ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 129, 2021-02-08 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום שני, כ"ו בשבט התשפ"א, 8 בפברואר 2021.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (שטח מחיה במתקני שירות הביטחון הכללי) (הוראת שעה), התשפ"א–2021.

ירדנה מלר-הורוביץ: הודעת שר התרבות והספורט חילי טרופר על מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת אריאל קלנר ויאיר גולן בנושא: הפעלה מיידית של המוזיאונים ברחבי הארץ לטובת פעילות העשרה חינוכית.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: [מס' מ/1388; דברי הכנסת, חוב' י"ד, ישיבה 124; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק סליקת שיקים ושיקים ללא כיסוי (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

יריב לוין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת יעקב מרגי, בבקשה.

עודד פורר: – – – אדוני?

יריב לוין: כן, כן, כן.

יריב לוין: בוודאי.

יעקב מרגי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: מכובדיי חברי הכנסת, אתה יודע, כבוד היושב-ראש, אנחנו מברכים אדם, אומרים לו: שהקדוש ברוך הוא ימלא משאלות ליבך לטובה.

יעקב מרגי: אנחנו לפעמים מבקשים דברים – לא יודעים מה טובתנו.

יעקב מרגי: בשבוע שעבר ביקשתי מהיושב-ראש שיכניס את החוק הזה לסדר- היום.

יעקב מרגי: הוא לא נענה, אבל מסתבר שאם הוא היה נענה – היה תוקע אותי פה עד 01:00.

יעקב מרגי: אז אני רציתי להודות לך.

יעקב מרגי: לפעמים צריך להודות גם על מה – מפספסים את האוטובוס ורוטנים, ואחר כך רואים אותו תקוע במעלה ההר.

יעקב מרגי: לכן תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג לפניכם את הצעת חוק סליקת שיקים ושיקים ללא כיסוי (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

יעקב מרגי: הצעת החוק המונחת בפניכם היא הצעת חוק ממשלתית המשלבת תיקוני חקיקה לכמה רפורמות שחוקקה הכנסת בשנים האחרונות במטרה לבצע התאמות ויישום יעיל שלהן.

יעקב מרגי: הרקע להצעת החוק: בשנת 2016 חוקקה הכנסת את חוק סליקה אלקטרונית של שיקים, התשע"ו–2016, הקובע כי ניתן להפקיד ולסלוק צ'קים בסליקה אלקטרונית, כלומר בצילום של הצ'ק ושליחתו להפקדה בבנק באופן מקוון.

יעקב מרגי: עד לחקיקתו של החוק, צ'קים נסלקו בסליקה בין-בנקאית באופן ידני.

יעקב מרגי: בנוסף, בשנת 2018, במסגרת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנת התקציב 2019), תוקן חוק הבנקאות (שירות ללקוח), ונחקקה בו רפורמת הניידות בין בנקים – מה שנקרא בזמנו "ניידות בקליק" – רפורמה אשר מטרתה לאפשר העברת הפעילות הפיננסית של לקוח פרטי מבנק מעביר לבנק קולט בלחיצת כפתור תוך כדי הטלת חובות על הבנקים לבצע את ההעברה באופן מקוון, נוח, אמין, מאובטח, בלא גביית תשלום מהלקוח בעד הליך העברת החשבון.

יעקב מרגי: פעם, לשקול לעבור בנק זה היה מעמסה רגשית, מנטלית, לא פחות מלעבור דירה, והרפורמה הזאת היא רפורמה חשובה, שמאפשרת, כפי שנאמר, מעבר בקליק.

יעקב מרגי: מטרת הרפורמה היא להסיר את חסמי המעבר בין הבנקים וליצור תחרות בין הבנקים בחשבונות של לקוחות פרטיים, שתביא להקטנת עלויות תפעול החשבון ולמתן אשראי זול וזמין ותייעל את מתן השירות ללקוחות פרטיים.

יעקב מרגי: תחילתה של הרפורמה נקבעה ליום 22 במרץ 2020, אולם בשל היעדר מוכנות של השוק וכן בשל הצורך לבצע כמה התאמות בחקיקה, ובהן התיקון שלפניכם, ביקש שר האוצר להפעיל את סמכותו מכוח החוק והביא לאישור ועדת הכלכלה דחייה של הרפורמה בצו עד ליום 22 בספטמבר 2021.

יעקב מרגי: בוועדה אישרנו את הדחייה ודרשנו שהמערכת הבנקאית אכן תהיה ערוכה ליישום הרפורמה החשובה עד ליום התחילה.

יעקב מרגי: בתיקון המונח בפניכם מוצעות כאמור הוראות משלימות בכמה חוקים ליישום רפורמת הניידות בכל הנוגע להעברת חשבון צ'קים בין בנק לבנק ואופן סליקתם.

יעקב מרגי: זאת, לאחר שנדרשה התייחסות לכמה מצבים: האחד – מעבר מבנק לבנק של לקוח שמשך את הצ'ק; השני – מעבר מבנק לבנק של לקוח הפורע את הצ'ק; השלישי – החלת ההוראות הנוגעות לחשבון מוגבל.

יעקב מרגי: התיקון הראשון הוא לחוק סליקה אלקטרונית של שיקים.

יעקב מרגי: במסגרת התיקון מוצע לקבוע מנגנון שיאפשר ללקוח לעבור בנק גם אם נמשכו צ'קים מהחשבון שלו בבנק המקורי, כך שהם ייפרעו מהחשבון שלו בבנק החדש.

יעקב מרגי: כמו כן מוצעת הוראה שלפיה הבנק הקולט יוכל להציג צ'ק לפירעון גם אם הוא הופקד או הועבר לגבייה בבנק המקורי.

יעקב מרגי: בנוסף מוצע לתקן את שם החוק ולהשמיט את המילה "אלקטרונית" מהשם, שכן עם חקיקת התיקון החוק יתייחס לסליקת צ'קים באופן כללי, ולא רק לסליקה אלקטרונית.

יעקב מרגי: עוד מוצע להסמיך את המפקח על הבנקים להטיל עיצום כספי על בנק שהפר את הוראות חוק סליקת שיקים.

יעקב מרגי: התיקון השני הוא לחוק שיקים ללא כיסוי, התשמ"א–1981, הקובע הסדרים לעניין הגבלת חשבון לאחר שסורבו בו צ'קים בהתאם למספר הקבוע בחוק.

יעקב מרגי: במסגרת התיקון לחוק מוצע לקבוע הוראות המבהירות כיצד יחול החוק על חשבון שנויד, ובכלל זה כיצד יילקחו בחשבון צ'קים שסורבו קודם לכן בחשבון בבנק המקורי לצורך הגבלת החשבון.

יעקב מרגי: בנוסף, בהתאם להסדר הקבוע היום בחוק, בנק ישראל מאפשר לציבור לבדוק אם קיימות הגבלות על החשבון כדי למנוע מיחידים לקבל צ'קים ללא כיסוי.

יעקב מרגי: כדי לאפשר לבנק ישראל להציג מידע עדכני ואמין גם על חשבון שנויד, מוצע להטיל חובה על הבנק הקולט למסור מידע על אודות החשבון לבנק ישראל.

יעקב מרגי: במקרה שחשבון שנויד היה מוגבל בבנק המקורי ולא יהיה מוגבל בבנק הקולט, בנק ישראל לא יפרסם את החשבון שנויד כחשבון מוגבל.

יעקב מרגי: לעומת זאת, אם החשבון בבנק המקורי לא היה מוגבל אולם הוא עתיד להיות מוגבל בבנק הקולט, יפרסם בנק ישראל את פרטי החשבון המוגבל בציון תאריך סיום ההגבלה.

יעקב מרגי: מובהר שאם החשבון היה מוגבל בבנק המקורי והוגבל גם בבנק הקולט, בנק ישראל יפרסם את פרטי החשבון.

יעקב מרגי: התיקון השלישי הוא לחוק הבנקאות (שירות ללקוח).

יעקב מרגי: בשל הצורך להתייחס לניתוב הפעילות הפיננסית שממשיכה להגיע אל הבנק המקורי גם לאחר העברת החשבון ממנו – תשלומים או זיכויים – מוצע להרחיב את הסמכות של נגיד בנק ישראל לקבוע בכללים סוגי פעילות פיננסית שלגביהם יבצעו הבנק הקולט והבנק המעביר את הפעולות הדרושות לשם העברת הפעילות הפיננסית של לקוח ביניהם גם לאחר מועד העברת החשבון, כך שהוא יהיה רשאי לקבוע תקופות שונות לסוגי פעילות פיננסית שונים.

יעקב מרגי: מועד תחילתן של ההוראות המוצעות בהצעת החוק הוא מועד תחילתה של רפורמת הניידות וכניסתה לתוקף של המסגרת הנורמטיבית של הרפורמה, דהיינו ביום 22 בספטמבר 2021.

יעקב מרגי: ואולם מוצע שההוראה המסמיכה את המפקח על הבנקים להטיל עיצום כספי תיכנס לתוקף ביום 1 במאי 2021, ותיקון שם חוק סליקה אלקטרונית של שיקים ייכנס לתוקף עם פרסום התיקון הזה.

יעקב מרגי: לסיכום, ניתן להבין מההסבר על הצעת החוק שמדובר בהצעת חוק חשובה ביותר, המשלימה רפורמה המיטיבה עם ציבור הצרכנים בעלי החשבונות הפרטיים בבנקים, שתאפשר כוח מיקוח מול הבנקים הגדולים.

יעקב מרגי: זו הסיבה שהסכמנו לקיים בה דיון מהיר וענייני ולהביאה לקריאה שנייה ושלישית במהרה.

יעקב מרגי: עד למועד תחילתה של הרפורמה יש עוד כשמונה חודשים, ואני מקווה שהמערכת הבנקאית תהיה ערוכה ליישומה באופן המיטבי.

יעקב מרגי: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות וגם לא בקשות דיבור.

יעקב מרגי: אני מבקש מהכנסת כמובן לאשר את הצעת החוק בנוסח המונח בפניכם בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

יעקב מרגי: בשלב התודות, אני חייב לציין, אבקש להודות לעו"ד מירב תורג'מן מהלשכה המשפטית של ועדת הכלכלה, שנמצאת איתנו, שהובילה וליוותה את החקיקה; לחבר הכנסת ינון אזולאי, אשר ניצל – מי שלא יודע מהו כוחו של חבר כנסת או הכלים הפרלמנטריים העומדים לרשותו, נבשר אותך עוד בשורה – חבר כנסת ינון אזולאי, שניצל דיון בחוק זה על מנת להביא הישגים נוספים ורבים לטובת הלקוחות, אשר בשל משבר הקורונה וצמצום שירותי הבנקים נפגעו.

יעקב מרגי: להלן תמצית חלק מההישגים אשר הצליח להשיג חבר הכנסת ינון אזולאי, להביא אותם מגובים במכתב התחייבות של בנק ישראל, ואמרה לי היועצת המשפטית של הוועדה שכבר פרסמו תיקון לחוק הזה בעקבות מה שהצגנו לך במכתב, כך שברוך אומר ועושה: א.

יעקב מרגי: הקלות במאגר נתוני אשראי בתקופת הקורונה ובעתיד בהשפעת משבר הקורונה; ב.

יעקב מרגי: שקיפות ומידע בנושא אל-תור, אשר הבנקים החלו להעלים אותם.

יעקב מרגי: אנחנו מגבים את הבנקים בסגירת סניפים – רוצים לייעל, הם לא רוצים להישאר – אבל באותה נשימה הבנקים סוגרים גם את התיבות האלה של החיש-בנק, אל-תור.

יעקב מרגי: יש פערים דיגיטליים, לא כולם משתמשים באפליקציות, עדיין יש מי שרוצה לחוש את הצ'ק, והבנקים סוגרים גם את התיבות האלה של אל-תור.

יעקב מרגי: על פי הבקשה, גם בנושא הזה תהיה שקיפות ומידע בנושא אל-תור, אשר הבנקים החלו להעלים אותם; ג.

יעקב מרגי: בחינה מקצועית של שינוי מודל הפרמטרים להגבלת חשבונות מוגבלים מסיבות אכ"מ – אין כיסוי מספיק.

יעקב מרגי: אחרונים חביבים, צוות ועדת הכלכלה ולצוות לשכתי, אשר עמלו וטרחו להבאת החוק הזה בדמדומיה של הכנסת הנוכחית, לגב' פנינה שלי איפרגן, וכן ליועץ שלי שלמה טייטלבאום ולכל צוות הוועדה, עידית וכל צוות עובדי הכנסת – תודה רבה לכולם.

יעקב מרגי: כמובן, כפי שאמרתי – – –

ינון אזולאי: לראש הוועדה מרגי, שאתה – – –

יעקב מרגי: לא צריך להודות לי, כי אני נרקוטי לעבודת הכנסת.

יעקב מרגי: זה התגמול שלי.

יעקב מרגי: תודה.

יריב לוין: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת יעקב מרגי.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות ואף לא בקשות דיבור, ולפיכך נוכל לעבור להצבעה.

יריב לוין: אני אאפשר להצביע גם מכאן, למי שמקומו למעלה.

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השנייה, כנוסח הוועדה, על הצעת חוק סליקת שיקים ושיקים ללא כיסוי (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 1 בעד סעיפים 1–4 – 5 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

יריב לוין: אני מוסיף את קולותיהם של חברי הכנסת סובה, פורר, כנפו, חבר הכנסת שטרן, חבר הכנסת אזולאי, חבר הכנסת מרגי, חבר הכנסת קושניר וחברת הכנסת ח'טיב יאסין.

יריב לוין: אם כן, שמונה בסך הכול, אם אינני טועה.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, יש שני שטרן.

יריב לוין: כן, גם זה נכון, חבר הכנסת אלעזר שטרן.

יריב לוין: אמת.

יריב לוין: אם כך, אנחנו עם 13 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שהצעת חוק סליקת שיקים ושיקים ללא כיסוי (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, התקבלה בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השלישית.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 2 בעד החוק – 3 נגד – אין נמנעים – אין חוק סליקת שיקים ושיקים ללא כיסוי (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, נתקבל.

יריב לוין: אני שוב מוסיף את קולותיהם של חבר הכנסת אלעזר שטרן, חברת הכנסת כנפו, חבר הכנסת פורר, חבר הכנסת סובה, חבר הכנסת קושניר, חברת הכנסת ח'טיב יאסין, חבר הכנסת אזולאי וחבר הכנסת מרגי – שוב שמונה.

אחמד טיבי: גם אני.

יריב לוין: חבר הכנסת טיבי – תשעה, ועוד שלושה, בסך הכול 12 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שהצעת חוק סליקת שיקים ושיקים ללא כיסוי (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, התקבלה בקריאה השלישית ונכנסה לספר החוקים.

יריב לוין: << הלסי >> החלטת משרד הביטחון בדבר מתן מלגת ממדים ללימודים ללוחמי ולוחמות צה"ל << הלסי >>

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים לנושא הבא שעל סדר-היום, הוא הצעות לסדר-היום בנושא: החלטת משרד הביטחון בדבר מתן מלגת ממדים ללימודים ללוחמי ולוחמות צה"ל, מס' 2572, 2573, 2574 ו-2575.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת אביגדור ליברמן לפתוח את הדיון, בבקשה.

יריב לוין: נמצא כאן וישיב השר במשרד הביטחון מיכאל ביטון, בבקשה.

יריב לוין: חבר הכנסת ליברמן, אני לא מגביל אותך בזמן.

אביגדור ליברמן: אדוני יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, אני אפילו נבוך לדבר כאן מהדוכן על הנושא, שהוא היה אמור להיות הקונסנזוס הישראלי הרחב ביותר: חיילים קרביים וסדר העדיפויות הנכון של החברה הישראלית.

אביגדור ליברמן: מי שלא מכיר, התוכנית ממדים ללימודים אושרה ב-3 בנובמבר 2016, כשהייתי שר הביטחון, והייתה אמורה לתת ביטוי פרקטי לסדר העדיפויות של החברה הישראלית, להוקרה של כולנו לחיילים קרביים וחיילים בודדים אשר משרתים, בחרו ביחידות קרביות, ורצינו לסייע להם בלימודים לתואר ראשון.

אביגדור ליברמן: התוכנית אושרה, ולצערי, מייד אחר כך התחילו כל מיני ניסיונות לערער או לקעקע את יסודות התוכנית.

אביגדור ליברמן: קודם כול ב-21 ביולי 2020 נדהמתי לשמוע הודעה שבמשרד הביטחון נגמר התקציב, הם לא יכולים יותר להמשיך במימון של אותה תוכנית.

אביגדור ליברמן: עשינו מהומה גם פה, בכנסת, גם בוועדת חוץ וביטחון, גם בתקשורת, גם ברשתות חברתיות, ורק אחר כך סוף-סוף קיבלנו הודעה שבכל זאת נמצא תקציב וצה"ל ומשרד הביטחון ממשיכים בתוכנית.

אביגדור ליברמן: לא עבר יותר מדי זמן – בינואר השנה אני שומע שוב שיש ניסיון לחנוק את התוכנית באמצעות כל מיני תרגילים.

אביגדור ליברמן: מנסים להתנות מתן סיוע לאותם חיילים קרביים בעוד 180 שעות התנדבות.

אביגדור ליברמן: תראו, קודם כול האנשים האלה כבר התנדבו.

אביגדור ליברמן: ליחידות קרביות אתה בדרך כלל יכול רק להתנדב, והם כבר התנדבו ושירתו שלוש שנים.

אביגדור ליברמן: אז מה, עוד פעם מכריחים אותם להתנדב?

אביגדור ליברמן: הרי בלאו הכי הם כולם כמעט – רובם, בדקתי את הסטטיסטיקה – רוב החיילים הקרביים גם ממשיכים אחר כך במילואים.

אביגדור ליברמן: לא צריך גם לדרוש מהם 15 ימי מילואים, כי רובם ממשיכים באותם 15 ימי מילואים, כלומר חיילי מילואים פעילים.

אביגדור ליברמן: אז כל הסאגה הזאת, על רקע כל המיליארדים שנזרקים פה, אנחנו שומעים – תוכנית סיוע, 10 מיליארד, 24 מיליארד, לקחו הלוואות ב-190 מיליארד שקל, חלק ל-100 שנה.

אביגדור ליברמן: פה, בסך הכול, כשאתה לוקח את העלות של אותן תוכניות, כמה זה עולה ומה באמת התפוקה – מורלית, קודם כול, להראות שבאמת החברה מעריכה את אותם חיילים – אני חושב שזה בכלל לא שקול.

אביגדור ליברמן: לכן כל מערכת השיקולים שהביאה פה להחלטה עוד פעם להתנות היא פשוט חשיבה מעוותת, חשיבה לא נכונה ופשוט שגויה מכול וכול.

אביגדור ליברמן: אני בכלל חושב שמבחינת סדר העדיפויות של הממשלה – יושב פה גם השר המקשר בין הכנסת לממשלה – לא יכול להיות שדווקא הדברים האלה הם האחרונים בסדר העדיפויות.

אביגדור ליברמן: אני מסתכל גם על הצד השני של המטבע.

אביגדור ליברמן: כבר אישה שנייה נרצחה השנה.

אביגדור ליברמן: עוד ב-2017 הממשלה אישרה תוכנית למאבק למיגור האלימות במשפחה – אישרה תוכנית צנועה מאוד, בסך הכול 250 מיליון שקל.

אביגדור ליברמן: מ-2017 – אני בדקתי נכון להיום כמה מ-2017 היו אמורים לתת – 50, 100, 150, 200 השנה?

אביגדור ליברמן: סך הכול מ-2017, מאותה החלטה עד היום, גם רבע מהתקציב לא הגיע בסופו של דבר.

אביגדור ליברמן: אז כולנו פה מדברים בכנסת וכולנו באמת מזדהים ומזועזעים מהקורבנות ומהטרור המשפחתי הזה, טרור נגד נשים, אבל בסופו של דבר כל נושא צריך גם לעלות לא רק על ראש שמחתנו גם על ראש תקציבנו.

אביגדור ליברמן: לא יכול להיות שדווקא למיגור האלימות נגד נשים לא נמצא תקציב.

אביגדור ליברמן: גם פה מדובר על החלטה שכבר התקבלה, כבר הייתה ועדת שרים מיוחדת שדנה ובדקה את כל הצרכים, ובוועדה הבין-משרדית כולם הסכימו, גם קואליציה וגם אופוזיציה.

אביגדור ליברמן: סוף-סוף יש נושא שהוא בקונסנזוס.

אביגדור ליברמן: לא יכול להיות שגם בנושא הזה בסופו של דבר הכסף לא נמצא.

אביגדור ליברמן: תסתכלו כמה כסף הוקצה וכמה הגיע – פחות מרבע עד עכשיו.

אביגדור ליברמן: אני כבר לא מדבר שהשנה היו אמורים להגיע 200 מיליון שקל ואומרים שאולי 50 מיליון שקל יגיעו.

אביגדור ליברמן: אחר כך אנחנו מופתעים שלא מתקדמים, שאין התקדמות ואין תוצאות בנושא הזה.

אביגדור ליברמן: לא יכול להיות שלשני הנושאים האלה, שהם בקונסנזוס של החברה הישראלית – חיילים קרביים ומאבק באלימות נגד נשים – לא נמצא תקציב.

אביגדור ליברמן: אני כנראה צריך לפנות לקבל פרוטקציה מגפני, לסדר איתו, להסביר שאיכשהו זה קשור לכולל, לישיבה, משהו.

אביגדור ליברמן: לא יכול להיות שאנחנו פה, כל המפלגות – יש אכן דברים שאנחנו יכולים להסכים בלי קשר למחלוקת פוליטית, ואותם דברים תמיד נזרקים לסוף הטבלה.

אביגדור ליברמן: אני לא רוצה להמשיך ולדבר פה, אני חושב שהדברים ברורים.

אביגדור ליברמן: נמצא פה השר במשרד הביטחון – ואני אומר לך עוד פעם: לא יכול להיות שעם כל המאבקים וכל הרעש דווקא תוכנית כזאת תהיה מותנית.

אביגדור ליברמן: היא אושרה, היא אושרה בנובמבר 2016, ואני מבקש להמשיך באותה תוכנית כפי שהיא אושרה.

אביגדור ליברמן: החיילים האלה, שנתנו כבר שלוש שנים ביחידות קרביות, לא צריך לדרוש מהם התנדבות נוספת.

אביגדור ליברמן: בלאו הכי הם כמעט כולם ממשיכים בשירות מילואים פעיל, וזה פשוט לא לכבודנו ולא לכבודם להכריח אותם להתנדבות נוספת.

אביגדור ליברמן: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת ליברמן.

יריב לוין: חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, אני מתנצל על השפה שאני הולך להשתמש בה, אבל מי ששירת בצה"ל, בטוח מי שהיה לוחם, יבין אותי.

אלכס קושניר: הפגיעה בתוכנית ממדים ללימודים, יש לה הגדרה אחת בצבא: פאק באמינות.

אלכס קושניר: כן, אדוני, הביטוי הזה שכולנו מכירים מימי הטירונות, יונקים אותו עם הפזצת"א הראשונה והחדירו לנו אותו למוח גם בקורס הקצינים.

אלכס קושניר: אמינות זה ערך עליון בצה"ל.

אלכס קושניר: לצערי הרב שר הביטחון עצמו לא נמצא פה, כי הייתי פה בשבוע שעבר ושאלתי אותו את השאלה הזאת, ואז הוא עלה על בימת הכנסת, פה, ואמר: אני נמצא בקשר עם הלוחמים.

אלכס קושניר: אז גם זה פאק באמינות, כי עידן, אוריאל וירין ויהורז ורון ושוהם ואלון, שמובילים את מחאת הלוחמים, לא קיבלו אפילו תשובה – לא מלשכת השר לביטחון פנים ולא מלשכת שר הביטחון וגם לא מלשכת ראש הממשלה החלופי.

אלכס קושניר: קשה לי לדבר, כי אני חושב על עצמי כאחד שהתגייס לצה"ל, עשה שירות קרבי ותכנן שיום אחד יוכל להשתמש במלגה הזאת.

אלכס קושניר: פתאום בא אליי שר ביטחון שנופל עליי מהירח ואומר לי: לא, לך תעשה עוד 60 שעות התנדבות.

אלכס קושניר: מה זה 60 שעות התנדבות, ששר הביטחון עמד פה בשבוע שעבר וזלזל בזה?

אלכס קושניר: אני אסביר.

אביגדור ליברמן: אלכס, 180.

אביגדור ליברמן: למה 60?

מיכאל ביטון: לשנה.

אלכס קושניר: בשנה – כמה, אדוני?

מיכאל ביטון: לשנה.

מיכאל ביטון: 60 בשנה – – –

אלכס קושניר: אני רק רוצה לתאר לך את המצב.

אלכס קושניר: בסדר, אנחנו יודעים שאתם מקצצים – – –

מיכאל ביטון: – – – חמישה ימים בשנה.

מיכאל ביטון: אתה לא צריך – – –

אלכס קושניר: אדוני, אני מבקש שלא תפריע לי.

מיכאל ביטון: אתה שאלת אותי, אז עניתי.

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: אז אני אומר לך שאתם גם מקצצים ימ"לים, אז יש הרבה חבר'ה שיצטרכו לתת 60 שעות התנדבות.

אלכס קושניר: וזה נראה באמת לא הרבה בשנה, אבל אני רוצה רגע להסביר לך את התמונה.

אלכס קושניר: לאותו חייל לוחם יש רק שתי אופציות: הוא יכול לבחור במלגת פר"ח ובמלגת ממדים ללימודים – רק שתי המלגות האלה לא פוגעות אחת בשנייה.

אלכס קושניר: ביחד זה 210 שעות התנדבות בשנה, שזה, אם אני עושה חישוב פשוט, יותר מחודש בשנה התנדבות.

מיכאל ביטון: לא נכון.

אלכס קושניר: אני מדבר, אתה יודע, על מציאות מטורפת שאנחנו כאן נמצאים בה, והלוחמים האלה גם ככה לא זכאים לדמי אבטלה, כי לא היה לכם את האומץ בממשלה הפריטטית להעביר את זה.

אלכס קושניר: למרות שאני יודע שלפחות בחדרים סגורים אמרתם: כן, זה חשוב וזה צודק, לא היה לכם את האומץ לעשות את זה.

אלכס קושניר: ועכשיו אתם אומרים: אין לנו תקציב לתוכנית ממדים ללימודים.

אלכס קושניר: מכל האופציות בעולם, מכל התקציב הענק של משרד הביטחון, המקום היחיד שהחלטתם לקצץ זה לוחמים?

אלכס קושניר: זה סדר העדיפויות?

אלכס קושניר: אין משהו אחר?

אלכס קושניר: אני לא מבין איך אתם בכלל יכולים להסתכל בעיניים של החיילים שהשתחררו ועכשיו צריכים לעשות מילואים.

אלכס קושניר: ויותר מזה – אותם חבר'ה שהיום נמצאים בצבא ומשרתים לא יכולים לפצות פה, לא יכולים לדבר, וגם אלה שצריכים להתגייס.

אלכס קושניר: אתה יודע, כשאביגדור ליברמן אישר את התוכנית הזאת ב-2016, היעד העיקרי היה שכמה שיותר לוחמים יהיו זכאים למלגה הזאת.

אלכס קושניר: עכשיו אתם מערימים קשיים על הלוחמים, שמים להם כל מיני תנאים, רק שלא ילכו ללמוד.

אלכס קושניר: אתם מונעים מהם את ההשכלה.

אלכס קושניר: אתה יודע מה?

אלכס קושניר: יש לי פתרון לתקציב.

אלכס קושניר: כמה עולה הלשכה של ראש הממשלה החליפי בשנה?

אלכס קושניר: אתה יודע, אדוני השר?

אלכס קושניר: כ-5 מיליון שקלים.

אלכס קושניר: מה גובה המלגה שהלוחם צריך לקבל בשנה?

אלכס קושניר: כ-5,000 שקלים.

מיכאל ביטון: 7,000.

אלכס קושניר: בין 5,000 ל-7,000.

אלכס קושניר: זה שליש מהשכר השנתי.

אלכס קושניר: קח 7,000.

אלכס קושניר: אתה יודע מה, מתמטיקה טיפה יותר מסובכת, אבל למדתי ליבה, אז 5 מיליון חלקי 7,000 – אתה מגיע בערך ל-800 חיילים.

אלכס קושניר: יכולתם לעזור ל-800 חיילים בצמצום הלשכה המיותרת הזאת, שגם ככה לא מתפקדת, אז הינה לכם, נמצא תקציב.

אלכס קושניר: אבל לא, אתם דווקא הולכים על הראש של החיילים.

אלכס קושניר: אמרתם כל הזמן: ישראל לפני הכול, אבל נראה לי שמשהו השתבש לכם בסדר העדיפויות.

אלכס קושניר: וכן, זה פאק באמינות, אדוני.

אלכס קושניר: פשוט פאק באמינות.

אלכס קושניר: אגב, זו לא הפעם הראשונה.

אלכס קושניר: אני אזכיר לך עוד כמה דברים: בוועדת הקליטה סיכמנו שיהיה חלף דמי אבטלה של 1,500 שקל לחיילים בודדים בעלי היתר עבודה בשירות.

אלכס קושניר: זה מתבצע?

אלכס קושניר: לא מתבצע.

אלכס קושניר: העברנו פה חוק סיוע לחיילים בודדים, מענק של 4,500 שקלים לכל חייל.

אלכס קושניר: אתם העברתם אותו.

אלכס קושניר: מתבצע?

אלכס קושניר: לא מתבצע.

אלכס קושניר: אני יכול להראות לך סמ"סים של חיילים שלא קיבלו כסף.

אלכס קושניר: ואתה יודע, אדוני השר, עוד דבר – – –

מיכאל ביטון: – – – עדיף שתגיד את האמת.

מיכאל ביטון: השבוע ובשבוע שעבר שולם רוב הכסף לחיילים משוחררים וכל המענקים.

אלכס קושניר: רוב הכסף?

אלכס קושניר: אדוני, זה אחלה להסתכל על הסטטיסטיקה – –

מיכאל ביטון: אני פשוט לא מתאפק.

אלכס קושניר: – – אבל מהרוב יש הרבה שלא קיבלו.

אלכס קושניר: וחוץ מזה – – –

מיכאל ביטון: – – – אלה דברים לא אמיתיים.

אלכס קושניר: וחוץ מזה, אדוני, החוק עבר מתי?

אלכס קושניר: אז גם לבצע אתם לא מסוגלים.

אלכס קושניר: ועוד דבר אחד.

אלכס קושניר: דיברנו הרבה מאוד על אותם חיילי מילואים שהשירות הצבאי נופל להם על השנה הקלנדרית חצי-חצי ואתם משום מה מסרבים לשלם להם את המענק המלא.

אלכס קושניר: גם על זה דיברנו, וגם את זה הבטחתם, וגם את זה לא עשיתם.

אלכס קושניר: אתם גם לא אמינים ואתם גם לא מסוגלים לבצע.

אלכס קושניר: אבל עזוב, מדובר בלוחמים, אפשר לשים את הדברים בצד.

אלכס קושניר: בואו תתקנו את זה, תחזירו את התוכנית ללא שום תנאי, ללא שום התניה.

אלכס קושניר: תנו לחיילים, ללוחמים, לקבל את המלגה שכל כך מגיעה להם בזכות, והם לא צריכים להתנדב אפילו דקה אחת נוספת, כי הם עשו את זה שלוש שנים.

אלכס קושניר: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, קודם כול אני רוצה להודות לחבר אלכס קושניר, שיזם את הדיון החשוב הזה.

יבגני סובה: אני לא סיכנתי את חיי כשהייתי בשירות הצבאי, אבל יש אנשים – ואתה וגם עודד סיכנתם את החיים שלכם כששירתם בצה"ל.

יבגני סובה: כמה שנים בשירות הקרבי, שש שנים כל אחד?

יבגני סובה: ואני חושב על האנשים שכל יום מסכנים את החיים שלהם למעננו, לא למען הח"כים – למען העם, למען האנשים שמסתכלים בין היתר על השידור הזה ורואים אולם ריק כשדנים על הנושא הזה.

יבגני סובה: מה הם יכולים לחשוב?

יבגני סובה: מה הם צריכים לחשוב על הדבר הזה, מה, שחיילים קרביים לא חשובים להם?

יבגני סובה: אני גם חושב על החיילים שאינם יהודים.

יבגני סובה: 5,000 חיילים כאלה ברגע נתון משרתים בצבא ההגנה לישראל.

יבגני סובה: לא רק שהם מסכנים את החיים, הם גם חלילה נפצעים, ויש גם כאלה שנהרגים למען המדינה, והם מסיימים את השירות ומגלים שהם לא יכולים להתחתן במדינה, כשהם מגינים על המדינה הזאת גם בשירות המילואים.

יבגני סובה: זה לא עניין של הכסף, זה עניין של ערכים, כי המדינה יורקת להם בפרצוף כשהיא אומרת: אתה טוב בשביל להגן עלינו, אתה טוב בשביל לשלם מיסים ולשאת בנטל; אתה לא טוב בשביל להתחתן במדינה שלך.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, זה המסר שמדינת ישראל מעבירה לחיילים הקרביים שלא התמזל מזלם להיות יהודים לפי ההלכה.

יבגני סובה: אני אגיד לכם עוד דבר אחד.

יבגני סובה: מהו המסר הערכי והחינוכי שמדינת ישראל מעבירה לאלה שמחר או מוחרתיים או בעוד שבוע יתגייסו לשירות קרבי?

יבגני סובה: למען מה הם צריכים להתגייס?

יבגני סובה: למען העם, נכון?

יבגני סובה: אבל הם שומעים כל הזמן דברים: מה זה משנה?

יבגני סובה: אנחנו נעשה פה שינוי בחוק.

יבגני סובה: אנחנו, לא משנה דמוקרטיה, לא דמוקרטיה, בית משפט לא מעניין.

יבגני סובה: אנחנו נעשה פה חוקים, נשנה את החוקים בהתאם לרצון שלנו.

יבגני סובה: אחר כך אנחנו נשנה חוקים כך שנסגור עסקים, כך שאנחנו נפגע בפרנסה של ההורים שלכם ונעשה הכול.

יבגני סובה: ואז שואל את עצמו הילד הזה בן ה-18 – הוא ילד – הוא אומר: למה?

יבגני סובה: למה שאני אלך לשרת?

יבגני סובה: מה, על מה אני צריך להגן, על הציונות?

יבגני סובה: אני רואה פה מגזרים שלמים שלא משרתים בצבא, שמבעירים פחים ואומרים: אני אשב בכלא ואני לא אשרת בצבא.

יבגני סובה: הוא שואל את עצמו: למען מה אני הולך לשרת?

יבגני סובה: אני רוצה להגן על משפחתי, אני רוצה להגן על המדינה שלי, אבל אני רואה פה מגזרים שלמים בעם שלא רוצים לשרת ומשווים את השירות הצבאי לשהייה בכלא.

יבגני סובה: אז אדוני היושב-ראש, יש פה כנראה פגם וכשל במסר החינוכי והערכי של המדינה כולה.

יבגני סובה: כשאני אומר "המדינה כולה" אני מתייחס גם לכל הח"כים בבית הזה, וזה לא משנה קואליציה–אופוזיציה.

יבגני סובה: כשאתה מתגייס לא שואלים אותך בעד מי אתה מצביע.

יבגני סובה: אוי ואבוי לנו אם יתחילו לשאול למי אתה מצביע וישלחו אותך ליחידות בהתאם להצבעה שלך.

יבגני סובה: אגב, לא רחוק היום הזה שהוא חלילה יגיע, כי יש כאלה בבית הזה שחושבים שהמדינה זה מה שנקרא בכיס שלהם ומותר להם לעשות מה שהם רוצים.

יבגני סובה: המסר הערכי הזה והחינוכי לא רק שהוא מתמסמס, הוא גם נפגע, כי אנחנו פה בבית הזה צריכים לחשוב על הדורות הבאים: כיצד המדינה שלנו תיראה בעוד דור?

יבגני סובה: בעוד עשר שנים?

יבגני סובה: בעוד 20 שנה?

יבגני סובה: שירות בצה"ל ושירות קרבי היום זה קודש הקודשים, כי בלי שירות קרבי בצה"ל אין צה"ל ואין מדינה, אין ביטחון ואין חיים.

יבגני סובה: אחר כך צריכים לחשוב על הקורונה ועל כל הדברים.

יבגני סובה: כשאני רואה את החיילים המשוחררים ואת האנשים שמשרתים ועושים מילואים עד גיל 40 בשירות הקרבי שהם בעלי העסקים שנפגעו מקורונה, הלב שלי כואב, כי מה המדינה אומרת להם?

יבגני סובה: קחו 15% הוצאות קבועות ותסתפקו בזה; קחו חל"ת, 5,000, 6,000 שקל, ותסתפקו בזה.

יבגני סובה: אבל כשאנחנו נקרא לכם חלילה להיכנס לעזה או ללבנון, אתם הראשונים שצריכים להתייצב ולהגן על המדינה.

יבגני סובה: אז אני מרגיש את הרוח הרעה הזאת שהרבה אנשים אומרים: אני לא אלך לעשות את זה.

יבגני סובה: אני לא אלך עכשיו לשלם מס הכנסה.

יבגני סובה: אני לא רוצה עכשיו לתת למדינה, כי המדינה לא נתנה לי ברגע המשבר.

יבגני סובה: כשאני מדבר עם אנשים שהם הדור הבא, שהם בני 20 פלוס שרק סיימו את השירות שלהם, שכל החיים שלהם לפניהם, אני חייב להגיד שאני מאוד חרד לעתיד של המדינה.

יבגני סובה: אני חרד לעתיד הדור הזה, הדור הנפגע של הקורונה.

יבגני סובה: כולנו נפגענו מהקורונה.

יבגני סובה: אני מדבר גם על אנשים מבוגרים, גם על אנשים של דור הביניים, אבל בעיקר הצעירים, שמסתכלים על ההתנהלות של הממשלה היום, על ההתנהלות של מי שעומד בראש הפירמידה, שכל הזמן שקר, שקר ושקר: הוא מבטיח משהו בעוד שבועיים, זה לא קורה, אחר כך מבטיחים עוד משהו וזה לא קורה – איזה מסר זה?

יבגני סובה: איזה מסר חינוכי יש לדורות הבאים?

יבגני סובה: אני מאוד מקווה שבעוד חודש וחצי תקום פה קואליציה שונה לחלוטין – קואליציה ששירות צבאי בשבילה יהיה הערך הקדוש ביותר; שהסיוע לעסקים יהיה הערך הכי חשוב בשביל הקואליציה הזאת; שדברים שקרו בשנה האחרונה בגלל הכשלים של הממשלה הזאת נוכל לתקן ובמהירות המרבית.

יבגני סובה: אם אנחנו לא נתקן את זה בחודשים הקרובים, אני לא יודע מה יהיה פה במדינה.

יבגני סובה: לצערי, התחזית שיש לי בראש היא תחזית ממש לא אופטימית.

יבגני סובה: תודה רבה לכם.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת אלעזר שטרן, בבקשה.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני חושב שהנושא הזה של ממדים ללימודים – אני מודה לחברים מישראל ביתנו שהעלו את זה – אני חושב שהוא נושא טריוויאלי.

אלעזר שטרן: אני רוצה רק להזכיר, אדוני היושב-ראש, אני פעמיים הגשתי הצעות חוק בדיוק כדי לגבות את ההחלטה הזאת של הרמטכ"ל דאז גדי איזנקוט ושר הביטחון אביגדור ליברמן.

אלעזר שטרן: אני לא מבין למה הממשלה לא צריכה לעשות את זה.

אלעזר שטרן: דרך אגב, אני חושב, ואני אומר את זה גם לשר במשרד הביטחון – אני אולי חולק קצת על הטונציה של ההתנדבות, אני מודה; אני לא חושב שצריך להעמיד את חיילי צה"ל כאילו הם נגד התנדבות של 60 שעות בשבוע.

אלעזר שטרן: אני חושב שצריכים לתת להם את זה מראש בכלל בלי לדבר איתם, אבל אני לא חושב שאנחנו צריכים להיגרר כאילו דווקא הלוחמים שלנו לא מוכנים להתנדבות הזאת.

אלעזר שטרן: אני בטוח שגם החברים שלי מישראל ביתנו – אני מקווה – חושבים כך.

אלעזר שטרן: אני חושב שהעמידה הזאת – דרך אגב, הציון של פר"ח – הם באמת דורשים 180 שעות.

אלעזר שטרן: אני מבין עמותות פרטיות שיכולות לדרוש התנדבות כזאת.

אלעזר שטרן: דרך אגב, אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש, אין מערכת במדינת ישראל שיודעת היום לתת שעות של התנדבות לכולם.

אלעזר שטרן: אין דבר כזה.

אלעזר שטרן: כאילו, אם מחר בבוקר נגיד שכל חייל צה"ל, אנחנו מתנים את זה בהתנדבות שלו, אנחנו לא יודעים לעשות את זה, כמו שאנחנו לא יודעים לגייס את כל מי שאנחנו רוצים לשירות לאומי, אם לא נקים מערכת שיודעת לגייס כל כך הרבה אנשים לשירות לאומי.

אלעזר שטרן: זה מין צבא כזה שצריך להקים.

אלעזר שטרן: אני כמובן בעד שמי שלא עושה צבא יעשה לפחות שירות מקביל של שירות לאומי; כבר ויתרנו על המילה "לאומי" וקראנו לזה "שירות אזרחי", אבל העיקר שיעשו.

אלעזר שטרן: אני חושב שדווקא בעידן כזה, כשערך השירות, במיוחד השירות הקרבי, מקבל כל מיני מדדים של ירידה, המציאות הזאת היא בלתי נסבלת.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, המציאות הזאת של דווקא ללוחמים שלנו – דרך אגב, יש אנשים מפה שרוצים דרכון אירופי רק בשביל ללמוד באוניברסיטה חינם.

אלעזר שטרן: זה מטורף.

אלעזר שטרן: מדינה שמעמיסה על כתפי הנוער הנהדר שלה שלוש שנות שירות – גם אם זה קצת פחות – לא יכולה לתת את מה שמדינה באירופה מסוגלת לתת גם למי שלא משרת אותה ככה.

אלעזר שטרן: אני חושב שכשאנחנו מדברים כן צבא העם, לא צבא העם, האחוזים, לצערי הרב, הולכים ויורדים וימשיכו לרדת בגלל העניין הדמוגרפי של אותו ציבור שלא משרת, או שמשרת הרבה הרבה פחות.

אלעזר שטרן: על אחת כמה וכמה שאחד הכלים הכי בסיסיים שאנחנו צריכים להשתמש בהם זה הנושא הזה שהמדינה לוקחת אחריות.

אלעזר שטרן: יש לי מילים חמות להגיד לקרן רוטשילד ולעוד קרנות שאומרות: אוקיי, יש לנו עוד משימות חברתיות ודברים כאלה, ולכן אנחנו מבקשים קצת התנדבות, ותודה שהם מכירים בשירות המילואים.

אלעזר שטרן: דרך אגב, גם מילואימניקים אנחנו יודעים שזה סוג של מצרך הולך ונעלם בחברה הישראלית.

אלעזר שטרן: הטריוויאליות הזאת שכשקוראים לך אתה מתייצב לשרת – לצערנו הרב, זה הרבה הרבה פחות אפילו מהאחוז הנמוך מדי של מי שמתגייס לצה"ל והולך להיות קרבי.

אלעזר שטרן: לכן, נכון שמעלים את ערך שירות המילואים ואפילו מדביקים לו את המילה "מתנדב" לשירות המילואים, בגלל שככה אני רוצה להסתכל.

אלעזר שטרן: אנחנו, מה לנו כי נלין, אם אנחנו רוצים שמקומות העבודה יתחשבו במשרתי המילואים שבאים ועוזבים אותם אם אנחנו כמדינה, לאותם מילואימניקים – ומילואימניק בעיניי זה מי שהשלים שירות.

אלעזר שטרן: לכן אני אומר שאני הייתי מצפה מהממשלה – אני, דרך אגב, לא חושב שזה צריך להיות מתקציב הביטחון.

אלעזר שטרן: אני חושב שאף אחד לא אומר לשום משרד ממשלתי:

אלעזר שטרן: לך תגייס את המקורות הכספיים שלך.

אלעזר שטרן: לכן, בעיניי, זה כאילו יגידו לחיילים ללכת לעבוד.

אלעזר שטרן: יש מקורות לצבא שהמדינה צריכה להעמיד להם.

אלעזר שטרן: המוטיבציה לשירות זה לא עסק של מערכת הביטחון; המוטיבציה לשירות זה עסק של משרד החינוך והחברה הישראלית בכלל.

אלעזר שטרן: על פניו הצבא לא היה צריך להגיד: אוקיי, אני עכשיו הולך לעשות פעילות בבתי ספר, בגלל שכמו שמעמידים תקציב לצבא, צריך להעמיד כוח אדם לצבא, וחלק מהתמריצים לכוח אדם זה שחייל שמתגייס ליחידה קרבית יראה שבקצה – הינה, המדינה נושאת אותו על כפיים ואומרת לו: אנחנו חייבים לך.

אלעזר שטרן: אני חושב שזה הא בהא תליא.

אלעזר שטרן: ולכן אני חושב שאני באמת לא מבין את זה.

אלעזר שטרן: אם יש פה ממשלה שיודעת לזרוק מיליארדים בקלות כזאת, אפילו בלי כל מיני תהליכים – אני רק רוצה להזכיר שבהתחשב בקורונה ובאין נסיעות לחו"ל, אין לנו זמן.

אלעזר שטרן: אלה חיילים שרוצים ללמוד מחר בבוקר, הם ממילא דוחים את הטיול שלהם לאחר כך.

אלעזר שטרן: ולכן, אדוני היושב-ראש, אני חושב שאין לנו ברירה אלא לקרוא לממשלת ישראל לשחרר אותנו מכל הדרישות של החיילים ומכל העמותות ולהגיד: העמותות, קחו את הכסף שלכן לדברים אחרים; על החיילים אנחנו אחראים.

אלעזר שטרן: זאת אחריות של מדינת ישראל.

אלעזר שטרן: זה – דבר אחד.

אלעזר שטרן: כיוון שהוזכרו פה החיילים הלא-יהודים, איך קוברים אותם – אדוני, אני הולך עם כיפה, אתה יודע, אני הולך עם ציצית.

אלעזר שטרן: אתה מכיר אותי מהיום הראשון פה בכנסת, ואני על פניו מייצג את היהדות הדתית במדינת ישראל.

אלעזר שטרן: אני גאה לייצג אותה, דרך אגב.

אלעזר שטרן: תגיד, הסיפור של שירה איסקוב – זה הא בהא תליא.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, הרבנות הראשית, כשבעל מתועב שלא הצליח לרצוח את אשתו פיזית, והיא, בשארית כוחה, בטיפות דמה האחרונות, נשארה בחיים, האם אנחנו, כנסת ישראל, יכולים לתת לרבנות הזאת את הכוח להמשיך ולרצוח את הנפש שלה ולתת לו כוח להשאיר אותה בבית כלא כל החיים?

אלעזר שטרן: אני אומר ואני חותם על זה: אם זה היה קורה לבת של אחד הדיינים, כבר היינו מוצאים פתרון.

אלעזר שטרן: איך אנחנו מוכרים חמץ בפסח?

אלעזר שטרן: איזה פטנט גאוני.

אלעזר שטרן: איך אנחנו לא קוברים מתאבדים מחוץ לגדר אלא בתוכה?

אלעזר שטרן: זאת יהדות שאני גאה בה, שיודעת לשלב את החיים בתוך זה.

אלעזר שטרן: אבל כשהרבנות הזאת היא נגד שירות נשים בצבא, פלא שהיא אחר כך לא דואגת לאישה שניסו לרצוח אותה?

אלעזר שטרן: ואני אומר לך, אדוני היושב-ראש, זה לא יעזור.

אלעזר שטרן: אני יודע מה אתה חושב, ואני יודע מה חושבים רוב יושבי הבית הזה על הגיור ועל הגבורה של חיילים באופן נפרד, ועל הסיפור של שירה איסקוב.

אלעזר שטרן: ומה קלמן ליבסקינד כותב בשבת על אישה ש-30 שנה מחזיק אותה הבעל שלה עגונה בניגוד – ועוד מחייבים אותה לשלם לו כסף כדי שאולי הוא יסכים לתת לה גט.

אלעזר שטרן: תגיד, זאת היהדות שאני צריך לייצג אותה?

אלעזר שטרן: זאת היהדות שלאורך כל הדורות ידעה למצוא פתרונות בהתחשב במציאות?

אלעזר שטרן: אני רוצה להגיד לכם משהו: יכול להיות שכל הנושא הזה של רבנות ראשית לישראל – הרי אנחנו התגיירנו בגלות, נקברנו בגלות, התחתנו בגלות – לא הייתה רבנות ראשית לישראל.

אלעזר שטרן: אז אם הרבנות הראשית לישראל מתנגדת לשירות נשים בצה"ל, ואם הרבנות הראשית לישראל משאירה את שירה איסקוב מסורבת גט, כמו מאות נשים אחרות במדינת ישראל, אז למה אנחנו נותנים גיבוי לרבנות הזאת?

אלעזר שטרן: בדיוק כמו שאנחנו עושים עם מערכת כשרות מקבילה ועם מערכת גיור מקבילה, אז הגיע הזמן שכנסת ישראל תיתן ביטוי למערכת נישואין וגירושין מקבילה, כדי שאנשים יוכלו לבחור לאן הם רוצים ללכת.

אלעזר שטרן: ואחרי זה שלא יגידו לנו שאנחנו מפרקים את הרבנות – הם מפרקים את הרבנות, ואם צריך לפרק את הרבנות, שיפרקו את הרבנות, אני אומר, באמת.

עודד פורר: בהלכה אין רבנות.

אלעזר שטרן: אמרתי את זה, אני אומר את זה, שרבנות ראשית שמאפשרת לרוצח להמשיך במשימתו, בעיניי היא לא ראויה להמשיך להיות רבנות ראשית בישראל.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, משפט אחרון.

אלעזר שטרן: אני מעריך את הזמן שאתה נותן לי.

אלעזר שטרן: אני עכשיו בנושא אחר.

אלעזר שטרן: אנחנו עדים לירידה באחוז המתחסנים, וזה פוגע בנו.

אלעזר שטרן: יש חיסונים – אין מספיק מתחסנים.

אלעזר שטרן: אני עכשיו קיבלתי הודעה מבחור שחזר מארצות הברית, אשתו בהיריון, עבר ועדת חריגים, כשהוא יצא לארצות הברית מטעמי עבודה, הוא מחוסן פעמיים, יש לו תעודת מתחסן; בא לכאן, חשב שהוא יוכל להיות ליד אשתו – שולחים אותו למלון פנורמה בירושלים.

אלעזר שטרן: עכשיו, בשביל מה אנחנו מתחסנים?

אלעזר שטרן: אם רוצים לתת ביטוי, להילחם בתופעה הזאת של ירידה בחיסונים – אדוני אמסלם, השר אמסלם, אני מקווה שאתה שומע את זה – אז שייתנו למי שיש לו תעודת מתחסן.

אלעזר שטרן: אני לא אומר כסף, לא אומר פטור מארנונה – אולי נגיע לזה – אבל לפחות את הביטוי הכי בסיסי של מתחסן.

אלעזר שטרן: אתה רוצה שהוא יהיה בבידוד למרות שיש לו כבר?

אלעזר שטרן: הרי אמרו לנו כשה

אלעזר שטרן: לכנו להתחסן – לא שבגלל זה התחסנו – שנהיה פטורים מבידוד, אז למה כשהוא בא מארצות הברית, עם אישה בהיריון בבית, והוא גר בצפון, הוא צריך להישאר במלון בירושלים בתנאים לא תנאים, בכלל רחוק מאשתו?

אלעזר שטרן: בשביל מה הוא התחסן?

אלעזר שטרן: אז אתם לא מאמינים בחיסונים?

אלעזר שטרן: אם אנחנו לא מאמינים בחיסונים, פלא שאחרי זה אחרים לא מאמינים בחיסונים?

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר המקשר, אני חושב שהיום צריכה ממשלת ישראל להודיע: מי שהתחסן פעמיים – זאת רשימת ההקלות שלו, בתקווה שראש הממשלה וראש הממשלה החליפי יצליחו לפחות את העניין הזה שמיטיב עם האזרחים לסכם בקלות.

אלעזר שטרן: תודה רבה.

אלעזר שטרן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: ישיב השר במשרד הביטחון מיכאל ביטון, בבקשה.

מיכאל ביטון: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, השר לשעבר ליברמן במשרד הביטחון, יש לי שלושה עמודים לקרוא לכם, ואתם תקשיבו ברוב קשב, כי רוב הפתרונות לשאלות שהעליתם נמצאים שם.

מיכאל ביטון: אבל בפתח הדברים – – –

עודד פורר: נקבל על זה שעות התנדבות?

עודד פורר: כי נצטרך להקשיב לשלושה עמודים.

מיכאל ביטון: הסיעה שלך לא צינית כלפי הנושא – – –

אלכס קושניר: תגיד שאתם מורידים את התנאים – נגמור את הדיון.

מיכאל ביטון: גייסתם 25 חברי כנסת, מתוכם יש לכם פה ארבעה, וחבר הכנסת טיבי, שבא לתמוך בחיילים המשוחררים גם כן.

אחמד טיבי: או לשחרר את פלסטין מהחיילים הכובשים, גם זה.

מיכאל ביטון: זה רק בשביל ככה – ובאמת עשיתם דיון רציני, אבל אני אגיד לכם – – –

יבגני סובה: איך אתה עכשיו פגעת בקמפיין של – – – מה עשית, טיבי?

יבגני סובה: עכשיו פגעת בקמפיין שלו, אתה מבין?

יבגני סובה: עד עכשיו היית בקמפיין שלו.

מיכאל ביטון: אני אגיד לכם משהו: חבר הכנסת ליברמן, לפני ההקראה היבשה, חייבים לדייק בנתונים.

מיכאל ביטון: היית שר הביטחון.

מיכאל ביטון: לפי מה שאני יודע, נכנסת למשרד הביטחון במאי 2016, והתוכנית הזאת הושקה על ידי משרד הביטחון באוקטובר 2016.

אביגדור ליברמן: 6 בנובמבר 2016.

מיכאל ביטון: כן.

מיכאל ביטון: ובהודעה לתקשורת אמרת שאתם שמחים שיש תוכנית כזאת, והיא התבססה על יחד למען החייל ותורמים בארץ ובעולם, והתחלתם תוכנית שמבוססת על תרומות, ברוך השם, וזה טוב.

אביגדור ליברמן: אבל הקורונה הורידה את זה.

מיכאל ביטון: רגע, רגע, אבל אלה העובדות: תוכנית ש-100% מבוססת על תרומות לכמה אלפים בודדים – ככה זה התחיל – כמה אלפים בודדים של חיילים.

מיכאל ביטון: זאת עובדה אחת.

מיכאל ביטון: עכשיו, חבר הכנסת אלכס קושניר, אתה מנהל איתי דיאלוג על המון דברים, אבל כשאתה כבר הופך את זה לחוסר דיוק אז חבל על הזמן.

מיכאל ביטון: אם אתה רוצה לתת לחייל מילואים, בשתי שנים של תגמול, לאחד את התגמולים – אתה צריך לשנות את החוק.

מיכאל ביטון: זה בכלל לא קשור למשרד הביטחון.

אלכס קושניר: זה לא חוק.

מיכאל ביטון: זה חוק.

אלכס קושניר: זה לא חוק.

מיכאל ביטון: תגמול מבוסס על ימים בשנה במילואים, וככל שמספר הימים בשנה גדל, ככה התגמול גדל.

אלכס קושניר: אז אם אתה כשר בממשלה – – – אנחנו מנהלים את הדיון הזה כבר חצי שנה.

אלכס קושניר: אז תעביר את החוק הזה.

מיכאל ביטון: רצית לאחד שנתיים – אנחנו מוכנים, ואתה צריך לעשות חוק, אבל אל תגיד דברים שהם לא נכונים.

אלכס קושניר: אז למה אתה לא משנה את החוק?

אלכס קושניר: למה אתה לא משנה את החוק?

מיכאל ביטון: עכשיו, בכל השנה הזאת, אני לא יודע למה לא זכרת להגיד שהבאנו 12,000 שקל מענקים לחיילים בודדים.

אלכס קושניר: אחרי מלחמה שלנו.

מיכאל ביטון: לא, שום מלחמה ושום בטיח.

מיכאל ביטון: את זה אנחנו עשינו.

אלכס קושניר: אתם עשיתם.

מיכאל ביטון: והבאנו מענקים ב-150 מיליון שקל לחיילים משוחררים בקורונה ששולמו בשבוע שעבר ומשולמים עכשיו.

מיכאל ביטון: אז אם אתה רוצה להראות תמונה של דאגה לחיילים, תגיד את האמת, את המציאות כפי שהיא.

מיכאל ביטון: עכשיו אני רוצה להגיד לך את פרטי ההתייחסות.

אלכס קושניר: תקשיב, יש לי פה קבוצה – – –

מיכאל ביטון: אני מכיר את הקבוצה.

מיכאל ביטון: הבעיה היא שאתה עושה את זה פוליטי, אתה לא עושה את זה מהותי.

אלכס קושניר: תקשיב לי – – –

מיכאל ביטון: אם היית רוצה לדאוג להם, היית שואל אותי.

מיכאל ביטון: רוב החיילים קיבלו את המענקים.

מיכאל ביטון: היום יום – ראשון?

מיכאל ביטון: שני?

מיכאל ביטון: איזה יום היום?

מיכאל ביטון: שני.

מיכאל ביטון: רוב החיילים קיבלו את המענקים.

אלכס קושניר: השר ביטון, 62% מהחיילים אומרים שהם לא קיבלו את המענק, אז אני לא יודע באיזו מציאות אתה – – –

מיכאל ביטון: רוב החיילים קיבלו את המענקים.

אלכס קושניר: 62% זה לא רוב.

אלכס קושניר: 62% לא קיבלו.

מיכאל ביטון: רוב החיילים קיבלו.

מיכאל ביטון: הנתון שלך מוטעה.

אלכס קושניר: מה זה מוטעה?

מיכאל ביטון: אתה לא יודע מה שאתה אומר.

מיכאל ביטון: חבל.

מיכאל ביטון: הבסיס של חבר כנסת זה לדייק בנתונים.

אלכס קושניר: כמה אחוזים קיבלו?

מיכאל ביטון: אתה אומר שממדים ללימודים זה 5,000 שקל – ממדים ללימודים זה 6,700.

עודד פורר: תגיד, מאחורי מה אתה מתחבא?

עודד פורר: מאחורי מה אתה מתחבא?

מיכאל ביטון: אתה מדבר על ממדים ללימודים, פר"ח – יש עוד אפשרויות.

קריאות: – – – מיכאל, ממה אתה מתחמק?

מיכאל ביטון: לא, אני אגיד לך הכול.

קרן ברק: רק תגיד לי אם אתה זקוק לעזרה, בסדר?

מיכאל ביטון: כולם יקבלו.

מיכאל ביטון: מה?

מיכאל ביטון: לא צריך.

קרן ברק: אם אתה זקוק לעזרה רק תגיד לי, אין בעיה.

מיכאל ביטון: הם באו ליום מיוחד, יזמו דיון – – –

קרן ברק: הדיון – – –

מיכאל ביטון: הם יכולים לתת את – מצווה.

קרן ברק: אני רק מציעה את הסיוע שלי.

מיכאל ביטון: לי יש זמן, אני לא ממהר.

מיכאל ביטון: יש לי זמן.

קרן ברק: אוקיי, גם אני לא.

אלכס קושניר: אדוני השר, אתה באת מוכן לדיון.

מיכאל ביטון: אז תן לי, תן לי להגיד לך – – –

אלכס קושניר: לא, רק תענה: כמה חיילים קיבלו את המענק – – –

מיכאל ביטון: חבר הכנסת קושניר, אתה יודע, אתה קיבלת ממני שלוש קריאות ביניים רק לדייק את הנתונים שלך, ואז הקשבתי לך בקשב.

אלכס קושניר: כמה קיבלו?

מיכאל ביטון: אז עכשיו שב ותקשיב לדברים ואז תשאל כל שאלה, ואני פה איתך.

אלכס קושניר: אתה – – –

מיכאל ביטון: אני איתך, אני אשיב לך.

מיכאל ביטון: אתה יודע שאני משיב על כל דבר.

מיכאל ביטון: אז בוא אני עכשיו אגיד לך את הדברים באופן סדור.

מיכאל ביטון: כבוד יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת במליאה, תוכנית ממדים ללימודים יצאה לדרך בשנת 2016 ביוזמת הרמטכ"ל לשעבר גדי איזנקוט ובברכת שר הביטחון, שנמצא פה, ליברמן.

מיכאל ביטון: מטרת התוכנית היא להוקיר את חיילים הלוחמים המשוחררים ולמוך בהם בעת שהם עוברים בשער היציאה לאזרחות, להעצים אותם ולהקנות להם כלים לטובת חיזוק החברה והכלכלה במדינה.

מיכאל ביטון: התוכנית משותפת למשרד הביטחון, צה"ל ויחד למען החייל, והתבססה עד כה על תרומות של יחד למען החייל וארגון ידידי צה"ל בארצות הברית ובפנמה –FIDF .

מיכאל ביטון: במסגרת התוכנית מוענקות מלגות לימודים לחיילים משוחררים ששירתו כלוחמים ולוחמות מאוכלוסיות מיוחדות – בודדים, עולים, בני מיעוטים – ללא התניה במבחן סוציו-אקונומי.

מיכאל ביטון: התוכנית מממנת שני שלישים משכר הלימוד האקדמי באמצעות מלגה בסך 6,700 ש"ח לכל שנת לימודים, והשליש הנותר ממומן מהפיקדון.

מיכאל ביטון: בשנה שעברה מספר הזכאים למלגה היה 5,400 איש; השנה, בשל הקורונה, חיילים משוחררים אינם טסים לחו"ל ואינם מצליחים למצוא עבודה – ופה, במאמר מוסגר, כל חייל שלא עובד ולא לומד זכאי ל-1,400 שקל בביטוח לאומי כהבטחת הכנסה.

מיכאל ביטון: עשינו את זה דיגיטלי והעברנו לכולם סמ"ס, וכל החיילים האלה יכולים לעשות 6050* ולקבל 1,400 ש"ח אם הם לא עובדים ולא לומדים ואין בבעלותם רכב בשווי – –

קרן ברק: לחודש.

מיכאל ביטון: כן, לחודש.

מיכאל ביטון: – – בשווי של בערך 40,000 שקל ומעלה.

מיכאל ביטון: אז כל חייל שלא עובד ולא לומד, גם עבורו יש 1,400 שקל.

מיכאל ביטון: עשינו את זה עם מאיר שפיגלר, מנכ"ל הביטוח הלאומי, בדחיפה, בדיגיטציה, בלי לקרוא להם להגיע, וגם עם איציק שמולי, שר הרווחה עד לא מזמן.

אלכס קושניר: לא עשית – – –

מיכאל ביטון: לא, אבל עשינו את זה דיגיטלי, ללא התניה, בכל חודש.

מיכאל ביטון: נגיש.

מיכאל ביטון: אלפים לקחו את זה.

מיכאל ביטון: קושניר, עשינו, אז לך תבדוק.

אלכס קושניר: – – – דמי אבטלה – – –

מיכאל ביטון: לך תבדוק.

עודד פורר: – – –

מיכאל ביטון: השנה, בשל הקורונה, חיילים משוחררים אינם טסים לחו"ל ואינם מצליחים למצוא עבודה, לכן מספר הפונים השנה לקבלת מלגה עלה ב-170% ועומד על 15,000 איש – פי שלושה מהתחלת התוכנית – כאשר התרומות בעולם יורדות, ובאמת נוצרה פה בעיה.

מיכאל ביטון: קבענו שנדאג לכולם, שנפתור את הבעיה.

מיכאל ביטון: עובדה זו הציבה את התוכנית בפני שוקת שבורה מבחינה תקציבית, וכדי להמשיך ולקיימה ולעמוד בביקושים הרבים נדרשנו לאתר מקור תקציבי מהיר בממשלה בתקופה שאין תקציב.

מיכאל ביטון: לאחר מאמצים רבים של שר הביטחון בני גנץ, שר האוצר ישראל כץ ובמיוחד סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן, שהיה מעורב באופן אישי – לצערי, הוא בחר שלא להמשיך בכנסת הבאה, אבל יש לו זכויות בפרויקט הזה – לצד המנכ"לים במשרד הביטחון, יושב-ראש מפעל הפיס אביגדור יצחקי, שהיה שותף, שייצג את קרן רוטשילד קיסריה, אלי בוך, מנהל הפילנתרופיה בקרן, ושותפים נוספים – כולם עבדו יחד לפתרון מלא ובתיאום עם צה"ל, הרמטכ"ל רב-אלוף אביב כוכבי וראש אכ"א האלוף מוטי אלמוז.

מיכאל ביטון: במסגרת הפתרון, קרן רוטשילד קיסריה העמידה תרומה של 70 מיליון ש"ח לטובת הבטחת התוכנית לשלוש השנים הקרובות.

מיכאל ביטון: זאת, נוסף לתרומת השותפים הקיימים, יחד למען החייל בראשות היושב-ראש האלוף במיל' יורם יאיר יה-יה ו-FIDF בראשות היושב-ראש הרב פיטר וינטראוב, שממשיכים להיות מחויבים לתוכנית.

מיכאל ביטון: בהזדמנות זו אני רוצה להודות לתורמים של התוכנית – יחד למען החייל, FIDF, קרן רוטשילד קיסריה – שתרומתם מבטאת את ההוקרה וההערכה העמוקה כלפי החיילים בצה"ל.

מיכאל ביטון: לא מובן מאליו שדווקא בעת מציאות של משבר כלכלי עולמי כפי שאנו חווים היום התורמים ממשיכים לחבק את חיילי צה"ל ולדאוג לעתידם באזרחות.

מיכאל ביטון: ולמה הם מחבקים את חיילי צה"ל דווקא בעת הזאת?

מיכאל ביטון: כי לוחמי צה"ל האמיצים שיוצאים לאזרחות הם שמהווים דוגמה אישית לרוח ההובלה וההתנדבות.

מיכאל ביטון: במיוחד עכשיו החברה הישראלית זקוקה לרוח של לוחמי צה"ל, המהווים סמל ודוגמה לערכים.

מיכאל ביטון: כאשר העולם כולו ומדינת ישראל מצויים במשבר עמוק מאי פעם, עוצמתו של צה"ל כצבא העם באה לידי ביטוי יותר מתמיד.

מיכאל ביטון: מאז הקמת מדינת ישראל צה"ל מילא תפקיד חשוב בחברה הישראלית.

מיכאל ביטון: אנו רואים זאת כיום במשבר הקורונה, בעת שצה"ל מסייע לאוכלוסייה האזרחית בחלוקת מזון, תרופות, מלוניות, הסעות, בדיקות ומה לא.

מיכאל ביטון: ערים תחת סגר – תשאלו את ראשי הערים מי היה שם בשבילם בתקופת הקורונה ותקבלו תשובה מובהקת: חיילי צה"ל, פיקוד העורף ומשרד הביטחון.

מיכאל ביטון: החל משנת הלימודים הבאה, תשפ"ב, יידרש כל סטודנט המקבל מלגה לממש 60 שעות התנדבות בשנה, שהן שעה אחת של התנדבות בשבוע, רק אם לא עשה מילואים.

מיכאל ביטון: השעה הזאת היא ברכה.

מיכאל ביטון: השעה הזאת יכולה גם להתבצע בקיץ במרוכז בחמישה ימי עבודה, אם הם רוצים, וכל שכן כל התנדבות רשמית במועצות, במרכזי צעירים, באגף הרווחה, במתנ"סים, למלגות אחרות, תוכר כהתנדבות למלגה הזאת.

מיכאל ביטון: אני שואל את עצמי: למי יפריע שחייל משוחרר ייתן שעה בשבוע לקשיש ערירי, בודד, בבית?

מיכאל ביטון: לאף אחד זה לא יפריע.

אלכס קושניר: – – –

עודד פורר: אתה יודע מה לא יפריע לי – – – ראש ממשלה חליפי – – – שאין לה שום סמכות – – –

מיכאל ביטון: סטודנט שיתנדב – הפסקת צעקות.

קרן ברק: להפסיק את הצעקות?

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: הפסקת צעקות.

קרן ברק: הפסקת צעקות.

מיכאל ביטון: זה בסדר.

עודד פורר: זה נורא נחמד, נורא נחמד לך שמישהו אחר יתנדב.

עודד פורר: תתנדבו אתם – – –

מיכאל ביטון: בבקשה.

מיכאל ביטון: עכשיו אני נותן לכם את הפתרונות.

מיכאל ביטון: בבקשה.

עודד פורר: אמירה מטומטמת, תסלח לי.

עודד פורר: פשוט מטומטמת.

קרן ברק: חבר הכנסת פורר, השפה – לא מתאים לך להוציא כאלה מילים מהפה.

מיכאל ביטון: לא, אתה יודע, אני משתדל – לא, פורר, מה שנקרא איבדת את זה, אבל זו בעיה שלך, לא שלי.

מיכאל ביטון: סטודנט שהתנדב בקהילה במסגרת מלגה נוספת, זאת אומרת, אותו סטודנט עשה פר"ח או לכל מלגה אחרת או כל התנדבות שהוא עושה בקהילה, כל שעת התנדבות פורמלית שניתן להציג על ידי גורם עירוני רשמי או מרכז צעירים תיחשב למלגת ממדים ללימודים.

מיכאל ביטון: הוא לא יידרש להוסיף שעות.

מיכאל ביטון: עשה פר"ח – – –

אלכס קושניר: זה חדש?

מיכאל ביטון: זו החלטה שאני הבאתי.

מיכאל ביטון: כן, אני אומר לך מה פתרונות עכשיו.

אלכס קושניר: מתי?

מיכאל ביטון: עכשיו.

אלכס קושניר: הרגע?

מיכאל ביטון: עכשיו אני מודיע לך על הפתרון הזה.

מיכאל ביטון: עכשיו, תראה, כשסיפרו – – –

קרן ברק: הוא רוצה לנהל איתך דו-שיח כדי שזה ירד מסדר-היום, אז כן.

מיכאל ביטון: לא, אני אומר לך מה הפתרונות.

מיכאל ביטון: אחרי זה תחליטו.

מיכאל ביטון: אבל הלכנו ועשינו בדיקה.

מיכאל ביטון: שמעתי: 180 שעות בנוסף לפר"ח לשנה.

אלכס קושניר: לא, שלוש שנים.

מיכאל ביטון: רגע, רגע, רגע.

מיכאל ביטון: זה מה ששמענו במחאה.

מיכאל ביטון: הלכתי, בדקתי: זה 60 לשנה.

מיכאל ביטון: אמרתי: בוא נבדוק שאם הוא עשה עבודה או שעות למלגה אחרת, זה ייחשב לו, והבאנו את ההישג הזה.

מיכאל ביטון: אבל תנו לי לגמור את כל הפתרונות, כי זה רק מרכיב אחד בפתרונות.

מיכאל ביטון: סטודנט שיתנדב בקהילה במסגרת מלגה נוספת, שעות ההתנדבות שמתבצעות במסגרתה ייחשבו אף הן במסגרת מלגת ממדים ללימודים, ללא צורך בתוספת שעות התנדבות.

אלכס קושניר: – – –

מיכאל ביטון: מה?

אלכס קושניר: ערך שעה הוא ערך שעה?

אלכס קושניר: אותו דבר?

מיכאל ביטון: כן.

מיכאל ביטון: עשית פר"ח – אתה לא צריך לעשות שעות; עשית חמישה ימי מילואים בשנה – אתה לא צריך לעשות שעות.

מיכאל ביטון: אם לא קראו לך למילואים ונתקעת – תהיה ועדה.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים ש-100% יקבלו את המלגה, יש לנו מוטיבציה שכל ה-15,000 יקבלו את המלגה.

מיכאל ביטון: סטודנט שייקרא למילואים ויבצע חמישה ימי מילואים פעילים בשנה קלנדרית לא יהיה מחויב בביצוע שעות ההתנדבות במסגרת המלגה, שכן הוא תורם למדינה גם בדרך זו.

מיכאל ביטון: בימים אלה נבנה מנגנון ההשמה להפעלת המתנדבים אשר יביא לידי ביטוי את העדפות הסטודנט ויכלול מגוון רחב של אפשרויות התנדבות.

מיכאל ביטון: הוא יוכל לעשות את זה גם במרוכז, אם הוא יגיד: אני לומד וקשה לי, או עובד, בחופשת קיץ, אחרי בחינות, שבוע, כל יום עשר שעות התנדבות, בקייטנה, והוא גומר עם זה בחמישה-שישה ימי עבודה.

מיכאל ביטון: בנוסף, יינתן מענה פרטני לסטודנט שבנסיבות מיוחדות רפואיות או כלכליות לא יצליח לעמוד בדרישות באמצעות ועדת חריגים.

מיכאל ביטון: אני מאמין שבכללים האלה שהצגתי עכשיו – והם קיבלו תוקף גם של הקרן, גם של משרד הביטחון וגם של צה"ל, כדי שנהיה ברורים, ואני גם אכתוב ואפרסם את זה – אני מאמין שכולם יהיו זכאים.

מיכאל ביטון: עכשיו אני אגיד לכם משהו אישי.

מיכאל ביטון: התגייסתי לגולני בנובמבר 1988, שירתִּי כלוחם וכקצין, עשיתי מילואים 30 שנה, ואני רוצה לעשות מילואים עוד 20 שנה.

מיכאל ביטון: אני בא מבית של שני פועלים פשוטים, אימא פועלת ניקיון ואבא פועל טוב בקמ"ג, בא מבית שאיבד חייל בצבא.

מיכאל ביטון: הם לא יכלו לתת לי מלגה.

מיכאל ביטון: הקמתי משפחה.

מיכאל ביטון: בגיל 22 התחתנתי, בגיל 24 השלמתי בגרות, כי היו לי רק 11 שנות לימוד.

מיכאל ביטון: בגיל 25 הלכתי לתואר ראשון עם תינוקת בבית, עם עבודה במשרה מלאה בחברה להגנת הטבע ועם כמה עמותות שהתנדבתי בהן והקמתי.

מיכאל ביטון: בזמנו לא היו מלגות, לא ממדים ללימודים ולא שום דבר אחר חוץ מפר"ח.

מיכאל ביטון: ואני גאה בשנים האלה, ואני גאה שבשנות הסטודנטיות שלי הקמתי עמותות והתנדבתי והובלתי ועבדתי וגידלתי ילדים.

מיכאל ביטון: אני מקנא בדור הזה שלכם, שיש מי שדאג לו.

מיכאל ביטון: אני רוצה לציין את הרמטכ"ל גדי איזנקוט, שיזם את ממדים ללימודים, ואת הרמטכ"ל אביב כוכבי, שנלחם שהתוכנית תתמיד ותהיה יציבה, את שר הביטחון בני גנץ ואת כל השמות שהזכרתי קודם.

מיכאל ביטון: ההתנדבות הצנועה הזאת של שעה בשבוע או חמישה ימי מילואים בשנה היא לא נטל, היא זכות.

מיכאל ביטון: היא דבר סביר, בוודאי אל מול האתגרים החברתיים שניצבים בפני החברה הישראלית.

מיכאל ביטון: אני סמוך ובטוח כי הסטודנטים שהוכיחו את רוח ההתנדבות בשירותם הצבאי, ימשיכו לעשות כן ולגלות סולידריות חברתית גם בעת הזאת כאזרחים.

מיכאל ביטון: אני מאמין ש-100% של הפונים לממדים ללימודים יקבלו את המלגה, כי בנינו מנגנון טוב ופשוט ואפשרי ומעשי, ואנחנו נדאג לכל אחד, וגם לחריגים, ואם מישהו חולה, ואם מישהו במשבר, הוא יקבל את המלגה.

מיכאל ביטון: לא יהיה מצב כזה.

מיכאל ביטון: אנחנו נעשה את זה עם הצבא.

מיכאל ביטון: בסוף הצבא מעורב, יש יחידה לחיילים משוחררים בצה"ל, יהיה צוות מקצועי.

מיכאל ביטון: אנחנו לא נפלה אף אדם.

מיכאל ביטון: אני מאמין ש-100% יקבלו.

מיכאל ביטון: מי שעומד בקריטריונים והוא הגון וישר – נמצא את הדרך סביב כל הכללים שהצגתי שהוא יקבל את המלגה.

מיכאל ביטון: החיילים המשוחררים יקרים לנו מאוד וראויים לכל הערכה והוקרה.

מיכאל ביטון: האחריות שלנו כלפיהם נמשכת גם לאחר סיום השירות הצבאי ובצעדים הראשונים שלהם באזרחות.

מיכאל ביטון: מערכת הביטחון, ובראשה צה"ל, תבטיח כי תוכנית לאומית זו תמשיך להתקיים ולהתעצם בשנים הקרובות, ואף נדרשת להיות מעוגנת בחקיקה במסגרת חוק יוקרת השירות שנביא לכנסת, שיעגן זכויות של חיילים לוחמים.

מיכאל ביטון: אם אתה רוצה לקונה בחוק, חבר הכנסת קושניר, תדע, למשל, שחייל בודד עולה זכאי מיידית עם השחרור לתואר ראשון חינם לפי חוק.

אלכס קושניר: – – –

מיכאל ביטון: אבל חייל בודד ללא גב כלכלי, קושניר, קושניר, חייל בודד ללא גב כלכלי – יש כ-3,000 כאלה – לא זכאי לתואר.

מיכאל ביטון: אבל מה הבעיה?

אלכס קושניר: – – –

מיכאל ביטון: שנייה, תן לי.

אלכס קושניר: הבעיה – – –

מיכאל ביטון: תן לי, אני אומר לך משפט, תן לי לסיים.

אלכס קושניר: נו.

מיכאל ביטון: אבל אותם 3,000 ללא גב כלכלי שקיבלו את הזכאות לחייל בודד הם ילדי עולים.

מיכאל ביטון: פשוט ההורים שלהם עלו לפני 10 ו-20 שנה, והם לא מופיעים בזכאות של ההורים.

אלכס קושניר: – – –

מיכאל ביטון: ולכן, אם יש פער – – –

אלכס קושניר: – – –

קרן ברק: אז מה התיקון שצריך לתקן?

מיכאל ביטון: אנחנו מביאים חוק של עיגון הזכויות של חיילים לוחמים, וגם את הדבר הזה נחוקק, ואני גם אמרתי במשרד הביטחון – – –

אלכס קושניר: תקשיב, אתם בוועדת השרים פסלתם חוק שלי, בדיוק את זה.

מיכאל ביטון: קושניר, קושניר – – –

אלכס קושניר: אתם פסלתם את זה – – –

קרן ברק: אז הוא אומר לך שהוא מביא חוק ממשלתי.

אלכס קושניר: מתי?

אלכס קושניר: מתי?

קרן ברק: חוק ממשלתי.

אלכס קושניר: מתי?

אלכס קושניר: מתי?

מיכאל ביטון: קושניר, קושניר – – –

קרן ברק: אנחנו נביא – –

מיכאל ביטון: כן.

קרן ברק: – – מכיוון שאנחנו נישאר בממשלה.

מיכאל ביטון: חבר'ה, אני מבקש להפנות את הפניות לקרן, ממלאת מקום יושב-ראש המליאה.

מיכאל ביטון: היא כבר תפתור את הבעיה.

מיכאל ביטון: זה עליי.

אלכס קושניר: אתם פסלתם את החוק הזה בוועדת השרים.

אלכס קושניר: אתם.

קרן ברק: לוקחת את כל האחריות.

מיכאל ביטון: עכשיו אני רוצה להגיד לכם – למרות הדברים, ואני סולח לפורר שהוא דיבר אליי לא יפה.

מיכאל ביטון: סולח לו.

מיכאל ביטון: אני רוצה להגיד לכם משהו.

מיכאל ביטון: אני רוצה להגיד לכם משהו.

מיכאל ביטון: אני כן מסתכל ברצינות, באמת, ואני יודע לפרגן: ישראל ביתנו, הנושאים האלה חשובים לה, וזה לא התחיל בבחירות.

מיכאל ביטון: אני יודע שעסקת בזה.

מיכאל ביטון: אבל אם עשינו כל כך הרבה לחיילים בודדים, ומשוחררים ומענקים, ואתה רואה שפתרנו והכפלנו פי שלושה את המלגה הזאת – גם מילה טובה לממשלה, גם כשצריך לתקן.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה לך, השר מיכאל ביטון, על התשובה הארוכה והמנומקת והמנומסת.

קרן ברק: עמדות נוספות – של חבר הכנסת טיבי, חברת הכנסת ענת כנפו, חברת הכנסת עוזי דיין וחבר הכנסת פורר.

קרן ברק: עמדות נוספות זה מי שלא דיבר.

קריאה: אה, חשבתי – – –

קרן ברק: אז ראשית עם טיבי.

קריאה: לא, דיברתי.

קריאה: סליחה, סליחה.

קרן ברק: אנחנו זוכרים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני רוצה להביא כאן את סיפורם של לובנא עבד אלהאדי ובעלה עבדאללה סוויטי, סיפור מיוחד, כי גם לובנא וגם עבדאללה ניצחו באמצעות האהבה שלהם את המחסומים.

אחמד טיבי: היא מאכסאל, נצרת, והוא מדורה, והם נישאו.

אחמד טיבי: לפני כמה ימים הם היו בטיול יחד עם ההורים שלה, ד"ר מוחמד עבד אלהאדי, במקור מאכסאל, והילדים, בחורשה בג'יביא, ליד ביר זית.

אחמד טיבי: פתאום מגיע למקום מתנחל עם נשק אוטומטי – למשפחה בחופשה בחורשה, עושה על האש, מקום ציבורי – ומאיים עליהם בנשק, מגרש אותם, מדלג מעל הילד עם נשק אוטומטי ואומר להם: אתם צריכים להסתלק מכאן, כי אתם לא ישראלים, זה לא המקום שלכם.

אחמד טיבי: א.

אחמד טיבי: זה המקום שלהם – כך אמרה לו לובנא, ואני דיברתי איתה.

אחמד טיבי: הם נטועים עמוק במקום, גם לובנא, גם עבדאללה, גם הילדים, גם המשפחה, עמוק גם בנצרת, גם בביר זית.

אחמד טיבי: הצורה שבה הוא איים, השתמש בנשק, כמתנחל פולש, במקור ובסוף מגיע חייל ועומד לצד המתנחל ואומר למשפחה: אתם צריכים לעזוב את המקום.

אחמד טיבי: אומרת לו: זה שטח פתוח, ציבורי.

אחמד טיבי: הוא אומר לה: עכשיו הפך להיות שטח צבאי.

אחמד טיבי: איך?

אחמד טיבי: הוא החליט.

אחמד טיבי: אני לא יודע מי נפשע יותר, המתנחל או החייל או שניהם גם יחד.

אחמד טיבי: אבל הסיפור השזור של לובנא ועבדאללה, שניצחו את המחסומים ואת הכיבוש ונישאו, והם עומדים על כך שיהיו בכל מקום באדמה הזאת, גם אם מישהו מנסה לנשל אותם, גם מהאדמה ומהזכות להיות בטבע, לעשות על האש – אני מברך את לובנא ועבדאללה על העמידה שלהם, ואני מרגיש בוז גם למתנחל, גם לחייל ולכל אלה ששתקו.

אחמד טיבי: בסוף, הקשר של לובנא ועבדאללה לאדמה הוא תמידי, והנוכחות של הנפשעים האלה באדמה ההיא היא זמנית בלבד.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: דעה נוספת – של חברת הכנסת ענת כנפו.

ענת כנפו: תודה, גברתי היושבת-ראש.

ענת כנפו: אני מבקשת לחזק את דבריהם של חברי הכנסת ליברמן, אלעזר שטרן וכל קודמיי שדיברו בעד.

ענת כנפו: כמו שהבטחתי, אני באה להיאבק רק למען הילדים, הנשים והחינוך.

ענת כנפו: אני באה כרגע מוועדת הכלכלה, שדנה בעיכובים הביורוקרטיים ההזויים שבעטיים 100 מיליון שקל לא מגיעים לעמותות שעוסקות באוכלוסייה הכי חשובה במדינה, אלה שבאמת נזקקים.

ענת כנפו: גם התוכנית הזאת, ממדים ללימודים, היא תוכנית שחייבת להיות מתוקצבת בראש סדר העדיפויות הלאומי.

ענת כנפו: אני רוצה, בנימה אישית, להגיד במי מדובר.

ענת כנפו: שלושת הבנים הגדולים שלי שירתו ביחידות מובחרות.

ענת כנפו: גם הרביעי ישרת, בעזרת השם, ויחד עם כל חיילי צה"ל וכוחות הביטחון ילך ויחזור לשלום הביתה, בעזרת השם.

ענת כנפו: בעלי, כצנחן, בגלל שעשה 40 ימי מילואים בשנה בהיותו סטודנט, הפסיד פעמיים סמסטר בגלל שהמילואים היו בזמן מבחני סמסטר.

ענת כנפו: היה צריך לדאוג להביא – לא היו מלגות, ולא הכירו במי שהיה בלבנון, ולא הכירו במי שהיה אז חייל קרבי.

ענת כנפו: מי שלא מגיעה לו מלגה בגלל מצב מאוד מאוד מאוד קשה, גם לא מקבל שום דבר.

ענת כנפו: זאת אומרת, גם ללמוד, גם לעשות מילואים, גם להפסיד שנת לימודים – איך אפשר להתקדם במציאות הזאת?

ענת כנפו: הבן שלי קורן התחיל את השירות בקורס טיס, המשיך בצנחנים ומתחיל בימים אלו את לימודיו לפסיכומטרי.

ענת כנפו: שוב, זה מנגנון קשה ובעייתי בשביל להיכנס ללימודים גבוהים ועולה הרבה מאוד כסף, למי שרוצה להצליח ולהגיע ללימודים מובחרים.

ענת כנפו: כשיצא מהצבא אחרי שסיכן את החיים ביחידות התנדבותיות – עכשיו אומרים לו: תתנדב בשביל לקבל את העזרה.

ענת כנפו: הוא התנדב לסכן את החיים שלו.

ענת כנפו: זה לא מספיק להתנדב?

ענת כנפו: המינימום שהמדינה צריכה לשדר לו – במעשים, לא בדיבורים – זה: אתה דאגת לנו, הגנת על החיים שלנו בהתנדבות – עכשיו תורנו לדאוג לך ולחברים, כמובן, ובלי ביורוקרטיה, בלי משחקים.

ענת כנפו: העם הזה לא טיפש.

ענת כנפו: אני יודעת שהביורוקרטיה זה המכשיר הכי מתוחכם לצמצם בתקציב.

ענת כנפו: מאשרים, ואומרים, ואז מערימים קשיים, והכסף לא מגיע ליעדו.

ענת כנפו: אני, בתור מומחית לביורוקרטיה, אומרת את זה.

ענת כנפו: אם מגיע, צריך לתת ביד רחבה, כמו ששר האוצר לשעבר לפיד בנה את המנגנון לניצולי השואה, והם סוף-סוף קיבלו את מה שמגיע להם וכיבדנו אותם כחברה.

ענת כנפו: הם קיבלו את זה ישירות לחשבון הבנק.

ענת כנפו: זאת אומרת, כשרוצים למצוא פתרון וכשרוצים שהכספים יגיעו בלי ביורוקרטיה אז הם מגיעים.

ענת כנפו: אז גם בנושא התקציב שעבר את כל האישורים והחקיקה לנושא מניעת אלימות במשפחה – אותו הדבר.

ענת כנפו: איך אנחנו כחברה יכולים להסתכל על רצח נשים ופשוט, תסלחו לי, לא לספור אותן ולא לדאוג שהכסף יגיע ליעדו ושנגן על החלשים?

ענת כנפו: האלימות במשפחה, שגואה עכשיו בגלל משבר הקורונה, פוגעת בילדים ופוגעת במשפחה המורחבת ובטח בנשים שמגיעות, חס וחלילה, למציאות של אסון כזה כמו רצח.

ענת כנפו: אבל מה עם כל אלה שלא רצחו אותן או שלא הגיעו לעיתונות?

ענת כנפו: זה פשוט גואה והולך.

ענת כנפו: אני מבקשת, כבוד השר אמסלם – שנמצא כאן, נוכח – כשחושבים על סגר נוסף, תחשבו על ההשלכות על המשפחות האלה שנמצאות בסיר לחץ, על הילדים שנמצאים בבית ולא הולכים ללימודים, מאבדים כישורים חברתיים וחווים אלימות.

ענת כנפו: צריך לחשוב על המצב המטורף כל כך בשום שכל לפני שמחליטים החלטות על סגר.

ענת כנפו: אני רוצה לסיים ולהגיד שבגלל שאני באה ממקום של ביורוקרטיה ובאה יותר ממקום של פעילה חברתית ולוחמת למען החלשים, אני יכולה לומר שהבעיה בביורוקרטיה, כמו שאמרנו במחאות ובהפגנות, זאת לא טעות – זאת מדיניות.

ענת כנפו: הממשלה, ראש הממשלה החליפי וראש הממשלה הנוכחי ואתה, כבוד השר אמסלם, ששומע את הקריאה הזאת – אם תוכלו לעזור בעניין הזה, באמת להוציא את הילדים ולהוציא את החינוך ולהוציא את הנשים מהפוליטיקה, אז די לנו בהחלטה הזאת.

ענת כנפו: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: עמדה נוספת – לחבר הכנסת עוזי דיין.

עוזי דיין: אני מבין שחבר הכנסת ליברמן לא פה.

עוזי דיין: תעבירו לו, בבקשה.

עוזי דיין: מדובר על נושא חשוב וקרוב ללב לכל מי שנמצא פה.

עוזי דיין: אני מאמין בזה ויודע את זה.

עוזי דיין: אני רוצה להעיר שתי הערות, לתת שתי עצות מניסיון צנוע של 36 שנה של לחימה ופיקוד ומניסיון של שבע שנים כיושב-ראש מפעל הפיס, שבגלל חשיבות הנושא, העלה את המלגות מ-30 מיליון ל-150 מיליון.

עוזי דיין: בזמנו, זה אפשר לנו בזמנו לתת את מספר המלגות הגדול ביותר במדינה, ועל סמך זה אני מעיר כבר – תקשיבו טוב, חברי הכנסת:

עוזי דיין: מספר המלגות שהפיס נתן ללוחמים היה גדול פי כמה וכמה מזה שמשרד הביטחון נתן, וגם את המלגות ללוחמים שמשרד הביטחון נתן – אנחנו נתנו לזה 18 מיליון שקל בשנה, מלגה של 10,000 שקל שתמורתה מחויבים ב-120 שעות תרומה לקהילה.

עוזי דיין: על סמך הניסיון הזה אני רוצה להעיר שתי הערות: האחת – לתרומה לקהילה יש חשיבות בפני עצמה.

עוזי דיין: זה דבר צודק, תורם, וזה תורם גם לסטודנט.

עוזי דיין: כל הסטודנטים והסטודנטיות היו מרוצים, ואני נתתי באותו זמן מלגות לחיילים לוחמים פי ארבעה ממה שנתן משרד הביטחון באותו זמן, וחוץ מזה נתתי גם את המלגות של החיילים הלוחמים של משרד הביטחון.

עוזי דיין: דבר שני ואחרון – אסור ליצור אפליה כך שיהיו לוחמים שמקבלים את זה דרך משרד הביטחון ולוחמים שמקבלים את זה בדרך אחרת.

עוזי דיין: אני ספרתי כמה מתוכם לוחמים, כמה עושים מילואים.

עוזי דיין: אנחנו לא התנינו, לא אמרנו: יקבל רק מי שלוחם, אבל יצא מצב שמתוך 13,000 מלגות, כמעט 8,000 קיבלו חיילים וחיילות לוחמים.

עוזי דיין: אסור שתהיה אפליה, שאלה מקבלים מלגה ולא תורמים לקהילה.

עוזי דיין: שאלתי לגבי חבר הכנסת ליברמן כי אני הודעתי לו באותה שנה שאנחנו נעמוד בכל ההתחייבויות שלנו לחיילים הלוחמים, אבל אנחנו לא ניתן כסף דרך משרד הביטחון אם משרד הביטחון לא יתנה את זה בהתנדבות.

עוזי דיין: מהניסיון שלנו, כולם בסופו של דבר מרגישים עם זה טוב.

עוזי דיין: דבר אחרון, בשולי הדברים, אבל חשוב לעתיד: מי שרוצה לדאוג לחיילים הלוחמים – לחיילים בכלל וללוחמים בפרט – צריך לתת להם סוג של משכורת, אפשר דיפרנציאלית.

עוזי דיין: צריך לתת להם כסף, שמי שרוצה בזה ילך ללמוד, ומי שרוצה יעזור לאימא שלו שקשה לה להתקיים, ומי שרוצה יפתח עסק קטן.

עוזי דיין: בקיצור, לעתיד לבוא, בלי לפגוע בתוכניות האלה, חס ושלום, צריך לתת לכל החיילים, ובפרט ללוחמים, את מה שמגיע להם – משכורת צנועה אך הולמת.

עוזי דיין: דרך אגב, הנושא הזה הולך לוועדה?

עוזי דיין: הוא יוחלט?

קרן ברק: זה נתון להחלטתם.

עוזי דיין: אם הוא הולך לוועדה, אז אני ממליץ על ועדת חוץ וביטחון.

עודד פורר: כספים, כספים.

קרן ברק: עוד לא הגענו לשלב הזה.

קרן ברק: עמדה נוספת של עודד פורר או שאתה מוותר?

עודד פורר: תודה, גברתי.

עודד פורר: אדוני השר ביטון, ראשית, קבל את התנצלותי על פליטת הפה קודם, אבל זה מאחר שהדברים האלה נוגעים בדם ליבי – יש לומר דם ליבנו.

עודד פורר: הסוגיה פה היא קודם כול סוגיה עקרונית.

עודד פורר: אף אחד לא חושב שיש דבר רע בהתנדבות.

עודד פורר: התנדבות היא דבר חיובי, הוא חשוב.

עודד פורר: ישנם הרבה מאוד פרויקטים שמתנים את המלגות שלהם בהתנדבות, אבל חייל שסיים את חוק שירותו אחרי שלוש שנים או יותר ונתן מעל ומעבר למדינת ישראל, מסכן את עצמו, גם את חייו ולעיתים גם את נפשו, ואתה יודע, גם את מעמדו המשפטי – כבר ראינו את האיום המשפטי, כולל עכשיו עם בית המשפט הבין-לאומי בהאג – הוא בא ואומר: אני בא להגן על המדינה.

עודד פורר: סיימתי.

עודד פורר: באה המדינה ואומרת לו: ממדים ללימודים, סיימת את שירותך – אתה זכאי ללימודים.

עודד פורר: נתנו לך את המלגה הזאת.

עודד פורר: לבוא ולהגיד – אפילו שעה, אפילו שעה – ברמה העקרונית אני חושב שזה פסול מיסודו, קל וחומר כשבאותה עת בדיוק מדינת ישראל נותנת קצבאות ל-140,000 אברכים שהיא לא מתנה אותן בהתנדבות.

עודד פורר: היא לא אומרת להם: אתם תקבלו את קצבת הלימודים שלכם בכולל בתמורה לזה שגם תעשו – אגב, רבים מהם עושים הרבה מאוד התנדבויות.

עודד פורר: אין בעניין הזה דבר רע.

עודד פורר: אני רק אומר שוב, יש פה עניין עקרוני.

עודד פורר: מי ששירת שירות צבאי, סיים את חוק שירותו – המדינה צריכה להחזיר לו.

עודד פורר: בהתחלה היו תרומות, וטוב שהיו תרומות.

עודד פורר: אם נגמרו התרומות, זה בדיוק המקום שמדינת ישראל צריכה להכניס את היד לכיס.

עוזי דיין: אז תן לו משכורת, אל תיתן לו טובות.

משה אבוטבול: ומה אתה חייב לדחוף עוד אברכים וכל הדברים האלה?

משה אבוטבול: אתה לא יכול לדלג על זה?

משה אבוטבול: הרי אפשר – – –

עודד פורר: זה עניין של סדרי עדיפויות.

עודד פורר: זה עניין של סדרי עדיפויות.

משה אבוטבול: זה לא חייב להיות – – –

עודד פורר: – – – אם יש כסף, ועדיין יש.

קרן ברק: חברי הכנסת של ישראל ביתנו, קודם כול, אתם לא מסתפקים בתשובתו של השר?

אלכס קושניר: אני אגיד לך מה – – –

מיכאל ביטון: מה שאנחנו עושים – – – אני מציע לאשר את זה.

אלכס קושניר: דבר שני, אני, לעומת לשכת השר, נמצא בקשר עם החיילים עצמם.

אלכס קושניר: אז אני חושב שכדאי שנדון בזה בוועדת הכספים – – –

מיכאל ביטון: אני מבקש להסתפק בזה – – –

קרן ברק: השר מבקש להסתפק.

קרן ברק: אנחנו נצטרך להעלות את זה להצבעה – – –

מיכאל ביטון: – – – תשובות טובות.

עודד פורר: עוזי, אתה מסכים שזה ילך לוועדת הכספים, כדי שתהיה פה – – –

מיכאל ביטון: לחוץ וביטחון.

מיכאל ביטון: אם לא, אז חוץ וביטחון, אבל אני מעדיף שיסתפקו בתשובה, כי אני חושב שהתשובה טובה.

קרן ברק: אתה מבקש שיסתפקו בתשובה שלך ואתם מבקשים שזה בכל זאת יגיע לוועדה, אז אנחנו צריכים להעמיד את זה להצבעה.

אלכס קושניר: ועדת כספים.

קרן ברק: לא בטוח שיש לכם רוב, אתם שמים לב.

אלכס קושניר: אם לא – לא, אין בעיה.

קרן ברק: אין לך רוב.

קרן ברק: אתה לא מעדיף שזה יגיע לוועדה?

עודד פורר: – – – לוועדת הכספים.

מיכאל ביטון: בואו נסכם שאנחנו נביא לכם דיווח בנושא בעוד ארבעה חודשים.

אלכס קושניר: לא.

מיכאל ביטון: – – – מי אמר – – –

קרן ברק: אנחנו נעמיד את זה להצבעה.

קריאה: לא מצביעים.

קריאה: ההצבעה היא בעד או נגד ועדה.

קרן ברק: בסדר, אם הם רוצים ואנחנו מצביעים נגד, זה יורד מסדר-היום.

קרן ברק: זה אותו הדבר.

מיכאל ביטון: אז אנחנו נגד.

אלכס קושניר: מה הבעיה?

אלכס קושניר: או נלך לוועדת הכספים, נדבר על זה בוועדת כספים.

אלכס קושניר: מה הבעיה?

מיכאל ביטון: – – – חוץ וביטחון.

קרן ברק: אני אשאל עוד פעם: אתם רוצים להביא את זה להצבעה?

עודד פורר: הגשנו הצעה לסדר-היום ואנחנו מבקשים שתעבור לדיון בוועדת כספים.

קריאות: – – –

עודד פורר: מה אכפת לך שזה יידון בוועדת כספים?

עודד פורר: ממה אתה – – –

קריאה: זה לא יעבור.

מיכאל ביטון: יש הצעה להעביר לחוץ וביטחון – – –

קרן ברק: יש הצעה לחוץ וביטחון?

קריאה: לא.

קריאה: כן, כן, מה זאת אומרת לא.

עודד פורר: אנחנו מסכימים לחוץ וביטחון.

קרן ברק: אוקיי, ההצעה תגיע לוועדת החוץ והביטחון.

קרן ברק: סליחה, הצבעה – ההצעה לסדר-היום תעבור לוועדת החוץ והביטחון.

קרן ברק: מי בעד?

קרן ברק: מי נגד?

קרן ברק: מצביעים.

קרן ברק: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 3 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

קרן ברק: בעד – שלושה, אין מתנגדים.

קרן ברק: אני מוסיפה את אלכס קושניר, עודד פורר, ענת כנפו, משה אבוטבול, ניסים ואטורי – זה חמישה; עוזי דיין – זה שישה, אז תשעה בעד, אין מתנגדים.

קרן ברק: ההצעה עוברת לוועדת החוץ והביטחון להמשך הדיון.

קרן ברק: תודה.

קרן ברק: תם סדר-היום, ישיבה זו נעולה.