ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 10, 2021-04-28 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום רביעי, ט"ז באייר תשפ"א, 28 באפריל 2021.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: אנחנו פותחים, בשמחה רבה, בהתרגשות ובכבוד עם נאום הבכורה של חברנו חבר הכנסת שמחה רוטמן.

יריב לוין: בכבוד, בבקשה.

יריב לוין: המשפחה שלך מתעכבת?

יריב לוין: אז נחכה עוד רגע.

שמחה רוטמן: נראה לי שעצרו אותם בכניסה.

יריב לוין: צריך לראות שהמשפחה של חבר הכנסת רוטמן, מאפשרים לה להיכנס.

שמחה רוטמן: פשוט בגלל שהביאו ילדים, הם לא כל כך יודעים איך לאכול את זה שאין תעודת זהות.

יריב לוין: בסדר, נחכה עוד שתיים-שלוש דקות, לא יקרה שום דבר.

יריב לוין: נאום בכורה זה קורה פעם בחיים.

שמחה רוטמן: את זה אפשר רק פעם אחת.

יריב לוין: ניתן לה עוד רגע לתפוס את מקומה בנחת.

יריב לוין: בסדר, הגיעו כולם?

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת רוטמן.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, נאום בכורה בכנסת ישראל אמור לצאת מתוך הנחת מוצא ברורה ולענות על שאלה פשוטה; גם הנחת המוצא וגם השאלה נוסחו על ידי אותו משורר.

שמחה רוטמן: הנחת המוצא היא כמובן שאנחנו עם סגולה.

שמחה רוטמן: השאלה הפשוטה היא: אז למה לי פוליטיקה עכשיו?

שמחה רוטמן: את התשובה על השאלה הזאת אני צריך לתת לא רק לכם, חבריי חברי הכנסת; אני חייב אותה ראשית כול למי שנמצא כאן ביציע – להוריי היקרים ולמשפחתי, לאשתי, לחנה, לליבי, לבנון, איילת חן, גילי ערבה וגלעד, שלא נכנס מחמת גילו הצעיר.

שמחה רוטמן: אני מקווה שאני לא מסבך אותם עם מבקר המדינה כשאני מגלה כאן שהם התורמים העיקריים – לא תמיד בבחירה מלאה אבל תמיד ברצון ובאהבה – לקמפיין הבחירות שלי.

שמחה רוטמן: התשובה אמורה להינתן גם לחבריי למפלגה ולסיעה, היא אמורה להינתן לבוחרים שלנו, אך יש עוד אדם שזקוק לתשובה על שאלתו הנוקבת של שלומי ברכה: למה לי פוליטיקה עכשיו?

שמחה רוטמן: האדם הזה הוא אני, וברשותכם, את התשובה הזו אשתדל לתת היום, כאן, מעל במה נכבדה זו.

שמחה רוטמן: יש לנו מסורת כיצד מספרים סיפור – כמו בהגדה של פסח: מתחיל בגנות ומסיים בשבח.

שמחה רוטמן: אז נתחיל.

שמחה רוטמן: שני אירועים מרכזיים ליוו את התבגרותי האישית והפוליטית, שני אירועים שבהם – בצער רב, חייבים לומר – נזנחה ארץ ישראל, נזנחה תורת ישראל ונזנח גם עם ישראל.

שמחה רוטמן: האירוע הראשון הוא כמובן הסכמי אוסלו; האירוע השני הוא ההתנתקות, הגירוש מגוש קטיף ומצפון השומרון.

שמחה רוטמן: בשני אירועים אלה הפוליטיקה הישראלית השליכה מאחורי גווה את ארץ ישראל ואת תורת ישראל.

שמחה רוטמן: ואין זה פלא ששני אירועים אלה לוו גם בפגיעה קשה בעם ישראל, לא רק בתוצאתם העגומה אלא גם בדרך קבלת ההחלטות, בהתעלמות הבוטה מרצון העם, בעריקה ממפלגות, בסטייה בוטה מההבטחה לבוחר ובהשתקה בוטה ואלימה של כל הקולות המתנגדים.

שמחה רוטמן: אפשר וצריך לדבר רבות על הדרך שנטלה מערכת המשפט באותם ימים אפלים של מדינת ישראל הדמוקרטית.

שמחה רוטמן: איני נמנה עם אלה הסבורים שיש להעניק לבית המשפט ולשומרי הסף כוח רב כדי שיוכלו לעמוד על המשמר מפני החלטותיו של רוב דורסני ורגעי – מסיבות רבות – אבל אותם חסידים של בג"ץ ושל הנשיא בדימוס אהרן ברק, שבית המשפט העליון פועל ברוחו ובצלמו, חייבים לעצמם ולנו הסברים: כיצד התגייסה מערכת המשפט לסגירתה של תחנת הרדיו הימנית היחידה בישראל?

שמחה רוטמן: כיצד אושרו מעצרי קטינים המוניים?

שמחה רוטמן: כיצד בית המשפט, שאצבעו קלה על הדק ביטול חקיקה למען הגנת תחביבי המסתננים, לא חשב שחייהם, כבודם, קהילתם ואפילו קבריהם של אזרחי ישראל תושבי גוש קטיף וצפון השומרון, "הנחמדים מזהב ומפז רב ומתוקים מדבש וְנֹפֶת צוּפִים", ראויים לאותה רמת הגנה?

שמחה רוטמן: והעוול הזה מחכה לדין צדק.

שמחה רוטמן: הוא עודנו ממתין.

שמחה רוטמן: אבל כפי שנראה בהמשך, דין איננו הכול, הוא רק מרכיב אחד במציאות.

שמחה רוטמן: בכל פעילותי הציבורית והפרטית עד כה התמקדתי בעיקר במערכת המשפט, כעורך דין, בתיקים שבחרתי והתיקים שבחרו אותי, וגם כשייסדתי יחד עם שותפי לדרך יהודה עמרני את התנועה למשילות ודמוקרטיה.

שמחה רוטמן: גם כאן בכנסת אעשה ככל יכולתי להביא לתיקון הטעון תיקון במערכת המשפט.

שמחה רוטמן: אך מערכת המשפט והמשפט כולו אינם פועלים בחלל ריק.

שמחה רוטמן: בית המשפט טוען פעמים רבות שהוא נאלץ להתערב, שהוא מציל אותנו מעצמנו.

שמחה רוטמן: גם בימים אלה ממש, גם בשעות אלה ממש, תוך כדי שאנו מדברים כאן, בית המשפט סבור שעליו להתערב ולפתור באמצעים משפטיים משבר שהוא בראש ובראשונה משבר פוליטי.

שמחה רוטמן: המשפט האחרון בספרי "מפלגת בג"ץ" הוא ציטוט של שופט אמריקני שתרגם נשיא בית המשפט העליון שלנו משה לנדוי, זיכרונו לברכה: "חברה השסועה עד כדי כך שרוח המתינות נסתלקה ממנה, שום בית משפט לא יוכל להציל אותה.

שמחה רוטמן: חברה שבה חיה רוח זו, אין לה צורך שבית משפט יצילנה.

שמחה רוטמן: חברה המתחמקת מאחריותה, בהטילה על בתי המשפט את טיפוח הרוח הזו, סופה שהרוח הזאת תגווע בה".

שמחה רוטמן: התפקיד הכבד הזה של עצירת השיסוע, של החייאת הרוח, מוטל דווקא על כתפינו כאן, בכנסת.

שמחה רוטמן: בואו איתי למסע בעקבות הרוח, נראה אם תביא עימה בכנפיה פתרון כלשהו או לפחות רמז לפתרון.

שמחה רוטמן: אני מתנגד לדמוקרטיה מערבית.

שמחה רוטמן: "אני בעד דמוקרטיה יהודית.

שמחה רוטמן: ה'מערבית' לא מספיקה.

שמחה רוטמן: היות יהודי אין זה רק עובדה ביולוגית, אלא גם – – – מוסרית ואתית.

שמחה רוטמן: יש לנו תוכן יהודי מיוחד – שצריך להיות נחלת העולם.

שמחה רוטמן: ערך החיים וחירות האדם עמוקים אצלנו, בתורת הנביאים, מאשר בדמוקרטיה המערבית – – – הייתי רוצה שעתידנו יהיה בנוי על אתיקה נבואית – – – על מדע עליון, ועל שכלול מכני עליון".

שמחה רוטמן: על הדברים הללו, למרות שאני מסכים איתם בכל לב, אינני יכול לקחת את הקרדיט.

שמחה רוטמן: אלו דבריו של דוד בן-גוריון, ראש הממשלה הראשון, ומי שאחראי לניסוח הסופי של מגילת העצמאות – הניסוח שהמילים "יהודי" ו"ויהודית" על הטיותיהן השונות מופיעות בו 20 פעמים; המילה "דמוקרטית" – אף לא פעם אחת.

שמחה רוטמן: אז אם כדוד בן-גוריון אנחנו מחפשים את התוכן המיוחד שלנו ורוצים לבסס את עתידנו ואת מדינתנו על אתיקה נבואית, אלך ברשותכם, עם תרמיל ומקל, אחר הנביא יחזקאל.

שמחה רוטמן: << אחרי_כן >> "ואתה בן אדם קח לך עץ אחד וכתב עליו ליהודה ולבני ישראל חבריו, ולקח עץ אחד וכתוב עליו ליוסף עץ אפרים וכל בית ישראל חבריו.

שמחה רוטמן: וקרב אותם אחד אל אחד לך לעץ אחד והיו לאחדים בידיך – – – ודבר אליהם כה אמר ה' אלהים הנה אני לקח את בני ישראל מבין הגוים אשר הלכו שם וקבצתי אותם מסביב והבאתי אותם אל אדמתם.

שמחה רוטמן: ועשיתי אותם לגוי אחד בארץ בהרי ישראל ומלך אחד יהיה לכלם למלך ולא יהיו עוד לשני גוים ולא יחצו עוד לשתי ממלכות עוד.

שמחה רוטמן: ולא יטמאו עוד בגלוליהם ובשקוציהם ובכל פשעיהם והושעתי אתם מכל מושבתיהם אשר חטאו בהם וטהרתי אותם והיו לי לעם ואני אהיה להם לאלהים.

שמחה רוטמן: ועבדי דוד מלך עליהם ורועה אחד יהיה לכולם.

שמחה רוטמן: ובמשפטי ילכו וחוקותי ישמרו ועשו אותם".

שמחה רוטמן: זהו נאום השבטים האמיתי, חבריי חברי הכנסת.

שמחה רוטמן: המדע העליון שבן-גוריון דיבר עליו מחייב אותנו להתרחק מסדר ישראלי חדש, שעוסק בבניין הכלכלה, התרבות, החינוך, השירות הציבורי והצבא אך מפחד לענות על השאלה הפשוטה ביותר: לשם מה כל זה?

שמחה רוטמן: נוכל לשעבד את עצמנו להקמת בניינים יפים מעץ ואבן, משיש ומפלדה, אך עם ויתור על הנשמה.

שמחה רוטמן: לכאורה הוויתור יהיה כדי שכל שבט משבטי הנשיא ריבלין ירגיש בבית, אך למעשה הוא יוודא באופן סופי ומוחלט שאף אחד מאיתנו לא ירגיש בבית.

שמחה רוטמן: זו אינה הרוח הנכונה.

שמחה רוטמן: שוב תגיע האתיקה הנבואית של יחזקאל ותודיע לנו: "והעלה על רוחכם היו לא תהיה אשר אתם אמרים, נהיה כגוים כמשפחות הארצות לשרת עץ ואבן".

שמחה רוטמן: לא נתקבצנו כאן כדי לשרת את העץ ואבן; לא באנו לכאן כדי לייצר בית נטול נשמה לשבטים חדשים אלא כדי לאחד את שבטי ישראל, שבטי ישראל ההם, הישנים.

שמחה רוטמן: ומוסדות השלטון שלנו, כמו גם כללי ההכרעה, צריכים לשרת את המטרה הגדולה הזאת.

שמחה רוטמן: זה לא פשוט.

שמחה רוטמן: האיחוד הזה מלא סתירות פנימיות כמו הבית הזה, כמו הכנסת.

שמחה רוטמן: "לעץ אחד והיו לאחדים" – אחדות וריבוי, מחלוקת, הסכמות מלחמות ופשרות.

שמחה רוטמן: כשבנו שבטי ישראל את מדינת ישראל הראשונה ההגעה לאיחוד ולשילוב הזה הגיעה אחרי מאות שנים שבהן "אין מלך בישראל.

שמחה רוטמן: איש הישר בעיניו יעשה".

שמחה רוטמן: תנו לזה לשקוע.

שמחה רוטמן: בואו נבין את זה.

שמחה רוטמן: היינו זקוקים לפרק זמן כל כך ארוך גם כשהגענו לארץ אחר תקופה ארוכה של גיבוש במדבר, גם אחרי שכל עם ישראל חווה את אותן חוויות, ראה את אותם ניסים, אכל יחד את אותו המן מאותו המסטינג ולמד את אותה תורה מפי אותו מורה.

שמחה רוטמן: מלאכת איחוד השבטים היום היא מלאכה מורכבת בהרבה, וכמו איחוד השבטים של אז היא צריכה להיעשות בהדרגה.

שמחה רוטמן: בן-גוריון הבין זאת היטב.

שמחה רוטמן: בטיעוניו המתנגדים לכינונה של חוקה למדינת ישראל הסביר שקביעת הסדרים נוקשים על בסיס יחסי כוחות זמניים תגרום לכך שמדינת ישראל לא תוכל להיות מדינת העם היהודי.

שמחה רוטמן: קיבועם של ההסדרים באופן נוקשה עלול לגרום לחלקים מיהדות התפוצות להרגיש שמדינת ישראל אינה הבית שלהם.

שמחה רוטמן: גם אותם חלקים מיהודי מדינת ישראל שנמצאים במיעוט עלולים לחוש שזה אינו ביתם.

שמחה רוטמן: וכך נבנו ההסדרים בשיטת טלאי על טלאי.

שמחה רוטמן: הסכם הסטטוס-קוו, ההסדרים בעניין הגיוס, הגיור, השבת, המשפחה, ההפלות, הנישואים והקבורה, ואפשר להמשיך עוד הרבה.

שמחה רוטמן: הטלאים הם מכוערים.

שמחה רוטמן: אבל כמו שלמדתי בבית הוריי, שיושבים פה, עדיף טלאי מכוער על קרע יפה.

שמחה רוטמן: בזכות כל הטלאים האלו לא נוצרו קרעים.

שמחה רוטמן: ובזכות האנרכיה המאורגנת שבנינו כאן אין מלך בישראל, איש הישר בעיניו יעשה, אבל אפשר לחיות ביחד.

שמחה רוטמן: וממש כמו בפעם הקודמת, אל הוואקום השלטוני הזה נכנסו השופטים.

שמחה רוטמן: אך שלא כמו השופטים של הימים ההם, כששבט דן העמיד את שמשון, שבט אפרים – את גדעון, ושבטו יהודה – את עתניאל, כאן איכשהו יצא שכל השופטים באים להם משבט אחד.

שמחה רוטמן: ושלא כמו בפעם הקודמת, כשהנהגת השופטים הייתה וולונטרית, כאן מחזיקים השופטים בכוחה של הכפייה הממלכתית.

שמחה רוטמן: ושלא כמו בפעם הקודמת, כשהשופטים מילאו את תפקידם ברוח הקודש שהתאימה לרוחו של עם הקודש על אדמת הקודש, השופטים דהיום שואבים בששון את תפיסתם המשפטית ממשפט זר.

שמחה רוטמן: ואם פעם היה מדובר, לכל הפחות, במשפט האומות המתוקנות, לאחרונה שואבים שופטינו את תפיסותיהם החוקתיות ממעיינות בנגלדש, הודו ומיאנמר.

שמחה רוטמן: אוי לאותה בושה.

שמחה רוטמן: אותם הסדרים זמניים שנקבעו על ידי מקימי המדינה, חברי הכנסת ושרי הממשלה, אותם טלאים שהוטלאו לבל ניקרע, כבר אינם מוצאים חן בעיני השופטים ובעיני אלה הפונים ועולים לשערי המשפט.

שמחה רוטמן: הם הולכים וקורעים, הולכים ומכריעים, ותמיד בכיוון אחד.

שמחה רוטמן: ומלאכת האיחוד של שיבת ציון עומדת בסכנה.

שמחה רוטמן: כי לא בכול ניתן להכריע, ולא בכל דבר צריך להכריע, ויש דברים שעדיף שלא נכריע.

שמחה רוטמן: או במילים פשוטות: לא הכול שפיט.

שמחה רוטמן: וכדי שהשופטים לא יכריעו, אנחנו כאן בכנסת נכנסים לבולמוס של חקיקה, ומספר החוקים הולך וגדל.

שמחה רוטמן: וגם אנחנו שכחנו שכשם שלא הכול שפיט, לא כל דבר צריך לחוקק ולא כל דבר צריך להיות מוסדר על ידי הממשלה או על ידי הכנסת.

שמחה רוטמן: מותר להשאיר דברים לשלטון המקומי; מותר ורצוי להשאיר דברים לחברה האזרחית; מותר, רצוי ונדרש להשאיר דברים לקהילה; מותר, רצוי, נדרש ואף הכרחי להשאיר דברים למשפחה.

שמחה רוטמן: אפשר וצריך לשמור על הגבולות, אבל בתוכם – תנו לשבטים ולקהילות ולמשפחות קצת מרחב.

שמחה רוטמן: זה קצת קשה, כי הקמנו מדינה יהודית, ולשבט יהודה תמיד היה קצת לשחרר את החבל לשבטים האחרים.

שמחה רוטמן: ואם האבא ייסר בשוטים, הבן כבר מייסר בעקרבים.

שמחה רוטמן: ודוד המלך – אולי גם דוד בן-גוריון – ידע שלבני יהודה זה לא פשוט.

שמחה רוטמן: לא מזמן, בטקסי יום הזיכרון, שמענו את קינת דוד על שאול: "הצבי ישראל על במותיך חלל".

שמחה רוטמן: אך את משפט הפתיחה של דוד המלך לא תמיד מקריאים בטקסים: "ללמד בני יהודה קשת הנה כתובה על ספר הישר".

שמחה רוטמן: לבני יהודה קשה עם הקשת.

שמחה רוטמן: הם יותר חדים ועוקצניים; הם נלחמים בחרבות; ידם בעורף אויבם בהתגוששות מזיעה.

שמחה רוטמן: אבל יוסף, בן פורת יוסף, דווקא מסתדר עם הקשת לא רע: "ותשב באיתן קשתו ויפזו זרעי ידיו מידי אביר יעקב משם רעה אבן ישראל".

שמחה רוטמן: והקשת שלו כוללת את זבולון ואת שמעון, את יששכר ואת גד, את דן ואת נפתלי, ותאמינו או לא, אפילו את בנימין.

שמחה רוטמן: כדי ללמד את בני יהודה להסתדר קצת יותר טוב עם הקשת ועם כל הצבעים והשבטים שבה חייבים את ספר הישר, את ספר בראשית, שמלמד אותנו כיצד פעלו אבותינו הישרים, את ספר דברים, שמלמד אותנו לעשות את הישר והטוב בעיני ה', וכן גם את ספר שופטים, שמלמד אותנו כיצד לחיות בלי מלך.

שמחה רוטמן: זה אפשרי, אם נותנים קצת מקום לכל שבט למצוא את עצמו, שיעשה מה שישר בעיניו.

שמחה רוטמן: לא צריך את הכול להחליט כאן ועכשיו.

שמחה רוטמן: אז מה אני רוצה בעצם?

שמחה רוטמן: מדינה קטנה שמעבירה את כל כוחה לפרט, למשפחה, לקהילה ולשלטון המקומי, או מדינה עם נשמה יהודית שקובעת באופן ממלכתי את תכניה הלאומים והדתיים עבור כולם מלמעלה?

שמחה רוטמן: מערכת משפט מודרנית או מערכת משפט שפוסקת על פי חוקי התורה?

שמחה רוטמן: הכרעה בשאלות יסוד או התרת קצוות פתוחים?

שמחה רוטמן: ממלכת יהודה, ממלכת ישראל או את הממלכה המאוחדת?

שמחה רוטמן: התשובה שלי היא נאום השבטים של יחזקאל.

שמחה רוטמן: אני רוצה גם את עץ יהודה וגם את עץ אפרים.

שמחה רוטמן: אני רוצה שאפרים לא יקנא את יהודה, ויהודה לא יעצור את אפרים.

שמחה רוטמן: אני רוצה אחדים שיהיו לאחד שיהיו לאחדים.

שמחה רוטמן: אני רוצה גם וגם – אני רוצה את הכול.

שמחה רוטמן: זה כל כך הרבה לבקש?

שמחה רוטמן: זה לא רק בשבילי, זה בשביל כולנו.

שמחה רוטמן: ואת היופי הזה של קצוות פתוחים, של הסכמות ושל פשרות ושל דיון שלעולם לא נגמר הכרעות שיפוטיות לא יודעות לתת לי.

שמחה רוטמן: את זה יודעת לתת לי רק דמוקרטיה יהודית עם אתיקה נבואית.

שמחה רוטמן: אני לא רוצה לרסק את הרשות השופטת.

שמחה רוטמן: אני רוצה, אני מבקש ואני גם דורש שהרשות השופטת תדאג לדין, אבל תזכור את דברי רבן שמעון בן גמליאל: "על שלושה דברים העולם קיים, על הדין, על האמת ועל השלום.

שמחה רוטמן: שנאמר אמת ומשפט שלום שפטו בשעריכם".

שמחה רוטמן: יש לבית המשפט מונופול על הדין; אין לו שום בעלות על האמת, וככל הנראה הוא כלל לא מתחיל להבין מה נדרש בשביל שלום.

שמחה רוטמן: השלום הוא דווקא בתחום האחריות שלנו כאן, בכנסת.

שמחה רוטמן: אנחנו יכולים, צריכים וחייבים לנסות בכל רגע נתון להגיע לפשרות ולהסכמות, עם ערכים, עם דרך, עם עמדה ועם רצון משותף למדינה יהודית, היא מדינת ישראל.

שמחה רוטמן: כשקבעה הכנסת בחוק כיצד ייראה טקס הפתיחה שלה נקבע שיקראו את פרק קכ"ב בתהילים.

שמחה רוטמן: דווקא המקום שבו נמצאות המחלוקות הגדולות ביותר בחברה הישראלית נפתח בתיאור המקום המיוחד שאליו יעלו השבטים, שבטי יה, ויצליחו למרות הכול, בזכות אהבת ירושלים והודיה בשם ה', לשאול בשלום.

שמחה רוטמן: בלשכת הגזית, שחצייה בקודש וחצייה בחול, ישבו הכיסאות למשפט, כיסאות לבית דוד.

שמחה רוטמן: והם, וגם אנחנו, למען אחינו ורעינו, נדבר שלום; למען בית ה' אלוהינו נבקש טוב.

שמחה רוטמן: "שהשלום שלו ישים עלינו ברכה – – – ושלום.

שמחה רוטמן: משמאל ומימין על ישראל שלום.

שמחה רוטמן: הרחמן הוא יברך את עמו בשלום".

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת שמחה רוטמן.

יריב לוין: איחולי הצלחה בשליחותך כאן בכנסת.

יריב לוין: לאחר הברכות האישיות, אני מזמין את חבר הכנסת יצחק פינדרוס לברך את חבר הכנסת רוטמן.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת שמחה רוטמן ומשפחת רוטמן, האמת היא שקצת הופתעתי אתמול כשהוצע לי לברך אותך, אבל בסוף שמחתי מאוד על הזדמנות.

יצחק פינדרוס: אני לא הכרתי את עו"ד רוטמן.

יצחק פינדרוס: תוך כדי מערכת הבחירות, באיזשהו חוג בית, מישהו מספר לי: אתה יודע ששמחה רוטמן הוא אח של אחד הרבנים שלך, שאתה מאוד קשור אליהם?

יצחק פינדרוס: התבלבלתי.

יצחק פינדרוס: ואתה יודע שעו"ד רוטמן הוא זה שניהל את המשפט נגדך עכשיו, רק לאחרונה?

יצחק פינדרוס: המשפט של עמית הלוי.

יצחק פינדרוס: ושוחחנו, אני חושב, פעם או פעמיים.

יצחק פינדרוס: אבל אני חייב לומר שעו"ד רוטמן הוא בשורה אמיתית לפוליטיקה הישראלית, ואני גם אגיד למה – ואני לא אומר את זה כקלישאה: המחלה המרכזית שלנו במערכת הפוליטית, ואני אמרתי את זה כמה פעמים מעל במה זו, היא תרבות השקר.

יצחק פינדרוס: הפסקנו, כל אחד, לייצג את מה שהוא באמת מייצג.

יצחק פינדרוס: נהיה הכול פוליטיקלי קורקט: כדאי לי עכשיו להיות בעד, אז אני בעד; כדאי לי להיות נגד, אני נגד.

יצחק פינדרוס: והתחלואה הזאת גורמת – אנשים שואלים אותי:

יצחק פינדרוס: איך יכול להיות שאנשים טובים נכנסים לפרקליטות – הוא היה כזה ילד טוב ירושלים, הוא היה כזה הגיוני, הוא נכנס לשם ופתאום הוא מיישר קו; הוא נכנס למשטרה, היה כזה איש טוב, איש נחמד, בחור נחמד, ופתאום מיישר קו; הוא נכנס לעבוד בעירייה, היה איש טוב, איש נחמד, מה קרה שהוא יישר קו?

יצחק פינדרוס: שמחה, שאכן למד בחינוך החרדי ביסודי ומייד ברח לחינוך הדתי בעל-יסודי, שמר על צלם האנוש שלו גם כשהוא נכנס לעבוד בפרקליטות.

יצחק פינדרוס: הוא שמר על צלם האנוש ועל הדעה הצלולה ולא איבד את הצפון, ואמר: רגע, אבל אולי זה יפריע לממונים עליי; אולי זה יפריע לי בקידום; אולי זה יפריע לי באיזשהו מקום ואני אגיע למקום שיפריע לי בתוספת.

יצחק פינדרוס: והוא אמר: חבר'ה – התחיל לשאול שאלות.

יצחק פינדרוס: נכנסים שופטים – אנחנו יודעים, ממנים שופטים בבית המשפט, בוועדה למינוי שופטים, ואומרים: הינה, יש לנו שופט שיהיה קצת יותר אינטליגנט, והוא נכנס ומתיישר עם המערכת.

יצחק פינדרוס: חסרים למדינת ישראל – אבל לא רק במערכת הזאת, גם במערכת הפוליטית – אנשים של יושרה שמאמינים במה שהם מאמינים.

יצחק פינדרוס: זה לא אומר שבכל מה שאמר שמחה קודם – ודרך אגב, התווכחנו לנו על הנאום הזה כבר לפני שלושה-ארבעה ימים – אני חייב להסכים איתו.

יצחק פינדרוס: זה לא אומר שעל כל מה שהוא אומר אנחנו מסכימים, אבל חסרים אנשים שיגידו ויאמרו את מה שהם מאמינים בו.

יצחק פינדרוס: וכן, אם הוא רוצה לבוא כעורך דין עם קורקינט לכנסת, הוא יבוא עם קורקינט, ושכולם יצחקו, אבל אם ככה הוא רוצה, הוא יבוא עם קורקינט.

בצלאל סמוטריץ': הוא בא עם קורקינט לבית הנשיא.

יצחק פינדרוס: מה?

בצלאל סמוטריץ': לבית הנשיא הוא בא עם קורקינט, לא לכנסת.

יצחק פינדרוס: לבית הנשיא, לכנסת, לאן שהוא רוצה.

יצחק פינדרוס: אתה יודע, הלוואי עליי.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לבוא עם קורקינט.

יצחק פינדרוס: אשתי לא תיתן לי.

יצחק פינדרוס: אם הוא רוצה.

יצחק פינדרוס: עם ענווה, בלי התנשאות, אבל להאמין במה שאתה מאמין; להאמין ולומר את מה שאתה אומר.

יצחק פינדרוס: אפשר לעשות פשרות בתנאי שכל אחד מציג את העמדה שלו ומגיע לפשרה, אבל אם השני לא מציג את העמדה שלו ואומר את מה שכדאי לו לומר, איך אפשר לנהל דיאלוג?

יצחק פינדרוס: איך אפשר לנהל דו-שיח?

יצחק פינדרוס: אדם צריך להאמין במה שהוא מאמין, לא לעשות את זה כי כרגע כדאי לו ומחר הוא משנה את דעתו; כרגע טוב לו מה שנעשה, אז הוא מצדיק את זה כי זה יכול אולי לקדם אותו.

יצחק פינדרוס: והדבר הזה הוא בשורה – הוא בשורה לנו, הוא בשורה למדינת ישראל, הוא בשורה לוויכוחים שיש בינינו, למערכת שיש בינינו.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לומר עוד דבר אחד.

יצחק פינדרוס: שמחה הגיע לכאן מהתנועה למשילות ולדמוקרטיה.

יצחק פינדרוס: אחת המערכות הכי שקריות – בכנסת, אני אומר, תמיד יש הרבה הרבה בלוף – אחת המערכות הכי שקריות היא אותה מערכת שיושבת כאן, בגבעה, ואומרת שהיא מערכת מקצועית ושהיא באה לעשות את הכול בשם המקצוע ובשם לימודי המשפט.

יצחק פינדרוס: היה כאן מישהו ששם את חייו בשנים האחרונות להוריד את המסכה הזאת להגיד: חבר'ה, זה בלוף, זה שקר.

יצחק פינדרוס: זאת מערכת פוליטית אינטרסנטית שמובילה בצורה מתוחכמת, אפילו הייתי אומר שבצורה קצת מרושעת, אג'נדה מאוד מאוד ברורה, בלי לגלות אותה; בלי להגיד: יש לנו עמדה וכך אנחנו חושבים ובגלל העמדה הזאת אנחנו כותבים את זה כך בעברית צחה.

יצחק פינדרוס: בא מישהו עם אותה עברית צחה, לא נראה דוס כמוני, לא נראה חרדי כמוני שלא מבין מה זה ערכי המשפט, אלא יודע לדבר בשפה שלהם ולהגיד להם את האמת הזאת.

יצחק פינדרוס: ואני מקווה שאת האמת הזאת, באותה אמת שהמשכת עד היום ולא נפלת במקומות, לפגעי הזמן, כמו שהרבה אנשים נופלים כאן – היה לי ידיד קרוב מאוד שנכנס לכנסת, דוד רותם.

יצחק פינדרוס: הוא גם היה משפטן וגם היה איש אמת.

יצחק פינדרוס: ואני זוכר, במסיבה של הכניסה שלו לכנסת הוא אמר לכולנו: אני מבקש מכם, אם אתם ידידיי – אני יודע שבכנסת נרקבים, מתקלקלים, האמת מתחילה להתבלבל.

יצחק פינדרוס: אתם חברים שלי.

יצחק פינדרוס: אל תתחנפו אליי, תזכירו לי כשזה קורה לי.

יצחק פינדרוס: אז שמחה, מכיוון שאתה לא נפלת בפרקליטות ולא נפלת במקומות אחרים, אני בטוח שלא נצטרך להזכיר לך את זה.

יצחק פינדרוס: תמשיך עם האמת שלך, ועם האמת הזאת, בסוף, כשהולכים עם האמת – משפט אחד על יהודה ויוסף: יהודה ויוסף יכולים להתאחד כשהמטרה היא משותפת: כשיהודה – המטרה שלו היא יהודה, ויוסף – המטרה שלו היא יוסף, היא לא רלוונטית; כשיש מטרה שלישית, ויהודה בחרב שלו ויוסף בקשת שלו עושים את אותה מטרה, אז יש סיכוי לדבר הזה להצליח.

יצחק פינדרוס: תודה רבה ובהצלחה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק פינדרוס, ושוב ברכות ואיחולי הצלחה לחבר הכנסת שמחה רוטמן.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אני מזמין את יושב-ראש הוועדה המסדרת חבר הכנסת מיקי זוהר למסור הודעה שאיננה מחייבת הצבעה.

יריב לוין: בבקשה.

הוועדה המסדרת): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אבקש להודיע על חילופי אישים בוועדות הבאות: בוועדה המסדרת – מטעם יש עתיד, במקום חבר הכנסת יואב סגלוביץ' יכהן חבר הכנסת עידן רול; מטעם סיעת הציונות הדתית, במקום חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק יכהן חבר הכנסת אבי מעוז.

הוועדה המסדרת): בוועדה הזמנית לענייני חוץ וביטחון – מטעם סיעת מרצ, במקום חבר הכנסת ניצן הורוביץ יכהן חבר הכנסת יאיר גולן.

הוועדה המסדרת): כמו כן, חבר הכנסת ניצן הורוביץ יכהן כממלא מקום בוועדה במקום חבר הכנסת יאיר גולן.

הוועדה המסדרת): זו הודעה בלבד, ולכן אין צורך בהצבעה.

הוועדה המסדרת): תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: [נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות והוראות נוספות) (תיקון מס' 38), התשפ"א–2021.

יריב לוין: אני מזמין את סגן שר הבריאות יואב קיש להציג את התקנות.

קריאה: – – –

יריב לוין: כן.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, לפני שאני פותח אני רק רוצה לומר שמשרד הבריאות אתמול רצה להעביר בישיבת הממשלה הנחיות לגבי נתב"ג לאור החשש מכניסת מוטציות למדינת ישראל, ולצערי, לאור, בואו נגיד, האי-הסכמות שהיו והתארכות הישיבה, לא הספקנו לנהל את הדיון בממשלה.

יואב קיש: בכל מקרה, אני כן חושב שיש פה אולי גם קריאה לציבור שידע להיזהר באותן מדינות שאנחנו קוראים להן רמה 2.

יואב קיש: אנחנו הולכים לחלק את המדינות לרמה 1 ולרמה 2: רמה 1 זה בעצם המצב שאנחנו מכירים כיום, עם כל הדרישות הקיימות כיום; ברמה 2 זה אותן מדינות מסוכנות שבהן יש וריאנטים שייתכן שיכולים להשפיע גם על אנשים מחוסנים.

יואב קיש: יש חשש כזה בווריאנט ההודי.

יואב קיש: כמה מדינות נוספות שבקטגוריה הזו הן אוקראינה, דרום אפריקה, מקסיקו.

יואב קיש: אותן מדינות ייכנסו לרמה 2, והרעיון של ההנחיות לרמה 2 הוא למנוע יציאה של ישראלים לאותן מדינות – מלבד עם ועדת חריגים, מסיבות מיוחדות.

יואב קיש: כניסה של זרים לא תאושר.

יואב קיש: כניסה של ישראלים כמובן תאושר, אבל חובת בידוד תהיה בכל מקרה, גם למחוסנים ולמחלימים, בחזרה מאותן מדינות.

יואב קיש: כולם רואים מה שקורה בהודו; המצב שם מאוד מאוד קשה.

יואב קיש: אפילו לא בטוח שמה שאנחנו שומעים מגלם את המציאות הכל-כך קשה.

יואב קיש: מדברים כנראה על מספרים הרבה יותר גדולים של מאומתים שם.

יואב קיש: וכולנו כמובן מפה שולחים החלמה, ברכות החלמה ועזרה, ויש גם עזרה שבמשרד הבריאות פיזית מתארגנים בשביל לתת מענה, גם בצורכי בתי החולים ואולי גם בכוח אדם.

יואב קיש: אנחנו עובדים בנושא הזה.

יואב קיש: ברשותכם, אני אעבור על התקנות.

יואב קיש: יש לי שני סטים של תקנות היום: תיקון מס' 38, ואחרי זה תיקון מס' 11.

יואב קיש: שניהם כמובן מגיעים לפה מכיוון שאין ועדות שיכולות להצביע על התקנות, ושניהם למעשה, אם לא יעברו, גם יאבדו את היכולת של אחריות פלילית עם עשיית עבירות הנובעות מתקנות הללו, והקנסות גם יוחזרו, ולכן החשיבות של התמיכה.

יואב קיש: אני אעבור רגע על תיקון מס' 38.

יואב קיש: תיקון מס' 38 כולל הארכת תוקף של הסדרים קבועים בתקנות, ובהם פעילות של עסקים, חובת הפעלת חלק מהעסקים בתו ירוק – אולמות אירועים, מועדונים, חדרי כושר, כנסים ואירועים גדולים בתו ירוק.

יואב קיש: אלו תקנות תיקון מס' 38, ואבקש את תמיכת הכנסת בתקנות אלו.

יואב קיש: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת משה אבוטבול – ראשון הדוברים, בבקשה.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, בימים אלו אנו נכנסים אט-אט לשגרת החיים מאותו משבר עולמי של מגפת הקורונה, שגבה עד כה, לצערנו הרב, למעלה משלושה מיליון קורבנות בעולם כולו.

משה אבוטבול: כאן בארץ ישראל נפטרו מהנגיף למעלה מ-6,000 אנשים יקרים, זיכרונם לברכה.

משה אבוטבול: כיום, ברוך השם, תהילות לה' יתברך, עוד ועוד מחלקות קורונה נסגרות בבתי החולים והתחלואה בירידה.

משה אבוטבול: אין ערים אדומות וכתומות; הרוב כבר ירוקות, ברוך השם.

משה אבוטבול: המשק חוזר לאיתנו, וכך גם מוסדות החינוך, בתי הכנסיות ועולם התורה.

משה אבוטבול: כאן בכנסת מעדכנים אנו מפעם לפעם את צווי הבריאות והתקנות לרגל ההתמתנות של המגפה, בחסדי השם.

משה אבוטבול: כמה תודה צריך לתת לה' יתברך על חסדיו ועל נפלאותיו ועל היציאה המהירה יחסית מהמשבר, שאנו יצאנו ממנו ומדינות רבות עדיין שקועות בו עד צוואר.

משה אבוטבול: קחו את הודו לדוגמה: אנשים מתאמצים לברוח משם; הם קורסים תחת מגפת הקורונה; בתי החולים סובלים ממחסור בחמצן; 346,786 נדבקים חדשים היו שם, ולמעלה מ-2,600 מתו שם בשלושת הימים האחרונים.

משה אבוטבול: ואצלנו, בסייעתא דשמיא, לאחר כשנה מדברים על ההקלות הנוספות שבדרך, על ביטול מגבלות התפוסה באולמות האירועים.

משה אבוטבול: אנו גם יוצאים למירון, לרבי שמעון בר יוחאי.

משה אבוטבול: מי חלם על זה לפני שנה?

משה אבוטבול: כמה חייבים אנו להודות לבורא עולם על ניסיו ונפלאותיו וחסדיו הרבים עלינו.

משה אבוטבול: כמה חייבים לזכור את הניסים שליוו כל אחד ואחד, גם באופן אישי ופרטי, בתקופת הקורונה.

משה אבוטבול: תגלגלו בזיכרון כמה חודשים אחורה, איך נראו החגים הקודמים, בסוכות, בפסח הקודם, ישיבות הזום, המגבלות האיומות, וכמה בורא עולם אוהב אותנו, אוהב את יצוריו בני האדם, ונתן בינה וחוכמה למצוא את החיסון שיתאים לבלימת המגפה ומיגורה.

משה אבוטבול: חובה עלינו להודות לה' על ניסיו ונפלאותיו.

משה אבוטבול: "טוב להדות לה' ולזמר לשמך עליון".

משה אבוטבול: אסור להיות, חס ושלום, כפויי טובה לה' ולנפלאותיו.

משה אבוטבול: לא צריך להמתין עד לסיום העניין של הקורונה לגמרי ממש; מספיק שרואים את הכיוון הנפלא של בורא עולם וחסדיו, וכבר עכשיו אנו נמצאים בירידה תלולה של התחלואה והפסקת התמותה, שהייתה בעבר בכמויות איומות – זו סיבה כבר כעת להודות ולהלל את ה' יתברך.

משה אבוטבול: אינני פוסק הלכות, אבל סבורני שעל רבני ומנהיגי הציבור התורני לשקול הכרזת יום תודה והודאה שנתי לציבור על הפסקת התמותה והתחלואה של הקורונה שקרתה בדורנו, הכול כמובן בהתאם לפסיקה התורנית המקובלת.

משה אבוטבול: אבל אסור, אסור לנו לשכוח את ניסי הקדוש ברוך הוא עלינו.

משה אבוטבול: נאמר במגילת איכה פרק ג', פסוק כ"ב: "חסדי ה' כי לא תמנו כי לא כלו רחמיו".

משה אבוטבול: כל מי שהקדוש ברוך הוא עושה לו נס והוא מודה לה' זוכה, והקדוש ברוך הוא עושה לו נס נוסף.

משה אבוטבול: כפי שאומר דוד המלך עליו השלום בתהילים פרק ס', פסוק ו': "נתתה ליראיך נס להתנוסס".

משה אבוטבול: צריך להודות על הניסים – כך גם אנו נודה לה' על ניסיו ונפלאותיו, וכמובן גם לשליחיו למשימה הטובה: לגדולי ישראל, לרבנים היקרים, שניווטו אותנו נכונה במשבר, בפסקי ההלכות והחיזוקים התורניים, כמו גם לראש הממשלה היקר מר בנימין נתניהו, שעמל על השגת החיסונים והחיזוק והחוסן הכלכלי לאזרחים, ברוך השם; לשרים העיקריים, בראשם לשרי הבריאות, הרב יעקב ליצמן ומר יולי אדלשטיין, כמו גם לשר הפנים, יושב-ראש התנועה שלנו, הרב אריה דרעי, ולכל שאר שרי הממשלה, לחברי הכנסת, ליושבי-ראש וחברי הוועדות שבכנסת, שטיפלו במשבר האיום, למערכת הבריאות, לראשי הרשויות, לבתי החולים וקופות החולים ולכל מי שפעל בעניין.

משה אבוטבול: כולם יבורכו מפי עליון, אמן.

משה אבוטבול: כי כידוע אין בעל הנס מכיר בניסו, וכאן כולם ראו ורואים את ניסי ה' יתברך, ועל כך תודתנו לה' יתברך.

משה אבוטבול: ברוך ה' יתברך.

משה אבוטבול: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת מוסי רז – איננו.

יריב לוין: חברת הכנסת מירב כהן, בבקשה.

מירב כהן: תודה.

מירב כהן: אני רוצה לדבר היום על נושא חשוב מאוד.

מירב כהן: כאשר הייתי חברה בממשלה כמעט הצלחנו לפצח אותו אבל העובדה שלא הועבר תקציב מדינה פשוט חסמה אותנו.

מירב כהן: זה נושא שלא ארפה ממנו עד אשר העוול הגדול הזה יתוקן.

מירב כהן: אז ככה: כיום מדינת ישראל מענישה מבוגרים שיוצאים לעבוד.

מירב כהן: איך היא עושה את זה?

מירב כהן: פשוט מי שעובד בשנים הראשונות שאחרי גיל הפרישה ומקבל שכר של מעל 6,000 שקלים, מקזזים לו את קצבת הזקנה.

מירב כהן: זה כמובן לא הוגן, כי לחלק מהאנשים אין פנסיות והם חייבים לעבוד כדי להתקיים, וזה גם לא חכם, כי אנחנו במו ידינו מכריחים מבוגרים לשבת בבית ולהיות עניים יותר, בודדים יותר וחולים יותר.

מירב כהן: בשנת 2014 פעלה ועדה בין-משרדית שעסקה בנושא הזה בדיוק והציעה לבטל את מנגנון הקיזוז המעוות הזה, מה שנקרא מנגנון הדיסרגרד, אבל לא נעשה עם זה שום דבר.

מירב כהן: יש רק מדינות בודדות בעולם שעדיין מקזזות קצבת זקנה למי שיוצא לעבוד.

מירב כהן: בארצות הברית ביטלו את זה, בנורבגיה ביטלו את זה.

מירב כהן: גילו שכאשר מבטלים את המנגנון המעוות הזה אז קורים דברים נפלאים – גם יותר אנשים עובדים, גם השכר שלהם עולה וזה גם תורם מאוד לתוצר של המדינה.

מירב כהן: למעשה, התוספת לתוצר הרבה הרבה יותר משמעותית מהעלות של המהלך הזה.

מירב כהן: ברור שבהתחלה יש לזה עלות, כי משלמים יותר קצבאות זקנה, אבל גם יותר אנשים עובדים ומרוויחים משכורות, ואז הם גם משלמים יותר מיסים, פחות נסמכים על מערכת הרווחה ותורמים לתוצר.

מירב כהן: זו עסקה שמאוד מאוד מאוד משתלמת למדינה.

מירב כהן: זה פשוט דורש חשיבה לטווח ארוך ולא לטווח קצר.

מירב כהן: את מנגנון הדיסרגרד חייבים לבטל, ולכן הגשתי הצעת חוק שמטרתה לתקן את העיוות הזה.

מירב כהן: אני מבטיחה להילחם על העניין הזה ולא להרפות, כי לשמור את המבוגרים שלנו בעולם התעסוקה זו מטרה אסטרטגית למשק ולחברה בישראל.

מירב כהן: אני מאוד מקווה שיושבי הבית הזה ומשרד האוצר יתגייסו יחד למשימה החשובה הזאת.

מירב כהן: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת אבי מעוז, בבקשה.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, סגן השר יואב קיש – הוא לא נמצא פה, אבל רציתי לשאול מה עם התקנות לגבי ההילולה במירון, שאמורה להתחיל בעוד יממה.

אבי מעוז: משום מה הממשלה, כמו שהיא לא אישרה את תקנות התעופה, היא גם לא אישרה את התקנות האלו.

אבי מעוז: חשוב מאוד לתת את הדעת על כך.

אבי מעוז: אני מקווה שהוא ישיב לי מעל במה זו.

אבי מעוז: בנוסף, אנחנו לפני ל"ג בעומר, ונציב כבאות ראשי הוציא תקנות שאוסרות על הדלקת מדורות בל"ג בעומר.

אבי מעוז: פעם ראשונה אחרי 73 שנים.

ינון אזולאי: לא.

ינון אזולאי: לא פעם ראשונה.

ינון אזולאי: הוא הוציא את זה גם לפני שנתיים וגם לפני שלוש שנים.

אבי מעוז: מה?

אבי מעוז: מה?

ינון אזולאי: בשנה שעברה זה היה בגלל הקורונה, ואם אני לא טועה, לפני שנתיים – בגלל גל החום.

קריאה: בשנה שעברה זה היה.

אבי מעוז: בשנה שעברה בגלל הקורונה – בגלל הקורונה זה משהו אחר.

אבי מעוז: אני חושב שלבוא ולבטל, על ידי פקיד בכיר ככל שיהיה, כך באחת לבטל את המנהג – אני חושב שזה לא פחות מעזות מצח, ואני קורא לו מייד לבטל את זה.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, בתוך כל התסבוכת הפוליטית של הניסיונות להקמת ממשלה, אני רוצה להזכיר לנו קצת הכרת הטוב.

אבי מעוז: בזמן שברחבי העולם מתגלים כשני מיליון מקרי קורונה מדי יום, בישראל – פחות מ-100; בזמן שברחבי העולם מתים, לצערנו, כל יום עשרות אלפים מקורונה, בישראל יש מקרי פטירה בודדים, אם כי ברור שכל אחד מהנפטרים הוא עולם ומלואו, ואנחנו עם המשפחות של נפטרי הקורונה; בזמן שברחבי העולם המגפה עדיין משתוללת, בישראל החיים הולכים וחוזרים לשגרה.

אבי מעוז: על הדבר הלא-כל-כך מובן הזה אנחנו מוכרחים להכיר טובה.

אבי מעוז: הכרת הטובה היא ערך יסוד ביהדות.

אבי מעוז: ראשית וקודם לכול – כמובן לאלוקי ישראל, שלא עזב ולא יעזוב את עמו ואשר חסדו גבר עלינו.

אבי מעוז: על גבי זה – לשליחו, ראש ממשלת ישראל, שמאז פרוץ המגפה, למעלה משנה – אני רוצה להוסיף פה משהו שאני זוכר: מייד לאחר שנפל האסימון, כמו שאומרים, והתחדדה ההכרה שיש פה מגפה עולמית, ראש הממשלה זימן ישיבה אצלו עם המכון הביולוגי בנס ציונה ונתן להם הנחיה: לכו ופתחו חיסון נגד המחלה הזאת.

אבי מעוז: כבר אז הוא צפה שזה הדבר שיביא לחיסול המגפה.

אבי מעוז: ראש הממשלה לא חסך מאמצים, בגבורה ובתושייה, גם כאשר זה לא השתלם מבחינה ציבורית ונדרשו החלטות בלתי פופולריות בעליל, והוביל את ההתמודדות עם הנגיף בסגרים ובהקלות, בהנחיות ובהקפדה על יישומן, בסגירת השמיים לטיסות ובפתיחתם, בסיוע כלכלי לעסקים ולאזרחים, ומעל הכול – במאמצי-העל להשגת החיסונים, מאמצים שהניבו פרי והעמידו את ישראל בקדמת הבמה העולמית ביציאה מהמגפה.

אבי מעוז: על כל אלו אנחנו מברכים את ראש הממשלה.

אבי מעוז: אנחנו מכירים לו טובה גדולה, ואנחנו גם מבטיחים לעשות הכול, אבל הכול, להמשך הנהגתו את מדינת ישראל.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת מתן כהנא – איננו; חבר הכנסת אלכס קושניר – איננו; חברת הכנסת קרן ברק – איננה; חברת הכנסת מירב בן ארי – איננה.

יריב לוין: חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון, בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, שמעתי כאן את חברי הכנסת שדיברו לפניי ובאמת עולות כאן שאלות.

יפעת שאשא ביטון: אבל לפני שאני אתחיל בשאלות אני רק אציין שגם ביום שני האחרון וגם היום אנחנו מצביעים על תקנות שחלקן, פג תוקפן היום, זאת אומרת, אנחנו מצביעים על דברים בדיעבד.

יפעת שאשא ביטון: שמעתי את חבר הכנסת אבוטבול מברך ומברך, כאילו על המוגמר, כאילו הקורונה כבר איננה כאן.

יפעת שאשא ביטון: אני אומרת: אוקיי, אם אתה מברך על המוגמר ואין קורונה, ובכנסת יושב-ראש הוועדה המסדרת חבר הכנסת מיקי זוהר לא מוכן להקים את ועדת הקורונה, אז כנראה שבאמת אין קורונה, ובואו נבטל את כל ההגבלות.

יפעת שאשא ביטון: למה אנחנו נמצאים בכלל במקום שבו יש עוד הגבלות ועוד הגבלות ואנחנו מאריכים את התוקף של מה שהיה בעבר?

יפעת שאשא ביטון: אם אין – אז אין.

יפעת שאשא ביטון: אבל אם יש קורונה, ואני חושבת שאנחנו עדיין צריכים לנהל את האירוע הזה, אז צריך להקים ועדת קורונה בכנסת שתוכל לדון בהחלטות הממשלה, שתוכל לאשר את התקנות לפני שפג תוקפן, שתוכל לבדוק אם יש בהן היגיון, אם הן באמת עונות על הצורך.

יפעת שאשא ביטון: יש החלטות הרות גורל שהולכות להתקבל, כמו הנושא של חיסון ילדים; יש הרבה מאוד דברים דרמטיים על הפרק שצריך לדון בהם בשקיפות, בצורה מקצועית, בצורה עניינית, כדי שהציבור יוכל לדעת ולהבין למה החלטות מתקבלות כפי שהן וכדי שהוא יוכל לשתף איתנו פעולה.

יפעת שאשא ביטון: ומה אנחנו עושים אחרי שנה?

יפעת שאשא ביטון: חוזרים על אותן טעויות: חוסר שקיפות מול הציבור, אין דיון מקצועי וענייני, הדברים ב"שלוף".

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מאשרים דברים בדיעבד, ואחר כך אנחנו גם מתלוננים למה הציבור לא משתף איתנו פעולה.

יפעת שאשא ביטון: אז אני כאן, אדוני היושב-ראש, כדי לקרוא לכנסת הנכבדה שלנו להקים את ועדת הקורונה, כדי שאנחנו נוכל באמת לנהל את הדברים האלה בצורה מסודרת, אחראית, מקצועית, בזמן שלהם; שהציבור יסתכל עלינו וידע שאנחנו מתייחסים אליו ברצינות.

יפעת שאשא ביטון: אני רק אתן לכם דוגמה קטנה.

יפעת שאשא ביטון: ממש 20 שניות, כבוד היושב-ראש.

יריב לוין: בבקשה, אין בעיה, בבקשה, אין שום בעיה.

יפעת שאשא ביטון: מגיעות אליי הרבה מאוד פניות, וגם אני חוויתי אותן – אני שמחה שסגן השר יואב קיש נמצא כאן – באמת, הגבלות ממש ממש פשוטות לגבי ילדים.

יפעת שאשא ביטון: משפחה מטיילת בקניון, מסתובבת עם הילדים בין החנויות, פוגשים את כולם, מתראים עם כולם; מגיעים למקום שבו מוכרים מזון – יש חבל, ולילד אסור לחצות את החבל, כי הוא לא מחוסן, אבל מותר לו לעמוד מעבר לחבל.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, החבל הוא שיוצר את ההפרדה בין כן מדביק ללא מדביק.

יפעת שאשא ביטון: הם יכולים לקנות את האוכל ולאכול אותו בחוץ, כי לילד אסור להיכנס, אבל אחר כך לחזור ולפגוש את אותם אנשים שישבו באותו מתחם.

יפעת שאשא ביטון: אותו כנ"ל לגבי מסעדות.

יפעת שאשא ביטון: הילד יכול לשבת עם המשפחה שלו בחוץ, כי הוא לא מחוסן, אבל הוא לא יכול לשבת איתם בפנים.

יפעת שאשא ביטון: בואו, אם אנחנו נלך לשיטתו של ראש הממשלה בדוגמאות שהיו לפני כן, זה לא שהילד עובר בין השולחנות ויורק על כולם; הרי הוא נכנס פנימה, הוא יושב עם המשפחה שלו, עם האנשים שאיתם הוא הגיע מהבית, ושם נגמר הסיפור.

יפעת שאשא ביטון: אבל לא, אנחנו יוצרים את ההגבלות האלה, ואף אחד לא מבין מה ההיגיון הרפואי שעומד מאחוריהן.

יוראי להב-הרצנו: אני אסביר.

יפעת שאשא ביטון: אני אשמח מאוד.

יפעת שאשא ביטון: יש הרבה מאוד הסברים אחרים, אבל הסבר רפואי הגיוני אין באירוע הזה.

יפעת שאשא ביטון: גם הסיפור של הורים שלא יכולים ללוות את הילדים שלהם לתוך הגן.

יפעת שאשא ביטון: אז היום אמרו שכבר אפשר ללוות את הילדים לתוך הגן, אבל רק אם ההורים מחוסנים.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו, שימו לב: יש בציבור כל כך הרבה בלבול וכל כך הרבה דיסאינפורמציה וכל כך הרבה הפחדה.

יפעת שאשא ביטון: אנשים מפחדים.

יפעת שאשא ביטון: אומרים: רגע, אם מישהו לא מחוסן אז יכול להיות שהוא מאיים על החיים שלי?

יפעת שאשא ביטון: יכול להיות שזה נכון, אבל אין שום דיון מקצועי, רפואי, שיהיה אפשר באמת לנהל את הדברים האלה בצורה עניינית ושגם אנחנו וגם הציבור נבין באמת איפה אנחנו נמצאים.

יפעת שאשא ביטון: לכן אני חוזרת על קריאתי: כנסת נכבדה, באמת, בואו נקים מחדש את ועדת הקורונה ונחזור לנהל את האירוע הזה בצורה הכי טובה שיכולה להיות.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אדוני סגן השר, אתה מבקש להשיב.

משה אבוטבול: יפעת, כבר בקדנציה הקודמת לא הייתה ועדה, כשעמדת בראשה.

משה אבוטבול: בואו נודה באמת, זה המשך רציף של העניין.

משה אבוטבול: יש קבינט קורונה – – –

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת.

יריב לוין: אדוני סגן השר, בהזדמנות הזאת אני גם אודה אם תוכל להתייחס – שאל כאן קודם חבר הכנסת משה מעוז בנושא תקנות שנוגעות לאירוע ההילולה במירון.

יריב לוין: אז אם אפשר להתייחס גם לעניין הזה.

יריב לוין: בבקשה.

נירה שפק: – – –

יואב קיש: יש לי עוד תקנות, אולי נדחה את זה לנגלה השנייה.

יריב לוין: בבקשה, אין בעיה, תשאלי.

נירה שפק: בהקשר למה שיפעת אמרה, הורים יכולים להביא את הילד בתנאי שעשו בדיקה.

נירה שפק: מה הבעיה?

נירה שפק: התקנה אומרת שמרגע הבדיקה – – –

יואב קיש: הורים לא מחוסנים, את מתכוונת.

נירה שפק: אני מדברת על ילד.

נירה שפק: הורים מחוסנים רוצים להיכנס למסעדה או לחנות – אתה יכול להיכנס אם עשית בדיקה – – –

יואב קיש: לחנות אין בעיה להיכנס.

יואב קיש: רגע, זה נושא רגיש בגלל זה – – –

נירה שפק: רק אם אתה עושה בדיקה לילד ואתה בא עם הוכחה.

יואב קיש: נכון.

נירה שפק: כדי לעשות את הבדיקה, מרגע שעשית את הבדיקה, לילד אסור להיות בגן 24 שעות.

נירה שפק: משמע, הילד לא בגן – האימא או האבא לוקחים יום חופש.

יואב קיש: אני לא מכיר את זה שאסור לילד להיות בגן.

נירה שפק: תבדוק את זה.

יואב קיש: אני לא מכיר.

יואב קיש: בואו נעשה סדר.

יואב קיש: קודם כול, אני מסכים, ואני אתייחס בסוף דבריי לנושא הוועדה, בסדר.

יואב קיש: אבל לפני זה אני רוצה להתייחס לכל הנושא של איפה אנחנו נמצאים, מה המדיניות ומה משרד הבריאות רוצה להוביל.

יואב קיש: בואו נגיד ככה: אנחנו מנהלים את ירידת התחלואה המבורכת שקורית במדינת ישראל בחודש-חודשיים האחרונים, אולי קצת יותר.

יואב קיש: ואני, ברוך השם, מברך על כך שלמרות – זאת אומרת, הרי אלה מגמות הפוכות:

יואב קיש: הרבה פתיחות ושינוי במציאות של ההתנהלות במדינת ישראל, ואנחנו מצליחים לשמר את ירידת התחלואה.

יואב קיש: אני חושב שזה הדבר הכי מרכזי שאנחנו מקפידים עליו – שהתחלואה תמשיך לרדת.

יואב קיש: אם נסתכל אחורה, איפה היינו לפני חודשיים ואיפה אנחנו היום, אז אני אומר לכם: בהתנהלות שגויה עם וריאנט שיודע להתגבר על החיסונים, תוך חודשיים מדינת ישראל בעולם אחר.

יואב קיש: אף אחד לא רוצה להיות שם.

יואב קיש: ולכן הדבר הכי מרכזי שאנחנו בוחנים כל הזמן זה להמשיך להקפיד על ירידת מגמת התחלואה.

יואב קיש: זה הדבר המרכזי.

יואב קיש: עכשיו, לאן אנחנו רוצים להגיע?

יואב קיש: אנחנו מבינים היטב שהסכנה המרכזית של כניסת וריאנטים היא מנתב"ג וממעברי הגבול.

יואב קיש: זה הדבר המרכזי.

יואב קיש: פה אנחנו שמים את כל התשומות וכל המאמצים, ובמקביל שחרור – אתם יודעים שביום חמישי הבא, לא מחר, עוד שבוע, אנחנו כבר במהלך אחר, של תו ירוק ללא הגבלות.

יואב קיש: להערכתי, בעוד שלושה שבועות מהיום, במידה שהירידה בתחלואה נמשכת, אנחנו נשחרר ונוריד את ההגבלות לחלוטין.

יואב קיש: זאת אומרת – – –

יפעת שאשא ביטון: – – –

יואב קיש: סליחה, סליחה.

יפעת שאשא ביטון: – – –

יואב קיש: תני לי לסיים את דבריי, אחרי זה אענה על השאלות, כי אני מעדיף את זה ככה מאשר הפרעות הדדיות, שאני משתדל כשאני יושב שם לא לעשות.

יפעת שאשא ביטון: מקבלת.

יואב קיש: אז אני אומר בצורה הכי ברורה.

יואב קיש: ויש פה גם אמירת פנים, לממשלה, כי אנחנו דורשים משאבים לטובת טיפול באירוע נתב"ג וכניסות הגבול – במקום הזה אנחנו נשים את מרכז המאמץ.

יואב קיש: מהצד השני, תוך כדי המשך ירידת התחלואה אנחנו יכולים להגיע למצב שבעוד שלושה שבועות מהיום, להערכתי, מדינת ישראל תהיה כמעט ללא הגבלות.

יואב קיש: זה הישג מדהים.

יואב קיש: אתם רואים, גם רוצים להביא תיירים מחוסנים.

יואב קיש: יש כל מיני דברים שאנחנו רוצים לעשות, אבל החשש הגדול שלנו, קודם כול, זה שצריך להמשיך לעשות את זה תוך כדי ירידת התחלואה.

יואב קיש: למה כל כך חשוב לנו נושא ירידת תחלואה?

יואב קיש: ופה אני מתחבר לכל מה שנאמר פה.

יואב קיש: אם לא שמתם לב, דיברתם על הילדים, על הציבור הלא-מחוסן.

יואב קיש: מעל שניים וחצי מיליון איש במדינת ישראל עדיין לא מחוסנים, רובם הגדול ילדים.

יואב קיש: לכן, יש חשש שאם אנחנו ברמות תחלואה – ונגיד, לצורך העניין, מה שהולך להיות ביום חמישי בעוד שבוע, תו ירוק ללא הגבלות ודברים כאלה וכניסה עם בדיקות וכל זה; אם היינו עושים את זה חודש לפני, כשלא היינו מתחת ל-100 – היינו מתחת ל-1,000, והיינו עדיין ברמת תחלואה גבוהה יחסית – לא היינו מגיעים למספרים הנמוכים.

יואב קיש: החשיבות הגדולה של ההתנהלות הזאת עם ההגבלות הייתה להוריד את התחלואה, כי היום, ובצדק, הסיכון, לאור זה שרמת התחלואה הארצית נמוכה, יורד בהכרח בכל המדינה, כי אנחנו באירוע שהוא הרבה יותר בטוח.

יואב קיש: זו ההתנהלות של משרד הבריאות, ולכן יש לנו חשש מאוד גדול בכל מה שקשור לציבור לא מחוסן באירוע בלי מסכות ובאוכל.

יואב קיש: לכן יש הבדל גדול.

יואב קיש: כן, אני מצטער לומר לכם, כאשר מדובר במסעדות בפנים, עם ילדים, או לצורך העניין ציבור לא מחוסן, זה אירוע עם רמת סיכון גבוהה.

יואב קיש: אנחנו נלך אליו, ואנחנו הולכים אליו, כאשר רמת התחלואה נמוכה; לא נלך אליו כשיש 1,000 איש מאומתים כל יום.

יואב קיש: למרות שאתה יכול להגיד: למה לא?

יואב קיש: לא, אנחנו נגיע למספרים הנמוכים ואז נפתח, אז נגדיל.

יואב קיש: אנחנו עושים את זה בצורה מנוהלת, וברוך השם, מצליחים.

יואב קיש: ברוך השם, מצליחים.

יואב קיש: אפשר לומר בעניין הזה שבאמת הכלכלה נפתחת, אנחנו במקום אחר לגמרי.

יואב קיש: הטענות שאני שומע, והן לגיטימיות, הן באמת – בתמונה הכללית, כשאתה מסתכל על המקרו, אני חושב שאפשר לחיות גם עם הדבר הזה בשביל הזהירות, שלא נמצא את עצמנו פותחים מהר מדי ומייצבים איזושהי תחלואה שלא יורדת בגלל שעדיין הווירוס יכול למצוא מספיק אנשים במדינת ישראל שלא מחוסנים.

יואב קיש: זה – 1.

יואב קיש: דרך אגב, גם אנשים מחוסנים נדבקים, אני לא יודע אם אנשים מבינים את זה.

יואב קיש: יש.

יואב קיש: קורה.

יואב קיש: גם אנשים מחוסנים מגיעים בסוף לבתי חולים, לצערי.

יואב קיש: המספרים הם הרבה הרבה יותר נמוכים מאשר אצל האנשים הלא-מחוסנים, אבל התופעה הזו קיימת, וצריך גם להבין אותה.

יואב קיש: היא במספרים אחרים.

יואב קיש: את זה אני אומר לכם לגבי כל השאלות שעלו פה עם הגנים והמסעדות והקניונים.

יואב קיש: אני אומר לכם, ברגע שמדובר בציבור לא מחוסן, אנחנו הולכים פה עקב בצד אגודל, וזו זהירות – ואפשר להתווכח עליה או לא להתווכח עליה – שברוך השם מביאה לתוצאות.

יואב קיש: עכשיו לגבי הוועדה.

יואב קיש: אני חייב לומר לחברת הכנסת יפעת שאשא ביטון שלפחות אני חוויתי בוועדה התנהלות מאוד לעומתית לכל מה שמשרד הבריאות ומומחי משרד הבריאות חשבו שנכון לעשות, ולכן אני בעד להקים ועדה, ואני מסכים לכל מה שאמרת, אבל אם תגידי שאת מסכימה שיושב-ראש הוועדה יהיה יושב-ראש מהליכוד ותצטרפו אלינו בהצבעה הזאת בוועדה המסדרת, אנחנו פתרנו את זה ונקים ועדה; אם הדרישה היא להקים ועדה לעומתית למשרד הבריאות, כפי שהייתה בקדנציה הקודמת בראשות חברת הכנסת שאשא ביטון, התשובה תהיה: לא.

יואב קיש: תודה.

יריב לוין: רגע, אדוני סגן השר, רק לשאלה של חבר הכנסת מעוז בעניין התקנות – – –

יפעת שאשא ביטון: ההתנהלות בוועדה הייתה מאוד – – – מקצועית.

יפעת שאשא ביטון: מה שאתה – – –

יואב קיש: היא הייתה לעומתית כנגד כל מומחי משרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: – – –

יואב קיש: כנגד כל מומחי משרד הבריאות הייתה החלטה שהוועדה לעומתית.

יואב קיש: אנחנו לא נחזור על הדבר הזה.

יואב קיש: אם תסכימי, לאור החשיבות של דברייך שיהיו דיונים, ואנחנו נבחן את הדברים, שבראש הוועדה יהיה נציג של הליכוד, אני אומר לך שאנחנו מקימים אותה עכשיו.

יואב קיש: תצטרפו אלינו ואנחנו נעשה את זה.

יוראי להב-הרצנו: – – –

יואב קיש: לא, דיונים.

יואב קיש: ומה שווה הוועדה אם היא מכורה מראש ללהיות לעומתית?

יוראי להב-הרצנו: פיקוח פרלמנטרי.

יואב קיש: זה לא.

יואב קיש: זה לא פיקוח פרלמנטרי.

יוראי להב-הרצנו: זה לא פיקוח פרלמנטרי?

יפעת שאשא ביטון: – – –

יריב לוין: רק לגבי השאלה של חבר הכנסת מעוז, בעניין נושא מירון.

יואב קיש: אז לגבי חבר הכנסת מעוז, לגבי נושא מירון, אנחנו בהנחיות משרד הבריאות סיכמנו שהכניסה לבמות תהיה מוגבלת במספר ומוגבלת לתו לירוק.

יואב קיש: את התקנות בנושא הזה, אם אני זוכר נכון, לא משרד הבריאות היה צריך להוציא אלא משרד הדתות.

יואב קיש: אני לא יודע להגיד לך איפה זה עומד ספציפית בפרקטיקה של תקנות משרד הדתות.

יואב קיש: המשטרה, משרד הדתות ומשרד הבריאות מסונכרנים על מתווה.

יואב קיש: מכיוון שלא משרד הבריאות אמור להוציא את התקנות הספציפיות לאירוע מירון, אני לא יודע להגיד לך איפה זה עומד.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה.

יריב לוין: מי שמקומו למעלה יוכל להצביע מכאן.

יריב לוין: אנחנו מצביעים על תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות והוראות נוספות) (תיקון מס' 38), התשפ"א–2021, החלק הנותר.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: בעד התקנות – 4

יריב לוין: נמנעים – אין

יריב לוין: מי שמבקש להשתתף בהצבעה ומקומו למעלה, אנא, שירים את ידו.

יריב לוין: חבר הכנסת טייב, חבר הכנסת אבוטבול.

יריב לוין: אני רואה, חבר הכנסת מעוז, שלחצת בטעות על הכפתור של חבר הכנסת גדי יברקן, של סגן השר יברקן, אבל הצבעתך היא בעד; לפיכך אנחנו נשאיר את זה כארבעה, ולא נוסיף את קולך פעם נוספת.

יריב לוין: חבר הכנסת טייב, חבר הכנסת אבוטבול, סגן השר קיש וחבר הכנסת ינון אזולאי – אם כן, עוד ארבעה קולות בעד.

יריב לוין: לפיכך, שמונה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שתקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות והוראות נוספות) (תיקון מס' 38), התשפ"א–2021, החלק הנותר, אושרו על ידי מליאת הכנסת.

יריב לוין: [נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים לתקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות בתחום התחבורה) (תיקון מס' 11), התשפ"א–2021.

יריב לוין: אני שב ומזמין את סגן השר יואב קיש.

יריב לוין: בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, כפי שאמרתי קודם, אני לא אחזור על דבריי על מדוע אנחנו מעלים את זה למליאה והמשמעות והחשיבות של האישור ולא ביטול.

יואב קיש: אני מתייחס רק לתקנה עצמה, תיקון מס' 11.

יואב קיש: התיקון כולל הוראות בדבר הסמכות לקבוע את לוחות הזמנים והתחנות של קווי התחבורה הציבורית, הוראות בדבר התפוסה המותרת בכלי התחבורה השונים ואופן הפעלתם, הוראות למפעילי תחנות התחבורה היבשתית ובדבר שמירת מידע לצורך חקירות אפידמיולוגיות ועוד.

יואב קיש: אלו למעשה התקנות.

יואב קיש: לגבי כל השאר אני כבר שוחחתי.

יואב קיש: אני רק רוצה לומר מילה אחת לחברת הכנסת יפעת שאשא ביטון, ששאלה אותי כרגע אם אנחנו נבטל את התו הירוק בעוד שלושה שבועות.

יואב קיש: אני לא יודע, זה מאוד תלוי.

יואב קיש: אני בהחלט אומר שזה יישקל וייבחן, ובהחלט יכול להיות שזה יקרה.

יואב קיש: אולי לא בעוד שלושה שבועות, אולי בעוד חמישה שבועות.

יואב קיש: אנחנו בהחלט נבחן לכל אורך הזמן את מצב התחלואה, מגמות, וריאנטים, מה קורה בנתב"ג, הדברים האלה.

יואב קיש: אם אנחנו נחליט שאפשר לבטל את התו הירוק, נעשה את זה.

יואב קיש: אני לא פוסל שום דבר.

יואב קיש: ורק מילה אחרונה: את יודעת מה, אמרתי שהוועדה הייתה לעומתית, ואני לא חוזר בי מדבריי, אבל אני כן מוכן לומר דבר אחד.

יואב קיש: היו בוועדה, בואו נגיד, שתי דעות מקצועיות שונות – הייתה העמדה המקצועית של משרד הבריאות, ומנגד, עמדה של גורמים אחרים שחשבו אחרת; בסדר, בהם גם רופאים כנראה, אני לא נכנס לעניין.

יואב קיש: בסוף נוצרה אווירה של לעומתיות, כי הוועדה, יחד עם חברי האופוזיציה וחברת הכנסת שאשא ביטון, שאז הייתה חברת קואליציה, צידדה בעמדת חברי האופוזיציה, וחברי הקואליציה צידדו בעמדה המקצועית של משרד הבריאות.

יואב קיש: לכן אני אומר לך פה מעל הבמה הזו: אם סיעת תקווה חדשה מתחייבת לתמוך בהקמת ועדה לקורונה שבראשותה יעמוד נציג הליכוד, כך יהיה – תוקם מייד הוועדה.

יואב קיש: אם אתם רוצים את הוועדה בראשותך, אנחנו נתנגד.

יואב קיש: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

יריב לוין: חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה.

יריב לוין: רק אנא, לנסות להתכנס למסגרת הזמן של שלוש דקות.

יואב קיש: אני התכנסתי – – –

יריב לוין: אתה לא מוגבל בזמן, אבל אתה התכנסת לדעתי גם לפחות מזה; למיטב תחושתי, לפחות.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, מחר יעלו המוני בית ישראל ברבבותיו, בחסדי ה' יתברך, לציונו של התנא הקדוש רבי שמעון בר יוחאי, זכותו יגן עלינו, אמן, מי שגילה לעם היהודי מעבר לתורת הפשט גם את תורת הסוד, חלק ונדבך עצום ביהדות, המורכבת מכלל הפרד"ס – פרד"ס, ראשי תיבות: פשט, רמז, דרש וסוד.

משה אבוטבול: סיפורי ניסים רבים נקשרו סביב דמותו של התנא הקדוש ובנו אלעזר, וכבר אמרו חז"ל: "ראוי הוא רבי שמעון לסמוך עליו בשעת הדחק", וכל אימת שאדם שרוי בצער ובצרה נוהג הוא לבכות ולהשתטח על ציונו של רבי שמעון בר יוחאי, כמו גם בעיתות שמחה, ובמנהג הקדום – גם לערוך חלאקה, שזה תגלחת לבני גיל שלוש על ציונו הקדוש.

משה אבוטבול: וכבר אנו אומרים בפיוט בר יוחאי, "תורתו מגן לנו".

משה אבוטבול: בשנה זו יגיעו אלפי אוטובוסים לציון ויביאו מאות קהילות מכל הארץ לטקסי ההדלקה ולתפילות.

משה אבוטבול: הגעגועים לציון הלכו וגברו יותר ויותר, בפרט שבשנה שעברה עקב מגפת הקורונה לא הגיעו עם ישראל לציון, ובשנה זו, תהילות לה' יתברך, מגיעים אנו לציון.

משה אבוטבול: כיושב-ראש השדולה למען שמירת השבת בכנסת, בכנסת ישראל, שבה חברים עשרות חברי כנסת מכלל סיעות הבית – דתיים, חילונים, חרדים – פונה אני אליכם, הבאים לציון, גם בשם הרבנים וגדולי ישראל היקרים: בשנה זו, של"ג בעומר חל השנה ביום שישי, אנא הקפידו בבקשה להגיע לכל המאוחר ביום חמישי, מחר בלילה, ליל שישי, ולצאת בחזרה מהציון לביתכם בשעות הבוקר המוקדמות.

משה אבוטבול: עלולים ביום שישי להיות עומסים ופקקי תנועה ענקיים בכבישים.

משה אבוטבול: מן הראוי לא להיתקע חלילה בכבישים, וכבר היו מקרים ששבת נכנסה ואנשים, לצערנו, שבתו את השבת עם משפחתם על אם הדרך כדי לא לחלל את השבת, והצער היה גדול, וגם תקלות פתאומיות ברכב השביתו את הנוסעים מלהגיע ליעדם לפני שבת.

משה אבוטבול: אם יסיימו מהר את העלייה לציון נוכל גם לאפשר לכוחות הביטחון והשוטרים היקרים המסדירים את התנועה והסדר להגיע גם הם לביתם, לחיק משפחתם, לקראת שבת קודש; גם להם מגיע, מעבר לתודה והברכה, להיות עם משפחתם בסוף השבוע.

משה אבוטבול: אז נסיעה טובה לכולם, לכולנו.

משה אבוטבול: סעו בזהירות ותגיעו במהירות.

משה אבוטבול: בשולי דבריי נאמר גם תודה ענקית לכל מי שיעסקו במבצע הענק הזה: לשר הרב יעקב אביטן, שר הדתות, לשר לביטחון הפנים מר אמיר אוחנה, לשר הפנים הרב אריה דרעי, לכל הפועלים בנושא, וכן תודה מיוחדת לידידי היקר, מנכ"ל המרכז הארצי לפיתוח המקומות הקדושים הרב יוסף שווינגר, ולכל העוסקים במלאכה.

משה אבוטבול: ברוכים תהיו, אמן.

משה אבוטבול: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת מוסי רז – איננו; חברת הכנסת מירב כהן – איננה; חבר הכנסת אבי מעוז – איננו; חבר הכנסת מתן כהנא – איננו; חבר הכנסת אלכס קושניר – איננו; חברת הכנסת קרן ברק – איננה.

יריב לוין: חברת הכנסת מירב בן ארי, בבקשה.

מירב בן ארי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מירב בן ארי: חבריי וחברותיי חברי הכנסת, שמעתי את הנאום שלך ושל חברת הכנסת שאשא ביטון, ואני חייבת להגיד כמה דברים.

מירב בן ארי: קודם כול, למנות ועדת קורונה מהליכוד – אז אל תקים בכלל.

מירב בן ארי: מילא היית אומר קואליציה – משה אבוטבול, חבר הכנסת, צעק: לפחות אנחנו.

יואב קיש: – – –

מירב בן ארי: אז בוא, בוא, אבל זה תקופה קריטית.

מירב בן ארי: אבל, אבל – – –

יואב קיש: אבל דרך אגב, אין שום בעיה.

מירב בן ארי: אבל קיש, אתה יודע, אתה יודע – – –

יואב קיש: יהיו דיונים – – – בקדנציה הקודמת.

מירב בן ארי: תשמע, האירוע הזה שהכנסת בשנתיים האחרונות נדרסה פה, באמת נדרסה – ואללה, זה לא מה שהיה בכנסת העשרים, שהיו ועדות ובאמת הייתה עצמאות.

יואב קיש: – – –

מירב בן ארי: רגע, רגע, קיש.

מירב בן ארי: קיש, תאמין לי, גם בשנתיים שלא הייתי פה צפיתי.

מירב בן ארי: זה לא היה מראה מלבב.

מירב בן ארי: זה לא היה מראה מלבב, שאם כנסת שאמורה – אגב, מה שלימדתי את הסטודנטים שלי, שהכנסת היא ראשונה בין שוות, כי היא בית הנבחרים, כי כאן יושבים כל הנבחרים.

יואב קיש: רגע, אבל אתמול – – – מישהו מהקואליציה.

יואב קיש: הרי כל הוועדות הן קואליציה – – –

מירב בן ארי: אבל תשמע, אם באירוע – אתה יודע, מה שהכי צרם לי זה שאתה אומר לחברת הכנסת שאשא ביטון: עזבי, למה נקים, בשביל שאת תהיי היו"ר?

מירב בן ארי: או שאנחנו מקימים כשאנחנו – או אל תקים בכלל.

מירב בן ארי: אז אני אומרת: אל תקימו, אל תקים.

ינון אזולאי: מירב, יש לי פשרה.

מירב בן ארי: ינון – אני מוכנה שינון אזולאי יהיה.

יואב קיש: גם אני מוכן.

יואב קיש: גם אני מוכן.

מירב בן ארי: יופי, אז הינה, כבר התפשרנו.

יואב קיש: הינה, פתרנו.

יואב קיש: אז אין בעיה.

מירב בן ארי: הינה, רגע.

יואב קיש: פתרנו.

מירב בן ארי: רגע, סליחה, אני לא – – –

יואב קיש: אז שהיא תסכים עם ינון אזולאי – – –

מירב בן ארי: אבל קיש, קיש, תשמע, תן לי לדבר, כי תאמין לי, ישבתי, הקשבתי לכל הנאום שלך, גם מהטלוויזיה שמעתי אותו מצוין.

יואב קיש: טוב.

יואב קיש: את צודקת.

יואב קיש: סליחה.

מירב בן ארי: שמעתי אותו מצוין.

יואב קיש: אז רק דבר אחרון, דבר אחרון.

יואב קיש: תני להגיד מילה.

יואב קיש: כשאמרתי "מהליכוד", התכוונתי מהמפלגות שמייצגות את – – – של הקואליציה.

מירב בן ארי: אוקיי, אז הינה, קודם כול, אני יודעת שאתה אדם עם שכל ואתה יכול – – –

יואב קיש: לזה התכוונתי.

מירב בן ארי: סליחה, הגענו להסכמה.

מירב בן ארי: עכשיו בוא נדבר על הדבר השני: המסעדות, הבדיחה הבלתי-נגמרת, שהילד יושב עם סבא וסבתא ואימא ואבא ביום שישי בערב, אבל בשבת בצוהריים, כשהם ייכנסו למסעדה, הילד לא יוכל.

מירב בן ארי: עכשיו, שני דברים קורים פה:

מירב בן ארי: האחד – מסעדות מצפצפות; מצפצפים, עושים מה שהם רוצים.

מירב בן ארי: אני מסתובבת בשבתות, אני רואה: המסעדות עושות מה שהן רוצות, כי הם לא מאמינים לזה.

מירב בן ארי: ואמרה יפעת, ובצדק, שזה לא שהילד הולך ויורק; הם יושבים כקפסולה קטנה, אוכלים צוהריים, אוכלים ארוחת ערב.

מירב בן ארי: האירוע הזה של המסעדות חייב להיפתר.

מירב בן ארי: הדבר השני – אמרתי, לא רק שהם מצפצפים, אלא הדבר השני – בעצם מה אנחנו עושים?

מירב בן ארי: אנחנו אומרים לילדים: אתם לא מעניינים אותנו, לא מעניינים אותנו, אנחנו כרגע לא מתעסקים בכם.

מירב בן ארי: וגם האירוע הזה חייב להיפתר.

מירב בן ארי: ועוד דבר אחד שאני רוצה להגיד לך בעניין הזה, כי אני אעמוד בזמנים שהיו"ר ביקש.

מירב בן ארי: אתמול היו 94 מאומתים, אוקיי?

מירב בן ארי: 72 במצב קריטי, 76 מונשמים.

מירב בן ארי: אלה הנתונים; שמעתי שדיברת על 1,000 – כנראה דיברת על ה-1,600 חולים שיש היום.

מירב בן ארי: עם נתונים כאלה, אני מאוד מאוד מצטערת, אתה חייב להתקדם, ואני יודעת שאתה מסוגל, כי יש כאן ציבור שלם של ילדים שאנחנו פשוט משאירים אותם בחוץ ומתעלמים מהם, ומי שמשלם את המחיר זה ההורים.

מירב בן ארי: ובעשר השניות האחרונות – אני כל כך שמחה שבגנים שאני מכירה ההורים מלווים את הילד עד לגן, וליבי עם ההורים שעדיין נשארים מחוץ לגן.

מירב בן ארי: יש לי ילדה בת ארבע, ברוך השם, אני לא נתקלת באירוע הזה, אבל כל יום שולחים לי על זה מייל.

מירב בן ארי: גם בזה צריך לסיים את הסאגה הזאת שילד קטן נכנס לגן בלי האימא.

מירב בן ארי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

יואב קיש: יושב-ראש ועדת קורונה.

יואב קיש: אני בעד.

קריאה: – – –

יואב קיש: אני בעד – – – בשביל המהות, בשביל שתהיה ועדה.

יואב קיש: אני רוצה, הוא יושב-ראש – – –

מירב בן ארי: זה מה שמונע ממך להקים ועדה?

יואב קיש: כן, זה מה – – –

מירב בן ארי: זה מה שמונע?

מירב בן ארי: זה מה שמונע?

יואב קיש: כן, אתם רוצים ועדה לעומתית, לעשות בעיות – – –

מירב בן ארי: אני הייתי בוועדת הכנסת – – – קורונה.

יואב קיש: – – –

יריב לוין: טוב, תודה רבה.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת אזולאי ברשות דיבור.

יריב לוין: בבקשה.

ינון אזולאי: ברשות אדוני היושב-ראש, סגן השר, קודם כול, אני מסיר את מועמדותי מהבחירה – – –

מירב בן ארי: מציע או מסיר?

ינון אזולאי: לא, לא.

ינון אזולאי: מסיר, מסיר.

מירב בן ארי: למה?

ינון אזולאי: עזבו, אני אומר לכם, קחו את מנסור עבאס – הוא מוסכם על כולם, הוא נפגש עם כולם.

מירב בן ארי: – – –

יואב קיש: אבל הוא כבר יושב-ראש ועדה.

יואב קיש: כבר יש לו ועדה.

ינון אזולאי: הוא יביא מישהו.

ינון אזולאי: אל תדאג.

יריב לוין: טוב, רבותיי, תודה רבה.

יריב לוין: בבקשה.

משה אבוטבול: אדוני היושב-ראש, גם השר דרעי סירב השבוע להיות – – –

יריב לוין: בבקשה, בבקשה.

ינון אזולאי: משה, לפחות לי אל תפריע.

ינון אזולאי: משה, לפחות לי אל תפריע.

יריב לוין: בבקשה.

משה אבוטבול: מה?

ינון אזולאי: לפחות לי אל תפריע.

משה אבוטבול: לא, אני איתך.

ינון אזולאי: טוב.

ינון אזולאי: האמת, ברצוני באמת לברך את פרופ' יעקב פאר, רופא בכיר במערך העין בהדסה ומי שניהל את המערך גם במשך כמה עשורים, שזכה בשבוע שעבר בפרס ג'ואן ג'יי אנגל היוקרתי כהוקרה על פועלו.

ינון אזולאי: את ההוקרה הוא קיבל מארגון ARVO, ארגון בין-לאומי לחקר הראייה והעיניים שבו פעיל פרופ' פאר כבר שנים רבות.

ינון אזולאי: פרופ' פאר הוא הרופא הישראלי הראשון שזכה אי פעם בפרס זה.

ינון אזולאי: כמה מילים על ARVO: הוא ארגון חקר העין הגדול והחשוב בעולם, שבו חברים כ-12,000 חוקרי עיניים ורופאים חוקרים, כמחצית מהם אמריקאים והמחצית השנייה הם רופאים חוקרים בין-לאומיים.

ינון אזולאי: פרופ' פאר הוא מהראשונים שזכו בפרס, וכאמור, גם הישראלי הראשון שזכה להוקרה מבין אלפי רופאי העיניים החברים בארגון.

ינון אזולאי: אני חייב להגיד גם בנימה אישית – פרופ' פאר הוא אדם ענק, משכמו ומעלה.

ינון אזולאי: הכרתי אותו בנסיבות שהן לא כל כך – שהן בכלל, יותר נכון, מצערות, כשאבי היה מטופל אצלו במחלקת עיניים.

ינון אזולאי: תמיד היית רואה אותו עם חיוך, נותן תקווה למטופל, ולא רק בגלל שזה היה מו"ר אבי, שר וחבר כנסת, אלא בגלל שזה היה פרופ' יעקב פאר.

ינון אזולאי: פרופ' יעקב פאר מגלה רגישות לכל אדם באשר הוא אדם, יוצא אל המטופלים שלו, מדבר איתם בגובה העיניים ונלחם במחלה בנחישות, ועל כן מגיע לו הפרס הזה ומגיע לו כל פרס שרק יהיה לאדם גדול כזה, לפרופסור גדול כזה.

ינון אזולאי: גאווה לעם ישראל, גאווה לנו, לכל אחד מאזרחי ישראל, שיש לנו פרופסור כזה.

ינון אזולאי: ברכותיי.

ינון אזולאי: בעזרת השם, שלא תצא תקלה תחת ידו.

ינון אזולאי: ביהדות אנחנו אומרים שאנחנו מקדימים רפואה למכה.

ינון אזולאי: הוא בדרך כלל משתדל להקדים את הרפואה למכה.

ינון אזולאי: אנחנו גם נקדים את התפילה לצרה, שלא יהיו חולים בעם ישראל, ורפאנו ה'.

ינון אזולאי: בעזרת השם, שנתרפא כולנו מכל המחלות, מכל הנגעים.

ינון אזולאי: אז גם בימים אלה יש לנו גאווה ישראלית.

ינון אזולאי: יש לנו אנשים טובים, יש לנו רופאים טובים, יש אנשים מדהימים במדינה הזאת.

ינון אזולאי: אנחנו רק צריכים למצוא את המחבר והמאחד ולא המפריד.

ינון אזולאי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון, בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יפעת שאשא ביטון: חבריי חברי הכנסת, סגן השר קיש, אני אשיב לך.

יפעת שאשא ביטון: אתה מדבר על ועדה מגוש הליכוד.

יפעת שאשא ביטון: אתה אומר: אפילו לא הליכוד.

יפעת שאשא ביטון: אתם בעצם מחפשים מישהו שאתם תוכלו לשלוט בו, הרי זה הסיפור; מישהו שיוכל לעשות את מה שאתם מבקשים ממנו.

יואב קיש: ממש לא, ממש לא.

יפעת שאשא ביטון: רגע.

יפעת שאשא ביטון: אתה אמרת שלא מתפרצים, נכון?

יפעת שאשא ביטון: אז אני קיבלתי וכיבדתי, והינה אני עולה ומשיבה לך.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לומר משהו על ועדת הקורונה שהייתה: ועדה עניינית, מקצועית; ישבו שם – לא אנשים שהיו בניגוד לעמדת משרד הבריאות; אגב, כל הנתונים שהוצגו בוועדת הקורונה היו מתוך אתר משרד הבריאות, מתוך מה שנציגי משרד הבריאות הביאו לוועדה, ועל סמך זה אנחנו בעצם קיימנו דיון.

יפעת שאשא ביטון: ישבו בוועדה ואמרו את הדברים פרופ' חגי לוין, שהוא מהיועצים של קבינט הקורונה, נכון?

יפעת שאשא ביטון: הקמתם קבינט מומחים שייעץ לקבינט הקורונה – פרופ' חגי לוין ואחרים נוספים.

יואב קיש: איזה מין – – –

יפעת שאשא ביטון: פרופ' גמזו, פרויקטור שלא אני מיניתי – אני מכבדת אותו מאוד, מעריכה אותו מאוד, אבל לא אני מיניתי, אתם מיניתם אותו.

יפעת שאשא ביטון: הוא – אנחנו הסתמכנו על הדברים שהוא אמר, ועל בסיס זה אנחנו קיבלנו החלטות.

יפעת שאשא ביטון: הוא לא היה לעומתי, הוא היה משלכם.

יפעת שאשא ביטון: אני רק רוצה להזכיר לך עוד משהו קטן.

יפעת שאשא ביטון: אותו דיון – אגב, עד היום אני לא מבינה מה הייתה הסערה שם, כן?

יפעת שאשא ביטון: אותו דיון מפורסם, שהקצף של כולם יצא עליו, בנושא חדרי הכושר – אתה עמדת חודש וחצי אחר כך ואמרת: נכון, יכול להיות שבאמת לגבי חדרי הכושר לא היינו צריכים לעשות את זה, אבל היא הייתה צריכה לקיים את מה שהממשלה – – –

יואב קיש: אל תגידי דברים שלא אמרתי.

יואב קיש: אל תגידי דברים שלא אמרתי.

יפעת שאשא ביטון: אמרת את זה ב"אמנון לוי".

יואב קיש: לא אמרתי את זה.

יפעת שאשא ביטון: אני אשלח לך את זה עוד מעט כדי שאני אזכיר לך.

יואב קיש: ערכתם את דבריי והוצאתם אותם מהקשרם.

יואב קיש: לא אמרתי.

יפעת שאשא ביטון: אמרת בצורה מפורשת – לך תראה את כל דבריך – שיכול להיות שלגבי חדרי הכושר אני צדקתי.

יפעת שאשא ביטון: אגב, אני צדקתי, כן, אבל הייתי צריכה לעשות את מה שהממשלה ביקשה כדי שאנחנו לא נייצר איזשהו מצב של בלבול.

יפעת שאשא ביטון: אז בוא, אני רוצה לומר לך, ואמרו לך פה קודם: אני לא באתי להיות חותמת גומי של אף אחד, וכשאני עשיתי את הדברים שאני עשיתי, אני עשיתי אותם כדי להגן גם על החלטות הממשלה, כדי שהממשלה תוכל לקבל את ההחלטות הנכונות לטובת הציבור במדינת ישראל.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו בוא נלך לאירוע שאנחנו נמצאים בו היום, עם נתוני תחלואה נמוכים.

יפעת שאשא ביטון: הנושא של התו הירוק מדיר אנשים ממקומות מסוימים אבל במקומות מסוימים הם יכולים להיות.

יפעת שאשא ביטון: מי שלא מחוסן יכול להיות בסופר, יכול להיות בכל מיני אירועים, אבל כשמגיעים למופע תרבות בחוץ – לא בפנים, בחוץ – הוא לא יכול להיות.

יפעת שאשא ביטון: למה?

יפעת שאשא ביטון: אם זאת לא סנקציה ואין שום הסבר אפידמיולוגי אחר, אין לי הסבר לתופעה הזאת.

יפעת שאשא ביטון: אותו דבר הורים שמביאים את הילדים לגן.

יפעת שאשא ביטון: הרי זה אותו ילד שיושב עם ההורה, וחלילה אם יש משהו בבית, הוא מביא אותו לגן.

יפעת שאשא ביטון: למה ההורה לא יכול להיכנס איתו לגן?

יפעת שאשא ביטון: מהרבה מאוד שיקולים שלכם; אף אחד מהם הוא לא שיקול רפואי.

יפעת שאשא ביטון: אז מה שאני מציעה, כדי שאנחנו לא נאבד את הציבור, אם חס וחלילה באמת – – –

מירב בן ארי: כבר איבדנו חלק מהציבור.

מירב בן ארי: כבר איבדת.

יפעת שאשא ביטון: כן, אבל כל פעם יש לנו הזדמנות.

יפעת שאשא ביטון: אני בן אדם אופטימי, את יודעת.

יפעת שאשא ביטון: אני גם אשת חינוך.

יפעת שאשא ביטון: אני מאמינה שכל הזמן אפשר להתחיל מחדש.

יפעת שאשא ביטון: אז יש לנו נקודת פתיחה טובה: נתוני תחלואה שירדו, היקף חיסונים באמת מרשים אחרי מבצע חיסונים מרשים.

יפעת שאשא ביטון: בואו נתחיל לגייס את הציבור בחזרה, כדי שאם חס וחלילה בעתיד תהיה התפרצות נוספת ונצטרך שהם יקשיבו לנו, שהם ידעו שאנחנו מקבלים את ההחלטות הנכונות.

יפעת שאשא ביטון: במצב התחלואה של היום, להמשיך עם כל ההגבלות – אגב, פרופ' ערן סגל עמד אתמול ואמר בצורה מפורשת: בתחלואה של היום צריך להסיר את כל ההגבלות.

יפעת שאשא ביטון: אתה מכיר אותו, סגן השר קיש?

מירב בן ארי: מכיר ומוקיר.

יפעת שאשא ביטון: פרופ' ערן סגל הוא לא מהלעומתיים, נכון?

יפעת שאשא ביטון: הוא גם לא מהאנשים שאני הבאתי לוועדה כדי שיתנגחו בממשלה.

יפעת שאשא ביטון: להפך, הרבה מאוד פעמים הוא גם תמך בעמדת הממשלה.

יפעת שאשא ביטון: אז הוא אומר שבמצב שאנחנו נמצאים בו הגיע הזמן להפסיק את המשחק הזה.

יפעת שאשא ביטון: ואמרה פה חברת הכנסת מירב בן ארי: תתקדם.

יפעת שאשא ביטון: אני אגיד לך למה הם לא יכולים להתקדם – כי כנראה שהם מאוד מאוד התאהבו בשליטה ובכוח וביכולת שלהם להגיד לאנשים מה לעשות ומה לא לעשות.

יפעת שאשא ביטון: וכשנצטרך את האנשים, הם כבר לא יהיו איתנו.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת יוסף טייב, בבקשה.

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, אדוני סגן השר, חבריי חבר הכנסת, אני כל כך שמח שאנחנו כבר מדברים על פתיחה של – זהו, חוזרים לחיים; שמיים פתוחים, תיירים יוכלו להיכנס.

יוסף טייב: אנחנו מדברים, ברוך השם, באמת על חזרה לשגרה.

יוסף טייב: אבל אני מופתע לשמוע שחלק מכם דורשים לעשות את זה – קדימה, יאללה, בואו לא נעשה את זה בהדרגתיות, בואו נפתח את הכול עכשיו.

יוסף טייב: אולי נזמין אתכם לאיזה סיור, אולי באירופה, צרפת.

יוסף טייב: הפניות שאני מקבל – מה קורה שם, הכאוס שקיים.

יוסף טייב: ממשלת ישראל עשתה עבודה מדהימה בטיפול בקורונה.

יוסף טייב: יש כשלים, תמיד אפשר להשתפר, תמיד אפשר לעשות יותר טוב; האויב הכי טוב של הטוב הוא הטוב ביותר.

יוסף טייב: לשמוע את הדברים האלה – בואו נעשה את זה ככה, עלא באב – – –

מירב בן ארי: מי אמר?

יוסף טייב: זה מה שאנחנו שומעים: בואו נפתח, בואו נעשה.

מירב בן ארי: מי אמר?

מירב בן ארי: מי אמר?

מירב בן ארי: אתה גר בצרפת?

מירב בן ארי: אתה גר בגרמניה?

מירב בן ארי: אתה גר בישראל – – –

יוסף טייב: ממשלת ישראל עושה את זה בצורה מתונה, בצורה אחראית.

יוסף טייב: יחד עם זאת, אני כן רוצה להעלות נקודות שגם אני חושב שצריך לשפר.

יפעת שאשא ביטון: 10,000 אנשים במירון סביב מדורה זה בסדר גמור מבחינתך וגם בסדר מבחינתי, אז בוא – – –

יוסף טייב: אין שום קשר למירון.

יוסף טייב: בואו, תפסיקו כל פעם.

יפעת שאשא ביטון: – – –

יוסף טייב: חברת הכנסת שאשא ביטון, הסיפור של מירון – מתחילתו את באה ומתנגחת בו.

יוסף טייב: אין לזה שום קשר.

יוסף טייב: הדברים נעשו בצורה האחראית ביותר.

יוסף טייב: מי שהיה במירון יודע מה היה בשנים שעברו.

יוסף טייב: אני לא מדבר על שנה שעברה וכמויות האנשים שהיו סביב המדורה.

יוסף טייב: הכניסה למדורות ולהדלקות היא רק לאנשים עם תו ירוק, בצורה אחראית, בצורה מסודרת.

יפעת שאשא ביטון: – – –

יוסף טייב: ישנן תקנות וישנן הנחיות מסודרות.

יוסף טייב: אבל לעצם העניין, ברשותך, אני רוצה להתייחס לנושא הזה של כניסה לישראל.

יוסף טייב: תראו, אנחנו הולכים לקראת פתיחת השמיים לתיירים, ואני שמח על כך, אך יחד עם זאת, הלשכה שלי מקבלת עשרות ומאות פניות של משפחות של אזרחים ישראלים, מדרגה ראשונה, על פי ההנחיות – לוויות – שרוצים להיכנס לישראל.

יוסף טייב: אני רוצה לדבר על השגרירות, על הקונסוליה הצרפתית, ואני אסביר גם למה אני רוצה לדבר דווקא על השגרירות הזאת.

יוסף טייב: בשונה ממדינות אחרות, השירות הקונסולרי בצרפת אף פעם לא התעסק עם אשרות, כי לא היה צורך.

יוסף טייב: אין שם מספיק כוח אדם.

יוסף טייב: דיברתי עם הקונסול הצרפתי מישל הראל, והוא הסביר לי שעומדות כרגע בלשכתו כ-2,400 פניות שלא מטופלות, ו-400 פניות נוספות הולכות ומתווספות מדי יום.

יוסף טייב: הוא יכול לטפל, לטענתו, רק ב-30% מכלל הפניות שמגיעות כל יום.

יוסף טייב: פניתי למשרד החוץ.

יוסף טייב: הוא בעצמו שלח מברק למשרד החוץ.

יוסף טייב: משרד החוץ טוען, לצערי, שאותו קונסול לא היה צריך לפנות לחבר הכנסת, משרד החוץ צריך לטפל.

יוסף טייב: אז הינה, אני עומד מעל במה זו: משרד החוץ, פנו אליכם, הקונסול פנה אליכם, אני פונה אליכם.

יוסף טייב: אזרחי צרפת שיש להם פה משפחה, קרובים שעולים לישראל, שנמצאים פה, גרים פה – ילדים, אחים, אחיות – תנו להם להיכנס.

יוסף טייב: משפחות, נשואים – לא נותנים לבעל להיכנס לישראל.

יוסף טייב: למה?

יוסף טייב: מסיבה אחת: פשוט לא מגיעים לתיקים.

יוסף טייב: זה לא שעוברים על התיקים ואומרים שהוא לא עומד בקריטריון, לא על זה אני מדבר; לא מגיעים לפתיחת התיקים האלה.

יוסף טייב: הגיע הזמן, אדוני סגן השר, אני באמת מבקש ממך: לפני שאתם פותחים את השמיים לתיירים, ונפתח את הכול, בואו נמשיך לנהוג בצורה אחראית, בואו נטפל במה שכבר קיים.

יוסף טייב: כבר יש קריטריונים, יש כבר אישורי כניסה לישראל – בואו תתגברו את המקומות שצריכים את העזרה בשביל לתת לאותם אנשים.

יוסף טייב: אני רוצה לסיים עם סיפור מזעזע, ברשותך, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: בבקשה.

יוסף טייב: אני מקבל אתמול פנייה ב-23:00 מיהודי שהגיש את הפנייה שבע פעמים.

יוסף טייב: הוא צריך לקבור, לצערו, את אבא שלו פעם שנייה, כי לא היה אפשר בזמן הקורונה והוא נקבר בצרפת, ועכשיו הוא רוצה להביא אותו לפה, לקבורה בישראל.

יוסף טייב: שבע פעמים הוא הגיש את הפנייה; הפנייה לא טופלה.

יוסף טייב: הייתי צריך להעלות את הקונסול על הקו שידבר עם המשפחה כדי להוציא אישורי כניסה, כדי שיוכל להגיע עם הגופה ולקבור אותה פה, בישראל.

יוסף טייב: הדבר הזה הוא אבסורד.

יוסף טייב: באו נתעשת עכשיו ומהר, לפני שאנחנו פותחים את השמיים לכל התיירים, ואותם מקומות שיש בהם כשלים, בואו נטפל בהם.

יוסף טייב: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אדוני סגן השר מבקש לסכם או שאפשר לעבור להצבעה?

יריב לוין: בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני רק מבקש לדייק את דבריי, כי באמת אולי הובנו לא נכון.

יואב קיש: ראשית, אופי הוועדות בכנסת – ומכירה את זה חברת הכנסת מירב בן ארי – שכמעט כולן בראשות חבר קואליציה.

יואב קיש: האם עד כאן אני מדייק?

מירב בן ארי: כמעט, כן.

יואב קיש: כמעט, חוץ מביקורת המדינה, ונותנים ועדת כלכלה לרוב, אבל ברוב-רובן של הוועדות – –

מירב בן ארי: רובן, כן.

יואב קיש: – – כך זה מתנהל.

יואב קיש: לכן אני לא חושב שמנהג זה מעיד על כך שהוועדה היא לא רלוונטית.

יואב קיש: ההפך, דווקא יש יותר מערכת יחסים והיא הופכת להיות הרבה יותר רלוונטית.

יואב קיש: זה לטענה.

יואב קיש: אמרתי ליכוד – אני חוזר; לא הייתה כוונה לליכוד, הכוונה הייתה לגוש שתומך בראש הממשלה הנוכחי נתניהו, בסדר?

יואב קיש: כל מפלגה.

יואב קיש: לכן, כשאמרת ינון אזולאי – אני אומר עכשיו: אם יש עתיד יבואו ויגידו שהם בעד הקמת ועדת קורונה בראשות ש"ס, אנחנו מצטרפים.

יואב קיש: ברגע שמדובר בסיעה שהיא מסיעות שתומכות בראש הממשלה הנוכחי נתניהו, אני חושב שהוועדה תהיה עניינית, היא תהיה הגיונית – –

יפעת שאשא ביטון: – – –

יואב קיש: – – ואני חושב, לאור ניסיון העבר שלי, שלשים יושב-ראש ועדה כמו חברת הכנסת שאשא ביטון – –

יפעת שאשא ביטון: אני הייתי קואליציה.

יואב קיש: – – שפעלה בשיקולים הפוכים לשיקולי משרד הבריאות – אני לא רואה שום תועלת בוועדה שכזאת מלבד לייצר בעיות ופגיעה קשה באמון הציבור.

יואב קיש: דווקא ועדה שתתנהל עניינית, ללא כוונה לפגוע בממשלה המכהנת – יכול להיות שאמון הציבור יתחזק.

יואב קיש: זו דעתי.

יואב קיש: אני מבין שחברת הכנסת שאשא ביטון חושבת הפוך.

יואב קיש: אני לא יודע מה את חושבת.

יואב קיש: אני חוזר על הצעתי כדי – – –

מירב בן ארי: למה לא הבאתם את זה למסדרת?

מירב בן ארי: אני חברה במסדרת.

מירב בן ארי: למה לא הבאתם את זה – – –

יואב קיש: כי אנחנו יודעים שאין הסכמות.

יואב קיש: אני לא אביא למסדרת – – –

מירב בן ארי: מה זה קשור?

יואב קיש: בוודאי שזה קשור.

יואב קיש: למה אני צריך – – –

מירב בן ארי: למה – – –

יואב קיש: אני לא אלך לעשות עכשיו סתם עבודה לאנשים.

יואב קיש: אני רואה – – –

יפעת שאשא ביטון: – – –

יואב קיש: בואו לא ניתמם, אנחנו באירוע פוליטי סופר-מורכב כרגע.

יואב קיש: כל מי שנמצא פה מבין את זה.

יפעת שאשא ביטון: הקורונה – – –

יואב קיש: זה משפיע על כל מה שקורה בוועדה המסדרת.

יואב קיש: אם אתם רוצים לעלות מעל הרעש הפוליטי ולעבוד בצורה עניינית, תבואו עם הצעה קונקרטית.

יואב קיש: כל עוד היא תשלב את זה שמישהו מהסיעות שתומכות בראש הממשלה הנוכחי יהיה יושב-ראש הוועדה, אני מבטיח לך שהוועדה הזו תוקם.

יואב קיש: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: האם – – –

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אם כן, אנחנו נעבור להצבעה.

יריב לוין: אני אאפשר כמובן למי שמקומו למעלה להצביע מכאן.

יריב לוין: ההצבעה על תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות בתחום התחבורה) (תיקון מס' 11), התשפ"א–2021.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: בעד התקנות – 2

יריב לוין: נמנעים – אין

יריב לוין: אני מוסיף את חברי הכנסת אבוטבול וטייב.

יריב לוין: לפיכך, יש לנו ארבעה קולות בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שתקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות בתחום התחבורה) (תיקון מס' 11), התשפ"א–2021, אושרו על ידי מליאת הכנסת.

יריב לוין: [נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: אנחנו עוברים לתקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות במקומות עבודה) (תיקון מס' 10), התשפ"א–2021, ואני מזמין את השרה עומר ינקלביץ' להציג את התקנות בשמו של שר האוצר.

יריב לוין: בבקשה.

התפוצות עומר ינקלביץ': תודה רבה, אדוני.

התפוצות עומר ינקלביץ': אדוני היושב-ראש, חברותי וחבריי חברי הכנסת, במסגרת תקנות אלה מוארך תוקף הוראות התו הסגול במקומות העבודה למשך 28 ימים נוספים, עד ליום 12 במאי 2021.

התפוצות עומר ינקלביץ': נכון להיום אין מגבלה על מספר העובדים שרשאים להגיע למקום העבודה, אך על המעסיק לוודא כי העובדים המגיעים עומדים בהוראות התו הסגול.

התפוצות עומר ינקלביץ': אבקש מחברי הכנסת לאשר את התקנות.

התפוצות עומר ינקלביץ': תודה.

יריב לוין: תודה רבה לשרה ינקלביץ', ומכאן אני עובר לרשימת הדוברים.

יריב לוין: חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה.

יריב לוין: אנא, מכובדיי שם בפינה, סגן השר קיש וחברות הכנסת שאשא ביטון ובן ארי, בבקשה, פשוט לא שומעים.

יריב לוין: בבקשה.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצטערתי לקרוא באמצעי התקשורת שלאחרונה קק"ל מנסה לרכוש קרקעות ביהודה ושומרון, ומי שמפריע לעניין – מעבר לארגוני השמאל, שרגילים בהתנגדותם, חברו אליהם הפעם גם התנועה הרפורמית, והם ותוקעים, תקועים בעניין הזה כמו גזע עץ בגרון.

משה אבוטבול: לא אכפת להם משום טובה ותועלת שתצמח לעם היהודי מרכישת הקרקעות.

משה אבוטבול: את יפי הנפש הללו, היושבים בכל מקום בעולם חוץ מישראל, לא מעניינת טובת המדינה והארץ.

משה אבוטבול: שוב מתגלה קלונה של התנועה הרפורמית, שלא מעניין אותה לא אהבת ישראל, לא אהבת הארץ ובטח לא אהבת ה'.

משה אבוטבול: התנועה הרפורמית מוכיחה שהיא שונאת את הדת, את הדתיים, את הימנים, והיא בעיקר מבוססת על שנאה.

משה אבוטבול: וכבר אמרו מי שאמרו שכל דבר שנולד משנאה, אין סופו להתקיים.

משה אבוטבול: מה שקורה עם הרפורמים מאוד מזכיר לי סיפור: ביקר בארץ צ'רצ'יל, שהיה אז שר המושבות בקבינט הבריטי, לפני בדיוק 100 שנה, באביב תרפ"א.

משה אבוטבול: בין היתר, הוא החליט לבקר בתל אביב, העיר העברית הראשונה, שהוקמה 12 שנים קודם.

משה אבוטבול: פרנסי העיר העברית הראשונה מאוד רצו להרשים את השר ולצייד את העיר תל אביב בשדרת עצים מפוארת, כמו עיר בירה אירופית.

משה אבוטבול: אך הבעיה הגדולה – הביקור מתקרב ולעצים יש קצב גדילה משלהם.

משה אבוטבול: אז החליטו שכמה בחורים חסונים ירוצו לכיוון מקווה ישראל ויעקרו משם כמה עצים מגודלים ויתקעו אותם לאורך רחוב הרצל, הרחוב הראשי של העיר החדשה.

משה אבוטבול: השר הגיע לתחנת הרכבת, שם המתינה לו כרכרה הדורה שבה המתין ראש העיר דאז מר מאיר דיזנגוף, והוביל אותו ישירות לשדרת העצים הנאה ברחוב הרצל.

משה אבוטבול: אך למרבה הצער והבושה, הייתה זו שעת אחר הצוהריים ורוח החלה לנשב מהים של תל אביב, והעצים שהיו תקועים באדמה החולית כמו דחלילים החלו נופלים אחד אחרי השני, למרבה הבושה והמבוכה.

משה אבוטבול: השר צ'רצ'יל, שקלט את התרגיל והתעלול שניסו לעשות לו בביקור, הגיב בציניות ובקור רוח, בדרכו הידועה, הוציא את הסיגר מהפה שלו ואמר לראש העיר: מאירק'ה, תגיד לחברים שלך שבלי שורשים זה לא יעבוד.

משה אבוטבול: ואני כאן אומר לרפורמים שמחבלים לקק"ל ברכישת הקרקעות ומייללים על פיסת הכותל שעליה הם מנסים להשתלט: בלי שורשים זה לא יעבוד.

משה אבוטבול: אתם עצים מנותקים לתפארת.

משה אבוטבול: גם אם טכנית יש לכם נציגות אפסית בכנסת או במוסדות אחרים, זה לא מרשים.

משה אבוטבול: שורשים זה שם העניין.

משה אבוטבול: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת מוסי רז – איננו; חברת הכנסת מירב כהן – איננה; חבר הכנסת אבי מעוז – איננו; חבר הכנסת מתן כהנא – איננו; חבר הכנסת אלכס קושניר – איננו; חברת הכנסת קרן ברק – איננה; חברת הכנסת מירב בן ארי – איננה; חבר הכנסת ינון אזולאי – אף הוא איננו.

יריב לוין: לפיכך, גברתי השרה, אני מניח שאת לא מעוניינת לסכם, אז אנחנו יכולים לעבור להצבעה על תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות במקומות עבודה) (תיקון מס' 10), התשפ"א–2021.

יריב לוין: אני כמובן אוסיף את הקולות של מי שנמצא כאן ומקומו למעלה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: בעד התקנות – 1

יריב לוין: נמנעים – אין

יריב לוין: אני מוסיף את קולותיהם של חבר הכנסת אבוטבול וטייב, שבכך גאלו אותי מבדידותי.

יריב לוין: אם כן, בעד – שלושה, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שתקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות במקומות עבודה) (תיקון מס' 10), התשפ"א–2021, התקבלו ואושרו על ידי מליאת הכנסת.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, תם סדר-היום.

יריב לוין: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, כ"א באייר התשפ"א, 3 במאי 2021, בשעה 16:00.

יריב לוין: ישיבה זו נעולה.