ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 126, 2021-01-27 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת.

יריב לוין: היום יום רביעי, י"ד בשבט התשפ"א, 27 בינואר 2021.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום אנו מציינים בעולם כולו את יום השואה הבין-לאומי.

יריב לוין: זהו היום שבו הקהילה הבין-לאומית מתייחדת עם זכרם של ששת המיליונים שנרצחו בדרכים האכזריות ביותר על ידי הנאצים ועוזריהם.

יריב לוין: עצם קיומו של יום בין-לאומי שבמהלכו מדינות רבות בעולם מציינות את זכר השואה הוא דבר שאינו מובן מאליו.

יריב לוין: זו תולדה של מאמצים רבים אשר הוביל בשעתו השר וחבר הכנסת לשעבר סילבן שלום בעת שכיהן כשר החוץ.

יריב לוין: מה שהיה חשוב אז חשוב לא פחות גם היום.

יריב לוין: ציון יום השואה הבין-לאומי חשוב לשם עשיית צדק עם זכרם של נרצחי השואה גם במישור הבין-לאומי, אלא שחשיבותו של יום זה אינה תמה בכך.

יריב לוין: יום השואה הבין-לאומי מקבל חשיבות מיוחדת נוכח השתוללות האנטישמיות בעולם, המרימה את ראשה גם היום.

יריב לוין: האנטישמיות החדשה אינה באה לידי ביטוי רק בשנאת יהודים באשר הם, אלא באה לידי ביטוי במידה רבה בפעילותם של יחידים ושל ארגונים הקוראים להחרים את מדינת ישראל, השוללים את זכותו של העם היהודי למדינה משלו, התומכים בטרור ופועלים להביא להשמדת ישראל.

יריב לוין: כל זאת, בשעה שגם האנטישמיות בצורתה המוכרת מן העבר גואה בעולם, בפרט על רקע המשבר הכלכלי הנלווה למגפת הקורונה.

יריב לוין: אנו מצווים להמשיך ולהילחם באנטישמיות על כל צורותיה.

יריב לוין: יום זה הוא מרכיב חשוב בהגברת המודעות ובהבנה של צורך זה.

יריב לוין: כאן, בכנסת ישראל, אנו מבקשים להתייחד, יחד עם העולם כולו, עם זכרם של ששת המיליונים אשר נרצחו בידיהם הנפשעות של הנאצים ועוזריהם.

יריב לוין: נזכור כל אחת ואחד אשר לא שפר עליהם גורלם ואשר לא זכו לראות בתקומתה של מדינה יהודית המעניקה ביטחון ליהודי העולם כולו.

יריב לוין: בראש מורם נאמר לזכרם ולמען הדורות הבאים: לעולם לא עוד.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים מכאן להודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הידוק הגבלות) (תיקון), התשפ"א–2021.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: [נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים מכאן לדיון בתקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הידוק הגבלות) (תיקון), התשפ"א–2021.

יריב לוין: כפי שהחוק מחייב, התקנות הונחו על שולחן הכנסת.

יריב לוין: ניתנה אפשרות לוועדות המתאימות לדון בהן.

יריב לוין: לצערי, הדבר הזה לא קרה.

יריב לוין: משחלף המועד לדיון בוועדות, עומדים לרשות המליאה שלושה ימים לשם אישור התקנות.

יריב לוין: בתוך מסגרת הזמן הזאת, אנחנו מקיימים את הדיון הנוכחי.

יריב לוין: אני מזמין את סגן שר הבריאות יואב קיש להציג את התקנות.

יריב לוין: בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, לפני שאני מתחיל, אני חייב לספר ליושב-ראש שכשחוקקנו את חוק הקורונה, או "חוק הקורונה הגדול", כמו שאומרים, רצינו לתת לכנסת סמכויות, כמו שנכון לעשות בכל חשיבה על שלטון של פיקוח פרלמנטרי.

יואב קיש: בעצם לכנסת יש סמכות לעצור את הממשלה גם מלהטיל סגר.

יואב קיש: ההחלטה נמצאת בידיים של ועדת הכנסת הרלוונטית, ועלתה שאלה במסגרת החקיקה: מה אם יחליטו לא לדון?

יואב קיש: אתה יודע, אם יש החלטה – כן או לא – זאת החלטה לגיטימית לחלוטין, אבל אם יהיה מצב שאיזה יושב-ראש ועדה ינסה למסמס, להפעיל לחצים, ירצה אולי להשיג הישגים בתחומים אחרים ולמנף את העמדה שהוא נמצא בה, אז אמרנו: אוקיי, אז במצב הזה שלא תהיה החלטה בוועדה, ניתן פרק זמן מסוים ואז נגיע למליאה.

יואב קיש: אני חייב לומר שאני ברמה האישית, בנקודת הזמן הזאת, לא האמנתי שאמצא את עצמי על הדוכן במליאה בדיוק באותה סיטואציה ספציפית שבה אני בא ומבקש את אמון המליאה כי ועדת הכנסת לא דנה בנושא.

יואב קיש: מה ששונה מהמתאר שדיברנו עליו הוא שלא מדובר ביו"ר ועדה שהחליט למנף איכשהו איזה רצון שלו ולא דן בנושא.

יואב קיש: מדובר באירוע מכֻוון של מפלגה שהיא שותפה פריטטית בממשלה, שמונעת מהממשלה – שהיא החליטה על דעתה.

יואב קיש: הסגר הזה הוא לא משהו שנולד באוויר, זה משרד הבריאות הביא והציג בקבינט הקורונה ואחר כך לממשלה כולה את כל הפרטים, את כל המסגרת, את המשמעויות ומה עושים.

יואב קיש: כולנו מבינים היום באיזה עומס מטורף נמצאים מערכת הבריאות ובתי החולים.

יואב קיש: אותה מפלגה שתמכה בממשלה מונעת מהוועדה של הכנסת להתכנס ולקבל את ההחלטה.

יואב קיש: אני חייב לומר לך, היושב-ראש, זה מצב הזוי.

יואב קיש: בעיניי אנחנו באירוע של מורכבות ומשילות שהוא חסר תקדים.

יואב קיש: אני נותן פה אולי איזה פרומו ואזהרה, ואני אומר את זה בעיקר לשר התקשורת, שר המשפטים ושר הביטחון – ואולי, אני לא יודע, אולי עוד איזה שר: יש לך, חבר כנסת בני גנץ, אחריות ושותפות בממשלה, ויש לך סמכות פריטטית בממשלה, ולא יכול להיות שבאירוע הזה אתה מונע מהממשלה לממש מדיניות כלפי נגיף הקורונה.

יואב קיש: זה פשוט אירוע לא נתפס.

יואב קיש: היום אנחנו מדברים על דיון בוועדה על חוק שאתה חושב שהוא הדבר הכי חשוב – לא, הכי חשוב זה שמדינת ישראל תילחם בנגיף הקורונה.

יואב קיש: לכן הגענו לרגע הזה, כמו שאמרת, היושב-ראש, שבו אנחנו בעצם מבקשים את אמון הכנסת, להצביע על תקנות הסגר שמדינת ישראל כולה נמצאת בו עד יום ראשון.

יואב קיש: ביום חמישי, להבנתי, יתקיים דיון בממשלה על הארכת הסגר.

יואב קיש: משרד הבריאות מבקש – ותומך – להאריך את הסגר לנוכח נתוני התחלואה, לנוכח התחלואה הקשה.

יואב קיש: אני אעבור על זה בהמשך, אבל אני אעבור רגע בקצרה גם על ההגדרות הספציפיות שביקשו שאקריא.

יואב קיש: אנחנו מדברים אכן על אישור חלק מתקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש, לפי חוק סמכויות מיוחדות (הוראת שעה), התשפ"א–2020.

יואב קיש: בהתאם למנגנון, התקנות צריכות להיות מוגשות לוועדה כנסת, כמו שאמרנו, ולקיים דיון במהלך 24 שעות.

יואב קיש: אם אנחנו לא באירוע הזה, בסוף זה מגיע למליאה.

יואב קיש: כך הגענו לנקודת הזמן הנוכחית.

יואב קיש: ביום 7 בינואר 2021, לנוכח נתוני התחלואה הגבוהים, אישרה הממשלה תקנות מיוחדות של הידוק הגבלות, ואלה הוגדרו הגבלות בתחומים, חינוך, תנועה, תחבורה ופעילות במקומות עבודה, עד 21 בינואר.

יואב קיש: בנוסף, במסגרת תקנות הידוק ההגבלות הוארך עד אותו מועד תוקפן של הגבלת פעילות, והעיקריות בהן הן ההגבלה על יציאה ממקום המגורים, התקהלות, חובת שמירת מרחק והגבלות על פעילות המסחר והמשק.

יואב קיש: לצערי, נוכח המשך המגמה המדאיגה של עלייה בתחלואה, חולים קשים מאושפזים ועומס על בתי חולים, אישרה הממשלה ב-19 בינואר תיקון עד ליום 31 בינואר 2021.

יואב קיש: מה שמובא בפני מליאת הכנסת כעת היא הצעה לאשר את ההוראות שתוקפן הוארך, ואשר נקבעו בתקנות לפי סעיפים 6 ו-7 לחוק, שעניינן הגבלה על יציאה מהבית, למעט למטרות המותרות, כולל האיסור על יציאה לטיסה, שמירה על מרחק במרחב הציבורי, איסור התקהלות במרחב הפרטי והציבורי, הגבלות על נסיעה בכלי תחבורה פרטי, הגבלות על תפילה במבנה, וכן ההיבטים – – אכיפה ברבים?

ירדנה מלר-הורוביץ: אכיפתיים.

יואב קיש: כן, בדיוק.

יואב קיש: – – האכיפתיים – בלי דגש לא בכ"ף ולא בפ"א – של הוראות אלה וההגדרות שקבועות בתקנות, הנוגעות להוראות אלה כמפורט להלן: 1.

יואב קיש: תקנה 1 לעניין ההגדרות "אנשים הגרים באותו מקום" ו"התקהלות"; 2.

יואב קיש: תקנות 2, 3(א), 4, 6 ו-10(א); 3.

יואב קיש: העבירה לפי תקנה 13(א)(1), ותקנות 14–19 לעניין העבירה האמורה.

יואב קיש: משמעות אישור הכנסת לתקנות אלה בשלב זה היא, ראשית, הארכה של הסעיפים האמורים, כולל הארכת הסגר, עד ליום 31 בינואר.

יואב קיש: שנית, לעניין ההיבטים הפליליים של התקנות, ללא אישור המליאה לתקנות אלה תתבטל האחריות הפלילית לעשיית עבירות הנובעות מהתקנות, יוחזר כל קנס ששולם בגין הפרתן ויתבטלו הליכי אכיפה שננקטו בשל עבירות כאמור.

יואב קיש: תראו את האבסורד: אנחנו עכשיו בוועדת חוקה דנים, ויש מוטיבציה משמעותית מאוד של חלק ממפלגות הבית שתהיה אכיפה משמעותית יותר.

יואב קיש: אם התקנות האלה לא עוברות, כל האכיפה שנעשתה מבוטלת, ואיפה האכיפה אז?

יואב קיש: לצערי, אנחנו באירוע פוליטי.

יואב קיש: אני אומר פה שוב: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את התקנות שהתקינה הממשלה בהצעת ההחלטה.

יואב קיש: דרך אגב, אם המליאה מחליטה, תוקף התקנות, להבנתי, הוא עד יום ראשון 31 בינואר בחצות.

יואב קיש: אני רוצה לסכם את דבריי, אני לא אאריך.

יואב קיש: אני יודע שיש רשימת דוברים, ואני גם אעלה לסכם.

יואב קיש: אבל אני רוצה לומר שוב: אנחנו אולי בנתוני התחלואה הכי קשים שהיינו בהם מתחילת המגפה.

יואב קיש: הגל השלישי – כמעט כל גל משיג את קודמו ונהיה יותר משמעותי בכל ההיבטים.

יואב קיש: הסיבה העיקרית לתחלואה הקשה היא גם המוטציות והווריאנטים הבריטיים, ואולי גם הדרום אפריקני.

יואב קיש: אנחנו פשוט באירוע שאנחנו חייבים לעצור אותו.

יואב קיש: הדרך היחידה, הכלי היחיד האפקטיבי – זו לא המצאה ישראלית, בכל העולם הוכח כך – כאשר אתה בגל התפרצות, הכלי היחיד שיודע לעצור התפרצות זה סגר.

יואב קיש: אני חושב שזה יהיה חוסר אחריות אם הבית הזה כולו לא יצביע בעד ההחלטה להמשיך עם תקנות הסגר.

יואב קיש: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לסגן השר יואב קיש.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן לרשימת הדוברים.

יריב לוין: הראשון בהם – חבר הכנסת עוזי דיין, בבקשה.

עוזי דיין: כבוד היושב-ראש, מזכירת הכנסת, כנסת נכבדה, דעתי לגבי החוק הזה ידועה, ואני רוצה להקדיש שתי דקות – – –

יריב לוין: תקנות, חבר הכנסת דיין, תקנות.

עוזי דיין: אני רוצה להגיד מילה לגבי – – –

יריב לוין: לא, אני אומר שאלה תקנות, זה לא חוק.

עוזי דיין: לא הבנתי.

יריב לוין: אלה תקנות, לא חוק.

יריב לוין: תקנות, לא חוק.

עוזי דיין: כן, כן.

יריב לוין: אמרת עמדתך לגבי החוק.

יריב לוין: אני אומר שהמדובר בתקנות.

עוזי דיין: תודה על התיקון.

עוזי דיין: עמדתי לגבי התקנות ידועה – –

יריב לוין: שיהיה ברור במה אנחנו עוסקים.

עוזי דיין: – – ואני מבקש להקדיש שתי דקות להזכיר שהיום הוא יום הזיכרון הבין-לאומי לשואה.

עוזי דיין: יפה ביהדות שתמיד לכל זכור אנחנו מצמידים שמור – זכור ושמור – ועלינו היום לזכור ולשמור חמש נקודות שאני רוצה להדגיש בקצרה: נקודה אחת – האנטישמיות נמשכת, רק לובשת פנים חדשות.

עוזי דיין: האנטישמיות המודרנית מסווה את עצמה כביקורת לגיטימית על ישראל.

עוזי דיין: כשתהיה ביקורת לגיטימית בכל מקום – על סוריה, על איראן – אז אני מוכן לשקול לשמוע גם את הביקורת הזאת.

עוזי דיין: אם היא איננה אז זה סוג של אנטישמיות.

עוזי דיין: נקודה שנייה – החתירה הבלתי-נלאית של איראן ליכולת גרעינית אופרטיבית היא איום בשואה נוספת.

עוזי דיין: האפיפיור אמר היום שאידיאולוגיה מעוותת יכולה לגרום לעוד שואה, אז הינה, יש לנו שתי אידיאולוגיות מעוותות במכה אחת: האנטישמיות המודרנית והחתירה של איראן להגמוניה, ומכאן – לגרעין שיעזור לה לעשות את זה.

עוזי דיין: נקודה שלישית – אסור לתת לאיום הזה לגדול לכדי איום קיומי, והדרך לעשות את זה היא להגדיר אותו מההתחלה כאיום בלתי נסבל, ואז הוא לא יגיע, אם נהיה נחושים במצב הזה.

עוזי דיין: נקודה רביעית – כל תמיכה בין-לאומית בגישה, ובפרט התפכחות לנוכח מה שנראה כמדיניות חדשה של ארצות הברית, תהיה לעזר רב, אבל בסופו של דבר האמת הפשוטה מורכבת משש מילים: אם אין אני לי – מי לי.

עוזי דיין: ובסוף רק תזכורת של שמור וזכור לכל אחינו היהודים באשר הם שם: יש לנו רק מדינת לאום אחת, וקוראים לה מדינת ישראל.

עוזי דיין: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת משה טור פז, בבקשה.

משה טור פז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בימים האחרונים אני מוצף בפניות של חרדים שמבקשים לא להיות חרדים, כלומר לא לפחד – ציבור שמבקש לא לפחד מההפקרות שמתנהלת ברחובות של הערים החרדיות על ידי קבוצות שוליים; ציבור שמבקש לא להיכנע לדימוי הציבורי שנוצר לכלל הציבור, ההכללות הגורפות, שעושות עוול; ציבור שמבקש לא לפחד מהקרע שנוצר בין החברה הישראלית הכללית לחברה החרדית, ביום שאחרי הקורונה.

משה טור פז: רוב מוחלט של החרדים רוצים דבר פשוט: לא להיות חרדים, כלומר לא לפחד.

משה טור פז: כדי שהחרדים לא יחרדו, צריך ערך בסיסי ופשוט של שוויון, שוויון בפני החוק, שלפיו אין הבחנה בין מפירי סגר, או מפירי סדר, אלא אכיפה שווה ומכבדת.

משה טור פז: אם יש צורך בהרתעה באמצעות העלאת קנסות – בואו נעשה את זה; אם יש צורך בהרתעה באמצעות הגברת נוכחות שוטרים ברחובות – בואו נעשה את זה.

משה טור פז: המסר ברור: כולם חייבים להישמע לכללים, ומי שמסכן את הזולת ומחריד את מנוחתו צריך להיענש.

משה טור פז: הקורונה היא הזדמנות ענקית לאחדות, אחדות של הציבור הישראלי: ערבי, דתי, חילוני וחרדי.

משה טור פז: כולנו אחים, וגם אחים לצרה.

משה טור פז: אסור לתת לתופעות שוליים לפרום את גלימת האחדות.

משה טור פז: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת ניצן הורוביץ – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת אריאל קלנר, בבקשה.

אריאל קלנר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום הוא יום השואה הבין-לאומי.

אריאל קלנר: כיושב-ראש השדולה למאבק בדה-לגיטימציה עסקתי רבות בנושא ה-BDS, בנושא החרמות נגד ישראל והדה-לגיטימציה נגד ישראל.

אריאל קלנר: היום אני רוצה לגעת בנקודה קצת אחרת, חשובה לא פחות.

אריאל קלנר: אני עומד כאן כנצר למשפחת ניצולי שואה.

אריאל קלנר: חשוב מאוד לזכור שהשואה לא החלה בתאי הגזים, היא החלה בדמוניזציה ובהפיכת היהודי לתת-אדם.

אריאל קלנר: הלקח שלנו הוא "לעולם לא עוד"; הלקח הוא לא לשתוק.

אריאל קלנר: אני רוצה לדבר על סכנה, סכנה גדולה, סכנת השתיקה וההשתקה, כי הסכנה היא היכן שלא מדברים.

אריאל קלנר: מכון ממרי, הממוקם בוושינגטון ובראשו עומד יגאל כרמון, החל לעקוב אחרי דרשות במסגדים בצפון אמריקה והגיע לממצאים מסמרי שיער.

אריאל קלנר: למעט כמה אימאמים ליברלים, הרוב המכריע של הדרשות, אדוני היושב-ראש, הן הטפה לאנטישמיות פרועה.

אריאל קלנר: זה קורה בארצות הברית, זה קורה בקנדה.

אריאל קלנר: מתחת לפני השטח של חברה דוברת אנגלית צומחת תרבות רחבת היקף שבה תעמולה כמו נאצית היא לא היוצא מן הכלל.

אריאל קלנר: מבחינתם, יהודים נמצאים מאחורי כל מעשה זדון בעולם, מפיגועי 11 בספטמבר ועד לרצח תינוקות והמצאת דאעש.

אריאל קלנר: כמה דוגמאות רק: אוה, אללה, השמד אותם ואל תרחם על צעיריהם וזקניהם, התפלל האימאם עמאר שאהין במרכז האסלאמי בדייוויס, צפון קרוליינה; כל עוד יישאר מסגד אל-אקצא תחת רגליהם של קופים וחזירים, אומה זו תישאר מושפלת, אומר השייח' אימאן אל-קסאבי מהמרכז האסלאמי בג'רזי סיטי; להשמיד את היהודים המקוללים אחד-אחד; אוה, אללה, הפוך את ילדיהם ליתומים ואת נשותיהם לאלמנות, השייח' סייד אל-ג'טאווי במונטריאול.

אריאל קלנר: לא נמשיך.

אריאל קלנר: לצערי, הסתה אנטישמית פראית זו לא מקבלת את תשומת הלב הראויה לה.

אריאל קלנר: אולי זה בגלל הפוליטיקלי קורקט, אולי זה מסיבות אחרות.

אריאל קלנר: כיושב-ראש השדולה למאבק באנטישמיות ובדה-לגיטימציה אני פונה אליכם, אחיי ואחיותיי היהודים בתפוצות, ואני אומר לכם: אסור לפחד ואסור לשתוק, גם אם יאשימו אתכם באסלאמופוביה.

אריאל קלנר: ההיסטוריה מלמדת אותנו שהתעלמות ושתיקה לא מעלימות את הבעיה אלא גורמות לה להתעצם.

אריאל קלנר: אנחנו כאן לצידכם, ונסייע בכל מה שצריך.

אריאל קלנר: רק אל תשתקו.

אריאל קלנר: לעולם לא עוד.

אריאל קלנר: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת שלמה קרעי – איננו; חבר הכנסת אלעזר שטרן – לא נמצא; חבר הכנסת צבי האוזר – לא נמצא; חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – לא נמצא; חבר הכנסת עופר כסיף – לא נמצא; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – אף הוא איננו; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – לא נמצאת; חברת הכנסת תמר זנדברג – לא נמצאת; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – לא נמצאת; חבר הכנסת סעיד אלחרומי – לא נמצא; חבר הכנסת יאיר גולן – אף הוא איננו; חבר הכנסת איימן עודה – איננו; חבר הכנסת ווליד טאהא – לא נמצא; השרה עומר ינקלביץ' – אף היא לא כאן; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – איננו; חבר הכנסת עמית הלוי – איננו; חברת הכנסת קטי שטרית – איננה; חבר הכנסת משה אבוטבול – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת יעקב טסלר, בבקשה.

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, תארו לעצמכם שאתם פוסעים ברחוב בכל מדינה בעולם ונתקלים בפרסום הבא:

יעקב טסלר: תמונה ענקית של יהודי ועליו הכיתוב "מסוכן לבריאות הציבור".

יעקב טסלר: כיהודים, מה זה היה מזכיר לכם?

יעקב טסלר: חבריי חברי הכנסת, זה בדיוק מה שמרצ עשתה.

יעקב טסלר: בקמפיין הסתה גזעני, על גבול אנטישמי, נראה האדמו"ר מוויז'ניץ שליט"א ומעליו הכיתוב "מסוכן לבריאות הציבור".

יעקב טסלר: אביגדור ליברמן קרא לא להמתין לממשלה ולפתוח את מערכת החינוך, בוגי יעלון הצהיר כי אפילו אם יידבקו מאות אלפי בני אדם, לא ימנעו ממנו להפגין בכל הכוח, ואילו חבר מפלגת מרצ עצמה, יאיר גולן, אתם יודעים מה הוא אמר?

יעקב טסלר: כי משבר הקורונה הוא אחיזת עיניים.

יעקב טסלר: אבל לא ראיתי את תמונתו של יאיר גולן מתנוססת בשלטי חוצות – "מסוכן לבריאות הציבור".

יעקב טסלר: הקריאות של פוליטיקאים ואישי ציבור להפר את הנחיות הממשלה אינן מסוכנות לבריאות הציבור; ההסתה כנגד הסגרים והקורונה אינה מסוכנת לבריאות הציבור; הפוליטיקאים שנתפסו מפירים בעצמם את ההנחיות אינם מסוכנים לבריאות הציבור; אלפי המפגינים בבלפור ללא שמירה על הנחיות אינם מסוכנים לבריאות הציבור.

יעקב טסלר: העיקר מצאו את האשם ואת האדם המסוכן ביותר בישראל, האדמו"ר מוויז'ניץ.

יעקב טסלר: האדמו"ר, שהביע את כאבו מסגירת מוסדות החינוך לכלל ילדי ישראל, הגורמת לנזקים חינוכיים, לנזקים שעליהם אין חולק, הפך לאדם מסוכן.

יעקב טסלר: ועל ידי מי?

יעקב טסלר: על ידי מפלגת מרצ, מפלגה מדשדשת בסקרים; העומד בראשה, חבר הכנסת ניצן הורוביץ, מכונה על ידי בכירים בתוך מפלגתו, כפי שפורסם בזמן ישראל, אנטיפת, רגזן, ממורמר, כמי שלא בוחל בשקרים וכפוליטיקאי המעדיף סיקור תקשורתי על פני מהות.

יעקב טסלר: אבל אם הוא חושב כי בהפצת שקרים הוא יצליח לקושש קולות בבחירות, הוא טועה.

יעקב טסלר: לא האדמו"ר מסוכן לבריאות הציבור, הם עצמם סכנה לבריאות הציבור.

יעקב טסלר: סגירת מוסדות חינוך והשתקת הבל פיהם של תינוקות של בית רבן, שעליהם העולם עומד – זה סכנה לבריאות הציבור.

יעקב טסלר: המשך חילולי שבת במרחב הציבורי הוא סכנה לבריאות הציבור.

יעקב טסלר: כידוע, שבת היא מלזעוק ורפואה קרובה לבוא.

יעקב טסלר: חבריי חברי הכנסת, את המרצ הזה אי-אפשר להכשיר.

יעקב טסלר: חציתם פה את כל הקווים.

יעקב טסלר: המפלגה שחרתה לעצמה את הדאגה לזכויות האזרח והפרט התירה את דמו של האדמו"ר ושל הציבור החרדי כולו.

יעקב טסלר: איבדתם את הלגיטימיות להתבטא בגנות האלימות, ההסתה, הגזענות והפילוג.

יעקב טסלר: איבדתם את הזכות להילחם עבור זכויות מיעוטים.

יעקב טסלר: אי-אפשר להסית לאלימות כנגד מיעוט אחד ולחרות על דגלך זכויות מיעוטים אחרים.

יעקב טסלר: מרצ, הפכתם למפלגה של שנאה.

יעקב טסלר: איך אתם צועקים?

יעקב טסלר: בושה, בושה, בושה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת אחמד טיבי – איננו; חבר הכנסת אוריאל בוסו – איננו; חבר הכנסת אלכס קושניר – גם הוא לא נמצא; חבר הכנסת יוסף ג'בארין – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום יום חשוב לכולנו, היום הבין-לאומי לזיכרון השואה.

יבגני סובה: ביום כזה חשוב אנחנו לא רק נזכרים בזיכרון השואה, בכל מי שנספה, אלא גם חושבים על הגבורה היהודית.

יבגני סובה: למעלה ממיליון וחצי לוחמים יהודים לחמו נגד הצורר הנאצי בצבאות הברית נגד גרמניה הנאצית, ובהם גם שני הסבים שלי, ואני מניח שלהרבה אנשים יש את הסיפורים האישיים של היום הזה.

יבגני סובה: וביום כזה, כשאנחנו נזכרים מה היה אם צה"ל היה קיים ב-1945, 1941–1945 – סביר להניח שהשואה לא הייתה מתרחשת.

יבגני סובה: לפני כשנה וחצי, אדוני היושב-ראש, זכיתי להשתתף בטקס מאוד מרגש בכנסת.

יבגני סובה: הייתי ח"כ חדש, נבחרתי רק כמה שבועות לפני כן לכנסת, ושאלו אותי אם יש לי סיפור שקשור לשואה.

יבגני סובה: אמרתי: בוודאי.

יבגני סובה: מצד אשתי, מצד חמותי, כל המשפחה נספתה – של אביה, המשפחה שהייתה לפני המלחמה, חמשת הילדים פשוט נרצחו בבלרוס.

יבגני סובה: ומצד אימא שלי, סבתא שלי, שתיבדל לחיים ארוכים, שבעוד יומיים תחגוג 90, היא הייתה ילדה בת עשר כשהתחילה המלחמה, ושני האחים שלה שירתו – אחד נהרג לצערי ואחד היה קצין בצבא האדום, והוא גם סיפור ההשראה שלי בכל מה שקשור לשואה.

יבגני סובה: אז לקחתי לטקס הזה את בתי הבכורה, שהייתה אז בת שמונה וחצי, שנולדה כאן בארץ; היא צברית, בניגוד אליי – אני לא נולדתי בארץ.

יבגני סובה: ובדרך לירושלים סיפרתי לה את הסיפור של השואה, עד כמה שאפשר לספר תוך 40 דקות כשאתה נוסע לירושלים.

יבגני סובה: אמרתי שלפני כמעט 80 שנים היו נאצים שהיו לא טובים, שרצו לרצוח את העם שלנו ושהם רדפו אותנו, היהודים, רק בגלל שאנחנו היינו יהודים.

יבגני סובה: ואז, אחרי שבתי שמעה את כל הסיפור היא שאלה שאֵלה הכי תמימה שכל ילד יכול לשאול – היא שאלה אותי: אבא, איפה היה צה"ל?

יבגני סובה: איפה היה צבא ההגנה לישראל?

יבגני סובה: ואני, נחנקתי בגרוני, כי לא ידעתי מה לענות.

יבגני סובה: התחלתי להסביר שצה"ל הוקם רק שלוש שנים אחרי שהסתיימה המלחמה, אחרי שהמלחמה הסתיימה בניצחון הגדול על הנאצים.

יבגני סובה: את הסיפור הזה אני חושב שיש לספר לכל הילדים שלנו, לנכדים לוכל מי שיבוא בדורות הבאים.

יבגני סובה: למה אני מספר את הסיפור הזה דווקא ביום הזה?

יבגני סובה: כי הערבות שלנו לזה שלא תתרחש שואה זה הצבא החזק, צבא ההגנה לישראל.

יבגני סובה: כל מי שהיום לא מבין את החשיבות של השירות הצבאי כנראה לא מבין את ההיסטוריה, כי אם לא תהיה חברה חזקה ואם לא יהיה צבא חזק, אז איך אנחנו נבטיח שלא תקרה שואה, שנצליח למנוע את השואה הבאה?

יבגני סובה: הרי בלי צה"ל, בלי צבא חזק, אין מדינה, ואין צבא חזק בלי חברה חזקה, ואם אנחנו לא נהיה חברה חזקה ולא נכבד אחד את השני ולא נכבד את החוקים במדינה, אז לא תהיה לנו לא חברה חזקה וגם לא צבא חזק.

יבגני סובה: לכן, אדוני היושב-ראש, שירות צבאי זה חלק בלתי נפרד מהחובות של כל אזרח, וכשאני שומע אנשים שאומרים: אני מוכן לשבת בכלא ולא לשרת בצבא, אני מתקומם.

יבגני סובה: כשאני מסתכל על ההיסטוריה ומנסה להבין מה קרה שם –אני שומע אנשים: צריך ללמוד תורה; אמרתי: אנשים שנרצחו למדו תורה.

יבגני סובה: אני מאמין שרוב האנשים שנרצחו למדו תורה.

יבגני סובה: אבל אם אתם נגד שירות צבאי, איך אנחנו נבטיח שלא תקרה שואה?

יבגני סובה: ודבר חשוב נוסף, אדוני היושב-ראש, ובזה אני רוצה לסיים: כשאנחנו מדברים על האתגרים שעומדים בפנינו כמדינה, אני לא הייתי ממליץ להשוות את זה לשואה.

יבגני סובה: נכון, יש את האיום האיראני, איום ביטחוני חשוב מאין כמוהו, אבל להשוות את זה לשואה – מה פתאום?

יבגני סובה: מה פתאום?

יבגני סובה: לבוא ולהגיד היום, לעשות פרפרזות היסטוריות בתקופה של קורונה – ואני פה חייב לצטט את ראש הממשלה, שאמר שהודעת פייזר על החיסונים זה כמו הפלישה לנורמנדי שפותחת את החזית ומנצחת במלחמה.

יבגני סובה: קודם כול אנחנו עוד לא שם, והדבר השני – זה גם לא הכריע במלחמה, עם כל הכבוד לפרישה לנורמנדי.

יבגני סובה: אז אני אומר כך: היסטוריה צריך לשמור, היסטוריה צריכה להיות מקום מכובד בשיח, כי בלי היסטוריה אין עתיד, אבל לבוא ולעשות השוואות, בטח בימים שחשובים לנו, לדעתי זה לא נכון.

יבגני סובה: כפי שאמרתי, אני רוצה שוב להדגיש את הנושא של השירות הצבאי – שכל אזרח במדינה הזאת חייב לכבד את השירות הצבאי ולבצע את המוטל עליו, כי בלי צבא חזק לא תהיה לנו שום ערבות לכך שלא תקרה שואה נוספת.

יבגני סובה: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני מבקש מאחור לשמור על שקט, אי-אפשר לשמוע את הדוברים.

יריב לוין: חבר הכנסת שבח שטרן – איננו; חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – איננו; חברת הכנסת מטי יוגב, את רוצה לדבר?

יריב לוין: אז אנחנו נעבור לדובר הבא ובינתיים תרדי למטה ואנחנו נחזור אלייך.

יריב לוין: חבר הכנסת איתן גינזבורג, בבקשה.

איתן גינזבורג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מה שקורה כאן בימים האחרונים הוא לא פחות ממדהים.

איתן גינזבורג: באמת, אני מאמין, חבריי בקואליציה, שאתם באמת לא בעד פתיחה של אותם מוסדות מפירי חוק בסגר הזה, אבל אין לי הסבר איך הליכוד והסיעות החרדיות נעמדים על הרגליים האחוריות בגלל מה שהם טוענים ומתארים כקומץ קיצוני ואנרכיסטי, למען פורעי חוק שמסכנים את הבריאות של עצמם ושל הציבור.

מכלוף מיקי זוהר: הוא משקר.

מכלוף מיקי זוהר: אתה משקר.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו תומכים בעמדה שלכם.

איתן גינזבורג: אני שמעתי אותך – –

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו תומכים בעמדה שלכם.

איתן גינזבורג: – – חבר הכנסת מיקי זוהר, איך התחלת להגיד דברים כאלה – –

מכלוף מיקי זוהר: אל תשקר.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו תומכים בעמדה שלכם.

איתן גינזבורג: – – ודברים אחרים.

איתן גינזבורג: בצוהריים אמרת משהו אחד, בערב אמרת משהו אחר – –

מכלוף מיקי זוהר: אתה עכשיו משקר לציבור.

איתן גינזבורג: – – היום אמרת משהו שלישי.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו תומכים בעמדה – –

איתן גינזבורג: אני כבר לא יודע לאיזו עמדה שלך להאמין.

מכלוף מיקי זוהר: – – שלכם, של כחול לבן.

איתן גינזבורג: ולכן – מציע לך לחכות.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו תומכים בעמדה – –

איתן גינזבורג: אני אאמין למה שאני אראה בעיניים – –

מכלוף מיקי זוהר: – – של כחול לבן.

איתן גינזבורג: – – כי בינתיים אמרת לי ארבע עמדות שונות.

מכלוף מיקי זוהר: אל תשקר לציבור.

איתן גינזבורג: ארבע עמדות שונות שמעתי ממך.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו תומכים בעמדה של כחול לבן.

מכלוף מיקי זוהר: נקודה.

איתן גינזבורג: במקום לטפל – מאה אחוז, שמח לשמוע.

מכלוף מיקי זוהר: אל תשקר, אל תשקר, זה הכול.

איתן גינזבורג: אני שמח לשמוע.

איתן גינזבורג: במקום לטפל במי שמפר את הסגרים – – –

קטי קטרין שטרית: פעם היינו שותקים, איתן.

קטי קטרין שטרית: היום אנחנו כבר לא שותקים.

מכלוף מיקי זוהר: די לפייק ניוז הזה.

איתן גינזבורג: במקום לטפל במי שמפר את הסגרים – –

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו נגד החרדים.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו הלכנו נגד החרדים.

איתן גינזבורג: – – אתם, חבריי בליכוד – –

קטי קטרין שטרית: רצינו לעזור לכם.

מכלוף מיקי זוהר: – – – אתכם.

איתן גינזבורג: – – אתם, חבריי בליכוד, חבריי בש"ס – –

מכלוף מיקי זוהר: למה אתה משקר לציבור?

איתן גינזבורג: – – וביהדות התורה – –

מכלוף מיקי זוהר: למה אתה משקר לציבור בשם הקמפיין הזה?

איתן גינזבורג: – – מאפשרים להמשיך לעבור על החוק.

קטי קטרין שטרית: אנחנו יודעים להיות נאמנים לשותפים.

איתן גינזבורג: בזמן שמיליוני ילדים נשארים בבית – –

אוסנת הילה מארק: איתן, אתם לא עוברים את אחוז החסימה, אז לא אכפת לכם שאנשים ימשיכו למות – – – את אחוז החסימה לא עוברת – – –

איתן גינזבורג: – – עסקים נסגרים, אתם, אתם, חברי סיעת הליכוד – –

אוסנת הילה מארק: – – – אתם, אתם – – –

איתן גינזבורג: – – חבריי בש"ס וביהדות התורה – –

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו תומכים בעמדה שלכם, די לשקר.

איתן גינזבורג: – – מאפשרים לאותם מוסדות חינוך – –

מכלוף מיקי זוהר: די לשקר.

איתן גינזבורג: – – להמשיך לשים קצוץ על כולם – –

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו תומכים בעמדה שלכם.

מכלוף מיקי זוהר: תפסיק לשקר.

איתן גינזבורג: – – ולהתנהל כאילו כלום.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו תומכים בעמדה שלכם.

מכלוף מיקי זוהר: אתה משקר במצח נחושה.

מכלוף מיקי זוהר: די כבר.

איתן גינזבורג: אז אתם, בסוף, רוצים שנמשיך להאריך את הסגר במתכונתו הנוכחית כדי להוריד תחלואה.

איתן גינזבורג: ואיך אפשר להוריד תחלואה אם הסגר לא נאכף, אם לא מאפשרים סמכויות?

איתן גינזבורג: איך נטפל במגפה הארורה הזאת, שכל יום מתים ממנה עשרות אנשים, כשאתם נאבקים במדינה, לא מאפשרים לה להיאבק במחלה?

איתן גינזבורג: אם אתם לא נותנים לגורמי האכיפה – –

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו תומכים בעמדה שלכם.

מכלוף מיקי זוהר: תפסיק.

איתן גינזבורג: – – את הכלים המתאימים?

מכלוף מיקי זוהר: די כבר, אתה משקר במצח נחושה.

מכלוף מיקי זוהר: תפסיק עם זה.

איתן גינזבורג: בהפקרות הזאת – – –

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו תומכים בעמדה של כחול לבן, מה לא ברור?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מיקי זוהר, חבר הכנסת מיקי זוהר – –

מכלוף מיקי זוהר: יו"ר הקואליציה אומר לך שהוא תומך בעמדת כחול לבן.

איתן גינזבורג: – – אני לא יודע לאיזו עמדה להאמין, לעמדה של היום – –

מכלוף מיקי זוהר: אתה סתם ממציא פה שקרים.

איתן גינזבורג: – – בבוקר, של אתמול בערב או של היום אחר הצוהריים.

מכלוף מיקי זוהר: העמדה של היום בבוקר לא השתנתה.

איתן גינזבורג: תגיד לי לאיזו עמדה להאמין – לעמדה שאתה אמרת – – –

קטי קטרין שטרית: – – –

איתן גינזבורג: ארבע עמדות אמרתי לי, ארבע עמדות.

מכלוף מיקי זוהר: אני מנסה, כל מה שאני מנסה לעשות – –

קטי קטרין שטרית: אומר לך את זה יושב-ראש הקואליציה.

מכלוף מיקי זוהר: – – זה פשרה ביניכם לבין החרדים.

מכלוף מיקי זוהר: אם אני לא מצליח לעשות את הפשרה ביניכם לבין החרדים אני תומך בעמדה שלכם.

מכלוף מיקי זוהר: מה לא ברור?

איתן גינזבורג: אדוני, אדוני, אני – – –

מכלוף מיקי זוהר: למה אתה משקר את הציבור?

יואב קיש: אתה הורס לו את כל הפוליטיקה.

איתן גינזבורג: אדוני – – –

יואב קיש: הרסת לו את כל הפוליטיקה.

מכלוף מיקי זוהר: הרסתי לך, אני יודע – – –

יואב קיש: הרסת לו את כל הפוליטיקה, מיקי.

יואב קיש: רחמנות.

איתן גינזבורג: אדוני, אני בסוף – – –

יואב קיש: הוא ניסה לעשות פוליטיקה על המגפה.

יואב קיש: כל הכבוד.

יואב קיש: כל הכבוד.

איתן גינזבורג: אדוני , אני מבקש – – –

אוסנת הילה מארק: אולי זה יעלה לך את אחוז החסימה.

יריב לוין: עד עכשיו התרשמתי שאתה דווקא לא – – –

איתן גינזבורג: אני מבין שאתה נהנה מזה, אבל בסוף אני – – –

יריב לוין: הרגשתי – – –

איתן גינזבורג: כשזה מול מיקי זוהר זה אחד – –

יריב לוין: הרגשתי שאתה נהנה מזה – –

איתן גינזבורג: – – כשזה הרבה – – –

יריב לוין: – – אבל אם זה לא המצב – – –

איתן גינזבורג: אז אם אתה רוצה שזה ימשיך להתנהל בצורה כזאת – – –

יריב לוין: טוב, חבר הכנסת גינזבורג מבקש שזכותו להישמע בלי הפרעות תישמר – – –

מכלוף מיקי זוהר: אבל הוא כל הזמן משקר – – –

אוסנת הילה מארק: אדוני היושב-ראש, הוא מביא – – –

ניסים ואטורי: זה לא יעזור לכם.

יריב לוין: חברי הכנסת – – –

מכלוף מיקי זוהר: בואו נמציא איזשהו חוק שמי שעומד ומשקר על הדוכן – –

יריב לוין: חבר הכנסת זוהר, חבר הכנסת זוהר – –

מכלוף מיקי זוהר: – – אפשר להוריד אותו מהדוכן.

יריב לוין: – – כל אחד יכול לומר על הדוכן את אשר על ליבו.

מכלוף מיקי זוהר: גם כשהוא משקר?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מיקי זוהר, מיקי זוהר.

יריב לוין: את אשר על ליבו.

מכלוף מיקי זוהר: אז לא צריך לשקר על הדוכן.

איתן גינזבורג: מיקי זוהר – – –

יריב לוין: תודה, תודה, חבר הכנסת זוהר.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: מספיק.

יריב לוין: תודה רבה.

איתן גינזבורג: אני לא בטוח שאתה רשום בסדר הדוברים, אבל מכיוון שהזכרתי את שמך, גם יש לך אפשרות אפילו להגיב.

יריב לוין: ואני מוסיף לך עוד דקה.

איתן גינזבורג: אני מודה לך.

איתן גינזבורג: אני, אדוני חבר הכנסת זוהר, שמעתי את עמדותיך המשתנות, ואני יודע דבר אחד: הגיעה הצעת חוק ממשלתית שכולנו תמכנו בה פה, 52 תומכים תמכו בה פה במליאה לפני כמה ימים, אבל בתוך הוועדה יש פה כמה חברים מטעם סיעתך שהדיבור היה אחר לגמרי ממה שכתוב בחוק.

מכלוף מיקי זוהר: – – – די כבר.

איתן גינזבורג: אבל בסדר, אנחנו נשמח שהחוק יעבור כלשונו.

מכלוף מיקי זוהר: מצוין.

איתן גינזבורג: כי כך צריך להתמודד עם המגפה הזאת, ולא צריך לנסות ולהתפשר, כי אתה יודע מה המשמעות של כל התפשרות.

יואב קיש: טוב מאוד.

איתן גינזבורג: אבל בינתיים, אדוני, אני שומע ארבע עמדות שונות ועוד לא ראיתי מה התכלית של ההצהרות האלה.

אוסנת הילה מארק: אתה עובר את אחוז החסימה או שאתה לא עובר את אחוז החסימה, זה המשמעות שלה.

איתן גינזבורג: העיקר, בסוף – – –

יריב לוין: חברת הכנסת מארק, תודה.

איתן גינזבורג: העיקר, בסוף נקבל את הסרטונים ואת הנאומים ואת הפוסטים ואת ההודעות שנאבקים ביחד בקורונה ושכולם ביחד עם אחד.

איתן גינזבורג: זו ציניות, ציניות שהרבה זמן לא ראיתי כמותה.

איתן גינזבורג: ואני אומר לכם, חבריי, אנחנו לא עושים את זה מתוך פוליטיקה כמו שאתם רוצים להגיד את זה.

ניסים ואטורי: אבל אתם הציניים הכי גדולים.

ניסים ואטורי: אתם מספרים סיפורים.

ניסים ואטורי: אתם הורסים את המהלך – – –

איתן גינזבורג: אתם רוצים, אתם רוצים לקרוץ לשותפים הטבעיים שלכם – –

יריב לוין: חבר הכנסת ואטורי, די.

איתן גינזבורג: – – כי גם לכם יש פוליטיקה, ואתם משתמשים בפוליטיקה הזאת.

איתן גינזבורג: אתם מנסים לעשות כל דבר בשביל שזה יקרה, אבל ברגע האחרון אולי, הלוואי שיקרה נס ובסוף נגיע למצב שבו החוק שהממשלה ביקשה, שראש הממשלה חתום עליו, ששר הבריאות יזם, גם יעבור.

מכלוף מיקי זוהר: הוא יעבור, החוק יעבור.

מכלוף מיקי זוהר: אני פה כדי לוודא שהוא יעבור, זו המשימה שקיבלתי מראש הממשלה – –

איתן גינזבורג: אני מבקש.

מכלוף מיקי זוהר: – – ומשר הבריאות – להעביר את החוק הזה.

איתן גינזבורג: אני מבקש, אני מבקש – – –

מכלוף מיקי זוהר: אתם בינתיים מונעים את החוק הזה.

איתן גינזבורג: אני מבקש מחבריי – – –

יריב לוין: תודה, חבר הכנסת זוהר.

יריב לוין: תודה.

איתן גינזבורג: אני אומר לכם שאם אין אכיפה אפקטיבית ואין אכיפה שוויונית, אין טעם להמשך הסגר הזה.

איתן גינזבורג: הסגר הזה, שמגביל אנשים, משאיר אנשים בבית, סוגר מקומות עבודה, ילדים נמצאים בבתים שלהם ואחרים עושים את זה לעצמם – לא יכול להימשך בצורה כזאת.

איתן גינזבורג: אנחנו רואים שהתחלואה – יש לנו נתונים שמתחילים להתייצב, ה-R יורד, רואים דברים שקורים.

איתן גינזבורג: לכן, צריך להתחיל לראות מה תוכנית העבודה מכאן ואילך.

איתן גינזבורג: לכן אני קורא לחברים – –

קריאה: אדוני היושב-ראש – – –

איתן גינזבורג: – – תתמכו בחוק הזה.

איתן גינזבורג: תתמכו בחוק הזה, כי אחרת אין שום משמעות לסגר במתכונתו, כשהאכיפה היא לא שוויונית ולא אפקטיבית.

איתן גינזבורג: אני אומר לכם, תעדיפו את הציבורי והממלכתי על פני האישי והפוליטי והתחמני, וכל הדברים האלה שאנחנו רואים בשלושת הימים האחרונים בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

איתן גינזבורג: תתעשתו כבר.

איתן גינזבורג: תודה.

קריאה: אני רק מבקש, אדוני היושב-ראש – אין שר במליאה.

יריב לוין: חברת הכנסת מטי יוגב, בבקשה.

יריב לוין: א.

יריב לוין: היה.

יריב לוין: לפחות אני ראיתי את השר כהן פה לפני רגע.

משה גפני: אולי – – –

יריב לוין: אתה משיב כשתורך יגיע, וזה לא רחוק.

יריב לוין: אתה רשום – – –

משה גפני: – – – לפני חודש.

משה גפני: מה קרה?

משה גפני: אין מוטציה?

יריב לוין: חבר הכנסת גפני, תורך יגיע, אבל עכשיו חברת הכנסת יוגב ברשות דיבור, ואני מבקש לקרוא לשר אלי כהן, שמשום מה יצא מהמליאה.

יריב לוין: חברת הכנסת יוגב, בבקשה.

מטי יוגב: אדוני היושב-ראש, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, לפני שאגש לגופו של עניין, רציתי רק להזכיר לכם שהיום אנחנו מציינים את יום הזיכרון הבין-לאומי לשואה, הנערך ביום שחרור מחנה אושוויץ, שנקבע על ידי העצרת הכללית של האו"ם.

מטי יוגב: ביום הזה אומות כל העולם מתחברות לזיכרון של הנספים בשואה ביחד עם העם היהודי, וטוב שנעשה זאת גם אנחנו.

מטי יוגב: נזכור ולא נשכח.

מטי יוגב: למען הסר ספק – איפה חבר הכנסת גינזבורג?

מטי יוגב: – אנחנו חושבים שלא תיתכן הצלחה באכיפה ללא הרתעה.

מטי יוגב: אני אף רואה ומבינה שללא סמכויות מינהלתיות ובהיעדר כלים שיטוריים, רכים כקשים, כמו הקנסות שאנו דנים בגובהם היום, כדי למנוע מקרי אלימות ושימוש מיותר בכוח, לא נצליח במשימה ובוודאי לא נצליח להתמודד עם הנגיף.

מטי יוגב: צריך לתת לגורמי האכיפה את הכלים המתאימים כדי להחזיר את ההרתעה, וצריך לתת את הכלים המתאימים כדי להחזיר את אמון הציבור באכיפה ובעבודת המשטרה.

מטי יוגב: הכי חשוב – צריך לתת את הכלים המתאימים לצורך השגת המטרה של הסגר הזה, סגר קשה ממילא.

מטי יוגב: אלמלא כל אלה, אחרי הסגר נמצא את המשק עם נזק כלכלי גדול יותר, וכן תהיה עלייה בתחלואה במקום הורדה דרסטית של מספר הנדבקים היומי.

מטי יוגב: עלינו לעשות הכול כדי לפתוח את המשק בהקדם ולחזור לחיים, ויפה שעה אחת קודם.

מטי יוגב: למען הסר ספק, אף אחד לא מעוניין להתעמר בתושבים, אך עלינו להיות אחראיים.

מטי יוגב: הקנסות הם רק כלי אחד להתמודדות עם נגיף הקורונה.

מטי יוגב: לבטל את המשך הסגר כמו שרוצים השר בני גנץ וחבריו בכחול לבן זה ממש חוסר אחריות, ילדותיות שנועדה לצורכי בחירות בלבד.

מטי יוגב: ניכר כי לא הושקעה מחשבה לא על בריאות הציבור ולא על טובתו.

מטי יוגב: אם לא נצביע היום בעד תיקון החוק אזי ידע כל אזרח במדינה כי ביום שישי המדינה נפתחה אחרי הסגר השלישי ללא שום הישג בהתמודדות עם מגפת הקורונה.

מטי יוגב: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברת הכנסת הילה שי וזאן, בבקשה.

הילה שי וזאן: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

הילה שי וזאן: צפיתי אתמול בסקר חדשות 12 והאמת שנשבר לי הלב, נשבר לי הלב לראות את עומק הפילוג שיש לנו בעם.

הילה שי וזאן: יותר מכל האומדנים למפלגה כזאת או אחרת ראיתי את הנתון המדהים והמדאיג כל כך ש-78% מהאנשים שמגדירים את עצמם מרכז-שמאל חושבים שהממשלה הבאה צריכה להיות בלי החרדים.

הילה שי וזאן: אבל יותר מכך, 52% ממחנה הימין, שאני מגדירה את עצמי חלק ממנו, לא רוצים לראות חרדים בממשלה הבאה.

הילה שי וזאן: 61% מכלל המדגם.

הילה שי וזאן: אלה נתונים מדאיגים ביותר שמבחינתי ממחישים עד כמה העם הזה מפולג, עד כמה גדול הקרע, עד כמה האכיפה הבררנית וחוסר המשילות של הממשלה והעומד בראשה יכולים להביא לתוצאות הרסניות עבורנו.

הילה שי וזאן: ביומיים האחרונים אנחנו מנסים בוועדת החוקה ליצור שוויון – שוויון שאמור להיות בסיסי – וזה לאשר את הצעת החוק שהממשלה עצמה היא שהביאה אותו בפנינו, אבל לצערי, אנחנו עומדים מול עוד ניסיונות לשטיקים וטריקים, לרכך את החוק ולהפוך אותו למה שהוא לא.

הילה שי וזאן: גם גורמים בקואליציה עצמה מנסים לשנות את החוק, שכאמור ראש הממשלה וממשלת ישראל הביאו.

הילה שי וזאן: אז אני רוצה לומר באופן ברור: ראש הממשלה, שבעצמו פילג את העם – –

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו לא רוצים לשנות את – – –

הילה שי וזאן: – – יכול לבוא ולנסות עכשיו להביא כל מיני קמפיינים של אחדות – –

קטי קטרין שטרית: הילה, אבל – – – על הגב של הליכוד – – –

הילה שי וזאן: – – אבל מי ששנים, שנים, קרא ולימד אותם מה זה הם ואנחנו, לימד אותנו שיש אותו ואת המחנה שלו ויש את המחנה מנגד, לא משנה אם הם אנשי ימין, ארץ ישראל, זה לא רלוונטי, יש הם ויש אנחנו, יש אני – אותו בן אדם לא ילמד אותנו עכשיו מהי אחדות.

הילה שי וזאן: מי שפילג לא יאחד.

הילה שי וזאן: אנחנו נעשה את זה אחריו.

הילה שי וזאן: תודה.

קטי קטרין שטרית: כמה אפשר לחפש בית פוליטי בדרך לא נכונה, זה לא ייאמן.

קטי קטרין שטרית: רם שפע, את – מה נסגר איתכם, הילה?

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – איננה.

יריב לוין: חברת הכנסת תהלה פרידמן, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: באמת, מה נסגר איתכם?

קטי קטרין שטרית: כמה שקרים אתם יכולים לשקר?

הילה שי וזאן: מה שיקרתי?

קטי קטרין שטרית: הוא אומר לך, זה פשוט לא ייאמן.

קטי קטרין שטרית: איתן, עכשיו אתה.

הילה שי וזאן: דברי.

הילה שי וזאן: אמרתי משהו לא נכון?

קטי קטרין שטרית: אנחנו בעד החוק, אומרים לכם את זה מיליון פעם, ואתם ממשיכים להתעקש.

הילה שי וזאן: איזה בעד החוק?

קטי קטרין שטרית: הרסנו לכם את הקמפיין?

תהלה פרידמן: לפני שבועיים חברת הכנסת שטרית ואני שאלנו את אנשי משרד החינוך: תגידו, למה לא שוללים תקציבים מבתי ספר – – –

קטי קטרין שטרית: – – – אני דאגתי להביא כספים למוכש"ר, כי ילדי ישראל לא שווים – – –

תהלה פרידמן: יש סרטון, יש סרטון, שתינו שאלנו.

קטי קטרין שטרית: אתם מסתכלים רק על הילדים החרדים.

קטי קטרין שטרית: את פנית אליי, פנית אליי.

אוסנת הילה מארק: לא שמת לב שהיא מתחילה לתת מספרים של "תקווה חדשה"?

קטי קטרין שטרית: אני שמה לב, אבל למה – – –

יריב לוין: חברת הכנסת פרידמן ברשות דיבור.

קריאות: היא לא התפטרה?

קריאות: את מי את מייצגת, את כחול לבן או – – –

יריב לוין: רבותיי, נא לאפשר לחברת הכנסת פרידמן – – –

קטי קטרין שטרית: רם שפע הרס את הסטודנטים.

קטי קטרין שטרית: עכשיו הוא בעבודה.

קטי קטרין שטרית: היא פנתה אליי, אדוני היושב-ראש, אז אני עונה לה.

יריב לוין: חברת הכנסת פרידמן ברשות דיבור, ואנחנו נאפשר לה לומר את דברה, זו זכותה.

יריב לוין: בבקשה.

קטי קטרין שטרית: לא ייאמן.

קטי קטרין שטרית: כדי לחפש בית פוליטי הורסים את המדינה.

יריב לוין: חברת הכנסת שטרית, המסר עבר, האמיני לי, הכי חד שיכול להיות.

יריב לוין: עכשיו חברת הכנסת פרידמן ברשות דיבור.

יריב לוין: בבקשה.

תהלה פרידמן: תודה.

תהלה פרידמן: לפני שבועיים בדיון בוועדת החינוך שאלנו, היינו שם שלושה חברי ועדה: למה לא שוללים תקציבים מבתי ספר שמתוקצבים על ידי המדינה או על ידי העירייה ומפירים את הוראות הסגר?

תהלה פרידמן: אמר לנו משרד החינוך: אה, זה תהליך ארוך, ואין סמכות, ואי-אפשר.

תהלה פרידמן: חברת הכנסת מהליכוד אפילו אתגרה אותו ואמרה לו: מה זאת אומרת אי-אפשר?

תהלה פרידמן: איך אתם כאלה ראש קטן?

תהלה פרידמן: בדקנו – אפשר.

תהלה פרידמן: שר החינוך בחר לא לשלול תקציבים מבתי ספר שמתוקצבים על ידי המדינה ומפירים את הסגר.

תהלה פרידמן: כל האמירות האלה על לשלוח שוטרים עם מכת"זיות, עם אש ופירוטכניקה, ולזרוק ילדים באוויר – זה קמפיין בחירות, זו לא אכיפה.

תהלה פרידמן: לאכוף זה לשלול תקציבים; לאכוף זה להוציא צו סגירה.

תהלה פרידמן: לזרוק ילדים באוויר – זו ממש התגשמות של מי שמרחם על אכזרים, מתאכזר לרחמנים.

תהלה פרידמן: אני לא מצליחה להבין איך אחרי שחבר הכנסת יעקב אשר, יושב-ראש ועדת החוקה, אמר לנו: מדובר בשוליים, מדובר באנרכיסטים, מדובר ב-2% ממוסדות החינוך – שלושה ימים מגן בגופו על זכותם הקדושה להפר את החוק ועל זכותם הקדושה לפתוח מוסדות חינוך ולהדביק 4,800 ילדים בירושלים, 80% מהם מהחינוך החרדי; 4,800 ילדים חולים בקורונה, מאומתים למחלה; הווריאנט הבריטי פוגע בעיקר בילדים – אני לא מצליחה להבין איך נהיינו בשני צדדים, לא מצליחה להבין איך אתם לא נלחמים יחד איתנו על החיים של הזקנים, על החיים של האימהות שמפילות תינוקות, על החיים של הציבור.

תהלה פרידמן: אני לא מצליחה להבין איך זה נהיה מריבה פוליטית.

תהלה פרידמן: יש לכם תורה אחרת שבה פיקוח נפש הוא לא מעל הכול?

תהלה פרידמן: אני לא מצליחה להבין איך הגענו למצב הזה.

תהלה פרידמן: אם מדובר בשוליים, באנרכיסטים, במישהו שאתם מתנערים ממנו, אל תבלו שלושה ימים בלהתאבד על הזכות שלהם לא לקבל צווים מינהליים; תיאבקו איתנו על אכיפה.

תהלה פרידמן: אלו החיים של אזרחי מדינת ישראל, אלו החיים של הציבור שלכם.

תהלה פרידמן: זאת מדינה יהודית, פיקוח נפש דוחה כל דבר.

תהלה פרידמן: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: נא לשמור על השקט מאחור.

יריב לוין: חברת הכנסת יעל רון בן משה, בבקשה.

משה גפני: מתי דאגת לתקציבים של המוכר שאינו רשמי שאת מבקשת לשלול מהם?

קטי קטרין שטרית: אבל עזוב את זה.

משה גפני: מתי דאגת להם?

קטי קטרין שטרית: הרב גפני – – –

משה גפני: הם לא מעניינים אותך.

תהלה פרידמן: – – –

קטי קטרין שטרית: הרב גפני, הם רצו להוריד את הזהות היהודית מבתי הספר.

משה גפני: הם לא מעניינים אותך בכלל.

משה גפני: את עכשיו אמרת לי את זה.

קטי קטרין שטרית: הם רצו שהפורום החילוני ייכנס.

משה גפני: מעניין אותך רק שנאת ישראל.

קטי קטרין שטרית: זה הכול צביעות.

משה גפני: רק שנאת ישראל.

תהלה פרידמן: – – –

משה גפני: רק שנאה.

קטי קטרין שטרית: זה הכול צביעות.

משה גפני: רק שנאה.

תהלה פרידמן: – – –

קטי קטרין שטרית: בוועדת החינוך הם העבירו את הגזרות הכי גדולות.

משה גפני: מתי דאגת לחינוך המיוחד?

תהלה פרידמן: אחד מכל 120 – – – כבר מת.

משה גפני: מתי דאגת לחינוך המיוחד?

משה גפני: מתי?

תהלה פרידמן: אחד מכול 120 חרדים כבר מת.

תהלה פרידמן: אחד מכול 120 – – –

משה גפני: – – – ילדים מסכנים שסובלים, מתי?

קטי קטרין שטרית: כן, אתה מבין את זה?

קטי קטרין שטרית: היא התנצלה אחר כך בפני יוסף טייב, היא אמרה לו סליחה.

משה גפני: שנאת ישראל במיטבה.

קטי קטרין שטרית: סליחה, חשבתי שכל המוסדות – זוכר את זה, יוסף?

משה גפני: מה השאלה?

קטי קטרין שטרית: היא התנצלה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברי הכנסת.

משה גפני: היא – – –

קטי קטרין שטרית: ועכשיו זאת שיא הצביעות.

יריב לוין: חברי הכנסת.

קטי קטרין שטרית: שיא הצביעות.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: עכשיו חברת הכנסת רון בן משה בזכות דיבור.

יריב לוין: בבקשה.

יעל רון בן משה: תודה רבה.

יעל רון בן משה: אדוני יושב-ראש הכנסת, חברותיי וחבריי, אני אגיד לכם, אני נוסעת כל בוקר וכל לילה מאזור נהריה.

יעל רון בן משה: אני עומדת בכמה מחסומים בדרך.

יעל רון בן משה: אני שמחה על זה שבודקים אותי, על האכיפה.

יעל רון בן משה: אני לא מבינה את הגישה שמזלזלת באכיפה.

יעל רון בן משה: איפה שצריך לתקן פעילות משטרתית או אחרת, צריך לטפל בזה.

יעל רון בן משה: אני מודה לכל שוטר ושוטרת שעוצרים אותי ובודקים אם אני אכן צריכה להיות בדרכים.

יעל רון בן משה: אני בכלל לא מבינה את השיח בימים האחרונים בבית הזה.

יעל רון בן משה: אישרנו לפני כמה ימים בקריאה ראשונה חוק ממשלתי, חוק ממשלתי מצוין.

יעל רון בן משה: למה אנחנו נגררים לאיזה ריב ומדון פוליטיים שלא משרתים שום ציבור, ובוודאי לא את בריאות הציבור?

יעל רון בן משה: אני קוראת לכולם להתעשת ולחזור לחוק הממשלתי המקורי ולהוריד את רמת התחלואה, כפי שהיא יורדת במקומות שבהם אכן מקפידים על הסגר, או הסגר המהודק, או הסגר המהודק-מהודק-מהודק.

יעל רון בן משה: אני מגיעה ממקום – הילדים שלי שלושתם יושבים בבית כבר שבועות.

אוריאל בוסו: גם הילדים שלי.

יעל רון בן משה: לא נפגשו עם יותר מעשרה חברים כבר חודשים – –

אוריאל בוסו: גם הילדים שלנו.

יעל רון בן משה: – – ובשבועות האחרונים בכלל לא.

אוריאל בוסו: גם הילדים שלנו בבית, אל תדאגו.

יעל רון בן משה: מצוין.

יעל רון בן משה: בואו נעשה את זה יחד.

אוסנת הילה מארק: לא, בוסו, אתה, הילדים שלך לא בבית.

יעל רון בן משה: בואו נדאג שזה יקרה, נייצר הרתעה איפה שזה לא קורה.

אוסנת הילה מארק: אתה, הילדים שלך לא בבית, רק הילדים שלה בבית.

אוריאל בוסו: רק הילדים שלה.

יעל רון בן משה: נדאג לבריאות הציבור.

יעל רון בן משה: לא נדון בקנסות – נדון באיך נעזור למאות אלפי בעלי העסקים שקורסים, לבעלי הצימרים, השכנים שלי בגליל, שסגורים כבר חודשים.

יעל רון בן משה: להם אני רוצה לדאוג.

יעל רון בן משה: ואנחנו נעשה את זה יחד כולנו, כי זו מטרה משותפת, לא אחד נגד השני.

אוריאל בוסו: עסוקים רק בשנאה, לא לעזור לכלום.

יעל רון בן משה: אני לא מסכימה לזה.

יעל רון בן משה: לא.

יעל רון בן משה: אנחנו נעשה את זה ביחד – –

אוריאל בוסו: תשמעי את השיח פה.

יעל רון בן משה: – – למרות הקולות המפלגים.

יוסף טייב: שנה אתם שם.

יוסף טייב: מה עשיתם בשבילם?

אוריאל בוסו: מישהו דיבר פה על עסקים חוץ משנאה?

יעל רון בן משה: אני מדברת על עסקים.

אוריאל בוסו: חברייך הקודמים דיברו על עסקים?

יוסף טייב: פתאום נזכרתם – – – שכחתם.

יעל רון בן משה: שלושה ימים בוועדת החוקה אנחנו מדברים על קנסות לעסקים, במקום להגיד שהתקבלו אלפי קנסות בודדים בעוד מאות אלפי בעלי עסקים סגורים קורסים, במקומות שבהם התחלואה כבר ירדה מזמן, ואנחנו משאירים אותם סגורים.

יעל רון בן משה: למה?

יעל רון בן משה: אין לזה שום צידוק.

יעל רון בן משה: איפה שצריך להרתיע ולאכוף כדי לסייע, שם נעשה את זה.

יעל רון בן משה: חבל שלא עשינו את זה עד עכשיו, אפשר עוד לתקן את זה.

יעל רון בן משה: העסקים קורסים לא בגלל הקנסות, הם קורסים בגלל התחלואה, וזו המשימה שלנו.

יעל רון בן משה: תודה רבה.

אוסנת הילה מארק: גפני, רק את החרדים.

אוסנת הילה מארק: רק אצל החרדים נאכוף, נרתיע, הבנת?

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: הינה, אתה רואה, חבר הכנסת גפני?

יריב לוין: תורך אכן הגיע.

יריב לוין: בבקשה.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, רבותיי חברי הכנסת, אני גר בבני ברק, הנכדה שלי לומדת בגן ילדים בבני ברק, והיא בבית כבר הרבה מאוד זמן.

משה גפני: בבית.

משה גפני: הגן סגור.

משה גפני: יש לי נכדים בבני ברק בתלמודי תורה.

משה גפני: עכשיו, כשיצאתי מבני ברק לכנסת, הם היו אצלי בבית.

משה גפני: הם בחדר סגור.

משה גפני: הם לא הולכים לתלמוד תורה, תלמוד התורה סגור.

משה גפני: כמוהם, ואני מכיר את העיר הזאת – הרוב המוחלט סגור.

משה גפני: סגור.

משה גפני: סגורים תלמודי התורה, סגורים בתי הספר, סגורים גני הילדים.

משה גפני: לא רלוונטי לחלוטין.

משה גפני: יש לנו בעיה, אנחנו, החרדים.

משה גפני: יש לנו שתי בעיות: בעיה אחת – אנחנו נראים אותו דבר, אז אם רואים מישהו שמשתולל ועושה דברים שאסור לעשות והוא אלים, אז זה אני – הוא נראה כמוני.

משה גפני: זה דבר אחד.

משה גפני: הדבר השני – אנחנו הולכים עם נתניהו.

משה גפני: זאת תמונת המצב.

משה גפני: כל הניקוז של "רק לא נתניהו" עכשיו מתלבש עלינו.

משה גפני: אם אנחנו היינו הולכים עם בני גנץ – לפי דעתי הוא לא מתאים להיות ראש ממשלה, הוא גם לא מתאים להיות חבר כנסת, אבל אם היינו הולכים איתו לא היו התקפות נגדנו.

משה גפני: מילה אחת לא שמעתי בדיון הזה על זה שחופי הים בתל אביב היו מלאים, לא שמעתי – על הבריאות, על הנפש, על מה שזה גורם לתחלואה, מה שזה גורם לחולים קשים.

משה גפני: לא שמעתי על אותם מועדונים מתחת לאדמה שפועלים בתקופת הסגר, לא ראיתי את העליהום הזה, שמישהו יבוא ויגיד.

משה גפני: רק הנכד שלי, שיושב ולומד עם ספר בבית, רק הוא אשם, כי הוא מביא את התחלואה.

משה גפני: בושה וחרפה.

משה גפני: פגיעה באינטליגנציה הכי חמורה שיכולה להיות.

משה גפני: איפה היו כחול לבן לפני חודשיים?

משה גפני: הרי החוק הזה כבר עלה מזמן, ואנחנו הסכמנו, אנחנו החרדים הסכמנו לחוק.

משה גפני: ביקשנו לעשות שינויים – הרי אי-אפשר להעביר חוק בצורה כזאת, הוא לא יפתור את הבעיה – אבל הסכמנו.

משה גפני: יש פה במליאה אנשים שיושבים עכשיו ויודעים שהייתה הסכמה.

משה גפני: הם לא דרשו את זה.

משה גפני: כחול לבן דרשו את הרוטציה על ראשות הממשלה.

משה גפני: לא עניינה אותם תחלואה, לא עניינו אותם חולים קשים שנמצאים בבתי החולים, לא עניינה אותם אי-ספיקה של חולים בבתי החולים.

משה גפני: עניין אותם שבני גנץ יקבל את הרוטציה, את ראשות הממשלה.

משה גפני: למזלנו הרב הקדוש ברוך הוא ריחם עלינו, והוא לא יהיה ראש ממשלה.

אוסנת הילה מארק: הקדוש ברוך סייע לנו, גפני.

אוסנת הילה מארק: הקדוש ברוך הוא מסייע לנו.

משה גפני: הוא לא יהיה ראש ממשלה.

משה גפני: זאת הייתה סכנת נפשות אם הוא היה ראש ממשלה.

אוסנת הילה מארק: ברוך השם, ברוך השם.

משה גפני: מה שמעניין אותו זה רק הוא עצמו, רק המפלגה שלו.

משה גפני: אני לא יודע אם היא עוד קיימת מאז שהתחלתי לדבר, אם הם כבר עברו את אחוז החסימה או עוד לא.

משה גפני: עכשיו יש להם בעיה: החרדים לא נותנים להעביר את החוק.

משה גפני: יעקב אשר לא נותן להעביר את החוק.

משה גפני: הוא דיבר איתי, הוא אמר לי שהוא מעביר את זה, אבל מה זה משנה, הוא נראה כמו החרדי ששרף אוטובוס, הוא נראה אותו דבר.

משה גפני: אנחנו משלמים את המחיר על זה שאנחנו הולכים עם נתניהו.

משה גפני: אנחנו משלמים את המחיר.

משה גפני: הם לא יכולים לדבר נגדו – מדברים נגדנו.

משה גפני: הם יודעים שאם אנחנו ניפגע ואנחנו לא נלך איתו אין ממשלה לליכוד, אין ממשלת ימין.

משה גפני: אני מסכים לא ללכת איתו.

משה גפני: תגידו לי מה האלטרנטיבה – את מי יש לכם במקומו, את מי?

משה גפני: על זה תדברו.

אוסנת הילה מארק: קיש – – –

משה גפני: אין לכם אף אחד.

משה גפני: יש לכם את בני גנץ.

משה גפני: הוא לא מבין מה שנעשה בכנסת – פה הוא מתנה את זה בזה ואת זה בזה.

משה גפני: אני, אדוני היושב-ראש, יש לי הרבה מה לומר.

משה גפני: אני יודע שאין לי זמן, אבל אני חייב רק משפט אחד.

משה גפני: התקשרה אלי אימא – אני דיברתי פה בדיון הקודם ואמרתי שאלה ששרפו הם נערי שוליים.

משה גפני: הבאתי תמונה של נערים, טענתי שחלקם אפילו לא תושבי בני ברק, יש להם x כזה על הגב, זה משהו.

משה גפני: והיא כתבה לי בדם ליבה, ואני רוצה להגיד את זה כאן במליאת הכנסת, ואני רוצה להכות על חטא.

משה גפני: היא אומרת לי: הבן שלי הוא ילד חרדי.

משה גפני: הוא השתתף בפוגרום הזה.

משה גפני: אבל אתה, חבר כנסת, שאתה דואג לציבור החרדי, תדאג גם לנערי השוליים.

משה גפני: אל תשאיר אותם בצורה כזאת שהם ילכו וישרפו אוטובוס – מה שבמיינסטרים של הציבור החרדי לא קיים, אין אלימות כזאת.

משה גפני: ואני מתכוון לפנות לראש עיריית בני ברק; יכול היות שאני אבקש גם מראש עיריית ירושלים: הלקח הגדול שאנחנו נלמד ממה שהיה באירועים האלה – לדאוג לאותם נערים שמתחברים לכאלה שהם עבריינים אלימים, לדאוג להם, למצוא להם פתרון, פתרון חינוכי.

משה גפני: אני מכה על חטא על מה שאמרתי פה, בגלל שזאת הייתה האמת, אבל הייתי צריך לחשוב על האימא בבני ברק שמזילה דמעות על הבן שלה, והינה עומד פה גפני ומדבר נגדו: הוא לא משלנו.

משה גפני: הוא משלנו, והוא חטא וצריך להיענש, אבל אנחנו צריכים לדאוג לו.

משה גפני: תודה רבה.

יריב לוין: תודה, חבר הכנסת משה גפני.

יריב לוין: חבר הכנסת יוסף טייב – מוותר; השרה פנינה תמנו – איננה.

יריב לוין: חבר הכנסת משה אבוטבול, חבר הכנסת אבוטבול, בכבוד.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני השר, בימים אלו אנו עסוקים בחקיקה חשובה אשר מהותה ההתמודדות עם נגיף הקורונה, עם המוטציות הבריטיות, הדרום אפריקאיות, תחלואה, הסדרים, בידודים, חיסונים.

משה אבוטבול: בכל אחת מהאותיות של האל"ף-בי"ת יש ערך שנקשר למגפת הקורונה.

משה אבוטבול: יש חיסון ראשון, יש חיסון שני, יש אפילו חיסון יומי של תנועת ש"ס, אבל בל נשכח שישנו חיסון מרכזי, חיסון יהודי, שאני ורבים וטובים מאמינים שיכול מאוד להשפיע לטובה על הבריאות האמיתית של עם ישראל, של העם היהודי היושב בציון ובגולה הדוויה, דבר שגם נקרא, בעזרת השם, בפרשת השבוע "בשלח" בשבת זו, על כבודה של שבת המלכה: "שבת היא מלזעוק ורפואה קרובה לבוא".

משה אבוטבול: אם אנו נזעק בקול אחיד ונתבע את כבודה של שבת המלכה, נתאמץ לשמור על השבת ברשויות המקומיות, במשרדי הממשלה, בתחבורה הציבורית, בעסקים, במסחר, בכלכלה, נשכיל לשמור שבת קודש, מובטח לנו שניפטר מן הנגיף, בעזרת השם, ונהיה בריאים כולנו, בעזרת השם.

משה אבוטבול: כמה זועק וכואב אותו חוק שחוקק בעיר חריש, המזמין חילולי שבת, הרומס ברגל גסה את קדושת השבת.

משה אבוטבול: כולם נזעקים על כך.

משה אבוטבול: זה ממש חילול השם, וכואב שבדבר היקר ביותר לעם היהודי משחקים בזה ככלי פוליטי.

משה אבוטבול: כמה מגדולי ישראל ובראשם מרן, זקן חברי מועצת חכמי התורה, הגאון הגדול הרב שמעון בעדני, ביקשו שלא לחוקק את זה, ומועצת העיר לא נשמעה, ובכך ביזו את שבת המלכה.

משה אבוטבול: למה?

משה אבוטבול: עיר חדשה – זו ההחלטה?

משה אבוטבול: חייבים להתעורר, חס וחלילה שהשבת לא תתבע את עלבונה.

משה אבוטבול: שוחחתי שם רבות עם ראש המועצה מר יצחק קשת, פניתי אליו כיושב-ראש השדולה למען שמירת השבת שיוותר, שידחה, אך לצערי, נתקלתי באוזניים אטומות, וחבל.

משה אבוטבול: אדם יכול לאבד את כל עולמו בניסיון לרצות פוליטיקאים מול שבת המלכה.

משה אבוטבול: היו כאלה שנלחמו בשבת מאז קום המדינה; כולם נפלו ונעלמו מבמת ההיסטוריה.

משה אבוטבול: כשהייתי נער היו הפגנות רבות בפתח תקווה מול קולנוע היכל, שרצה לפתוח אז ראש העיר דב תבורי, ובסוף הוא הפסיד.

משה אבוטבול: מישהו זוכר את האיש?

משה אבוטבול: האם הותיר חותם?

משה אבוטבול: היהדות תמשיך להיאבק על כבודה של השבת היקרה לנו מכול.

משה אבוטבול: מועצת חריש, בטלו וחזרו בכם מחקיקת החוק המבזה את שבת המלכה, ובעיקר אתכם.

משה אבוטבול: ולהבדיל, כאן המקום להודות לאיש העסקים היקר רמי לוי, המוכר לכולנו מרשת החנויות שלו ומחברת התקשורת שלו לטובה.

משה אבוטבול: כעת, ברוך השם, האיש היקר הזה זכה ברכישת חברת ישראיר, חברת התעופה – –

קרן ברק: ישראייר.

משה אבוטבול: – – והודיע מעל כל במה שהוא, בעזרת השם, כבעל הבית של החברה יפסיק את הטיסות בה בשבתות.

משה אבוטבול: בלי ספק זה יביא עוד תוספת ענקית של טסים ששומרים שבת.

משה אבוטבול: יישר כוח, רמי היקר.

משה אבוטבול: העולם היהודי מעריך, ומודה לך על ההקרבה והכבוד למען השבת, ובעזרת השם הקדוש ברוך הוא ישיב לך בשפע של ברכה, פרנסה והצלחה ברוחניות ובגשמיות.

משה אבוטבול: כבוד היושבת-ראש, לא נשכח לעולם את נאומו של ראש הממשלה הנערץ מר מנחם בגין, זיכרונו לברכה, שהיה גם הסנדק של היושב-ראש יריב לוין, כאשר החליט לסגור את אל על בשבתות, והזכיר מר בגין שאפילו בסלוניקי היה הנמל סגור בשבת לכבוד היהודים שעבדו שם.

משה אבוטבול: הכול כדי לכבד אותם בסלוניקי, סגרו שם את הנמל – כך זעק ראש הממשלה.

משה אבוטבול: ואכן, אל על נסגרה, וברוך השם, מאז התחילה לצבור רווחים, כאשר לפני כן היא עמדה לפני סגירה.

קרן ברק: תודה.

קרן ברק: תודה רבה.

משה אבוטבול: אני רוצה באמת לסיים.

משה אבוטבול: אסיים בזוהר הקדוש, שאומר: "כד בר נש זכי ואשלים שלימו דיקרא דשבתא – – – קודשא בריך הוא קארי עליה, ואמר ויאמר לי עבדי אתה ישראל אשר בך אתפאר".

משה אבוטבול: בתרגום: כשאדם זוכה והשלים בשלמות את כבוד השבת, הקדוש ברוך הוא קורא לה ואומר שבחו: ישראל אשר בך אתפאר – אני מתפאר בך כמלך המתפאר בעבדו הנאמן.

משה אבוטבול: בואו יחד נשמור את השבת המלכה, וכפי שכל גדולי ישראל מברכים, שזה יהיה הפתרון והבריאות מהקורונה הארורה, אמן.

משה אבוטבול: תודה רבה לכולם.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה לחבר הכנסת אבוטבול.

קרן ברק: חברת הכנסת מיכל וונש קוטלר.

מיכל וונש: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום יום השואה הבין-לאומי, שמציין את שחרור אושוויץ-בירקנאו לפני 76 שנים.

מיכל וונש: היום, בפרלמנטים ברחבי העולם, חוץ מבכנסת ישראל, מתכנסים חברי וחברות הכנסת לדון במשמעות ציון יום השואה הבין-לאומי.

מיכל וונש: חשוב להבין שיום השואה הבין-לאומי נועד לזכור ולהזכיר, אבל לא רק את העבר.

מיכל וונש: חשוב לזכור, דווקא בבית זה – כשאנחנו רואים גם קמפיינים של בחירות, ומעל בימה זו מילים שבמקומות אחרים היו נחשבות למילים אנטישמיות – חשוב להבין שמה שקורה פה בכנסת ישראל חייב להתחבר אל מה שקורה, אדוני היושב-ראש, בבירות ברחבי העולם היום.

מיכל וונש: ניסיתי לכנס, כפי שאתה יודע, את מליאת חברי וחברות הכנסת כדי שנדון ביום השואה הבין-לאומי ובמשמעותו ובחיבור שלנו אל פרלמנטים ברחבי העולם שדנים ביום הזה במסרי השואה ובמחויבות ל"עולם לא עוד", כיוון ש"לעולם לא עוד" לא דנה בעבר – היא דנה בהווה ובעתיד, בהגדרת העבודה לאנטישמיות של הברית הבין-לאומית לשימור זכר השואה, שפה בין כותלי בית זה אנחנו שוכחים שאליה התווספה דה-לגיטימציה, דמוניזציה והמוסר הכפול, ופה בין כותלי בית זה אנחנו משתמשים בשיטות הללו בדיוק של דמוניזציה ודה-לגיטימציה ומוסר כפול בינינו ובין עצמנו.

מיכל וונש: אדוני היושב-ראש, אני מגיעה עכשיו מדיון אחד ויחיד שהתקיים בכנסת ישראל, בוועדת העלייה והקליטה, דיון שבו נכחו שועי עולם מרחבי העולם וניצולי שואה.

מיכל וונש: נכחו בדיון שתי חברות כנסת.

מיכל וונש: אני מרכינה את הראש בפני כל אותם ניצולי שואה ובפני האנשים שפינו את הזמן מרחבי העולם לדון במשמעות של זכר השואה ביום הזה ובפני זה שכנסת ישראל לא מצאה לנכון לציין את היום הזה ושחבריי חברי הכנסת לא חשבו שהוא חשוב לדיון.

מיכל וונש: ואני אסיים רק במילותיו של יאנוש קורצ'אק, כיוון שממש בשבוע שעבר נפטר אחרון יתומי קורצ'אק, יצחק בלפר.

מיכל וונש: יאנוש קורצ'אק הבין היטב את שככל הנראה גם אנחנו צריכים להבין ולהפנים שהדואג לימים זורע חיטים, הדואג לשנים נוטע עצים, אבל הדואג לדורות – מחנך אנשים.

מיכל וונש: חבריי חברי הכנסת, זאת אחריותנו, זה תפקידנו כשליחי הציבור להבין שהעיניים נשואות הנה, ומפה תצא הבשורה שזה הזמן לחנך אנשים.

מיכל וונש: תודה.

יריב לוין: תודה, חברת הכנסת וונש.

יריב לוין: רק להבהיר שמאחר שאנחנו נמצאים בתקופת פגרה, לא ניתן לכנס את המליאה בהיעדר בקשה מתאימה של 25 חברי כנסת.

מיכל וונש: אני יודעת, אדוני היושב-ראש.

מיכל וונש: לא הצלחתי לגייס 25 חתימות.

יריב לוין: בקשה כזאת לא הוגשה – –

מיכל וונש: לא הצלחתי לגייס 25 חתימות.

יריב לוין: – – אבל אני בכל אופן מצאתי לנכון, בפתח הישיבה, לומר דברים ולציין את היום החשוב הזה – –

מיכל וונש: אני שמעתי.

יריב לוין: – – וכך עשו גם לא מעט חברי כנסת בדברים שלהם כאן – נוסף, כמובן, לדיון החשוב שקיימה ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בנושא הזה.

מיכל וונש: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכל וונש: אני מלינה על כך שלא הצלחתי לאסוף 25 החתימות.

יריב לוין: אני משוכנע שכשנגיע לימים שהכנסת תעבוד בלי שנידרש לוועדת הסכמות ולחתימות וכו', בוודאי שמי שיישב על כיסא היושב-ראש ידאג לכך שיתקיים דיון כזה, כשהעניין יהיה בסמכותו.

יריב לוין: תודה.

מיכל וונש: תודה, אדוני היושב-ראש.

משה אבוטבול: – – –

יריב לוין: לא לא לא, אנחנו נצביע מלמעלה כולם כדי שיהיה מסודר.

יריב לוין: חבר הכנסת אוריאל בוסו, בבקשה.

יריב לוין: יש עוד דובר אחד, ולאחר מכן השר יסכם.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, מכובדיי השרים, חבריי חברי הכנסת, אני אתן עדכון קצר לחברים שהיו פה ועוסקים בימים האחרונים, לצערי, בהסתה, ובחלקה – של התקשורת.

אוריאל בוסו: אני אספר סיפור קצר שקיבלתי היום ואני מטפל בו: יהודי בשם יקיר לנץ גר בתל אביב ברחוב אחד העם פינת שינקין.

אוריאל בוסו: חזותו חרדית.

אוריאל בוסו: כבר 18 שנה הוא מזמין מוניות, לוקח שירות ונוסע.

אוריאל בוסו: הבוקר הוא הזמין מונית דרך שירות גט טקסי.

אוריאל בוסו: הגיעה מונית – יש לי הפרטים, אבל אני לא מעוניין לעשות לו שיימינג, לאותו נהג מונית – הוא מגיע ורואה אותו נוסע.

אוריאל בוסו: הרי באפליקציה יש לך הפרטים של הנהג.

אוריאל בוסו: הוא מתקשר אליו ואומר לו: אני מחכה פה, למה אתה לא עוצר?

אוריאל בוסו: הוא אומר לו: אתה חרדי, מפיץ את המחלה, ואתה לא יכול לעלות על המונית שלי.

אוריאל בוסו: הוא אמר לו: אתה שם לב למה שאתה אומר?

אוריאל בוסו: לא מדובר בעיר אדומה, מדובר באזרח, כנראה שהוא גם איש הייטק.

אוריאל בוסו: הוא אמר לו: אני לא לוקח אותך, ואני עומד מאחורי דבריי, והוא נסע.

אוריאל בוסו: אני לא מדבר על זה שאחר כך גם רשמו לו בהודעה שהוא מחויב ב-10 שקלים על ביטול השירות.

אוריאל בוסו: כמובן, אני פונה מכאן – ואני פניתי במכתב לשרת התחבורה מירי רגב.

אוריאל בוסו: כמובן, מדובר בעבירה על סעיף 3 לחוק איסור אפליה במתן שירותים ציבוריים, התש"ס–2000.

אוריאל בוסו: אסור לעשות את האפליה הזאת.

אוריאל בוסו: אני אבקש לזמן את אותה חברת מוניות לממונה על התחבורה הציבורית לשימוע עד כדי שלילת הרישיון.

אוריאל בוסו: לא ייתכן שזה יקרה.

אוריאל בוסו: אבל אני אומר לחברים: יש בחירות ויש יום אחרי הבחירות.

אוריאל בוסו: אחים אנחנו.

אוריאל בוסו: לא זאת המטרה.

אוריאל בוסו: לא כל דבר מקדש את האמצעים.

אוריאל בוסו: לפני יומיים תנועת ש"ס הוציאה סרטון של מר"ן הרב עובדיה שאומר: אין כזה דבר שנאה בין אחים.

אוריאל בוסו: יש דתיים ושאינם דתיים.

אוריאל בוסו: תפקידה של העיתונות חשוב בעת הזאת.

אוריאל בוסו: קחו את הכלי שיש לכם ותאחדו את העם.

אוריאל בוסו: אבל אנחנו כאן הראשונים לתת דוגמה.

אוריאל בוסו: אנא מכם, תנסו לנשוך את הציפורניים ואת השפתיים שלכם ולשדר אחדות.

אוריאל בוסו: מכאן מתחילה אחדות.

אוריאל בוסו: רק כך ננצח – גם את הקורונה וגם את השנאה.

אוריאל בוסו: יחד נזכה שיום הזיכרון הבין-לאומי לשואה שאנחנו מזכירים היום לא יחזור על העם היהודי.

אוריאל בוסו: אם אנחנו בתוכנו נהיה מופרדים נוכל, חלילה, לקבל את זה.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת עמית הלוי, בבקשה, ואחריו יסכם סגן השר יואב קיש.

עמית הלוי: אדוני היושב-ראש, רבותיי וחבריי לכנסת, אזרחי ישראל, אני אומר כאן את הדברים לא כלפי אדם או קהילה מסוימת אלא כדבר נכון לכולנו.

עמית הלוי: אנחנו מחוקקים כאן היום חוק להטלת קנסות ולסגירת מוסדות שמפירים את הגבלות הקורונה.

עמית הלוי: צריך לעשות את זה, אבל הקנסות אינם הפתרון, כידוע לכולנו, למשבר הבריאותי והכלכלי שכולנו נמצאים בו.

עמית הלוי: מצבי סכנה חשפו בדרך כלל את היסודות העמוקים של החוסן הלאומי שלנו.

עמית הלוי: כמו שחיים חפר שורר בכישרונו, "העם הזה, המפולג כל השנה / כיצד הוא קם כשהוא מריח סכנה / איך מתעורר הוא מנורבגיה ועד צ'ילי / כי הוא יודע שאם אני לי מי לי".

עמית הלוי: האני המשותף הקולקטיבי שלנו קם לחיים – האחד בשביל כולם וכולם בשביל אחד.

עמית הלוי: אני לא יודע מה קרה בתקופה האחרונה, בשנים האחרונות – אולי זה הבידוד החברתי שנגזר עלינו בשנה האחרונה; אולי זאת תורת השבטים שמפרקת כל שיח ציבורי לאינטרסים מגזריים צרים – אבל מול העוצמה האדירה של הלכידות הישראלית בולטת במגפה הזאת, אדוני היושב-ראש, הרוח הפרטית, הקהילתית.

עמית הלוי: הרוח הרעה הזאת היא מגפה לאומית שאף קנס לא יכול לתקן.

עמית הלוי: הקורונה היא נגיף אכזר, אבל היא, בעזרת השם, נגיף זמני, אבל תודעת השבטיות הקהילתית היא מחלה כרונית מסוכנת בהרבה.

עמית הלוי: לכן, הדבר העיקרי שצריך לומר בימים האלה בצורה מאוד ברורה לכל אזרח, לכל מנהיג של קהילה או מארגן של הפגנה – ומה שאמר כבר לפני כמעט אלפיים שנה רבי שמעון בר יוחאי בדיוק בהתייחסויות למצב כזה: משל לבני אדם שהיו נתונים בספינה, ונטל אחד מהם מקדח והתחיל קודח תחתיו.

עמית הלוי: אמרו לו חבריו: למה אתה עושה כן?

עמית הלוי: אמר להם: מה אכפת לכם?

עמית הלוי: לא תחתיי אני קודח?

עמית הלוי: הוא קודח בתא שלו.

עמית הלוי: אמרו לו: מפני שאתה מציף עלינו את כל הספינה.

עמית הלוי: האינדיבידואליזם הרע הזה, שמוציא את עצמו מן הכלל ומזיק בשלילי גם בימי שגרה – ככל שיש כאלה בישראל – אבל בסערה שלנו אנחנו שבים לאותו לימוד יסודי: אם נרצה או לא נרצה, בישראל אין חדרים שהם סגורים הרמטית.

עמית הלוי: יש סגנונות, יש קהילות, אבל יש ספינה אחת.

עמית הלוי: מהים עד הירדן, ממטולה עד אילת – ספינה אחת.

עמית הלוי: הספינה הזאת ב-72 שנותיה עברה משברים גדולים מאלה, אבל היא עשתה זאת בעיקר בגלל שרבים מיחידיה ראו את עצמם יחידים חברתיים והיו מחויבים לשלומה ולשגשוגה של החברה.

עמית הלוי: לכן אני מבקש, אזרחי ישראל, מכל אחת ואחד מכם, מכל מנהיג קהילה, הפגנה או חתונה: תפסיקו לקדוח את החור.

עמית הלוי: אתם מטביעים את הספינה כולה.

עמית הלוי: אנחנו נקנוס כאן קנסות היום, אדוני היושב-ראש, ונחוקק חוקים, אבל הם לא תחליף לאחריות האישית של כל אחת ואחד מכם, אזרחי ישראל.

עמית הלוי: יש לנו שתי משימות, ונסיים בזאת: "סור מרע ועשה טוב".

עמית הלוי: סור מרע – לשמור על ההגבלות של הקורונה, ועשה טוב – להתחסן ולעודד חיסונים.

עמית הלוי: אנחנו רואים שעם כל ההגבלות וכל המוטציות, בסופו של דבר מה שיוציא אותנו מהמשבר הזה זה החיסונים, לכן תתחסנו, אזרחי ישראל.

עמית הלוי: אל תרפו.

עמית הלוי: תשכנעו את השכנים.

עמית הלוי: תתחסנו, תתחסנו, תתחסנו.

עמית הלוי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: יסכם את הדיון סגן שר הבריאות יואב קיש, ולאחר מכן אנחנו נעבור להצבעה.

יריב לוין: מי שמקומו למעלה – אנא, לעלות למעלה.

יריב לוין: אדוני חבר הכנסת יעקב אשר, אני רואה שאתם פשוט לא שומעים.

יריב לוין: מי שמקומו למעלה שיעלה, כי אנחנו נעבור להצבעה בתום דברי הסיכום, כדי שנוכל לקיים את ההצבעה בצורה מסודרת.

יריב לוין: בבקשה, אדוני סגן השר יואב קיש.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: אתה תוכל להצביע מכאן, כמובן.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני לא רוצה להאריך בדבריי.

יואב קיש: אנחנו מן הסתם ניגש מהר להצבעה, אבל כן חשוב לי לנצל את הרגע הזה כדי לתקן, בוא נגיד, כמה שקרים שנאמרו מעל הדוכן הזה במהלך הנאומים של הדוברים האחרונים.

יואב קיש: ראשית, אחת הדוברות אמרה שהווריאנט פוגע בעיקר בילדים.

יואב קיש: אני חייב לומר שבכל המחקרים זה עדיין לא הוכח.

יואב קיש: זה נושא שנבדק.

יואב קיש: יש לנו חשש גדול בעניין הזה, אבל לבוא ולומר את זה כאמירה של ידע מקצועי – אני חייב להפריך את האמירה הזאת.

יואב קיש: דבר שני, חברת הכנסת הילה שי וזאן, אני לא הצלחתי להבין אם את מייצגת את כחול לבן או איזו מפלגה אחרת.

יואב קיש: אני מבין שהכנסת הזאת בפיזור ובבחירות, אז יש כל מיני חברות וחברי כנסת שעוד לא יודעים מה מקומם ומייצגים כל מיני אג'נדות שהם אולי מחויבים להן מחוץ לבית הזה, אז גם את זה שווה לומר.

יואב קיש: ויו"ר הקואליציה חבר הכנסת מיקי זוהר, אני רוצה רגע לבדוק איתך משהו: עמד פה חבר הכנסת איתן גינזבורג עם תוכנית פוליטית מאוד סדורה והאשים את הליכוד בכל מיני האשמות, ואני אומר לך דבר אחד, מה שאני מכיר: אנחנו לא בספורט הלאומי של לחבוט בחרדים.

יואב קיש: שם אנחנו לא נמצאים.

יואב קיש: הם שותפים, הם בעלי ברית, חד וחלק.

יואב קיש: אבל באים ואומרים: יש פה חוק של אכיפה שעמדת החרדים היא נגדו בכמה דברים.

יואב קיש: שואלים מה קורה עם הליכוד.

יואב קיש: עולה פה איתן גינזבורג ואומר: הליכוד מונע את החקיקה.

יואב קיש: אז אני רוצה לשמוע רגע, בצורה הכי ברורה, חבר הכנסת מיקי זוהר, אם הליכוד פועל למען החקיקה הזאת או נגד החקיקה הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: נורא נורא פשוט:

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לתמוך בנוסח המקורי – –

יואב קיש: לתמוך בנוסח המקורי – –

מכלוף מיקי זוהר: – – שנוסח על ידי שר הבריאות של הליכוד.

יואב קיש: – – בנוסח של שר הבריאות יולי אדלשטיין, שהעביר אותו והביא אותו למליאה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו רוצים לתמוך בנוסח המקורי.

מכלוף מיקי זוהר: מה שקורה כרגע – יש ויכוח בין כחול לבן לבין המפלגות החרדיות.

מכלוף מיקי זוהר: אני מנסה אולי להגיע איתן לאיזושהי פשרה, כדי שנוכל מחר בבוקר להתחיל לאכוף.

יואב קיש: מה שעושים בכנסת – בסופו של דבר מנסים להגיע לפשרות.

מכלוף מיקי זוהר: להתחיל לאכוף.

מכלוף מיקי זוהר: הרי כשהחוק הזה לא עובר, אי-אפשר להתחיל לאכוף.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו רוצים כבר להתחיל לאכוף על הפורעים.

מכלוף מיקי זוהר: נכון לעכשיו, מה שעושה איתן גינזבורג – הוא עולה ואומר שהליכוד לא תומך בחוק המקורי.

מכלוף מיקי זוהר: שקר מופרך.

יואב קיש: שקר.

מכלוף מיקי זוהר: תומכים בחוק המקורי, רוצים את החוק המקורי, מנסים לפשר בין החרדים לבין כחול לבן.

מכלוף מיקי זוהר: יצליח – יצליח.

הינה, אנחנו מנסים.

מכלוף מיקי זוהר: לא יצליח – אנחנו תומכים בחוק המקורי.

יואב קיש: אוקיי, אז חבר הכנסת איתן גינזבורג, האמת?

יואב קיש: קיבלת את האמת לפרצוף.

יואב קיש: לעלות על הבימה הזאת ולומר שקרים ולהשמיץ את הליכוד ולהשמיץ את החרדים – גועל נפש של כחול לבן.

יואב קיש: גועל נפש.

איתן גינזבורג: אין לך מושג על מה אתה מדבר – – –

יואב קיש: גועל נפש.

יואב קיש: אתם כבר לא מפלגה.

יואב קיש: אתם כלום.

יואב קיש: אתם סתם מנסים לסכסך.

איתן גינזבורג: – – –

יואב קיש: רואים את זה גם בסרטונים שלכם – קמפיין אנטי – – –

איתן גינזבורג: אבל תן לי להשלים – – –

יואב קיש: זו השיטה.

יואב קיש: זה כחול לבן.

יואב קיש: הינה האמת בפרצוף.

איתן גינזבורג: היה, אתמול שר הבריאות בוועדה, הוא אמר משהו אחד ונציג הליכוד אמר משהו אחר.

איתן גינזבורג: מה אתה מבלבל את המוח?

יואב קיש: אז אני שמח לקרוע את המסכה של כחול לבן מעל הבמה הזאת במליאה.

יואב קיש: חבל שאתם עושים פוליטיקה זולה מהמלחמה במגפת הקורונה.

יואב קיש: הינה, שמעת בצורה ברורה: הליכוד יתמוך בחוק כפי שהוגש על ידי הממשלה מילה במילה.

יואב קיש: יו"ר הקואליציה מנסה לייצר פשרה.

יואב קיש: יצליח – מצוין; לא יצליח – אנחנו נתמוך בחוק כלשונו.

יואב קיש: ולכן אני לא אשתתף אתכם בספורט הלאומי של לחבוט בחרדים.

יואב קיש: אנחנו לא שם.

יואב קיש: הם שותפים, הם אחים שלנו.

יואב קיש: אתם שם.

יואב קיש: את הדבר המגעיל הזה אתם תצטרכו להפסיק.

יואב קיש: לכל מי שנמצא במליאה, אני שם את הוויכוח על החוק, שעוד יגיע לפה יותר מאוחר, בצד.

יואב קיש: מי שלא הולך להצביע עכשיו בעד התקנות, אני אומר לכם, עושה פה פשע כנגד המלחמה בקורונה.

יואב קיש: אסור להצביע נגד התקנות האלה.

יואב קיש: התקנות האלה הן בנפשנו, הן בדמנו.

יואב קיש: צריכה להיות לחברי הכנסת בהצבעה הזאת אחריות לאומית.

יואב קיש: כולם צריכים להצביע בעד.

יואב קיש: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לסגן השר יואב קיש.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

יריב לוין: חבר הכנסת אבידר, אתה רוצה לעלות למעלה להצביע?

יריב לוין: אז נא לשבת.

אלי אבידר: – – –

יריב לוין: איפה שאתה רוצה, רק שב, כדי שנוכל לנהל את ההצבעה בצורה מסודרת.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: רבותיי, מי שמבקש להצביע, שיעלה למעלה.

יריב לוין: אתה עולה?

יריב לוין: אז אנחנו נחכה לך רגע.

יריב לוין: אנחנו נחכה שאחרוני חברי הכנסת שמעוניינים להשתתף בהצבעה יגיעו למקומם.

יריב לוין: אנחנו מחכים.

יריב לוין: להצביע אפשר איך שרוצים, כל עוד יושבים במקום.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: נא לשמור על השקט.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הידוק הגבלות) (תיקון), התשפ"א–2021.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 1 בעד התקנות – 33 נגד – 7 נמנעים – 1 תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הידוק הגבלות) (תיקון), התשפ"א–2021, נתקבלו.

יואב קיש: אני רוצה לראות הצבעה נגד.

יואב קיש: פושעים.

יואב קיש: פושעים.

יריב לוין: אם כן, בעד – 34, בצירוף קולו של סגן השר יואב קיש, נגד – שבעה, נמנע אחד.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שתקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הידוק הגבלות) (תיקון), התשפ"א–2021, התקבלו ולמעשה עומדות בתוקפן עד מועד סיומן כפי שנקבע בתקנות.

יריב לוין: אם כן, אנחנו נעשה כרגע הפסקה על מנת לאפשר בכל זאת את הניסיון להשלים את הכנת החוק לסמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשפ"א–2020, על מנת שניתן יהיה להשלים את הכנתו לקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: אם אכן כך יהיה, ואם החוק יקבל פטור מחובת הנחה והממשלה תבקש – בהתקיים כל התנאים האלה, אנחנו נחדש את הישיבה ונקיים דיון והצבעה על הצעת החוק, כאמור, בקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: הפסקה.

מכלוף מיקי זוהר: לילה טוב.

מכלוף מיקי זוהר: אני מחדש את הישיבה על מנת לנעול אותה.

מכלוף מיקי זוהר: מדהים לומר, אבל אני נמצא פה לבד בכנסת, למעט כמובן הגורמים המקצועיים.

מכלוף מיקי זוהר: חברי הכנסת סיימו את עבודתם.

מכלוף מיקי זוהר: מחזה מעניין.

מכלוף מיקי זוהר: אז אני אקריא כמה דברים: תם סדר-היום.

מכלוף מיקי זוהר: לבקשת חברי הכנסת, הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, י"ט בשבט התשפ"א, 1 בפברואר 2021, בשעה 12:00, בנושא: מחדלי הממשלה בהפעלת נתב"ג בתקופה הקורונה.

מכלוף מיקי זוהר: כמו כן ביקשני יושב-ראש הכנסת חבר הכנסת יריב לוין להודיעכם שיש אפשרות שהמליאה תתכנס גם ביום רביעי, כ"א בשבט התשפ"א, 3 בפברואר 2021, לרבות לעניין תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הידוק הגבלות) (תיקון), התשפ"א–2021, וככל שהתקנות לא יאושרו קודם למועד האמור בוועדה.

מכלוף מיקי זוהר: הודעה על כך תצא בהמשך.

מכלוף מיקי זוהר: תם סדר-היום.

מכלוף מיקי זוהר: לילה טוב.