נימי דמך.

איתן גינזבורג: אין ספק, אין ספק.

יריב לוין: לא היה קל.

איתן גינזבורג: אבל אני שוב פה טוחן צעירוּת; הפעם זה מבחירה.

איתן גינזבורג: אבל לא הייתי עולה, אני ויתרתי – ראית לאורך כל היום, גם אני התאפקתי.

יריב לוין: כן.

יריב לוין: זה נכון.

יריב לוין: אני עד.

יואב קיש: הצבעת או לא הצבעת על הצעות חוק?

איתן גינזבורג: כמובן שהצבעתי, אדוני.

יואב קיש: בעד או נגד?

איתן גינזבורג: הצבעתי על פי עמדת הממשלה.

איתן גינזבורג: חבל שאתה לא – – –

יריב לוין: סגן השר קיש – – –

יואב קיש: אני לא ראיתי, אני שאלתי.

יואב קיש: אם הייתי רואה לא הייתי אומר.

יריב לוין: לא, לא, סגן השר קיש, אני רוצה לומר לך דבר אחד: אתה יודע, אנחנו בתקופה עם המון חוסר יציבות, וזה היה באמת מחמם את הלב לראות שלפחות בדבר אחד היציבות קיימת – גם היום הממשלה הצביעה מחולקת: ראית כפתור אדום, כפתור ירוק, כפתור אדום, כפתור ירוק.

יואב קיש: היה פריטטי.

יריב לוין: אז זה היה בסדר גמור.

יריב לוין: זה נמשך כמו שזה היה כל הזמן.

יריב לוין: בעניין הזה לא היה שום שיבוש.

איתן גינזבורג: לא הפרענו, אבל לא הפרענו.

יואב קיש: בואו נסכם שהייתה פריטטיות בהצבעת הממשלה.

איתן גינזבורג: בהצבעה.

יריב לוין: כן, כפי שהיה תמיד.

אופיר כץ: אבל הוא אמר דבר יפה: לא הפרענו – הפעם, הפעם.

יריב לוין: כן.

איתן גינזבורג: ויתרתי על זכות הדיבור, הגם שיכולתי.

איתן גינזבורג: אבל עליתי רק מכיוון שאדוני הפנה אליי שאלה, ואתה יודע, פטור בלא כלום – שאלת אותי בעצם – אני לא יודע אם יש את הצעת החוק הזאת – אם במצב שבו לא עובר תקציב, הכנסת ממשיכה לכהן.

איתן גינזבורג: בוא נגיד, שנדע כולנו: זאת הצעת חוק יחסית חדשה, כלומר, השיטה הזאת שכשלא עובר תקציב הכנסת מתפזרת זאת שיטה יחסית חדשה במשטר הישראלי.

יואב קיש: 20 שנה.

איתן גינזבורג: 100% לעומת 70% – זה חדש.

יואב קיש: טוב.

איתן גינזבורג: צריך לזכור את זה, צריך לזכור את זה.

איתן גינזבורג: אבל לנוכח המצב המוטרף שמפלגתך הכניסה את המערכת הפוליטית, והכול בשם הרצון להישאר בשלטון, לפעמים צריך לחשוב על דברים שצריך לשנות.

אופיר כץ: רצון הבוחר – – –

איתן גינזבורג: כן, באמת רצון הבוחר, חבר הכנסת כץ.

איתן גינזבורג: איך באתם ו-29 יום אחרי שהתכנסנו כאן בכנסת העשרים-ואחת פיזרתם אותה לדעת כי לא הצלחתם להקים ממשלה?

איתן גינזבורג: לא נתתם צ'אנס לגוש השני.

איתן גינזבורג: רצון הבוחר.

יואב קיש: היה רוב גדול בכנסת.

איתן גינזבורג: תראה איך השתדלתי שלא להפריע לך, אדוני סגן השר.

איתן גינזבורג: באמת אז שברתם כל מוסכמות במשחק הדמוקרטי, כל מושכלות היסוד בשיטה.

איתן גינזבורג: אז פיזרתם את הכנסת ככה, בשנייה.

איתן גינזבורג: רצון הבוחר ממש לא היה נגד עיניכם.

איתן גינזבורג: פשוט אני חושב שלא היה אדם במדינה שלא עמד בהשתאות אל מול מה שקרה כאן:

איתן גינזבורג: כנסת מפוזרת 29 יום אחרי בחירות.

יואב קיש: רגע, השאלה – – –

איתן גינזבורג: לא, לא, אני מבקש ממך, אדוני סגן השר – –

יריב לוין: סגן השר קיש, בבקשה.

איתן גינזבורג: – – גם השעה מאוחרת וגם אנחנו לא ב"פגוש את העיתונות".

יואב קיש: אני מנסה להבין אם הוא מציע שגם אם הח"כים רוצים לפזר לא יפזרו.

איתן גינזבורג: אני לא מציע כלום.

איתן גינזבורג: אני רוצה להזכיר לך כל מיני דברים שאתה כנראה שכחת.

יריב לוין: סגן השר קיש, תן לו.

איתן גינזבורג: בשם ההישרדות הפוליטית, אדוני, סירבתם להעביר תקציב דו-שנתי למרות שהתחייבתם, גם במחיר בחירות בעת משבר בריאותי, כשאתה נמצא במשרד שעליו אתה ממונה, ומשבר כלכלי שהרבה שנים לא ידענו, ולעזאזל הכול.

איתן גינזבורג: והיום, מה מטריד אותך?

איתן גינזבורג: מטריד אותך שחושבים, מי שחושב, שאם לא יעבור תקציב, הכנסת לא תתפזר.

איתן גינזבורג: איך לא היית מוטרד אז?

איתן גינזבורג: זה לא הטריד אותך?

איתן גינזבורג: אמות הסיפים לא רעדו כשהתפזרה הכנסת אחרי 29 יום?

איתן גינזבורג: העובדים פה לא ידעו את נפשם.

איתן גינזבורג: האזרחים פשוט חשבו שהם מגיעים ממדינה אחרת.

איתן גינזבורג: לא צעקת אז חמס.

איתן גינזבורג: לא התנגדת להתנהלות הזאת גם בתוך סיעתך.

איתן גינזבורג: לנוכח המצב המוטרף, כמו שאמרתי בהתחלה, שהכנסתם את המערכת הפוליטית אליו, לפעמים צריך לחשוב על שינוי בשיטה.

איתן גינזבורג: איך הכנסת נשארת הריבון, אדוני חבר הכנסת כץ?

יואב קיש: בחירות אישיות.

איתן גינזבורג: תראה את האבסורד: הממשלה לא מתפקדת בינה לבין עצמה.

יואב קיש: בוא, מספיק עם הפריטטיות הזאת.

איתן גינזבורג: היא לא נופלת.

איתן גינזבורג: היא לא נופלת – –

יואב קיש: אל תחזרו על הטעות של הפריטטיות – – –

איתן גינזבורג: – – היא מפזרת את הכנסת; היא נשארת בכהונה – הרי חווינו ממשלת מעבר ברציפות שלטונית במשך שנה.

איתן גינזבורג: הכנסת התחלפה, העם אמר את רצונו פעם אחר פעם – –

יואב קיש: תראה איזה אבסורד – – –

איתן גינזבורג: – – הממשלה, שלא זכתה לאמון הכנסת – –

אופיר כץ: – – –

איתן גינזבורג: – – הממשלה, גם הממשלה הזאת – –

יואב קיש: למה אתה מפחד מבחירות ישירות?

איתן גינזבורג: – – שלא זכתה לאמון הכנסת, נשארת על כנה בשם היציבות השלטונית, בשם הרציפות השלטונית – –

יואב קיש: אתם מפחדים מבחירות ישירות.

אופיר כץ: אני מסכים איתך – בוא לא נפזר את הכנסת, יהיו בחירות רק לראשות ממשלה.

אופיר כץ: למה אתם מתנגדים?

איתן גינזבורג: – – אבל הכנסת, הריבון, היא שנפגעת.

איתן גינזבורג: העם הוא שנשלח כל פעם לקלפי מחדש לומר את דברו, ודברו כל פעם כנראה נאמר די אותו דבר, מנדט לפה מנדט לשם – תלוי אם השמיים פתוחים ונוסעים לחו"ל או לא – –

אופיר כץ: בוא נלך אך ורק לבחירות לראש ממשלה.

איתן גינזבורג: – – תלוי כמה אוכלוסיות כאלה ואחרות נוטות להצביע או לא.

אופיר כץ: למה אתם נגד בחירות לראשות ממשלה?

איתן גינזבורג: לכן, כשרצון העם, שמובא לידי ביטוי פעם אחר פעם, אבל זה לא מסתדר עם הרצון שלכם, אז בחירות ישירות, שינוי שיטה – הכול בסדר.

איתן גינזבורג: כדאי שינוי שיטת בחירות לישירה?

יואב קיש: אתה עוד לא ענית לי על השאלה.

איתן גינזבורג: אתה רוצה או לא רוצה?

איתן גינזבורג: לא הבנתי.

איתן גינזבורג: שינוי שיטת בחירות, בחירה ישירה עכשיו – אתה בעד?

יואב קיש: כן.

איתן גינזבורג: זה חלק משינוי שיטה, אדוני?

יואב קיש: ברור.

איתן גינזבורג: זה הרבה פחות קיצוני מאשר השארת הכנסת על כנה – –

יואב קיש: לא, זה בשביל לשמור על הכנסת.

איתן גינזבורג: – – ושפוליטיקאים יסתדרו – – –

יואב קיש: זה בגלל החצי-חצי הזה.

יואב קיש: מה אתה מפחד מזה?

אופיר כץ: זה לא בסדר לפזר את הכנסת ולהשאיר את הממשלה, אז הינה, אנחנו אומרים: בוא נעשה הפוך.

איתן גינזבורג: אנחנו מכבדים את רצון העם – –

אופיר כץ: לא, אתם לא.

איתן גינזבורג: – – ואם העם החליט – – –

אופיר כץ: לא, אתם לא.

אופיר כץ: ראש ממשלה עם שישה מנדטים שאתם הולכים למנות – זה לא רצון העם.

איתן גינזבורג: העם לא בוחר ראש ממשלה, אדוני.

איתן גינזבורג: העם, בשיטה הפרלמנטרית של מדינת ישראל, בוחר את הכנסת.

איתן גינזבורג: הכנסת מביעה אמון בממשלה.

איתן גינזבורג: אם זאת הכנסת שהעם רצה, הכנסת הזאת – תפקידה להישאר בכהונה במשך קדנציה שלמה במשך ארבע שנים, כמו שאמור להיות במשטר דמוקרטי תקין.

אופיר כץ: ראש ממשלה עם שישה מנדטים שמחרים את – – –

איתן גינזבורג: לא, הפוך.

איתן גינזבורג: אתה רוצה לשנות שיטת משטר – תתכבד ותציע הצעת חוק.

איתן גינזבורג: אם מונעים, ממצב שבו לא מכבדים את רצון העם, ומפזרים את רצונו, וקוראים לו כל פעם לכנסת מחדש כדי שיביע את רצונו שוב ושוב עד שהדברים יסתדרו כמו שאתם רוצים – פה, אדוני, הבעיה היא שלך, בהבנה של השיטה, ולא שלנו.

איתן גינזבורג: ברגע שבו יש סיטואציה שבה הכול מתחיל מאפס, כאילו אין מושכלות יסוד, הכול בסדר, וכשיש מצב שבו מפזרים את הכנסת לדעת ממשלה שלא זכתה לאמון הכנסת ממשיכה לכהן והכנסת שזכתה לאמון העם צריכה להתפזר – –

יואב קיש: מה אתה מדבר?

יואב קיש: אתם גונבים את המנדטים של הימין.

יואב קיש: עשיתם פריטטיות שתשתק אותנו.

איתן גינזבורג: – – מצב שבו אדם – – –

יואב קיש: אתה ראית שזה לא עובד.

יואב קיש: אתם ממשיכים להעניש את העם הזה בממשלה משותקת ולוקחים מהימין מנדטים ותופרים לו: בוא תהיה ראש ממשלה כעלה תאנה.

איתן גינזבורג: אדוני סגן שר הבריאות.

יואב קיש: על מה אתה מדבר בכלל?

יואב קיש: רצון העם?

יואב קיש: איך אתה מעז בכלל לדבר בשם רצון העם?

איתן גינזבורג: העם לא צריך לסבול בגלל שאנחנו פה לא מסתדרים.

איתן גינזבורג: העם צריך לקבל כנסת מכהנת.

איתן גינזבורג: הכנסת הזאת צריכה לדעת איך להצביע אמון בממשלה כזאת או אחרת.

איתן גינזבורג: במצב שבו בסופו של יום, בגלל מצוקה פוליטית ומשפטית של אדם אחד תאב שלטון שרוצה להישאר במקומו – –

יואב קיש: שטויות, שטויות.

איתן גינזבורג: – – ומשגע את המערכת כולה – –

יואב קיש: אז בוא נצביע לראש ממשלה.

איתן גינזבורג: – – לרבות השיטה הכי בסיסית בשיטה הדמוקרטית – – –

יואב קיש: אז בוא נצביע לראש ממשלה.

יואב קיש: בוא נראה מה הוא רוצה.

יואב קיש: קשה לך עם זה?

איתן גינזבורג: כן, אדוני.

יואב קיש: בוא נראה מה הוא רוצה.

יואב קיש: שים את גנץ – בוא נראה אם הוא רוצה את גנץ.

יואב קיש: הוא הולך להיות ראש ממשלה בנובמבר.

יואב קיש: בוא נראה אם זה מה שהעם רוצה.

איתן גינזבורג: במקרי קיצון, שמעולם לא חלמנו שנגיע אליהם, לפעמים צריך גם לשנות את השיטה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: רבותיי.

יריב לוין: סגן השר קיש והשר גינזבורג, אני רוצה לנסות לפחות לסכם אולי באיזו אמירה שיכולה להיות לגביה הסכמה: רעיונות יצירתיים הם תמיד דבר טוב שיכול להיות מועיל בנסיבות מסוימות.

יריב לוין: בואו נסכים על הדבר הזה לפחות.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על צו בריאות העם (נגיף הקורונה החדש) (בידוד בית והוראות שונות) (הוראת שעה) (תיקון מס' 21), התשפ"א–2020.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: בעד הצו – 7

יריב לוין: נמנעים – אין

יריב לוין: בעד – שבעה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שצו בריאות העם (נגיף הקורונה החדש) (בידוד בית והוראות שונות) (הוראת שעה) (תיקון מס' 21), התשפ"א–2020, אושר על ידי מליאת הכנסת.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, תם סדר-היום.

יריב לוין: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, כ"ט באייר התשפ"א, 11 במאי 2021, בשעה 16:00.

יריב לוין: ישיבה זו נעולה.