ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 134, 2021-03-03 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום רביעי, י"ט באדר התשפ"א, 3 במרץ 2021.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הביטחון הלאומי (תיקון מס' 224 – הוראת שעה) (מענק חד-פעמי חלף הגדלת קצבאות הנכות לשנת 2020) (תיקון), התשפ"א–2021; הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 140 והוראת שעה) (החמרת הענישה בעבירות אלימות נגד קטין או חסר ישע), התשפ"א–2021; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 75) (שינוי מתכונת האסדרה בתחום הבזק), התשפ"א–2021; הצעת חוק לתיקון פקודת בתי הסוהר (מס' 55 והוראות שעה), התשפ"א–2021; הצעת חוק אנשי צבא דרום לבנון ומשפחותיהם (תיקון), התשפ"א–2021.

ירדנה מלר-הורוביץ: תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות והוראות נוספות) (תיקון מס' 31), התשפ"א–2021.

ירדנה מלר-הורוביץ: אישור הצטרפות מדינת ישראל לנוסחה החדש של אמנת ניצה לסיווג בין-לאומי של טובין ושירותים למטרות רישום סימנים.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, המצב הוא כזה: אנחנו היינו אמורים לדון היום סוף-סוף ובשעה טובה בהצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 224 – הוראת שעה) (מענק חד-פעמי חלף הגדלת קצבאות הנכות לשנת 2020) (תיקון), התשפ"א–2021, לקריאה הראשונה, ואני גם ביקשתי להיערך כדי שנוכל לעשות הפסקה ונוכל לנסות לסיים את החוק בשלוש קריאות עוד היום כדי לדאוג לציבור הנכים.

יריב לוין: לצערי הרב, עד רגע זה החוק לא הובא לדיון בוועדת הכנסת, שהייתה צריכה לתת לו פטור מחובת הנחה, למרות שישיבה נקבעה – ונדחתה.

יריב לוין: בנסיבות האלה – – –

יצחק כהן: – – –

יריב לוין: בנסיבות האלה אני לא יכול לדון בו, כי הוא פשוט לא קיבל פטור מחובת הנחה.

יצחק כהן: מדהים.

יריב לוין: אני מסכים.

יריב לוין: אני אומר את זה בצער גדול מאוד.

יריב לוין: אני אשאיר את המליאה פתוחה מתוך תקווה שאולי ועדת הכנסת בכל זאת תדון בעניין ותיתן פטור ואנחנו נוכל להתקדם, אבל נכון לרגע זה, לצערי הרב, בהיעדר פטור, אין לנו יכולת לדון.

יריב לוין: כפי שסגן השר, הוותיק ממני, יודע, בהיעדר פטור אנחנו לא נוכל לדון.

יריב לוין: החוק הונח כרגע על השולחן, ואם לא יינתן פטור אני אקבע אותו כמובן מייד בשבוע הבא, אבל אני מאוד מאוד מקווה שתהיה התעשתות.

יצחק כהן: – – – ונכים מחכים לזה.

יריב לוין: אדוני סגן השר, אני מסכים.

יריב לוין: אני חושב שאסור שדבר כזה יקרה, ואני משאיר את המליאה פתוחה בתקווה שוועדת הכנסת אכן תתכנס.

יצחק כהן: מה, היא לא התכנסה אפילו?

יריב לוין: מה?

יצחק כהן: היא לא התכנסה אפילו?

יריב לוין: היא לא התכנסה.

יריב לוין: למיטב הבנתי וידיעתי היא עדיין לא התכנסה, ובכל מקרה פטור לא התקבל, ובלי פטור אנחנו לא יכולים לדון.

יריב לוין: הנושא הבא על סדר-היום – תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה – הגבלת פעילות והוראות שונות) (תיקון מס' 31), התשפ"א–2021.

יריב לוין: הייתי שמח לדון בעניין הזה, אלא שאני לא רואה איך אפשר לדון בו כאשר השר צחי הנגבי, שאמור לייצג את הממשלה ולהציג את החוק, והוא גם השר התורן, אף הוא איננו כאן.

יריב לוין: אני כמעט הייתי מציע שנמתין לו דקה על כל שנת כהונה שלו בכנסת, אבל אנחנו נשב כאן הרבה מאוד זמן אם זה יהיה המצב.

יריב לוין: אז איך אומרים, מאחר שהוא מוותיקי המשכן אנחנו משתדלים – אני רוצה לפחות להניח שקרה משהו חריג שבגינו הוא עדיין לא הגיע לכאן.

יריב לוין: גבירתי המזכירה, אני מציע לבדוק אם הוא יכול להיכנס לכאן ממש בדקות הקרובות, ואם לא – אנחנו נצא להפסקה בלית ברירה.

קריאה: – – – מאחר.

יריב לוין: טוב.

יריב לוין: אם כן, רבותיי, נוכח המציאות הבאמת-לא-מכובדת, לא מכבדת ולא עניינית הזאת, לצערי אין לי ברירה אלא כרגע להכריז על הפסקה, בתקווה שיינתן הפטור ובתקווה שהשר הנגבי יגיע ונוכל לדון גם בתקנות.

יריב לוין: אנחנו נודיע חצי שעה מראש על חידוש הישיבה ברגע שנדע שניתן לחדש אותה.

יריב לוין: הפסקה.

בשעה 11: << נושא >> הצעת תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות והוראות שונות) (תיקון מס' 31), התשפ"א–2021 << נושא >> [נספחות.

בשעה 11: ]

אורנה ברביבאי: שלום לכם, צוהריים טובים.

אורנה ברביבאי: אני מתכבדת לחדש את המליאה.

אורנה ברביבאי: מכיוון שעוד אין לנו הנחת פטור, אנחנו נעבור לתקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות והוראות שונות) (תיקון מס' 31), התשפ"א.

אורנה ברביבאי: יציג את התקנות השר צחי הנגבי בשם שר הבריאות.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

צחי הנגבי: גברתי היושבת-ראש, רבותיי חבר הכנסת – –

אורנה ברביבאי: רבותיי חבר הכנסת, כן.

צחי הנגבי: – – כסיף.

עופר כסיף: יש עוד אחד.

צחי הנגבי: סליחה?

אורנה ברביבאי: חברי.

צחי הנגבי: אז יש פה באמת רבותיי חברי הכנסת.

צחי הנגבי: אישור תקנות סמכויות מיוחדות, כפי שהיושבת-ראש אמרה, מגיע למעשה למליאה, על בסיס חוק שכבר עבר כאן בשעתו, חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה), התש"ף–2020.

צחי הנגבי: להלן אנחנו נקרא לו: החוק.

צחי הנגבי: יש מנגנון בחוק; בהתאם למנגנון הזה, תקנות מכוח סעיפים 6 ו-7 לחוק, שהותקנו על ידי הממשלה, שעניינן הגבלות על המרחב הפרטי והציבורי, יידונו בוועדה בכנסת בתוך שבעה ימים.

צחי הנגבי: אם הוועדה לא מקבלת החלטה בתוך פרק הזמן הזה, יושב-ראש הכנסת צריך להביא את התקנות האלה להצבעה במליאה, ובהתאם לכך מובאת לאישורכם תקנה 11 לתקנות שבנדון.

צחי הנגבי: עניינה של התקנה הזאת הוא הארכת תוקף התקנות, ולכך נדרש אישור המליאה.

צחי הנגבי: המליאה אמורה להאריך את התוקף של הסעיפים שנוגעים להגבלות על המרחב הפרטי והציבורי, ובכלל זה חובת שמירת מרחק במרחב הציבורי, מניעת התקהלות במרחב הפרטי והציבורי, לרבות ההגבלות על מספר המתפללים במבנה, הגבלות על מספר הנוסעים בכלי רכב פרטי והוראות שנוגעות לאכיפת הוראות אלה.

צחי הנגבי: ללא אישור המליאה לתקנות הן למעשה מתבטלות; ההוראות האלה מתבטלות, האחריות הפלילית לעשיית עבירות שנובעות מן התקנות האלה מתבטלת, כל קנס ששולם בגין הפרת ההוראות למעשה מתבטל, וגם הליכי אכיפה שננקטו בשל עבירות כאמור.

צחי הנגבי: לפיכך אני מבקש מכם לאשר את התקנות בהתאם להצעה שמונחת בפני הכנסת.

צחי הנגבי: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, השר צחי הנגבי.

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים לדוברים שביקשו להתייחס לנושא תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה.

אורנה ברביבאי: אני לא רואה פה הרבה נוכחים, אבל אני אקרא בכל זאת בשמם של חברי הכנסת.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה.

עופר כסיף: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר וחבר הכנסת, אני אמרתי בנאום האחרון שלי ואני חוזר על זה שוב: אחד מהדברים הבסיסיים והחשובים ביותר במשטר דמוקרטי זה הגנה על זכויות וחירויות הפרט כמו גם שמירה של סולידריות חברתית, ואיפה שהיא לא קיימת – עידוד של סולידריות חברתית.

עופר כסיף: אבל הדברים האלה הם באחריות מאוד מרכזית של הממשלה.

עופר כסיף: כדי שתהיה סולידריות חברתית וכדי שיוגנו זכויות הפרט וחירויותיו חייבת הממשלה להתנהל בשקיפות.

עופר כסיף: אין דמוקרטיה בלי שקיפות, קל וחומר כאשר החלטות מתקבלות – לא רק בחשכה וללא שקיפות, אלא גם מתקבלות החלטות שפוגעות בזכויות ובחירויות של הפרט.

עופר כסיף: אני אמרתי ואני אומר שוב, ובכל הזדמנות אני עושה זאת: אני קורא פה לכל הציבור להתחסן.

עופר כסיף: אני לא מקבל את תיאוריית הקונספירציה; אני לא מקבל את האמירות, הלא-פעם הזויות, שכביכול יש פה איזשהו ניסיון להשתמש בנו כשפני ניסיון.

עופר כסיף: אני לא מקבל את זה, ויש לי ביקורת על אלה שמעלים את זה.

עופר כסיף: מה שכן, חבריי ואני – אמרתי את זה ואני חוזר שוב – מתנגדים לפגיעה שרירותית בחירויות הפרט ולכפייה על האזרח.

עופר כסיף: ואני אומר שוב: כל עוד מתקבלות החלטות במחשכים – ואני מכוון פה ספציפית, אם כי לא בלעדית, לחיסיון המופרך, שלא לומר המופרע, על דיוני קבינט הקורונה, ועוד ל-30 שנה – מה יש להסתיר?

עופר כסיף: מה יש להסתיר?

עופר כסיף: אני אומר יותר מזה: ברגע שמסתירים מהציבור, איך אפשר לפנות אליו ולקבל ממנו היענות?

עופר כסיף: כאמור, זה גם פוגע בזכויות ובחירויות הפרט כהחלטות שרירותיות by definition, שהן לא שקופות ותהליך קבלתן אינו שקוף, אבל זה גם הורס כל שמץ של סולידריות חברתית ברגע שאין שקיפות.

עופר כסיף: לכן אני קורא פה שוב לממשלה – אם אתם רוצים היענות מהציבור, אל תעשו זאת בכפייה על ידי הגבלות למיניהן.

עופר כסיף: תקראו לזה תו ירוק או תקראו לזה כרטיס אדום, לא משנה; אל תשתמשו באמצעי כפייה כי זה לא יניב את מה שכולנו רוצים, שזה מלחמה מוצלחת במגפה.

עופר כסיף: אי-אפשר לתת הסכמה להחלטות שרירותיות, וכאמור, הן שרירותיות על פי הגדרה כאשר הליך קבלתן אינו שקוף ואינו נודע לציבור באופן ברור וכאשר אין תשובות לשאלותיו של הציבור.

עופר כסיף: אני מבקש מהשר ומכל הממשלה: גלו מיידית וחשפו את כל תהליכי קבלת ההחלטות.

עופר כסיף: אם לא, אין לכם זכות או לגיטימציה לדרוש מהציבור היענות, כי ההחלטות הן כאמור, על פי ההגדרה, שרירותיות.

עופר כסיף: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה לך, חבר הכנסת עופר כסיף.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת יצחק פינדרוס – אינו נוכח.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת עמית הלוי, בבקשה.

עמית הלוי: גברתי היושבת-ראש, חברותיי וחבריי לכנסת, אזרחי ישראל, שלשום נפער חור ענק, נפרצה פרצה ענקית בגבולות של מדינת ישראל.

עמית הלוי: את יודעת, חכמינו אמרו: לא העכבר גנב – החור גנב, ואת הפרצה הזאת בגבולות שלנו יצר לא אחר מאשר בית המשפט העליון בהכרעה שנטל לעצמו ללא סמכות לאשר גיורים שאינם על פי המסורת שלנו, ההלכה שלנו מדורי-דורות, ובעיקר אינם על פי מי שההכרעה צריכה להיות בידו – הרגולטור, האחראי, שבמדינה כמו שלנו ההכרעה צריכה להיות בידו – הרבנות הראשית.

עמית הלוי: וגבולות החברה הם לא רק הגבולות הפיזיים שלנו, הם גם גבולות הזהות שלנו, והזהות שלנו נמצאת במתקפה מבית ומחוץ לא מהיום.

עמית הלוי: הרי זה אותו בג"ץ ואותו בית משפט שפעם אחר פעם מעדיף את זכויות היחיד, שהן חשובות כשלעצמן, על הזכויות הלאומיות שלנו, על הזהות הלאומית שלנו – אגב, גם על פני זכויות של יחידים שרוצים לממש את זהותם הלאומית כיחידים חברתיים, כיחידים ששייכים לאומה שלנו.

עמית הלוי: והרשימה הזאת היא ארוכה, ואנחנו מכירים אותה כאן בכנסת: בג"ץ קעדאן ואחר כך פשרת קק"ל, שפגעו במעמד קרקעות הלאום, ובג"ץ השפה, בג"ץ השלטים, שפגע במעמדה של העברית, והבג"ץ שדן במועמדים, רק השבוע, וברשימות, ופעם אחר פעם, בניגוד לוועדת הבחירות – ברוב גדול שלה, בהרבה מקרים – אישר תומכי טרור: מטווח הטילים ההוא, אנחנו זוכרים, אדון בשארה, ולאחרונה את זאת שרוצה להשמיד את זיכרון יעקב, או חולמת להשמיד את זיכרון יעקב, ובוודאי אלו שמתנגדים להגדרה של ישראל כמדינה יהודית, רואים אותה כמדינה אזרחית – אחמד טיבי אומר: מדינת כל לאומיה.

עמית הלוי: את כל זה בג"ץ כבר עשה, והשיא אולי היה בדיון שהוא מקיים בחוק-יסוד: הלאום, חוק-היסוד שבינו ובין הגדרת הציונות אין כלום.

עמית הלוי: את כל אלה כבר בג"ץ עשה.

עמית הלוי: בכל זאת היה השבוע משהו חריג, כי כל הפסיקות האלה נעשו בחוסר סמכות ובעילות התערבות שאנחנו – מעולם המחוקק לא נתן להן; וכולם מפשיטים את ישראל מהזהות שלה והופכים אותה לאיזו מין עירייה שנותנת שירותים מוניציפליים לאזרחים נטולי זהות וחסרי זיקה ביניהם.

עמית הלוי: אבל בכל זאת, גברתי, בבג"ץ השבוע היו שני דברים מיוחדים: הראשון הוא האירוניה.

עמית הלוי: כמה השופטים – כמה הנשיאה חיות הזכירה – טרחו וציינו שוב ושוב שבגלל שהכנסת התעכבה בחקיקה בית המשפט נכנס לנעלינו, נכנס לנעלי הכנסת.

עמית הלוי: עכשיו, יש הומור – הומור צריך להיות, מותר שיהיה גם בבית המשפט הומור; אבל גם הומור, איך לומר, צריך להיות במידתיות.

עמית הלוי: כאילו בית המשפט פעם חיכה לנו שנחוקק, ואם חוקקנו אז הוא לא התערב.

עמית הלוי: זאת האירוניה.

עמית הלוי: אבל הדבר השני, והוא הדבר החמור – בזה אני רוצה לסיים, וזה הדבר העיקרי: איבוד האחריות הלאומית של בית המשפט.

עמית הלוי: בכל הדורסנות של בג"ץ את הזהות הלאומית, את המעמד הלאומי שלנו, בכל זאת מפעם לפעם ניבטה האחריות הלאומית.

עמית הלוי: הדוגמה הכי טובה היא איחוד משפחות.

עמית הלוי: כמה פגיעה יש לזה בפרט.

עמית הלוי: אדם שגר במקום מסוים ורוצה להתאחד עם משפחתו, עם בת זוגו – הדברים הכי בסיסיים.

עמית הלוי: יש בזה פגיעה בזכויות היחיד.

עמית הלוי: בכל זאת בג"ץ, באותו בג"ץ איחוד משפחות – בגלל הסכנה הלאומית, בגלל הסכנה הביטחונית, בגלל שיקול הדעת הלאומי, בגלל האחריות הלאומית, הוא אמר "לא" והוא ביטל את איחוד המשפחות.

עמית הלוי: והינה השבוע, אפילו את התכונה הזאת של האחריות הלאומית, של שיקול הדעת הלאומי, הוא איבד.

עמית הלוי: מה שהוא עשה – הוא בעצם פרץ ואפשר מעכשיו והלאה להגדרה של "מיהו יהודי" כאן, במדינת ישראל, בערוץ הגיור, להיות פרוצה לכל דכפין.

עמית הלוי: אנחנו נגלה במהלך השנים הקרובות תיירות גיור, לא רק "גיורי קפיצה" כמו שכבר אושרו, והתהליך הזה הוא תהליך מאוד מסוכן למדינת ישראל.

עמית הלוי: לא בתי דין פרטיים של גורמים וקהילות כאלה ואחרות בארץ, ובוודאי לא קהילות בחו"ל, צריכים לקבוע את שער הכניסה למדינת ישראל ולעם היהודי.

עמית הלוי: בשביל זה יש רבנות ראשית למדינת ישראל.

עמית הלוי: את זה בג"ץ פרץ, ואיבד את התכונה שמפעם לפעם הוא עוד גילה: האחריות הלאומית ושיקול הדעת הלאומי לעתידה ולביטחונה של ישראל.

עמית הלוי: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לך, חבר הכנסת עמית הלוי.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

משה גפני: רבותיי חברי הכנסת, אני לא הולך לדבר על הנושא הזה, לא יודע איך לקרוא לזה, התהליך של מה שבג"ץ קבע השבוע, מכיוון שזה ברור.

משה גפני: אנחנו יותר ויותר מגיעים למסקנה שמי שמנהל את המדינה זה לא הכנסת; מי שמנהל את המדינה זה בג"ץ.

משה גפני: הוא למשל אומר לנו לא לעשות דברים ערב בחירות, אבל הוא ערב בחירות מקבל החלטה שנויה במחלוקת באופן הכי חמור שיכול להיות, שיורדת לשורשה של קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.

משה גפני: אבל אני לא הולך לדבר על העניין הזה.

משה גפני: אני ביקשתי רשות דיבור מסיבה אחרת.

משה גפני: אנחנו ישבנו בוועדת הכספים בכמה ישיבות והגענו להרבה מאוד מסקנות, שחלקן באו לידי מימוש, בנושא של עסקים, עצמאים וכל מה שנלווה לעניין הזה.

משה גפני: בין יתר הדברים אנחנו קיבלנו החלטה, כל חברי הוועדה, כולל החברים בסיעות הקואליציה ובסיעות האופוזיציה, שעסק שנפתח ממרץ עד סוף ספטמבר 2020 והיה סגור לפחות 20–60 יום כתוצאה מהגבלות הקורונה, כולל איסוף עצמי, ומגבלות הקורונה אסרו על העסק לפעול מול רוב הלקוחות, הוא יקבל החזר ארנונה של 95% מהתקרה של 15,000 שקל לחודשיים וזכאות להחזר ארנונה החל מספט

משה גפני: מבר עד לסוף רשת הביטחון.

משה גפני: זאת החלטה שעוזרת לאנשים שבאמת נפלו.

משה גפני: הם פתחו את העסק ממרץ עד ספטמבר, הפסידו בגלל הקורונה ובגלל ההוראות שנלוו לעניין הזה, הפסידו את המציאות הזאת של העסקים, ואז הם זכאים לתשלום, להחזר ארנונה.

משה גפני: זה נמצא בישיבת ממשלה.

משה גפני: שלוש פעמים זה היה אמור להגיע לישיבת ממשלה.

משה גפני: יש הצעת מחליטים.

משה גפני: אנחנו כולנו, כל חברי הקואליציה וכל חברי האופוזיציה, כל חברי הוועדה, ביקשנו לאשר את זה.

משה גפני: זה הדבר המינימלי.

משה גפני: עד עכשיו זה לא מגיע.

משה גפני: זה לא מגיע מכיוון שכחול לבן מעכבים את זה, אני לא יודע למה.

משה גפני: אני לא מכיר את הפוליטיקה הזאת.

משה גפני: אני נמצא פה הרבה שנים בכנסת – סוג פוליטיקה כזה אני לא מכיר.

משה גפני: לא מכיר.

משה גפני: הרי כשאנחנו נמצאים במצוקה – אנחנו, בעלי העסקים, אני מתכוון; אנחנו לא נמצאים במצוקה, אנחנו מקבלים את המשכורת ב-1 בחודש, אבל יש אנשים שאין להם לחם להביא לילדים.

משה גפני: יש להם עסקים, והעסקים האלה, בעקבות הקורונה – הם הולכים להפסיד את זה.

משה גפני: אני שומע שגם לא מגיע החוק של הגדלת קצבאות הנכים.

משה גפני: לא מכיר את הדבר הזה.

משה גפני: אני פונה לבני גנץ ולכל מי שנמצא בממשלה ויש לו את היכולת להשפיע בעניין הזה: אני מבקש לקבל החלטה בעניין של אנשי העסקים או בעלי העסקים שהעסקים שלהם נסגרו בעקבות הקורונה והם מפסידים את הסכומים האלה, שעליהם יש החלטה והצעת המחליטים נמצאת.

משה גפני: אני מבקש שהממשלה תקבל החלטה שזה יובא לכאן לאישור.

משה גפני: ואותו דבר, צריך להיות מובא לכאן האישור של קצבאות הנכים.

משה גפני: בזה סיימתי את הנאום שלי.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, ברשותך האדיבה, אני לא אהיה – כמו חבריי בסיעת יהדות התורה, אנחנו לא נהיה בקואליציה שלא תעשה מייד סדר בעניין בית המשפט, בית המשפט העליון בעיקר; אנחנו לא נשב בקואליציה שלא נדע מה הסמכויות של כולם – מה תפקידה של הכנסת ומה תפקידו של בית המשפט; האם הם יכולים להתערב בכל דבר שהכנסת מחוקקת?

משה גפני: האם הם יכולים להתערב בכל דבר שאנחנו עושים?

משה גפני: אם זה המצב, אפשר לפזר את הכנסת, לא צריך ללכת בשנתיים לארבע מערכות בחירות; אפשר שכולנו נלך לעבוד בעבודות אחרות, ומי שינהל את המדינה יהיה אותו מספר מצומצם של שופטים, שאף אחד לא יודע איך הם נבחרו.

משה גפני: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת גפני, אפשר גם להגיד שאם הכנסת תבצע את תפקידה, אולי תידרש פחות התערבות.

משה גפני: הכנסת ביצעה את תפקידה, וועדת הכספים אישרה על סעיף 46, על שתי עמותות של המיסיון – לא לתת להם את סעיף 46, ובית המשפט התערב.

משה גפני: מה זה "לא עושה את תפקידה"?

אורנה ברביבאי: תודה לך.

משה גפני: אנחנו עושים את תפקידנו – הם מתערבים.

אורנה ברביבאי: תודה, חבר הכנסת גפני.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת יעקב טסלר – נוכח?

אורנה ברביבאי: בבקשה.

יעקב טסלר: גברתי היושבת בראש, חבריי חברי הכנסת, הפתגם שאומר "דור ראשון בונה, דור שני שומר ודור שלישי הורס" מעולם לא היה כל כך רלוונטי כמו בימינו.

יעקב טסלר: בישראל שולט שליט אחד, כמעט כול יכול.

יעקב טסלר: הוא שולט פה כבר שנים ארוכות שלטון ללא מצרים.

יעקב טסלר: ההחלטות שלו משפיעות על חיי היום-יום של כל אחד ואחת בישראל בשל העובדה שההחלטות משרתות במיוחד סקטורים ספציפיים בעם.

יעקב טסלר: חלק סוגדים לו ואחרים מתעבים אותו.

יעקב טסלר: עד כה, הניסיונות להגביל את כוחו או לרסנו לא הצליחו, וכפי הנראה, אם לא נתעשת בטרם יקום הגולם על יוצרו, הוא ימשיך לשלוט פה גם בשנים הקרובות.

יעקב טסלר: כולכם בטח מבינים למי הכוונה – הבג"ץ.

יעקב טסלר: הבג"ץ קובע את מדיניות החוץ והביטחון, מחליט בנושאי פנים והגירה, בנושאי דת והלכה; הבג"ץ משחק בנו באמצעות פסיקותיו הבלתי-פוסקות, מקעקע את מדיניות הממשלה ומקעקע את עבודת הכנסת, שחבריה נבחרו על ידי הציבור, שלא כמו שופטי בג"ץ שנבחרו בידי קומץ אנשים.

יעקב טסלר: הוא מרוקן מכל תוכן את כל מה שלא מוצא חן בעיניו.

יעקב טסלר: הבג"ץ קובע איזה חוק בא לו טוב בעיניים ואיזה צריך לדחוף החוצה.

יעקב טסלר: ברצונו מכשיר וברצונו פוסל, ברצונו מרחיב וברצונו מקצר.

יעקב טסלר: הוא השליט ואין בלתו, ורק הוא קובע את הכללים.

יעקב טסלר: חבריי חברי הכנסת, ההחלטה האומללה האחרונה מבית היוצר של המוסד המתנשא, הפסיקה החמורה בנושא הגיור, עלולה להמיט אסון ושואה רוחנית של ממש על עם ישראל.

יעקב טסלר: מאז שקיבלנו את התורה בהר סיני וקיבלנו את התואר הנצחי שלנו, העם היהודי, נקבעו הכללים ההלכתיים הקובעים מיהו יהודי.

יעקב טסלר: במשך אלפי שנים עמדנו כחומה בצורה והקפדנו במסירות נפש על כל תג שישמר את צביונו של העם.

יעקב טסלר: כאשר גוי מבקש להצטרף לעם היהודי ולהתגייר כהלכה, מעמידים בפניו רצף של תנאים עד שמקבלים אותו לזרועותינו.

יעקב טסלר: וכאן מגיע בג"ץ, ובמחי יד זורע הרס וחורבן בזהות היהודית בפסיקתו איך מגיירים.

יעקב טסלר: לצערי הרב, הוא קורע ומפצל את העם היהודי.

יעקב טסלר: הם לא עוצרים באדום; הם לא מסתפקים בפסיקה משפטית; בשרירות רבה הם נתנו לעצמם את הכוח והסמכות לפסוק גם הלכתית.

יעקב טסלר: פוסקי הבג"ץ החליטו כי גיור פיקטיבי הוא גיור מעולה.

יעקב טסלר: מי אתם בכלל שתחליטו בנושאים הלכתיים?

יעקב טסלר: מחר תחליטו איך צריכים להתבצע ברית מילה, שחיטה, נישואין וגירושין.

יעקב טסלר: מי יודע היכן עוד הם יחבלו.

יעקב טסלר: לא רק שלטון יחיד אלא גם פוסקי הלכה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

יעקב טסלר: אני מסיים, גברתי.

יעקב טסלר: אני מזמין את השופטים הנכבדים לקרוא קצת נתונים על ההתבוללות המחרידה בחו"ל, שנגרמה בגלל הזרמים הפשרניים הללו, ולהבין כמה יהודים נטמעו והלכו לאיבוד.

יעקב טסלר: ואולי הבג"ץ גם יודע מזה, ולמרות זאת מחליט לעצום עיניים.

יעקב טסלר: ולסיום, אנחנו עומדים לפני הבחירות הרביעיות, אבל בשביל מה אנחנו צריכים בחירות לכנסת?

יעקב טסלר: הרי הכנסת אינה קובעת כלום, אינה יכולה להחליט בכלום ובטח לא להכריע.

יעקב טסלר: אם כן, למה נדרשות בכלל בחירות?

יעקב טסלר: לא חבל?

יעקב טסלר: ניתן לבג"ץ להחליט.

יעקב טסלר: זו לא נקראת דמוקרטיה, לזה קוראים אוטוקרטיה.

יעקב טסלר: ריסון כוחו של בג"ץ וחקיקת פסקת התגברות – חובה.

יעקב טסלר: זו חייבת להיות המשימה הראשונה של כל ממשלה שתקום.

יעקב טסלר: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה לך.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת ניסים ואטורי, נוכח?

אורנה ברביבאי: בבקשה.

אורנה ברביבאי: חברים, תקפידו על שלוש דקות.

אורנה ברביבאי: אני לא עוצרת אתכם, אבל יש כללים.

ניסים ואטורי: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אתם יודעים מה, נראה לי שהשמאל קיבל קצת תיאבון, כנראה בעקבות חברים שקוראים לעצמם ימין והולכים להצטרף כדי להקים ממשלה בראשות לפיד.

ניסים ואטורי: אמרתי, אתם יודעים מה, בואו אני אזרום איתכם.

ניסים ואטורי: בואו נתרגל אופוזיציה, בסדר?

ניסים ואטורי: ראש הממשלה זה יאיר לפיד, כי אם לא נתניהו, זה מה שיהיה – יהיה יאיר לפיד.

ניסים ואטורי: בטח הייתי פותח את הנאום שלי בצורה כזאת: אדוני ראש הממשלה יאיר לפיד הנעלם ונאלם – כי הוא לא נמצא פה בכלל; הבנתי שהוא נמצא באיזושהי מחילה ולא רואים אותו – אתה לא נמצא בארץ, כי אתה מטייל בחו"ל רוב השנה.

ניסים ואטורי: בכנסת אני לא רואה אותך.

ניסים ואטורי: מאז שאני – אני נואם הרבה פה, כמו שאתם רואים, ואני לא רואה את אדון יאיר לפיד.

ניסים ואטורי: עשרות אלפים נפטרים מקורונה כי הבאת רק חמישה חיסונים, כי לא חשבת על זה שאנחנו נצטרך פה מיליונים; הטרור גואה, כי אתה ראש ממשלה חלש, מר לפיד; הכלכלה קורסת, כי אתה מומחה כלכלי, או כמו שאמרה השרה-שקר-כלשהו מירב בן ארי – היא טענה שאתה שר האוצר הכי כושל שהיה כאן, נהנתן, סיגרים ואלכוהול.

ניסים ואטורי: האם זה ראש הממשלה שאנחנו רוצים?

ניסים ואטורי: לא יודע, לא חושב.

ניסים ואטורי: תוכניתך מע"מ אפס הורידה את כלכלת ישראל על ברכיה, אדוני, לפיד.

ניסים ואטורי: נוני מוזס שולט בך, בגלל שיש לך הרבה מה להסתיר.

ניסים ואטורי: אני רוצה להגיד דבר אחד לחברים שקוראים לעצמם ימין: אני מבין אתכם.

ניסים ואטורי: דבר אחד, מה שאתם הולכים לעשות זה להמליך את יאיר לפיד, כי אם לא נתניהו, זה מה שיהיה – יהיה כאן ראש הממשלה יאיר לפיד.

ניסים ואטורי: ואתם הולכים לגרום לזה שראש הממשלה שדיברתי עליו רק בנקודות פשוטות – אתם תגרמו לו להיות ראש ממשלה, ליאיר לפיד, ובעצם כל המדינה תקרוס לתוך החור השחור הזה.

ניסים ואטורי: אני חושב שהיחיד שיכול לנהל את המדינה בעת הזאת זה בנימין נתניהו, וכל הצבעה כזאת מתחפשת ונכנסת לתוך ממשלה בראשות יאיר לפיד.

ניסים ואטורי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה לך.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת שבח שטרן, כאן?

אורנה ברביבאי: בבקשה.

שבח שטרן: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, הגיע הזמן לספור את החיים.

שבח שטרן: ישנו טרנד חדש ובזוי של ריקוד על הדם.

שבח שטרן: יושב לו מראיין מול ראש ממשלת ישראל ומטיח בו שאלה נבזית: האם אינך מתנצל על 6,000 מתי הקורונה?

שבח שטרן: עיתונאי קטן יושב מול האיש נתניהו, שעוסק ללא הרף בחיפוש דרכים להצלת חיים, וגם נוחל בכך הצלחה עולמית, ומעז ללחוץ עליו שוב ושוב להתנצל, משל ראש ממשלת ישראל הקים מעבדה לפיתוח COVID-19 במטרה להפיץ מוות ותחלואה בין כל באי עולם.

שבח שטרן: ראש ממשלה שמנהל בחזון ובאחריות משבר בריאותי וכלכלי מול פופוליזם שאשאיסטי, מול ממשלת צללים בתוך הממשלה, מול הפגנות הדבקה בכיכר בלפור, מול טישים וחתונות פרועות, מול מכחישי קורונה ורופאי אליל; ראש ממשלה שרוצה לספור את החיים.

שבח שטרן: העיתונאים הצבועים אינם דורשים התנצלות מפרופ' לס, שקבע שהקורונה היא שפעת עם יחסי ציבור, ומהתקשורת שנתנה לו במה קבועה לתקוף מדיניות מצילת חיים.

שבח שטרן: הם גם אינם דורשים בקשת סליחה מחבר הכנסת אבידר, שקרא לציבור לא להתחסן, אבל מפלגתו אינה מהססת לנצל את המגפה ואת מצוקותיה על מנת להשניא את החרדים על שאר הציבור.

שבח שטרן: זאת ועוד, לוחם גל"צ לשעבר אודי סגל הרי לא יציק ללוחם במחנה לשעבר יאיר לפיד וישאל אותו אם הוא מתנצל על קביעתו שעד סוף ינואר 2021 יגיעו אולי חמישה חיסונים.

שבח שטרן: הוי, צביעות קדושה.

שבח שטרן: חברי הכנסת, מנתונים עדכניים עולה ששיעור התחלואה הקשה בציבור הערבי גדול בהרבה משיעורו בציבור הכללי, ושיעור המחוסנים הערבים נמוך במובהק מזה שבאוכלוסיית ישראל כולה.

שבח שטרן: התוצאה כואבת מאוד, כי כולנו בני אדם שנבראו בצלם, ואני תוהה, מר סגל, איך לא עלה בדעתך לפנות למאן דהוא מראשי הרשימה המשותפת ולשאול: האם אינך מתנצל על המספרים הקשים בקרב הציבור שאותו אתה מנהיג?

שבח שטרן: גברתי היושבת-ראש, 5,790 איש ואישה נפטרו עד אמש במגפה הקשה הזאת, שכבר המיתה ברחבי העולם יותר משני מיליון וחצי בני אדם.

שבח שטרן: כל אדם שנפטר הוא כאב עצום למשפחתו ולחבריו, אבל מותו לא בא לו בגלל ממשלה כזאת או אחרת אלא כי יש כאן מגפה.

שבח שטרן: חברי הכנסת, הגיע הזמן לספור את החיים.

שבח שטרן: ברוך השם, אם נשווה את מצבה של ישראל למצבן של מדינות כמונו בעולם, ישנם יותר מ-10,000 איש ואישה החיים בקרבנו שחבים את חייהם למדיניות הממשלה, ובעיקר למבצע החיסונים המדהים בהובלת מר בנימין נתניהו; אנשים שהיו עלולים להיות חס וחלילה מתים בבתי הקברות, ושלשמחתנו הם נמצאים חיים פה איתנו היום.

שבח שטרן: פעולות הממשלה, מסירות צוותי הרפואה ושיתוף הפעולה הרחב של הציבור חסכו את הכאב והשכול מ-10,000 משפחות, מחבריהן וממכריהן – 10,000 בני אדם, ישתבח שמו, חיים, בריאים ונושמים; 10,000 בני אדם שיכולים להיות כל אחד מאיתנו.

שבח שטרן: קצת הכרת הטוב לא תזיק.

שבח שטרן: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת סעיד אלחרומי – אינו נוכח.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת אוריאל בוסו פה?

אורנה ברביבאי: בבקשה.

אוריאל בוסו: גברתי היושבת בראש, מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, לפני יומיים נפל דבר בישראל: בית המשפט העליון, בשבתו כשופט העליון של מדינת היהודים, הוציא החלטה שלושה שבועות לפני הבחירות שגיורים שאינם כדת וכהלכה יוכרו כגיורים.

אוריאל בוסו: אני לא נכנס לנקודה מדוע בית המשפט בוחר להוציא החלטה כזאת.

אוריאל בוסו: גם אם יגידו: למה לא חוקקתם במשך 15 שנה חוק – להוציא כזה דבר שלושה שבועות לפני בחירות זה נסתר מבינתי.

אוריאל בוסו: עצת אחיתופל.

אוריאל בוסו: אבל על הטענה הזאת, למה לא חוקקתם, אני שואל את מקבלי ההחלטות: היעלה על הדעת שהכשרה של רופא תעבור מידי משרד הבריאות לידי משרד הדתות?

אוריאל בוסו: הרי זה מצחיק.

אוריאל בוסו: מישהו חושב שהכשרה של רישיונות ומכוניות תצא ממשרד התחבורה?

אוריאל בוסו: יש רגולטור לכל דבר במדינת ישראל.

אוריאל בוסו: הרגולטור היחיד שאחראי להלכה במדינת היהודים זה הרבנות הראשית לישראל.

אוריאל בוסו: בימים הללו הרבנות הראשית חוגגת 100 שנה לקיומה, 30 שנה כמעט לפני הקמת המדינה.

אוריאל בוסו: ואחר כך בית המשפט אומר לי: תחוקק חוק על הגיור.

אוריאל בוסו: למה אני צריך לחוקק חוק?

אוריאל בוסו: הכותל ניתן לנו לפני אלפי שנים ובית המשפט אומר: תחוקק חוק, בשביל שאני לא אצטרך לתת חלקים לגופים שאינם מוכרים כיהודים בהגדרה הנכונה או כדת וכהלכה.

אוריאל בוסו: אני צריך לחוקק חוק על משהו שהוא כבר שלי, במקום שבית המשפט יזרוק אותם מהמדרגות ויגיד שגיור כהלכה זה רק בידי הרבנות הראשית?

אוריאל בוסו: הרב הראשי לישראל, הרב הרצוג, שלא מוגדר כאיזה חרדי פנאט, כתב במכתב חריף לראש הממשלה דאז: הרפורמים הם סכנה ליהדות.

אוריאל בוסו: סבא של יושב-ראש הסוכנות מר בוז'י הרצוג, לא אנחנו אמרנו את זה.

אוריאל בוסו: אני לא מחייב אף אחד להתגייר.

אוריאל בוסו: כל אחד שרוצה להיות יהודי במדינת ישראל יכול להיות יהודי, יכול להיות יהודי לפי מצפונו.

אוריאל בוסו: הוצאתם מתעודת הזהות את המונח "יהודי", ואחר כך, אחרי שהוצאתי, אתה אומר לי: אני אחליט מי יהודי גם לא לפי ההלכה.

אוריאל בוסו: אני לא דואג לילדיי, אנחנו לא נצטרך מגילת יוחסין, אבל עוד שניים-שלושה דורות מהחברים שנמצאים כאן, שהילדים שלהם, לא במודע, יתחתנו עם בני או בנות זוג שעל פי הגדרתם בוודאי ירצו שיהיו יהודים, ויתברר להם שהנכדים שלהם גויים – זה מה שאנחנו רוצים לעשות?

אוריאל בוסו: ואני אומר כאן לכולם: בעזרת השם, בממשלה הבאה שתקום, כל ממשלה – הסלוגן של מדינה יהודית בתנועת ש"ס פעם היה נראה נדוש, אבל כל ממשלה שתקום תהיה מחויבת לחוקק חוק שיעגן את נושא הגיור כהלכה, ורק כך, בעזרת השם, נוכל לעגן את עצמנו.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה לך.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד היושבת בראש, חברות, חברים, אין אף אחד שיכול לחלוק על הזכות הבסיסית של כל אדם – כל אדם באשר הוא – לחיים בטוחים, ביטחון אישי וקורת גג.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל – והאבל הזה הוא אחד גדול גדול – כשמדובר באזרחי המדינה הערבים הזכות הזאת נעלמת.

אימאן ח'טיב יאסין: נעלמת בחסות המשטרה, נעלמת במדיניות שמגיעה מלמעלה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה להעלות כאן את מצוקתם וזעקתם של האזרחים הערבים במדינה.

אימאן ח'טיב יאסין: בימים ובשבועות האחרונים יש לנו שלושה מוקדים בוערים.

אימאן ח'טיב יאסין: אתחיל מהנגב; הנגב, עם כל הטרגדיות שלו, עם כל המצוקה שלו, עם היעדר דברים בסיסיים לחיים – בימים האחרונים אנחנו רואים את היד של המדינה, היד הארוכה, הקשה, הגזענית, שחורשת את הצמחים, את הזרעים, את האפשרות למזון לאותם אנשים שפועלים יומם ולילה כדי שתהיה להם חיטה לאכול; הורסים להם את הבתים.

אימאן ח'טיב יאסין: על איזה בתים אנחנו מדברים?

אימאן ח'טיב יאסין: לא על וילות.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו מדברים על צריפים.

אימאן ח'טיב יאסין: כמה מטרים מכאן יש אוהל מחאה, בבוקר הייתי שם, פגשתי בני ובנות נוער צעירים וצעירות, חפצי חיים, שמבקשים שתהיה להם אפשרות לעתיד בטוח באדמות שלהם, בבתים שלהם, ביישובים שלהם.

אימאן ח'טיב יאסין: זאת זכותם הבסיסית.

אימאן ח'טיב יאסין: אם נמשיך עוד נגיע למרכז, ליפו.

אימאן ח'טיב יאסין: עכשיו מלחמה אחת גדולה – שהיא גם תוצר של מדיניות – של מכירת בתים של עמידר לאנשים שבמקור אלה היו הבתים שלהם.

אימאן ח'טיב יאסין: הם קיבלו אותם בחזרה דרך חברת עמידר, ועכשיו עושים את הכול כדי למכור את אותם בתים ולנשל את אותן משפחות מקורת הגג היחידה שיש להם.

אימאן ח'טיב יאסין: אומרים להם: אתם רוצים להישאר בבית הזה?

אימאן ח'טיב יאסין: תשלמו.

אימאן ח'טיב יאסין: מה ישלמו?

אימאן ח'טיב יאסין: מיליוני שקלים.

אימאן ח'טיב יאסין: מיליוני שקלים, מאיפה הם יגיעו?

אימאן ח'טיב יאסין: נמשיך עוד יותר צפונה, נגיע לאום אל-פחם.

אימאן ח'טיב יאסין: מה הפשע שעשו תושבי אום אל-פחם?

אימאן ח'טיב יאסין: מה הפשע, מה החטא שהם עשו?

אימאן ח'טיב יאסין: הם רק יצאו להפגין ולמחות על הזכות שלהם בחיים.

אימאן ח'טיב יאסין: ארבעה הרוגים בתוך כמה חודשים, חודשים ספורים.

אימאן ח'טיב יאסין: ואז מה?

אימאן ח'טיב יאסין: מגיעה המשטרה, עם כל הנשק שאפשר, ומתחילה לירות כדורי גומי, מים – ואנחנו יודעים איזה מים אלה, שצריך שבוע כדי להיפטר מהריח הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: ואחר כך עם מכות; מכות שיכולות להיות רצחניות.

אימאן ח'טיב יאסין: במקרה לא נפלו שם אנשים.

אימאן ח'טיב יאסין: לא חוסכים במשטרה מאף אחד.

אימאן ח'טיב יאסין: ראש העיר, שאמור להיות מוגן על פי חוק – כל האזרחים אמורים להיות מוגנים, אבל כשמדובר בערבים, אין הגנה – –

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת אימאן, צריך לסיים.

אימאן ח'טיב יאסין: – – ואין גבול לשום דבר.

אימאן ח'טיב יאסין: אז שתבינו, הזכות הבסיסית הזאת לקורת גג, לחיים בטוחים, היא זכות בסיסית לכל אזרח.

אימאן ח'טיב יאסין: וכן, אנחנו אזרחים, אנחנו בני המיעוט הילידי הזה, ובזכות זה יש לנו את הזכות לקיום מכובד.

אימאן ח'טיב יאסין: מכובד.

אימאן ח'טיב יאסין: אחזור ואגיד: מכובד.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת ולדימיר בליאק, בבקשה.

ניסים ואטורי: – – – גם חרדים – – –

אימאן ח'טיב יאסין: גם חרדים, מגיע להם.

אימאן ח'טיב יאסין: אז כולנו באותה סירה – – –

ניסים ואטורי: אז זה לא עניין גזעני דווקא.

אימאן ח'טיב יאסין: גזעני.

אימאן ח'טיב יאסין: גזעני שאני מראה את המצוקה של העם שלי – – –

ולדימיר בליאק: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, ראיתי שאתמול שר האוצר ירד לשטח ונפגש עם בעלי עסקים ברמלה, דווקא ברמלה.

ולדימיר בליאק: ראיתי כי לדבריו בעלי העסקים כולם הודו לו על הסיוע הכלכלי שהממשלה העניקה.

ולדימיר בליאק: באמת נפלא.

ולדימיר בליאק: אתם יודעים מה?

ולדימיר בליאק: מעולם לא היה יותר טוב.

ולדימיר בליאק: זו רמת החיבור של שר האוצר ושל הממשלה המנותקת הזאת למציאות.

ולדימיר בליאק: עם מי שר האוצר לא נפגש, ולא במקרה?

ולדימיר בליאק: עם 100,000 עסקים שהלכו לעולמם בשנה האחרונה; עם עשרות אלפים שעדיין, גם היום, סגורים; עם עשרות אלפים שנמצאים גם היום על סף קריסה.

ולדימיר בליאק: אני פוגש אותם, אני יושב איתם, אני מדבר איתם.

ולדימיר בליאק: בתל אביב, בחיפה, בבאר שבע.

ולדימיר בליאק: בנהריה, ברעננה, כאן בירושלים – מאות בעלי עסקים; איכשהו אף אחד לא פרץ מולי בצהלות שמחה לנוכח הסיוע הממשלתי.

ולדימיר בליאק: ולמה?

ולדימיר בליאק: כי הממשלה הזאת הפכה 600,000 עצמאים בישראל, הקטר של הכלכלה, למבקשי סיוע; כי הכסף הגיע באיחור, באיחור רב; כי המענקים לא כיסו על ההוצאות הקבועות; כי ההחלטות היו חסרות עקביות, מופרכות, לא סבירות, ובעיקר כי הטיפול במגפה היה פוליטי ורק פוליטי, וגם היום הוא פוליטי.

ולדימיר בליאק: כי סגרתם ענפים שלמים לחודשים רבים ללא שום הצדקה, ובמקרים רבים מאוד בניגוד מוחלט לדעת המומחים; כי נכשלתם לחלוטין בניהול הסיכונים.

ולדימיר בליאק: עשרה חודשים אנחנו ביש עתיד מדברים על הצורך להחליף את מתווה החל"ת ההרסני, אשר מנפח את האבטלה ומשאיר את האנשים בבית.

ולדימיר בליאק: דיברתי בימים האחרונים עם כמה מסעדנים אשר לא מצליחים להחזיר עובדים לעבודה לקראת הפתיחה, אולי, בשבוע הבא, כי אנשים מעדיפים להמשיך לקבל קצבאות.

ולדימיר בליאק: כך אתם רוצים להחזיר את משק לפעילות?

ולדימיר בליאק: הרי יש מודל, המודל הגרמני, שעובד מצוין במדינות אחרות.

ולדימיר בליאק: כמה ניתוק, כמה אטימות.

ולדימיר בליאק: אז שר האוצר יוצר לעצמו מציאות מדומה, וראש הממשלה שר באולפנים, והכול כאן כל כך רקוב וכל כך פוליטי, שהעצמאים, וגם כלל הציבור, מזמן איבדו אמון במקבלי ההחלטות.

ולדימיר בליאק: בעוד 20 ימים נלך לקלפי.

ולדימיר בליאק: נלך לקלפי על מנת לשנות, לשקם את האמון, לטפל בחורבן הכלכלי שממשלת נתניהו-גנץ משאירה אחריה.

ולדימיר בליאק: נלך לקלפי במטרה להקים כאן ממשלה חדשה, שפויה, ליברלית, שתדאג לעצמאים, שתחזיר לאזרחים את חדוות החיים; ממשלה שאפשר לסמוך עליה ולא להתבייש בה.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה לך.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת משה ארבל, נוכח?

אורנה ברביבאי: אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה, גברתי היושבת-ראש.

אחמד טיבי: רבותיי חברי הכנסת, לאחר ימי מעצר ארוכים, ארוכים מדי, שוחרר אבראהים חאמד, הנהג הפלסטיני מירושלים המזרחית שהותקף על ידי המון שכמעט עשה בו לינץ'.

אחמד טיבי: באירוע המצער הזה נדרס המנוח איתמר בן אבו.

אחמד טיבי: אני משתתף בצער המשפחה של איתמר.

אחמד טיבי: זה אירוע מצער.

אחמד טיבי: שמעתי גם את הדברים של אלברט, אבא של איתמר, והם נגעו ללב של רבים.

אחמד טיבי: יהי זכרו ברוך.

אחמד טיבי: מה שאני רוצה לומר, למה כל כך הרבה ימים אבראהים היה במעצר, אזוק?

אחמד טיבי: גם כשהוא היה בבית חולים הוא היה אזוק למיטה אחרי שהוא הותקף ונפגע, למרות שהסרטון היה ברור.

אחמד טיבי: אגב באמצעי התקשורת, כשדיווחו, חלק מאמצעי התקשורת לא השתמשו במילה לינץ' למשל, למרות שההגדרה היא הגדרה מדויקת במקרה הזה.

אחמד טיבי: הייתי בקשר רציף עם שורוק, אחותו של אבראהים, עד שהוא השתחרר אתמול.

אחמד טיבי: לפני כמה ימים השר לביטחון פנים אמיר אוחנה ביקר את אריה שיף, שירה בבדואים בזמן החשד לפריצה והרג – או רצח – את מי שהיה ברכב.

אחמד טיבי: המשטרה, נדמה לי, האשימה אותו בהתחלה ברצח, ולאחר מכן האישום שונה.

אחמד טיבי: השר לביטחון פנים גם ביקר אותו בבית וגם דרש לבטל את כתב האישום או את ההאשמה, אבל לא שמעתי אותו אומר מילה על ימי המעצר המיותרים.

אחמד טיבי: שמעתי את הטרוניות של חלק מהכתבים, כתבי המשטרה, שהמעצר לא מוצדק.

אחמד טיבי: ואכן, גם הדברים של אלברט, אבא של איתמר ז"ל, גם הסרטונים וגם העדויות בשטח אילצו את המשטרה בסופו של דבר לשחרר את אבראהים, שהיה חבול, פצוע ועם טראומה קשה.

אחמד טיבי: אני מייחל שאירועים כאלה, שבהם יש סלקציה של נהג יהודי – סע; נהג ערבי מותקף, כפי שהתגלה בסרטונים, או מצב הפוך כלשהו, מצב שונה כלשהו, לא יישנו פעם שנייה.

אחמד טיבי: אני מאחל החלמה לאבראהים, ושוב – תנחומיי לאלברט ולמשפחתו.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חבר הכנסת טיבי.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת מיכל וונש, בבקשה.

אורנה ברביבאי: היא אחרונת הדוברים.

מיכל וונש: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

מיכל וונש: כנסת נכבדה, 16 שנים, לא פחות, המתינו שופטי בג"ץ, שהתחלפו שוב ושוב, להסדרת נושא הגיור – שוב ושוב – על ידי הרשות המבצעת והמחוקקת, הממשלה והכנסת, שגם הן, אגב, החליפו הרכבים רבים.

מיכל וונש: בניגוד לכל ההתקפות על אקטיביזם שיפוטי, אפשר לומר שהם נהגו בפסיביזם שיפוטי ולא הכריעו.

מיכל וונש: שוב ושוב.

מיכל וונש: תפוח אדמה לוהט שאף אחד לא רצה בו, באחריות; ועדת נאמן, ועדת ניסים – מתעלמים מהמלצות ועדות שמונו על ידי ממשלות ישראל שוב ושוב, והינה על במה זו תוקפים את הרשות השופטת על כך שהיא לקחה את האחריות לבצע את תפקידה שלה בעניין אזרחי – שאכן מכיר בגיורים שאינם אורתודוקסיים, אבל בואו נהיה כנים ונאמר את האמת: הם מכירים במתגיירים כיהודים לפי חוק השבות ברוב מוחלט של כל שופטי ההרכב, כל התשעה, כולל השמרנים והדתיים שביניהם, שמבינים שלא מדובר פה באיזשהו חידוש הלכתי אלא אך ורק בחוק אזרחי של מדינת ישראל, שמשווה אגב את מצבם – ובואו נודה גם על כך באמת – למה שכבר הוכר לפני כ-20 שנה, כיוון שגיורים שאינם אורתודוקסיים שבוצעו בכל מקום שאינו ישראל – המגוירים לפיהם זכאים לעלייה על פי חוק השבות.

מיכל וונש: זה כל מה שקרה שלשום.

מיכל וונש: במקום לעמוד פה ולתקוף את הרשות השופטת במדינה ובתקופה שמה שמדאיג בהן במיוחד זה התהליך הרב-ממדי של פוליטיזציה ופרסונליזציה גם של המשפט, ובמקום להבין שהאחריות של הדור שלנו, אחריות מקימי מדינת ישראל היהודית והדמוקרטית, היא בדיוק לדון בנושאים הללו, לחוקק אותם, לקחת אחריות ולא לגלגל תפוח אדמה לוהט עד שהוא מגיע לשערי בית המשפט שנדרש להחלטה ואז לתקוף אותו ולגרום להחלשתו – במקום להבין את זה אני יושבת ומקשיבה לחבריי שתוקפים את הרשות השופטת ואינם מבינים שמה שנדרש פה בבית הזה זה לקיחת אחריות; לקיחת אחריות על כלל הנושאים שפוגעים במדינת ישראל.

מיכל וונש: ולנושא הזה אני אומר: מהלכים בינינו, משרתים בצבא שלנו, לומדים עם ילדינו כ-400,000 אנשים שמוגדרים מחוסרי דת.

מיכל וונש: זאת אחריותנו, אחריות הדור שלנו.

מיכל וונש: ומי ייתן שהדבר היחיד שכן יצא מההחלטה הזאת, שההכרה בקהילות שגיירו את אותם אנשים, הרפורמיות והקונסרבטיביות, יגרמו לשיח הדרוש כדי להתמודד עם הנושא הזה, כדי שכן ניקח אחריות ונבצע את תפקידנו.

מיכל וונש: ואני אומר לחבריי שלא בכדי ההלכה נקראת הלכה – לא ישיבה ולא עמידה – כיוון שהפוסקים הגדולים ביותר בהיסטוריה של העם היהודי, שאפשרו את המשך קיומו אחרי 3,000 שנה והפסיקו ב-72 השנים האחרונות, למעט כמה מגדולי פוסקי הדור, כולל הרב עובדיה יוסף, זה להבין שמדובר בהלכה שחייבת ללכת כדי להמשיך ולהתקיים.

מיכל וונש: ופה אחריותנו של הדור שלנו.

מיכל וונש: ומי ייתן ובממשלה ובכנסת הבאה סוף-סוף יטפלו גם בתפוח האדמה הלוהט הזה.

מיכל וונש: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חברת הכנסת מיכל וונש.

אורנה ברביבאי: תמו הדוברים, ואנחנו נעבור להצבעה על אישור תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש.

אורנה ברביבאי: מי בעד?

אורנה ברביבאי: מי נגד התקנות?

אורנה ברביבאי: הצבעה.

אורנה ברביבאי: הצבעה מס' 1 בעד התקנות – 2 נגד –אין נמנעים – אין תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות והוראות שונות) (תיקון מס' 31), התשפ"א–2021, נתקבלו.

אורנה ברביבאי: בעד – שניים, נגד – אף אחד.

אורנה ברביבאי: התקנות אושרו – ויועברו לוועדה?

אורנה ברביבאי: בזה הן הסתיימו.

אורנה ברביבאי: הן אושרו ובזה זה הסתיים.

אורנה ברביבאי: אני מכריזה על הפסקה עד לחידוש המליאה.

אורנה ברביבאי: תודה.

בשעה 13: << הצח >> הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 224 – הוראת שעה) (מענק חד-פעמי חלף הגדלת קצבאות הנכות לשנת 2020) (תיקון), התשפ"א–2021 << הצח >> [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1395).

בשעה 13: ]

משה ארבל: אני מתכבד לחדש את ישיבת מליאת הכנסת.

משה ארבל: לפני שנתקדם בנושאים על סדר-היום, אני לא יכול שלא להביע מורת רוח על היעדרו של שר תורן במליאת הכנסת, אלא שלפנים משורת הדין אנחנו נסתפק בנוכחותו של סגן שר האוצר, שידיו רב לו ופעולותיו הן כמו פעולות של כמה וכמה שרים, ולפנים משורת הדין נאפשר לדיון להתקיים.

משה ארבל: אבל עדיין, אם נציג מזכירות הממשלה צופה בדיוני מליאת הכנסת – מן הראוי שיבוא שר תורן למליאה.

משה ארבל: הנושא על סדר-היום הוא הצעת חוק הביטוח הלאומי – –

אוסאמה סעדי: אין שר?

אוסאמה סעדי: אין שר?

אוסאמה סעדי: אין שר?

משה ארבל: אמרתי שבשבילי יצחק כהן הוא כמו כמה שרים.

אוסאמה סעדי: בטח.

אוסאמה סעדי: היו שלושה שרים – – –

משה ארבל: – – (תיקון מס' 224 – הוראת שעה) (מענק חד-פעמי חלף הגדלת קצבאות הנכות לשנת 2020) (תיקון), התשפ"א–2021, בקריאה ראשונה.

משה ארבל: יציג את הצעת החוק כבוד סגן שר האוצר הרב יצחק כהן, יעלה ויבוא.

קריאה: – – –

משה ארבל: הוא יחליט.

משה ארבל: אני רק מודיע שאני נועל את רשימת הדוברים לאחר שהוספתי את חבר הכנסת אוסאמה סעדי וחברת הכנסת כנפו.

משה ארבל: בבקשה, אדוני.

יצחק כהן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: אני מודה לך שהסכמת לפתוח את המליאה ואפשרת לי להעלות את הנושא.

יצחק כהן: הנושא הוא נושא רגיש מאוד, נושא מענק הנכים וקצבאות הנכים לשנת 2020.

יצחק כהן: זה חשוב מאוד.

יצחק כהן: למרות שאין פה שר במליאה, עשית דבר נאצל לטובתם של הנזקקים.

יצחק כהן: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 218 – הוראת שעה) (מענק חד-פעמי חלף הגדלת קצבאות הנכות לשנת 2020) (תיקון), התשפ"א–2021.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת – איפה הם?

יצחק כהן: – בשנת 2018 התקבל בכנסת תיקון מס' 200 לחוק הביטוח הלאומי.

יצחק כהן: התיקון והתיקונים שנלוו אליו כללו שורת צעדים אשר הגדילו את קצבאות הנכות – נכות כללית, שירותים מיוחדים, ילד נכה ואזרח ותיק נכה.

יצחק כהן: בנוסף נקבע בתיקון 200 לחוק כי שר האוצר ושר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים יבחנו את הגדלת שיעור קצבאות הנכות באופן מדורג בשנים 2021-2020 ויגישו לממשלה את המלצותיהם בעניין עד סוף שנת 2019, לרבות המקורות התקציביים הדרושים לכך.

יצחק כהן: שלום, אדוני השר.

יובל שטייניץ: שלום.

יצחק כהן: המלצות השרים צפויות לבוא לידי ביטוי כחלק מהתוכנית הכלכלית הנלווית לתקציב המדינה הבא.

יצחק כהן: לאור העיכוב בהגשת ההמלצות, ובמטרה לשפר את רמת החיים של אנשים עם מוגבלות, פורסם ביום 25 באוקטובר 2020 תיקון מס' 218 לחוק הביטוח הלאומי, שבו נקבע כי חלף הגדלת קצבאות הנכות בשנת 2020, בהיעדר תקציב, ישולמו לציבור הנכים, לרבות אזרח ותיק הזכאי לקצבה בגובה קצבת נכות, מענקים בגין כל חודש שבו היו זכאים לקצבת נכות בשנת 2020, בשתי פעימות.

יצחק כהן: התקציב החד-פעמי לביצוע התיקון הוקצה במסגרת תוכנית הפעולה המפורטת כאמור בסעיף 3ב לחוק-יסוד: משק המדינה לשימוש בסכום ההוצאה הממשלתית לשנת 2020.

יצחק כהן: יצוין, אדוני היושב-ראש, כי התיקון קודם בהסכמת ארגוני הנכים, לאחר קיום שיח מעמיק של הארגונים עם שר האוצר, שר הרווחה והגורמים המקצועיים במשרדי הממשלה.

יצחק כהן: במסגרת טיוטת חוק זו מוצע להאריך את מתן המענקים החד-פעמיים למקבלי קצבאות נכות שניתנו בתיקון מס' 218, כך שיינתנו גם בעבור המחצית הראשונה של 2021 בשתי פעימות בסופו של כל רבעון.

יצחק כהן: כאמור גם מדברי ההסבר לתיקון 218, שינוי קבוע של הקצבאות יוכל להתבצע רק בעת אישור חוק התקציב, שלצערי מתעכב.

יצחק כהן: אשר על כן, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, אבקש מכם להצביע בעד הצעת החוק ולהעביר אותה בדחיפות – בדחיפות – לוועדת העבודה והרווחה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק כהן: לא אכפת לי גם להישאר פה לתוצאות הדיון בוועדה וכבר היום להציג אותה בשנייה ושלישית, כדי שהנכים, שכל כך הרבה זמן מחכים לדבר הזה, סוף-סוף יקבלו אותו.

יצחק כהן: אני רוצה להודות לכם.

יצחק כהן: ייתכן, כפי שאמרת, אוסאמה, שזה הנאום האחרון, או אחד מהנאומים האחרונים שלי.

יצחק כהן: אני, כידוע, נפרד מכם אחרי 25 שנות פעילות.

יצחק כהן: עוד תהיה הזדמנות לנאום את נאום הפרדה.

יצחק כהן: תודה לכם.

יצחק כהן: בהצלחה לכולם.

משה ארבל: תודה רבה לסגן שר האוצר.

משה ארבל: אנחנו נעבור לרשימת הדוברים.

משה ארבל: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – אינו נוכח; חבר הכנסת משה ארבל – מוותר ומנהל את הישיבה.

משה ארבל: מוותר בכובעו כחבר כנסת, ומנהל את הישיבה בכובעו כסגן יושב-ראש; חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת.

משה ארבל: חבר הכנסת עופר כסיף יעלה ויבוא.

משה ארבל: שלוש דקות לרשות אדוני, בבקשה.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני סגן השר, תרשה לי לברך אותך וגם להביע את צערי על כך שלא תמשיך.

עופר כסיף: בזמן הקצר יחסית שאני פה למדתי להכיר ולהוקיר אותך על העבודה הרצינית, המקצועית, ועל הלב הרחב שלך.

עופר כסיף: לפעמים לא מסכימים באופן טבעי, אבל אי-אפשר לקחת ממך את האיכויות האלה.

עופר כסיף: אני מאחל לך את כל ההצלחה.

עופר כסיף: הלוואי שמי שיחליף אותך יוכל להיכנס לנעליך הגדולות מאוד.

יצחק כהן: תודה.

עופר כסיף: חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אנשים נכים זכאים בזכות ולא בחסד, לא בצדקה אלא בצדק, לתמיכה מהמדינה.

עופר כסיף: זה החוזה בינינו, בין האזרחים למדינה.

עופר כסיף: הסולידריות החברתית הזאת, הדאגה למוחלשים ולכלל, היא ההצדקה הבסיסית ביותר לקיומה של מדינה.

עופר כסיף: בלעדיה אין למדינה כל ערך וכל תפקיד, ואף לא סיבת קיום.

עופר כסיף: העובדה שהתכנסנו כאן היום שוב לאישור תוספת זמנית לקצבת הנכות היא אות קלון לכנסת, ויותר מכך – אות קלון לממשלת הכזב שלא טרחה להעביר תקציב קבוע.

עופר כסיף: ממשלה זו, בראשות נבל ציניקן, ששומע על אלפי נפטרי קורונה, צוחק ואומר "פקה-פקה", ושמבחינתו יכולים הנכים ללכת – אתם יודעים בדיוק לאן.

עופר כסיף: אין פה בן אדם אחד שיכול להישיר מבט לאנשים הדורשים בסך הכול את שמגיע להם ונתקלים שוב ושוב באטימות וברשעות של ממשלה שבעה, מנותקת, זחוחה ויהירה.

עופר כסיף: ואם זאת הפגיעה בציבור הנכים הכללי, אשר מקבל כעת איזשהם פירורים זמניים, תארו לעצמכם מה מצבם של נכי תאונות העבודה.

עופר כסיף: ב-2018 נחתם הסכם בין המדינה ובין ארגוני הנכים; המדינה התחייבה להגדיל את הקצבאות ולאחר מכן להצמידן לשכר הממוצע במשק, לאחר שנשחקו במשך שנים.

עופר כסיף: מההסכם הזה הושמטו נכי תאונות העבודה – ציבור מופלה בתוך ציבור הנכים המופלה כולו.

עופר כסיף: נכי תאונות העבודה לא נכללו בהגדלת הקצבאות ולא נכללו בהצמדה לשכר הממוצע.

עופר כסיף: וכאילו לא די בכך, כאשר ניתנו מענקי קורונה מוגדלים לנכים, הלך נער אוצר ציניקן במיוחד ודאג לשים לב שחס וחלילה לא יגיעו מענקים מוגדלים גם לנכים מתאונות עבודה.

עופר כסיף: למה לא להם?

עופר כסיף: אפשר רק לשער.

עופר כסיף: אולי כי מדובר בעיקר בערבים שנפצעו בענף הבנייה?

עופר כסיף: אולי כי בדרך כלל מדובר באנשים משכבות מוחלשות שעבדו בעבודות כפיים מסוכנות ואותם לא צריך לספור?

עופר כסיף: זרקו את נכי תאונות העבודה מכל הסכם מיטיב, מכל מענק שניתן לנכים האחרים, שגם הם רחוקים מלקבל מספיק.

עופר כסיף: לא מקבלים כמעט כלום.

עופר כסיף: פניתי שוב ושוב לשר הרווחה ולשר האוצר.

עופר כסיף: צר לי להגיד, אבל זה לא עניין אותם.

עופר כסיף: זה לא עניין אותם בכלל.

עופר כסיף: הם לא נקפו אצבע כדי לסייע לציבור הזה.

עופר כסיף: אנחנו נצביע בעד הפירורים האלה משום שהם עדיפים על כלום, אבל בד בבד נמשיך להיאבק למען קצבאות מכובדות ומכבדות, למען השוואת התנאים של כל אוכלוסיית הנכים, ללא אפליה והבחנה על בסיס כלשהו – –

משה ארבל: נא לסכם.

עופר כסיף: – – ולמען חיים בכבוד לכל אזרח ואזרחית באשר הם.

עופר כסיף: תודה רבה, אדוני.

משה ארבל: תודה רבה לאדוני.

משה ארבל: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח.

משה ארבל: חברת הכנסת ענת כנפו תעלה ותבוא.

משה ארבל: אני מציין שלמרות שנעלתי את הרשימה אני אאפשר לפנים משורת הדין גם לחבר הכנסת אחמד טיבי וגם לחבר הכנסת מיכאל מלכיאלי להצטרף, ולחבר הכנסת אוסאמה סעדי, למרות שקראתי בשמו – –

אוסאמה סעדי: – – –

משה ארבל: – – אבל לא נכחת.

משה ארבל: בבקשה, גברתי.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך.

ענת כנפו: קודם כול, אני רוצה להגיד ברכות לסגן שר האוצר.

ענת כנפו: עקבתי אחריך בוועדות – אני זמן קצר מאוד כאן במשכן, אבל עקבתי אחריך בוועדות ובעשייה הציבורית שלך, במחויבות שלך, במנהיגות המשרתת שאתה מוביל, בנועם הליכותיך, באהבת האדם שלך, באהבת החינם שלך; הלוואי שירבו כמותך בישראל, ומי ייתן וה' יברך אותך ואת העשייה שלך להמשך.

משה ארבל: אמן.

ענת כנפו: לגבי הנושא שעומד בפנינו היום – בקצרה מאוד אני אגיד שמצד אחד אני גאה מאוד להיות אחת מחברות הכנסת הבודדות פה – מחברי הכנסת הבודדים – שיצביעו בעד העלאת הקצבה.

משה ארבל: חבר הכנסת עופר כסיף, הלחישות שלך עם קול בס ולכן הן נשמעות.

ענת כנפו: מגיעות עד כאן.

ענת כנפו: עולות על הקול שלי, חבר הכנסת כסיף.

ענת כנפו: גם אני מתביישת שמדובר בפרוטות, וצר לי שלא עבר תקציב המדינה, מה שלא מאפשר את העברת החוק להעלאת קצבת נכות לגובה שכר מינימום.

ענת כנפו: לא צריך להעלות את זה במאות שקלים בודדים, זה מעליב וזה לא הוגן.

ענת כנפו: יש עודפי גבייה של מיליארדים מהביטוח הלאומי – הם צריכים להגיע לנכים, הם צריכים להגיע לניצולי שואה שמפסידים שעות סיעוד בגלל מבחן הכנסה.

ענת כנפו: ידוע שאין כפל מבצעים בביטוח לאומי – או קצבת נכות או קצבת זקנה.

ענת כנפו: יש הרבה עוולות, וזה חוק שהוא טלאי על טלאי.

ענת כנפו: אז מי שיזכה בבחירות הבאות יכול לבוא כבר ולהצהיר שיעשה תיקון, יבנה את החוק מחדש ויחזיר את כל הכספים שנגבים מהעם למי שצריך את זה בעם.

ענת כנפו: זה מתאים מאוד לרוח היהודית, זה כמו מעשר שהיה פעם.

ענת כנפו: אני מאוד מקווה שנעשה את השינוי הזה בכנסת הבאה ותתקנו את העוולות.

ענת כנפו: אני כמובן גאה להיות תומכת אפילו בפירורים האלה.

ענת כנפו: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת ענת כנפו.

משה ארבל: זו ההזדמנות הראשונה שלי גם לברך אותך.

משה ארבל: חבר הכנסת אוסאמה סעדי יעלה ויבוא.

קריאה: – – –

משה ארבל: מייד אחריו.

משה ארבל: קראתי לשניכם ושניכם לא הייתי באולם בזמן שקראתי לכם.

משה ארבל: אני חוזר אחורה בסדר.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, כבוד סגן השר, אמרתי שאולי זה הנאום האחרון שלך, אבל הבאת לפחות חוק – –

קריאה: – – –

אוסאמה סעדי: רק עכשיו התחלתי לדבר, עליזה.

אוסאמה סעדי: מה קרה?

אוסאמה סעדי: – – אבל לפחות הבאת חוק שהוא טוב לבעלי מוגבלות, קצבאות נכים, שירותים מיוחדים, קשישים.

אוסאמה סעדי: אבל אנחנו היינו מצפים לא לעשות טובות לאנשים האלה.

אוסאמה סעדי: כבר הייתה צריכה להיות פעימה שנייה ופעימה שלישית, לפי ההסכם.

אוסאמה סעדי: אני מזכיר לך ומזכיר לכולנו שבכנסת העשרים התאספנו כל נציגי הסיעות, כל נציגי המפלגות, בתל אביב עם יו"ר הקואליציה דאז דוד ביטן ואמרנו שאנחנו תומכים במאבק הצודק של הנכים, ומגיע להם – –

יצחק כהן: 2019 – – –

אוסאמה סעדי: 2019.

אוסאמה סעדי: – – ומגיע להם לחיות בכבוד.

אוסאמה סעדי: לא יעלה על הדעת שקצבת נכות 100% היום היא 3,700.

אוסאמה סעדי: זה תת-תנאים לאנשים האלה שסובלים, בעלי שיעור נכות 100%, שירותים מיוחדים, קשישים.

אוסאמה סעדי: למה לא מקבלים לפחות שכר מינימום?

אוסאמה סעדי: בגלל שאין תקציב למדינה, אז גם ב-2020 עשיתם את החוק הזה, שאנחנו תומכים בו, אבל זה חוק שהוא מעט מדי, מאוחר מדי.

אוסאמה סעדי: למה צריך לענות את האנשים האלה?

אוסאמה סעדי: ועכשיו מה, באים ונותנים למי שזכאי ל-100% נכות – אדוני היושב-ראש, הוא יקבל 190 שקל לחודש?

אוסאמה סעדי: אז בסדר, אדוני השר, אז הוא יקבל את התוספת הזאת כפול שלושה חודשים, חצי שנה, אבל זה אפילו פחות מהמינימום כדי לחיות בכבוד.

אוסאמה סעדי: לחיות בכבוד.

אוסאמה סעדי: עכשיו הייתי בוועדת הכנסת והצבעתי בעד הקדמה בכל הקריאות.

אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים לסיים את החוק הזה ולפחות לתת לאנשים האלה את המינימום הזה.

אוסאמה סעדי: אבל אני אומר:

אוסאמה סעדי: הגיע הזמן שהאנשים האלה לא יעשו כל יום שני וחמישי, כל חודש וכל חודשיים, הפגנות ושביתות ויחסמו כבישים על מנת שהממשלה תיאות ותעשה טובה לתת להם – אני חושב שכולנו מסכימים, גם קואליציה וגם אופוזיציה; אין מחלוקת בעניין הזה שצריך לתת להם את מה שמגיע להם.

אוסאמה סעדי: לכן אנחנו ברשימה המשותפת כמובן נסכים ונתמוך בחוק הזה, שהוא חוק טוב, אבל צריך לעשות אחת ולתמיד – לתת להם את מה שמגיע להם: זכות לחיות בכבוד, ולהעמיד את קצבת הנכות בדיוק כמו שכר מינימום.

אוסאמה סעדי: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

משה ארבל: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין תעלה ותבוא.

משה ארבל: בבקשה.

משה ארבל: שלוש דקות, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד היו"ר, חברים וחברות – יש חברה אחת פה – אומרים "נכים" ו"קצבת נכות"; אני חושבת שביום שאנחנו נשנה את ההגדרה ואת השם למשהו יותר משקף, אז אנחנו נתחיל להבין את המשמעות של החיים של אותם אנשים בעלי צרכים מיוחדים ואתגרים מיוחדים.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שאנחנו צריכים להגיד "בעלי הכוחות האדירים".

אימאן ח'טיב יאסין: כעובדת סוציאלית במשך הרבה שנים, כפעילה קהילתית, פגשתי, ראיתי, חייתי את המצוקות של אותם אנשים ונשים.

אימאן ח'טיב יאסין: פשעם הגדול שהם נולדו או שהחיים זימנו להם הזדמנויות קשות.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו כאן, במקום לפעול למתן אפשרות לחיים מכובדים דווקא לאותם אנשים, אנחנו מתנערים.

אימאן ח'טיב יאסין: מהדוכן הזה, כשליחת ציבור, כחברת כנסת של רע"ם, אני מבקשת: הגיע הזמן לתקן את העוול, ולא רק בפרוטות שנותנים לאותם אנשים.

אימאן ח'טיב יאסין: הפרוטות האלה לא יספיקו אפילו לתרופות החודשיות שלהם.

אימאן ח'טיב יאסין: הגיע הזמן שיהיה חוק שנותן שכר מינימום לפחות לאותם אנשים.

אימאן ח'טיב יאסין: ומגיע להם, מגיע להם בגדול, כי מאחוריהם יש גם משפחות ויש ילדים.

אימאן ח'טיב יאסין: זכותם לא לחיות בחוסרים ובחסכים; זכותם הנורמלית והטבעית שירגישו כמו שאר הילדים.

אימאן ח'טיב יאסין: על זה, בעזרת השם, אנחנו הולכים לעבוד ונדאג שזה יקרה.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין.

משה ארבל: חבר הכנסת אחמד טיבי יעלה ויבוא.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, השר, חברי הכנסת, אני רוצה להפנות את דבריי לסגן שר האוצר יצחק כהן.

אחמד טיבי: אני מכיר אותך שנים רבות, אני יודע מה השקפתך – – –

משה ארבל: אם אפשר, עובדי הסיעה, לרבות דנית, קצת יותר שקט.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: סגן השר איציק כהן, אני מכיר את פועלך, את חריצותך.

אחמד טיבי: הצטערתי מאוד לקרוא בשבועות האחרונים את ההודעה שאתה פורש.

אחמד טיבי: אני חושב שהוספת רבות גם בעבודה בוועדות, גם במליאה, וגם היית בשבילנו כתובת בתפקיד שלך כסגן שר האוצר.

אחמד טיבי: ידעת להקשיב, ידעת לטפל וידעת לחזור לתת תשובה.

אחמד טיבי: נכון, יש בינינו חילוקי דעות מדיניים ופוליטיים ואנחנו משני עברי המתרס, אבל תמיד היית בצד הנכון של בני האדם, ולכן אני רוצה להודות לך.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, רק עכשיו קיבלתי הודעה שהתפרסם שבית המשפט קיבל את המלצת השב"ס להאריך בשישה חודשים את הבידוד בצינוק של השייח' ראאד סלאח.

אחמד טיבי: אני לא – תראה, זה כל כך ברור שזה (אומר בערבית: רדיפה), רדיפה; מדינה שרודפת את השייח' ראאד סלאח, רודפת אותו כדי להכניס אותו לכלא ורודפת אותו בתוך הכלא כדי להכניס אותו לצינוק.

אחמד טיבי: ועל מה כל הרדיפה?

אחמד טיבי: לא על פשע שהוא עשה – והוא לא עשה – אלא על דברים שהוא אמר, על עמדות פוליטיות.

אחמד טיבי: כבר אמרתי בעבר, כבוד היושב-ראש, שאני מכיר אנשי דת יהודים, רבנים, שהסיתו לרצח, ואפילו לתחנת משטרה לא הוזמנו.

אחמד טיבי: זה המוסר הכפול, וכמו שאמרתי יותר מאשר פעם לשייח' ראאד: הוא נכנס ותמיד יוצא יותר נחוש, יותר חזק ויותר דבק בעמדתו.

אחמד טיבי: אגב, יש עוד נושא שעכשיו קיבלתי אותו מיקירי תאופיק קיים מאל-עזיר – אוסאמה, אתה היית אצלם לפני כמה ימים – החלטה על הפקעת קרקע של 110 דונמים ביישוב אל-עזיר, יישוב קטן, של משפחת קיים.

אחמד טיבי: 110 דונם.

אחמד טיבי: כבר פנו לבתי משפט.

אחמד טיבי: יש ישיבה בספטמבר 2021.

אחמד טיבי: אנחנו נמשיך לעמוד לצד תושבי אל-עזיר, משפחת קיים, כי ההפקעה הזאת היא הפקעה נוראית, מתעמרת ולא נכונה.

אחמד טיבי: הרי מה אנחנו מבקשים?

אחמד טיבי: שתתכננו ותאפשרו ליישובים הערביים להתרחב, כדי שזוגות צעירים יבנו ויגורו ולא ייאלצו להרגיש מחנק בתוך היישוב.

אחמד טיבי: זה מה שאמרתי – שהאידיאולוגיה היא להרחיב יישוב יהודי ולחנוק יישוב ערבי.

אחמד טיבי: אדוני, אני אסיים ביחס לחוק הזה.

אחמד טיבי: הרי למה באנו היום?

אחמד טיבי: בעיקר בגלל החוק הזה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אוסאמה סעדי היה בוועדת הכנסת, ייצג אותנו ותמך בפטור לגבי החוק הזה של מענק חד-פעמי בקצבאות נכות.

אחמד טיבי: מאבק ארוך וכואב מנהלים האנשים בעלי הצרכים המיוחדים למען קצבת נכות גדולה יותר.

אחמד טיבי: מה זה 3,700 שקל?

אחמד טיבי: למי זה מספיק להתקיים בכבוד?

אחמד טיבי: זה לא מספיק.

אחמד טיבי: ועכשיו, גם החוק הזה הוא מעט מדי ומאוחר מדי, ולמרות זאת אנחנו ברשימה המשותפת החלטנו לבוא ולתמוך: 190 שקל, שישה חודשים לאחור – כמעט 1,200 שקל.

אחמד טיבי: הם זקוקים לכל גרוש.

אחמד טיבי: אבל הממשלה חייבת להפסיק להתעמר באנשים בעלי צרכים מיוחדים ולהגדיל את קצבאות הנכות כדי שאנשים יוכלו להתקיים במינימום אפשרי ובכבוד מרבי.

אחמד טיבי: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

משה ארבל: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי יעלה ויבוא.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, שאפשרת לי לדבר.

מיכאל מלכיאלי: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אדוני סגן השר – שהוא באמת האיש הנכון במקום הנכון להביא את הבשורה הגדולה הזאת לציבור הנכים – אני זוכר שלפני כמה שנים – וחבר הכנסת אוסאמה סעדי הזכיר את זה הבוקר בוועדה – היינו נציגי כל הסיעות בכנסת בבית סוקולוב, ויושב-ראש הקואליציה היה דוד ביטן, ויצאנו בבשורה מאוד מאוד משמחת לנכים.

מיכאל מלכיאלי: נכון, לא כל ארגוני הנכים אהבו את זה; אפילו כאן בכנסת, בוועדות של אלי אלאלוף, חלק גם לא אהבו, אבל בסופו של דבר יצאנו עם בשורה מאוד מאוד משמחת, והנושא הזה התעכב.

מיכאל מלכיאלי: מאז ועד היום כיהנתי כבר תקופה ארוכה כיושב-ראש השדולה למען המשפחות ובעלי המוגבלויות, ופגשתי משפחות של נכים, ארגונים של אנשים עם צרכים מיוחדים ובעלי מוגבלויות, ואין ספק שמה שהמדינה עושה כאן היום זה צעד מאוד מאוד נכון בכיוון הנכון.

מיכאל מלכיאלי: כולנו באמת – אין פה קואליציה ואופוזיציה – באים לתמוך ולחזק אותם.

מיכאל מלכיאלי: אבל יש נושא שכן הייתי רוצה – שנוכחתי לגלות בתקופה האחרונה, שהתוודעתי יותר – והוא נושא הביורוקרטיה מול משפחות הנכים, מול אנשים בעלי מוגבלויות.

מיכאל מלכיאלי: יש אדם שהוא נכה; שולחים אותו לכל מיני ועדות על מנת לקבל – אם זה בביטוח הלאומי ובעוד מקומות; עוברות שנתיים, ושולחים אותו עוד פעם בחלק מהמקומות לעבור את הנושא הזה, עוד פעם.

מיכאל מלכיאלי: והוא שואל את עצמו: מה קרה בשנתיים האלה?

מיכאל מלכיאלי: מה, צמחה לי רגל?

מיכאל מלכיאלי: פתאום אני לא נכה?

מיכאל מלכיאלי: רופאים, עוד רופא ועוד רופא, מאשרים פעם אחרי פעם שאני כבר לא אחזור לאיתני הראשון ולא אהיה מה שהייתי.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שאנחנו צריכים לעשות מאמץ גדול על מנת לחסוך את כאב הלב הזה, את הביורוקרטיה הבאמת-קשה ורעה של אותן משפחות ששולחים אותן לטיול גדול: תביא טפסים, ועוד פעם.

מיכאל מלכיאלי: וכן – לקצוב את משרדי הממשלה בזמן, כמה זמן עד שנותנים להם תשובה, כי בזמן הזה הם פשוט מתייסרים.

מיכאל מלכיאלי: אני מכיר משפחות וכמה זמן לקח להן לקבל תו נכה לרכב שלהן: "חסר את זה" ו"עוד פעם", חודשים על גבי חודשים, והם צריכים לערב אותנו.

מיכאל מלכיאלי: מה הוא עושה בזמן הזה?

מיכאל מלכיאלי: הוא לא יכול לחנות, ואם הוא חונה – הוא מקבל דוחות ולך תבטל את זה.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, לפני כמה ימים קיבלנו פטיש חמישה קילו על הראש מבג"ץ.

מיכאל מלכיאלי: קיבלנו הכרעה קשה מאוד שמסובבת פעם אחת את המושג מדינת יהודית.

מיכאל מלכיאלי: אני באתי לכאן לומר שאנחנו נהיה חברים בקואליציה שתתקן את העלבון שיצא מבג"ץ, תתקן את העוול ואת חוסר הדעה והבינה שיצא משם.

מיכאל מלכיאלי: אין אף אחד שיכול לקבוע מיהו יהודי חוץ מהדת עצמה, חוץ מהרבנות הראשית.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, ברשותך, אני אוסיף עוד כמה מילים.

מיכאל מלכיאלי: צייצנים רבים, גם מהבית הזה, תוקפים את המגזר החרדי בימים האחרונים.

מיכאל מלכיאלי: הם לא שמים לב שאנחנו והחוק שאתה הגשת, בשליחות השר דרעי – אנחנו רוצים מקום אחד שידע ויוכל להכשיר אנשים להיות יהודים.

מיכאל מלכיאלי: אפילו בתי הדין הרבניים החרדיים – אנחנו לא רוצים שתהיה להם הסמכות הזאת.

מיכאל מלכיאלי: יש משרד בריאות אחד, תו תקן אחד, ולא יכול להיות – יש רק גוף אחד שמכשיר אנשים להיות רואי חשבון, שופטים ועורכי דין, ויש רק מקום אחד שיכול להחליט מיהו יהודי, ועל זה אנחנו נעמוד.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

משה ארבל: חבר הכנסת יוסף טייב יעלה ויבוא.

משה ארבל: אחריו השר שטייניץ ידבר בשם הממשלה; אם ירצה, סגן השר יסכם, ונעבור להצבעה.

אוסאמה סעדי: אולי הוא – – –

משה ארבל: אני קורא אותו במבט עיניים.

משה ארבל: אנחנו יודעים להבין אחד את השני.

יובל שטייניץ: – – –

אוסאמה סעדי: כי אנחנו בעד – – –

קריאות: – – –

משה ארבל: שלוש דקות, בבקשה.

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה ככה לנסות לגעת בנקודה חשובה מאוד, אני חושב.

יוסף טייב: לפני כמה שבועות התמניתי עם ידידי חבר הכנסת ינון אזולאי, בשם תנועת ש"ס, להילחם למען אנשים עם מוגבלויות, לבוא ולהיות להם לעזר.

יוסף טייב: אומנם אנחנו שני ח"כים שהתמנינו, אבל כלל הח"כים של התנועה הולכים להילחם, והפעם יותר מאי פעם.

יוסף טייב: אנחנו לקחנו את הנושא הזה ברצינות.

יוסף טייב: זה כבר שלושה שבועות אני יורד לשטח, פוגש הורים שמתמודדים עם ביורוקרטיות קשות מאוד, מתמודדים עם רשויות, עם מענה – הם מבקשים תשובות ולא מקבלים תשובות; עם בעלי מוסדות שלא מקבלים את התקציבים בזמן, עם סמכויות ברמה של משרדי ממשלה, שפזורות – אחד לא יודע על השני, מי אחראי על מה.

יוסף טייב: אני חושב שהגיע הזמן, ובעזרת השם אני מקווה שכרגע, עכשיו ממש, בכנסת העשרים-וארבע, ממשלת ישראל תשים בראש מעייניה את הנושא הזה של אנשים עם מוגבלויות.

יוסף טייב: החוק הזה שעובר היום בקריאה ראשונה הוא בוודאי חוק חשוב, ואנחנו מודים לממשלת ישראל ולעומד בראשה, לשרים שתמכו בדבר הזה ולחברי כנסת מכלל הכנסת, מכלל הבית הזה, אופוזיציה וקואליציה, אבל הדבר הזה אינו מספיק.

יוסף טייב: אנחנו צריכים להבין שמעבר לבעיות שיש לנכה או לבעל מוגבלות מסוימת, יש משפחה שמתמודדת עם הדבר הזה, עם הקושי הזה, עם הביורוקרטיה, עם חיי היום-יום – אם זה ברמה של נופשים ואם זה ברמה של הקלות ואם זה ברמה של תמיכה ואם זה ברמה של תווי נכות וכו' וכו'.

יוסף טייב: והדבר שהכי זעזע אותי: אני היום חוזר מסיור, ואני שומע שכשילד מגיע לגיל 21 הוא יוצא מהמערך של מערכת החינוך ואין מי שמטפל בו.

יוסף טייב: יש לו טאבלט שהוא קיבל במערכת החינוך, שעוזר לו לתקשר עם הסובבים אותו – בגיל 21 פשוט לוקחים לו את זה, לך עכשיו תסתדר לבד.

יוסף טייב: אנחנו נמצאים במדינה יהודית.

יוסף טייב: חברים, מעבר לחובה שלנו לדאוג להם, זו זכותנו לדאוג לקהל בעלי המוגבלויות, אנשים עם מוגבלויות, למשפחות שלהם, לנשים שלהם, לאחים שלהם.

יוסף טייב: בואו יחד – תאמינו לי, זו תהיה זכותנו שאנחנו נייצג אותם, אם זה בוועדות ואם זה בחקיקה.

יוסף טייב: ומעל לכול – להתחיל לפשט את הביורוקרטיה הזאת; לא ייתכן שבן אדם שיש לו בעל מוגבלות בבית יצטרך לרוץ ממשרד למשרד, ממקום למקום, מרשות לרשות, כדי לקבל את המגיע לו.

יוסף טייב: בואו יחד נתאחד כולנו, אופוזיציה וקואליציה, וניקח את הנושא הזה לכנסת העשרים-וארבע, נשים אותו בראש מעיינינו.

יוסף טייב: דברים שכל כך יכולים לחבר אותנו.

יוסף טייב: מספיק עם המפריד, בואו נילחם יחד על הדברים למען בעלי המוגבלויות בישראל.

יוסף טייב: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת יוסף טייב.

משה ארבל: השר יובל שטייניץ יעלה ויבוא, בבקשה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ידידי, רעי, יקירי, חבר הכנסת, סגן השר, השר לשעבר הרב איציק כהן, כמעט עומדות לי דמעות בעיניים שאתה החלטת להיפרד מאיתנו, מהכנסת, מהממשלה, מהמערכת הפוליטית.

יובל שטייניץ: בפוליטיקה אין כמעט חברות, וודאי שאין אהבה, אבל אם אני יכול לומר, אחד הבודדים שאני יכול לומר עליהם שאני ממש אוהב אותם בכל לב בפוליטיקה זה איציק כהן.

יובל שטייניץ: איציק כהן, אני לא יודע אם כל חברי הכנסת באמת מכירים אותו כמו שאני מכיר אותו, אבל אני יכול לומר, אדוני היושב-ראש, שמתוך עשרה קבין של טוב לב שירדו לפוליטיקה הישראלית, תשעה קבין נמצאים בליבו של איציק כהן.

יובל שטייניץ: זכיתי להכיר את איציק כהן מקרוב בעיקר במהלך כהונתי כשר האוצר במשך ארבע שנים, ממרץ 2009 עד מרץ 2013, ואני רוצה לספר על התחלת ההיכרות שלנו.

יובל שטייניץ: מוניתי לשר אוצר, ולא הכרתי כל כך את איציק ככה מקרוב עד אז, והתבשרתי שגם יהיה סגן שר אוצר – איציק כהן מש"ס.

יובל שטייניץ: הימים היו ימים קשים של המשבר הכלכלי הגלובלי של 2008, תחילת 2009, צמיחה שלילית, פניקה נוראית, אבטלה שמתקרבת ל-10%, טענות שהאבטלה תגיע גם ל-20% כמו שקרה ביוון, באיטליה, בספרד, בפורטוגל; ביום השלישי שלי במשרד האוצר – מישהו מפריע שם – ביום השלישי שלי במשרד האוצר כינסתי את כל צמרת האוצר לישיבה הגדולה הראשונה לדון אז בהגשת – מי זה מדבר פה כל הזמן?

משה ארבל: אני מבקש רק, אם יש סדרנים ביציע, לבקש שיהיה שקט.

יובל שטייניץ: שבח, זה נורא מפריע – –

אוסאמה סעדי: זה מלכיאלי – – –

יובל שטייניץ: – – וזה לא נאום רגיל, זה לזכותו של איציק כהן.

אוסאמה סעדי: מלכיאלי מפריע לחבר שלו איציק כהן.

משה ארבל: אוסאמה.

יובל שטייניץ: הימים היו ימי משבר, וכינסתי את הנהלת האוצר לישיבה גדולה ראשונה כדי לדון בהעברת ישראל לשיטת תקצוב דו-שנתית.

יובל שטייניץ: יושבים מנכ"ל האוצר, ראש אגף תקציבים, החשב הכללי, הממונה על השכר, ראש רשות המיסים, ראש רשות החברות, כל האנשים הנכבדים באוצר, ראש אגף המחקר והכלכלה, ואנחנו מתחילים בישיבה, ופתאום אני אומר לעצמי: רגע, איפה סגן השר?

יובל שטייניץ: זה לא בסדר, הוא מאחר לפגישה?

יובל שטייניץ: אני שואל את המנכ"ל שניצב לצידי: סליחה, מה, סגן השר לא הגיע לישיבה?

יובל שטייניץ: אומר לי: השר, לא הזמנו אותו.

יובל שטייניץ: אני אומר: מה, לא הזמנתם את סגן שר האוצר לישיבה?

יובל שטייניץ: השר, אני יכול להיפגש איתך רגע בחדר שלך, נעשה הפסקה רגע?

יובל שטייניץ: אני לא מבין מה קורה, עושים הפסקה, אני ניגש עם מנכ"ל האוצר דאז יורם אריאב, בן אדם שאני מאוד מעריך, כלכלן מעמיק ומבריק, והוא אומר לי: תראה, השר, יש פה מסורת: היו הרבה מקרים שלשרי האוצר היו סגני אוצר, אבל הם תמיד רצו שהם יישארו שם רחוק בקצה המסדרון, שלא יתערבו להם בעניינים, שלא יריבו איתם על סמכויות, שלא ייקחו להם את הקרדיט, את התקשורת וכו'.

יובל שטייניץ: למה אתה צריך את סגן השר?

יובל שטייניץ: אמרתי לו: מה קרה לך?

יובל שטייניץ: סגן השר הוא מספר שתיים במשרד, ואני מבקש שהוא יוזמן לכל ישיבה ולכל מסיבת עיתונאים וישב לידי.

יובל שטייניץ: תאמין לי, אנחנו בשיאו של משבר כלכלי גלובלי, יהיו מספיק נושאים ומספיק קרדיט ומספיק כיסוי תקשורתי לכולנו.

יובל שטייניץ: אז מה אתה רוצה לעשות עכשיו?

יובל שטייניץ: אמרתי, אני לא ממשיך את הישיבה עד שלא קוראים לסגן השר, תפנו לו פה מקום.

יובל שטייניץ: הגיע סגן השר איציק כהן, ואני יכול לומר לכם – ככה, באוצר אמרו לי: מה, וחתרנות, ומפלגה אחרת – בדיוק ההפך קרה: הבן אדם שיכולתי לסמוך עליו בעיניים עצומות, שהרגשתי – מי שמדברים בפלאפון באולם, זה מאוד מאוד מפריע.

משה ארבל: ששש.

יובל שטייניץ: אפשר להמשיך?

משה ארבל: בבקשה.

יובל שטייניץ: יחסי האמון שנוצרו בינינו היו מעל ומעבר.

יובל שטייניץ: ידעתי שאני יכול לסמוך על איציק כהן בעיניים עצומות, גם מבחינת המקצועיות שלו, כל משימה שהוא לקח על עצמו – הוא ביקש לטפל בעיקר בשוק ההון וברשות המיסים – הוא עושה את זה ברצינות ובמקצועיות, וידעתי שגם אין ממה לחשוש, לא נוצרו בינינו שום כיפופי ידיים, שום מאבק על סמכויות.

יובל שטייניץ: הכול היה באמון ונאמנות מוחלטת, וזה לא בזכותי – אני בן אדם לא קל לפעמים – זה בזכותו של איציק כהן.

יובל שטייניץ: נפשי בנפשו נקשרה.

יובל שטייניץ: באמת היו שנים קשות, המאבקים, הקבלה ל-OECD, המחאה החברתית ברחובות, ועדת ששינסקי עם כל המאבקים שסביבה ועוד ועוד – שביתה כללית של ההסתדרות – בכל המאבקים והמשברים הללו היה לי שותף ובן ברית, ואני מוכרח לומר שכזו רמה של טוב לב, של צניעות, הלוואי עליי – אני, לצערי, לא האדם הכי צנוע; הלוואי עליי – של צניעות, של מסירות, של אכפתיות, גם חברתית, גם בין אדם לחברו.

יובל שטייניץ: זה היה מעל ומעבר.

יובל שטייניץ: באמת, אחד האנשים הכי טובים, לא רק מבחינת האיכות המקצועית שלו, מבחינת – פשוט בן אדם טוב, טוב לב, עוזב אותנו היום.

יובל שטייניץ: אני גם זכיתי להכיר את ברוריה אשתו ואת עשרת ילדיו כאשר התארחנו אצלם פעמיים, אני חושב, בסוכה בסוכות; גם באירועים אחרים נפגשנו, ובאמת נוצר קשר גם בין המשפחות.

יובל שטייניץ: איציק כהן, הרב איציק כהן, הח"כ, השר לשעבר, סגן השר היום, חברי, ידידי, יקירי, אני מצדיע לך.

יובל שטייניץ: אני אוהב אותך, אני מודה לך על הידידות והחברות בינינו, ואני מאחל לך רק טוב, כפי שמגיע לבן אדם כל כך מלא בטוב ועם לב טוב כמוך.

יובל שטייניץ: באמת, אם היו פה עוד עשרה או 15 איש כמוך, כל המערכת הפוליטית שלנו הייתה נראית אחרת.

יובל שטייניץ: איציק, תודה רבה מקרב לב, באהבה.

יובל שטייניץ: תודה.

אוסאמה סעדי: אפשר להצביע על זה פה אחד?

משה ארבל: אני סמוך ובטוח שאם נצביע על דבריו של השר זה יעבור פה אחד במליאה.

משה ארבל: "ישראל אשר בך אתפאר".

משה ארבל: ובכן, כבוד סגן השר, אתה תרצה לסכם או שנעבור להצבעה?

יצחק כהן: הצבעה.

משה ארבל: אז נעבור להצבעה.

משה ארבל: אנחנו נעבור, אם כן, להצבעה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 224 – הוראת שעה) (מענק חד-פעמי חלף הגדלת קצבאות הנכות לשנת 2020) (תיקון), התשפ"א–2021, בקריאה הראשונה.

משה ארבל: אני אאפשר גם לחברי הכנסת שלא במקומם אבל נמצאים באולם המליאה להצביע.

משה ארבל: לאחר ההצבעה האלקטרונית אני אקרא את שמותיהם.

משה ארבל: הצבעה.

משה ארבל: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 224 – הוראת שעה) (מענק חד-פעמי חלף הגדלת קצבאות הנכות לשנת 2020) (תיקון), התשפ"א–2021, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

משה ארבל: ובכן, תוצאות ההצבעה האלקטרונית: עשרה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים, ואני מצרף את חבר הכנסת יעקב אשר כתומך, חברת הכנסת ענת כנפו – תומכת, חבר הכנסת יוסף טייב תומך, חבר הכנסת עופר כסיף תומך.

משה ארבל: אם כן, 14 תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים.

משה ארבל: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, ותעבור להמשך דיון ולהכנה בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

משה ארבל: אני מכריז בזאת על הפסקה בישיבת המליאה.

משה ארבל: תודה רבה.

בשעה 15: << נושא >> מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת << נושא >>

מכלוף מיקי זוהר: שלום לכולם.

מכלוף מיקי זוהר: אני מתכבד לחדש את ישיבת הכנסת.

מכלוף מיקי זוהר: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 218 – הוראת שעה) (מענק חד-פעמי חלף הגדלת קצבאות הנכות לשנת 2020) (תיקון), התשפ"א–2021, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, גברתי.

מכלוף מיקי זוהר: [מס' מ/1395; דברי הכנסת, חוברת זו, ישיבה זו; נספחות.

מכלוף מיקי זוהר: ]

מכלוף מיקי זוהר: יציג את הצעת החוק – אנחנו כמובן נתחיל לדון בהצעת החוק הזאת, הצעת חוק הביטוח הלאומי (מענק חד-פעמי חלף הגדלת קצבאות הנכות לשנת 2020) (תיקון), התשפ"א–2021, לקריאה שנייה ושלישית.

מכלוף מיקי זוהר: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה חבר הכנסת חיים כץ.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, אדוני.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: זה מקרה שדנים על הנכים ורק חברי הליכוד פה, אדוני היושב-ראש?

חיים כץ: זה מקרה שדנים על הנכים ורק חברי הליכוד פה?

מכלוף מיקי זוהר: טוב, מאחר שאני יושב בכס יושב-ראש הכנסת עכשיו, אני מנוע מלהביע את עמדתי הפוליטית.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ואללה, הייתי יכול להגיד בקצרה שתי מילים, עושים הצבעה, ועל הנכים רק חברי הליכוד יצביעו.

חיים כץ: זו יכולה להיות פעם ראשונה ב-21 שנה שקורה כזה דבר.

מכלוף מיקי זוהר: אני יכול להגיד לך, אדוני יושב-ראש הוועדה, שמדובר במעשה חשוב, וטוב שאנחנו מקדמים אותו בכנסת.

חיים כץ: חוק הנכים ותיקון הקצבאות שלהם – רצינו להביא אותם לשכר המינימום אבל לא הצלחנו, והגדלנו את הקצבאות ב-4 מיליארד ו-141 מיליון על מנת לקרב אותן לשכר המינימום.

חיים כץ: החוק חוקק בפברואר 2018, והיו צריכות להיות שתי מדרגות נוספות שלא התבצעו.

חיים כץ: מאחר שהן לא התבצעו ואנחנו בכל זאת רוצים לתת לנכים את מה שכנסת ישראל הבטיחה, בשנת 2020 הם קיבלו את כל המענקים שהם היו צריכים לקבל כשעדכנו את הקצבאות – את כל המענקים עד דצמבר 2020 – ועכשיו אנחנו באים ומשלימים, כי עוד פעם אנחנו הולכים לבחירות, והנכים לא צריכים לסבול.

חיים כץ: אנחנו משלימים ונותנים להם בהוראת שעה גם את הקצבאות עד 30 ביוני.

חיים כץ: אדוני יושב-ראש הכנסת, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת חוק ביטוח לאומי (הוראת שעה) (מענק חד-פעמי חלף הגדלת קצבאות הנכות לשנת 2020) (תיקון), התשפ"א–2021.

חיים כץ: הצעה זו היא הצעת חוק ממשלתית, הקובעת כי המענק שמשלמים לקצבת נכות בעד שנת 2020 חלף; המדרגה של העלאת קצבאות הנכות, שהייתה צריכה להתבצע בשנת 2020 בהתאם לתיקון מס' 200 לחוק, תשולם באותם שיעורים גם בעד המחצית הראשונה של שנת 2021, זאת מאחר שגם כעת טרם אושר תקציב המדינה שאישר העלאה קבועה לקצבאות הנכים כמתחייב לפי החוק.

חיים כץ: המענקים החד-פעמיים ישולמו בשתי פעימות: במרץ 2021 בעד החודשים ינואר עד מרץ, וביוני 2021 בעד החודשים אפריל עד יוני, בעד כל חודש שבו שולמה אחת מקצבאות הנכות הרלוונטיות.

חיים כץ: אולם מי ששוהה במוסד במימון המדינה לא יהיה זכאי למענק.

חיים כץ: מבחינת גובה המענק, ההסדר הוא כפי שנקבע בתיקון 218: מקבלי קצבה חודשית מלאה יקבלו מענק של 190 שקלים חדשים; מקבלי קצבה חודשית חלקית יקבלו מענק יחסי בהתאם לדרגת אי-כושרם להשתכר; אזרחים ותיקים יקבלו את אותו מענק בהתאם לשיעור דרגת האי-כושר שלפיה שולמה להם קצבת נכות לפני שנעשו זכאים לקצבת אזרח ותיק – והינה עוד אחד מהליכוד הגיע, ואנחנו עדיין רק הליכוד.

מכלוף מיקי זוהר: חשוב מאוד.

קריאה: לא, יש עוד אחד שנכנס – – –

חיים כץ: אוסאמה, אנחנו נצרף אותך לליכוד.

חיים כץ: חוץ מהליכוד אין פה אף אחד.

חיים כץ: כולם – הנכים חשובים להם, אחר כך הם יגידו – – –

מכלוף מיקי זוהר: הינה, מיכל וונש הגיעה.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שכולם שמעו את הנאום שלך והתחילו להגיע.

חיים כץ: אנחנו נקרע את הבגדים.

חיים כץ: טוב.

חיים כץ: מקבלי קצבת שירותים מיוחדים בכל שלוש הרמות יקבלו מענקים בסכומים הנעים בין 100 ל-300 שקלים; נכים מונשמים יקבלו מענק מוגדל בשיעור של 5,341 שקלים חדשים; אני לא נכנס לפירוט – גם ילדים יקבלו.

חיים כץ: יצוין כי מי שזכאי ליותר מקצבה אחת יקבל את המענק המגיע בעד כל אחת מהקצבאות שלהן הוא זכאי בסכומים מצטברים.

חיים כץ: עוד נקבע כי אוצר המדינה ישפה את המוסד לביטוח לאומי בתוספת של 0.562 מיליארד –562 מיליון, זה נשמע יותר אולי מאשר 0.562 מיליארד.

חיים כץ: מה נשמע יותר, יובל?

יובל שטייניץ: מיליארד.

חיים כץ: אוקיי, אז זה כמעט מיליארד – מעל חצי מיליארד.

חיים כץ: 562 מיליון, שזה 0.562 מיליארד שקלים, על הסכום שנקבע לשיפוי על המענקים לשנת 2020.

חיים כץ: בנוסף, הצעת החוק מאריכה את ההוראה שנקבעה כהוראת שעה בתיקון מס' 218, שלפיה תשלומים שיוענקו מכוח הסכמים לפי סעיף 9 לחוק הביטוח הלאומי בקשר להשפעות הכלכליות הנוגעות לנגיף הקורונה החדש לא ייחשבו הכנסה לעניין כל דין, אלא אם נקבע אחרת בהסכם.

חיים כץ: התוקף החדש של ההוראה הוא כתוקף של כל הצעת החוק, קרי 31 בדצמבר 2021.

חיים כץ: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות ובקשות רשות דיבור, ואני מבקש מהכנסת לאשר.

חיים כץ: מאחר שאני רואה שיש פה רוב דרמטי לליכוד – איפה אלה שלא ליכוד?

חיים כץ: אין.

חיים כץ: אה, אחת ואוסאמה; אוסאמה – כבר גיירנו אותו.

מכלוף מיקי זוהר: מיכל, השאלה איך אנחנו מגדירים אותך – כחול לבן?

מיכל וונש: בוודאי.

מיכל וונש: בכנסת העשרים-ושלוש אני בכחול לבן.

חיים כץ: מיקי, היא חדשה?

חיים כץ: היא חדשה מכחול לבן?

חיים כץ: כמה זמן היא בכנסת?

מיכל וונש: שנה.

אוסאמה סעדי: אני עולה למעלה.

מכלוף מיקי זוהר: יאללה, תעלה, אדוני.

חיים כץ: לאן אתה עולה?

חיים כץ: נו, תצביע מפה.

חיים כץ: אני רוצה לברך אותך.

מכלוף מיקי זוהר: אין לי בעיה, מי שרוצה להצביע מלמטה, אנחנו נאשר.

ניסים ואטורי: אפשר פה למטה?

מכלוף מיקי זוהר: כן, אני יכול לאשר.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, אדוני.

חיים כץ: לא, חכה, אני רוצה לברך אותו.

חיים כץ: הוא הופיע בוועדה, חיכה, היה שותף פעיל.

חיים כץ: היו שני חברי כנסת, הוא ואתי חוה עטייה – אלה באו, פעלו, עשו ועבדו בוועדה.

מכלוף מיקי זוהר: יפה מאוד, חברת הכנסת אתי חוה עטייה יישר כוחך.

חיים כץ: איפה המתגייר?

מכלוף מיקי זוהר: הוא בדרך.

חיים כץ: אז אני רוצה להודות, כי נראה שזה יעבור: תודה לענת כהן שמואל, מנהלת הוועדה, ולצוות שלה; ליועצת המשפטית יעל סלנט; לחברי הוועדה שהתייצבו – איפה הוא, אוסאמה?

חיים כץ: – לחברי הוועדה שהתייצבו והשאירו את חותמם על הדיון היום וגם בדיונים שקדמו לעניין, אוסאמה סעדי וחברת הכנסת חוה אתי עטייה, ובעיקר למאיר שפיגלר, מנכ"ל הביטוח הלאומי, אנרג'ייזר שבא ועושה, והוא יעשה גם ניסיון שהתשלום הראשון של הנכים יהיה כבר ביום ראשון הקרוב.

חיים כץ: מאחר שכולם פה ליכוד, על מנת שאנחנו נוכל ללכת לכינוס פתיחת הבחירות שלנו היום – ב-18:30?

מכלוף מיקי זוהר: אכן כן.

חיים כץ: אז צריך לסיים ולהצביע, אז אין דיבורים ואין הסתייגויות.

חיים כץ: תודה רבה לכולם.

חיים כץ: אני מקווה שנאשר את זה והנכים יקבלו מעט ממה שמגיע להם.

חיים כץ: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: ברכה שלוחה למנכ"ל הביטוח הלאומי מאיר שפיגלר.

מכלוף מיקי זוהר: אני מצטרף לברכה, אדוני יושב-ראש הוועדה.

מכלוף מיקי זוהר: מאחר שלא הוגשו הסתייגויות לחוק ואין בקשות דיבור, נוכל מייד לעבור להצבעה על החוק האמור בקריאה שנייה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אנחנו ביקשנו לדבר, אבל חיים מדבר בשמנו.

מכלוף מיקי זוהר: בסדר גמור, אל תתרגלו.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

מכלוף מיקי זוהר: מי בעד?

מכלוף מיקי זוהר: מי נגד?

מכלוף מיקי זוהר: מי נמנע?

מכלוף מיקי זוהר: הצבעה מס' 3 בעד סעיף 1 – 6 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

מכלוף מיקי זוהר: ובכן, מצטרפים להצבעה, לשישה שכבר הצביעו בעד בהצבעה אלקטרונית, חברת הכנסת אתי חוה עטייה, חבר הכנסת שבח שטרן, חבר הכנסת ניסים ואטורי – יחד אפשר למנות תשעה קולות בעד, אפס מתנגדים ואפס נמנעים, וההצעה התקבלה בקריאה שנייה.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו נוכל לעבור להצבעה בקריאה שלישית.

מכלוף מיקי זוהר: מי בעד?

מכלוף מיקי זוהר: מי נגד?

מכלוף מיקי זוהר: מי נמנע?

מכלוף מיקי זוהר: נא להצביע.

מכלוף מיקי זוהר: הצבעה מס' 4 בעד החוק – 6 נגד – אין נמנעים –אין חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 218 – הוראת שעה) (מענק חד-פעמי חלף הגדלת קצבאות הנכות לשנת 2020) (תיקון), התשפ"א–2021, נתקבל.

מכלוף מיקי זוהר: ובכן, נראה שתוצאות ההצבעה זהות לחלוטין.

מכלוף מיקי זוהר: הצטרפו להצבעה בעד חברת הכנסת אתי חוה עטייה, חבר הכנסת שבח שטרן וחבר הכנסת ניסים ואטורי – גם כאן תשעה הצביעו בעד, אפס התנגדו ואפס נמנעו, לכן ניתן לקבוע שהצעת החוק הזו עברה בקריאה שנייה ושלישית ונכנסת לספר החוקים של מדינת ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: ובכן, אפשר לומר שתם סדר-היום.

מכלוף מיקי זוהר: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, כ"ד באדר התשפ"א, 8 במרץ 2021, בשעה 12:00.

מכלוף מיקי זוהר: הישיבה הזאת נעולה.