ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 3, 2021-04-12 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום שני, ל' בניסן התשפ"א, 12 באפריל 2021.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: ראשית, אני מוכרח לומר שהייתה לי תקווה גדולה שחרף כל המחלוקות וכל האי-ודאות, לפחות יעלה בידי כולנו כאן להגיע להסכמה בנושא הרכב הוועדה המסדרת.

יריב לוין: לצערי הרב, המשא ומתן שהתנהל היום עדיין לא הבשיל לכדי הסכמה, כפי שהודיע לי יושב-ראש הוועדה המסדרת חבר הכנסת מיקי זוהר.

יריב לוין: בנסיבות האלה, בצער אני מודיע שלא נביא היום את הנושא להצבעה.

יריב לוין: אני אתן פרק זמן נוסף – זה לא יהיה היום – בתקווה שבכל זאת תימצא הדרך להגיע להסכמות ולהבנות.

יריב לוין: ואם לא יהיה כך, אנחנו ניאלץ בשבוע הבא פשוט לקיים הצבעה על הרכב הוועדה המסדרת ברוב ומיעוט – דבר שהייתי מעדיף להימנע ממנו, אבל כך הדברים נראים כרגע.

בועז טופורובסקי: אדוני היושב-ראש, זה לא יהיה בכלל השבוע?

בועז טופורובסקי: גם לא מחר?

יריב לוין: מחר ערב יום הזיכרון – אני מניח שאף אחד לא מציע שנקיים את זה מחר, ואני בטוח שאף אחד לא מציע שנקיים את זה ביום הזיכרון, אז זה לא מותיר ברירה; אני אומר שוב – בצער רב, חבל שזה כך, אבל זה המצב.

יריב לוין: רבותיי, אני עובר מכאן להודעה למזכירת הכנסת, ואחריה נעבור להצהרות אמונים של חברי הכנסת.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

יריב לוין: רבותיי, נא לשבת כולם.

יריב לוין: אנא, לשבת.

יריב לוין: בבקשה לשבת כדי שיהיה אפשר לנהל את העניין באופן שכולם ישמעו אחד את השני.

יריב לוין: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת הכרך השלישי של דוח מבקר המדינה השנתי 71ב וספר תקצירים לדוח זה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, נעבור להצהרות אמונים של חברי כנסת שטרם הצהירו אמונים.

יריב לוין: חברי הכנסת, אקרא בפניכם את נוסח הצהרת האמונים, וכל אחד בהיקרא שמו יקום ויצהיר ממקומו: "מתחייב אני" – אם חברת הכנסת זנדברג רק תאפשר לי לעשות את זה, אני אודה לה.

יריב לוין: וזה נוסח הצהרת האמונים: אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת.

יריב לוין: אבקש ממזכירת הכנסת לקרוא בשמות חברי הכנסת הנבחרים, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – מתחייב אני עופר כסיף –

קריאות: – – –

יריב לוין: לא שומעים.

יריב לוין: רבותיי, חבר הכנסת בן גביר, תודה.

יריב לוין: תודה.

קריאות: – – –

יריב לוין: הערתך נרשמה.

יריב לוין: אני לא צריך – אתם רוצים שנוכל לקיים את זה?

יריב לוין: אל תתייחסו.

יריב לוין: חבר הכנסת סעדי, אל תתייחס.

יריב לוין: אני מסתדר.

יריב לוין: אל תתייחס.

יריב לוין: גם מי שצריך להצהיר יסתדר.

יריב לוין: הכול יהיה בסדר.

יריב לוין: בבקשה, מזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) עופר כסיף – מתחייב אני איימן עודה – מתחייב

יריב לוין: חבר הכנסת עודה, אתה רוצה להצהיר או לא רוצה להצהיר?

יריב לוין: אף אחד לא מכריח אותך.

יריב לוין: יש נוסח – שתי מילים: מתחייב אני.

איימן עודה: אמרתי בצורה ברורה: מתחייב אני.

יריב לוין: תודה רבה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מאיר פרוש – מתחייב אני עאידה תומא סלימאן – מתחייבת אני

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, עתה נעבור להודעה, בבקשה.

יריב לוין: אני מתכבד להודיע לכנסת שעל פי סעיף 43 לחוק-יסוד: הכנסת, עם הפסקת חברותם בכנסת של אריה מכלוף דרעי, יעקב ליצמן ואורי מקלב, שנכנסה לתוקפה ביום חמישי, כ"ו בניסן התשפ"א, 8 באפריל 2021, באו במקומם, בהתאמה, חברי הכנסת יוסף טייב, יעקב טסלר ואליהו ברוכי.

יריב לוין: בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הכנסת ולסעיף 2 לחוק הכנסת, התשנ"ד–1994, חברי הכנסת, אקרא בפניכם את הצהרת האמונים של חבר הכנסת, ואתם תקומו ותצהירו: "מתחייב אני".

יריב לוין: וזה נוסח ההצהרה: אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת.

יריב לוין: אבקש ממזכירת הכנסת לקרוא בשמות חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יוסף טייב – מתחייב אני יעקב טסלר – מתחייב אני אליהו ברוכי – מתחייב אני

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אם כן, עד כאן פרק הצהרות האמונים.

יריב לוין: מכאן, חברות וחברי הכנסת, אני מבקש להביא ברכה –בשם הבית כולו, אני מניח – לאזרחי ישראל המוסלמים לרגל הרמדאן.

יריב לוין: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: אזרחיות ואזרחי מדינת ישראל המוסלמים, לרגל חודש הרמדאן, חודש החסד, אני מבקש לברך אתכם בברכת צום מקובל וארוחת שבירת צום טעימה.

יריב לוין: למזלנו הטוב, מגפת הקורונה בישראל דועכת, וכך מתאפשר לנו לחגוג את החגים עם המשפחה והחברים ולחזור לחיים שאנו אוהבים.

יריב לוין: מי ייתן והחג הזה יביא איתו שלום, אחווה, בריאות וברכה לכולנו.

יריב לוין: רמדאן כרים.

יריב לוין: כל שנה ואתם באלף טוב.

יריב לוין: ) חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: כבוד היושב-ראש, אני רוצה להודות לך על הברכה לרגל חודש הרמדאן.

אחמד טיבי: אני מקווה שהברכה הזאת, ובעיקר הסובלנות, רוח הפיוס והסובלנות שבה, יהיו המוטיב העיקרי.

אחמד טיבי: רמדאן כרים.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת טיבי.

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים בפעם הראשונה, חברות וחברי הכנסת העשרים-וארבע, לנאומים בני דקה.

יריב לוין: ראשון הנרשמים – חבר הכנסת יעקב מרגי, בבקשה.

יריב לוין: רבותיי, נא לשמור על השקט כדי לאפשר לחבר הכנסת מרגי לדבר.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת מרגי.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, אין ספק – נאומים בני דקה לראשונה במושב – חשבתי על מה, ובאמת יש נושאים כבדים, ואנחנו סמוך ליום הזיכרון, אבל אני לא יכול לדלג.

יעקב מרגי: מי ששמע איך פתח הבוקר אריה גולן, השדרן מכאן, תאגיד השידור – ההתרחשויות בחברה הישראלית בכלל, ובחברה הערבית בפרט, מספר ההרוגים, חיסולים, יריות, חוסר ביטחון אישי – אני חושב שהגיע הזמן שהנושא הזה יהיה במרכז הדיונים של כנסת ישראל וממשלת המעבר, ואם תהיה ממשלת קבע, אז ודאי שבממשלת הקבע.

יעקב מרגי: צריך למגר את התופעה הזאת.

יעקב מרגי: אני לא זוכר תקופה שבה הביטחון האישי היה מעורער כל כך, עד כדי כך, כמו שהוא בתקופה הזו.

יעקב מרגי: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להעלות על סדר-יומה של הכנסת את העובדה שבמועצה האזורית עמק חפר יש בית ספר שנקרא שפרירים א', ובו בעוד שלושה חודשים כ-200 ילדי חינוך מיוחד נזרקים מבית הספר שלהם.

מיכאל מלכיאלי: עד עכשיו אין להם יכולת ואין להם מבנה תקני להיכנס אליו.

מיכאל מלכיאלי: מדובר על עלות של בין 3 ל-4 מיליון שקלים, להנגיש את הבניין החדש לאותם 200 ילדים, ועד עכשיו לא נמצא התקצוב.

מיכאל מלכיאלי: אני יודע ששר החינוך עושה מאמצים גדולים, אבל עדיין זה תקוע איפשהו במשרד האוצר.

מיכאל מלכיאלי: ואני קורא לשר האוצר לכנס בדחיפות את צוות משרדו על מנת למצוא לאותם 200 ילדי חינוך מיוחד את הדרך להיכנס לבית הספר התקני, כמו שראוי להם.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת אוריאל בוסו, בבקשה.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, היום, ל' בניסן, ראש חודש אייר, מציינים את יום השנה לפטירתו של הרב ישעיהו הבר, יושב-ראש ארגון מתנת חיים – דמות שהתהלכה בינינו כאדם מהשורה, שמתברר שהיה מלאך, האיש שחיבר על ידי הפעילות מצילת החיים שלו בין אנשים מדתות שונות, מזרמים שונים ומעולמות אחרים.

אוריאל בוסו: התוצאה היא הצלת חיים.

אוריאל בוסו: אירוע מבין מאות האירועים שנהג הרב הבר לספר עליו הוא מקרה של תורם כליה שמוכר כפעיל ציבור ביהודה ושומרון ונמצא בסקאלה הימנית ביותר של המפה הפוליטית; לעומת זאת, האישה שקיבלה ממנו את תרומת הכליה הציגה את עצמה בפניו בגאווה כמצביעת מרצ.

אוריאל בוסו: אתם מבינים?

אוריאל בוסו: זה עם ישראל בתפארתו.

אוריאל בוסו: יש לנו עם הרבה יותר נפלא ממה שאנו מדמיינים בכלל.

אוריאל בוסו: עם ישראל הוא ממש מדהים.

אוריאל בוסו: קשה לעכל עד כמה אנשים מוכנים לעשות בשביל הזולת.

אוריאל בוסו: בימים הללו מציינים את התורם ה-1,000, ה-1,000, לך, רבי ישעיהו.

אוריאל בוסו: 1,000 תורמי כליה – כולם שלך, כולם בניך.

אוריאל בוסו: הם חייבים לך את הפעילות והמסירות וההקרבה למפעל הגדול.

אוריאל בוסו: במותו ציווה לנו את החיים.

אוריאל בוסו: אנו מחויבים לקחת את זה להמשך המפעל הענק; למסד אותו ולקחת את הצד המאחד בארגון ענק.

אוריאל בוסו: יהי זכרו ברוך.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני חושב שאנחנו נמצאים בתקופה – הרבה מאוד זמן לא ראינו את המשק הישראלי כל כך משוחרר מבחינת המגבלות שהוטלו עליו בשנה האחרונה.

עודד פורר: ועדיין, תלמידי חטיבות הביניים לא הולכים באופן סדיר לבית הספר; מבחינתם הקורונה עדיין משתוללת ברחובות, לכאורה.

עודד פורר: היום פורסם שבלמעלה מ-150 ערים אין ולו אחד שאומת לקורונה – ובתי הספר עדיין סגורים.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, מכאן אני רוצה להעביר את הקריאה הזאת לממשלת ישראל, שאומנם היא ממשלת מעבר: תחזירו את הילדים לבתי הספר.

עודד פורר: תפסיקו את ההפקרות הזאת.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: ברשות אדוני היושב-ראש, ראשית, נשלח מפה ברכות החלמה מהירה לידידנו היקר חבר הכנסת משה ארבל, שהקדוש ברוך הוא ישלח לו רפואה שלמה, ויחזור אלינו מהר בריא ושלם.

ינון אזולאי: הוא חסר לנו פה – נכון, היושב-ראש?

ינון אזולאי: אתה מסכים איתי.

יריב לוין: בהחלט.

יריב לוין: וגם חבר הכנסת מנסור עבאס, כמובן.

ינון אזולאי: גם מנסור עבאס.

ינון אזולאי: יכול להיות שאלה השותפים?

ינון אזולאי: משהו?

ינון אזולאי: טוב.

ינון אזולאי: אני רוצה ביום גדול זה, ראש חודש אייר, לברך את רבבות בני התורה שחוזרים לאוהלה של תורה, לישיבות הקדושות, אברכי הכוללים, לחזק את ידם ולהגיד להם: אנחנו כאן בזכותכם.

ינון אזולאי: אל תפחדו.

ינון אזולאי: אל תיראו מכל מיני הסתה.

ינון אזולאי: בעזרת השם הקדוש ברוך הוא יחזק ידיכם והתורה היא מגנא ומצלא.

ינון אזולאי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת עידית סילמן – איננה.

יריב לוין: חבר הכנסת איתן גינזבורג נמצא?

יריב לוין: חברת הכנסת סילמן, בבקשה.

עידית סילמן: אדוני היושב-ראש, חבריי וחברותיי חברי וחברות הכנסת, ביום שישי האחרון אני עמדתי שוב באנדרטת חץ שחור בדרום.

עידית סילמן: שבוע 155 ברציפות שאנחנו נמצאות ונמצאים שם יחד, בקריאה להשבתם של הבנים, בתצפית אל עבר עזה – המקום שאליו יצאו אורון והדר בשליחות מדינת ישראל וממנה טרם שבו.

עידית סילמן: 155.

עידית סילמן: כן, תנסו לדמיין לרגע מה אתם, אנחנו כולנו, הספקנו במהלך 155 השבועות האחרונים – כמה שמחות, כמה אירועים, כמה מפגשים, הצלחות, לאורך כל הזמן הזה.

עידית סילמן: למשפחות גולדין ושאול עדיין אין מנוחה.

עידית סילמן: הן מחכות לבנים שלהן.

עידית סילמן: הן כבר לא מחכות לשובם – הן מחכות לאותו קבר שבו יוכלו להתייחד, לעלות יחד עם שאר המשפחות השכולות ולהניח נר ופרח, להתגעגע כמו שרק משפחות יכולות להתגעגע לבנים שלהן.

עידית סילמן: כשמסע הגאולה של כולנו התחיל לפני יותר משלושת אלפים שנה במצרים לא עזבנו מאחורינו את מי שבזכותם יצאנו.

עידית סילמן: משה ועם ישראל לקחו איתם את יוסף בחזרה לארץ ישראל, למנוחת עולמים בארץ שעליה הוא חלם, בארץ שעליה חלמו אימותינו ואבותינו לאורך כל ההיסטוריה.

עידית סילמן: זה נכון היום כמו שזה היה נכון אז.

עידית סילמן: אורון והדר יצאו בשליחותה של מדינת ישראל ונפלו במלחמתה ארוכת השנים לעצמאות.

עידית סילמן: הם יצאו לדרך ולא חזרו – והאחריות היא של כולנו, כהנהגה וכמנהיגים, להשיב אותם בחזרה הביתה, יחד איתנו, למדינת ישראל ולקבר ישראל.

יריב לוין: תודה רבה.

עידית סילמן: ליהדות מרוקו – משפט אחרון – יש פיוט מיוחד.

יריב לוין: לא, לא, לא.

יריב לוין: חברת הכנסת סילמן, זה לא נאומים בני שלוש דקות.

יריב לוין: את כבר בחריגה ענקית.

יריב לוין: זה יהיה לשבוע הבא.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת איתן גינזבורג – איננו; חבר הכנסת מתן כהנא – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, אני לא דמיינתי לעצמי שבנאום הראשון שלי בכנסת העשרים-וארבע אני אצטרך לדבר על זה שהילדים ברחבי הארץ לא יכולים להסתובב באופן בטוח ברחובות.

אלכס קושניר: אתמול, חיסול באשקלון – ממש ירי; באותו יום פיצוץ רכב בחולון, פיצוץ רכב בנתניה, בדיר אל-אסד ובעוד מקומות.

אלכס קושניר: אנחנו הגענו לאנרכיה, מערב פרוע.

אלכס קושניר: לא יכול להיות שהילדים והאזרחים לא יכולים להסתובב ברחובות.

אלכס קושניר: מה, הם צריכים שכפ"צים עכשיו?

אלכס קושניר: אז אני שואל את עצמי: במה עסוק שר הבט"פ?

אלכס קושניר: מה הוא עושה כדי למנוע את הדבר הזה?

אלכס קושניר: לא יכול להיות שכל יום אנחנו מדווחים על עוד ניסיון חיסול, על חיסול, על רצח, על פיצוץ מכוניות.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, זאת אנרכיה, והאנרכיה הזאת – חייבים לעצור אותה.

אלכס קושניר: למה אין ישיבות קבינט על הדבר הזה?

אלכס קושניר: למה הממשלה לא מתפקדת?

אלכס קושניר: למה אין פה פתרון?

אלכס קושניר: מדינה שלא מסוגלת להבטיח ביטחון לאזרחיה – זה אומר שהממשלה נכשלה בתפקידה, ואם אנחנו לא מבינים את זה, אז כנראה שגם אנחנו כמחוקקים לא עושים את עבודתנו.

אלכס קושניר: אני מבקש מכל חברי הכנסת, באמת, לנסות לקיים דיון על זה במליאה, כדי לוודא שאנחנו נותנים ביטחון לאזרחי מדינת ישראל בכל נקודה ונקודה במדינה הזאת.

אלכס קושניר: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת מאחור שם, בסיעת יש עתיד.

יריב לוין: בבקשה, שבו, כי אי-אפשר, לא שומעים את הדוברים.

יריב לוין: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אתמול רואיינתי לאחד האתרים המובילים, והמראיין אמר לי: תראה, איך זה שהרציחות והפשעים האלה אצלכם – אצלנו אין דברים כאלה.

אחמד טיבי: ואז הוא אמר: אומרים שזה תלוי תרבות, קשור לתרבות.

אחמד טיבי: אמרתי לו: איזה תרבות ואיזה לא תרבות.

אחמד טיבי: לפני כמה שנים מכוניות התפוצצו ברחובות בגוש דן, בנתניה.

אחמד טיבי: הוא אומר לי: זה היה מזמן; זה – אתמול בבוקר.

אחמד טיבי: אתמול פיצוץ בחולון, רכב בנתניה, חיסול באשקלון.

אחמד טיבי: לצד הפשעים הנוראיים, המקוממים בקלות שלהם, בדיר אל-אסד – חאפז ואחמד סנעאללה ז"ל ועז א-דין עמאריה מאבטין.

אחמד טיבי: בסרטון, הקלות שבה אדם שיש לו נשק אוטומטי והוא יורד ומרסס אנשים – זה לא תלוי תרבות, לא יהודים ולא ערבים; זה תלוי נשק שמשתולל ברחובות, פרוטקשן, הברחות נשק וארגוני פשיעה, שממשלת ישראל, קרי משטרת ישראל, כושלת בטיפול בהם.

אחמד טיבי: צריך הכרעה, צריך קבינט מיוחד בשביל הפשיעה.

אחמד טיבי: זה לא תלוי תרבות של ערבים, גם לא של יהודים.

אחמד טיבי: זו בעיה כלל-ארצית חמורה ביותר.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה.

יריב לוין: רבותיי, אנא, שם – פשוט תצאו החוצה ותדברו בחוץ.

יריב לוין: למה לעשות את זה כאן?

יריב לוין: בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, חאפז סנעאללה, אחמד סנעאללה ועז א-דין עמאריה, שלושה אנשים, שלושה צעירים שנרצחו ביום אחד, אחד באבטין ושניים בדיר אל-אסד.

עאידה תומא סלימאן: הסיפור לא שלם אם לא מספרים שעם השניים בדיר אל-אסד נפצעו קשות עוד שני ילדים כי כל חטאם היה שהם נמצאו באותו מקום, באיזושהי שיפודיה בתוך הכפר, ישבו לאכול, ואז נכנסו רעולי הפנים.

עאידה תומא סלימאן: דיר אל-אסד ידועה גם, אולי, לציבור הישראלי, מהמקרה שהיה לפני כמה חודשים, כאשר היה ירי על ניידת משטרה.

עאידה תומא סלימאן: אתם זוכרים מה קרה אז, כשירו על ניידת משטרה?

עאידה תומא סלימאן: לא שאני מצדיקה את המעשה, חס וחלילה, אבל אז ראינו איך משטרת ישראל פועלת – ראינו איך סוגרים כפר שלם, איך מטילים אימה על כפר שלם כדי להוציא את זה שירה על הניידת.

עאידה תומא סלימאן: היום אנחנו עדיין מחכים לדעת על עשרות רוצחים שמסתובבים בינינו, ואף אחד לא סוגר לא כפר ולא עיר כדי להוציא אותם מתוכנו ולהבטיח לילדים האלה שמסתובבים שיוכלו גם ללכת למכולת וגם לשיפודייה וגם לבית הספר בלי שההורים והם יחששו לחייהם.

עאידה תומא סלימאן: הגיע הזמן שמי שעומד בראש הפירמידה יתעורר ויבין: ביטחון זה גם ביטחון אישי.

עאידה תומא סלימאן: מה זה יעזור לתקוף באיראן כאשר אנחנו מתים פה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא להקפיד על הזמן.

יריב לוין: חבר הכנסת עמיחי שיקלי, בבקשה.

יריב לוין: נמצא?

יריב לוין: איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת אביר קארה, בבקשה.

יריב לוין: ברכות על נאום בכורה לפני נאום הבכורה.

אביר קארה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אביר קארה: חודש טוב, חודש אייר – זה חודש אני ה' רופאך.

אביר קארה: אז בריאות איתנה לכל אזרחי ישראל.

אביר קארה: אני גם רוצה לברך, לרגל חודש הרמדאן, את כל אזרחי ישראל המוסלמים בברכת צום קל ומועיל.

אביר קארה: שיהיה לכולם, יהודים וערבים, חודש טוב, עלינו ועליכם.

אביר קארה: מאחל לכולנו שנפעל יחד למען עתיד טוב יותר לחברה הישראלית והערבית-הישראלית ולערכים של דו-קיום וכבוד הדדי.

אביר קארה: שמעתי את אדוני היושב-ראש מברך בערבית, אז ברשותך.

אביר קארה: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: לרגל חודש הרמדאן המבורך אני רוצה לברך את כל התושבים המוסלמים בישראל במיטב הברכות והאיחולים, צום מקובל וארוחת שבירת צום טעימה.

אביר קארה: מי ייתן ויהיה זה חודש חסד וברכה עלינו ועליכם, נפעל יחדיו למען עתיד טוב יותר לחברה הישראלית והחברה הערבית ישראלית, ונשמור על ערכי הדו-קיום והכבוד ההדדי.

אביר קארה: אינשאללה.

אביר קארה: ) תודה רבה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת אליהו ברוכי, בבקשה.

אליהו ברוכי: כבוד היושב-ראש, שישו ושמחו בשמחת התורה.

אליהו ברוכי: שני דברים משמחים מתרחשים היום בעולמה של תורה, ואני רוצה לנצל את הדקה כדי לברך על כך: סיום והתחלה.

אליהו ברוכי: סיום – מאות אלפי לומדי הדף היומי מסיימים היום את מסכת שקלים.

אליהו ברוכי: אומנם מסכת שקלים היא מסכת בתלמוד הירושלמי, אבל בשל העובדה שהיא היחידה בסדר מועד שלא קיימת בתלמוד הבבלי, היא נכנסה למסלול המיוחד של לומדי הדף היומי, שהיום זוכים לברך על המוגמר.

אליהו ברוכי: ברכות למסיימים.

אליהו ברוכי: התחלה – מאות אלפי תלמידי ישיבות מסיימים היום את חופשת בין הזמנים של חודש ניסן ושבים בכוחות מחודשים, ובעזרת השם, אל ספסלי הישיבות, לשקוד על התורה.

אליהו ברוכי: אני רוצה לאחל מכאן להם ולבני משפחותיהם: עלו והצליחו.

אליהו ברוכי: בזכותכם, בזכות התורה ולומדיה, יינצל העולם.

אליהו ברוכי: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: (אומר בערבית: אני רוצה לשלוח את מיטב הברכות והאיחולים אל האומה הערבית והמוסלמית לרגל חודש הרמדאן המבורך.

סעיד אלחרומי: מי ייתן והחג הזה יביא איתו לכולם בעזרת האל טוב, שפע וברכה.

סעיד אלחרומי: ) אדוני היושב-ראש, דיברו חבריי לפניי על נגע האלימות וההשתוללות של כנופיות הפשע ועל הרצח שהיה בדיר אל-אסד וגם באשקלון ובמקומות אחרים, אבל התווסף לזה בסוף השבוע גם פגיעה בנבחר ציבור.

סעיד אלחרומי: חברנו שיושב כאן, עופר כסיף, הוכה קשות על ידי שוטרי משטרת ירושלים.

סעיד אלחרומי: וזה לא המקרה הראשון, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, שחבר כנסת נפגע מאלימות שוטרים, ובירושלים בפרט, במיוחד בעיר הזאת.

סעיד אלחרומי: זה מחייב בדק בית, ומן הסתם תיפתח חקירה, אבל לא צריך להסתפק בזה.

סעיד אלחרומי: אני חושב שכנבחרי ציבור מוטלת עלינו האחריות להגן על נבחרי הציבור ולדאוג לחקיקה בנושא.

סעיד אלחרומי: מי שפוגע בנבחר ציבור, מי שפוגע בחבר כנסת, צריך לדעת שהוא ישלם על זה, וישלם ביוקר.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת אלי אבידר – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים בתקופה שאינה פשוטה.

יבגני סובה: מצד אחד, יש מאמצים של ראש הממשלה להרכיב קואליציה; מצד שני, זה בזבוז זמן, כי כולנו יודעים שאין לו ממשלה.

יבגני סובה: ואז השיח, גם ברשתות, ובעיקר בתקשורת, הופך לשיח של: בואו ניקח עריקים, בואו נמצא בוגדים, בואו נמצא אנשים שיבגדו בבוחרים שלהם.

יבגני סובה: אם אנחנו חושבים שזה לא מחלחל למטה, אז אנחנו טועים.

יבגני סובה: אני חושב שהאלימות ברשת גואה.

יבגני סובה: אני חושב שאנשים כבר מתרגלים לביטויים קשים ביותר.

יבגני סובה: כבר היום אנשים מתחילים להתייחס אחד לשני בהתאם להשקפה הפוליטית – וזה הדבר הכי נורא בדמוקרטיה הישראלית.

יבגני סובה: אני לא זוכר דבר כזה.

יבגני סובה: אני עליתי לישראל לפני 24 שנים, ולא זכור לי דבר כזה.

יבגני סובה: זה לא קשור לדברים של הפוליטיקאים, זה קשור לאווירה הכללית.

יבגני סובה: אני חושב שאנחנו צריכים להסתכל על המציאות ולשנות אותה ולהיות אחראים גם לכוונות שלנו, לא רק למעשים.

יבגני סובה: ובכל זאת, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לסיים בנימה אופטימית.

יבגני סובה: היום, ב-12 באפריל, לפני 60 שנה, קרה אירוע היסטורי שכל העולם הסתכל עליו.

יבגני סובה: אני לא יודע אם חלקכם יודעים: האדם הראשון טס לחלל.

יבגני סובה: לפני 60 שנה האנושות השיגה את אחד הדברים הגדולים בהיסטוריה.

יבגני סובה: אולי זה גם הזמן לברך את התעשייה שלנו, כי ישראל נמנית עם המדינות הבודדות בעולם שהן באמת מעצמת חלל.

יבגני סובה: היא מסוגלת לא רק להרכיב חללית אלא גם לשגר אותה לחלל.

יבגני סובה: אז זו גם הזדמנות להגיד לכל מי שקשור לתעשייה הזאת חג שמח, כי זה באמת חג.

יבגני סובה: אני מקווה שמפה ניקח רק דברים טובים.

יבגני סובה: אז תודה רבה לכם.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת בועז טופורובסקי, בבקשה.

בועז טופורובסקי: תודה, אדוני היושב-ראש.

בועז טופורובסקי: כפי שעשיתי בכנסת התשע-עשרה, העשרים-ואחת, העשרים-ושתיים והעשרים-ושלוש, אמשיך גם בכנסת הנוכחית במסורת החשובה שבה אני מקריא מדי שבוע את שמות ההרוגים בתאונות הדרכים בשבוע שחלף.

בועז טופורובסקי: ביום שלישי, 7 באפריל, נהרגה אישה בת 75 בתאונת דרכים בכביש 60, סמוך ליישוב עתניאל.

בועז טופורובסקי: למוחרת, 8 באפריל, נהרג גבר בן 51, תושב חיפה, בתאונה קטלנית בין משאית לשני כלי רכב פרטיים בכביש 4, סמוך לניר עציון.

בועז טופורובסקי: הלילה, בין 11 ל-12 באפריל, נהרג רוכב אופניים חשמליים, גבר בן 57, לאחר שרכב פרטי התנגש בו בשדרות בני ברית באשדוד.

בועז טופורובסקי: כבוד היושב-ראש, בשבוע החולף נהרגו שלושה אנשים בדרכים.

בועז טופורובסקי: מיום התפזרות הכנסת העשרים-ושלוש נהרגו 89 אנשים בדרכים, ומתחילת השנה אנחנו מציינים 83 הרוגים בדרכים.

בועז טופורובסקי: לפני ארבעה חודשים התחייבה שרת התחבורה להציג תוכנית רב-שנתית למלחמה בתאונות הדרכים.

בועז טופורובסקי: היא אמרה שזה יהיה עד לפני חודש.

בועז טופורובסקי: אני עדיין מחכה לתוכנית; עם ישראל מחכה לתוכנית.

בועז טופורובסקי: בואו נילחם וננצח את תאונות הדרכים.

בועז טופורובסקי: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת אלעזר שטרן, בבקשה.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, שמעתי קודם שמברכים את בחורי הישיבות לרגל סיום בין הזמנים.

אלעזר שטרן: א.

אלעזר שטרן: אני רוצה להצטרף לברכה מכל הלב, אבל גם לומר, כמי שערך לימוד התורה חשוב לו, שהלוואי שהיו חוזרים קודם, שהחופשות שלהם ארוכות מדי.

אלעזר שטרן: אני מזכיר שגם לבחור בהנדסה קרבית יש 20 וכמה ימים בשנה, ובישיבות, שלימוד התורה כל כך חשוב, יש למעלה מ-70 ימים בשנה.

אלעזר שטרן: אבל ברשותך, אדוני, אנחנו כנראה לא ניפגש פה באולם עד יום הזיכרון לחללי צה"ל ומערכות ישראל, אז אני רוצה להביע מכאן את השתתפות כולנו – אני מקווה של כל הבית הזה – בצער של המשפחות השכולות, ולהבטיח להן שאנחנו נתאמץ עוד יותר לעשות את הכול כדי להיות ראויים לקורבנם של ההולכים.

אלעזר שטרן: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, שוב רצח בחברה הערבית – בדיר אל-אסד, באבטין, ולפני שעה קלה ירי בקלנסווה.

סמי אבו שחאדה: מעל 25 הרוגים, קורבנות של טרור הכנופיות בחברה הערבית מתחילת השנה, שמצטרפים למעל ל-500 קורבנות בחמש השנים האחרונות.

סמי אבו שחאדה: ומה עושה המשטרה?

סמי אבו שחאדה: המשטרה מחליטה לתקוף בצורה ברוטלית את חבר הכנסת עופר כסיף בהפגנה, כשהוא עומד ליד אנשים שבסך הכול, נגד מה הם מפגינים?

סמי אבו שחאדה: נגד גירוש.

סמי אבו שחאדה: במאה ה-21, במדינת ישראל, תושבי ירושלים – אזרחים, אמורים להיות אזרחים במדינה; הם לא אזרחים, הם תושבים, כי הם תחת כיבוש, ושוב, ממשיכים גם לגרש אותם.

סמי אבו שחאדה: הולך חבר כנסת, באקט של סולידריות, כדי להגיד שלא אנושי לגרש בני אדם, ואז הוא מותקף על ידי כוחות המשטרה, שבמקום לטפל בכנופיות, שעושות מה שהן רוצות בחברה הערבית, הם מחליטים לא רק לא להפסיק את האלימות אלא להיות חלק ממנגנון האלימות שתוקף את החברה הערבית, תוקף את המפגינים וגם תוקף את חברי הכנסת.

סמי אבו שחאדה: במדינה מתוקנת על דברים כאלה האנשים היו משלמים בתפקידם, השר לביטחון פנים היה מתפטר והיו קורים גם דברים אחרים, אבל אנחנו לא נמצאים שם.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת ישראל אייכלר – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת אבי מעוז, בבקשה.

אבי מעוז: תודה, אדוני היושב-ראש.

אבי מעוז: אנחנו נרכין ראש יחד עם כל אזרחי ישראל לזכרם של חיילי צה"ל, ואנחנו נשמח יחד עם כל בית ישראל בשמחת העצמאות ונודה לקדוש ברוך הוא על כל הטובות שעשה עימנו ועוד יעשה עימנו.

אבי מעוז: אני רוצה להתייחס לילדי ישראל.

אבי מעוז: ילדי ישראל עברו, יחד עם כל אזרחי המדינה, תקופה קשה מאוד, תקופת הקורונה.

אבי מעוז: הם נעים ונדים בין בתי הספר, בין הקפסולות, לבין בידודים בבית, ועכשיו סוף-סוף כמעט כולם חזרו לבית הספר.

אבי מעוז: בעוד פחות משלושה חודשים הם יצאו לחופש הגדול.

אבי מעוז: אני חושב – ואני קורא מכאן גם למשרד האוצר, גם למשרד החינוך, לפתור את הבעיה בדרך הבאה: התלמידים ילמדו חודש נוסף על חשבון החופש הגדול; ילמדו, לא קייטנות – לימודים מלאים, כדי להחזיר להם את היציבות, והמורים יקבלו משכורת 13.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת יצחק פינדרוס – איננו; חבר הכנסת ווליד טאהא – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, בנאומי הראשון בן הדקה לרגל הכנסת העשרים-וארבע, שבה אנו מתחילים לכהן, רוצה אני להקדים ולברך בברכת דרך צלחה ושגשוג בלימודים לכל אותם רבבות בני התורה המתחילים היום, ראש חודש אייר התשפ"א, את זמן הקיץ, ושבים בצורה מושלמת לעולם התורה.

משה אבוטבול: נאמר בירמיהו ל"ג, פסוק כ"ה: "אם לא בריתי יומם ולילה חקות שמים וארץ לא שמתי".

משה אבוטבול: מלמדים אותנו חז"ל שכל היקום והעולם כולו עומדים על לימוד התורה בתבל.

משה אבוטבול: ולכן, הקדוש ברוך הוא סידר את הבריאה שכשבארץ יום, בחלק מחוץ לארץ לילה.

משה אבוטבול: כששם ישנים ונמים, בארץ, ברוך השם, קול התורה מתרונן ונלמד, וכן להפך, כדי שלא תהיה דקה אחת בעולם ללא לימוד התורה הקדושה.

משה אבוטבול: עברנו תקופה לא קלה בשנה האחרונה, ובגלל הנגיף נעשה בעולם מיעוט בלימוד התורה.

משה אבוטבול: כאן הזמן להשלים את החסכים ואת החוסר וללמוד במרץ, להשלים חומרים שלצערנו נעדרו בעקבות הבידודים, המחלות, הקפסולות, ועוד ועוד.

משה אבוטבול: אני מברך את בני הישיבות הקטנות, הישיבות הגדולות והכוללים השבים לספסל זמן הקיץ בברכת הצלחה, שסייעתא דשמיא תלווה אתכם לאורך כל הדרך – אמן, יחד עם ברכותיהם של מרנן ורבנן גדולי ישראל מכל החוגים השמחים בשמחתכם, שמחת התורה.

משה אבוטבול: ברכה מיוחדת לבני הישיבות בני חוץ לארץ השבים בחזרה לארצנו ללימודים בישיבות: שאו ברכה מאת ה' – ואין לך בן חורין אלא מי שעוסק בתורה.

משה אבוטבול: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת איתמר בן גביר, גם אתה בברכות על נאום טרום-בכורה.

איתמר בן גביר: הודו לה' כי טוב.

איתמר בן גביר: אדוני, לרגע הזה חיכיתי, שאני אדבר.

איתמר בן גביר: והם, תומכי הטרור – אחמד טיבי יוצא.

איתמר בן גביר: אדוני, אם אתה יכול להכין לי אוהל כאן, במשכן – אני מוכן לשק שינה, שק שינה – רק שתומכי הטרור האלה ילכו הביתה.

איתמר בן גביר: אדוני, בחודש הזה, שהוא ראש חודש עכשיו, אנחנו מציינים ימים מיוחדים – יום הזיכרון לחללי צה"ל ומערכות ישראל, יום העצמאות.

איתמר בן גביר: יש לנו מדינה, ברוך השם, השבח לבורא עולם, אבל יש גם נקודות שאנחנו צריכים להבין ולהפנים.

איתמר בן גביר: אדוני, המופתי של ירושלים הוציא פסק דין שמי שמוכר דירות ליהודים – דינו מוות.

איתמר בן גביר: אדוני, אם זה היה הרב ליאור או הרב אליהו, להבדיל אלף אלפי הבדלות, המשטרה הייתה חוקרת, העיתונות הייתה זועקת, השמאל הצבוע היה כועס וצועק, אבל יש כאן צביעות.

איתמר בן גביר: אני קורא, אדוני, למשטרת ישראל ולכל הרשויות לטפל בתופעה הגזענית הזאת של המופתי של ירושלים.

איתמר בן גביר: עם ישראל חי.

איתמר בן גביר: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת יעקב אשר.

אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים בימי ספירת העומר, שבהם תלמידי רבי עקיבא נענשו על חוסר אהבת חינם, על הפרה של מה שלימד אותנו רבי עקיבא, "ואהבת לרעך כמוך".

אבל הגענו למצב, אדוני היושב-ראש, שלא רק שלא מרבים באהבת חינם, אלא הפכו את השנאה לכלי שהוא כביכול אפשרי בכל דבר.

אם אנחנו מדברים על מה שקורה היום כאן, על כך שהכנסת שוממה, שבניין שלם לא מתפקד בגלל פסילות אישיות, בגלל שכל השיח כבר הפך להיות מזמן לא אידיאולוגיה, לא השקפת עולם, לא ימין, לא שמאל, לא מדינה יהודית או לא מדינה יהודית; הכול זה אישי, הכול זה פסילות אישיות, שנאת חינם.

על כך שילמנו מחירים גבוהים מאוד, אדוני היושב-ראש, אבל היום אנחנו משלמים מחיר יותר גדול, של שיתוק המערכות הפוליטיות, של שיתוק הוועדות, של שיתוק הכנסת, והכול סביב שנאה ושנאת חינם.

אני מנסה להחזיר את כולנו שוב לדבריו של רבי עקיבא – והזכירו פה קודם את הרב ישעיהו הבר, שכל הרעיון שלו להקים את העמותה הזאת היה בגלל "ואהבת לרעך כמוך".

כמו שהוא אהב את עצמו ודאג לעצמו שיגיע למצב שיקבל כליה, הוא רצה שכולם יקבלו את זה.

בואו נלמד ממנו ונפסיק את השיתוק הזה של מדינת ישראל.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, פרופ' עודד גולדרייך, מדען בעל שם עולמי, זכה בפרס ישראל – כך קבעה ועדה של מומחים שמבינה במתמטיקה, במדע.

מוסי רז: אלא ששר החליט שבגלל העמדה הפוליטית של הזוכה הוא לא יקבל את הפרס.

מוסי רז: המטרה של השר איננה הזוכה; המטרה של השר היא שכל אחד שחותם על עצומה ילך להתייעץ עם עורך דין קודם, אם היא סותרת איזה חוק השתקה שהעבירה הכנסת הזו, כן או לא.

מוסי רז: התוצאה תהיה, אדוני היושב-ראש, לא שעורכי הדין יתעשרו אלא שאזרחים יחששו לחתום ולהביע את דעתם הפוליטית.

מוסי רז: אבל לא רק חופש הביטוי הוא המטרה של ההתקפה הזו על המדע.

מוסי רז: הנזק המצטבר הוא גם פגיעה בחופש הביטוי, אבל גם פגיעה במדע, משום שבבסיס המדע עומד סימן השאלה.

מוסי רז: אין מדען טוב שלא שם סימן שאלה; מדען טוב מערער על הקביעה שכדור הארץ הוא שטוח.

מוסי רז: ובמדינות טוטליטריות לא צומח מדע; מדע צומח רק במדינות דמוקרטיות.

מוסי רז: לכן המעשה של השר, אם יעשה אותו, הוא איננו רק פגיעה בחופש הביטוי, אלא התקפה פרועה כנגד המדע בישראל.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת אבתיסאם מראענה, בבקשה.

יריב לוין: גם את במקצה מוקדם לנאום הבכורה, בבקשה.

אבתיסאם מראענה: אדוני היושב-ראש, גברתי מזכירת הכנסת המהממת – סליחה שאני באישי; תסלחו לי, נאום ראשון – אתמול זכיתי בפרס האקדמיה לטלוויזיה וקולנוע על הסדרה שביימתי, "סליחה על השאלה" בערבית.

אבתיסאם מראענה: את הפרס אני רוצה להקדיש לאיימן ספייה.

אבתיסאם מראענה: איימן ספייה היה גיבור באחד הפרקים על הלהט"ב בחברה הערבית.

אבתיסאם מראענה: איימן היה רקדן מחול.

אבתיסאם מראענה: דרך הגוף שלו הוא חיבר בין זהויות, בין ערבים ליהודים.

אבתיסאם מראענה: לאיימן היו מלא חלומות ותוכניות לעתיד, אבל הם לא יתגשמו לעולם.

אבתיסאם מראענה: כמה חודשים לאחר שידור הפרק איימן טבע בים.

אבתיסאם מראענה: איימן נולד גאה, חי גאה והוא מת גאה, בזכות משפחתו והוריו – בדור, האשם, אח שלו אדהם, אחותו אשתיאק – משפחה שחיבקה אותו ותמכה בו.

אבתיסאם מראענה: חובתי האזרחית והפוליטית להמשיך לראות ולקדש את הערך העליון של חירות האדם.

אבתיסאם מראענה: חובתי להמשיך להשמיע את הקולות של השוליים, קולות של נשים, קולות של להט"ב, הקולות שלא נשמעים.

אבתיסאם מראענה: חובתי לזכור את דרכו ואת נשמתו של איימן ספייה.

אבתיסאם מראענה: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת יואב סגלוביץ', בבקשה.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, לא יאוחר מ-9 ביוני השנה הזאת ייבחר הנשיא הבא של מדינת ישראל.

יואב סגלוביץ': הוא ייבחר כאן, וכבר שומעים את הקולות ושומעים את התכנונים של כל מיני אנשים.

יואב סגלוביץ': נכון או לא נכון, אינני יודע, אבל הקולות עולים ממחנה מאוד מסוים, שבא ואומר: כן, יכול להיות מצב – יכול להיות מצב תיאורטי, אולי לא תיאורטי, שנשיא מדינה יהיה מי שיש לו כתב אישום על שוחד, מרמה והפרת אמונים.

יואב סגלוביץ': כן, כי הכול אפשר.

יואב סגלוביץ': כי בבית הזה, אדוני, הכול אפשר.

יואב סגלוביץ': בבית הזה אני הגשתי לפני כמה חודשים, במנותק מהאירועים, הצעת חוק שאומרת שלא יכול להיות שיהיה נשיא מדינה עם כתב אישום על שוחד או על עבירה חמורה אחרת.

יואב סגלוביץ': כמובן שזה לא עבר בבית הזה.

יואב סגלוביץ': אבל בעידן של מילים מכובסות ושל אנשים שעושים תוכניות ומעלים רעיונות, שבו הכול הפוך, יכול להיות מצב תיאורטי שייכנס למשכן נשיאי ישראל אדם עם כתב אישום על שוחד, ושם הוא יקבל את האמנה של שגרירים וישביע שופטים.

יואב סגלוביץ': ישביע שופטים.

יואב סגלוביץ': אנחנו נטפל גם בזה.

יואב סגלוביץ': כמובן שנשנה את החוקים ונעשה הכול על מנת שזה יתאים.

יואב סגלוביץ': במדינת הכול הפוך זה אפשרי.

יואב סגלוביץ': מקווה שלא.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת איימן עודה – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, חבריי וחברותיי חברי הכנסת – אני, כבוד היושב-ראש, מאוד מעריך ומכבד אותך על הברכה שלך בערבית לרגל תחילתו של חודש רמדאן, וגם את יתר חברי הכנסת שבירכו אותנו לרגל חג הרמדאן.

אוסאמה סעדי: ואני מאוד מעריך גם את עמידתך האיתנה על זכויותיהם של חברי הכנסת ועל שמירת החוק כלפי חברי הכנסת ואת אמירתך המפורשת על תקיפתו של חברנו עופר כסיף.

אוסאמה סעדי: ואני רוצה להגיד לך שגם כאשר הותקפו חברנו לשעבר ד"ר יוסף ג'בארין וראש עיריית אום אל-פחם הבעת את אותה עמדה.

אוסאמה סעדי: אבל זה לא מספיק.

אוסאמה סעדי: צריך לעשות עוד ועוד באמת על מנת שהנגע הזה ייגדע ושלא נראה מקרים כאלה בעתיד.

אוסאמה סעדי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: אני שולח לבני עמנו הפלסטיני ולאומה הערבית והמוסלמית את מיטב הברכות והאיחולים לרגל חודש הרמדאן, חודש החסד.

אוסאמה סעדי: מי ייתן והחג הזה יביא לנו בעזרת האל טוב וביטחון וימגר את הסרטן הממאיר הזה, סרטן האלימות והפשיעה המתפשט בחברה הערבית.

אוסאמה סעדי: ) לפני יומיים היה עוד יום שחור, אדוני היושב-ראש: שלושה צעירים, מדיר אל-אסד ומאבטין.

אוסאמה סעדי: מספר הנרצחים עד היום מתחילת השנה הוא 28.

אוסאמה סעדי: אני חושב שצריך לפעול, ושהמשטרה תשים סוף-סוף תוכנית פעולה למיגור תופעת הפשיעה והאלימות בחברה הערבית.

אוסאמה סעדי: אני רק מספר לך, אדוני היושב-ראש, שאתמול הייתי כל היום בקשר עם – –

יריב לוין: זה כבר נאום של שלוש דקות.

אוסאמה סעדי: לא, לא.

אוסאמה סעדי: – – עם מנהל אבו כביר, והוא אמר לי שהנתיחה של אחת הגופות צריכה להיות כמה שעות מרוב שיש בה עשרות קליעים.

אוסאמה סעדי: זה וידוא הריגה.

אוסאמה סעדי: אנחנו חייבים לוודא שהנגע הזה ייפסק.

אוסאמה סעדי: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת ולדימיר בליאק, בבקשה.

ולדימיר בליאק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אתמול בעיתון דה-מרקר פורסמה כתבה של נתי טוקר עם הכותרת "ההחמצה של המשבר", על כישלון הממשלה בטיפול בהכשרות המקצועיות.

ולדימיר בליאק: למרות התקציב הגדול שהוקצה, למרות ריבוי ההצהרות, רק 9,200 ישראלים זכו להכשרה בשנת 2020.

ולדימיר בליאק: מספר זעום לכל הדעות, וזה במצב שבו שיעור האבטלה הגיע לשיא של 15%.

ולדימיר בליאק: במקום הכשרות מקצועיות קיבלנו מאבקי כוחות בין שר האוצר לשר העבודה והרווחה.

ולדימיר בליאק: במקום הליך שהוא תקין ומתפקד – ארבעה גופים מארבעה משרדים שונים, אשר מתקשים לתקשר ביניהם.

ולדימיר בליאק: אם הגופים השונים היו משתפים פעולה היה קם מוקד אחד שיקיף את כל הצרכים של המובטלים, אבל זה לא המצב, לצערי.

ולדימיר בליאק: הנושא של הכשרות מקצועיות במשבר הנוכחי הוא לא סיסמה.

ולדימיר בליאק: מדובר בעתיד של שוק העבודה במדינת ישראל בשנים הקרובות – כיצד הוא ייראה וכמה מהנמצאים בחל"ת יצליחו לשוב לשוק העבודה בקיץ הקרוב ולהשתלב מחדש.

ולדימיר בליאק: הגיע הזמן שמשרד העבודה ומשרד האוצר ומשרד הכלכלה יפסיקו לריב ויתחילו לפעול בנושא הזה במסירות ובמקצועיות הנדרשות.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת קטי שטרית – איננה.

יריב לוין: חברת הכנסת אפרת רייטן מרום, בבקשה.

יריב לוין: גם לך ברכות על נאום ראשון.

יריב לוין: בבקשה.

אפרת רייטן: תודה רבה.

אפרת רייטן: אחר צוהריים טובים, יושב-ראש הכנסת וחבריי חברי הכנסת.

אפרת רייטן: את הנאום הראשון שלי בן הדקה אני רוצה ברשות

אפרת רייטן: כם להקדיש לכבוד השופט חנן מלצר, שפרש היום מבית המשפט העליון.

אפרת רייטן: אם לחדד יותר, כוונתי לומר כמה מילים על דרכו של שופט שהשאיר חותם לא רק במערכת המשפט ועל הצדדים, התיקים והמקרים שהגיעו להתדיין בפניו, אלא גם ובעיקר ביטא בפסיקותיו תפיסה ערכית, הומניסטית וחומלת.

אפרת רייטן: ייתכן שתפיסת עולמו משתקפת ממש בכמה מילים שמצאתי בפסק דין שלו שהוא כתב ב-2005.

אפרת רייטן: הוא כתב כך: "אין בנמצא אדם באשר הוא אדם שאין למצוא בו ולו נקודת זכות כלשהי".

אפרת רייטן: כבוד השופט מלצר, כמי שניהל קריירה בשוק הפרטי ושירת בפרקליטות הצבאית, הצליח להביא לבית המשפט העליון תמהיל של שופט בלתי שגרתי, שופט שתר אחרי פתרונות יצירתיים ועם זאת, נראה שקיים קונסנזוס לגביו.

אפרת רייטן: פסיקותיו של השופט מוכיחות שהדיון בעד ונגד אקטיביזם שיפוטי לעיתים נסוג.

אפרת רייטן: האקטיביזם שלו מתבטא בפן החברתי.

אפרת רייטן: ניתן למצוא דוגמאות רבות ושונות ביחס להיותו של מלצר מגן על זכויות הפרט, מגן החלשים.

אפרת רייטן: למשל, רק דוגמה אחת: ביטול האפליה של תלמידות על רקע עדתי בבג"ץ בית הספר בעמנואל, על בסיס הזכות לכבוד; גם הקלת עונשו של יונתן היילו, זיכרונו לברכה, בשל ספק סביר, ועוד אין-ספור תיקי אימוץ מורכבים שניהל באופן רגיש.

אפרת רייטן: אז ברשותכם, אני רוצה להודות לו, לשופט מלצר, על תרומתו למדינת ישראל בכלל ולמשפט הישראלי בפרט.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת מיכל וולדיגר, גם לך ברכות.

יריב לוין: בבקשה.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד יושב-ראש הכנסת, מזכירת הכנסת, חברים נכבדים, אתמול פורסם כי שוב מפגש של מתמודד נפש עם שוטרים הסתיים במוות.

מיכל מרים וולדיגר: הטרגדיה אתמול דומה לזו שאירעה לפני שבועיים בחיפה – גם שם מפגש של שוטר, עם מוניר ענבתאוי, הסתיים במוות.

מיכל מרים וולדיגר: המקרה של מוניר זהה לחלוטין למקרה של שיראל חבורה ז"ל, שאירע במאי 2020 בראש העין.

מיכל מרים וולדיגר: המקרה של שיראל זהה לחלוטין לעוד אירוע קשה, שאירע בעיר בת ים לפני כשנתיים, של יהודה ביאדגה, שבו שוב מפגש של מתמודד נפש עם שוטר הסתיים במותו של מתמודד.

מיכל מרים וולדיגר: ועוד לא הזכרנו את מוסטפא ואיאד ומקרים אחרים.

מיכל מרים וולדיגר: המפגשים של אנשים עם מוגבלות, במיוחד עם מוגבלות נפשית, עם כוחות הביטחון והאכיפה הם מתכון מסוכן להידרדרות.

מיכל מרים וולדיגר: יש פתרונות.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד הנשיא ריבלין הקים ועדה בין-משרדית כדי לפתור בדיוק את הבעיות הללו.

מיכל מרים וולדיגר: הוועדה הגישה בפברואר השנה את המסקנות שלה, ובין היתר, לעשות הכשרות לשוטרים, להקים צוותי משבר.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה שתדעו את צמד המילים הללו: צוותי משבר.

מיכל מרים וולדיגר: שכל אחד מכם יכיר את המילים האלו.

מיכל מרים וולדיגר: אלו צוותים שיכולים להוריד את הלהבות ולגרום לכך שמקרים כמו שציינתי ונוספים לא יסתיימו במוות.

מיכל מרים וולדיגר: לכן אני קוראת לכם, חברים וחברות יקרים, בואו נפעל יחד לאמץ את המסקנות של הוועדה הזו ללא כל דיחוי נוסף, בהקדם האפשרי, בלי קשר למחלוקות פוליטיות של שמאל וימין.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו יכולים.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת מירב בן ארי – איננה.

יריב לוין: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לשלוח מכאן את ברכותיי לחברי הטוב פרופ' עודד גולדרייך, איש יקר, מבריק, שזכה בפרס ישראל בזכות ולא בחסד.

עופר כסיף: אנשים קטנים, ואפילו פחות מזה, מנעו ממנו את קבלת הפרס בטקס מסיבות פוליטיות, מקארתיסטיות.

עופר כסיף: חברי חבר הכנסת מוסי רז הקדים, אז אני לא רוצה להאריך מעבר לכך.

עופר כסיף: אני רק רוצה לומר שבזמן שזה שפסל, או מנע ממנו לקבל את הפרס, היה עסוק בפלישה לאדמות מדינה בניגוד לחוק, גולדרייך עסק במחקר פורץ דרך, שעסק בין השאר בנושא שנקרא – למי שמכיר קצת קריפטוגרפיה – "פרוטוקול של אפס ידיעה".

עופר כסיף: אפשר להגיד, בפרפרזה למושג הזה, אפס ידיעה, שהוא היטיב לתאר את פוסליו ומקטרגיו במושג הזה.

עופר כסיף: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת אמילי מואטי, בבקשה.

אמילי חיה מואטי: היי, אמרו לי שבכנסת כולם חברים של כולם וכולם עובדים ביחד, אז מכיוון שכך החלטתי לעזור לשר גלנט ולספר לו שישראל הרשמית בעצמה לא מכירה ביישובים שמעבר לקו הירוק, כלומר, נתניהו וממשלת נתניהו תמכו בהחרגת היישובים שמעבר לקו הירוק כדי לקבל כספים מהאיחוד האירופי ב-2017.

אמילי חיה מואטי: היחידה שהתנגדה לזה הייתה מירי רגב.

אמילי חיה מואטי: אז למה כשממשלת נתניהו עושה את זה זה סבבה וכשמדען ישראלי, שאמור להסב לכולנו בעיה – סליחה: גאווה, כמובן – זה בעיה?

אמילי חיה מואטי: תסלחו לי, זה נאום ראשון.

אמילי חיה מואטי: אז שמחתי לעזור לשר גלנט.

אמילי חיה מואטי: אני מקווה שהוא ישמע את זה ויממש את העזרה הזאת.

אמילי חיה מואטי: או יטפל בממשלה שהוא יושב בה, או יאפשר למדען לקבל את הפרס ואף להיות גאה בו.

אמילי חיה מואטי: תודה רבה.

יריב לוין: ברכות גם לך, כמובן.

יריב לוין: חבר הכנסת יועז הנדל נמצא?

יריב לוין: בבקשה.

יועז הנדל: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים בכאוס פוליטי מתמשך, ארבע מערכות בחירות, ובמקביל לזה אנחנו גם באירועים של שגרה, הייתי אומר, אירועים ביטחוניים מורכבים, שכולנו שומעים עליהם בכותרות.

יועז הנדל: ובמציאות הזאת, אדוני היושב-ראש – ואני פונה אליך – לא סביר שוועדה מסדרת לא מצליחה לייצר פיקוח פרלמנטרי על עבודת הממשלה.

יועז הנדל: עבר שבוע, ואם זיכרוני אינו מטעה אותי, שבוע זה היה המקסימום בימי עבר שבו לא היה פיקוח פרלמנטרי על עבודת הממשלה.

יועז הנדל: אני לא חושב שכנסת ישראל יכולה להרשות לעצמה לעבוד ללא פיקוח על מערכת הביטחון בוועדת החוץ והביטחון, ללא פיקוח של ועדת הכספים וללא פיקוח כולל שלנו על מה שקורה בממשלה, במיוחד על רקע הכאוס שהולך ומשתלט על כל חלקה טובה.

יועז הנדל: זה הזמן, אדוני היושב-ראש – ואני פונה אליך שוב – לעצור את זה ולוודא שאנחנו מקימים פיקוח של הכנסת על עבודת הממשלה.

יועז הנדל: כך הדברים לא יכולים להימשך.

יועז הנדל: זה שבוע מקודש במדינת ישראל, בואו ניזכר מה המטרה של כולנו ביושבנו כאן, בבית הזה.

יועז הנדל: תודה רבה.

יריב לוין: אני בהחלט מסכים, ואני כמובן אשמח, חבר הכנסת הנדל, אם גם אתה תהיה מוכן להיכנס בעובי הקורה ולנסות לעזור לצדדים להגיע להבנות.

יריב לוין: כך ייטב לכולנו, אני חושב.

יריב לוין: חבר הכנסת עיסאווי פריג', השב אלינו – בבקשה, אדוני.

עיסאווי פריג': שלום, אדוני היושב-ראש.

עיסאווי פריג': אכן שבנו.

עיסאווי פריג': אחרי כהונה כחבר כנסת כשבע שנים חזרנו, אחרי שנה וחצי.

עיסאווי פריג': אני מסתכל – – –

יריב לוין: מה עבר יותר מהר, חבר הכנסת פריג'?

יריב לוין: בטח שבע השנים, לא?

עיסאווי פריג': אני יושב כאן ומנסה לחשוב.

עיסאווי פריג': ביום הראשון, כבוד היושב-ראש, אחרי בחירתי הייתה קבלת פנים עם פשע שנאה של תג מחיר בכפר קאסם.

עיסאווי פריג': ביום השני הפשע בחברה הערבית ממשיך להשתולל, חצה גבולות אתמול והלך לחברה היהודית – צר לי מאוד – לאשקלון, יבנה.

עיסאווי פריג': ראינו שדה קרב מעניין.

עיסאווי פריג': דבר שלישי, ראיתי אלימות משטרתית בשיאה, שהגיעה עד לחברי עופר כסיף, ואני – עופר, אני ממש מתרגש ואומר לך סליחה.

עיסאווי פריג': אחזה בי בושה לראות את הסרטון איך מתנהלים ומתנהגים אליך.

עיסאווי פריג': הרגשתי שזה אני.

עופר כסיף: תודה.

עיסאווי פריג': אנחנו נפעל בכל הכוח ששלטון החוק והמשטרה ייכנסו למסלול של שמירת חוק ושמירה על ביטחון האזרח, ולא שמירה על השלטון.

עיסאווי פריג': אחרי השנה וחצי, אדוני, כשחזרתי, ראיתי ששטיח אדום נפרס וכהניסטים נכנסו לכנסת.

עיסאווי פריג': אני מאוד מקווה שנוכל לאסוף כוחות כדי לעמוד בפרץ של הדבר הזה.

עיסאווי פריג': קיוויתי להיות במקום יותר – – –

איתמר בן גביר: אתם תומכי טרור, אתם.

איתמר בן גביר: אתה תומך טרור.

עיסאווי פריג': קיוויתי, קיוויתי להיות במקום יותר טוב – –

איתמר בן גביר: אתה תומך טרור.

עיסאווי פריג': – – עם פחות גזענות, עם יותר דמוקרטיה ועם יותר שלטון חוק.

עיסאווי פריג': אבל מה לעשות, נמשיך במאבק.

איתמר בן גביר: אתה לא יודע מה זה דמוקרטיה.

עיסאווי פריג': אני מסיים, חברי כבוד היושב-ראש, ואומר בנימה טובה: מחר רמדאן, רמדאן כרים.

עיסאווי פריג': חודש סובלנות, חודש להיות ביחד וחודש לעשות חישובים וחישוב מסלול מחדש.

עיסאווי פריג': תודה לכם.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת גלעד קריב, בבקשה.

יריב לוין: אתה כבר נואם ותיק כאן.

גלעד קריב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, דבר אחד איחד בין רבים מן הנאומים שהגיעו מכל פינותיו של הבית הזה, וזה ההתייחסות לנגע האלימות שהפך למגפה של ממש.

גלעד קריב: ציין בצדק חבר הכנסת טאהא, וגם עכשיו חבר הכנסת פריג', שכאשר מדברים על האלימות לא ניתן להתעלם מן התמונות הקשות שראינו ביום שישי, כאשר משטרת ישראל שלא רק שהיא לא אמונה על לסייע לחבר כנסת במילוי תפקידו אלא מפעילה כלפיו אלימות שאינה יכולה להתקבל.

גלעד קריב: טוב עשה היושב-ראש שהתייחס לכך, ואני בטוח שהגינוי של האירוע הזה משותף לרוב חברי הבית, והלוואי שלכולם.

גלעד קריב: אבל לא ניתן להנמיך את הציפיות שלנו מהמשטרה.

גלעד קריב: אנחנו לא מוכנים להסתפק בכך שרשויות אכיפת החוק לא ינהגו כלפינו באלימות.

גלעד קריב: התפקיד של רשויות אכיפת החוק הוא למנוע אלימות בכלל.

גלעד קריב: ובהקשר הזה, ברצף האירועים האלימים של השבוע האחרון, לא ניתן שלא להזכיר גם את האירוע הקשה שבו נער צעיר מאחד מן המאחזים בשומרון חבט באלה בפעיל זכויות אדם שפעל בשטחים, הרב אריק אשרמן – אני אומר:

גלעד קריב: חברי הרב אריק אשרמן – באופן קשה וברברי.

גלעד קריב: והדבר הזה אינו מקרה ייחודי.

גלעד קריב: מדובר על תופעה שהשתרשה בשנים האחרונות של פגיעה חוזרת ונשנית בפעילי זכויות אדם, וחמור מכך: בחקלאים וברועים פלסטינים בני כל הגילים, כולל חקלאים ורועים קשישים.

איתמר בן גביר: למה אתה לא מספר על – – –

גלעד קריב: והתופעה הזו – שב, שב – – –

איתמר בן גביר: למה אתה לא מספר שהוא פרובוקטור?

גלעד קריב: אדוני שב.

גלעד קריב: שב.

גלעד קריב: ישב אדוני או שיתלה את תמונתו של ברוך גולדשטיין על קיר ביתו.

איתמר בן גביר: אשרמן – – – יאללה – – – אתה רפורמי, אתה – – –

גלעד קריב: התופעה המבישה הזו של עצימת עיניים, הן של צה"ל והן של המשטרה, מול הפעולות האלימות של בני נוער צריכה להטריד אותנו ולהחריד אותנו.

איתמר בן גביר: חבורת פרובוקטורים – – – להציק למתיישבים.

עיסאווי פריג': עדיף לך לשתוק.

איתמר בן גביר: אתם באים להציק למתיישבים.

גלעד קריב: והדאגה הזו לא צריכה להיות – אני רק מקווה שאני מקבל זמן פציעות על – – –

יריב לוין: אתה כבר בדקה השלישית.

גלעד קריב: אז הינה, אני מסיים.

יריב לוין: חבר הכנסת קריב, את ההערה הזאת היה עדיף שתחסוך, תאמין לי.

יריב לוין: בסבלנות רבה לא רציתי להפריע לך דווקא משום שהפריעו לך.

גלעד קריב: בסדר גמור.

גלעד קריב: התופעה הזו לא צריכה להטריד רק את מי שחושב שמפעל ההתנחלויות מהווה סכנה לערכיה של מדינת ישראל אלא בראש ובראשונה את ראשי המפעל הזה, שצריכים להסתכל בדאגה אדירה על התופעה הזו של אלימות קשה בקרב בני נוער וצעירים במאחזים.

גלעד קריב: ואני פונה לשר הביטחון ולשר לביטחון פנים להפסיק לעצום את עיניהם – –

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: משפט אחרון.

גלעד קריב: – – ולפעול כדי לבלום את ההתקפה הזו על פעילי זכויות אדם ועל חקלאים פלסטינים.

גלעד קריב: תודה.

גלעד קריב: חג עצמאות שמח לכל אזרחי ישראל.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: תודה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: אני רוצה להצטרף גם לברכות של חברינו לעצמאות שמח וגם לברכות לרמדאן כרים, ולברך אותך שנשאת ברכה.

תמר זנדברג: אני חושבת שזאת מסורת יפה מאוד, שמכבדת את כל הדתות שבבית הזה.

תמר זנדברג: זה לא סוד שאנחנו מנסים להגיע להסכמה כבר למעלה משבוע, מאז השבעת הכנסת.

תמר זנדברג: הסכמה לא תהיה בדיוק המילה, כי אני רוצה לעדכן אותך, אדוני היושב-ראש, ואת הנוכחים שלא באמת התקיימו שיחות יותר מדי בין נציגי הליכוד, לצורך העניין, כסיעה הגדולה, כמי שמחזיקה את המנדט, לבין נציגים מהגוש השני על ניסיונות להגיע להסכמה.

תמר זנדברג: זה פחות או יותר כיפופי ידיים.

תמר זנדברג: היום נאמר לנו שאולי תגיע הצעה לוועדה המסדרת, לא מוסכמת.

תמר זנדברג: אני מבינה שהליכוד התקפל מהכוונה הזו מכיוון שהוא ראה שאין לו רוב.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: אל תביני לא נכון.

יריב לוין: ואני אמרתי, אני לא יודע אם היית פה בפתח הדברים.

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: לא אמרתי שאתה אמרת את זה.

תמר זנדברג: אני מספרת לך.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: אני הודעתי שאני החלטתי שלנוכח זה שלא הצליחו להגיע להסכמה, אני מצאתי לנכון שלא לקיים את זה היום ולתת עוד שהות כדי לנסות להגיע להסכמה.

יריב לוין: רק אם לא תהיה ברירה, נצטרך לעבור להצבעה של רוב ומיעוט – –

תמר זנדברג: אני שמעתי והאזנתי, ואני מכבדת – – –

יריב לוין: – – ואני מקווה שלא נהיה שם.

תמר זנדברג: אני חושבת שעשית נכון.

תמר זנדברג: אני רק רוצה לעדכן אותך ואת שאר החברים, כמי שעומדת בראש אחת הסיעות מהגוש האחר, שאין – לא היו ניסיונות אמיתיים להגיע להסכמה, אלא יותר התבצרות בעמדות.

תמר זנדברג: אבל אני רוצה להצביע על השלכה חמורה במיוחד של העובדה שהוועדה המסדרת לא מוקמת.

תמר זנדברג: לא רק שהכנסת בעצם לא מתפקדת – היא אפילו לא יכולה בהחלטה של הוועדה המסדרת לבטל ישיבה בגין יום הזיכרון ויום העצמאות – אלא אנחנו נמצאים בעיתוי ביטחוני רגיש, ובעצם המשמעות של אי-הקמת ועדה מסדרת היא העובדה שלא מוקמת ועדת חוץ וביטחון, שהיא הוועדה שעורכת פיקוח פרלמנטרי גם בזמנים הזמניים.

תמר זנדברג: ולא בכדי החוק קבע שתי ועדות שיכולות לקום בזמן הזה, ועדת הכספים וועדת החוץ והביטחון – מתוך הבנה שבאמת מדינת ישראל צריכה להתנהל כאשר שתי הוועדות האלה מכהנות בכל רגע.

תמר זנדברג: וכעת אנחנו בממשלת מעבר, בזמן דמדומים, בכנסת חדשה שבעצם משותקת, שאין לה ועדה מסדרת ושאין לה ועדות זמניות, ובזמן של הדלפות, מקורות זרים – הדלפות אולי ממקורות מדיניים או פוליטיים ישראליים – וכל זה בלי פיקוח פרלמנטרי מחייב.

תמר זנדברג: אני לא רוצה – חס וחלילה שלא נמצא את עצמנו במצב מלחמה בלי שחברי הכנסת והכנסת נתנו על זה את דעתם.

תמר זנדברג: ואני מקווה שלא נגיע בכלל, גם עם פיקוח פרלמנטרי.

תמר זנדברג: תודה.

יריב לוין: אני מסכים, ואני רק מקווה שבאמת הזמן ינוצל להידברות אמיתית.

יריב לוין: חבר הכנסת יאיר גולן – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת זאב אלקין, בבקשה.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, ברצוני להתייחס להודעתך בתחילת הישיבה הזאת על דחיית ההצבעה על הוועדה מסדרת.

זאב אלקין: אני חייב להגיד שהכנסת הזאת מייד בתחילתה שוברת שיאים של היעדר פיקוח פרלמנטרי.

זאב אלקין: אנחנו נמצאים היום ביום השביעי מאז השבעתה של הכנסת.

זאב אלקין: עד היום, מאז שחוקק חוק של ועדה מסדרת – אגב, אני מציע, אדוני היושב-ראש, שתפנה את תשומת ליבו של יושב-ראש הוועדה המסדרת שעניין הוועדה המסדרת איננו מוסדר בתקנון הכנסת, כפי שהוא טען היום בישיבה, אלא מוסדר בחוק הכנסת.

זאב אלקין: מאז שחוקק החוק הזה למעשה שבעה ימים היה מקסימום הזמן הקמת ועדה מסדרת.

זאב אלקין: אנחנו עלינו היום על מסלול שמשמעותו למעשה שיהיו שבועיים להקמת ועדה מסדרת מאז השבעתה של הכנסת.

זאב אלקין: לא היה כדבר הזה.

זאב אלקין: ההשלכות של זה ידועות לך היטב, אדוני היושב-ראש:

זאב אלקין: עד שלא תוקם ועדה מסדרת, אין ועדת חוץ וביטחון וועדת כספים.

זאב אלקין: אנחנו נמצאים בתקופה ביטחונית רגישה מאוד.

זאב אלקין: יהיו פה יותר משבועיים – אולי שלושה שבועות, עד שהוועדה המסדרת גם תסדר את העניין של ועדת החוץ והביטחון – בלי פיקוח פרלמנטרי על ענייני החוץ והביטחון של מדינת ישראל, כשאין לאזרחי המדינה אף כלי אחר, בגלל סוגיות הסודיות, למעשה לפקח על הרשות המבצעת.

זאב אלקין: ולכן, אדוני היושב-ראש, עם כל הרצון להגיע להסכמות, לאור חוות הדעת של היועץ המשפטי לכנסת בכנסת הקודמת, שאחרי יומיים מהשבעת הכנסת טען שצריך להביא ללא דיחוי הצבעה על ועדה מסדרת, אני חושב שההחלטה לא לקיים את ההצבעה היום הייתה לא נכונה, והיא למעשה מפקירה את מדינת ישראל ללא פיקוח פרלמנטרי, בתקופה הרגישה ביותר, על הסוגיות הרגישות ביותר, של ביטחון מדינת ישראל.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: ראשית, חבר הכנסת אלקין, אני בטוח שכשאתה תהיה במקומי תעשה את זה יותר טוב, אבל אני בכל זאת רציתי להביא למצב שתהיה הסכמה על רקע כל מה שאנחנו חווים פה.

יריב לוין: אני בטוח שאתה גם תנצל את הימים הנוספים האלה – –

זאב אלקין: לצערי, יושב-ראש הוועדה המסדרת – – –

יריב לוין: – – כדי להגמיש קצת את העמדות, ואז אני בטוח שגם אפשר יהיה להגיע להסכמה, ואני מקווה שכך אכן יהיה.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, בדיון שהיה לנו היום, יושב-ראש הוועדה המסדרת – שאני מניח שאתה יודע לדבר איתו היטב – הודיע שהוא לא מעוניין בהסכמות אלא מעוניין בהצבעה.

זאב אלקין: ואפילו הבטיח לנו להביא את זה היום.

יריב לוין: חבר הכנסת אלקין, מאחר שהוא לא נמצא כאן אני לא חושב שיש צורך עכשיו לדברר אותו מכלי שני.

יריב לוין: ואני חוזר ואומר לך שאני אשמח שאתה תגלה שתי תכונות חשובות: גם מנהיגות וגם גמישות.

יריב לוין: שתי התכונות האלה, שבוודאי יש לך, תוכלנה לסייע ליושב-ראש הוועדה המסדרת, ואולי נגיע כאן סוף-סוף להסכמה, לפחות בעניין אחד.

יריב לוין: אני חושב שכך נכון, כך ראוי לעשות, ואני מקווה שכך אכן יקרה.

יריב לוין: תודה.

עודד פורר: גמישות זה לשני הצדדים – – –

יריב לוין: אני – תמיד.

יריב לוין: לא טענתי שהגמישות צריכה להיות של צד אחד.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אבל אתה יודע, חבר הכנסת פורר, אני פשוט שומע את הדאגה הכל-כך קשה, אז אני מניח שבצד הדאגה יש גם נכונות לפשרה.

יריב לוין: אולי אני טועה; כך אני מניח לפחות.

יריב לוין: חבר הכנסת רם שפע, בבקשה – איננו.

יריב לוין: חברת הכנסת שרן השכל, אחרונת הדוברים, בבקשה.

שרן השכל: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

שרן השכל: אני רוצה להצטרף לדבריו של חברי לסיעה זאב אלקין.

שרן השכל: לא יכול להיות שבגלל – – –

יריב לוין: גם את רוצה לשבת במקומי?

שרן השכל: לא.

שרן השכל: אני חושבת שאתה עושה עבודה טובה – –

קריאה: – – –

שרן השכל: – – אבל דווקא כיושב-ראש הרשות המחוקקת, שאחד מתפקידה החשובים ביותר הוא פיקוח פרלמנטרי, עליך לדרוש תאריך, כדי שנדע מתי נוכל להקים את הוועדות על מנת שיהיה פיקוח פרלמנטרי של ועדת חוץ וביטחון, של ועדת כספים.

שרן השכל: אלו שתי ועדות חשובות, גם מבחינה ביטחונית וגם מבחינה כלכלית.

שרן השכל: לנוכח האתגרים שאנחנו רואים באזורנו ופרסומים שהיו ממש בימים האחרונים, חובה שיהיה פיקוח על עבודת הממשלה; לנוכח המשבר הכלכלי שבו אנחנו נמצאים, חובה שיהיה פיקוח פרלמנטרי ושלא יעשו בקופת האוצר דברים שאנחנו, קודם כול, לא יודעים, לא מודעים להם, לא יכולים לפקח עליהם, או – כאילו באיזושהי קופה אישית או פרטית כזו או אחרת.

שרן השכל: לא יכול להיות שבגלל אי-הסכמה – כאשר יושב-ראש הוועדה המסדרת אומר שהוא לא מעוניין להגיע להסכמות או להבנות כאלה ואחרות.

שרן השכל: תקבעו תאריך, תביאו הצעה, תביאו שתי הצעות בוועדה, תביאו הצעה לכנסת, נצביע בעד או נגד, או על ההצעה שעליה יש את הרוב, על מנת שהכנסת תוכל למלא את תפקידה – ואתה, כמובן, אמון עליה – לעשות את מלאכתה ואת עבודתה.

שרן השכל: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אני שוב אומר, אני חושב שראוי לנהוג כפי שנהגו לאורך כל השנים ולהגיע להסכמות.

יריב לוין: אם לא תהיה ברירה ונגיע למצב הזה, אז נקיים גם על זה הצבעה של רוב–מיעוט – דבר מאוד לא רצוי ולא נכון, אבל אם לא תהיה ברירה, זה מה שיקרה.

שרן השכל: אז הבקשה היא לפחות לקצוב את זה בזמן.

יריב לוין: כן, אני הודעתי שאנחנו נקיים את זה בשבוע הבא, אני לא דוחה את זה לשום מועד.

יריב לוין: את יודעת, לצערנו – אף אחד לא מציע שנעשה את זה בערב יום הזיכרון, ואני מניח שגם לא ביום הזיכרון עצמו.

שרן השכל: – – –

יריב לוין: אז במציאות הזו, אין לנו ברירה, אנחנו בנסיבות המיוחדות האלה.

יריב לוין: שוב אני אומר: לצערי הרב, בהיעדר יכולת להגיע להסכמה, לפחות עד עכשיו – אני מקווה שאולי זה ישתנה ונצליח להגיע להבנות, ואם לא, נצביע בהצבעה של רוב ומיעוט.

יריב לוין: אני רק מוכרח לומר שוב, כאשר הדברים נשקלים על המאזניים, מה יהיה יותר חשוב שהמפתח יהיה 4 או שתהיה לנו ועדה מסדרת ויהיו ועדות פיקוח – שמעתי הרבה קולות שאמרו שזה חייב להיות 4; לא שמעתי מישהו שאמר:

יריב לוין: בואו נוותר על ה-4 ונלך לעניין הזה.

יריב לוין: אז אני מציע לשים את הדברים בפרופורציה הזו, כי זו הפרופורציה האמיתית והנכונה.

שרן השכל: – – – לקצוב את זה לפחות בזמן כדי שנדע מה התאריך האחרון שבו – – –

יריב לוין: חברת הכנסת השכל, אני מוכרח לומר שזכיתי וצוות יועציי הוא מצוין.

יריב לוין: אני לא חושב שאני זקוק לתגבורת בהיבט הזה.

יריב לוין: אבל אם אני ארגיש שיש צורך, אני בוודאי אשמח להתייעץ איתך תמיד.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, תם סדר-היום.

יריב לוין: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, א' באייר התשפ"א, 13 באפריל 2021, בשעה 16:00.

יריב לוין: ישיבה זו נעולה.