ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 116, 2020-12-21 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום שני, ו' בטבת התשפ"א, 21 בדצמבר 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה וקריאה שלישית: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 74), התשפ"א– 2020, שהוחזרה מוועדת הכלכלה.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק לתיקון סדרי מינהל (החלטות והנמקות) (תיקון מס' 5) (קיצור זמן התשובה לפניות הציבור), התשפ"א–2020, של חבר הכנסת יעקב טסלר; הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון מס' 19 – הוראת שעה) (הוראה לקבלת טיפול), התשפ"א– 2020, של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק להרחבת הייצוג ההולם של בני האוכלוסייה החרדית בתאגידים ציבוריים וברשויות מקומיות (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2020, של חברי הכנסת משה גפני ויעקב אשר; הצעת חוק הרשות לפיתוח הנגב (תיקון מס' 5) (שינוי ההגדרה "הנגב" ותפקידי הרשות וסמכויותיה), התשפ"א–2020, של חברי הכנסת ינון אזולאי, משה ארבל ומיכאל מלכיאלי.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם – החל בהצעת חוק פ/2554/23 וכלה בהצעת חוק פ/2605/23:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (חובת לבישת מדים בהפגנות), התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת מיקי חיימוביץ'; הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו-2018) (תיקון – דחיית קיצור שירות הגברים בצה"ל), התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת אורנה ברביבאי; הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – הגבלת דמי רישום), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת ג'אבר עסאקלה, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף ויוסף ג'בארין; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – חינוך ממלכתי ערבי), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אנטאנס שחאדה, היבה יזבק וסמי אבו שחאדה; הצעת חוק ארוחה יומית לתלמיד (תיקון – ארוחת כריך יומית בבית ספר על-יסודי), התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת מאי גולן; הצעת חוק הספרייה הלאומית (תיקון – פטור ממס והשתתפות המדינה בתקציב), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת צבי האוזר, תהלה פרידמן ואורלי פרומן; הצעת חוק יום לציון זכר קורבנות האינקוויזיציה בספרד ובפורטוגל, התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת מיכל וונש, תהלה פרידמן, צבי האוזר, עמית הלוי, מיכאל מלכיאלי, יוסף טייב, מיכל שיר סגמן ועודד פורר; הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון – הקמת מוסדות להשכלה גבוהה בפריפריה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אוסאמה סעדי, אחמד טיבי וסונדוס סאלח; הצעת חוק רשות העתיקות (תיקון – הגנה על עתיקות), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת יאיר גולן; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – שיעור היטל השבחה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף, יוסף ג'בארין וג'אבר עסאקלה; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (ריבית פיגורים בשל אי-תשלום קנס על עבירת חניה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אוסאמה סעדי, אחמד טיבי וסונדוס סאלח; הצעת חוק תאגידי מים וביוב (תיקון – הקמת ועדת הנחות), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת מאיר כהן; הצעת חוק איסור פרסומת והגבלת השיווק של מוצרי טבק ועישון (תיקון – איסור על ייצור ושיווק של מוצר עישון בטעם או בריח מובחן), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת מיכל וונש, תהלה פרידמן,

ירדנה מלר-הורוביץ: אופיר כץ, קטי קטרין שטרית, חוה אתי עטייה, מיכל שיר סגמן, אליהו ברוכי, עאידה תומא סלימאן, סונדוס סאלח, תמר זנדברג ומיקי חיימוביץ'; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – הרחבת החובה לציין פרטים בדבר פרסומת והרחבת אחריות לעניין דבר פרסומת ששוגר באמצעות מתקן בזק), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – הגבלות על מכירה מיוחדת), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת ינון אזולאי; הצעת חוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים) (תיקון – חובת ליווי בכתוביות תוכנית ותשדיר פרסומת), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת עינב קאבלה, סמי אבו שחאדה, קארין אלהרר ומיכאל מלכיאלי; הצעת חוק שידורי טלוויזיה (תיאור קולי), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת מכלוף מיקי זוהר ויעקב מרגי; הצעת חוק חוזה העבודה (הסדרי עבודה מרחוק), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת סונדוס סאלח, אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – שיעור ארנונה לעסק זעיר), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מיסוי תרומה מישות מדינית זרה), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת אריאל קלנר; הצעת חוק עסקאות גופים ציבוריים (תיקון – מעבר לרכבים ידידותיים לסביבה בגופים ציבוריים), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אלכס קושניר, עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין וחמד עמאר; הצעת חוק הוקרת שירות הלוחם והלוחמת (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת אורנה ברביבאי; הצעת חוק-יסוד: נשיא המדינה (תיקון – ייחוד כהונה), מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – אי-ניכוי מלוא ההכנסה מדמי האבטלה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, יצחק פינדרוס ואליהו ברוכי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – קצבת ילדים כפולה בלידת תאומים או יותר), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת היבה יזבק, אנטאנס שחאדה, סמי אבו שחאדה, איימן עודה, עופר כסיף וסונדוס סאלח; הצעת חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מענק עבודה) (תיקון – גילו של עצמאי),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, אלי אבידר ויוליה מלינובסקי קונין; הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון – תשלום בעד שעות המנוחה השבועית), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק השוואת תנאי שכר לקבוצות שאסור להפלותן (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אלכס קושניר, עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין וחמד עמאר; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – שכר הוגן לחיילי מילואים שעובדים במשרה חלקית), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת מאיר כהן, אורנה ברביבאי, יוראי להב הרצנו, עידן רול ואנדרי קוז'ינוב; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – זכויות תושב חוזר), התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת אורנה ברביבאי; הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון – הארכת היתר ישיבה ומתן רישיון לישיבת קבע לקורבנות סחר בבני אדם), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יוראי להב הרצנו, תמר זנדברג, עאידה תומא סלימאן ויואב סגלוביץ'; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון – מינוי סגן ראש רשות תשיעי בעיריית ירושלים), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק להסדרת הטיפול באריזות (תיקון – יעדי איסוף על מכלי משקה גדולים), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק לתיקון דיני הראיות (הגנת ילדים) (תיקון – הרחבת ההסדרים הקבועים בחוק לילדים אשר עברו את גיל 14 במועד העדות), התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק בתי המשפט (תיקון – ביטול הסמכות למינוי לכהונה בפועל), התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת אוסנת הילה מארק; הצעת חוק התפזרות הכנסת העשרים-ושלוש, התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון – התיישנות תביעת השתתפות עצמית), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף, יוסף ג'בארין וג'אבר עסאקלה; הצעת חוק-יסוד: מגילת העצמאות, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק החברות (תיקון – צמצום פערי השכר במשק), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף, יוסף ג'בארין וג'אבר עסאקלה;

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק התפזרות הכנסת העשרים-ושלוש, התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת ניצן הורוביץ, תמר זנדברג ויאיר גולן; הצעת חוק הירושה (תיקון – פסלות לרשת ומניעת פעולות בנכסי העיזבון), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת היבה יזבק, אנטאנס שחאדה, סמי אבו שחאדה, איימן עודה ועופר כסיף; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – הצבעה בבתי אבות, בתי דיור מוגן ומוסדות לאנשים עם מוגבלויות), התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת קארין אלהרר; הצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון – זכויות חברתיות), מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון – הוראת שריון), מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק העונשין (תיקון – עבירות מין על ידי בן משפחה פונקציונלי), התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק זכויות נפגעי עבירה (תיקון – הקמת נציבות זכויות נפגעי עבירה), התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת קארין אלהרר; הצעת חוק בתי המשפט (תיקון – ריאיון עם אדם הרואה עצמו מועמד לשפיטה), התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת אוסנת הילה מארק; הצעת חוק בתי המשפט (תיקון – רישום פרוטוקול בוועדה לבחירת שופטים), התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת אוסנת הילה מארק; הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון – שלילת אפוטרופסות להורה פוגע), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת סונדוס סאלח ואחמד טיבי; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – שמירת זכאות לביטוח בריאות לשוהים מחוץ לישראל), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף, יוסף ג'בארין וג'אבר עסאקלה; הצעת חוק מרכזי צעירים, התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יוראי להב הרצנו, מאי גולן ואלכס קושניר; הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון – תחומי אזורי פיתוח א'), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת קרן ברק, אלכס קושניר, מאיר כהן, הילה שי וזאן, קטי קטרין שטרית, יעקב מרגי, ינון אזולאי, מכלוף מיקי זוהר, מיכל שיר סגמן, חוה אתי עטייה, יוסף טייב, אוריאל בוסו, ניר ברקת, שלמה קרעי, יעקב אשר,

ירדנה מלר-הורוביץ: בצלאל סמוטריץ', טלי פלוסקוב, יפעת שאשא ביטון ואופיר כץ.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

בממשלה בשל: << נושא >> 1.

בממשלה בשל: כישלון ממשלת נתניהו בטיפול במשבר הקורונה; << נושא >>

בממשלה בשל: << נושא >> 3.

בממשלה בשל: כישלון הממשלה בתחומי הכלכלה, הביטחון והחברה; << נושא >>

בממשלה בשל: << נושא >> 5.

בממשלה בשל: כישלונה של הממשלה בתחום הכלכלי, החברתי, האזרחי והמדיני << נושא >>

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי כנסת, אנחנו עוברים מכאן לאנשים אופטימיים במיוחד שהגישו הצעות אי-אמון בממשלה מתוך הנחה שבדרך אחרת היא תמשיך ותחזיק מעמד.

יריב לוין: אז אנחנו נפתח את פרק הצעות האי-אמון בהצעתה של סיעת יש עתיד-תל"ם, בכותרת הרגילה: כישלון ממשלת נתניהו בטיפול במשבר הקורונה, ואני מזמין את חבר הכנסת מיקי לוי להציג את הצעת האי-אמון.

יריב לוין: בבקשה.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, אני אופטימי במיוחד, בהמשך לדבריך.

מיקי לוי: כן, הממשלה הזאת תסיים את דרכה.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, הגופה הזו מונחת לפנינו, וכל ניסיונותיכם להנשים אותה לא יעזרו.

מיקי לוי: הממשלה המנופחת והגרועה בתולדות ישראל נולדה חולה, קרטעה לאורך חייה הקצרים ותלך בקרוב לעולמה כך או כך – עוד שבוע, פחות שבוע, עוד הסדר, פחות הסדר, היא תלך לעולמה.

מיקי לוי: ואני מתחנן אליכם, חבריי בקואליציה, תפסיקו להתעלל בגופה.

מיקי לוי: תפסיקו לעשות מעצמכם צחוק ולהאריך את החרפה הזו.

מיקי לוי: בואו נפזר את הכנסת ונחזור לעם.

מיקי לוי: השיתוק הזה והניהול השערורייתי של הממשלה הזו את משבר הקורונה לא יכולים להימשך.

מיקי לוי: גם אם תדחו בשבועות או בחודשים את הבחירות, הן תבואנה.

מיקי לוי: הממשלה הזו לא תאריך את ימיה.

מיקי לוי: כבר מעל חצי שנה שאתם יחד ולא מצליחים לעבוד.

מיקי לוי: ונתניהו הוא אותו נתניהו, וכלום לא הולך להשתנות.

מיקי לוי: האיש הזה דואג לכיסאו ולמשפט שלו, וכל מעשי ומחדלי הממשלה כפופים למשפט שלו ונובעים רק מהמשפט הזה.

מיקי לוי: שום תעלול פוליטי לא יעזור לכם, חבריי בכחול לבן.

מיקי לוי: תמיד, אבל תמיד, תימצא הפרצה, ושוב אתם תישארו קירחים ומושפלים.

מיקי לוי: הדבר היחידי שיקרה זה שאתם פוגעים באזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: אני שומע על הפשרות שנזרקות לחלל האוויר כדי להאריך את חייה של הממשלה הגרועה הזו, ורואה את העיניים של חלקים בכחול לבן נפערות שוב.

מיקי לוי: כמו ילדים שבוהים בקסם אתם מתפתים להאמין לו שוב, כאילו לא למדתם כלום מהמרורים שנתניהו האכיל אתכם; כאילו נתניהו לא השפיל אתכם שוב ושוב כשהסתיר את הסכמי השלום – ואנחנו בירכנו על כך; כשנסע לסעודיה; כשסירב למנות מינויים בכירים; כשניסה לרסק את ההפגנות נגדו; כשטיפל בחיסונים כדי לקבל את הקרדיט וכשלקח את תקציב המדינה כבן ערובה לבחירות.

מיקי לוי: שוב ושוב, ובמקום שתגידו די, שוב אתם משפילים את עצמכם ומקווים שמשהו ישתנה.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, השימוש בתקציב המדינה כבן ערובה פוליטי של נאשם בשוחד, מרמה והפרת אמונים הוא הדבר הנלוז ביותר שכחול לבן נתנו לו יד.

מיקי לוי: כבר שלוש שנים, שלוש שנים מאז 2018, לא עובר פה תקציב מדינה.

מיקי לוי: הכול עומד על כרעי תרנגולת, והתקציב משמש כבן ערובה.

מיקי לוי: עמותות מתחננות לכספים, אי-אפשר לתכנן שום דבר, ובמקום שנשתמש במשבר הזה כהזדמנות להעביר פה חוק הסדרים שיוביל רפורמות ויזרים דם חדש למשק בתקופה הכי קשה שלו, משחקים פה במשחקים.

מיקי לוי: מבקשים להעביר תקציב לשבוע, ואחרי זה ליום אחד.

מיקי לוי: ליום מבקשים להעביר תקציב, עם אופציה להעביר בתוך שבועיים תקציב מדינה, שהוא תקציב כבד.

מיקי לוי: אתם יודעים ואני יודע שזה לא יכול לקרות, שזה לא יקרה וזה לא סביר.

מיקי לוי: אתם פוגעים במשק הישראלי.

מיקי לוי: חבריי לכחול לבן, במקום "ישראל לפני הכול", אצלכם הכיסא לפני הכול.

מיקי לוי: בואו תראו לאן הובלתם אותנו בגלל שאין תקציב: אין מימון לסל התרופות, ועדת התרופות לא יודעת לעבוד כי אין תקציב, השרים יצאו בהצהרה על קיצור התורנויות של המתמחים, וגם לזה אין תקציב; תוכנית החומש למאבק באלימות נגד נשים – גם אין תקציב; תוכנית החומש לחיזוק המגזר הערבי לא תוכל לצאת אל הפועל.

מיקי לוי: איך אתם אומרים ביידיש, הכול כלאם פאדי.

מיקי לוי: בתי החולים הציבוריים שאינם ממשלתיים, כדוגמת שערי צדק, הדסה, מעייני הישועה ועוד, בפני קריסה כלכלית.

מיקי לוי: ב-1 בינואר עומדים לסגור מחלקות בלניאדו, בשערי צדק, בהדסה ובמעייני הישועה, וזה בזמן שיש מגפה שמשתוללת בחוץ ועלייה במספר המאושפזים.

מיקי לוי: בתי החולים הגריאטריים הציבוריים העצמאיים לא קולטים יותר קשישים, את ההורים שלנו.

מיקי לוי: אין כוח אדם ואין להם כסף לשלם; לכל חוקי מענקי הסיוע – מהנחה בארנונה ועד ירידה במחזורים – אין תקנות כי אין מקור תקציבי.

מיקי לוי: רוב תוכניות הסיוע הופסקו או יופסקו ב-1 בינואר; בסוף אוקטובר, מענק סיוע לעבודה הופסק.

מיקי לוי: ניסינו בוועדת הכספים להאריך את התקנות, אך אין מקור תקציבי.

מיקי לוי: 579,000 מובטלים – וזה לפני כניסה לסגר שלישי, ששוב יביא אותנו למיליון מובטלים.

מיקי לוי: ידיד שלי, שאותו לא ראיתי אף פעם פנים אל פנים כי אני רק מתכתב איתו בווטסאפ, ד"ר הוכברגר שמואל – הוא ועוד בעלי מקצוע מתחום הרפואה ומתחום המדע אומרים שהסגר הוא לא פתרון.

מיקי לוי: צריך ללכת לתפיסת עולם אחרת, לקיים פה חיים.

מיקי לוי: והמוטציה הזו, שנמצאת בשערינו, גם אם תאטמו את שדה התעופה ותסגרו אותנו, היא בוא תבוא.

מיקי לוי: בואו נלמד איך לחיות, תפסיקו עם הסגרים האלה.

מיקי לוי: ואני מביע כאן את דעתם של ד"ר הוכברגר שמואל וחבריו, שצועקים בפני כל פורום אפשרי: זו לא הדרך.

מיקי לוי: 87,000 עסקים קרסו, היד לצערנו עוד נטויה, ואין לממשלה הזו שום תוכנית להתמודד עם המצב, כי כאמור אין תקציב.

מיקי לוי: נמשיך.

מיקי לוי: ערב הקורונה 14,000 מסעדות וברים פעלו במדינת ישראל.

מיקי לוי: נכון להיום, סוף שנת 2020, כ-5,000 נסגרו.

מיקי לוי: שליש מהענף הזה נמחק.

מיקי לוי: תבינו לאיזו שוקת שבורה הובלתם את המדינה הזו.

מיקי לוי: הלאה.

מיקי לוי: הרשויות המקומיות מדווחות על עלייה מטאורית של בקשות להנחות בארנונה למשקי בית.

מיקי לוי: כל משפחה שיש בה מובטל אחד יכולה להגיש בקשה לארנונה.

מיקי לוי: הרשויות המקומיות יתקשו להתקיים החל מינואר הקרוב.

מיקי לוי: אבל, חבריי חברי הכנסת, לעומת כל זאת, מצד שני, כל הלשכות המומצאות ומשרדי הממשלה המומצאים – 52 משרדים, שרים וסגני שרים – זה ממשיך לתפקד ולא ייגרע מהם שקל.

מיקי לוי: שמעתי כי מבקשים לקצץ בסמכויותיו של שר המשפטים.

מיקי לוי: הדבר הטוב ביותר, במקום לקצץ בסמכויותיו – נבטל את המשרה.

מיקי לוי: כי אם יקצצו בסמכויותיו הרי אין צורך בכלל במשרת שר המשפטים.

מיקי לוי: חבריי מכחול לבן, בגלל שאתם בצניחה חופשית ומתקרבים לראות את אחוז החסימה מלמטה אתם לא בוחלים בכלום.

מיקי לוי: מעבירים פה חוקים שמשנים את חוקי המשחק ואת סדרי השלטון כאילו אין מחר.

מיקי לוי: זה התחיל במעשה המגונה שעשיתם בחוקי-היסוד של הממשלה כשהבאתם עלינו את הממשלה הפריטטית, ממשלת החילופים האיומה והמגוחכת הזו.

מיקי לוי: זה נמשך כעת, כאשר אתם עושים צחוק מתקציב המדינה, והכול בגלל שיקולים פוליטיים.

מיקי לוי: אתם משחקים בחוקי-יסוד ומשנים אותם לפי צורכיכם כאילו היו פלסטלינה.

מיקי לוי: אין לכם שום כבוד לכנסת, למעמדה ולכללים שהתעצבו פה במשך שנים.

מיקי לוי: זו הסכנה האמיתית לדמוקרטיה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: ואם אז, לפני תשעה חודשים, מישהו עוד האמין לכם, חבריי מכחול לבן, שזה לטובת המדינה, היום הרי ברור שזה רק לטובתכם האישית.

מיקי לוי: אתם מתגלגלים לתהום ובדרך מנסים להיאחז בכל דבר.

מיקי לוי: זה לא יעזור לכם, אתם תפגשו את הקרקע בסופו של דבר.

מיקי לוי: הבוחרים יבואו איתכם חשבון על הבגידה הגדולה בהם ועל שיקול הדעת הקלוקל שהביא אתכם על הלום.

מיקי לוי: כמה צעקתי, כמה הזהרתי אתכם, ואתם הייתם בשלכם.

מיקי לוי: אמרנו לכם שעם נאשם בשוחד לא עושים עסקים, שלאדם שלא דובר אמת – לא מאמינים.

מיקי לוי: אז גם עכשיו אני אומר לכם: תעצרו ותפסיקו לנסות להאריך את חייה של הממשלה הזו.

מיקי לוי: תצביעו נגד כדי ללכת לעם, לבחירות.

מיקי לוי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעת האי-אמון הבאה, שכותרתה: כישלון הממשלה בתחומי הבריאות, הכלכלה ותכנון ובנייה, הצעת הרשימה המשותפת.

יריב לוין: יציג את ההצעה חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר המקשר, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד להגיש אי-אמון בשם הרשימה המשותפת, תחת הכותרת:

אוסאמה סעדי: כישלון הממשלה בתחומי הבריאות והכלכלה ותכנון הבנייה.

אוסאמה סעדי: רציתי לדבר, כבוד היושב-ראש, על הכישלון בטיפול במגפת הקורונה, כשכבר היינו בסגר ראשון, סגר שני, התבשרנו על חיסון וראינו את התמונות של ראש הממשלה ושר הבריאות מתחסנים.

אוסאמה סעדי: פתאום יש מוטציה בריטית, שעכשיו אולי מאיימת בסגר שלישי.

אוסאמה סעדי: אנחנו בתוכה, אה?

אוסאמה סעדי: ראש הממשלה כבר – קבינט הקורונה היום התכנס, ומדברים על סגר שלישי.

אוסאמה סעדי: רציתי לדבר על המשבר הכלכלי, על מיליון מובטלים, על יותר מ-100,000 עסקים שקרסו, על הבעיות הכלכליות של ענפים רבים באוכלוסייה הערבית, אולמות – גם הם, כמובן, באוכלוסייה הכללית – מסעדנים, תיירות, על המצוקות הכלכליות.

אוסאמה סעדי: אני הכנתי נאום, כבוד היושב-ראש, אבל לאור רצף האירועים בימים האחרונים אני אעשה את מה שעשה השר אמסלם לפני כמה ימים.

אוסאמה סעדי: אני קורע את הנאום שהכנתי, כבוד השר אמסלם.

אוסאמה סעדי: אני לא רוצה לדבר מהכתוב, אני רוצה לדבר מהלב.

אוסאמה סעדי: אחרי מה שקרה בימים האחרונים, אני ביחד עם חבריי – אחמד טיבי, ג'אבר, סונדוס ועוד – 15 חברי כנסת, עם ראשי רשויות, עם ועדת המעקב, מהבוקר אנחנו בתהלוכת מחאה של רכבים, מצומת כפר קרע, עד שהגענו לכניסה לירושלים והגענו לכיכר מול הכנסת על מנת להשמיע את הזעקה.

אוסאמה סעדי: היינו בשבת בבאקה אל-גרבייה, ואדוני השר, כבוד היושב-ראש, אם הייתם רואים ושומעים את האנשים בבאקה אל-גרבייה אחרי רצח של שלושה אנשים, שלושה צעירים – אמיר אבו חוסיין והדודים שלו אחמד ומוחמד שרקייה מג'ת.

אוסאמה סעדי: כאשר ירו באמיר אבו חוסיין בקיוסק שלו הגיע אמבולנס לנסות להציל את חייו, ואז הדודים שלו נסעו אחרי האמבולנס.

אוסאמה סעדי: ואז, אחרי מאות מטרים ביציאה מבאקה אל-גרבייה, המחסלים חיסלו אותם ביריות בתוך הרכב שלהם.

אוסאמה סעדי: ואנחנו היינו צריכים לעמוד בשבת ולהסתכל בעיניים של הסבא, ג'מיל אבו חוסיין, שדיבר, הוא איבד את הנכד שלו ואת שני ילדיו.

אוסאמה סעדי: והיינו צריכים לעמוד מול האימא, האימא של אמיר, שאיבדה תוך כמה – שעה, חצי שעה – את הבן שלה, בן 20 ומשהו, צעיר, ואת שני אחיה.

אוסאמה סעדי: מה אנחנו נוכל להגיד להם כאשר אנחנו מדברים על 111 הרוגים, נכון להיום?

אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על 15 נרצחים רק מתחילת החודש.

אוסאמה סעדי: ואני רוצה להקריא את השמות שלהם, כי לכל אחד מהם יש שם ויש חיים ויש משפחות, והדם שלהם זועק: עד מתי?

אוסאמה סעדי: אנחנו כל יום בכנסת, אדוני היושב-ראש, במליאה, בוועדות צועקים, זועקים: איפה המשטרה, איפה הממשלה?

אוסאמה סעדי: עכשיו, אל תגידו לנו שזה גנטי, זה תורשתי, זה בטבע, חברה אלימה – לא, אדוני השר.

אוסאמה סעדי: הינה, תסתכל, אנחנו אותו עם – העם הפלסטיני – בשטחים הכבושים, בגדה, ברצועת עזה, בירדן.

אוסאמה סעדי: למה אין לנו את אותם אחוזים?

אוסאמה סעדי: 80% מההרוגים במדינה.

אוסאמה סעדי: סלאם טאטור, סובחיה טאטור, מוחמד בדראן, פהמי חינאווי, אחמד מוחמד אל-ג'מל, יוסף אבו סתה, ריאן אבו חלא, אחמד אבו ראס – ילד בן 16 מעילוט – דיאא פריג' מכפר קאסם, זיאד גריפאת מזרזיר, נימר סלימאן מריינה, עלי בדווי מכפר קאסם, אמיר אבו חוסיין, אחמד שרקייה ומוחמד שרקייה.

אוסאמה סעדי: אללה ירחם אל-ג'מיען.

אוסאמה סעדי: אבל זה לא רק שאנחנו נאבקים על החיים שלנו – זכות בסיסית, הזכות לחיים – אתם גם ממשיכים ורודפים את הציבור, את המיעוט הערבי, גם על קורת הגג שלו.

אוסאמה סעדי: היום אנחנו ישנים למשמע חדשות על עוד רציחות ועל עוד – אנחנו כבר לא סופרים פצועים; חבריי וחברותיי, לא סופרים כבר פצועים.

אוסאמה סעדי: היום ירו על שני צעירים בטייבה; פציעות – כבר לא סופרים אותן.

אוסאמה סעדי: אבל כאשר גם רודפים אותנו על הזכות הבסיסית לקורת גג, ואנחנו מנסים – אתמול ושלשום ובימים האחרונים חבריי אחמד טיבי ווליד טאהא מנסים להציל את הבית של עארף פריג' מכפר קאסם.

אוסאמה סעדי: למי לא הגענו?

אוסאמה סעדי: הגענו עד הדרגים הגבוהים ביותר.

אוסאמה סעדי: הצענו לאטום את הבית – תאטמו את הבית.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, יש תוכנית שמקדמת עיריית כפר קאסם על 1,400 דונם.

אוסאמה סעדי: אמרנו להם: מה אצה לכם הדרך?

אוסאמה סעדי: תחכו, ואם בסופו של תהליך תכנון זה לא יוכשר, אז הוא מתחייב להרוס את זה.

אוסאמה סעדי: נכון, ווליד?

אוסאמה סעדי: נכון, ד"ר אחמד?

אוסאמה סעדי: הוא חתם, נתן ערבויות.

אוסאמה סעדי: באו כמו גנבים בלילה, בשעה 04:00, איזה כוחות, איזה כוחות, כבשו את כפר קאסם, ועל הדרך גם, יאללה, עוד בית בקלנסווה.

אחמד טיבי: הכוחות האלו לא היו בבאקה אל-גרבייה.

אוסאמה סעדי: בדיוק, אז כשראש הממשלה אמר:

אוסאמה סעדי: כוחותינו פועלים בקלנסווה – אז נכון, אדוני היושב-ראש, גם אתמול הכוחות האלה פעלו בכפר קאסם ובקלנסווה.

אוסאמה סעדי: אבל הכוחות האלה, כשצריך אותם, לא היו לא בבאקה אל-גרבייה ולא בכפר קאסם כאשר היו חייבים להיות שם ולעצור ולמנוע את הפשע ולמנוע עוד רצח ועוד רצח.

אוסאמה סעדי: זה התפקיד של המשטרה.

אוסאמה סעדי: אדוני השר, אדוני היושב-ראש, אני שמעתי את סגן השר פטין מולא, שדיבר בוועדה למאבק באלימות.

אוסאמה סעדי: כל הזמן אתם אומרים לנו: אנחנו רוצים עוד שיטור ועוד תחנות, ולגייס עוד שוטרים, ועוד תקציבים, אז הינה, בניתם תחנה לתפארת בכפר יאסיף, שמשרתת את ירכא, ג'וליס, אבו סנאן, ג'דיידה-מכר, וסגן שר, אדוני השר, בא לוועדה ואומר: זה צחוק מעבודה.

אוסאמה סעדי: השוטרים האלה כל הזמן מתעסקים – כמו שהתעסקו איתנו היום, עם חבריי.

אוסאמה סעדי: כשהגענו לכניסה לירושלים איזה כוחות חיכו לנו.

אוסאמה סעדי: התחילו להתנהג באלימות כלפי הנהגת הציבור הערבי – חברי כנסת, ראשי מועצות, ראשי עיריות.

אוסאמה סעדי: אפילו דקה, שתיים, שלוש להביע מחאה, להביע את הזעם – התחילו להתנהג ולתקוף, וכמובן, יאללה, לרשום דוחות.

אוסאמה סעדי: אני קיבלתי שני דוחות, חברי אחמד טיבי – שלושה דוחות.

אוסאמה סעדי: כל החברים – עאידה ואנטאנס והיבה ווליד וסונדוס, כולם – קיבלנו דוחות.

אוסאמה סעדי: בסדר, יאללה, אבל ככה משטרת ישראל מתנהגת?

אוסאמה סעדי: זה התפקיד של המשטרה?

אוסאמה סעדי: התפקיד הבסיסי של המשטרה הוא להגן על חיי האזרחים, לדאוג לשלום הציבור, ובזה המשטרה והממשלה נכשלה לחלוטין, ולכן היא צריכה, אדוני היושב-ראש, ללכת היום, לפני מחר.

אוסאמה סעדי: ההנשמה המלאכותית – יש יותר מדי מכונות הנשמה שנשארו כנראה ללא תעסוקה, אז קיבלתם עוד, או תקבלו עוד היום, מחר, עוד הנשמה, החייאה מלאכותית לממשלה הזאת, עד 5 בינואר.

אוסאמה סעדי: אבל אתם יודעים שכבר סוף חייה של הממשלה מתקרב, וטוב שהממשלה הזאת תלך כמה שיותר מוקדם.

יריב לוין: תודה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים להצעת האי-אמון של סיעת ישראל ביתנו, שכותרתה: כישלון הממשלה בתחומי הכלכלה, הביטחון והחברה.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת אלי אבידר להציג את ההצעה, בבקשה.

אלי אבידר: לא כבוד גדול להיות חבר כנסת בימים אלה.

אלי אבידר: התהליכים המתרחשים בחברה הישראלית ובפוליטיקה הישראלית מאז השבעתה של הממשלה הנוכחית הפכו את רוב נבחרי הציבור לגנבי דעת, חסרי מילה, חסרי עקרונות ומושחתים ברמה הפוליטית הנמוכה ביותר שזכורה לי במקבץ שנותיי הבוגרות.

אלי אבידר: הממשלה הנוכחית ויתרה על אמון הציבור.

אלי אבידר: היא אינה זקוקה לו יותר.

אלי אבידר: היא יכולה, ברוב אבסולוטי שבידיה, לעשות הכול: להגדיל מספר שרים, לקצר זמן כהונה, להאריך זמן כהונה, לחוקק חוקי-יסוד ולשנות אותם בכל פעם שהיא רוצה.

אלי אבידר: הממשלה הזאת רוצה היום לשנות חוק-יסוד פעם נוספת כדי לדחות את פיזור הכנסת.

אלי אבידר: זה יהיה לא פחות מחוק ביזוי הכנסת.

אלי אבידר: פעם, בימים פחות אפלים, חשבנו ששינוי חוק-היסוד צריך לבטא את רצון העם – הסכמה ציבורית רחבה, ובוודאי שלא משחקי הישרדות של פוליטיקאים כושלים.

אלי אבידר: הדמוקרטיה הישראלית צעירה וחלשה יותר מאחיותיה הוותיקות בעולם.

אלי אבידר: ההבדל אצלנו בין חוק רגיל לבין חוק-יסוד הוא רק בכותרת.

אלי אבידר: אין מערך בלמים ואיזונים בצורת חוקה או בית משפט לחוקה.

אלי אבידר: עד היום הסתמכנו על מושגים כמו ההבנה והמנהג ועל כך שמעולם לא עשו את זה.

אלי אבידר: אז בישראל 2020 חוקי-יסוד משתנים בקלות כרצונם של ראשי הקואליציה.

אלי אבידר: אינטרסים פוליטיים צרים מכתיבים את השינויים הללו ללא כל היסוס וללא חשש מהציבור.

אלי אבידר: קראתי הבוקר את דבריה החשובים של פרופ' סוזי נבות, והיא אמרה: "אולי צריך לזכור כי חברי הכנסת אינם הריבון.

אלי אבידר: הם אוחזים רק בסמכות מוגבלת, סמכות שניתנה להם על ידי העם באמון, והמותנית בכך שאינם עושים בה שימוש לרעה או חותרים תחת עקרונות היסוד של המשטר.

אלי אבידר: הבוקר", היא מוסיפה, "זו לא התפוררות של כחול לבן שאנו עדים לה – זו התפוררות של כללי המשחק הדמוקרטיים שלנו", היא מסיימת.

אלי אבידר: הציבור הישראלי שומע דברים לא פשוטים בחודשים האחרונים, ומסרב להאמין שמחסלים לו את הדמוקרטיה.

אלי אבידר: מאיפה להתחיל?

אלי אבידר: בפברואר 2020 העביר נתניהו החלטה בממשלה על הכנסת כל דיוני הקורונה תחת חיסיון ל-30 שנה.

אלי אבידר: נתניהו, שלא מהסס לחשוף את הכמוסים שבסודותינו, שחשף את מבצע ארכיון הגרעין האיראני, הכניס את כל דיוני הקורונה לחיסיון של 30 שנים ומסרב עד לרגע זה להוריד את החיסיון.

אלי אבידר: למה?

אלי אבידר: מה יש לו להסתיר מאיתנו?

אלי אבידר: מה נאמר שם בדיונים?

אלי אבידר: אנחנו רק מקבלים רמזים בתקשורת, הדלפות.

אלי אבידר: פרופסורית שאומרת שקיבלה כאב בחזה כששמעה שמטילים סגר או פרויקטור שאומר שכשהביאו את החלטת הסגר להחלטה הוא נזקק לכדורים נגד בחילה.

אלי אבידר: מי הביא?

אלי אבידר: הוא לא הפרויקטור, הוא לא היה אמור להיות זה שמביא את ההחלטות האלה?

אלי אבידר: מה הוא אמר בדיונים?

אלי אבידר: לא נוכל לדעת, כי יש חיסיון ל-30 שנה.

אלי אבידר: ב-25 ביוני 2020, כאן, במליאת הכנסת, עבר חוק הסמכת השב"כ להיכנס לכולנו לטלפונים.

אלי אבידר: כשדיברתי על זה, מהיום הראשון אמרו לי: תתבייש, אתה לא מאמין לשב"כ?

אלי אבידר: בוגר יחידה 504 שככה מדבר?

אלי אבידר: השר שטייניץ ענה פה על הפודיום, עלה וטען ללא בושה שטכנולוגית השב"כ היא הכי מדויקת, שהיא תמנע את התפשטות המגפה, וכולם שיתפו פעולה עם ההונאה הזאת.

אלי אבידר: גבי אשכנזי כיושב-ראש חוץ וביטחון הכשיר את השרץ מהיום הראשון, ומאז מאות אלפי ישראלים נכנסו לבידוד שלא לצורך.

אלי אבידר: וגם היום, לאחר חצי שנה, כשכבר ברור שהטכנולוגיה לא מדויקת ואפילו הממשלה מודה בזה, היא לא מבטלת את איכוני השב"כ.

אלי אבידר: אל תאמינו לסיפורים שהממשלה תשתמש בזה רק כאשר מישהו לא ישתף פעולה.

אלי אבידר: המציאות היא: השב"כ בטלפונים שלנו.

אלי אבידר: ואם מאיר בן שבת יחליף את נדב ארגמן בשנה הבאה אז בהצלחה לכל הספקנים, לכל אלה שמאמינים שלהם זה לא יקרה.

אלי אבידר: בהצלחה לכל העיתונאיות והעיתונאים שהתקשרו בשקט לשאול שאלות וסירבו לכתוב על זה אפילו מילה אחת, או לשאול שאלה, כי זה לא טוב להם כרגע.

אלי אבידר: וב-29 בספטמבר 2020 העביר נתניהו את חוק הסמכויות.

אלי אבידר: כאן, באותו היום, קרעתי את נוסח החוק ואמרתי שהחוק הזה הוא לא פחות מפיגוע שמתבצע כנגד אזרחי ישראל.

אלי אבידר: הממשלה השתמשה בחוק הזה כדי להטיל סגרים, הגבלות, זרקה מאות אלפי מובטלים לרחוב, והגענו כבר למיליון מובטלים.

אלי אבידר: פרנסה של אנשים ממשיכה להיהרס כל יום בלי היגיון, בלי תבונה, רק כדי להמשיך לתחזק את החרדה שעל בסיסה נתניהו מצליח להכתיב את השיגעונות שלו.

אלי אבידר: עוד לא התחלנו לנשום מפתיחת הסגר המיותר שעברנו וכל יום מדברים על ריסון, הידוק.

אלי אבידר: אין מנוס מסגר כללי, צועקים שופריו של נתניהו כמו תוכים אחרי המסרים שהם מקבלים.

אלי אבידר: ואתמול התפרסם שיש מוטציה של הקורונה באנגליה ומייד נתניהו מצהיר שאין מנוס מסגר שלישי.

אלי אבידר: מותר לנו לפעמים לקנא באמריקאים.

אלי אבידר: לפני ימים מספר התפרסם שהנשיא היוצא טראמפ רצה לצאת למבצע צבאי וגורמים מקצועיים עצרו אותו; שרים התפטרו.

אלי אבידר: ואז, הרמטכ"ל האמריקאי, מארק מילי, נתן נאום לפנתיאון שהוא לא פחות מאירוע היסטורי בדמוקרטיה האמריקאית, תוך שהוא מבהיר לכולם למי נתונה הנאמנות של הצבא ושבמילים אחרות הוא לא יבצע פקודה לא חוקית.

אלי אבידר: הוא אמר: אנחנו לא נשבעים אמונים למלך או מלכה, לעריץ או דיקטטור.

אלי אבידר: אנחנו לא נשבעים אמונים למדינה, שבט או דת.

אלי אבידר: אנחנו נשבעים אמונים לחוקה האמריקאית, וכל אנשי הצבא על זרועותיו ישמרו ויגנו על החוקה הזאת למרות המחיר האישי שהם יכולים לשלם.

אלי אבידר: תגידו לי, חברותיי וחברי הכנסת, מי היום מבין נושאי המשרות הבכירות במדינת ישראל מסוגל לתת נאום שמירה כזה על הדמוקרטיה?

אלי אבידר: אין אפילו אחד.

אלי אבידר: הם לא נותנים נאום כזה כי הם חלשים, כי נתניהו דרס אותם ואת כל שומרי הסף באשר הם.

אלי אבידר: אז לנו אין חוקה, וחייבים להעביר חוקה שהיא מעל פוליטיקאים, גם כאלה מושחתים שמוכנים למכור את המדינה וכל מה שיש בה לטובתם האישית.

אלי אבידר: אבל המסע הזה חייב להתחיל בהחלפת הממשלה הזאת.

אלי אבידר: אני קורא לשרות ולשרים אבי ניסנקורן, מיכאל ביטון, מירב כהן, אורית פרקש הכהן, חילי טרופר, יזהר שי, פנינה תמנו שטה, אלון שוסטר, ולחברות וחברי הכנסת אסף זמיר, מיקי חיימוביץ', איתן גינזבורג, רם שפע, מיכל קוטלר וונש, עינב קאבלה, תהלה פרידמן, הילה שי וזאן: זה בידיים שלכם.

אלי אבידר: אל תביישו את עצמכם.

אלי אבידר: חשבתם שהציבור יתעייף ויקבל את מה שעשיתם, ועד לרגע זה הוא נותן לכם קרדיט שאולי תתעשתו, אבל הצבעה שלכם היום להארכת חיי הממשלה הזאת תביא עליכם זעם.

אלי אבידר: לציבור אני קורא:

אלי אבידר: לא ניתן יהיה להצעיד את המדינה הזאת לחוף מבטחים לפני שנוציא את נתניהו מבלפור, ואי-אפשר להוציא אותו כשרובנו יושבים בבית עם תה קינמון ג'ינג'ר חמים.

אלי אבידר: פשוט אי-אפשר.

אלי אבידר: תעלו לבלפור.

אלי אבידר: העם שלנו ידע אירועים היסטוריים.

אלי אבידר: היו תקופות שלא האמנו שהגרוע מכול יתממש – וצעדנו כצאן לטבח.

אלי אבידר: אסור לנו לתת לדמוקרטיה שלנו לצעוד כצאן לטבח הדיקטטורה של נתניהו.

אלי אבידר: אחיי ואחיותיי למחאה, נתניהו ינצח – – –

יריב לוין: חבר הכנסת אבידר, אני – – –

אלי אבידר: תן לי בבקשה להמשיך.

אלי אבידר: תן לי בבקשה להמשיך.

יריב לוין: קודם כול, הזמן שלך הסתיים – – –

אלי אבידר: תן לי בבקשה להמשיך משפט.

יריב לוין: לא אאפשר לך להמשיך, כי – – –

אלי אבידר: תן לי בבקשה.

יריב לוין: אתן לך משפט אחרון, אחרי שאומר – –

אלי אבידר: תודה רבה.

אלי אבידר: נתניהו ינצח – – –

יריב לוין: – – שיש גבול לכל דבר – – –

אלי אבידר: תודה רבה.

אלי אבידר: תן לי לסיים משפט.

יריב לוין: חרפה איך שאתה מדבר – – –

אלי אבידר: יש לי משפט פה לסיים.

יריב לוין: יש גבול לכל השוואה ולכל דבר.

יריב לוין: בושה וחרפה.

אלי אבידר: אומר יושב-ראש הרשות המחוקקת – –

יריב לוין: אמת.

יריב לוין: בושה וחרפה.

אלי אבידר: – – ששכח שהוא ראש רשות מחוקקת.

יריב לוין: בושה וחרפה.

יריב לוין: בושה וחרפה.

אלי אבידר: נתניהו ינצח כשאנחנו נרים ידיים, ואנחנו לא נרים ידיים, למרות מה שאתה אומר.

אלי אבידר: 300,000 מפגינים בבלפור עד שהוא יתפטר.

אלי אבידר: ולא תודה רבה לך, אדוני.

יריב לוין: אני לא מתרגש מהבריונות שלך, מהצעקות שלך, מהגידופים שלך ומאמירות שמקומן לא יכירן גם כאשר יש מחלוקות קשות.

יריב לוין: ואומר לך עוד דבר, חבר הכנסת אבידר: אף אחד לא נבנה, לא משנאה כזאת ולא מהתנהלות כזאת.

יריב לוין: האמן לי.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן להצעת האי-אמון הבאה, שכותרתה: כישלון הממשלה בניהול משבר הקורונה והרס הכלכלה הישראלית.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת נפתלי בנט להציג את הצעת האי-אמון מטעם סיעת ימינה.

יריב לוין: בבקשה.

נפתלי בנט: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, על הדוכן הזה, לפני 28 שנים, עמד ראש הממשלה יצחק רבין, זכרו לברכה, ואמר: "אני מבקש שכולנו, כל יושבי הבית הזה, יזכרו: העם לא משרת אותנו, אנחנו משרתים את העם".

נפתלי בנט: ראשי הממשלה שלנו נתניהו וגנץ שכחו את האמירה ואת הדבר הכל-כך פשוט הזה.

נפתלי בנט: אנחנו פה בשביל לשרת את העם, העם הוא לא צעצוע בשביל הצרכים הפרטיים שלנו.

נפתלי בנט: מעולם בתולדות מדינת ישראל, מקום המדינה ועד ימינו אלה, מעולם לא הייתה ממשלה כל כך אגואיסטית, כל כך כושלת, כל כך מסוכסכת, שכל כך לא אכפת לה מהעם.

נפתלי בנט: ברגעים האלה, בבית חולים במרכז הארץ יש סבתא בשנות ה-80 לחייה שנאבקת על חייה.

נפתלי בנט: היא מאושפזת במחלקת הקורונה, היא חולת קורונה, היא נושמת את נשימותיה האחרונות ובנה לא יכול להיות לצידה.

נפתלי בנט: הוא בבית.

נפתלי בנט: אבל הוא לא רק מאבד את אימו – בשנה האחרונה הוא גם איבד את מקום העבודה שלו, והוא בחרדה.

נפתלי בנט: הוא בחרדה כי הוא לא יודע איך המשפחה שלו תשרוד כלכלית.

נפתלי בנט: הוא יודע שדמי אבטלה וחל"ת לא יהיו לנצח, אין קסמים כאלה.

נפתלי בנט: עכשיו תדמיינו שהאיש הזה מסתכל למעלה, למנהיגי ישראל, והוא מצפה מהם למזור, לפתרונות, למילה טובה.

נפתלי בנט: אז הוא מסתכל לנתניהו, ונתניהו אומר לו: תשמע, איך עקצתי אתמול את בני גנץ, צייצתי שהוא חי בסרט.

נפתלי בנט: ואז הוא מסתכל לבני גנץ, וגנץ אומר לו: אני עקצתי את נתניהו עוד יותר, אמרתי לו שהוא חי בסרט.

נפתלי בנט: האיש הזה, למה הוא זקוק?

נפתלי בנט: הוא זקוק לפרנסה, הוא זקוק לבריאות, הוא זקוק לכבוד עצמי.

נפתלי בנט: אני אומר את זה לנתניהו ולגנץ – פרנסה, בריאות, כבוד עצמי, זה מה שהוא צריך.

נפתלי בנט: וברגע הכי קשה הזה הוא מסתכל ושומע איך אחד עוקץ את השני שהוא חי בסרט.

נפתלי בנט: אז נכון, מר נתניהו, אנחנו חיים בסרט.

נפתלי בנט: בסרט בלהות שאתה הובלת אותנו לתוכו.

נפתלי בנט: סרט בלהות שבאמצעו מלחמת הקורונה.

נפתלי בנט: המנהיגות – פשוט לא אכפת לה.

נפתלי בנט: היא לא רואה אותנו ממטר.

נפתלי בנט: מתעסקים עכשיו יומם ולילה, כבר שבועות, בתפירת תפקידים, באיזו קומבינה להחייאת הממשלה כדי שיהיה אקזיט שיתאים בדיוק ללו"ז, כדי שתהיה תמונת יציאה טובה לנתניהו, כפי שפורסם.

נפתלי בנט: אתם נורמליים?

נפתלי בנט: המדינה ואזרחי ישראל הם לא אביזר, הם לא צעצוע שלכם.

נפתלי בנט: לממשלה הזאת לא מגיעים עוד שבועיים ולא עוד יומיים ולא עוד שתי דקות.

נפתלי בנט: את הממשלה הזאת ואת ראשה לא צריך להאריך – צריך להחליף.

נפתלי בנט: ואנחנו, בעזרת השם, נחליף אותה.

נפתלי בנט: לכן סיעת ימינה פה אחד תצביע נגד ההחייאה המלאכותית לממשלה הרעה הזאת.

נפתלי בנט: ובאותה הזדמנות, מכיוון שבקצב של כל חצי שעה אני מקבל פנייה כזאת או אחרת: בוא, נוציא את האלה נכניס אתכם, תקבלו איזה שרים שאתם רוצים – אנחנו לא נצטרף דקה אחת לממשלה הזאת, כי צריך להחליף אתכם, לא להאריך אתכם.

נפתלי בנט: נקודה אחרונה: הרבה אחרי שהקורונה תיעלם הבעיה העמוקה יותר תזדקק לפתרון.

נפתלי בנט: העם איבד את האמון לא רק בממשלה – זה מזמן – אבל גם במדינה.

נפתלי בנט: לא מאמינים במוסדות המדינה, כי אתם – ואתה, ראש הממשלה, אמור לייצג את הממלכתיות, את מוסדות המדינה, ואתם לא מדברים דברי אמת; אתם אומרים דברים שפשוט אינם נכונים.

נפתלי בנט: עובדות רק מהימים האחרונים: ראש הממשלה צייץ בטוויטר שלו: "המדיניות הכלכלית הנכונה שלנו מביאה הישגים גדולים, שמאפשרים לנו לסייע" לאזרחי ישראל, עם ציטוט מהלמ"ס על צמיחה ברבעון השלישי של 38%.

נפתלי בנט: 38% צמיחה.

נפתלי בנט: ראש הממשלה של ישראל.

נפתלי בנט: ואני מסתכל החוצה ואומר: רגע, אולי נופל כסף מהשמיים.

נפתלי בנט: 38%.

נפתלי בנט: וזה לא איזה צייצן סוג ד', זה ראש ממשלת ישראל.

נפתלי בנט: פתחתי את הנתונים, ומה גיליתי?

נפתלי בנט: שזה ביחס לרבעון הקודם והקודם, שבשניהם הכלכלה צנחה ב-38%.

נפתלי בנט: כלומר, זה כאילו אני אבוא למישהו, אני אחתוך את המשכורת שלו ב-40%, ואז אני אחזיר לו חלק, ואני אגיד: תראה איזה נדיב אני.

נפתלי בנט: זו פשוט לא אמת.

נפתלי בנט: תגידו את האמת.

נפתלי בנט: האמת היא קשה, אבל עדיף להגיד את האמת.

נפתלי בנט: למדתי את זה כמנכ"ל, כמ"פ.

נפתלי בנט: גם אתם יודעים את זה.

נפתלי בנט: לשקר לעם ישראל זאת לא הדרך.

נפתלי בנט: עוד דבר.

נפתלי בנט: מנופפים בלי הרף כאילו מדינת ישראל היא מהטובות בעולם מבחינת תמותה פר נפש, כאילו אצלנו מתים הרבה פחות מברוב העולם.

נפתלי בנט: חברים, זה לא נכון, זה שקר.

נפתלי בנט: לפחות נדע את האמת.

נפתלי בנט: האמת היא שבישראל מתים, מתו, 338 אנשים פר מיליון.

נפתלי בנט: ויש בערך 160 מדינות או 163 מדינות עם הרבה פחות אנשים שמתו פר מיליון: פרגוואי, דנמרק, אסטוניה, הודו, פינלנד, נורבגיה, אורוגוואי, יפן – 23, לעומת 338; אוסטרליה – 35; קפריסין, שכנה שלנו, עם 75 – כמעט חמישית מאצלנו.

נפתלי בנט: למה לשקר?

נפתלי בנט: תגידו את האמת.

נפתלי בנט: מספרים גם: תראו מה קורה בגרמניה, תראו.

נפתלי בנט: חברים, יש 120 כניסות יבשתיות לגרמניה.

נפתלי בנט: הם בתוך איזה גוש אירופי שמחייב נסיעה.

נפתלי בנט: לנו יש כניסה אחת, אנחנו מדינת אי, כמו קפריסין, כמו ניו זילנד, כמו טאיוואן, כמו אוסטרליה, כמו סינגפור.

נפתלי בנט: יכולנו להיות הכי טובים בעולם.

נפתלי בנט: אז במקום לעשות תרגילי יחצנות ובמקום לספר יומם ולילה איזו גבורה, כמעט גבורה כמו במבצע ששת הימים, במלחמת ששת הימים, כמה אנחנו טובים וכל העולם עולה אלינו לרגל ללמוד מאיתנו, אנחנו יכולים הרבה יותר טוב.

נפתלי בנט: הממשלה הזאת, אני באמת מבקש, מפציר בכל חברי הכנסת, גם בקואליציה וגם באופוזיציה: אל תיתנו יד, אל תחיו אפילו דקה אחת את הממשלה הנוראה הזאת, כי אנחנו צריכים להתחיל דרך חדשה.

נפתלי בנט: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעת האי-אמון הבאה, הצעת האי-אמון של סיעת מרצ, שכותרתה: כישלונה של הממשלה בתחום הכלכלי, החברתי, האזרחי והמדיני.

יריב לוין: אני מזמין את חברת הכנסת תמר זנדברג להציג את הצעת האי-אמון, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: שמעתי שאתה מכנה את מגישי הצעות האי-אמון אופטימיים כי הם חושבים שיש במה להביע אי-אמון.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: לא, לא, לא.

יריב לוין: אז אמרתי שהם סבורים לא שיש במה להביע אי-אמון, אלא שהם סבורים שאלמלא המהלך הזה הממשלה תצליח להמשיך ולהחזיק מעמד.

תמר זנדברג: כן, שיש עוד ממשלה להביע בה אי-אמון, ולא שהיא מתפזרת מעצמה.

תמר זנדברג: אז אני רוצה, אולי באחד הנאומים האחרונים של הכנסת הזו, לסקור במספרים כמה מהישגי הממשלה הזו.

תמר זנדברג: אז נתחיל: אפס.

תמר זנדברג: אפס פעמים זה המספר שבו התכנס קבינט הפיוס.

תמר זנדברג: מישהו זוכר את קבינט הפיוס?

תמר זנדברג: אחד ההישגים שהממשלה הזו התהדרה בהם, ובני גנץ אמר:

תמר זנדברג: הממשלה תפעל באופן מהותי ומעשי כדי לגשר בין כל חלקי העם והמדינה, ותפעל מתוך תפיסה של פיוס לאומי.

תמר זנדברג: אדוני השר דודי אמסלם, תעלה עוד מעט להשיב על ההצעות האלה, ואין ספק שאתה בנאומיך כאן מדי שבוע בתשובה לאי-אמון הפכת לסמל של התפיסה של אותו פיוס לאומי, כששבוע אחרי שבוע התעקשת להשתלח ולהסית נגד חצי מאזרחי המדינה רק בגלל שהם מפגינים על מה שאכפת להם.

תמר זנדברג: בינתיים אותם מפגינים רוססו בגז פלפל, נדרסו, ספגו רימונים, אגרופים, דקירות, ובנוסף גם אלימות משטרתית, ולקינוח, רק בשבוע האחרון בתיהם סומנו בגרפיטי מסית שמסמן את הדרך לאלימות הבאה.

תמר זנדברג: אני חושבת שלך יהיה חלק גדול בדברי ימי הממשלה הזו בהגעה לאותו פיוס לאומי.

תמר זנדברג: תשעה, אדוני היושב-ראש, זה מספר החודשים שבהם לא נמצא פתרון ל-2.5 מיליון התלמידים, תלמידי מערכת החינוך הישראלית.

תמר זנדברג: בין זום לזום, בין המסכים, כשמערכת החינוך חזרה היא חזרה לשעתיים בשבוע, ובינתיים מיומנויות הקריאה של הילדים בכיתות א' וב' ספגו פגיעה קשה, בני הנוער בחטיבות ובתיכונים מדווחים על חרדות, על דיכאונות, על בדידות.

תמר זנדברג: במדינות העולם, גם אלה שהלכו לסגרים, מערכות החינוך עובדות כמעט כולן, אבל כאן אנחנו עדיין סופרים את מספר הקפסולות שתלמיד או מורה יכול לעבור בהן בשבוע.

תמר זנדברג: לדעתי – חוסר הבנה של המושג קפסולה.

תמר זנדברג: 24, אדוני היושב-ראש, זה מספר הנשים שנרצחו מתחילת השנה, מכל המגזרים, מכל קבוצות האוכלוסייה, 24 חיים שנלקחו שהיה אפשר למנוע.

תמר זנדברג: ובתקופה הזו, בתקופת הקורונה, שהיא במקרה גם תקופת כהונתה של הממשלה הזו, האלימות נגד נשים הגיעה לממדים שקשה לדמיין, החריפה בעשרות ומאות אחוזים.

תמר זנדברג: בזמן שהשנה הזו הפכה עבור רבים מאיתנו שנת הבית, שבה לומדים בבית ועובדים בבית, עבור הנשים האלה השנה הזאת הפכה להיות רצחנית ומסוכנת.

תמר זנדברג: אבל הממשלה הזו, שאולי מתפזרת עוד מעט ואולי לא, לא עשתה כל כך הרבה כדי להציל את החיים של הנשים האלה.

תמר זנדברג: אותם 250 מיליון שקלים לתוכנית הלאומית למניעת אלימות נגד נשים, או לפחות 100 מיליון שקלים שוועדת הכספים דרשה לחירום לעכשיו, לשנת 2020 – לא שמעתי שהם נמצאים על השולחן בוועדת הכנסת, לדאוג שבתקציב 2020, שאמור אולי לעבור עוד מעט, הכסף הזה יהיה.

תמר זנדברג: 110, אדוני היושב-ראש, 110 זה מספר הנרצחים בחברה הערבית מתחילת השנה.

תמר זנדברג: והשנה אפילו לא נגמרה.

תמר זנדברג: חבר הכנסת איימן עודה עמד כאן לפני כמה שבועות וזעק מדם ליבו, והתחנן להוציא את ארגוני הפשיעה מהיישובים בחברה הערבית.

תמר זנדברג: היום מחוץ לכנסת אני וחברי כנסת נוספים באנו להזדהות עם הצעדה של ועדת המעקב, של חברי הכנסת מהרשימה המשותפת ושל ראשי רשויות, שבאמת צעקו וזעקו כאן:

תמר זנדברג: אז מה אם אנחנו ערבים, גם ביישובים שלנו מגיע לחיות בביטחון ובלי פשע ובלי אלימות.

תמר זנדברג: 26, אדוני היושב-ראש, 26 זה מספר השעות הרצופות שעובדים הרופאים המתמחים והמתמחות בבתי החולים.

תמר זנדברג: הם יצאו היום לשביתה, דווקא בעיצומה של מגפה מסוכנת שבה בתי החולים מתחילת המשבר הזה עובדים כמעט על האדים האחרונים.

תמר זנדברג: דווקא עכשיו אומרים המתמחות והמתמחים: אל תיתנו לנו ביד סכין ניתוח אחרי 24 ו-25 ו-26 שעות של ערנות ושל ניסיון להתרכז כמה שאפשר ולמקד את העיניים במקום הקטן הזה, שבו פספוס קטן יכול להיות ההבדל שבין חיים ובין מוות.

תמר זנדברג: 364, 364 זה מספר הימים שכרגע מחשבים משנת 2020, שבהם תכהן הכנסת בלי תקציב מדינה.

תמר זנדברג: 364, ביום האחרון של שנת 2020 מבקשים לאשר כאן תקציב מדינה.

תמר זנדברג: בעוד שבועיים, אם בכלל, אם נגיע בכלל לסוף הערב הזה, אדוני היושב-ראש, רוצים להביא את התקציב לשנה הבאה, שנתיים שמבחינה פיננסית וכלכלית הן אולי המאתגרות ביותר והקשות ביותר בתולדות מדינת ישראל – מבחינת הצורך והיכולת לתקצב תקציב מדינה; לדאוג לכך ששירותי הבריאות, הרווחה, החינוך, בתקופה כזאת יתנהלו כסדרם; שנדע לתכנן מראש את ההכשרות המקצועיות; את מערכת החינוך, להעביר אותה לימים שבהם 18 ילדים בכיתה זה לא קפסולה אלא כיתה קבועה ורגילה, שמספר התלמידים בה הולך ונצמד לממוצע של ה-OECD.

תמר זנדברג: אבל התקציב הזה נלקח בן ערובה, הוא נחטף על ידי נאשם בשוחד, שפשוט החליט לזרוק לפח את הצרכים של מדינת ישראל בשעה הזו ולגרור איתו כנסת שלמה וקואליציה שלמה וממשלה שלמה.

תמר זנדברג: 65,000, אדוני היושב-ראש, זה מספר העסקים שנסגרו בעקבות משבר הקורונה.

תמר זנדברג: 200 עסקים חדשים נסגרים מדי יום; נתון שלא נראה כמוהו מעולם בהיסטוריה של מדינת ישראל.

תמר זנדברג: 600,000 מובטלים; 422,000 משקי בית שנקלעו למצוקה כלכלית; 270,000 משפחות שהידרדרו לעוני ו-143,000 משפחות חיות בחוסר ביטחון תזונתי.

תמר זנדברג: אתם יודעים מה אלו המילים האלה, "חוסר ביטחון תזונתי"?

תמר זנדברג: שאין מספיק אוכל לתת לילדים ולהאכיל את המשפחה.

תמר זנדברג: משבוע לשבוע מספר ההלוואות שלוקחים משקי הבית עולה על חשבון העתיד, על חשבון הפנסיות, על חשבון קופות הגמל.

תמר זנדברג: 600,000 מובטלים, 200 עסקים חדשים נסגרים מדי יום, ואין מושיע.

תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש, שני מיליון ו-332,733 אנשים הצביעו בבחירות האחרונות לממשלה אחרת, הצביעו נגד שלטון נתניהו.

תמר זנדברג: לעומת זאת, שני מיליון ו-220,428 הצביעו למפלגות שהמליצו על נתניהו.

תמר זנדברג: זה בערך 140,000 פחות.

תמר זנדברג: בכנסת הזאת רוב האזרחים הצביעו לממשלה אחרת.

תמר זנדברג: איך יעלה על הדעת, איך ייתכן שזה שישה חודשים אנחנו נתונים תחת שלטון שרוב הציבור הישראלי לא בחר בו?

תמר זנדברג: איך?

תמר זנדברג: לשאלה הזאת יש תשובה אחת, קוראים לה בני גנץ.

תמר זנדברג: בני גנץ לקח במו ידיו את האמון שניתן בו ובחר לתת אותו על מגש של כסף, ברגע אחד של קריסה, לידיו של נאשם בשוחד, וזה העלה אותנו על מסלול ללא חזרה, על מסלול אל-חזור, ומאז כל תיקון, כל עוד כיפוף של חוק-יסוד, עוד פשרה רקובה, עוד שאלה של מה עדיף, מה הרע במיעוטו, ואולי בשלב הזה בכל זאת נבטיח את קיום הרוטציה כי אולי אחר כך נקבל ממשלה אחרת, ומי עדיף, ליברמן או בנט או סער – כל החישובים וחישובי ותרחישי התרחישים האלה הם תוצאה של אותו רגע מר ונמהר, אותו רגע גורלי, שבו האדם שרוב אזרחי המדינה בחרו בו ורוב המפלגות, רוב חברי הכנסת בכנסת המליצו עליו, בחר לעשות ההפך.

תמר זנדברג: וכך נשארנו תשעה מיליון ו-200,000 אזרחי המדינה שמשלמים וימשיכו לשלם עוד הרבה זמן את המחיר של ההתנהלות של שישה ותשעה ועשרה החודשים האחרונים.

תמר זנדברג: בגלל שהממשלה הזו וחוסר היכולת שלה להתמודד עם המשבר זה בקליפת אגוז הסבל של אזרחי המדינה מהמשבר כולו.

תמר זנדברג: כן, אזרחי המדינה סובלים מהמשבר הבריאותי ומהמוטציה – עכשיו קראתי שיש מילה חדשה למוטציה, האקדמיה המליצה, "תשנית"; אז תשנית הווירוס מכניסה אותנו לחרדות, והמצב הכלכלי וחבילת הסיוע הצנועה במערב מכניסה אותנו לחרדה כלכלית בשל הצורך לבחור בין מחלה לבין פרנסה.

תמר זנדברג: אבל המשבר הדמוקרטי, והעובדה שהאנשים שנתנו בהם אמון הכזיבו בצורה כל כך כואבת, זה יישאר איתנו באמת הרבה שנים קדימה.

תמר זנדברג: אחרי שכבר נירפא מתוצאות המשבר הזה ואחרי שנצליח לארגן חבילת סיוע, אנחנו לא נשכח אדם אחד, נאשם בשוחד, במרמה ובהפרת אמונים שלקח תשעה מיליון אזרחים ו-61 חברי כנסת בשבי השחיתות וההסתה שלו.

תמר זנדברג: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אני מתכבד להזמין, אולי למופע פרידה לקדנציה הזאת, את חברנו הטוב השב אלינו מהבידוד השר דוד אמסלם.

יריב לוין: אדוני השר, הבמה שלך.

ג'אבר עסאקלה: התגעגענו.

ג'אבר עסאקלה: מזמן לא ראינו אותך.

עאידה תומא סלימאן: הוא מדבר הרבה, איך הם יודעים שזה מופע אחרון?

קריאה: לא, יש עוד מחר.

קריאה: עוד מחר.

קריאה: מחר זה אחרון.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת – –

ג'אבר עסאקלה: אבל השר, אתה – – –

דוד אמסלם: – – לפני שאני איכנס לסוגיות יותר מרכזיות, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להראות לך את השעון.

דוד אמסלם: יש פה חמש הצעות אי-אמון; שים לב, משעה 16:00, עכשיו אנחנו בשעה 17:00, האנשים הדוברים שעלו כאן פיזרו רעל בכמויות אדירות, וכשאני אבוא להשיב להם אני אהיה המסית.

דוד אמסלם: ככה זה עובד.

ג'אבר עסאקלה: – – –

דוד אמסלם: אצלם – אנחנו חיים בעולם הפוך.

דוד אמסלם: אתה יודע, במקורות אומרים, אנחנו כנראה נמצאים בפתחה, בסיפא של תקופת המשיח.

דוד אמסלם: מדוע?

דוד אמסלם: אומרים שכשיבוא המשיח, או התקופה, העולם יחיה בערכים הפוכים: השקר יהיה האמת, והאמת השקר; הרחמנות היא אכזריות, והאכזריות היא הרחמנות.

דוד אמסלם: זה מה שקורה כאן.

דוד אמסלם: אני מרגיש שלפחות בדבר אחד יש לי נחמה: שכנראה, אדוני היושב-ראש, אנחנו מתקרבים באמת לביאת המשיח.

דוד אמסלם: הרי במה אתם עוסקים?

דוד אמסלם: אתם חיים בעולם ערכים הפוך ובהנדוס תודעתי כמעט שעתי, יומי.

דוד אמסלם: נתחיל בחברת הכנסת זנדברג – את מדברת על פיוס לאומי?

דוד אמסלם: הרי אמרתי, אתם פה, כל יום, כל האופוזיציה – אתם 90% מזמן הכנסת מדברים פה, וגם בתקשורת, בטלוויזיות, באולפנים.

דוד אמסלם: מה שאתם עושים – –

תמר זנדברג: אתה הדוגמה – – –

דוד אמסלם: – – אתם בעצם כל היום מרעילי בארות מקצועיים, מסלפים את העובדות, משקרים על בסיס יומי, וכשאנחנו משיבים לכם אתם עוד כועסים.

דוד אמסלם: אתם כועסים.

דוד אמסלם: אתם בכלל, דרך אגב, כופרים בדמוקרטיה, בוודאי הישראלית הפרלמנטרית.

דוד אמסלם: אני מניח שלא באנו לכאן לא עם נשק ולא עם טנקים.

דוד אמסלם: אנחנו פה מקבלים רוב בכנסת, וכך הממשלה בעצם קמה.

דוד אמסלם: אז לכן בעצם מפלגת מרצ היא בעצם דמוקרטית רק כשזה מתאים לכלים שלה ולממשלה שלה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת נפתלי בנט, אני אעבור בקצרה לפני, כפי שאמרתי, שאני איכנס לנושאים שאני באמת רוצה לגעת בהם.

דוד אמסלם: נפתלי בנט נתן פה איזשהו נאום דמגוגי רגיל.

דוד אמסלם: כל שבוע הוא בא ואומר – בדרך כלל הוא גם נוקב בשם: נכנסתי לחנות של משה.

דוד אמסלם: היום הוא אמר: יש אישה בבית חולים שכנראה נמצאת במצב בריאותי לא טוב, והבן שלה גם מובטל, ומה נגיד לאימא?

דוד אמסלם: ואתה אומר: אתמול ראש הממשלה מצייץ.

דוד אמסלם: אני רוצה לספר לך, מר בנט, רק לפני שבוע, כשגדעון סער החליט להקים ממשלה, אתה צייצת לסער: לא מקימים ממשלת "רק לא ביבי".

דוד אמסלם: כשזה דגדג לך במנדטים, פתאום לא עניין אותך אותו אחד בקורונה שלו וכו'.

דוד אמסלם: הרי כל מה שאתה עושה כאן זה רק פוליטיקה קטנה.

דוד אמסלם: זה הסיפור שלך.

דוד אמסלם: אז אל תספר לנו שאנחנו מפלגים את העם ושאתה בעצם מגיע לכאן רק כדי לעבוד עבור הקורונה.

דוד אמסלם: אני כבר אמרתי לך, מר בנט היקר, אתה, ולפיד, לא נותנים עצה אחת טובה לעם ישראל.

דוד אמסלם: כל פעם שאתם עולים לכאן ויורדים אני שואל את עצמי מה טוב עשיתם לציבור, לאחד, שניים, חוץ מלפלג, חוץ מלהסית אחד נגד השני?

דוד אמסלם: מה עשיתם?

דוד אמסלם: מה עשיתם?

דוד אמסלם: אתה מדבר איתי על מדינת אי, שאנחנו מדינת אי, עם כניסה אחת.

דוד אמסלם: א.

דוד אמסלם: זה לא נכון, יש לנו רשות פלסטינית פה, ונכנסים כמה שרוצים.

דוד אמסלם: אבל מה הרבותא במדינת אי?

דוד אמסלם: גם אם יש לך ארבע כניסות, אתה סוגר ארבע כניסות, ואז יש לך ארבעה מחסומים.

דוד אמסלם: לא הבנתי, אנגליה, בריטניה, היא לא אי?

דוד אמסלם: אתם משקרים כל היום, כאילו אם אנחנו אי הכול בסדר.

דוד אמסלם: לא הבנתי, ואם לגרמניה יש כמה כניסות, אז מה, אי-אפשר לחסום את הכניסות האלה?

דוד אמסלם: סתם אתם זורקים משהו out of the blue, לא קשור לעניין, וממשיכים למחזר אותו.

דוד אמסלם: אחד אחרי השני עולים לכאן ומתחילים לתרגם למה אנחנו בכלל לא צריכים להיות עם קורונה.

דוד אמסלם: אנחנו מדינת אי, אנחנו ייבאנו את הקורונה.

דוד אמסלם: שלחנו – ראש הממשלה נסע, הביא את הקורונה לכאן, ועכשיו הוא גם מביא את המוטציה, רבותיי, ומדביק את האנשים.

דוד אמסלם: אתם לא מתביישים?

דוד אמסלם: כל פעם אתם מביאים איזה וריאנט שלא קשור לעניין, טוחנים את המוח כדי לשכנע את האנשים כאילו אתם איזה אנשים נבונים, מכירים את הנושא ויש לכם גם נתונים.

יבגני סובה: אז למה אין ממשלה, אדוני?

דוד אמסלם: אני רוצה לומר, נפתלי בנט: אתה יודע לבד, מה שמעניין אותך זה הג'וב שלך.

דוד אמסלם: שלך ושל לפיד.

דוד אמסלם: זה הסיפור.

דוד אמסלם: הסיפור – פוליטיקה כזאת קטנה.

יבגני סובה: שאלתי למה אין ממשלה.

דוד אמסלם: כזאת קטנה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לספר לך, כשהתחילה הקורונה אתה היית בממשלה, וגם לא הבאת מזור לקורונה.

דוד אמסלם: ואתה גם יודע, וגם לפיד יודע וכל יושבי הבית יודעים, שהקורונה לא קשורה לממשלה.

דוד אמסלם: דרך אגב, תראו מה קורה באירופה.

דוד אמסלם: כל פעם אתם נותנים דוגמאות ממדינות כאלה או אחרות – מה קורה אחרי שבועיים?

דוד אמסלם: הכול מתהפך, אז אתם משנים את הטיעונים.

דוד אמסלם: זה מה שקורה.

דוד אמסלם: תסתכלו מה קורה היום באירופה, כמעט כל אירופה נכנסת לסגר.

דוד אמסלם: אבל כנראה זה הנגיף, מה לעשות, וכנראה מטפלים בו, חבר הכנסת אלי אבידר, גם בסגרים.

דוד אמסלם: ואם יש לך איזה פטנט יותר טוב, בוא תגיד לנו.

אלי אבידר: אמרנו את זה אלף פעם, אתם לא שומעים.

דוד אמסלם: שמעתי אותך בקשב.

דוד אמסלם: אתם עולים לכאן, וכל הזמן רק, באמת, מתעתעים, צועקים.

דוד אמסלם: שום דבר מן העניין לא הבאתם.

דוד אמסלם: לא הבאתם אפילו פתרון.

דוד אמסלם: מה כאב לכם?

דוד אמסלם: מה בנט אמר בשבוע שעבר?

דוד אמסלם: ראש הממשלה הלך ופעל בשביל החיסונים האלה?

דוד אמסלם: הרי כל מדינה רוכשת חיסונים.

דוד אמסלם: רבותיי, זה נכון.

דוד אמסלם: אני מניח שלכל מדינה בסוף יגיעו החיסונים, חלקם יגיעו בעוד שנה, שנתיים.

דוד אמסלם: אנחנו כבר התחסנו.

דוד אמסלם: אני אתמול התחסנתי.

דוד אמסלם: וכשאני רואה את הפתרון של הקורונה, זה בוודאי ובוודאי בכיוון החיסונים, ובאמת אני מרגיש גם שיש כבר רווחה, סוג של רגיעה או משהו.

דוד אמסלם: הציבור כבר רואה איזשהו כיוון שאיתו אנחנו יוצאים מכל המגפה המסוכנת הזאת והאלימה הזאת שקרתה לנו, ובסופו של דבר יש לנו אור בקצה המנהרה.

דוד אמסלם: דרך אגב, לראש הממשלה יש זכויות אישיות גם על הנושא של החיסון של הקורונה.

דוד אמסלם: זה מה שמפוצץ אתכם.

דוד אמסלם: אתם מבחינת

דוד אמסלם: כם מתפללים: שב בבית, אל תביא כלום, כדי שנוכל לעלות לכאן ולהגיד איך לא הבאת את החיסון.

דוד אמסלם: אבל מה לעשות, ראש הממשלה הוא דמות בין-לאומית, והוא הפעיל גם את הקשרים האישיים שלו במעמדו הבין-לאומי כדי שאנחנו כבר נתחסן, מה שלא קורה ברוב מדינות העולם.

דוד אמסלם: וזה הורג אתכם, בגלל שאתם מתעסקים באמת בפוליטיקה קטנה.

דוד אמסלם: לא מעניין אתכם עם ישראל, לא מעניינת אתכם באמת המגפה.

דוד אמסלם: ככל שיותר טוב, ככה רע לכם.

דוד אמסלם: ככל שיש יותר מזור לעניין הזה, הולך לכם הקלף.

דוד אמסלם: אתם מבינים שאתם מאבדים, מה אתם תגידו?

דוד אמסלם: מה תספרו?

דוד אמסלם: וזה מוציא אותי מדעתי, כמה פוליטיקה קטנה, כמה אתם לא רואים בכלל את הטפל ואת העיקר.

דוד אמסלם: יש טפל, יש עיקר.

דוד אמסלם: אני אומר, רבותיי, אנחנו צריכים לצאת מהקורונה.

דוד אמסלם: הקורונה הזאת לא קשורה למפלגות, לא קשורה לערבים–יהודים, לא קשורה לחרדים–דתיים.

דוד אמסלם: זו מגפה עולמית שקורית בכל העולם, כמעט באותן תנודות.

דוד אמסלם: וכשסוגרים בתי ספר אתם באים לפה וצורחים למה, וכשפותחים אותם אתם אחרי זה גם צועקים: מדוע פתחתם מוקדם?

דוד אמסלם: וכן הלאה וכן הלאה וכן הלאה.

דוד אמסלם: זאת התעשייה שאתם עסוקים בה כמעט שנה, בגלל שהתפקיד שלכם זה לדכדך את הציבור, להכניס אותו לחרדות, לפחדים, ולהגיד לו: יש פה ממשלה לא מתפקדת.

דוד אמסלם: זה בגלל הממשלה.

דוד אמסלם: כל מה שאתה – אתה חולה?

דוד אמסלם: נדבקת בקורונה?

דוד אמסלם: זה בגלל הממשלה.

דוד אמסלם: נסגר העסק?

דוד אמסלם: זה בגלל הממשלה.

דוד אמסלם: הכול זה ראש הממשלה.

דוד אמסלם: הכול זה ראש הממשלה.

דוד אמסלם: ירד גשם לפני שבוע?

דוד אמסלם: זה ראש הממשלה.

יבגני סובה: לא, אבל יש – – –

דוד אמסלם: הכול זה ראש הממשלה.

דוד אמסלם: אצלכם כל דבר זה ראש הממשלה.

דוד אמסלם: מה שקשור לקורונה זה רק ראש הממשלה.

דוד אמסלם: איך אמרתי, אם יכולתם גם לטעון שראש הממשלה המציא את הקורונה, זה מה שהייתם עושים.

דוד אמסלם: שהוא פיתח אותה.

דוד אמסלם: כנראה הוא נסע לווהאן, כנראה הלך לסין, הזמין את הקורונה.

דוד אמסלם: הזמין את הקורונה, למה?

דוד אמסלם: הוא קם בבוקר, לא רוצה שיהיה טוב לעם ישראל, לא רוצה שיהיה טוב לציבור.

דוד אמסלם: לא רוצה.

דוד אמסלם: ראש הממשלה קם בבוקר, רוצה שיהיה גרוע.

דוד אמסלם: אתם מבינים את האבסורד?

דוד אמסלם: אתם מבינים לאן הגעתם?

דוד אמסלם: אני רוצה לומר לך, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אני מנקה את הכול.

דוד אמסלם: אתה העלית סוגיה חשובה מאוד.

דוד אמסלם: כשאני היית יושב-ראש ועדת הפנים אני עשיתי על זה דיונים על גבי דיונים.

דוד אמסלם: ואני מסכים איתך בסוגיה הזאת, אין מחלוקת.

דוד אמסלם: אין מחלוקת שאזרחי מדינת ישראל צריכים לקבל הגנה בכל מקום.

דוד אמסלם: אזרח זה אזרח, לא משנה איפה הוא גר, בקלנסווה או בתל אביב, זה היינו הך.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לספר לכם, סתם עצה קטנה: שמעתי שבאתם היום להפגין ועצרו אתכם.

דוד אמסלם: אמרתם שהייתה אלימות של השוטרים נגד ועדת המעקב, ראשי רשויות, בכניסה לירושלים.

דוד אמסלם: אני לא ראיתי, אבל חזקה – אם אתם אומרים את זה אז כנראה היה שם משהו.

דוד אמסלם: אתם רק טעיתם בדבר אחד: כנראה הייתם צריכים להגיד להם שאתם באים להפגין בבלפור – והכול בסדר.

דוד אמסלם: בגלל שהמפגינים בבלפור, המשטרה לא מטפלת בהם.

דוד אמסלם: הם חוסמים את כל העיר כל שבוע.

דוד אמסלם: כאן, באזרחים רגילים, בנושאים אחרים – שום דבר.

דוד אמסלם: אבל לבוא ולעצור את ירושלים ובכלל את המדינה כל שבת, כל יום שישי – דרך אגב, אם הם רוצים גם יום שלישי, גם יום שלישי זה בסדר.

דוד אמסלם: רק תגידו את מילת הקסם: אנחנו רוצים להפגין נגד ראש הממשלה – והדלת נפתחת בפניכם ובאמת תפגינו איפה שאתם רוצים, מתי שאתם רוצים וכמה שאתם רוצים, ותסגרו אילו צירי תנועה שאתם רוצים במדינת ישראל.

דוד אמסלם: רק תספרו שאתם רוצים להפגין נגד ראש הממשלה.

דוד אמסלם: מה שנקרא, החבר'ה בבלפור.

דוד אמסלם: ברישיון תרשמו את זה ותקבלו את מה שאתם רוצים, בגלל שהמשטרה כבר מפחדת מהכול.

דוד אמסלם: היא כבר הכניסה להחסנה יבשה את המכת"זיות, היא כבר עצמה – דרך אגב, עוד מעט עוצרים את השוטרים שעושים סדר.

דוד אמסלם: הכול הפוך כאן.

דוד אמסלם: השוטרים הם הבעייתיים; המפגינים, שהם מפירי סדר, כל העבריינות שמתנהלת – הכול בסדר, שטויות, אז מה אם עוצרים רחובות שלמים, מה קרה?

דוד אמסלם: אז האנשים לא יצאו מהבית כמה שעות, לא יזוזו, מה קרה, חבר'ה?

דוד אמסלם: ואם זה שלוש-ארבע פעמים בשבוע – אז מה?

דוד אמסלם: יש לפחות יום אחד חופשי, ביום הזה תנועו איך שאתם רוצים.

דוד אמסלם: זה הסיפור, זה הסיפור.

רם בן ברק: רק המפגינים מול בן-ארי הם בסדר.

רם בן ברק: זה בסדר.

דוד אמסלם: עכשיו, ברשותך, גברתי היושבת-ראש, אני רוצה להתייחס לכמה נושאים שעלו השבוע ובשבוע שעבר.

דוד אמסלם: לא, אני אומר לך, רם בן ברק, אתה יודע את האמת, אתה יודע שאתם מתנהלים במדינת ישראל איך שאתם רוצים, המערכות שלכם, אתם שולטים בהן – גם בתקשורת, גם במשפט, גם בכלכלה, בכל סוגיה.

דוד אמסלם: אתם יודעים, איתכם לא מתעסקים.

דוד אמסלם: למרות שאתם מיעוט כזה קטן במדינת ישראל, איתכם לא מתעסקים.

רם בן ברק: איך אתה מסביר את זה שאנחנו שולטים בכול?

דוד אמסלם: אני עוד מעט אדבר על זה.

דוד אמסלם: כשאני אגיע לדירקטורים אני אקשור לך את הכול.

דוד אמסלם: אני רוצה קודם כול להזכיר לכם את מה ששכחתם כנראה.

דוד אמסלם: בשבוע שעבר, אני מצטער, לא הייתי כאן ולא יכולתי להקריא את פסוקו השבועי שאני מקריא לכם כל שבוע.

דוד אמסלם: דרך אגב, אתכם זה לא מעניין.

דוד אמסלם: הדבר הזה שאני הולך להקריא לכם זה שטויות, piece of cake, קטן, שטותי, מה זה.

דוד אמסלם: מנדלבליט: מי שתפרו אותי בתיק הזה זה דינה זילבר ושי ניצן.

דוד אמסלם: היועץ המשפטי לממשלה, מר מנדלבליט הצדיק, אומר שמי שתפרו אותו זה דינה וזילבר ושי ניצן.

דוד אמסלם: מי זאת דינה זילבר?

דוד אמסלם: דינה זילבר זו המשנה שלו, שעוד כמה ימים פורשת לפנסיה – ונדבר על זה גם בהמשך, על עבירות המשמעת שלה, שהוא לא עושה כלום – ושי ניצן זה פרקליט המדינה.

דוד אמסלם: דרך אגב, הוא מתכוון: המערכת.

דוד אמסלם: אתם התחלחלתם כשאני עליתי לכאן, מר סגלוביץ', ואמרתי לפני כמה שנים שהמשטרה תופרת תיקים.

דוד אמסלם: את זה לא אני אומר, את זה מנדלבליט אומר, לא אני.

דוד אמסלם: אבל אמסלם דוד – אסור לו להגיד דבר כזה, בגלל שהוא חבר כנסת מהליכוד.

דוד אמסלם: הוא צריך להיות בבסטות, הוא לא צריך לבוא ולעלות לכאן ולחוקק חוקים.

רם בן ברק: השר אמסלם, אתה מתבלבל, אתה מתבלבל.

דוד אמסלם: אבל מנדלבליט, בשר מבשרכם, מותר לו הכול.

דוד אמסלם: לתפור תיקים.

דוד אמסלם: דרך אגב, הוא הרי מביא – הוא מתכוון שמערכת שלמה תפרה לו תיק.

דוד אמסלם: את זה לא אני אומר.

דוד אמסלם: דרך אגב, אתם עולים לכאן, אתם, עם קצת כבוד עצמי – אתה, סגלוביץ', לא שואל אותו: תגיד, מנדלבליט, אתה הרי גם מאשים אותנו, את המשטרה; אנחנו תפרנו לך תיק?

דוד אמסלם: הרי אתה אומר: אתה ראש התביעה הכללית, אתה היועץ המשפטי, אתה לא פוליטיקאי, אז בוא תספר לי – אתה, סגלוביץ', תעלה לכאן ובמקום לדבר על ראש הממשלה תבוא תגיד לו: תשמע, מר מנדלבליט, אני לא יורד מכאן עד שאתה נותן לי תשובה.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: הילדים שלי שואלים אותי, השכנים שלי שואלים אותי.

דוד אמסלם: זה לא מעניין אותך.

דוד אמסלם: שום דבר, בגלל שאתה חי בעולם של מוסר כפול.

דוד אמסלם: אמרתי לך, תלוי אם זה אתה או שזה מהצד הזה.

דוד אמסלם: הצד הזה חסין, הכול מותר.

דוד אמסלם: לכן לפעמים אני אומר לעצמי: אין לכם קצת בושה בפנים?

ניצן הורוביץ: אין לנו, מה לעשות.

דוד אמסלם: אין לכם טיפה, קמצוץ, של אמת פנימית?

ניצן הורוביץ: מה לעשות, אין לנו.

דוד אמסלם: אתם עולים לכאן, מטנפים על ראש הממשלה מבוקר עד לילה.

דוד אמסלם: תשאלו על הסיפור הזה, הרי לא אני המצאתי את זה, הוא אמר את זה בקולו, לא כתבו בעיתון.

דוד אמסלם: אתה שמעת את זה, אתה שמעת את זה, אתה.

דוד אמסלם: כלום.

דוד אמסלם: שום דבר.

דוד אמסלם: מילה.

דוד אמסלם: דרך אגב, מעולם לא שמעתי אתכם מדברים על זה.

דוד אמסלם: כלום.

אלי אבידר: לא שמעתי.

דוד אמסלם: אה, לא שמעת?

אלי אבידר: לא שמעתי.

דוד אמסלם: אתה צודק.

דוד אמסלם: אתה היית – – –

אלי אבידר: בבלפור.

דוד אמסלם: לא, בדובאי, באבו דאבי.

דוד אמסלם: אתה היית באבו דאבי, ולכן לא שמעתם.

יבגני סובה: תשמיע את זה.

דוד אמסלם: המניאק הזה לא מחליט בתיק שלי, ככה אומר מנדלבליט, יש לי תיק פתוח.

רם בן ברק: למה הוא אומר את זה?

דוד אמסלם: את זה הוא אומר – – –

רם בן ברק: למי, למי?

דוד אמסלם: מה זה משנה למי?

רם בן ברק: למי הוא אומר את זה?

דוד אמסלם: אני אומר לך.

דוד אמסלם: מר רם בן ברק, אני אספר לך.

דוד אמסלם: כשאתה בא לטלוויזיה, רק שנייה – – –

רם בן ברק: אדם כמוך עומד על דוכן הכנסת ומאשים את היועץ המשפטי – – –

דוד אמסלם: בוודאי, כי אצלך, בגלל שאצלך – – –

רם בן ברק: זה אתה עושה.

דוד אמסלם: אני אסביר לך מה הבעיה.

דוד אמסלם: זאת בדיוק הבעיה.

דוד אמסלם: אתם צבועים עד הסוף.

דוד אמסלם: מדוע?

דוד אמסלם: הרי מי שתופר תיק – הרי הוא סח לפי תומו עם חברו, הוא אמר לו את האמת.

דוד אמסלם: הוא לא בא לטלוויזיה לתת איזה טיעון טלוויזיוני פוליטי, הוא אמר את האמת.

דוד אמסלם: הוא אמר את האמת: שהמניאק הזה החליט לתפור לו תיק – הכוונה לשי ניצן, ככה הוא כינה אותו.

דוד אמסלם: אבל מה מפריע לך?

דוד אמסלם: לא שהוא אמר את זה, לא מפריע לך שהוא חושב שהוא תופר תיק; מה שמפריע לך זה שאני אומר את זה פה והוא אמר את זה לחבר שלו.

דוד אמסלם: אתה מבין?

דוד אמסלם: האמת לא מעניינת אותך.

רם בן ברק: אני אסביר לך מה ההבדל – – –

דוד אמסלם: הרי לא מעניינת אותך האמת, מעניין אותך באיזו פלטפורמה אמרו את זה.

רם בן ברק: השר אמסלם, יש הבדל גדול מאוד בין – – –

דוד אמסלם: תן לי, אל תפריע לי.

רם בן ברק: – – – לבין שיחות טלפון שלך עם החברים שלך.

קרן ברק: אבל זאת האמת.

דוד אמסלם: אל תפריע לי.

דוד אמסלם: אל תפריע לי.

קרן ברק: אבל זאת האמת.

קרן ברק: האמת לא חשובה?

דוד אמסלם: דרך אגב, אני, גם כשאני הולך לחברים שלי אז אני אומר להם את האמת.

קרן ברק: האמת לא חשובה?

יבגני סובה: רגע, רגע, מה זה שהיושבת-ראש – – –

דוד אמסלם: אני אגיד לך מה, רם בן ברק, אני רוצה לספר לך.

דוד אמסלם: הבעיה בחיים – – –

רם בן ברק: טוב שאתה אומר את שמי כמו שצריך.

דוד אמסלם: הבעיה בחיים, יספר לך סגלוביץ', החבר שלך, שכאן תפסו אותו.

קרן ברק: אמת יש אחת.

קרן ברק: אחת.

דוד אמסלם: הרי אם לא היינו שומעים, לא היה קורה.

יואב סגלוביץ': דודי, תן לי לכתוב סמ"סים – – –

דוד אמסלם: איפה הסיפור?

דוד אמסלם: הסיפור – ששמענו את זה בטלוויזיה, הילדים שלנו רואים את זה, ומה הם אומרים?

דוד אמסלם: אותך מעניין למה בכלל השמיעו דבר כזה, מה פתאום צריך להשמיע.

קרן ברק: למה הוציאו את זה החוצה – זה מה שמפריע, לא האמת.

דוד אמסלם: למה הוא הוציא את זה החוצה.

דוד אמסלם: בוודאי, זה מה שמעניין אותך.

דוד אמסלם: מה קרה באמת לא מעניין אותך.

רם בן ברק: יושבת-ראש הכנסת, אל תתערבי.

קרן ברק: למה?

קרן ברק: גם אותי זה מעניין.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה מה שמדהים אותי אצלך.

קרן ברק: האמת יותר חשובה מאם היא יצאה החוצה או לא.

דוד אמסלם: הרי נניח שאני הייתי אומר את זה לחבר שלי ואני הייתי היועץ המשפטי, ואתם הייתם שומעים את מהצד השני – הייתם באים כל יום שואלים אותי למה התכוונתי.

רם בן ברק: לא, יש הבדל – – –

דוד אמסלם: היית אומר לי: אני אמרתי לחבר שלי?

רם בן ברק: יש הבדל – – –

דוד אמסלם: בוא נמשיך.

רם בן ברק: יש הבדל בין איך שאתה מדבר לחבר שלך לבין איך שאתה – – –

דוד אמסלם: אני רוצה להמשיך.

קרן ברק: יש הבדל, ועדיין, צריך להגיד את האמת.

רם בן ברק: ראש הממשלה עומד בפתח של בית המשפט ואומר: תפרו לי תיקים.

רם בן ברק: יש לזה משמעות.

דוד אמסלם: זה מה שאתה לא מבין.

דוד אמסלם: אני אסביר לך, רם בן ברק – – –

קרן ברק: אם הוא אומר את זה לחבר אז זה פחות משמעותי?

דוד אמסלם: קרן, קרן – – –

אלי אבידר: דודי, תן לה, תן לה לדבר.

יבגני סובה: היא עוזרת לך.

יבגני סובה: היא עוזרת לך.

קרן ברק: הוא לא צריך עזרה.

דוד אמסלם: אני אגיד לך מה האמת, אני אספר לך.

דוד אמסלם: יגיד לך גם סגלוביץ'.

דוד אמסלם: אתה יודע, גם בהלכה היהודית, שכיב מרע זו עדות שהיא מאה אחוז.

דוד אמסלם: מדוע?

דוד אמסלם: בגלל שזה בן אדם שהולך למות, אז הוא אומר את האמת, אין לו מה להפסיד.

דוד אמסלם: כשאתה מדבר עם חבר נפש שלך ואתה סח לפי תומך ומוציא לו את כל מר ליבך – זו האמת שיש לך בראש, זאת היא האמת.

רם בן ברק: לא, זה לא נכון.

דוד אמסלם: ועכשיו, מה אתה עושה ומי אתה?

דוד אמסלם: אתה היועץ המשפטי לממשלה.

דוד אמסלם: ומתי אתה אומר לו את זה?

דוד אמסלם: אתה לא אומר לו את זה לפני שמונית ליועץ משפטי לממשלה.

דוד אמסלם: אתה אומר לו כשאתה כבר יועץ משפטי לממשלה.

דוד אמסלם: זה כמו שאנחנו מוצאים עכשיו שיחה של הרמטכ"ל מדבר ככה על שר הביטחון שלו או על אחד מהאלופים שלו, בטלוויזיה, עם אלוף אחר.

דוד אמסלם: נשמע לך הגיוני?

דוד אמסלם: נשמע לך?

דוד אמסלם: עכשיו, בוא נתייחס לעובדות.

דוד אמסלם: מישהו בדק את העובדה הזאת?

דוד אמסלם: הרי במשטרה – אני אספר לך ויספר לך סגלוביץ' – חלק מחקירות המשטרה מתחילות מידיעה בעיתון.

דוד אמסלם: הרי כאן היועץ המשפטי לממשלה אומר: מחזיקים אותי בגרון, סוחטים אותי.

דוד אמסלם: זה לא נשמע לך סביר שאנחנו אמורים לבדוק את זה?

דוד אמסלם: לקרוא לו, לשאול אותו קודם כול: מי סוחט אותך?

דוד אמסלם: תסביר לנו על איזה רקע סחטו אותך, בוא תסביר לנו.

דוד אמסלם: הס מלהזכיר.

דוד אמסלם: דרך אגב, אתם לא תעלו לכאן ואתם לא תזכירו דבר וחצי דבר מהעניין הזה.

דוד אמסלם: כלום, שום דבר לא קורה.

דוד אמסלם: ואני אקשור אותך עכשיו למקרה הבא.

דוד אמסלם: אתה יודע, שמעתי היום בדיחה יפה, חביבה.

דוד אמסלם: בחור אחד שואל את החבר שלו: תגיד לי, למה החזרת לי את המעיל שהשאלתי לך קרוע?

דוד אמסלם: אז החבר ענה לו: תשמע, א.

דוד אמסלם: לא שאלתי ממך שום מעיל; דבר שני, החזרתי אותו שלם לגמרי; דבר שלישי, גם כשנתת לי אותו הוא כבר היה קרוע.

דוד אמסלם: זה הסיפור, דרך אגב, כשאנחנו מסתכלים עכשיו על מה שקרה עם גב' זילבר.

דוד אמסלם: תראה, לפני כשנה בכנסת, כשאני הייתי יושב-ראש הקואליציה, היה פה דיון בכנסת עם שרת המשפטים שקד.

דוד אמסלם: גב' זילבר היא באה לוועדת הכנסת, ועדת הפנים כמדומני, יצאה נגד השרה ואמרה דברים חמורים מאוד.

קריאה: מותר לה.

דוד אמסלם: שנייה, דקה.

דוד אמסלם: היא עברה עבירה משמעתית, אני אומר לך.

דוד אמסלם: כמובן, פנו למנדלבליט, הוא קרא לה לאיזו שיחת נזיפה, ככה זה עובד אצלם.

דוד אמסלם: דרך אגב, שם אין תיקים, אין כלום, רק שיחות.

דוד אמסלם: גב' זילבר לפני כחודש הייתה במכון הישראלי לאנטי-דמוקרטיה – זה שאתם מכירים אותו – ושם טענה שראש הממשלה הוא פייק מנהיג.

דוד אמסלם: תבין מי זה: פקיד, מקבל תלוש מהמדינה, נוהג ברכב ממשלתי – אני לא יודע אם יש לה גם נהג – מתדלק אותו מכספי המיסים שלנו.

דוד אמסלם: פקיד אומר: ראש הממשלה הוא פייק מנהיג, והוא גם טוען: אין משילות במדינת ישראל, זאת בעצם סיבה שממציאים האנשים שאין להם בעצם את היכולת.

דוד אמסלם: אז מה שקרה, שום דבר לא נעשה.

דוד אמסלם: בא מה שנקרא נציב שירות המדינה, שלח מכתב למנדלבליט.

דוד אמסלם: אני מספר לך שיש עשרות עובדי מדינה בכל רגע נתון שנמצאים בהליכים משמעתיים בנציבות שירות המדינה על פחות מזה, על פחות מזה.

דוד אמסלם: וכמובן ששום דבר לא עושה מנדלבליט.

דוד אמסלם: ואז מגישה התנועה למשילות בג"ץ: מדוע לא מעמידים אותה לדין.

דוד אמסלם: מתגלגלים, מתגלגלים, מתגלגלים.

דוד אמסלם: רבותיי, והגברת עומדת לפרוש בעוד כמה ימים.

דוד אמסלם: מנדלבליט אומר: אין הצדקה לנקוט צעדים בעניין הזה בגלל שמה שנקרא הרכבת כבר עברה, והיא פורשת.

דוד אמסלם: אתם מבינים איך זה עובד?

דוד אמסלם: אני רוצה להגיד לך, מר מנדלבליט: אפשר להעמיד לדין כל עובד, גם ביום האחרון; יש בתקשי"ר סריה של אמצעים וסנקציות, מקנס כספי, הורדה בדרגה וכו'.

דוד אמסלם: אבל זה לא מעניין אותם.

דוד אמסלם: אבל מה שמרתק אותי בסיפור הזה הוא שכל עובד במדינת ישראל ששומע אותי ויצא נגד מעבידו מבין שאם גב' זילבר, המשנה של מנדלבליט, שאמורה להיות אמונה על החוק, עשתה את זה פעמיים ולא קרה דבר וחצי דבר – אז כנראה לכולם מותר.

דוד אמסלם: זה מה שאומר ידידנו מנדלבליט.

דוד אמסלם: הרי ככה הוא מפרק גם את השלטון האדמיניסטרטיבי במדינת ישראל, גם את המשמעת.

דוד אמסלם: תבינו כמה נזק בן אדם אחד עושה במדינת ישראל, כל יום כמעט, באיזשהו תחום אחר.

יבגני סובה: אז איך זה שראש הממשלה מינה אותו, תגיד?

דוד אמסלם: אנחנו לפעמים עושים טעויות, וגם טעויות קשות.

דוד אמסלם: אני אספר לך: אנשים גדולים, הרבה פעמים עושים דווקא הם את הטעויות הכי קשות.

יבגני סובה: – – – בית"ריסט מושבע.

יבגני סובה: איך זה שהוא עבר את – – –

דוד אמסלם: הסברתי לך, סובה.

דוד אמסלם: שאלת – עניתי.

דוד אמסלם: אתה יודע, כשאתה מקבל הרבה החלטות, צא מהנחת עבודה שחלק מהן לא החלטות טובות.

דוד אמסלם: כולל במינויים.

יבגני סובה: קודם כול, זה שאתה מודה בטעות זה כבר יפה.

דוד אמסלם: עכשיו אני מבקש, דרך אגב – את יודעת מה, בסיכום אני אומר.

דוד אמסלם: אני רוצה להתייחס לעוד סוגיה, ברשותכם.

דוד אמסלם: אחר כך אני אתייחס למשהו אחר.

דוד אמסלם: תראו, בזמן האחרון, בחודשים האחרונים נדרשתי להתייחסות לגבי כל הנושא של הדירקטורים.

דוד אמסלם: כשנכנסתי, כשהטילו עליי את תפקיד השר שממונה על רשות החברות.

דוד אמסלם: ביקשתי לבדוק מה הפרופיל של דירקטור במדינת ישראל, בעצם מה הפרופיל של נבחרת – תבינו איך קראו לזה: "נבחרת הדירקטורים"; אנחנו מחפשים את הנבחרת.

דוד אמסלם: הסתבר לי שלמעלה מ-60% מהם זה אנשים, שכפי שאמרתי לכם הם בני 60 וצפונה, רואי חשבון ועורכי דין – אין לי מושג למה בכלל הסיפור של עורכי הדין נכנס לתמונה, גם בחוק, דרך אגב – משפטנים שמקום מגוריהם נע בין אזור רעננה לתל אביב, ו-60% מהם וצפונה, כפי שאמרתי, אשכנזים.

דוד אמסלם: זה הפרופיל, זו עובדה, דרך אגב, דבר עובדתי.

דוד אמסלם: אני החלטתי שהחברות שייכות לכלל עם ישראל, ואני רוצה לעשות חלוקה אחרת, להכניס עוד אנשים.

דוד אמסלם: יש פה עוד שותפים במדינה הזאת שמנהלים אותה.

דוד אמסלם: לא כמו שאומר יאיר גולן: אנחנו בנינו, אנחנו נלחמנו.

דוד אמסלם: שאלתי: ואנחנו מה, רק ניקינו לכם את הבתים, מה?

דוד אמסלם: לכן אני אומר:

דוד אמסלם: החלטתי שאני לא הולך – אני רק אתן לכם סיפור קטן: מתוך הנבחרת של ה-500 איש, בדקתי – היה כתוב בדה-מרקר, ודרך אגב, זה עיתון שאני בוודאי לא אוחז ממנו, בוודאי לא; איך אמרתי, אני לא אוחז ממנו יתר על המידה.

דוד אמסלם: אני מספר לכם.

דוד אמסלם: קראנו שם באחת הכתבות: אנשים שקשורים בתפקידיהם השונים ליוגב ולפיד, מתוך 500.

דוד אמסלם: אני אקריא לכם: ליוגב – 21 מתוך 500 הם יוצאי קבוצת בזק – הוא היה מנכ"ל בזק בינלאומי, כידוע לכם, בשנת 2000; 16 הם יוצאי אוצר; ארבעה בכירים משוק המים.

דוד אמסלם: זה מה שכתוב בדה-מרקר.

דוד אמסלם: שני בכירים הם מקבוצת אסם-נסטלה, שם עוד לא מצאתי את הקשר אליו, אבל יכול להיות שהוא אוהב במבה ואוהב שוקולד נוטלה.

דוד אמסלם: לפיד – חמישה בכירים בערוץ 2 או במועצת הרשות השנייה; שלושה מתמודדים ברשימת יש עתיד בבחירות המוניציפליות.

דוד אמסלם: רק סכמתי אותם, זה כמעט 50.

דוד אמסלם: 10%, זה משהו.

דוד אמסלם: זה מה שנקרא: רק שני אנשים.

דוד אמסלם: אני רוצה לספר לכם שזה הפרופיל של הנבחרת.

דוד אמסלם: זאת הנבחרת – איך הם לא התביישו לקרוא לזה "הנבחרת".

דוד אמסלם: אני רוצה להקריא לכם משהו מעניין ממכתב שקיבלתי אתמול.

דוד אמסלם: יש בחור שקוראים לו דב מורן, אתם מכירים אותו.

דוד אמסלם: עוד מעט אני אספר לכם על המכתב שקיבלתי.

דוד אמסלם: שמעתי אותו בריאיון, ואני מצטט, משהו בסגנון: הגברת בדימונה או האדון בעפולה, לא מעניינים אותם הערכים, הם אנשים בלי ערכים; מה שמעניין אותם זה מצבם הבריאותי והכלכלה.

דוד אמסלם: זאת אומרת, הם חיים ביום-יום רק על הקיום שלהם.

דוד אמסלם: זה הכול.

דוד אמסלם: ערכים לא מעניינים אותם.

דוד אמסלם: זה לא מעניין אותם, הערכים.

דוד אמסלם: דרך אגב, הוא לא התכוון רק לרעננה-כפר סבא; הוא התכוון ל-70% מאזרחי מדינת ישראל.

אלכס קושניר: דודי, מה הערכים של הליכוד?

דוד אמסלם: שנייה, דקה, דקה, לא להפריע לי.

אלכס קושניר: לא, אני שואל.

דוד אמסלם: לא מעניין אותם.

דוד אמסלם: איך בן אדם בא לרדיו או לכלי תקשורת ומדבר ככה, גם אם אתה חושב ככה.

דוד אמסלם: אני מקבל מכתב מ-20 בדצמבר, ממי?

דוד אמסלם: מקבוצת הגולף של קיסריה: אנחנו 120 בכירים ובכירות בתעשייה במשק הישראלי – דרך אגב, הוא אחד מהם.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני מעריך שחלק גדול מהם לא רחוק מזה.

דוד אמסלם: הוא מדבר על הדירקטורים, שמירת שלטון החוק בדירקטורים.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה 120 איש, ובדקתי – רובם חתומים גם על העמותה שלפיה ראש הממשלה לא צריך להקים ממשלה, שהנשיא לא יטיל את הקמת הממשלה על ראש הממשלה; רובם חתומים על עצומה נגד החלת הריבונות הישראלית, וחלקם בעצם מאוד פעילים גם בהפגנות, גם במימון שלהן.

דוד אמסלם: אלה אותם אנשים, שרק, דרך אגב, משנים את הלוגו של המכתב כל פעם.

דוד אמסלם: רובם זה אותם האנשים, וככה הם מהנדסים את התודעה.

דוד אמסלם: מה הם אומרים?

דוד אמסלם: השר דודי אמסלם אינו מבין מושכלות יסוד, אף הרחיק ללכת בכך שהורה למנהל רשות החברות להתעלם מעמדת היועץ המשפטי לממשלה.

דוד אמסלם: רבותיי, אני רוצה להגיד לכם משהו לגבי נבחרת הדירקטורים – דרך אגב, זו נבחרת הגולף של קיסריה.

דוד אמסלם: מבחינתם, כפי שאמרתי, החבר'ה מאור יהודה באים לכסח להם את הדשא, את הגינה, לנקות להם את הבית, לעשות להם את הסבלות ולעשות להם את התיקונים בביוב – אנחנו בנבחרת, אנחנו נבחרת.

יוראי להב-הרצנו: את מי אתה מעדיף, את פרח לרנר – – – את מי אתה מעדיף – – – של בנימין נתניהו.

דוד אמסלם: אני אספר לך, רם בן ברק, הרי אין בן אדם ששומר על החוק כמוני, ככתבו וכלשונו.

דוד אמסלם: אני מזמין את כולם, כולל אותך וכולל את הבוס שלך, לפתוח ולקרוא את חוק החברות.

דוד אמסלם: חוק החברות הוא ברור מאוד.

דוד אמסלם: בעברית.

דוד אמסלם: תתפלא, הוא בעברית.

דוד אמסלם: באה גב' זילבר והמציאה חוק על דעת עצמה.

דוד אמסלם: חוק החברות הוא מפורט, ויש בו פרק איך מנהלים דירקטור במדינת ישראל – פרק.

דוד אמסלם: כשאומר לפיד שאנחנו רוצים למנות את חברי המרכז בליכוד הוא יודע שהוא משקר ביודעין.

דוד אמסלם: מדוע?

דוד אמסלם: הוא יודע שיש סעיף בחוק שלא מאפשר זיקה פוליטית, ואני אספר לך גם מה הוא עושה – הפרשנות שלהם.

דוד אמסלם: אם יש 3,000 חברי מרכז – דרך אגב, לכם אין מרכז; אתם ממנים את כולם, מי שאתם רוצים.

דוד אמסלם: הנבחרת זה המרכז שלכם.

דוד אמסלם: מה קורה?

דוד אמסלם: יש לנו כ-4,000 חברי מרכז, יש לנו 6,000 חברי מועצות סניפים, יש לנו 10,000 איש במצטבר; בעל ואישה – יש לך 20,000; הילדים שלהם – הינה, הגעת במדינת ישראל, בסעיף הזה לבד, ל-100,000 פסולים.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שיש להם זיקה פוליטית.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה בחוק.

דוד אמסלם: אז הוא יודע שאי-אפשר למנות אפילו את הבן של חבר המרכז – לא את חבר המרכז, את הבן שלו.

דוד אמסלם: זה דבר שצריך לתקן אותו.

דוד אמסלם: זה מנוגד לחוק-יסוד: חופש העיסוק.

דוד אמסלם: אבל מה זה מעניין אתכם, חוקי-יסוד?

דוד אמסלם: כשמדובר עלינו, על השכבות התחתונות במדינת ישראל – הם לא צריכים לנהל כלום, הם צריכים רק לעבוד במפעלי המלט, לבנות לנו את הבתים.

דוד אמסלם: מי שמנהל זה אנחנו.

דוד אמסלם: איך אמר דב מורן, אין להם ערכים – את זה אומר אחד האדמו"רים שלכם, בן אדם שיושב על מיליארדים, שכל היום יושב במרפסת, אוכל קוויאר, מסתכל על הרולקס, ואחד בשם ביטון מנקה לו את האוטו, ואפללו מנקה לו את החצר, וגב' אוחנה שוטפת לו את הבית, והוא אומר: אין להם ערכים.

דוד אמסלם: לא מתביישים.

דוד אמסלם: אלה האנשים של הנבחרת שלכם.

דוד אמסלם: עכשיו, שמעתי את גב' זילבר.

דוד אמסלם: היא הלכה והמציאה – – –

רם בן ברק: אתה לא מתבייש, תגיד, אתה לא מתבייש?

רם בן ברק: אתה עושה להם – – – זה מה שאתה עושה להם.

רם בן ברק: אתה – – – של המזרחים, חרדים, עד מתי?

רם בן ברק: עד מתי?

רם בן ברק: תגיד לי, עד מתי – – – שלך?

רם בן ברק: עד מתי?

רם בן ברק: תירגע קצת, תירגע.

דוד אמסלם: לא, לא, לזה אני רגיל.

דוד אמסלם: אני אספר לך, חבר הכנסת רם בן ברק.

דוד אמסלם: אני מתוחכם לא פחות ממך, אני אסביר לך.

דוד אמסלם: אתה מפריע לי.

רם בן ברק: הוא מפריע לי כבר שעה.

קרן ברק: חבר הכנסת בן ברק.

קרן ברק: השר אמסלם בזכות דיבור, אתה לא חייב להיות פה.

דוד אמסלם: אני אסביר לך, זה מה שאמרו להורים שלי.

דוד אמסלם: אני אספר לך.

דוד אמסלם: אבא שלי עבד 30 שנה במפעלי שער הנגב.

דוד אמסלם: הוא היה פועל בעוף קור, מפעל לעופות.

דוד אמסלם: מנהל הקיבוץ הוא בעצם היה מנהל המפעל, מהקיבוץ.

דוד אמסלם: לכן, אל תספר לי – זה מה שאמרו לו גם.

דוד אמסלם: הכול בסדר, אני לא מצפה ממך לתשובה, זוהי העובדה.

דוד אמסלם: לכן אני באתי ורציתי לשנות קצת את המאזן, קצת.

דוד אמסלם: להכניס קצת מהפריפריה, קצת חרדים, קצת ספרדים, קצת אתיופים, קצת ערבים.

קריאה: – – –

קרן ברק: לא עלינו.

דוד אמסלם: חס ושלום, יש נבחרת, יש נבחרת.

דוד אמסלם: קצת עולים.

יבגני סובה: אל תגיד אתיופים, תגיד יוצאי אתיופיה.

יבגני סובה: למה אתה אומר אתיופים – – – שאתה מדבר שטויות.

דוד אמסלם: יוצאי אתיופיה, מקבל את התיקון.

קרן ברק: אתה מלמד אותו על יוצאי אתיופיה?

קרן ברק: יפה.

דוד אמסלם: מקבל את התיקון, בסדר.

דוד אמסלם: חס ושלום, הם לא בנבחרת, לא עומדים בקריטריונים.

דוד אמסלם: הם לא ניהלו או היו שותפים לניהול תאגיד של 300 מיליון שקל שאנחנו רוצים.

דוד אמסלם: זו החוצפה.

דוד אמסלם: הרי מה אתם עושים?

דוד אמסלם: אתם שודדים את המדינה, בונים קריטריונים ולוקחים את כל הסמכויות אליכם.

דוד אמסלם: אני שר, ונשלחתי על ידי מיליון ו-200,000 איש – קצת יותר אנשים ממי שבחרו בך ובבוס שלך, שבעצם המציא את הנבחרת.

דוד אמסלם: אבל מה זה חשוב המיליון ו-200,000 איש האלה?

דוד אמסלם: הרי הם צריכים להיות פועלים.

דוד אמסלם: בנבחרת?

דוד אמסלם: השתגעתם?

דוד אמסלם: הם צריכים להיות שותפים לניהול חלק מהחברות הציבוריות?

דוד אמסלם: מה פתאום?

דוד אמסלם: איך אמרתי, הם ייכנסו לשטוף את אותם חדרים אחרי שהדירקטורים שהיו בנבחרת שתו, אכלו ושפכו קצת קפה על הרצפה, זה התפקיד שלהם.

דוד אמסלם: זה דב מורן.

דוד אמסלם: לכן, אני באתי עם אג'נדה.

דוד אמסלם: אני לא מכיר את הדירקטורים, גם את אלה שאני ממנה, אבל אני הבנתי שהשתלטו פה על המערכת, לא רק של החברות, גם על המערכות הכלכליות ששאלת, גם באקדמיה.

דוד אמסלם: צריך להפוך אבן על אבן בגלל שגם בפריפריה וגם המזרחים הם אנשים מאוד מוכשרים, וגם החרדים.

דוד אמסלם: אבל אתם רק אומרים את זה בעלמא.

דוד אמסלם: איך אמרתי, אם תזרוק את הקוביות ויצא לך עשר פעמים שש-שש, אתה תבין שהקובייה לא בסדר.

דוד אמסלם: לא תתחיל לספר לי שכל פעם זה יצא ככה.

דוד אמסלם: אבל אתם לא מקבלים את זה, בגלל שאתם אדוני הארץ, אתם מנהלים את האירוע.

דוד אמסלם: זה אירוע שלכם, שלכם.

דוד אמסלם: רק אתם יודעים לנהל חברות, מה פתאום שאנחנו נכניס אנשים כאלה?

דוד אמסלם: ואיך אתם עושים את זה?

דוד אמסלם: אתם לכאורה בונים קריטריונים שמתאימים לכם.

דוד אמסלם: אבל מה לעשות שחוק החברות הוא מאוד מוגדר?

דוד אמסלם: הוא גם קובע קריטריונים מי יכול להיות דירקטור, והוא קובע, דרך אגב, שהשרים ימנו את הדירקטורים – כתוב בחוק, הכול כתוב.

דוד אמסלם: החליטו גב' זילבר ומר מנדלבליט לבוא ולהפריע לי בעבודה.

דוד אמסלם: מה פתאום לשנות את הדירקטורים, את הנבחרת של כחול לבן?

דוד אמסלם: מה פתאום לשנות את הדירקטורים של יש עתיד?

דוד אמסלם: הוציאה לי הנחיית יועץ.

דוד אמסלם: תבין, היא המציאה חוק.

דוד אמסלם: אין דבר כזה בספר החוקים.

דוד אמסלם: אתם רוצים לשנות את החוק, אין שום בעיה, תגישו תזכיר חוק, כמו שהגיש מיקי לוי.

דוד אמסלם: הכנסת תקבל את זה – אהלן וסהלן, אני מכפיף את הראש.

דוד אמסלם: אבל אלה אנשים אלימים, עבריינים בחסות החוק, באמצעות החוק, בגלל שהם קבעו להם את האג'נדה, הם יפריעו לי בעבודה.

דוד אמסלם: דרך אגב, שאלתי אותה: אם זה החוק ואנחנו כבר 70 שנה במדינה, אז מה, 70 שנה לא עבדנו לפי החוק?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: אז 70 שנה, כשמיניתם את כל אלה, ולפני, אתם עבדתם שלא לפי החוק?

דוד אמסלם: החוק הומצא אתמול בבוקר?

דוד אמסלם: באנו רק אתמול בבוקר, אמרנו: שלום הגענו לארץ; אמרו לנו: יש חברות.

דוד אמסלם: רק אתמול הבנו מה זה?

דוד אמסלם: היא גם אומרת: בנסיבות מיוחדות יש חריגים.

דוד אמסלם: אני אספר לך למה הם עשו את החריגים – כדי להכניס את האנשים שלהם איפה שיש תקלה.

דוד אמסלם: כשזילבר עכשיו פורשת, אז החבר שלה יכניס אותה.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: הנבחרת כבר הייתה מזמן, אז יש חריגים.

דוד אמסלם: אמרתי: שוויוניות זה שוויוניות, אין חריגים בשוויוניות.

דוד אמסלם: גם אם אתה רוצה להכניס את הבן אדם הכי טוב, אז תתחיל בדירוג.

דוד אמסלם: יש אחד שקיבל ציון 100?

דוד אמסלם: תכניס אותו.

דוד אמסלם: מה השרים שייכים לעניין?

דוד אמסלם: לא, אנחנו חייבים את העפיצות הזאת – להכניס את מי שאנחנו רוצים.

דוד אמסלם: אתה כלום, אתה לא.

דוד אמסלם: אתה, מר אמסלם, השר אמסלם, אתה כלום, אתה קרטון.

דוד אמסלם: אתה, רק תבוא, נשים לך ותחתום.

דוד אמסלם: תבחר מאלה.

דוד אמסלם: אנחנו הבאנו אותם, תבחר אתה אחד מאלה.

דוד אמסלם: אבל אני לא רוצה אף אחד מפה, אני לא מכיר.

דוד אמסלם: לפי תפיסתי והבנתי, דירקטור זה לא תפקיד.

דוד אמסלם: אם זה היה תפקיד והיה ג'וב, כמו שאומר החבר שלך לפיד, היה מטפל בזה נציב שירות המדינה: מפרסם מכרז, כמו כל מכרז במדינת ישראל, לכל תפקיד, ובוחן את הבן אדם הכי טוב.

דוד אמסלם: דירקטור זה שליחות שחייבת להיות מותאמת לפי השקפת עולמו של השר.

דוד אמסלם: רוב החברות במדינת ישראל – זה עוד שקר שהוא ממציא מבוקר עד לילה – הן חברות שעוסקות בכלל בנושאים חברתיים, בכלל לא בנושאים כלכליים.

דוד אמסלם: שאלתי אותה: תגידי, הכפר הירוק חברה ממשלתית – אני לא יודע אם אתה יודע; מקווה ישראל, פנימייה – לא נראה לך יותר סביר שבפנימייה הזאת, ב-board שלה תשב אימא, עקרת בית, אחת לפחות, שיש לה שבעה-שמונה ילדים שחלקם למדו בפנימייה?

דוד אמסלם: מה נראה לך, שהיא תועיל יותר לפנימייה, או איזה ארבעה רואי חשבון צפונבונים מצפון תל אביב שראו פנימייה רק בסרטים?

דוד אמסלם: אני שואל אותך.

דוד אמסלם: האם האישה הזאת לא תבוא ותיכנס לחדרים, תבדוק את הניקיון, את האוכל של הילדים, ותבוא ותגיד למנהלים בשפה שלה, הפשוטה: חבר'ה, למה נותנים להם ככה וככה בבוקר?

דוד אמסלם: למה לא מכבסים להם את הסדינים?

דוד אמסלם: לא, מה פתאום, היא לא ראויה.

דוד אמסלם: היא צריכה לנקות את הפנימייה.

דוד אמסלם: אני שואל את עצמי: הרי זה רוב החברות במדינת ישראל.

דוד אמסלם: משקר מבוקר עד לילה.

דוד אמסלם: היו 600 מיליון הפסד, 2 מיליארד – שקר וכזב, תעבור חברה-חברה.

דוד אמסלם: דרך אגב, חברה בסקטור הציבורי שמרוויחה הרבה כסף היא על בסיס עסקי לא טוב.

דוד אמסלם: אם היא חברה של הציבור, היא כנראה עושקת את הציבור.

דוד אמסלם: הרי מחר חברת חשמל יכולה להרוויח בשנה אחת עוד 500 מיליארד, היא רק צריכה להעלות את מחירי החשמל פי 50.

דוד אמסלם: וכנ"ל הנמל.

דוד אמסלם: אם הנמל מחר יעלה לך את כל התעריפים ב-200% – זה מה שתשלם.

דוד אמסלם: תרוויח הרבה, אבל ממי?

דוד אמסלם: מהכיסים של כל המדינה.

דוד אמסלם: חברות ציבוריות לא צריכות להרוויח יותר מהפחת וההשקעה שלהן.

דוד אמסלם: הן של הציבור, אלה מונופולים.

דוד אמסלם: אז הוא מתגאה, הבוס שלך, שהיה שר האוצר ולא מבין בכלכלה, שהן הרוויחו 2 מיליארד.

דוד אמסלם: למה הן צריכות להרוויח כל כך הרבה?

דוד אמסלם: לכן אני רוצה לספר לך.

דוד אמסלם: אני באתי לממש את החוק ככתבו וכלשונו.

דוד אמסלם: באה גב' זילבר ביומיים האחרונים – דרך אגב, יומיים לפני שהיא עוזבת.

דוד אמסלם: אני מניח שאם היא הייתה נשארת שנה-שנתיים, היא לא הייתה כותבת את חוות הדעת הזאת – –

אלעזר שטרן: אבל, דודי, הרווח זה מול הפסד קודם.

דוד אמסלם: – – והיא החליטה – אמרתי – החליטה לשנות, להמציא חוק.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני שר במדינת ישראל, אני לא פקיד.

דוד אמסלם: אמרתי, כשאתה מסתכל עליי מדבר כאן, תחשוב שאחריי יש אצטדיון של מיליון ו-200,000 איש, שאומרים לי: דודי, אתה צודק.

דוד אמסלם: הם שלחו אותי לפה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אם אני לא מייצג אותם, הם יורידו אותי, בניגוד אליכם, אותי אישית.

דוד אמסלם: יש לנו פריימריז.

דוד אמסלם: הם יכולים להיות לא מרוצים – לא בוחרים.

דוד אמסלם: ואני מקבל את הדין בכיף.

אלעזר שטרן: גם אתה – – –

דוד אמסלם: אבל זה לא מעניין את גב' זילבר ואת מנדלבליט.

קריאה: – – –

דוד אמסלם: הם החליטו להפריע לי בעבודה.

דוד אמסלם: לא מצא חן בעיניהם.

דוד אמסלם: הם צריכים הרי לרצות את המיליה שלהם.

דוד אמסלם: אז אני באתי ונתתי הנחיה, כתבתי מכתב למנכ"ל רשות החברות ואמרתי לו: אדוני, אני לא מקבל את חוות הדעת הזאת; תמשיך לפעול כרגיל, כמו שאני מנחה אותך.

דוד אמסלם: מה עשתה גב' זילבר?

דוד אמסלם: שלחה לו מכתב.

דוד אמסלם: היא כבר מפעילה את הפקידים.

דוד אמסלם: דרך אגב, זו עבירה משמעתית לכל דבר ועניין.

דוד אמסלם: אם יש להם בעיה איתי, קחו אותי לבית משפט.

דוד אמסלם: יש בג"ץ, שמג"ץ, כל הדברים האלה.

דוד אמסלם: תפעילו את המערכות האחרות שלכם.

דוד אמסלם: היא באה, וכבר נותנת הנחיה לפקיד.

דוד אמסלם: אז אמרתי: אין בעיה, חבר'ה, אם ככה, רשות החברות, נא תלכו למנהלים האמיתיים שלכם בכל דבר ועניין – שיחתמו לכם.

דוד אמסלם: אני יודע מה, אתם צריכים כוח אדם, אתם צריכים תקציבים, אתם צריכים התנהלות משמעתית כזאת?

דוד אמסלם: יש לכם בוסים אמיתיים, תפנו אליהם.

דוד אמסלם: אנחנו סתם קרטונים פה.

דוד אמסלם: סתם.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה מה שהם עושים באופן שיטתי.

דוד אמסלם: הם לוקחים את הסמכויות אליהם כמעט בכל דבר ודבר, וככה בעצם מתפתחת האי-משילות – שהיא אומרת, היא באה למכון האנטי-דמוקרטי, אני קושר, ואומרת, בשם היכולת, על אנשים שטוענים שאין משילות.

דוד אמסלם: אין משילות במדינת ישראל.

דוד אמסלם: בוא תנסה לייצר איזו החלטה שאתה רוצה.

דוד אמסלם: אין משילות.

דוד אמסלם: אני מספר לך.

דוד אמסלם: אני עכשיו רוצה לצאת לוועדה, יוצא לוועדת איתור, יושב-ראש רשות החברות עזב.

דוד אמסלם: החוק אומר שלא צריך, אין, אין צורך בוועדת איתור.

דוד אמסלם: אין צורך.

דוד אמסלם: החוק אומר.

דוד אמסלם: דרך אגב, גם הפסיקה.

דוד אמסלם: אבל מה זה מעניין אותם?

דוד אמסלם: הם ממציאים הכול, מה שהם רוצים.

דוד אמסלם: עכשיו, זה כאילו נהיה עשרת הדיברות.

דוד אמסלם: היא כתבה משהו – נגמר.

דוד אמסלם: לא אצלי.

דוד אמסלם: לא אצלי.

דוד אמסלם: אני לא מקבל.

דוד אמסלם: בסוף גם אני בן אדם עם היגיון ויודע לקרוא את החוק.

דוד אמסלם: בעברית הוא כתוב.

דוד אמסלם: אתם מפוררים את המשטר הדמוקרטי במדינת ישראל, עד דינה זילבר ומנדלבליט ביחד, כמעט בכל גזרה.

דוד אמסלם: אין כמעט נושא שלא נגעתם בו ואתם הורסים אותו הלכה למעשה.

דוד אמסלם: וכל זה בשם שיכרון הכוח.

דוד אמסלם: אני אפילו לא מבין את הלוגיקה של העניין הזה.

דוד אמסלם: בשם איזו שוויוניות – מה הקשר של שוויוניות?

דוד אמסלם: אמרתי לה: אתם יודעים מה, למה לא נקים מאגר לשופטי העליון?

דוד אמסלם: תגיד לי אתה.

דוד אמסלם: נקים מאגר.

דוד אמסלם: נעשה בחינות במדינת ישראל, נמפה 200 איש ששר המשפטים יוכל לבחור אחד מהם.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: לא יותר טוב, במקום איזו ועדה שאתה אפילו לא יודע מה קורה שם, שיש שם שלושה שופטים ועוד שני עורכי דין שכולם בניגוד עניינים?

דוד אמסלם: חס ושלום.

דוד אמסלם: רק נבחרת של לפיד.

דוד אמסלם: זו החוצפה.

דוד אמסלם: אבל מה קורה?

דוד אמסלם: אספר לך.

דוד אמסלם: מועדון הגולף בקיסריה ישר מזדעק, כותב מכתב לראש הממשלה שאני איני מבין מושכלות יסוד.

דוד אמסלם: איך אני אומר דבר כזה נגד היועץ המשפטי לממשלה?

דוד אמסלם: אני לא מבין מושכלות יסוד.

דוד אמסלם: מושכל אחד אני מבין, שיש חוק וצריך לעבוד לפי החוק.

דוד אמסלם: ואני שר במדינת ישראל, אני לא פקיד, ואני גם לא מקבל הנחיות מפקידים.

דוד אמסלם: אני שר.

דוד אמסלם: והכול התהפך פה, גם השפה, גם בכלל הכתיבה של המכתב.

דוד אמסלם: הוא כותב לי: אני מנחה.

דוד אמסלם: אתה מנחה אותי?

דוד אמסלם: מנין זה בא לך?

דוד אמסלם: מנין בא לך שיכרון הכוח, הגדלות, שיכרון הגדלות הזה?

דוד אמסלם: אתה מבין לאן זה כבר הגיע?

דוד אמסלם: עוד מעט אני אצטרך לשאול אותו בכלל אם אני יכול לצאת לשירותים אצלי בבניין, במשרד, וכמה פעמים גם לפתוח את הניאגרה.

דוד אמסלם: כמובן שלא איחרו, ואחריו, הבוקר, איזה 30 מרצים ומרצות למשפטים כותבים אותו דבר לראש הממשלה ולגנץ ולמנדלבליט – פרופ' קרמניצר וכו', כל הפרופסורים למיניהם.

דוד אמסלם: אתה יודע שהכול זה יד אחת, הרי כאן ההוא מרים את הקרן – זה נוגח.

דוד אמסלם: זו המערכת.

דוד אמסלם: על מה הם נזעקו?

דוד אמסלם: לא לשאול שנייה את דינה זילבר ואת מנדלבליט: תגידו, איך אתם עוברים על החוק?

דוד אמסלם: הרי אתם מלמדים את החוק הזה בפקולטות, הסטודנטים קוראים אותו.

דוד אמסלם: אני קורא אותו.

דוד אמסלם: אתם חושבים שיש סודות צבאיים?

דוד אמסלם: העברית היא עברית.

דוד אמסלם: היא ברורה לחלוטין.

דוד אמסלם: הכול כתוב.

דוד אמסלם: אבל מה זה משנה מה כתוב?

דוד אמסלם: זה מה שאני מנסה להסביר.

דוד אמסלם: זה לא חשוב.

דוד אמסלם: יש כאן אליטה שהשתלטה על המדינה, כפי שאמרתי, בכל הרבדים.

דוד אמסלם: זה לא רק בנושא הדירקטורים.

דוד אמסלם: אם אתם תראו, במדינת ישראל יש השתלטות.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לומר – הרי מה מפריע להם?

דוד אמסלם: הרי אם אנחנו נשים דירקטורים, כפי שאמרתי, ממגזרים אחרים, לא מאותו צבע ומאותה עיר או אותו אזור ואותה הכנסה, אנחנו נשים גם קצת, אתה יודע, מהמעמד הבינוני ומטה.

דוד אמסלם: הרי אם הם מבקשים, אדוני השר, ניסיון כלכלי, איזה בן אדם יכול לבוא מדימונה עם תואר שלישי ועם ניסיון כלכלי של חברה של 500 מיליון?

דוד אמסלם: אז ספר לי אתה.

דוד אמסלם: ולזה הם קוראים שוויוניות.

דוד אמסלם: או בקריית שמונה.

דוד אמסלם: אתה מבין מה הם גוזרים עלינו?

דוד אמסלם: הם גוזרים עלינו כל הזמן, באמצעי הזה, להישאר בקוביות.

דוד אמסלם: הם גוזרים עלינו להישאר, כפי שאמרתי, לשטוף להם את הבתים, לעשות להם את הניקיון.

דוד אמסלם: אנחנו לא צריכים לנהל חברות במדינת ישראל, רחמנא ליצלן.

דוד אמסלם: אנחנו לא מוכשרים.

דוד אמסלם: אנחנו לא יכולים לגעת להם בגבינה.

דוד אמסלם: דרך אגב, בהתחלה אמרתי שנגענו, הזזנו להם את הגבינה.

דוד אמסלם: רם בן ברק, לא הזזנו להם את הגבינה.

דוד אמסלם: הם, מבחינתם, העברתי להם את מפעל הגבינות.

דוד אמסלם: לאן?

דוד אמסלם: לירוחם, לדימונה, לקריית שמונה, למגדל העמק.

דוד אמסלם: לא לצפון תל אביב.

דוד אמסלם: לא לפינת יש עתיד-ארלוזורוב-סביון.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: כל עוד אני אהיה השר, זה מה שאני אעשה.

דוד אמסלם: גם שתתפוצצו, גם שהם יתפוצצו, זה מה שאני אעשה, בגלל שזאת השליחות הציבורית שלי.

דוד אמסלם: זו האמת שלי.

דוד אמסלם: אני חי איתה שנים על גבי שנים במדינה.

דוד אמסלם: בגלל זה הציבור שלנו שלח אותנו.

דוד אמסלם: דרך אגב, אתה אפילו לא מבין, אתה שואל: למה הוא לא מקבל את האלה של בלפור?

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שהוא מבין שזה הכול.

דוד אמסלם: בלפור זה רק סימפטום.

דוד אמסלם: הוא מבין את מה שאתם עושים במדינת ישראל.

דוד אמסלם: זה ההורים שלנו וזה אנחנו וזה הילדים שלנו.

דוד אמסלם: ותספרו לנו סיפורים – בנאום שלך: אני הייתי עם זה, הייתי עם ההוא, הייתי עם אפללו.

דוד אמסלם: עזוב אותך קשקושים.

דוד אמסלם: בדירקטורים זה לא שם, וזה לא יהיה בעסקים, זה לא יהיה בתרבות וזה לא יהיה בתקשורת, וזה גם לא יהיה בפקולטות ובמוסדות להשכלה גבוהה.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: זה מכוון ככה וככה זה יהיה.

דוד אמסלם: אם אנחנו לא נשבור את הצינור הזה, זה ימשיך ככה.

דוד אמסלם: ויעלה לפה רם בן ברק שעוד לא נולד, עוד 40 שנה, וגם יגיד לבן שלי, או לבן של מי שיהיה פה: חבר'ה, מה קרה לכם?

דוד אמסלם: אתם לא מתביישים?

דוד אמסלם: הייתי בצבא, היה איתי אחד אפללו, מה אתם מדברים?

דוד אמסלם: זה השקר הגדול והנדוס התודעה שלכם.

דוד אמסלם: עד שזה לא יהיה הלכה למעשה מבית המשפט העליון – למה שלא יהיו שם שישה מזרחים?

דוד אמסלם: למה שלא יהיו שני חרדים?

דוד אמסלם: לא הבנתי, מה, זה רק שלכם?

דוד אמסלם: דרך אגב, ברגע שזה יהיה אתם לא תקבלו את הפסיקות שלהם, בגלל שאתם – רק אם זה מתאים לכם.

דוד אמסלם: הרי אם מחר, רחמנא ליצלן, יהיו שם שלושה חרדים.

דוד אמסלם: מה תעשו?

דוד אמסלם: תגידו: חבר'ה, אנחנו לא מקבלים את זה, לא מקבלים בשום פנים ואופן.

דוד אמסלם: בגלל שאתם, מה שמעניין אתכם זאת התוצאה, וסביבה אתם מייצרים את המנגנון של הנדוס התודעה.

דוד אמסלם: זה מה שמכעיס אותי.

דוד אמסלם: אני בא לפעול מתוקף סמכותי כשר, ותראה מה עושים פקידים: במקום שאתם תעלו כאן, ואותם פרופסורים צבועים – במקום לתקוף אותם ולהגיד להם: רבותיי, אתם תשמרו על החוק – מה פתאום, הם כותבים שאני לא מבין.

רם בן ברק: אתה יודע מה מדאיג אותי יותר?

רם בן ברק: אני עוד לא יודע אם אתה אומר הכול בגלל בחירות או שאתה אומר את הכול בגלל שאתה מאמין בזה.

דוד אמסלם: תקשיב, אני אסביר לך.

קרן ברק: אתה לא מכיר את השר אמסלם ואת שליחותו?

רם בן ברק: – – – אתה יושב כאן, ובמקום לאחד אתה כל הזמן מסית.

דוד אמסלם: רם בן ברק, אתה יודע שאני חוזר על זה.

קרן ברק: תבדוק מאיפה הוא מגיע.

דוד אמסלם: אני אתן לך את התשובה.

רם בן ברק: לי אין בעיה.

רם בן ברק: לי, להבדיל ממך, אין שום בעיה עם שום עדה, ולך יש בעיה.

דוד אמסלם: אני אתן לך את התשובה.

דוד אמסלם: אין לך בעיה – – –

קרן ברק: כי אנחנו גדלנו בליכוד.

דוד אמסלם: רק שנייה, אין לך תשובה בגלל שאתה גדלת עם האורווה, אתה לא מבין?

דוד אמסלם: גם אני – אם כל החבר'ה של הליכוד היו להם איזה 2 מיליון דולר וכל אחד נוסע על מרצדס, גם לו לא הייתה תשובה.

דוד אמסלם: לא הייתה לו שאלה.

רם בן ברק: אני לא נוסע במרצדס.

דוד אמסלם: אבל זה אתם, לא הבנת, אתם מנציחים את המעמד הכלכלי.

דוד אמסלם: אתם מנציחים את המעמד האקדמי, בגלל שהוא מקרין, ואתם מנציחים גם – בגלל זה אתם מזדעקים על הנבחרת.

דוד אמסלם: למה הבוס שלך כאן

דוד אמסלם: הקים נבחרת דירקטורים?

דוד אמסלם: מה קרה לו בבטן?

דוד אמסלם: מה מיצי הקיבה הפריעו לו?

דוד אמסלם: בגלל שהוא ראה אנשים שהם לא מהמיליה.

דוד אמסלם: הוא אמר: חבר'ה, אנחנו חייבים למנות.

דוד אמסלם: אמרתי לך, רוב הנבחרת, לדעתי, הם מצביעי יש עתיד.

דוד אמסלם: אני הקראתי לך כמה אנשים – לא אני כתבתי, באחד העיתונים.

דוד אמסלם: בגלל שזה המיליה שלכם.

דוד אמסלם: זה המיליה, זו קבוצת ההתייחסות שלכם, אלה המצביעים שלכם.

דוד אמסלם: אז אתה נהיה תמים.

דוד אמסלם: אתה שואל אותי: באמת, דודי, אתה מאמין?

דוד אמסלם: מר רם בן ברק, אני כבר מגיל 15 מאמין בזה.

רם בן ברק: זה עצוב.

דוד אמסלם: אתה לא הבנת?

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רואה – אני לא מאמין.

דוד אמסלם: אני אסביר לך, אני רואה את העובדות.

דוד אמסלם: אני רואה שבקובייה יוצא שש-שש כל הזמן.

דוד אמסלם: אני שואל את עצמי, איך זה יכול להיות?

דוד אמסלם: איך יכול להיות שאתה זורק את הקובייה, 20 פעם יוצא שש-שש.

דוד אמסלם: לזה אין לי תשובה, חוץ ממה שאני מספר לך: מישהו מהנדס את הקוביות, מסדר אותן.

רם בן ברק: מי?

דוד אמסלם: מי?

דוד אמסלם: אמרתי – אתה, לפיד.

רם בן ברק: 30 שנה.

רם בן ברק: 30 שנה – – –

דוד אמסלם: הסברתי.

דוד אמסלם: אני מדבר על הקהל שלנו.

דוד אמסלם: אני אסביר לך מי מהנדס אותם: אתה, לפיד ואנשים כמוכם.

רם בן ברק: – – –

דוד אמסלם: אלה האנשים.

דוד אמסלם: במקום שתעלה לכאן, תגיד לי: אתה יודע מה, דודי?

דוד אמסלם: אתה צודק, נבחרת הדירקטורים שייכת לכל עם ישראל – אתם: מה פתאום?

דוד אמסלם: זה יהיה רק של הבן שלך ושל הבן של לפיד – –

רם בן ברק: אשכנזים, מזרחים, זה רק בתוך הראש שלך החולה.

דוד אמסלם: – – הבן של סגלוביץ'.

דוד אמסלם: זה שייך לכם.

דוד אמסלם: אנחנו, אמרתי לך, צריכים רק לפתוח לכם את הביובים, לנקות לכם את העצים ולנקות לכם את הבתים.

דוד אמסלם: זה גם התפקיד שלי.

רם בן ברק: לא, זה אתה אומר.

רם בן ברק: אתה אומר את זה, לא אני אומר לך.

דוד אמסלם: אתה רואה אותנו – אני צריך להיות בבסטות מוכר לכם בשוק מחנה יהודה ירקות.

דוד אמסלם: אני בא לפה ועונה לך?

דוד אמסלם: זה מה שמשגע אותך.

רם בן ברק: את זה אתה אומר, לא אני אומר.

דוד אמסלם: גברתי היושבת-ראש, אני אתייחס בהמשך, בסיכום, לסיפור של וואלה, גם שם יש לנו אירוע חמור.

דוד אמסלם: מכירת וואלה.

קרן ברק: תודה רבה לשר אמסלם.

קרן ברק: אני רק חייבת להגיד לחבר הכנסת בן ברק: זוהי שליחותו של השר אמסלם עוד לפני שהוא הגיע לכנסת.

קרן ברק: זה לא נולד עכשיו, זה מה שהביא אותו לכאן.

קרן ברק: נעבור לדיון.

קרן ברק: ראשון הדוברים, חבר הכנסת יאיר לפיד.

קרן ברק: לכל אחד מהדוברים יהיו שלוש דקות.

יאיר לפיד: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, השר אמסלם, רק הערה טכנית מעניינת: הנאום החשוב ביותר של מלחמת האזרחים האמריקאית, ואולי הנאום הכי חשוב בתולדות ארצות הברית זה נאום גטיסברג של הנשיא לינקולן.

יאיר לפיד: הוא נמשך בערך שלוש דקות.

יאיר לפיד: הנאום של "דם, יזע ודמעות" המפורסם של צ'רצ'יל, שכולנו גדלנו עליו, שבעצם הגדיר את הרוח הגדולה של מלחמת העולם השנייה ושל המאבק, נמשך בערך חמש דקות.

יאיר לפיד: אתה דיברת עכשיו 56 דקות, ולא הבנתי על מה.

יאיר לפיד: אני רוצה להגיד משהו על היום הזה לכל הכנסת.

יאיר לפיד: בתוך היום הזה, שהוא יום מטורלל ומכוער, ועושה רושם וגם ייגמר בזה שהכנסת הזאת – ולא דקה מוקדם מדי – תארוז את חפציה ותלך הביתה לטובת בחירות, היה דבר טכני קטן שקרה פה במליאה: על סדר-היום המקורי הייתה הצעת החוק שלי של דמי אבטלה לעצמאים.

יאיר לפיד: הייתה הזדמנות אחרונה לכנסת להעביר דמי אבטלה לעצמאים.

יאיר לפיד: זה היה על סדר-היום.

יאיר לפיד: הרי לפני חצי שנה, כששמתי את הצעת החוק הזאת בפעם הקודמת, אמרה לי הקואליציה – נדמה לי אפילו, השר אמסלם, שאתה אמרת את זה – שתוך שבועיים-שלושה אנחנו נעלה את דמי האבטלה לעצמאים.

יאיר לפיד: עברו שישה חודשים, העצמאים מתרסקים, ההצעה לא עלתה.

יאיר לפיד: היום הייתה על סדר-היום, ולרגע היה זיק של תקווה שאולי הכנסת תעשה דבר אחד טוב למען העסקים הקטנים, למען העצמאים, למען האזרחים שמתמוטטים.

יאיר לפיד: ואז הודיעו לנו היום שיש יום אחד של פער משישה החודשים, ומורידים מסדר-היום את דמי האבטלה לעצמאים, אחרי שהעצמאים כבר ראו – הרי סדר-היום התפרסם – שהינה אולי יש סיכוי קטן לגאולה.

יאיר לפיד: פתאום הכנסת הזאת, שאין הליך שהיא לא דרסה ברגל גסה, שאין דבר בפרוטוקול שהיא לא לכלכה עליו, שהיא לא זרקה אותו, לא קימטה אותו, לא ריסקה – פתאום הם גילו שהם מוכרחים להיצמד לפרוטוקול, ועל הפרש של יום אחד גם הכנסת הזאת, כמו קודמתה, ממשלת נתניהו לא תיתן דמי אבטלה לעצמאים, כי מה אכפת לכם מאזרחים שעסק חייהם וחלום חייהם התמוטט, ומה אכפת לכם מ-80,000 עסקים שנסגרו השנה?

יאיר לפיד: מה אכפת לכם מכל המשפחות שאין להן איך להתפרנס?

יאיר לפיד: אתם עסוקים מדי בגועל נפש הפוליטי, ומגיע לכם שתיפול הממשלה הזאת.

יאיר לפיד: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה לחבר הכנסת לפיד.

קרן ברק: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

עאידה תומא סלימאן: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר אמסלם, אנחנו לא נזקוף את הקרדיט על האי-אמון הזה לעצמנו.

עאידה תומא סלימאן: אתה יודע למה?

עאידה תומא סלימאן: כי אתם בעצמכם, בממשלה, עם שני הראשים הפריטטיים, באופן פתטי יצרתם את האי-אמון בעצמכם.

עאידה תומא סלימאן: אתם יצרתם.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו פשוט מאוד מתנדבים להביא את ההצעה לבית הזה כדי לגאול אותו מייסוריו.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו התנדבנו להביא את ההצעה הזו כדי לגאול את אזרחי מדינת ישראל מהייסורים שלהם.

עאידה תומא סלימאן: דיברו על הכישלון הכלכלי ועל הכישלון הבריאותי, ודיברו על הכישלון בניהול משבר הקורונה.

עאידה תומא סלימאן: ואכן, כאשר מדברים על הדברים האלה זה כישלון, וזה כישלון מוחץ.

עאידה תומא סלימאן: אבל על מה שאני הולכת לדבר – ועל זה במדינות מתוקנות נופלות ממשלות ומפטרים שרים – זה על דמם של 111 אזרחי מדינה שנרצחו בגל פשיעה שאין כמותו ולא הכרנו קודם.

עאידה תומא סלימאן: על אלפי המשפחות שאיבדו את יקיריהן, על אלפי משפחות שהתרסקו בגלל האובדן הזה אי-אפשר להגיד כישלון.

עאידה תומא סלימאן: אני יותר ויותר משוכנעת שזו מדיניות ולא כישלון, כאשר המשטרה, שתפקידה היחיד בכל המדינות המתוקנות זה להבטיח ביטחון לאזרחים שלה, לא מנסה אפילו לעשות את זה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא בסדר-יומה של הממשלה הזאת, וכשאנחנו עולים על סדר-יומה של הממשלה זה כדי לרקום תוכניות נגד ביטחוננו האישי, נגד יכולתנו להתקיים בכבוד, ולרסק את החברה מבפנים.

עאידה תומא סלימאן: זאת היא ההרגשה.

עאידה תומא סלימאן: לפני חודש מסע היחצנות שפצח בו ראש הממשלה הגיע באופן חגיגי מאוד לדיון בוועדה למאבק בפשיעה ואלימות בחברה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: חוץ מאקט היחצנות הזה, מה קרה מאז, מה התקדם מאז?

עאידה תומא סלימאן: אני אגיד לך מה התקדם: מה שהתפתח הוא שאנשי הפשיעה, אנשי הארגון, ארגוני הפשיעה, מרגישים יותר בטוחים היום.

עאידה תומא סלימאן: היחידים שמרגישים שיש להם ביטחון אישי זה הרוצחים, זה הפושעים, שיכולים באמצע היום, בכיכר העיר, לירות באנשים ועוד לרדוף אותם אחרי שהעלו אותם לאמבולנסים ולבצע וידוא הריגה.

קרן ברק: תודה.

עאידה תומא סלימאן: על דבר כזה אומרים שחוק הלאום – –

קרן ברק: תודה.

עאידה תומא סלימאן: – – שהוציא אותנו מכלל האזרחות, עדיין פועל כאשר מטפלים בפשיעה.

קרן ברק: תודה.

עאידה תומא סלימאן: לא רואים אותנו, ועל זה אתם צריכים ללכת הביתה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חבר הכנסת עודד פורר, במקום חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

קרן ברק: חברת הכנסת מלינובסקי, את רוצה לעלות לדבר?

יוליה מלינובסקי: תמיד טוב שיש חבר לסיעה שנותן גיבוי.

קרן ברק: אחריה – חברת הכנסת איילת שקד, אם תגיע.

קרן ברק: יש לך שלוש דקות.

יוליה מלינובסקי: איזה יופי, אז אני מגובה.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

יוליה מלינובסקי: אדוני השר, השרים, מכובדיי חבריי חברי הכנסת, את זה שהמצב לא מזהיר במיוחד כולנו כבר יודעים, את זה שהחלטתם לריב כמו שני ילדים בארגז חול כולנו כבר יודעים, את זה שלא עם ישראל ולא קורונה ולא המשברים מניעים אתכם – גם את זה כבר כולנו יודעים.

יוליה מלינובסקי: אבל מה לעשות, המשבר כבר פה.

יוליה מלינובסקי: אתם יכולים להמשיך לריב עד אין-סוף, אבל הקורונה לא הולכת לשום מקום.

יוליה מלינובסקי: המשבר, גם הבריאותי, גם החברתי וגם הכלכלי הוא פה, וסביר להניח שעם הזמן אנחנו נראה עוד יותר אנשים שלא מסוגלים לשרוד כלכלית, ועסקים שקורסים, וזה ילווה אותנו עוד הרבה מאוד זמן.

יוליה מלינובסקי: אבל אני רוצה, ברשותכם, להתייחס לנקודה נוספת.

יוליה מלינובסקי: פניתי עכשיו בכתב לשר הבריאות – בעצם לראש הממשלה, לשר הבריאות וליועץ המשפטי לממשלה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו רואים פסטיבל שלם סביב נושא החיסונים, וזה הפך להיות מנושא בריאותי נטו לנושא פוליטי נטו, לצערי הרב.

יוליה מלינובסקי: פניתי פה בכנסת ליושבת-ראש ועדת קורונה כדי לקיים דיון פומבי ציבורי פתוח, מין שימוע ציבורי על כל נושא חיסונים וכל מה שכרוך בכך.

יוליה מלינובסקי: לצערי כנראה הפטרון החדש שלה גדעון סער כבר קצץ לה את הכנפיים.

יוליה מלינובסקי: אבל הדיון הזה הוא חשוב, והוא חייב להתקיים.

יוליה מלינובסקי: ולא סתם עכשיו שלחתי מכתב לרוה"מ, לשר הבריאות וליועמ"ש, כי בימים האחרונים אני מקבלת פניות מאזרחים שכופים עליהם לעשות חיסון.

יוליה מלינובסקי: אני לא איכנס עכשיו להיבטים הרפואיים של החיסונים, לכל השאלות שיש – ויש שאלות, וחובתנו לתת תשובות על השאלות האלה אם אנחנו רוצים שאנשים ילכו ויתחסנו.

יוליה מלינובסקי: כי המדיניות זו לא הסתרה, זה כזה זלזול באינטליגנציה של הציבור, ובדרך כלל לממשלה זה נגמר לא טוב – מניסיון, מה שנקרא – אבל כשחברה ממשלתית דורשת מבן אדם להתחסן – חברה ממשלתית, השר אמסלם, זה באחריותך; חברה ממשלתית שכופה על האזרח להתחסן, ואם הוא לא יעשה כך הוא לא יוכל לעבוד, זה כבר יותר מדי.

יוליה מלינובסקי: זו פגיעה בחופש העיסוק, זו פגיעה בפרנסה, זו פגיעה בחופש הפרט.

יוליה מלינובסקי: איפה הגבול הדק הזה בין בריאות הציבור, חיסונים וכפייה?

יוליה מלינובסקי: מה, אנחנו שוללים מאנשים את שיקול הדעת?

קרן ברק: תודה.

יוליה מלינובסקי: הממשלה יותר חכמה מהאזרחים?

יוליה מלינובסקי: לא.

יוליה מלינובסקי: פניתי ליועמ"ש בפנייה דחופה, ביקשתי להיפגש, ואני דורשת מהממשלה להוציא הבהרה מאוד ברורה.

קרן ברק: תודה.

יוליה מלינובסקי: כן לחיסונים, עם כל המידע שנדרש, אבל לא לכפייה, כמו בכל דבר בחיים.

יוליה מלינובסקי: תודה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חברת הכנסת מלינובסקי, תודה.

קרן ברק: חברת הכנסת איילת שקד.

קרן ברק: יש לרשותך שלוש דקות.

איילת שקד: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להקריא לכם פרק בסיפור "הגנון של ביבי ובני", פרק מס' 10.

איילת שקד: הליכוד בתגובה למשא-ומתן עם כחול לבן: אם מישהו חושב שנחזור לממשלה בתוך ממשלה – הוא חי בסרט.

איילת שקד: כחול לבן עונה לליכוד: אם מישהו חושב שנסכים לדריסת רגל של נאשם בפלילים בנושא מינוי שופטים וגורמי אכיפת החוק – הוא חי בסרט.

איילת שקד: ואני אומרת: אם מישהו חושב שאפשר ככה לנהל מדינה – אז הוא חי בסרט.

איילת שקד: תשמעו, באמת, זו הממשלה השלישית שאני רואה – היינו פעמיים בקואליציה, פעם אחת באופוזיציה.

איילת שקד: יושבים פה חברי כנסת שגם ראו כבר כמה ממשלות בחייהם; אביגדור ליברמן ראה הרבה מאוד ממשלות בחייו.

איילת שקד: גנון כזה עוד לא היה.

איילת שקד: ואנחנו נמצאים באחת התקופות הכי קשות שידענו, במשבר בריאותי קשה, במשבר כלכלי קשה, עם כל הזמן עוד ועוד אתגרים.

איילת שקד: עכשיו שמענו על המוטציה בבריטניה; סוגרים את השמיים, עוד הרבה אנשים יאבדו את פרנסתם.

איילת שקד: ובמקום לטפל במה שחשוב הם מתקוטטים.

איילת שקד: במקום לטפל באזרחים הם רבים.

איילת שקד: תראו, באמת עוד לא ראיתי דבר כזה, לא הייתה עוד ממשלה כזאת במדינת ישראל.

איילת שקד: אני מקווה שהלילה סופית נוכל להגיד ברוך שפטרנו, ובקרוב לצאת לבחירות ולהקים כאן ממשלה חדשה, ממשלה שתעבוד, ממשלה שתתפקד, ממשלה שלא תיקח את התקציב בן ערובה בסכסוכים הפוליטיים, כי לקחת את התקציב בן ערובה זה לקחת את מערכת החינוך בת ערובה, את מערכת הבריאות בת ערובה, את מערכת הביטחון בת ערובה, וזה דבר שאסור שנסכים לו.

איילת שקד: ועוד מילה אחת, כחברת כנסת, על מה שהיה היום עם חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

איילת שקד: אני גם דיברתי עם יושב-ראש הכנסת, ואני שמחה שהוא הוציא הודעה חריפה בעניין.

איילת שקד: כשחבר הכנסת יריב לוין ואני היינו שנינו שרים בכנסת הקודמת, דיברנו על כמה נשחקה החסינות של חברי הכנסת עם השנים בהרבה מאוד תחומים, והיום ראינו עדות חיה לשחיקת החסינות.

איילת שקד: שיהיה ברור, חבר כנסת יכול להיכנס לכל מקום כל עוד לא מדובר באיזשהו סוד צבאי או בכניסה שפוגעת בביטחון המדינה.

איילת שקד: אנחנו כחברי כנסת צריכים לעמוד על החופש הזה ולעמוד על החסינות שלנו, ואני יודעת שיושב-ראש הכנסת חושב כמוני.

איילת שקד: הוא גם הוציא הודעת נזיפה חמורה.

איילת שקד: אני מקווה מאוד ששר הבט"פ יעשה סדר ויחדד את הנהלים, כי כדי לבצע את התפקיד שלנו ולפקח על עבודת הממשלה אנחנו צריכים את המרחב הזה.

איילת שקד: חבר הכנסת סמוטריץ' בסך הכול רצה לפקח על עבודת המשטרה.

איילת שקד: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה לחברת הכנסת שקד.

קרן ברק: חבר הכנסת יאיר גולן, אחרון הדוברים, ואחריו ישיב השר אמסלם.

יאיר גולן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, לא חשבתי שאני אסכים כל כך עם חברת הכנסת איילת שקד; בגדול, ממש עם כל מילה.

יאיר גולן: ראשית, אני רוצה להביע את תנחומיי למשפחת הורגן ולכל בית חיננית על הרצח הנורא, ולהביע את תקוותי שהאחראים על הרצח הזה יבואו על עונשם ובמהרה.

יאיר גולן: אבל גם בצל אירועים קשים שכאלה אין מנוס מלומר שמפה, מהבמה הזאת, כל שנותר לי הוא לפנות לבני גנץ ולהגיד לו בצורה ישירה ופשוטה: תביא לסיום הממשלה הנוראה הזאת.

יאיר גולן: זה פחות או יותר השירות האחרון שאתה יכול לעשות לטובת עם ישראל.

יאיר גולן: אז קדימה, תעשה את זה, כי אם אתה לא עושה את זה, מדינת ישראל תמשיך ותנוע על שני צירים ששניהם מובילים לאבדון: הציר האחד הוא ציר השחיתות, ציר שמובל על ידי בנימין נתניהו, למרבה הצער והכאב; והציר השני הוא ציר האופורטוניזם הפוליטי, שמובל על ידך, בני גנץ: עוד יום במשרד, עוד יום בקומה 14, באגף הדרומי של משרד הביטחון.

יאיר גולן: משהו טוב לא יצא מזה למדינת ישראל.

יאיר גולן: המצב הזה, שבו שחיתות ואופורטוניזם פוליטי הם אלה ששולטים בהוויה הישראלית, בציבוריות הישראלית, זה מצב בלתי נסבל.

יאיר גולן: מסוכן מאין כמותו.

יאיר גולן: מסוכן בכל מדינה, ובוודאי ובוודאי מסוכן למדינת ישראל במצבה הרגיש, בטח ובטח על רקע משבר הקורונה והמשבר הכלכלי.

יאיר גולן: אמרתי קודם: מנתניהו אין לי ציפיות, אבל בני גנץ – ממך יש לי ציפיות, והציפייה האחרונה שעומדת בפניך, ואתה צריך פעם אחת בחייך הפוליטיים הקצרים למלא אותה, זה פשוט ללכת הביתה, וכן, להוביל לבחירות.

יאיר גולן: אני רוצה לסיים ולומר שהמענה היחיד למדינת ישראל בעת הזאת הוא מחנה שמאל ציוני גדול וחזק: מחנה שדוגל בדמוקרטיה ודוגל בשוויון; מחנה שיוביל להיפרדות מהפלסטינים; מחנה שיוביל למדינת רווחה כהלכתה, והוכח במשבר הזה שכל החזיונות האלה של ניאו-ליברליזם כלכלי – זה לא עובד; למדינה שתביא להפרדת דת מהמדינה; למדינה שתוביל לחיזוק המוסדות הדמוקרטיים ולשוויון עבור כל אזרחי ישראל.

יאיר גולן: זה העתיד האמיתי שצפוי לנו, זה העתיד היחיד שיכול להוביל את ישראל לחוף מבטחים.

יאיר גולן: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת יאיר גולן.

משה ארבל: יסכם כבוד השר דוד אמסלם, בבקשה.

קריאה: כמה זמן?

דוד אמסלם: כמה זמן אתה רוצה?

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו פה כרגע על זמן לא מוגבל.

דוד אמסלם: אני קודם כול רוצה לענות ליאיר גולן.

דוד אמסלם: אני מציע שלפני שתתייחס לראש הממשלה ותאמר שהוא מושחת וכו', תסתכל על הבוס שלך, שהביא אותך לפה לכנסת, מר אהוד ברק.

דוד אמסלם: תסתכל גם על החברים שלו, הפדופיל – – –

יאיר גולן: מה קשור?

דוד אמסלם: הכול קשור.

דוד אמסלם: תסתכל, תדבר עליו קצת, על הכספים שהוא קיבל – – –

יאיר גולן: – – –

דוד אמסלם: בוודאי שאין.

דוד אמסלם: דרך אגב, מעולם לא יהיה.

דוד אמסלם: לא יהיה.

יאיר גולן: יש שלושה כתבי אישום.

דוד אמסלם: תן לי.

דוד אמסלם: קודם כול, גם פה אתה משקר, זה כתב אישום אחד, אבל לא חשוב.

דוד אמסלם: דרך אגב, על זה בוכה הנביא.

דוד אמסלם: על זה בדיוק בוכה הנביא.

דוד אמסלם: הרי הוא קיבל כמה מיליוני דולרים מאיזושהי קרן שמחלקת מלגות.

דוד אמסלם: הרי בתפיסת העולם שלי, להערכתי, מדובר כאן בהלבנת הון.

דוד אמסלם: אבל מה זה חשוב, אתה לא תדבר עליו.

דוד אמסלם: ראית אותו עם הכובעים, הצעיפים, נכנס לביתו של הפדופיל, אבל מה זה אכפת לך? הרי יש לך ערכים.

דוד אמסלם: זה לא מעניין אותך.

דוד אמסלם: כל עד הוא הביא אותך לפה, הכול כשר.

דוד אמסלם: לגבי ההערה של חברת הכנסת שקד – אני מסכים עם כל מילה שאמרה שקד, רק היא לא הבחינה בדבר אחד: אין חסינות עוד מעט לחברי הכנסת, וגם אין משילות לשרים.

דוד אמסלם: כל הסמכויות הלכו לפקידים.

דוד אמסלם: לכן זה לא נוגע רק לחברי הכנסת.

קריאה: הקוזק אמסלם.

דוד אמסלם: בכלל עוד מעט הממשלה לא יכולה לקבל החלטה אפילו לגבי – כמה פעמים אמרתי – שר שהולך לשירותים.

דוד אמסלם: לכן מה את מתפלאת, גב' שקד?

דוד אמסלם: הרי כשהיית שרת המשפטים הצעתי לך לטפל בחור – איך אמרו חז"ל, לא עכברא גנב, חורא גנב, אבל את החלטת להתעסק עם מינוי שופטים ולא הבנת שזה לא האירוע.

דוד אמסלם: השופט, ברגע שהוא מגיע לתוך הבריכה, הוא כבר נצבע בצבעי הבריכה.

דוד אמסלם: הסיפור הוא בשיטה.

דוד אמסלם: אבל אני מקווה שאנחנו נתקן את זה בתקופה הקרובה.

דוד אמסלם: אני מעריך שזאת מערכת הבחירות האמיתית.

דוד אמסלם: לאחר שאנחנו נתגבר על הקורונה ועל המצב הכלכלי, זה סלע המחלוקת בתוך מדינת ישראל – מי מנהל את המדינה.

דוד אמסלם: האם המדינה מנוהלת – ועוד מעט אתן לכם איזה דוגמה – על ידי פרקליטות, משטרה, בית המשפט העליון, בניצוחו של בית המשפט העליון.

דוד אמסלם: יש לו, כפי שאמרתי, שתי זרועות: זרוע אזרחית וזרוע מבצעית; הזרוע המבצעית זה מנדלבליט והפרקליטות, והזרוע האזרחית זה כל העמותות של המכון הישראלי לדמוקרטיה, כל אלה שמחלקים פרסים לעצמם כל הזמן.

דוד אמסלם: אלה הזרועות.

דוד אמסלם: מתקשר השופט משם, אומר לו: תגיש את אותה עתירה מפה, מנדלבליט והפרקליטות מגישים את התשובה שלהם משם, וככה בעצם אנחנו מכריעים את האירוע.

דוד אמסלם: ישראבלוף.

דוד אמסלם: כאילו יש לנו פה באמת שלטון חוק, מדינת ישראל עם מערכות מתוקנות.

דוד אמסלם: אני רוצה לספר לכם סיפור שנמצא לפתחי בימים אלה.

דוד אמסלם: כשהייתי שר התקשורת, חבר הכנסת מאיר כהן, הייתה עסקת סרצ'לייט-בזק.

דוד אמסלם: פנו אליי כשר התקשורת, הייתי צריך לחתום על העסקה.

דוד אמסלם: אמרתי: חבר'ה, מה צריך לעשות כדי לחתום?

דוד אמסלם: אמרו לי: תשמע, תפנה למשרד הביטחון, תקבל את האישור; תפנה לגורמים האחרים, לממונה על התחרות – תבקש את האישור; תפנה ותפנה ותפנה – באמת פניתי לכולם.

דוד אמסלם: פניתי לכולם, ואז הם אמרו לי: טוב, תשמע, תחתום.

דוד אמסלם: אמרתי: רבותיי, רק שנייה, רק שנייה.

דוד אמסלם: אני בכתב החשדות קורא, ואני מקריא לכם, שכותב מנדלבליט על ראש הממשלה: "מעורבותך בענייניו של אלוביץ'", אני מצטט, "ופעולות שביצעת על מנת לקדם את האינטרסים הכלכליים שלו", ובכלל זה שיעבוד מניות בזק לצורך הנפקה – דרך אגב, זה מה שעשיתי, אותו דבר, פניתי כדי שישעבדו את המניות; "אישור עסקת מכירת יד 2" – צריך להבין, יד 2 זה אתר שרצתה לקנות אותו חברה גרמנית, אתר אזרחי שמוכר מה שנקרא יד שנייה, ששייך לבזק; "אישור עסקת בזק-yes" והטבות נוספות, שהניבו לאלוביץ' במישרין ובעקיפין – תקשיבו טוב עכשיו – "סכומי עתק הנאמדים בלפחות 1.8 מיליארד שקלים".

דוד אמסלם: חבר הכנסת מאיר כהן, אני אסביר לך איך הוא הגיע לסכום של 1.8.

דוד אמסלם: בגלל שאת יד 2 רצו לקנות ב-800 מיליון שקל, ועסקת yes-בזק הייתה מיליארד שקל.

דוד אמסלם: דרך אגב, אלה חברות של אלוביץ', הן לא חברות של מדינת ישראל.

דוד אמסלם: בכלל לא, לא שייכות למדינה.

דוד אמסלם: אלא מאי?

דוד אמסלם: יש חוק בזק ישן, מה שנקרא חוק הבזק – זה לא בגלל חברת בזק – שלא תיקנו אותו מאז קודם המדינה, שאם היום לבזק יש מאפיית פיתות – אני אומר לך אמיתי, זה המצב היום – והיא רוצה למכור אותה, היא צריכה את האישור של שר התקשורת ושל ראש הממשלה.

דוד אמסלם: זה המצב גם נכון להיום.

דוד אמסלם: אז בא ראש הממשלה, חתם כרגולטור.

דוד אמסלם: דרך אגב, כשאני עיכבתי את החתימה, מה עשו סרצ'לייט?

דוד אמסלם: כתבו לי מכתב שהם מאיימים עליי בתביעה אישית.

דוד אמסלם: זה מה שנקרא – אני כתבתי למנדלבליט אז מכתב ושאלתי אותו: תגיד, אם אני חותם, אני נותן להם הטבה של 6 מיליארד, לא 1.8.

דוד אמסלם: אז הוא ענה לי תשובה – דרך אגב, לא הוא ענה לי; לא נאה לו לענות לשרים.

דוד אמסלם: אז קיבלתי תשובה ממר לימון, עוזרו, שאני לא נמצא בניגוד עניינים, אני לא מכיר אותם.

דוד אמסלם: אתה יודע, נפלתי מהכיסא, ועוד מעט אני אסביר גם מדוע.

דוד אמסלם: עכשיו, בגלל שראש הממשלה לא יכול לחתום על עסקת וואלה, הביאו לפתחי גם את עסקת וואלה, ואני אמור לחתום בימים אלה על עסקת וואלה.

דוד אמסלם: כתבתי עוד פעם למנדלבליט – הפעם לא כתבתי למנדלבליט, בגלל שמנדלבליט כרגיל לא עונה, אז כתבתי לעוזר שלו ישר.

דוד אמסלם: אמרתי לו: תקשיב, מר לימון, אני אבהיר לך שפנייתי אליך נובעת כתוצאה מזה שבפעם הקודמת כתבתי למנדלבליט ואתה השבת לי, אז על מנת לחסוך את הזמן של הדואר הפנימי אני ישר פונה אליך.

דוד אמסלם: בוא תסביר לי איך זה מתיישב, אותו סיפור, גם אז לא ענית לי.

דוד אמסלם: עכשיו, לשיטתי, טובות הנאה זו שאלה של עובדה.

דוד אמסלם: אם אני נתתי לך טובת הנאה, קודם כול, יש הגדרה מהי טובת הנאה.

דוד אמסלם: זו שאלה אחת.

דוד אמסלם: שאלה שנייה, טובת ההנאה, האם היא מותרת או לא מותרת.

דוד אמסלם: שאלה שנייה.

דוד אמסלם: דרך אגב, חבר הכנסת כהן, כשאתה מקבל טלפון, אתה מקבל בכנסת את ה-50 שקלים האלה של הטלפון, בחוק זה נקרא טובת הנאה, רק שהיא טובת הנאה מותרת.

דוד אמסלם: אני לא חלמתי שכשאתה הולך, נניח, לעיריית דימונה, ואתה מבקש שיוציאו לך נסח על כך שאין לך חובות ארנונה, אז זה שחותם לך נותן לך טובת הנאה.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: אתה רוצה למכור את הבית שלך, הוא נותן לך טובת הנאה בגובה שאתה מוכר את הבית, והוא מכיר אותך.

דוד אמסלם: מה אתה מצפה, שנביא איזה פקידים?

דוד אמסלם: עכשיו, אם ראש הממשלה לא היה חותם, הרי הוא היה מקבל תביעה.

דוד אמסלם: חבר'ה, זה הבלוף הגדול של תיק 4000.

דוד אמסלם: זה התיק.

דוד אמסלם: זה השקר הגדול.

דוד אמסלם: אני שומע בחדשות, אני רואה, ויושב שם אברמוביץ' שלא טורח אפילו לבדוק או שהוא מטעה בכוונה וזורה חול בגלל שזה האינטרס שלו, ואני רואה את עודד בן עמי וכתבים, והם אומרים לכל הצופים: אתם בבית שומעים?

דוד אמסלם: 1.8 מיליארד שקל מכיסו של כל אזרח ואזרח פה.

דוד אמסלם: אני נדהמתי.

דוד אמסלם: חשבתי שיבוא היועץ המשפטי ויגיד: חבר'ה, זה לא מכיסם של האזרחים, זו לא טובת הנאה.

דוד אמסלם: שתק, מילא פיו מים.

דוד אמסלם: רבותיי, זה השקר הגדול, אותו אחד שכל יום אתם באים לפה ומהללים אותו.

דוד אמסלם: את זה כתב מנדלבליט, לא אני.

דוד אמסלם: אני עכשיו פונה לכל אזרח ששומע אותי.

דוד אמסלם: אם אני עכשיו חותם על וואלה, אותו סיפור בדיוק כמו שראש הממשלה חתם על העסקה של בזק-yes ויד 2 – דרך אגב, אתר גרמני.

דוד אמסלם: בעצם העניין שאתה עצרת את העסקה הזאת, אתה עצמך, מר מנדלבליט, גרמת לזה שלא יגיעו 800 מיליון שקל לבזק מכסף גרמני על חברה של יד 2, ואתה פגעת בכל הפנסיונרים שהשקיעו בבזק.

דוד אמסלם: אתה.

דוד אמסלם: אז עכשיו אתם אומרים – אני שואל את עצמי אם לחתום או לא לחתום.

דוד אמסלם: שאלתי גם אותו: אתה יודע מה, נגיד חתמתי, ומחר, רחמנא ליצלן, וואלה יכתבו עליי איזו כתבה טובה או גרועה, ואני אתקשר אליהם, מה דיני?

דוד אמסלם: הוא אומר לי: יפה שאלת, תפנה אליי כל פעם ואני אנחה אותך מה לעשות.

דוד אמסלם: הוא מנחה אותי מה לעשות.

דוד אמסלם: זאת אומרת, אני אשב, וכל פעם שכותבים כתבה – בציניות הוא עונה לי, כמובן – אני אשלח לו את זה, ואני אגיד לו: תגיד, מותר לי להתקשר אליהם או לא, מה אתה אומר?

דוד אמסלם: תראו, זה אבסורד, לאן הוביל אותנו הגאון מווילנה מר מנדלבליט, במדינת ישראל.

דוד אמסלם: תראו לאן הגענו, לאיזה שפל הגענו.

דוד אמסלם: לאיזה שקר בכלל הוא המציא בכל הסיפור הזה של 1.8 מיליארד שקל.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לספר לכם שכשהייתי במשרד התקשורת רצינו להוריד את המחירים, בקורונה.

דוד אמסלם: אני ישבתי עם הפקידים ואמרתי להם: רבותיי, נוריד את זה, אני מבקש להוריד את המחיר בהדרגה.

דוד אמסלם: סימנתי להם, בגלל שחשוב לי הכיוון; אם זה ייקח שנה, שנתיים, זה פחות חשוב.

דוד אמסלם: העיקר הכיוון, שאנחנו הולכים בדרך הנכונה.

דוד אמסלם: אז עכשיו, מר מנדלבליט, על מה אתה מאשים את ראש הממשלה?

דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין.

דוד אמסלם: מה הקשר בין טובת הנאה לניגוד עניינים?

דוד אמסלם: בוא, תספר לי.

דוד אמסלם: מה הקשר בין זה שאני חותם כרגולטור בגלל שמישהו יכול למכור את החברה שלו, לבין זה שאני נותן לו טובות הנאה?

דוד אמסלם: בוא תספר לי את החוכמה המשפטית המבריקה שלך.

דוד אמסלם: אתה הרי דוקטור, אמרו.

דוד אמסלם: בוא תספר לנו, בוא תספר לנו את השקר הגדול שאתה כבר מפיץ למעלה משנתיים, אתה וכל הסביבה שלך, כולל אצל כל התקשורת.

דוד אמסלם: זה הבלוף הכי גדול, זה תיק 4000 השקרי והנבזי הזה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לשר המקשר דוד אמסלם.

משה ארבל: אני קורא לחברי הכנסת לשבת במקומותיהם.

משה ארבל: אני מתכבד לעבור להצבעה על הצעות האי-אמון של סיעות יש עתיד-תל"ם, הרשימה המשותפת, ישראל ביתנו, ימינה ומרצ.

משה ארבל: ההצבעה היא בנפרד, וכרגע ההצבעה היא על הצעת האי-אמון של סיעת יש עתיד-תל"ם, בנושא: כישלון ממשלת נתניהו בטיפול במשבר הקורונה.

משה ארבל: ובכן, אני עובר להצבעה.

משה ארבל: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם להביע אי-אמון בממשלה – 33 נגד – 1 נמנעים – אין הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

משה ארבל: ובכן, תוצאות ההצבעה הן 33 בעד, מתנגד אחד, אין נמנעים, ואני קובע שההצעה לסדר –סליחה, הצעת האי-אמון לא התקבלה.

משה ארבל: אני עובר להצבעה על הצעת האי-אמון של סיעת הרשימה המשותפת, בנושא:

משה ארבל: כישלון הממשלה בתחומי הבריאות, הכלכלה ותכנון ובנייה.

משה ארבל: אני עובר להצבעה.

משה ארבל: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה – 28 נגד – אין נמנעים – אין הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

משה ארבל: ובכן, תוצאות ההצבעה: 28 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים, ואני קובע שהצעת האי-אמון לא התקבלה.

משה ארבל: אני עובר להצבעה על הצעת אי-אמון של סיעת ישראל ביתנו, בנושא: כישלון הממשלה בתחומי הכלכלה, הביטחון והחברה.

משה ארבל: הצבעה.

משה ארבל: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעת ישראל ביתנו להביע אי-אמון בממשלה – 26 נגד – אין נמנעים – 3 הצעת סיעת ישראל ביתנו להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

משה ארבל: אם כן, תוצאות ההצבעה הן 26 בעד, אין מתנגדים, שלושה נמנעים, ואני קובע שגם הצעת האי-אמון הזו לא התקבלה.

משה ארבל: אני עובר להצבעה על הצעת אי-אמון של סיעת ימינה, בנושא: כישלון הממשלה בניהול משבר הקורונה והרס הכלכלה הישראלית.

משה ארבל: הצבעה.

משה ארבל: הצבעה מס' 4 בעד הצעת סיעת ימינה להביע אי-אמון בממשלה – 33 נגד – 1 נמנעים – 2 הצעת סיעת ימינה להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

משה ארבל: ובכן, תוצאות ההצבעה הן 33 בעד, מתנגד אחד, שני נמנעים, ואני קובע שגם הצעת האי-אמון הזו לא התקבלה.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש – – –

משה ארבל: אני מבקש לעדכן לפרוטוקול כי חבר הכנסת איימן עודה הצביע בטעות במחשב נגד, אך כוונתו הייתה להצביע בעד.

קריאות: – – –

משה ארבל: ולכן, 34 בעד, אין מתנגדים, נמנע אחד, ואני קובע שגם הצעת האי-אמון הזו לא התקבלה.

קריאה: – – – איימן הצביע נגד.

משה ארבל: לא, לא, תיקנו את זה לפרוטוקול, ואני חושב שזה לא נבע מסיכום עם חבר הכנסת מנסור עבאס.

משה ארבל: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת האי-אמון של סיעת מרצ: כישלונה של הממשלה בתחום הכלכלי, החברתי, האזרחי והמדיני.

משה ארבל: הצבעה.

משה ארבל: הצבעה מס' 5 בעד הצעת סיעת מרצ להביע אי-אמון בממשלה – 34 נגד – אין נמנעים – אין הצעת סיעת מרצ להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

משה ארבל: תוצאות ההצבעה הן 34 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

משה ארבל: אני קובע שגם הצעת האי-אמון הזאת לא התקבלה, ובכך נדחו כל הצעות האי-אמון שהגישו הסיעות השונות.

משה ארבל: אני מתכבד להזמין את השר המקשר דוד אמסלם למסור שתי הודעות בשם הממשלה, בבקשה.

משה ארבל: הודעות אלו אינן דורשות הצבעה.

משה ארבל: לאחר מכן תהיה הודעה בשם יושב-ראש ועדת הכנסת.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בהתאם לסעיף 9(א)(6) לחוק הממשלה, התשס"א–2001, אני מתכבד להודיע לכנסת כי חברותו בממשלה של שר התקשורת יועז הנדל נפסקה ביום 16 בדצמבר 2020 בשעה 18:00, וזאת בחלוף 48 שעות מהמועד שבו נמסר לידיו של השר יועז הנדל כתב העברתו מכהונתו בממשלה בהתאם לסעיפים 22(ב) ו-43ד(ב) לחוק-יסוד: הממשלה.

דוד אמסלם: כמו כן, אני מתכבד להודיע לכנסת, בהתאם לסעיף 9(א)(7) לחוק הממשלה, התשס"א–2001, כי משעה שנפסקה חברותו של השר יועז הנדל בממשלה, החל ראש הממשלה החלופי למלא את תפקיד שר התקשורת, וזאת בהתאם לסעיף 43ד(ד) לחוק-יסוד: הממשלה, נוכח זיקתו של השר הנדל.

דוד אמסלם: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לשר המקשר.

משה ארבל: הודעה בשם יושב-ראש ועדת הכנסת, על ידי חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בבקשה.

): היושב-ראש, חברי הכנסת, ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום כי חבר הכנסת אליהו ברוכי יכהן כממלא מקום קבוע בוועדת החוקה, חוק ומשפט מטעם סיעת יהדות התורה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק פינדרוס.

משה ארבל: [מס' מ/1379; דברי הכנסת, חוב' ט', ישיבות 110 ו-112; נספחות.

משה ארבל: ]

משה ארבל: אני מתכבד לעבור לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק הרשות למאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול (תיקון), התשפ"א–2020.

משה ארבל: תציג את הצעת החוק יושבת-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת חברת הכנסת מיקי חיימוביץ', בבקשה.

והגנת הסביבה): אדוני היושב-ראש, גברתי מזכירת הכנסת, חבריי חברי הכנסת, אני אעשה את זה בקצרה.

והגנת הסביבה): אני מתכבדת להביא לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק הרשות למאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול (תיקון), התשפ"א–2020, שיזמה הממשלה.

והגנת הסביבה): הרשות למאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול הוקמה בשנת 2017 כאיחוד של הרשות למלחמה בסמים ולשימוש לרעה באלכוהול עם אגפים שונים במשרד לביטחון הפנים שעסקו במניעת אלימות.

והגנת הסביבה): עד לאחרונה הרשות הזאת פעלה במסגרת המשרד לביטחון הפנים.

והגנת הסביבה): ב-31 במאי 2020 קיבלה הממשלה את החלטה מס' 31, ובה הוקם המשרד לחיזוק ולקידום קהילתי.

והגנת הסביבה): במסגרת החלטה זו הוחלט להעביר את הרשות למשרד החדש ולהעביר את הסמכויות הנוגעות לו מהשר לביטחון הפנים לשרה לחיזוק וקידום קהילתי.

והגנת הסביבה): העברת הסמכויות הזאת אושרה למוחרת בכנסת.

והגנת הסביבה): מה שבעצם מונח כאן היום על שולחן הכנסת זה מהלך משלים להחלטה הזאת, מהלך שמסדיר את העברת הרשות למשרד.

והגנת הסביבה): בין התיקונים האלה מוצע, למשל, לקבוע כי מניעת עבריינות לא תהיה עוד בין תפקידיה של הרשות, בגלל שזה תפקיד שנמצא תחת המשרד לביטחון הפנים.

והגנת הסביבה): עוד מוצע לקבוע כי הוועדה המייעצת הפועלת כיום ליד הרשות תייעץ לשרה לחיזוק ולקידום קהילתי כמי שמתווה את המדיניות במשרד.

והגנת הסביבה): בנוסף, מוצע לתת ביטוי למהלך שהוחל בו לאחרונה, שבמסגרתו מונו במרבית הרשויות המקומיות בישראל מנהלים יישוביים למאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול.

והגנת הסביבה): בהצעת החוק מוצע לקבוע כי המנהלים היישוביים יהיו חברים בשתי ועדות עירוניות סטטוטוריות שעוסקות בתחומי פעילותם: הוועדה למאבק בנגע הסמים המסוכנים והוועדה למיגור האלימות.

והגנת הסביבה): אני רק רוצה להגיד לכם שלמיטב הבנתי, ולאחר הדיון, הבנתי שהעברת הסמכויות הזאת חשובה כדי שהפעילות הזאת תימשך וכדי שאנשים לא יאבדו את מקום העבודה שלהם.

והגנת הסביבה): להצעת החוק הזאת לא הוגשו הסתייגויות, אך הוגשו בקשות דיבור.

והגנת הסביבה): אני אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק הזאת בקריאה השנייה והשלישית.

והגנת הסביבה): תודה.

קרן ברק: לחוק לא נרשמו הסתייגויות.

קרן ברק: יש בקשות דיבור של חבר הכנסת אביגדור ליברמן – אינו נוכח.

קרן ברק: חבר הכנסת עודד פורר.

עודד פורר: תודה, גברתי היושבת בראש.

עודד פורר: חבריי חברי הכנסת, אני חייב לומר, בדרך כלל, את יודעת, כשמגיעים ללוויה ומלווים אדם בדרכו האחרונה אז נהוג להספיד.

עודד פורר: בדרך כלל כשמספידים מדברים בשבחו של אדם ולא מדברים בגנותו.

עודד פורר: אני לא יודע אם אנחנו נמצאים עכשיו בדרכה האחרונה של הממשלה הזאת; אם אנחנו כבר עוד מעט צריכים להגיד עליה קדיש ומלווים אותה ללוויה שלה, אבל ברור לחלוטין שככל הנראה אנחנו נמצאים בפתח בית העלמין ששם הממשלה הזאת תיקבר בדפי ההיסטוריה של מדינת ישראל, ולא במקום טוב.

עודד פורר: אי-אפשר להגיד מילים טובות על הממשלה הזאת בימים האלה.

עודד פורר: אפילו על המשא ומתן שאתם מנהלים כדי להציל, לכאורה, את הממשלה הזאת אי-אפשר להגיד משהו טוב.

עודד פורר: על מה אתם מנהלים משא ומתן?

עודד פורר: על מה דיברתם ביניכם לבין עצמכם באותם לילות, כשאתם דנים איך אתם אולי מאריכים את חייה של הממשלה?

עודד פורר: דיברתם על קצבאות הנכים, דיברתם על הקשישים, דיברתם על המלחמה באלימות במשפחה, דיברתם על מערכת הבריאות, על מערכת החינוך, על הרפורמות במערכת החינוך?

עודד פורר: לא.

עודד פורר: עסקתם בדבר אחד בלבד – חלוקת העוגה הפוליטית והכיבודים הפוליטיים ביניכם לבין עצמכם.

עודד פורר: ומה שאנחנו עושים היום פשוט זועק לשמיים, עד כמה הממשלה הזאת מנותקת מהציבור.

עודד פורר: יותר משבעה חודשים אחרי שהוקם משרד בלתי נחוץ בעליל, עם שם לא כל כך ברור, שאף אחד לא מבין מה הוא עושה ומה הוא לא עושה – נניח שרציתם לצקת לתוכו סמכויות, ונניח שאתם חושבים שחשוב לצקת לתוכו סמכויות – שבעה חודשים אחרי הקמת הממשלה, עכשיו אתם עוד מקימים את המשרד?

עודד פורר: זה התהליך, זה התהליך?

עודד פורר: זה בדיוק מראה עד כמה הממשלה הזאת קמה עקום, חיה בצורה עקומה, בלי שום גיבוי ציבורי, בלי שום אמון ציבורי ובלי שום יכולת למשול.

עודד פורר: והחוק הזה שעובר כאן היום הוא אולי אחד החוקים האחרונים שעוברים בכנסת הזאת – יכול להיות שלא, יכול להיות שתאריכו באיזושהי הנשמה מלאכותית את חייה של הממשלה הזאת, אבל החוק הזה הוא הדוגמה לניתוק שלכם ממה שקורה בציבור, ממה שנחוץ ומאיך צריך לנהל מדינה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חבר הכנסת אלי אבידר – אינו נוכח.

עודד פורר: למה אינו נוכח?

עודד פורר: הוא פה.

עודד פורר: יכול להיות שהוא מוותר.

קרן ברק: סליחה, לא ראיתי.

קרן ברק: הסתכלתי לפה.

אלי אבידר: מוותר.

קרן ברק: מוותר.

קרן ברק: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת; אני לא טועה?

קרן ברק: חבר הכנסת חמד עמאר – אינו נוכח.

קרן ברק: חבר הכנסת אלכס קושניר – נוכח.

קרן ברק: אחריו – חברת הכנסת מרב מיכאלי.

אלכס קושניר: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לספר לכם משהו.

אלכס קושניר: לפני כשבועיים בוועדת העלייה והקליטה הצלחנו לדאוג לכך שחיילים בודדים בעלי היתר עבודה תוך כדי השירות הצבאי שאיבדו את עבודתם יקבלו חלף דמי אבטלה על סך 1,500 שקלים בכל חודש עד יוני 2021.

אלכס קושניר: איך עשינו את זה?

אלכס קושניר: נברנו בתוך התקציבים של משרד הביטחון, מצאנו כסף שמשרד הביטחון לא יכול לממש השנה, ובהסכמה של כולם – אני חייב לומר, בהובלתו של דוד ביטן – הצלחנו להגיע לסיכום.

אלכס קושניר: יצאנו בבשורה לאותם החיילים שמשרתים בצבא ונשארו ללא הכנסה, אבל אז נתקלנו בקיר.

אלכס קושניר: הקיר של הביורוקרטיה של משרד הביטחון.

אלכס קושניר: עברו מאז שבועיים וחצי, ושום דבר לא קורה.

אלכס קושניר: אנחנו לא מקבלים תשובות ממשרד הביטחון.

אלכס קושניר: אני מבין, שר הביטחון עסוק מאוד בניהול משא ומתן קדחתני על שרידותו הפוליטית, אבל יש עוד שר במשרד הביטחון, קוראים לו מיכאל ביטון.

אלכס קושניר: כל הפניות שלנו גם לשר הזה וגם לשר הזה וגם ללשכות ולכל העולם ואשתו כרגע נשארו ללא מענה.

אלכס קושניר: אז אני שואל את עצמי: תגידו לי, מה החיילים הבודדים האלה שמשרתים בשירות סדיר אשמים בזה שאתם לא מצלחים להסתדר אחד עם השני?

אלכס קושניר: גברתי היושבת-ראש, אני כבר לא יודע למי לפנות, באמת.

אלכס קושניר: יש חיילים – – –

קרן ברק: – – –

אלכס קושניר: אז אני אגיד לך.

אלכס קושניר: יש חיילים בודדים שמשרתים בשירות סדיר והם בעלי היתר עבודה ואיבדו את עבודתם.

אלכס קושניר: בוועדת הקליטה הצלחנו להגיע לסיכום שהם יקבלו 1,500 שקל בכל חודש.

אלכס קושניר: אבל משרד הביטחון תוקע את זה ולא רוצה לקדם את זה, למרות שהוא הביע את הסכמתו בוועדה.

קרן ברק: למה?

אלכס קושניר: אז אני פונה לחברי הכנסת, פונה לכולם – –

קרן ברק: שאילתה.

אלכס קושניר: – – בואו סוף-סוף נקדם את הסוגיה הזאת, נשים לשתי דקות את המחלוקות הפוליטיות בצד ונביא את הדבר הזה.

אלכס קושניר: זה כבר סוכם, תתעוררו – יש חיילים שאין להם מה לאכול.

אלכס קושניר: אני פונה למיכאל ביטון, כי אני יודע שאדון בני גנץ עסוק מאוד בכן למנות או לא למנות מנכ"ל למשרד ראש ממשלה חליפי כזה או אחר: בואו נעשה את זה, בואו פשוט נאשר את הכסף הזה כדי שלחיילים האלה יהיה מה לאכול.

אלכס קושניר: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: אנחנו איתך.

קרן ברק: אפשר שאילתה, לדעתי.

אלכס קושניר: את יודעת כמה שאילתות?

אלכס קושניר: דיברתי איתם.

קרן ברק: אבל אמרת שזה עבר כבר.

אלכס קושניר: זה עבר, זה הוחלט.

קרן ברק: אז עכשיו צריך לבצע.

אלכס קושניר: אבל מחכים לביצוע, זה לא קורה.

אלכס קושניר: זה פשוט לא קורה.

אלכס קושניר: ביורוקרטיה של משרד הביטחון, חוסר אכפתיות, אטימות מוחלטת.

אלכס קושניר: קיר.

קרן ברק: אוקיי.

קרן ברק: חברת הכנסת מרב מיכאלי – מוותרת?

קרן ברק: נגמרו בקשות רשות הדיבור.

קרן ברק: השרה לקידום קהילתי רוצה לדבר על חשיבות החוק.

אורלי לוי אבקסיס: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לומר ולשים בפניכם כמה חשיבות יש להצבעה היום, שכן ראשית כול ולפני הכול היא באה להגן על אותם עובדים שעברו ביחד עם הרשות מהמשרד לביטחון פנים למשרד שאני עומדת בראשו, המשרד לחיזוק קהילתי.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר לכם כמה דברים.

אורלי לוי אבקסיס: כשאני נכנסתי למשרד הזה, ידעתי שכשאני דורשת את הרשות, אני באה להציל אותה.

אורלי לוי אבקסיס: ומי שלא מבין את העניין הזה, אז לא רק שהוא לא מעורה בפרטים, הוא עלול לעשות שגיאה ולפגוע, ולא רק באותם עובדים.

אורלי לוי אבקסיס: כשאני לקחתי את הרשות היו לי על השולחן למעלה מ-700 מכתבי פיטורים.

אורלי לוי אבקסיס: של מי היו מכתבי הפיטורים האלו?

אורלי לוי אבקסיס: של עובדי הרשות.

אורלי לוי אבקסיס: תשאלו אילו עובדי רשות?

אורלי לוי אבקסיס: אלו שנמצאים יום-יום הלכה למעשה בשטח, שנותנים את העזרה, שמונעים את האלימות בבית הספר, מדריכי מוגנות, מדריכי רחוב, סיירות שאמורות למנוע התקהלויות של ונדליזם, עם אותם אנשים שנמצאים לפעמים בחוסר מעש ואותם צעירים שנפלטו ממערכת החינוך בטרם הזמן, אפילו עוד לפני 12 שנות לימוד ומצאו את עצמם לא רק ברחובות אלא בהתנהגויות אנטי-חברתיות, ביניהן גם שימוש באלכוהול, סמים.

אורלי לוי אבקסיס: ראינו שברגע שאנחנו נכנסנו, כל ראשי הרשויות פנו אלינו בבקשה אמיתית.

אורלי לוי אבקסיס: כמה חשיבות יש לנושאי המשרה הללו בעבודה המאומצת המשותפת ביחד עם ראשי הערים ברשויות המקומיות.

אורלי לוי אבקסיס: הרשות מפוזרת ב-255 רשויות מקומיות בפריסה ארצית, בחברה הערבית, בחברה היהודית.

אורלי לוי אבקסיס: כמעט לא תגיעו לרשות מקומית שאין בה נציגים של המשרד.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מה שיפה זה שהצלחנו לא רק להציל את כל אותן משרות – כי המשרד לביטחון פנים, אפשר גם להבין בחלק מהמקרים את ההעדפה שלהם: זה לא הבית הטבעי לפעילות חברתית, משרד של אכיפה ושל שיטור.

אורלי לוי אבקסיס: לכן כשהיו צריכים לעשות שם קיצוצים רוחביים – גילינו שרוב הקיצוצים, כ-100 מיליון ש"ח, הושתו על הרשות.

אורלי לוי אבקסיס: לכן היו מכתבי פיטורים, לכן הייתה אפס פעילות של הרשות ברשויות המקומיות.

אורלי לוי אבקסיס: לא היה תקציב לשלם משכורות ובטח לא להפעיל את התוכניות הקיימות ולא תוכניות חדשות.

אורלי לוי אבקסיס: מהרגע שנכנסתי – הרי לא בכדי בחרתי גם את זה, גם את 105 להגנה על ילדים ברשת וגם תחומים נוספים, כמו גם אגף מיוחד לחברה הערבית, שמדבר על העצמה, על הכשרות של נשים כדי לשלב אותן בשוק התעסוקה, על מניעת אלימות במשפחה – כל אותם מוקדים של קצה הרצף החברתי שנמצאים תחת המשרד הזה.

אורלי לוי אבקסיס: כשאני באתי למשא ומתן מול האוצר, זה לא היה קל.

אורלי לוי אבקסיס: ראשית, האוצר אמר: המשרד לביטחון פנים כבר ויתר על הכסף הזה, זה כסף שנספר, תלכי לריב עם המשרד לביטחון פנים.

אורלי לוי אבקסיס: כמובן שזה לא רק שלא אפשרי – שואף לאפס לנסות ולהוציא כספי מעבר מהמשרד לביטחון פנים.

אורלי לוי אבקסיס: הצלחנו להציל את כל המשרות הללו.

אורלי לוי אבקסיס: אבל לא רק את האנשים ואת המשפחות שלהם, שמביאים משכורות הביתה, בטח בתקופה של קורונה, וכל מפרנס כזה הוא עולם ומלואו בעבור אותם ילדים שלו בבית; הרי הוא עולם ומלואו גם בעבור אותם ילדים שנמצאים בקצה הרצף החברתי של מדינת ישראל, אותם ילדים שעוברים שיימינג, חרם, אלימות בבתי הספר.

אורלי לוי אבקסיס: אלה מדריכי המוגנות שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: בכל מקום שאנחנו מגיעים אליו, ראשי הערים מבקשים עוד ועוד מדריכי מוגנות.

אורלי לוי אבקסיס: כמעט בכל בית ספר יש דרישה, ואנחנו גם נותנים להם חופש יצירתי.

אורלי לוי אבקסיס: זה הדבר הראשון שעשינו, מנענו את הפיטורים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל, להזכירכם, המשרד הזה בא כדי להשקיע בהון החברתי ולקדם תוכניות ופרויקטים להעצמת הקהילות השונות בחברה הישראלית.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על מספר מישורים מרכזיים, שהראשון שבהם הוא הציר המניעתי, הגברת הביטחון האישי הבסיסי של כלל האזרחים בכל גיל ובכל קהילה באמצעות הרשות לביטחון קהילתי, מניעת אלימות והתנהגויות סיכוניות מזיקות.

אורלי לוי אבקסיס: הציר ההעצמתי, שכמובן הוא חלק בלתי נפרד, הוא העצמת הקהילה, חיזוק הלכידות החברתית, הגברת תחושת השייכות למקום, הצמחת מנהיגות קהילתית מקומית, הגברת האמון והגברת האחריות החברתית בממד רב-גילי.

אורלי לוי אבקסיס: לאחר שיותר מדי שנים ועדות ודוחות שונים מצביעים על הצורך בגורם מתכלל למאבק בסמים ובאלכוהול ובבניית מדיניות אחידה לכלל משרדי הממשלה ואחידות בנתונים, המשרד לחיזוק וקידום קהילתיים מקים בימים אלו, סוף-סוף, לראשונה במדינת ישראל, מרכז ניטור שייעודו יהיה מתן מידע אובייקטיבי – – –

קרן ברק: זה מפריע לך? דנית, אתם מפריעים פה לשרה לדבר, בבקשה.

קריאות: – – –

משה ארבל: כבוד השרה, אני רק רוצה לציין לשבח את המנכ"ל שלך.

אורלי לוי אבקסיס: חגי רזניק, בוודאי.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר לך – – –

קרן ברק: נכון.

קרן ברק: אתה צודק לגמרי.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת ארבל, אני כל כך שמחה שהעלית את הנושא הזה, כי חגי רזניק הוא אולי דוגמה חיה – –

קרן ברק: חברת הכנסת עטייה, אתם מפריעים.

אורלי לוי אבקסיס: – – לילד שהגיע מקצה הרצף החברתי, והגיע, אני חושבת, להישגים מטורפים: מנכ"ל מועצה אזורית, מנהל פנימיות, מנכ"ל משרד השיכון והמנכ"ל של המשרד הזה.

אורלי לוי אבקסיס: והוא אומר לי שהוא אף פעם לא עבד כל כך קשה כדי להביא פרויקטים חברתיים כאלה חשובים.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני רק רוצה לומר לכם שלא רק שאנחנו עושים, יש לנו הרבה מאוד תוכניות, פרויקטים.

אורלי לוי אבקסיס: אני מזמינה אתכם גם להיכנס.

אורלי לוי אבקסיס: ואני יודעת שיש לנו ערב עמוס, אז אנחנו לא נוסיף ונלאה אתכם, רק אגיד שברגע שהרשות עברה למשרד שלי, הצלנו את הרשות, הצלנו את העובדים, הצלנו את השירותים, הוספנו פרויקטים חדשים, הוספנו בית ספר להורות, הוספנו מרכז ניטור.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מגינים על אותן אוכלוסיות במצוקה, שלא ייפלו לא לסמים, לא לאלכוהול ולא להתנהגויות אנטי-חברתיות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מעצימים את התוכניות.

אורלי לוי אבקסיס: יש לנו תו תקן קהילתי, יש לנו קהילה בשמורה.

אורלי לוי אבקסיס: לסיים?

אורלי לוי אבקסיס: אז אנחנו לא נמשוך זמן.

אורלי לוי אבקסיס: אני בהזדמנות נוספת אבוא ואציין את כל הפרויקטים המאוד-חשובים והחברתיים שהמשרד שלי עושה, גם בשנה שהיא שנה כזאת הפכפכה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת את הצבעתכם.

אורלי לוי אבקסיס: ושמרנו על כל הזכויות של העובדים.

אורלי לוי אבקסיס: אתה שומע, חיים כץ?

חיים כץ: בשביל זה באנו לפה.

אורלי לוי אבקסיס: על כל הזכויות.

אורלי לוי אבקסיס: היינו שם יותר מההסתדרות.

חיים כץ: – – –

אורלי לוי אבקסיס: אני וחגי רזניק אמרנו:

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נהיה שם עד אחרון העובדים, וכך היה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת את תמיכתכם, כדי שנהיה שם כחומה בצורה גם בעבור העובדים וגם בעבור השירותים שנהנות מהם האוכלוסיות החלשות ביותר במדינה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה לשרה אורלי לוי.

קריאה: – – –

קרן ברק: לא.

קרן ברק: אי-אפשר להצביע למטה.

יואב קיש: אני צריך לעלות.

יואב קיש: אפשר להצביע מפה?

קרן ברק: אנחנו נמתין שתעלו למעלה להצבעה.

מרב מיכאלי: גברתי היושבת-ראש, סליחה, עם כל הכבוד – – –

קרן ברק: אין שום סיבה לחכות.

קרן ברק: היה פה איזשהו חוסר הבנה.

מרב מיכאלי: אין חוסר הבנה – – –

קרן ברק: תסמכי על שיקול הדעת שלי.

קרן ברק: באמת היה חוסר הבנה.

קרן ברק: פעם ראשונה שאני אומרת לו שהוא לא יכול להצביע, למי שביקש.

קרן ברק: כולם עלו למעלה, תפסו את מקומם?

קרן ברק: אנחנו נצביע.

קרן ברק: הגיע?

קרן ברק: הינה הם.

קרן ברק: חברי הכנסת פינדרוס, שטרית, תשבו, בבקשה.

קרן ברק: אנחנו עוברים להצבעה.

קרן ברק: אנחנו מצביעים על החוק בקריאה שנייה.

קרן ברק: הצבעה.

קרן ברק: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 1–14 – 34 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–14 נתקבלו.

קרן ברק: בעד – 34.

קרן ברק: אני מוסיפה את חבר הכנסת קיש, שזה 35.

קטי קטרין שטרית: – – – אני מחפשת כמה דקות.

קטי קטרין שטרית: הזיזו ואף אחד לא טרח להודיע שהזיזו – – –

קריאה: העבירו לכם לסיעה.

קטי קטרין שטרית: אני לא יודעת, מה לעשות – – –

קרן ברק: גם לי לא אמרו.

קרן ברק: גם אני לא הייתי שם מעולם.

קטי קטרין שטרית: – – – כמה דקות לחפש איפה העמדה – – –

קרן ברק: אני מעולם לא ידעתי שהחליפו לי.

קרן ברק: בסדר, נוסיף את חברת הכנסת שטרית ואת חבר הכנסת קיש, שנמצא פה למטה.

קרן ברק: 36 בעד, אין מתנגדים.

קרן ברק: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

קרן ברק: תשבו, בבקשה, עכשיו כל אחד יודע איפה הוא יושב?

קרן ברק: חברת הכנסת גולן, חברת הכנסת שטרית, אתן יודעות איפה אתן יושבות?

קטי קטרין שטרית: עכשיו נודע לי.

קרן ברק: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

קרן ברק: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 35 נגד – 21 נמנעים – אין חוק הרשות למאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול (תיקון), התשפ"א–2020, נתקבל.

קרן ברק: בעד – 35.

קריאות: – – –

קרן ברק: אין סיבה.

קרן ברק: זה לא לא עבד לך.

קרן ברק: בעד – 35, אני מוסיפה את יואב קיש – 36, נגד – 21.

קרן ברק: אני מודיעה שהצעת חוק – – –

סונדוס סאלח: – – –

קרן ברק: סונדוס, את לא הגעת.

קרן ברק: אני מודיעה שהצעת החוק עברה בקריאה שלישית ונכנסת לספר החוקים.

קרן ברק: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה.

קרן ברק: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון מס' 2) (הזכות לשוויון), של חבר הכנסת איתן גינזבורג וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 51 – הוראת שעה) (התפזרות בשל אי-קבלת חוק תקציב והמועד להגשתו לכנסת), מטעם ועדת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת החוץ והביטחון בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת מיכל וונש ואבי דיכטר בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: כינון אסטרטגיה להתמודדות עם המתקפה על ישראל בעצרת הכללית של האו"ם.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות הוועדה המיוחדת למיגור הפשיעה בחברה הערבית בעקבות דיון מהיר בהצעתו של חבר הכנסת סעיד אלחרומי בנושא: עלייה דרמטית במקרי הרצח בחברה הערבית בשבוע האחרון.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות הוועדה המיוחדת לזכויות הילד בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת אופיר כץ, אימאן ח'טיב יאסין ואוריאל בוסו בנושא: חוסר בליווי ומעטפת שיקומית מקצועית לפעוטות וילדים שעברו התעללות.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות הוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה בעקבות דיון מהיר בהצעתו של חבר הכנסת אנטאנס שחאדה בנושא: עלייה מדאיגה ברמת התחלואה בקרב החברה הערבית.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: [מס' מ/1374; דברי הכנסת, חוב' ח', ישיבה 107; נספחות.

קרן ברק: ]

קרן ברק: נעבור להצעת חוק קליטת חיילים משוחררים, התשפ"א–2020.

קרן ברק: יציג את הצעת החוק יושב-ראש הוועדה המשותפת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות וועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, חבר הכנסת חיים כץ.

חיים כץ: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית, את הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 23), התשפ"א–2020.

חיים כץ: כמה דוד ביטן נלחם שהצעת החוק הזאת תגיע אליו לוועדה.

חיים כץ: הנושא של חיילים בדרך כלל, או באופן קבוע, נמצא בוועדת העבודה והרווחה.

חיים כץ: הסכמתי איתו וסיכמנו שנעשה ועדה משותפת שהוא ינהל אותה.

חיים כץ: לצערי הוא לא הצליח לנהל אותה, ולצערי הוא גם לא עומד פה היום ומקריא אותה.

חיים כץ: אז מפה, בשם כולם, גם אלה שירצו לרוץ מבחוץ, אנחנו מאחלים לו החלמה מהירה ושיחזור לפה להקריא חוקים.

חיים כץ: ההצעה הזו היא הצעת חוק ממשלתית המקנה זכות למענק חד-פעמי לחיילים משוחררים שסיימו את שירותם בשנת 2020, נוסף על מענק בסך 500 שקלים חדשים, שאושר בעבר.

חיים כץ: יקבלו את המענק גם מי ששירתו במשמר הגבול, במשטרה, בשב"ס או בשירות מוכר אחר לפי חוק שירות ביטחון, וכן מי ששירתו בשירות לאומי אזרחי ומי שהתנדבו לשירות לאומי.

חיים כץ: המענק ישולם עד חודש לאחר השחרור.

חיים כץ: גובה המענק החד-פעמי משתנה לפי משך זמן השירות: חייל משוחרר ששירת 22 חודשים לפחות יקבל מענק בסך 1,800 שקלים חדשים; חייל משוחרר ששירת פחות מ-22 חודשים יקבל מענק בסך 1,000 שקלים חדשים; חייל משוחרר שהיה חייל בודד בעת שחרורו, או מי שבתקופת שירותו אושרה בקשתו לתשלומי משפחה, יקבל מענק מוגדל בסך 4,500 שקלים חדשים.

חיים כץ: ירדנה, מה?

חיים כץ: אם את רוצה אני אגיד את מה שאת רוצה להגיד דרך המיקרופון פה.

קרן ברק: הכול בסדר.

קרן ברק: אתה יכול להמשיך.

חיים כץ: אוקיי.

חיים כץ: בנוסח הממשלתי של ההצעה המענק המוגדל שציינתי ניתן רק לחיילים בודדים או חיילים שקיבלו תשלומי משפחה ששירתו בשירות צבאי, ולא ניתנה זכאות מקבילה למשרתים משוחררים שעומדים בקריטריונים דומים ושהתנדבו לשירות לאומי או שירתו בשירות לאומי אזרחי.

חיים כץ: במהלך הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית עמדה הוועדה על הצורך להכליל גם את הקבוצה הזאת בזכאות למענק המוגדל, ואכן, הוועדה הרחיבה את הזכאות למענק המוגדל גם למי שבעת שירותם בשירות לאומי או בשירות לאומי אזרחי נחשבו בודדים – קרי, שהוריהם גרים דרך קבע בחו"ל, או שהם יתומים משני הוריהם, או שהם מקבלים קצבת ילד נטוש לפי חוק הבטחת הכנסה.

חיים כץ: הוועדה החליטה לתת זכאות למענק מוגדל גם למי ששירת בשירות לאומי אזרחי ומקבל דמי כלכלה כנשוי או כנשוי עם ילד אחד לפחות – מה שעשויים להיחשב כמקבילים לתשמ"ש המשולם לחיילים – וכן למי ששירת בשירות לאומי והוא נשוי.

חיים כץ: הוועדה סברה כי ראוי להרחיב את הזכאות למענק למי ששוחרר עד יוני 2021, אולם בשל אילוצים תקציביים הדבר לא הסתייע.

חיים כץ: במידת הצורך אני מקווה שתובא לשולחן הוועדה הצעת חוק נוספת בעניין.

חיים כץ: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק בנוסח המונח לפניכם, בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: אפילו אתה, עידן רול, תצביע.

חיים כץ: אל תרוץ מבחוץ, תתמוך.

חיים כץ: תתמוך.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: לחוק לא הוגשו הסתייגויות, הוגשו כמה בקשות דיבור.

אליהו ברוכי: ראשון הדוברים, חבר הכנסת אביגדור ליברמן – אינו נוכח; חבר הכנסת עודד פורר – אינו נוכח.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני יושב-ראש הקואליציה, אז יש בחירות או אין בחירות?

קריאה: יש בחירות.

יבגני סובה: יש בחירות.

יבגני סובה: נכון?

יבגני סובה: זה דז'ה וו, נכון?

יבגני סובה: איך אומרים בצרפתית דז'ה וו?

יבגני סובה: מי שולט פה בשפה היפה הזאת?

יבגני סובה: אזרחי ישראל שצופים בנו כרגע והצופים הנאמנים של ערוץ 99 שואלים את עצמם כרגע: למה?

יבגני סובה: למה אנחנו הולכים לבחירות, אדוני היושב-ראש?

יבגני סובה: בגלל ששני ראשי הממשלה לא מסוגלים להגיע להסכמות סביב התקציב.

יבגני סובה: עכשיו, זה מגוחך, כי בסרט הזה לא רק שהיינו שלוש פעמים במשך שנה וחצי, ובקמפיינים, אלא גם היינו באוגוסט.

יבגני סובה: תבדקו מה אמרנו באוגוסט כשהיו דיונים סביב התקציב וסביב הארכת תקציב.

יבגני סובה: אנחנו בישראל ביתנו אמרנו שהתקציב זה דבר הכרחי שהכלכלה חייבת בתקופת המשבר.

יבגני סובה: אמרו לנו: לא, אפשר לדחות.

יבגני סובה: הביאו כל מיני פשרות, 100 יום, 120 יום, 90 יום.

יבגני סובה: בסוף הגענו ליום הזה.

יבגני סובה: אם שום דבר לא ישתנה, בעוד 24 שעות הכנסת העשרים-ושלוש מתפזרת, ואזרחי ישראל צריכים לשאול את עצמם מי אשם בזה שאנחנו הולכים לבחירות, דרך אגב, גם בלי תקציב.

יבגני סובה: מי אשם?

יבגני סובה: אני חושב שמי שאשם זו הממשלה הבזויה הזאת, שלא מסוגלת להעביר תקציב.

יבגני סובה: לא מעניין אותי כל הוויכוחים פה.

יבגני סובה: היה פה השר אמסלם לפני שעה, דיבר פה במשך 50 דקות, הזכיר פה את אביחי מנדלבליט, דינה זילבר, הזכיר פה את כל מערכת המשפט.

יבגני סובה: לשאלה הפשוטה הוא לא ענה: למה אנחנו הולכים לבחירות?

יבגני סובה: למה הממשלה הזאת לא מסוגלת להעביר תקציב?

יבגני סובה: מה הממשלה הזאת תגיד ל-800,000 מובטלים?

יבגני סובה: מה הממשלה הזאת תגיד לקשישים, שהקצבאות שלהם לא הועלו כתוצאה מהיעדר תקציב?

יבגני סובה: מה הממשלה הזאת יכולה להגיד לסטודנטים, שלא יקבלו שום סיוע כי אין תקציב?

יבגני סובה: אני קראתי הבוקר שכל אנשי המקצוע אומרים שאם אין תקציב, קרוב ל-40 רפורמות בתחום הכלכלה פשוט יוקפאו עד הממשלה הבאה, אם בכלל תהיה הממשלה הבאה, כי יש כאלה בתוך הממשלה הזאת שאומרים: תהיו מוכנים לבחירות חמישיות, שישיות, שביעיות, עד שראש הממשלה לא יקבל 61 בשביל החוק הצרפתי.

יבגני סובה: אז הינה, אני אומר לכם בשידור של ערוץ הכנסת:

יבגני סובה: ראש הממשלה מוביל אותנו לבחירות בגלל שהוא רוצה להפוך את מדינת ישראל למונרכיה, בגלל שהוא רוצה לקבל 61 בשביל לא לעמוד למשפט.

יבגני סובה: זו הסיבה היחידה שמדינת ישראל, בשיא המשבר הכלכלי והבריאותי – הרי כל העולם בשיא המשבר, נכון?

יבגני סובה: ומדוע בשיא המשבר מדינת ישראל הולכת לבחירות?

יבגני סובה: בגלל משפטו של ראש הממשלה בנימין נתניהו.

יבגני סובה: אם מישהו יספר לכם משהו אחר, אל תאמינו.

יבגני סובה: היום כבר לא מאמינים למילה של פוליטיקאי.

יבגני סובה: פוליטיקאי יושב באולפן, אומר שהוא לא ישב בממשלה ומייד אחרי הבחירות נכנס לממשלה.

יבגני סובה: אז הינה, אני אומר לכם: אל תאמינו לפוליטיקאים שיספרו לכם סיפורים, פשוט תעשו גוגל ותבדקו מה הפוליטיקאים אמרו בשנה וחצי האחרונות מאז שהתחילו הבחירות באפריל, ותאמינו לאלה שלא הפרו את ההבטחה ושעמדו במילה שלהם, ואז נדבר.

יבגני סובה: צר לי, אדוני היושב-ראש, שזה המצב, אבל כנראה שזה המצב.

יבגני סובה: אנחנו נצטרך ללכת לבוחר, לבקש את הרשות ולבקש את המנדט, ואני אומר לכם שזו ההזדמנות שלנו להחליף את הממשלה הבזויה הזאת.

יבגני סובה: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יבגני סובה, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אלי אבידר – מוותר; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת; חבר הכנסת חמד עמאר – אינו נוכח.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

אלכס קושניר: חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת חיים כץ, אני רוצה לברך אותך על החוק הזה, על ניהול הוועדה.

אלכס קושניר: ראיתי איך הצלחת להרחיב את האוכלוסיות שנכנסו לחוק הזה, ולכן באמת זה אולי אחד החוקים האחרונים בכנסת הזאת, והחוק הזה מאוד מאוד חשוב.

אלכס קושניר: מפה אני גם רוצה לאחל בריאות שלמה לדוד ביטן, שגם הוא כמובן לקח חלק בדחיפה הזאת.

אלכס קושניר: זה אולי בשורה קטנה לחיילים המשוחררים, זה מאוד חשוב, אבל אני בכל זאת רוצה להעיר את תשומת ליבכם לכך שמדובר בפלסטר מאוד מאוד קטן, שאולי מסייע בטווח קצר אבל לא נותן פתרון בטווח ארוך.

אלכס קושניר: אני חושב שהגיע הזמן שממשלת ישראל תיקח אחריות על החיילים המשוחררים ובייחוד בייחוד על החיילים הבודדים, שהופכים להיות אזרחים בודדים מיום שחרורם, והופכים להיות תלויים בעמותות – שעושות כמובן עבודת קודש כדי לטפל בחיילים האלה, אבל אני חושב שהמדינה צריכה לקחת אחריות ולטפל בחיילים הבודדים המשוחררים כדי שלא יהיו אזרחים בודדים.

אלכס קושניר: זה לא הרבה כסף, זה רק עניין של החלטה.

אלכס קושניר: ולכן אני מברך על החוק הזה ובכל זאת אני שם תמרור אזהרה: זה מעט מדי וחייבים לפעול לחקיקת חוק חייל בודד משוחרר, שהממשלה תיקח אחריות על החיילים הבודדים.

אלכס קושניר: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת טלי פלוסקוב – מוותרת.

אליהו ברוכי: אם ככה, אנחנו נעבור להצבעה בקריאה השנייה.

אליהו ברוכי: נמתין שתעלה, אלכס.

אליהו ברוכי: נמתין שחברי הכנסת יתפסו את מקומותיהם.

אליהו ברוכי: עודד פורר יכול להישאר פה, בסדר גמור.

אליהו ברוכי: אם כן, אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 23), התשפ"א–2020.

אליהו ברוכי: הצבעה, בבקשה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 8 בעד סעיף 1 – 44 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

אליהו ברוכי: אם כן, תוצאות ההצבעה הן 44 בעד, ואני מוסיף את הקול של עודד פורר, חבר הכנסת עודד פורר; אם כן, יש לנו 45 בעד, אין לנו נגד ואין נמנעים.

אליהו ברוכי: ההצעה התקבלה בקריאה השנייה.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השלישית, הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 23), התשפ"א–2020.

אליהו ברוכי: הצבעה, בבקשה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 9 בעד החוק – 42 נגד – אין נמנעים – אין חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 23), התשפ"א–2020, נתקבל.

אליהו ברוכי: תוצאות ההצבעה הן 42 בעד, ואני מוסיף את הקול של חבר הכנסת עודד פורר, אז יש לנו 43 בעד, אין לנו קולות נגד ואין נמנעים.

אליהו ברוכי: אם כן, הצעת החוק התקבלה בקריאה שלישית, והיא תיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אליהו ברוכי: [מס' כ/859; דברי הכנסת, חוב' ט', ישיבה 111; נספחות.

אליהו ברוכי: ]

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצעת חוק הבאה – הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 62), התשפ"א–2020.

אליהו ברוכי: יציג את החוק חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

אליהו ברוכי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 62), התשפ"א–2020.

אליהו ברוכי: חבריי חברי הכנסת, הצעת חוק זו מקורה בהצעות חוק פרטיות שהוגשו על ידי חברות הכנסת קארין אלהרר ותמר זנדברג.

אליהו ברוכי: הצעת החוק שבפניכם מבקשת להאריך את תקופת ההגנה מפני פיטורים של אישה ששהתה במקלט לנשים מוכות.

אליהו ברוכי: כיום חוק עבודת נשים קובע כי מעסיק של עובדת ששהתה במקלט לנשים מוכות לא יפטר אותה בימים שבהם נעדרה מעבודתה בשל שהייתה במקלט, או במשך תקופה של 90 ימים לאחר תום ימי ההיעדרות – היינו, מרגע שיצאה מהמקלט וחזרה לעבודה 90 ימים היא מוגנת מפיטורים.

אליהו ברוכי: כעת מוצע, חבריי חברי הכנסת, להאריך את התקופה ל-150 ימים שבהם המעסיק לא יוכל לפטר עובדת ששהתה במקלט לנשים מוכות.

אליהו ברוכי: הארכת תקופת ההגנה תסייע לאישה שחזרה לעבודתה לאחר שהייה במקלט לנשים מוכות, תעודד את עצמאותה ולא תחייב אותה, במקרים רבים, לחזור ולחיות עם בן הזוג המכה והפוגע.

אליהו ברוכי: חשוב לשים לב, חבריי חברי הכנסת, גם אדוני יושב-ראש הקואליציה: בנוסח שבפניכם מופיעה גם הסתייגות שאני הגשתי להצעת החוק, ובה אני מבקש לקבוע כי מעסיק שהעסיק עובדת שיצאה ממקלט לנשים מוכות ולא פיטר אותה בתוך התקופה המוגנת המוצעת בהצעת החוק יקבל מהמדינה מענק בגובה של 5,000 שקלים.

אליהו ברוכי: אני מבקש, גברתי המזכירה – בהסתייגויות שהגשתי גם הגשתי הסתייגות לחלופין, אם מאריכים את התקופה המוגנת ל-180 ימים במקום 150 ימים.

אליהו ברוכי: את הלחלופין הזה אני מוריד, ומבחינתי נצביע רק על החלק הראשון של ההסתייגות, בלי הלחלופין.

אליהו ברוכי: זאת אומרת שמעסיק שימלא את מלוא חובתו ויקיים את העסקת האישה במשך 150 ימים יהיה זכאי לאותו מענק של 5,000 שקלים.

אליהו ברוכי: אני סבור שבתקופה כזו, שבה עסקים רבים כורעים תחת הנטל הכלכלי, הוגן ונכון שהמדינה תעניק למעסיקים שמגבילים אותם מבחינת פיטורי עובדת שלהם מענק כספי שמסייע להם ומשתתף איתם בנטל.

אליהו ברוכי: צריך להבין, המענק הזה לא יפצה על כל המשכורת, זה לא איזה מענק שאיתו הם ישנו את המערך העסקי שלהם, אבל הוא מענק שיוצר שותפות בין המדינה לבין המעסיק לבין העובדת, כדי שיראו את העניין הזה לא כאיזה עונש שהמדינה מטילה עליהם אלא כחובה מוסרית משותפת, גם של המעסיק, יחד עם המדינה, כדי לדאוג לאותה עובדת.

אליהו ברוכי: אציין כי בפני הוועדה הוצגה עלות תקציבית של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, ונקבע כי מענק שכזה למעסיקים שהעסיקו עובדת ששהתה במקלט לנשים מוכות לא עולה על 6 מיליון שקלים בשנה, ולכן ההסתייגות שהגשתי בעניין אינה הסתייגות תקציבית ולא דורשת 50 אצבעות.

אליהו ברוכי: אני קורא לכם לתמוך בהסתייגות הזאת, ולהקל במעט על חלק מהמעסיקים דווקא בתקופה הקשה הזאת.

אליהו ברוכי: במהלך הדיונים בהצעת החוק הוצגו בפנינו קשיים שהתעוררו בתקופה האחרונה בשל משבר הקורונה ויישום הוראות חוק עבודת נשים, והובא לידיעתנו שנשים רבות ששהו בתקופה של לידה והורות ושבו לעבודה הוצאו לחל"ת מייד עם חזרתן לעבודה, בשל המצב.

אליהו ברוכי: אותן נשים איבדו את תקופת ההגנה מפני פיטורים בזמן שהייתן בחל"ת וכאשר ישובו לעבודה ניתן יהיה לפטר אותן באופן מיידי.

אליהו ברוכי: משרדי הממשלה הסכימו שיש לפתור את הבעיה והציעו לתקן את חוק עבודת נשים כך שעובד או עובדת שהוצאו על ידי מעסיקם לחל"ת בתוך תקופת 60 הימים שבהם הם מוגנים מפיטורים – תקופת החל"ת הזו לא תיספר בתוך התקופה המוגנת.

אליהו ברוכי: הוועדה קיבלה את הפתרון, והנוסח שלפני

אליהו ברוכי: כם קובע כהוראת שעה כי תקופה של חל"ת לא תובא במניין ימי ההגנה מפני פיטורים אחרי תקופת לידה והורות.

אליהו ברוכי: עוד מוצע כי שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים יהיה רשאי להתיר פיטורים של עובד או עובדת שהוצאו לחופשה ללא תשלום אם שוכנע כי הפיטורים אינם בקשר ללידה או לתקופת הלידה וההורות, ובלבד שחלפו 60 ימים מתום תקופת הלידה וההורות או תקופת ההיעדרות.

אליהו ברוכי: כלומר, שמרנו על המצב הקיים מבחינת היכולת של ההגנה בתוך אותם 60 ימים, כפי שזה היום.

אליהו ברוכי: מדובר בהצעת חוק חשובה, שמסייעת לנשים ששהו במקלט לנשים מוכות וכן מציעה פתרון לנשים ששבו מתקופת לידה והורות והוצאו מייד לחל"ת.

אליהו ברוכי: להצעת החוק הזאת, כאמור, הוגשה ההסתייגות הזאת בדבר המענק למעסיקים, וכן הוגשו בקשות רשות דיבור.

אליהו ברוכי: אני מבקש שוב מהכנסת לקבל את ההסתייגות ולאשר את הצעת החוק הזו בקריאה השנייה והשלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

קריאה: – – –

קריאה: אני הסרתי את החלק של ה-8,000.

קריאה: הותרתי את ההסתייגות על ה-5,000 ל-150 ימים.

קריאה: – – –

קריאה: ההסתייגות הייתה על 180 יום ו-8,000, והלחלופין הייתה על 150 יום ו-5,000?

קריאה: – – –

קריאה: 5,000.

קריאה: רק נוודא שזה אכן הנוסח.

קריאה: כן.

קריאה: אז אני מסיר את ההסתייגות ומשאיר את הלחלופין.

קריאה: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: לחוק הוגשו הסתייגויות, אנחנו נצביע בהמשך.

אליהו ברוכי: יש בקשות רשות דיבור.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: האמת שכבר כמה פעמים חשבנו שזה הולך להיות הנאום האחרון בכנסת הזו, ובכל פעם שנעלה לפה זה כנראה מתקרב, אז אני יכולה לומר בהקשר להצעה הזו שבאמת באמת קצרים ורעים היו ימיה של הממשלה הזו, וכתוצאה מזה – גם של הכנסת הזו, אבל בכל פיזור כזה יש גם דברים קטנים שכן מצליחים לעשות לטובתם של האנשים, או במקרה הזה – נשים.

תמר זנדברג: אנחנו כבר יודעות ויודעים שנשים היו, ועדיין, הנפגעות העיקריות ממשבר הקורונה בשני תחומים או בשני היבטים עיקריים: פעם אחת, באלימות המטורפת שגאתה.

תמר זנדברג: אמרתי קודם בהצעת האי-אמון בממשלה ש-24 נשים נרצחו מתחילת השנה ושהפניות למקלטים לנשים מוכות, למוקדי הסיוע, למוקדי הרווחה, זינקו בעשרות ובמאות אחוזים בתקופה הזו, וזאת בגלל שהבית – שהפך עבור כולנו למקום העבודה או מקום הלימודים בנוסף למקום המגורים בתקופה הזו – עבור יותר מדי נשים הפך להיות למקום מסוכן, אלים ומאיים.

תמר זנדברג: פעם שנייה, מפני שהמשבר הכלכלי, לפי מחקרים היום אנחנו יודעים שהוא מאיים להחזיר נשים עשרות שנים ואולי אפילו 100 שנים אחורה.

תמר זנדברג: תקשיבו טוב, חברות וחברים.

תמר זנדברג: בזמן שחברינו ועמיתינו הגברים חזרו לעבודה, עבדו מהבית, עבדו תוך כדי הזום, איכשהו הסתדרו והמשיכו בחייהם, הנשים הן ששילמו מחיר כלכלי, שאנחנו עדיין לא מתחילות להבין אותו, בקידום בעבודה או בעבודה בכלל.

תמר זנדברג: בזמן שהן מתפעלות את הזום של א'3 ושל ד'2 מהבית, יותר מדי נשים לא יכלו להמשיך ולעבוד בעבודות המקצועיות והמקצועניות שלהן, גם אם הן עורכות דין ומנהלות ואדריכליות, ובכל המקצועות שלא יהיו.

תמר זנדברג: נשים במקצועות המוחלשים, שגם כך היה בהם חלק גדול יותר לנשים עוד לפני המשבר, הן הראשונות שפוטרו והאחרונות לחזור לעבודה כאשר החל"ת נגמר ומחזירים את העובדים והעובדות למשק.

תמר זנדברג: בדברים האלה אנחנו עדיין לא מתחילים ומתחילות להעריך את הנזק שנגרם.

תמר זנדברג: הצעת החוק הזו באה לעשות תיקון באמת קטן, באמת קטנטן, בשני היבטים: האחד, התיקון המקורי שחברתי קארין אלהרר ואני הבאנו כאן לכבוד היום הבין-לאומי למניעת אלימות נגד נשים, והוא שנשים שנאלצו לצאת למקלט לנשים מוכות, כאשר הן חוזרות למקום העבודה שלהן הן תהיינה מוגנות מפיטורים למשך חצי שנה, ובסיכום עם משרדי הממשלה קיצרנו את זה ל-150 ימים, תקופת הגנה מכובדת; התיקון השני, שביקש מאיתנו משרד העבודה להוסיף, הוא הגנה נוספת מפני פיטורים לנשים שחזרו מחופשת לידה והוצאו לחל"ת קורונה.

תמר זנדברג: עד היום הנשים האלה היו הראשונות שמפוטרות, ואנחנו הוספנו להן שכבת הגנה שלא הייתה קיימת קודם.

תמר זנדברג: אני רוצה מאוד להודות לחברתי קארין אלהרר, שהגישה הצעת חוק – שתינו הגשנו במקביל ואיחדנו אותן; אני רוצה להודות לחברתנו מיכל רוזין, שיזמה את ההצעה הזו בכנסת הקודמת, ואנחנו ירשנו אותה ממנה; אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה עודד פורר ולכל צוות הוועדה: לדלית אזולאי, מנהלת הוועדה, ולענת מימון, היועצת המשפטית, על הטיפול המהיר, היעיל והמסור בהצעת החוק הזו; אני רוצה להודות לצוות שלי: ללב ים גונן, ליטל שוורץ וניב שובל, שעובדים קשה כל השנה.

תמר זנדברג: לפני פיזור הכנסת זכינו גם להעביר הצעת חוק.

תמר זנדברג: אני מבקשת מכולכם תמיכה.

תמר זנדברג: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה לחברת הכנסת תמר זנדברג.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת קארין אלהרר – אינה נוכחת; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת מרב מיכאלי – נוכחת.

אליהו ברוכי: בבקשה.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מרב מיכאלי: חברותיי וחבריי חברי הכנסת, החוק הזה שאנחנו נעביר כאן עכשיו הוא באמת אפס קצה של ההגנה שנדרשת לנשים נפגעות אלימות ולילדות וילדים נפגעי אלימות במדינת ישראל.

מרב מיכאלי: אני אחזור ואזכיר כאן בפעם המי-יודעת-כמה את התוכנית הבין-משרדית שאחת או שתיים או שלוש מממשלות נתניהו גיבשו, אישרו ואפילו באופן חלקי כמעט, קצת, תקצבו, אבל בכל מקרה בשום שלב לא באמת יישמו ולא באמת הוציאו לפועל.

מרב מיכאלי: ולכן אנחנו עדיין – ובשנת הקורונה אפילו יותר – במצב שמאות אלפי נשים סובלות יום-יום מאלימות בלתי נסבלת, ומאות אלפי ילדות וילדים חשופים לאלימות הזאת ולפעמים סובלים ממנה בעצמם.

מרב מיכאלי: זה אומר שאנחנו עם נשים שמאבדות את חייהן, נרצחות על ידי בן זוג או בן משפחה קרוב, וממשלות ישראל בגדול ממשיכות לא לעשות שום דבר לגבי זה.

מרב מיכאלי: הכנסת הזאת צריכה להתפזר, והיא צריכה להתפזר כמה שיותר מהר וכמה שיותר רחוק.

מרב מיכאלי: ואחרי הבחירות הבאות שתהיינה, אחד הדברים המרכזיים שצריך לעמוד לנגד עיני כל מי שתלך או ילך לבחור בקלפי הוא העובדה שאי-אפשר להשאיר את הזירה הזאת של אלימות בתוך הבית והמשפחה מדממת ומופקרת באופן שבו היא נמצאת היום.

מרב מיכאלי: פשוט אי-אפשר.

מרב מיכאלי: אני מפצירה בכם ובכן להצביע בעד הצעת החוק החשובה בכל זאת הזאת.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, למרות כל המתח ששורר באוויר בכל הנושא – יוצאים לבחירות או לא יוצאים לבחירות, אנחנו בעצם היום עושים דברים טובים למען האזרחיות של המדינה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה באמת לברך על העובדה שהחוק המצוין הזה שהגישו חברותיי חברות הכנסת תמר זנדברג וקארין אלהרר הובא לקריאה שנייה ושלישית וייכנס לספר החוקים.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שהכנסת תשכיל להבין שגם בשעות קשות אסור לנו לנטוש את האזרחיות שמחכות וסובלות מאלימות, נמצאות בתוך המקלטים, יודעות שכדי להשתקם בחיים אחרי המקלטים הן לא צריכות מעכשיו להתחיל לדאוג אם תהיה להן פרנסה או לא תהיה להן פרנסה, אם יקבלו אותן בחזרה לעבודה, אם יפטרו אותן.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו היום לפחות מורידות מהגב שלהן את הדאגה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו אומרות להן ואומרים להן: יש לכן את מלוא החופש להתחיל להשתקם מבחינה חברתית ונפשית, לדאוג לעצמכן, לילדים שלכן.

עאידה תומא סלימאן: אני גם מאוד מקווה שנחתום את הערב הזה בהעברת הצעת החוק שלי, שתבוא גם כן להצבעה בקריאה ראשונה.

עאידה תומא סלימאן: אני שוב מברכת על הצעת החוק הזו ומקווה שכולם, 120 חברי כנסת, יתייצבו להצביע על חוק חשוב זה.

עאידה תומא סלימאן: סוף-סוף אולי יהיו לנו גם דברים טובים לעשות.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אביגדור ליברמן – אינו נוכח; חבר הכנסת יבגני סובה – אינו נוכח; חבר הכנסת אלי אבידר – מוותר; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – מוותרת; חבר הכנסת חמד עמאר – מוותר; חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח.

אליהו ברוכי: אם כן, אנחנו נעבור להצבעה.

אליהו ברוכי: לחוק הוגשה הסתייגות אחת.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת עודד פורר הסיר את הסתייגות מס' 1, לסעיף מס' 1.

אליהו ברוכי: אני מבקש מחברי וחברות הכנסת שכל אחד יתפוס את מקומו.

אליהו ברוכי: הרב טסלר, חבר הכנסת טסלר, בבקשה.

אליהו ברוכי: לעלות כל אחד למקומו הוא.

אליהו ברוכי: אם כן, חבר הכנסת עודד פורר הסיר את ההסתייגות מס' 1, לסעיף 1.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 62), התשפ"א–2020.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת – בסדר, רגע, רגע, לאט-לאט, בסדר.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת עודד פורר הסיר את ההסתייגות מס' 1, לסעיף 1, לכו נצביע עכשיו על הסעיפים 1–3, כנוסח הוועדה.

אליהו ברוכי: הצבעה, בבקשה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 10 בעד סעיפים 1–3 – 59 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

אליהו ברוכי: תוצאות ההצבעה הן 59 בעד.

אליהו ברוכי: אני מוסיף את הקולות של חבר הכנסת יואב סגלוביץ', חבר הכנסת עודד פורר וחבר הכנסת יעקב מרגי – ביחד יש לנו 62 בעד.

אליהו ברוכי: סעיפים 1–3, כנוסח הוועדה, התקבלו בקריאה שנייה.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצבעה על ההסתייגות לחלופין אחרי סעיף 3.

אליהו ברוכי: מי בעד ומי נגד?

אליהו ברוכי: הצבעה, בבקשה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 11 בעד ההסתייגות – 28 נגד – 27 נמנעים – אין ההסתייגות לחלופין של חבר הכנסת עודד פורר אחרי סעיף 3 נתקבלה.

אליהו ברוכי: תוצאות ההצבעה הן 28 בעד – ואני מוסיף את חבר הכנסת עודד פורר וחבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

אליהו ברוכי: אם כן, יש לנו 30 בעד, יש לנו 27 נגד, ואני מוסיף את חבר הכנסת מרגי – יש לנו 28 נגד.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת נהרי, הלוח לא עובד?

אליהו ברוכי: הלוח לא עובד? לא עבד.

אליהו ברוכי: אז יש לנו 29 נגד.

אליהו ברוכי: אוקיי, אז אם ככה, ההסתייגות לחלופין התקבלה.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על חוק עבודת נשים (תיקון מס' 62), התשפ"א–2020, על סעיפים 1–3, כולל ההסתייגות לחלופין שהתקבלה עכשיו בקריאה השנייה.

אליהו ברוכי: הצבעה, בבקשה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 12 בעד החוק – 33 נגד – 27 נמנעים – אין חוק עבודת נשים (תיקון מס' 62), התשפ"א–2020, נתקבל.

אליהו ברוכי: אם כן, תוצאות ההצבעה הן 33 בעד, ואני מוסיף את חבר הכנסת עודד פורר וחבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

אליהו ברוכי: אם כן, יש לנו 35 בעד, נגד – 27 קולות, ואני מוסיף את חבר הכנסת מרגי.

אליהו ברוכי: אם כן, יש לנו 28 נגד ואין לנו נמנעים.

אליהו ברוכי: החוק התקבל וייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אליהו ברוכי: אני מזמין את חבר הכנסת יואב סגלוביץ' לברך במקום חברת הכנסת קארין אלהרר.

אליהו ברוכי: קארין אלהרר היא יוזמת החוק.

אליהו ברוכי: בבקשה.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לברך על אישורה של הצעת החוק החשובה הזו בשמה של חברתי יוזמת החוק, חברת הכנסת קארין אלהרר, שנבצר ממנה להיות כאן היום ולהודות לכל מי שהביא לאישורה: לחברת הכנסת לשעבר מיכל רוזין, שיזמה את החוק במקור; לחברת הכנסת תמר זנדברג, שהצטרפה לקידומה בכנסת הנוכחית; לשר המשפטים אבי ניסנקורן וליושב-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה חבר הכנסת עודד פורר, שפעלו גם הם כדי שהחקיקה תושלם במהירות עוד בכנסת הזאת, וליועצות הפרלמנטריות מיכל טהון, קורל רבין ושקד אליהו.

יואב סגלוביץ': ההגנה על עבודתן של נשים מוחלשות חשובה במיוחד בתקופת הקורונה, שבה נשים היו הראשונות למצוא את עצמן מפוטרות ומוצאות לחל"ת.

יואב סגלוביץ': ולכן אישור הצעת החוק הוא צעד חשוב לנשים, לשוויון ולחברה הישראלית.

יואב סגלוביץ': תיקון החוק כך שלא יאפשר פיטורי אישה כשהיא יצאה לחופשת לידה בעודה נמצאת בחל"ת יחולו גם רטרואקטיבית על כל מי שילדה מאז תחילת המשבר, בכך שיאריך את תקופת ההגנה עליה מפני פיטורים ב-60 ימים נוספים, כאורכה המקורי של חופשת הלידה.

יואב סגלוביץ': באשר לאוכלוסיית הנשים השוהות במקלט לנשים מוכות – כיום התקופה הקבועה בחוק עבודת נשים שבה לא ניתן לפטר אישה השוהה במקלט לנשים מוכות עומדת על 90 יום, והארכתה לכדי 182 ימים תאפשר זמן ארוך יותר להתארגנות מחדש לאחר היציאה מן המקלט מבלי החשש לאבד את מקור פרנסתן.

יואב סגלוביץ': זו הצעת חוק שתגן גם על מי שנאבקות על חייהן בכך שלא תציב מולן את הבחירה ואת הברירה בין שיקום או פרנסה, וגם על מי שמביאים חיים לעולם, בכך שההגנה עליהן ועל פרנסתן לא תיפגע בשל משבר הקורונה.

יואב סגלוביץ': על כן אני מברך על אישורו של החוק החשוב הזה, תודה רבה.

יואב סגלוביץ': וכל הברכה הזאת, כפי שאמרתי, היא בשם חברת הכנסת קארין אלהרר, יוזמת החוק.

יואב סגלוביץ': תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: [מס' מ/1378; דברי הכנסת, חוב' ח', ישיבה 108; נספחות.

אליהו ברוכי: ]

אליהו ברוכי: אנחנו נעבור להצעת החוק הבאה – הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 74), התשפ"א–2020.

אליהו ברוכי: יציג את החוק חבר הכנסת יעקב מרגי.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדיי השרים, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 74), התשפ"א–2020, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יעקב מרגי: לפני שאקריא ואומר את התוכן, חשוב לדעת, מה שנקרא, שזה חוק שמאפשר פריסת סיבים אופטיים סוף-סוף במדינת ישראל לאחר עשור אבוד, יותר.

יעקב מרגי: הצעת החוק היא הצעת חוק ממשלתית, שאליה מוזגה הצעת חוק פרטית שיזם חבר הכנסת צבי האוזר יחד איתי ועם חברי הכנסת איתן גינזבורג, משה ארבל, עודד פורר, יצחק פינדרוס וניצן הורוביץ.

יעקב מרגי: מטרתה של הצעת חוק זו היא לקדם פריסה של רשת תקשורת מתקדמת, המבוססת על סיבים אופטיים או על טכנולוגיה שוות ערך, שתאפשר גלישה ברשת האינטרנט במהירות גבוהה בהרבה ממהירות הגלישה המרבית כיום, וכן שימוש ביישומים ובשירותים מתקדמים בכל תחומי החיים.

יעקב מרגי: הצורך הדחוף באינטרנט מהיר ברור לכולנו, והוא התחדד עוד יותר כעת, בתקופת משבר הקורונה, שכתוצאה ממנו המשק הישראלי עבר, במידה רבה, לעבודה מהבית וללימודים מרחוק, באמצעות האינטרנט.

יעקב מרגי: מעבר לכך, פריסת רשת מתקדמת ושיפור מהירות הגלישה צפויים כמובן לקדם צמיחה כלכלית במשק, ולהביא את ישראל ליישר קו עם מדינות העולם המתקדמות שאחריהן – – –

אליהו ברוכי: אי-אפשר.

אליהו ברוכי: רק רגע, אי-אפשר.

אליהו ברוכי: אם אפשר, בבקשה, חברי וחברות הכנסת, אם אפשר בבקשה שקט.

יעקב מרגי: תודה, יוליה.

אליהו ברוכי: אם אפשר, יוליה.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, את מפריעה לנו.

אליהו ברוכי: מפריעה לחבר הכנסת מרגי.

יעקב מרגי: הוא פשוט דואג לך.

יעקב מרגי: את יודעת, מי שמפריע לי אחר כך משלם על זה.

יוליה מלינובסקי: אני מפריעה לכל כך הרבה אנשים, אז אתם בתור.

יעקב מרגי: את לוקחת סיכונים.

יוליה מלינובסקי: אבל אני אוהבת אותך.

יעקב מרגי: תודה, תודה, זה הדדי.

יעקב מרגי: ישראל מיישרת קו עם מדינות העולם המתקדמות, שאחריהן היא מפגרת, לצערי, לפחות בעשר שנים.

יעקב מרגי: ההסדר המוצע גובש בעקבות עבודה של צוות בין-משרדי, שבחן בין היתר את הכדאיות הכלכלית של פריסת רשת מתקדמת, כולל הוראות שיתמרצו את החברות הפועלות בשוק האינטרנט לפרוס רשת תקשורת מתקדמת שתגיע לכל בית ובית בישראל.

יעקב מרגי: בהקשר זה אזכיר כי כבר היום החוק אינו מונע פריסת תשתית מתקדמת ברחבי הארץ, וחברת בזק אף עשתה כן ופרסה תשתית של סיבים אופטיים באזורים נרחבים בישראל, אך נמנעה מהפעלת התשתית כך שתגיע לצרכן הביתי.

יעקב מרגי: בהתאם לממצאי הצוות הבין-משרדי, הסיבה העיקרית לכך נעוצה באי-כדאיות כלכלית מבחינתה של בזק, הנובעת מחובת האוניברסליות החלה עליה לפי החוק.

יעקב מרגי: משמעות חובה זו היא שאם בזק תחבר אפילו צרכן ביתי אחד לרשת הסיבים שפרסה, היא תחויב לחבר לרשת כל צרכן שיבקש זאת בכל הארץ, בתוך שנה.

יעקב מרגי: חיבור זה כרוך בעלויות נכבדות, וכולל אזורים שאינם כדאיים לבזק מבחינה כלכלית.

יעקב מרגי: לפיכך הציע הצוות לתקן את החוק ולבטל את חובת האוניברסליות לעניין הזה, תוך מתן תמריצים לבזק ולחברות אחרות הפועלות בשוק התקשורת, המאופיין בחסמי כניסה גבוהים, לפרוס תשתית מתקדמת, כלל-ארצית.

יעקב מרגי: לפי המוצע, לחברת בזק תינתן זכות ראשונים – – –

אליהו ברוכי: חבר הכנסת ינון אזולאי.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת ינון אזולאי.

יעקב מרגי: לפי המוצע, לחברת בזק תינתן זכות ראשונים בבחירת האזורים שבהם תפרוס רשת מתקדמת.

יעקב מרגי: האזורים שעליהם מדובר בהצעת החוק הם, ככלל, אזורים סטטיסטיים לפי פרסומי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, כלומר יחידות גיאוגרפיות קטנות הכוללות ברוב המקרים בין 3,000 ל-5,000 תושבים, וכל משק בית בישראל משתייך אליהן.

יעקב מרגי: אם כן, בזק תודיע לשר התקשורת על האזורים שבהם היא מבקשת לפרוס תשתית מתקדמת בתוך חמישה חודשים, והשר יוכל להאריך זאת בחודשיים נוספים, במקום בתוך חמש שנים, כפי שהציעה הממשלה במקור.

יעקב מרגי: השר יקבע ברישיונה של בזק חובת פריסה בהתאם לאזורים שבחרה, ובזק תפרוס בהם תשתית מתקדמת בתוך שש שנים.

יעקב מרגי: לגבי האזורים שבזק בחרה שלא לפרוס בהם רשת מתקדמת, מה שנקרא בלשון החוק אזורי התמרוץ, תוקם קופה מיוחדת, המכונה קופת התמרוץ, שתנוהל על ידי החשב הכללי במשרד האוצר.

יעקב מרגי: לפי המוצע, כל שחקן בשוק התקשורת שיש לו זיקה לשירותי הרשת המתקדמת וצפוי ליהנות מהם, ישלם לקופת התמרוץ תשלום חובה של 0.5% מהכנסותיו בכל שנה.

יעקב מרגי: כספים אלה ישמשו אך ורק למימון פריסת רשת מתקדמת באותם אזורים, ויוקצו לחברות התקשורת באמצעות מכרזים שתוציא ועדת מכרזים שהוקמה לעניין זה.

יעקב מרגי: בעניין זה מוצע לקבוע כי השר יוכל להורות כי אזורי תמרוץ מסוימים יקבלו עדיפות בהקצאת הכספים שהצטברו בקופת התמרוץ בשלוש השנים הראשונות לאחר הקמתה, לפי שיקולים שנקבעו בהצעת החוק, הדומים במהותם לשיקולים שבקביעת אזור עדיפות לאומית.

יעקב מרגי: חוץ ממצב ביטחוני, בין היתר מדובר על מצב סוציו-אקונומי באותו אזור, דלילות האוכלוסייה, וכן מיקומו הגיאוגרפי והמרחק שלו ממרכז הארץ.

יעקב מרגי: נתנו את דעתנו שבקריטריונים האלה לא תקופח הפריפריה, לא יקופחו היישובים הערביים, שפרוסים בדרך כלל באזורים מרוחקים בפריפריה, וגם יישובים ברמה סוציו-אקונומית נמוכה, ששם הכדאיות לחברות קטנה, ולכן קופת התמרוץ תתייחס לזה.

יעקב מרגי: חשוב להדגיש כי ככלל חברת בזק וחברות הקשורות אליה לא יוכלו להתמודד במכרזים לפריסת רשת מתקדמת באזורי התמרוץ, כלומר באזורים שבהם בזק בחרה שלא לפרוס רשת מתקדמת.

יעקב מרגי: הוראה זו נועדה לתמרץ את בזק לבחור מלכתחילה לפרוס רשת כאמור באזורים נרחבים ככל האפשר.

יעקב מרגי: האינטרס שלנו שבזק תבחר כמה שיותר אזורים ותפרוס בהם.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, בשל חשיבותה הרבה של הצעת החוק, ועדת הכלכלה בראשותי נרתמה למלאכת החקיקה – פינינו את כל לוחות הזמנים לשבוע וחצי; מלאכת החקיקה הייתה אינטנסיבית, בלוחות זמנים קצרים, והקדישה שעות רבות לדיונים בהצעה על אף סדר-היום הצפוף.

יעקב מרגי: אני מקווה שהתוצר הסופי המונח בפניכם אכן יביא לקפיצת מדרגה טכנולוגית שאנו כל כך זקוקים לה, לטובת הציבור והמשק כולו.

יעקב מרגי: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש מכם לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

יעקב מרגי: אני מבקש במעמד זה להודות למנכ"לית המשרד גב' לירן אבישר בן-חורין; למר עופר רז-דרור, ראש אגף כלכלה, ולצוות לשכתו.

יעקב מרגי: ואני אומר לכם בנימה אישית – לעו"ד דנה נויפלד, היועצת המשפטית של משרד התקשורת, ולצוות לשכתה; באמת, יועצים משפטיים שמצויים בחומר.

יעקב מרגי: היא יורדת לדקויות, שום שאלה לא אתגרה אותה, היא ידעה לענות, היא מצויה בחומר, וזה דבר שמצאתי לנכון לציין כאן.

יעקב מרגי: למר עמית פרסיקו, יועץ השר, שלא הפסיק לקדוח, כמעט הגיע ליפן; לעו"ד איתי עצמון, היועץ המשפטי של ועדת הכלכלה, ולעו"ד נעמה דניאל, שמה שאמרתי על דנה נויפלד ממשרד התקשורת ודאי שחל עליכם, וזה כבוד גדול וגם ביטחון.

יעקב מרגי: אתה יודע, הם כמו מפקד שיודע שיש מאחוריו חיילים: אמיצים, יודעים את המלאכה.

יעקב מרגי: זה מה שאתם, וזה יותר קל, יותר בטוח, זה חוסך לי הרבה שעות, ואני שמח שיצא לי – זו זכות לעבוד איתכם.

יעקב מרגי: כנ"ל גם לגאיה, לא שכחנו אותה; לד"ר עידית חנוכה, מנהלת ועדת הכלכלה, ולצוות הוועדה; לצוות לשכתי – פנינה שלי איפרגן, לנתנאל ושלמה, לשר התקשורת היוצא.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, מהרגע שקמה הממשלה היוצאת – אם תצא – שר התקשורת יועז הנדל היה חרד, ואמר: איך אני יכול להביא את הצעת החוק הזו גם בלי חוק ההסדרים כדי שהיא תחוקק?

יעקב מרגי: רבותיי, אנחנו באיחור של מעל עשור.

יעקב מרגי: יש לזה תרומה אדירה, ואני שמח שהצלחת לפעול.

יעקב מרגי: אני אומר לכם שנערי האוצר – אני לא יודע אם הם עדיין נערים – חששו מאוד להפקיד את החוק הזה בידינו, פחדו שאנחנו נעשה להם שם כל מיני פריש-מיש, כל מיני עקיצות.

יעקב מרגי: הבטחתי להם בתחילת הדרך: אם זה לא ענייני, זה לא ייכנס; אם זה ענייני, יהיה תיקון; אם זה תיקון מהותי והוא ענייני ונצרך, יהיה תיקון – וכך היה.

יעקב מרגי: ומי שמכיר את התנהלותי, אני שמח – אין המלאכה נקראת אלא על שם גומרה.

יעקב מרגי: אני שמח על הזכות – גם אומרים, "מגלגלין זכות על ידי זכאי".

יעקב מרגי: שוב, תודה רבה לכולם.

יעקב מרגי: אני מבקש לתמוך בהצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

יעקב מרגי: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, אני מציג את החוק הבא – – –

אליהו ברוכי: מאה אחוז.

אליהו ברוכי: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות ולא הוגשו בקשות רשות דיבור.

אליהו ברוכי: אם כן, נעבור להצבעה על הצעת חוק התקשורת – אני רק מבקש מחברי וחברות הכנסת שכל אחד יתפוס את מקומו.

אליהו ברוכי: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 74), התשפ"א–2020.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת האוזר, אתה מדבר אחר כך?

צבי האוזר: – – –

יצחק פינדרוס: לא, אני מדבר.

אליהו ברוכי: הוא מברך על החוק הזה עוד לפני הצעת החוק הבאה.

אליהו ברוכי: מצביעים מכאן חבר הכנסת מרגי, שסיים רק עכשיו להציג את החוק, חבר הכנסת האוזר, שמברך מייד אחר כך – לעלות למעלה – וחבר הכנסת פינדרוס, שמציג את החוק הבא.

מאי גולן: אני לא עולה.

קריאה: היושב-ראש לא מרשה, אז תעלו למעלה.

מאי גולן: אבל אני לא אספיק.

יצחק פינדרוס: אבל הורדתם אותי להציג את ההצעה הבאה.

אליהו ברוכי: לא, חבר הכנסת פינדרוס מציג את החוק הבא.

אליהו ברוכי: פינדרוס כן.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת מאי, אנחנו נמתין כמה דקות.

קריאה: אפשר להצביע, אדוני היושב-ראש?

אליהו ברוכי: רק רגע אחד, חכה רגע לחברת הכנסת מאי גולן.

אליהו ברוכי: אתה גם רוצה לברך?

יועז הנדל: – – –

אליהו ברוכי: בסדר גמור, כן, בסדר, אחרי ההצבעה.

אליהו ברוכי: רק מלמעלה, רק מלמעלה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת ואטורי, למעלה, בבקשה.

ניר ברקת: סליחה, הוא רוצה לדבר.

אליהו ברוכי: למה הוא מדבר?

אליהו ברוכי: רק למעלה.

יצחק פינדרוס: לא עכשיו, לא עכשיו.

אליהו ברוכי: נמתין עוד דקה.

מרב מיכאלי: אדוני, מה קורה עם ההצבעה?

אליהו ברוכי: אנחנו מחכים שחבר הכנסת ואטורי יעלה, יתפוס את מקומו.

מרב מיכאלי: – – –

אליהו ברוכי: מה זה?

מרב מיכאלי: – – –

אליהו ברוכי: זו הצורה, טוב.

אליהו ברוכי: אנחנו מצביעים כעת בקריאה שנייה על הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 74), התשפ"א–2020 – הצבעה, בבקשה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 13 בעד סעיפים 1–10 – 35 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–10 נתקבלו.

אליהו ברוכי: אם כן, תוצאות ההצבעה הן 35 בעד – אני מוסיף הקולות של חבר הכנסת האוזר, חבר הכנסת מרגי וחבר הכנסת פינדרוס, אז יש לנו 38 בעד, אין קולות נגד ואין נמנעים.

אליהו ברוכי: אם כן, בקריאה השנייה הצעת חוק התקשורת עברה.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

אליהו ברוכי: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 74), התשפ"א–2020 – הצבעה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 14 בעד החוק – 34 נגד – 1 נמנעים – אין חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 74), התשפ"א–2020, נתקבל.

אליהו ברוכי: אם כן, תוצאות ההצבעה הן 34 בעד, ואני מוסיף שלושה קולות, של חבר הכנסת האוזר, חבר הכנסת מרגי וחבר הכנסת פינדרוס.

אליהו ברוכי: אם כן, יש לנו 37 בעד, קול אחד נגד ואין קולות נמנעים.

אליהו ברוכי: אם כן, הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 74), התשפ"א–2020, עברה בקריאה שלישית, והיא תיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת האוזר רוצה לברך – אחד היוזמים של החוק.

אליהו ברוכי: הוא מוזמן, בבקשה.

אליהו ברוכי: אחריו – חבר הכנסת יועז הנדל כשר התקשורת לשעבר, אולי גם לעתיד.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, נדמה לי שהיום אנחנו מציינים את היום הקצר בשנה, אבל היום הזה הוא יום קצר אך חשוב.

צבי האוזר: נדמה לי שנעשית פה היסטוריה, וסוף-סוף מדינת ישראל נערכת כפי שמדינה מתוקנת צריכה להיערך לאתגרי המאה ה-21.

צבי האוזר: אני רוצה לברך בראש ובראשונה את ידידי ורעי השר היוצא, שר התקשורת היוצא יועז הנדל, שעשה בשישה חודשים מהפכות שלא נעשו פה בשש או בתריסר שנים; ובהזדמנות זאת – להודות גם למנכ"לית המשרד לירן אבישר בן-חורין, וליושב-ראש ועדת הכלכלה, שלקח את החוק הזה ובמעשה מרכבה ראוי, זריז ויאה העביר את החקיקה.

צבי האוזר: חברים, אנחנו מדברים על סיבים אופטיים, על רשת מתקדמת, על כל מיני מושגים מורכבים.

צבי האוזר: בסופו של דבר מה שנעשה כאן זה הנחת התשתית החוקית לפריסה של תשתית למצוינות במדינת ישראל.

צבי האוזר: זה הסיפור.

צבי האוזר: ישראל מתגאה לכנות את עצמה ברבע המאה האחרונה סטרטאפ ניישן, מדינת ההזנק.

צבי האוזר: ישראל ברבע המאה הבאה צריכה לעבור מסטרטאפ ניישן לאימפקט ניישן.

צבי האוזר: ממדינת הזנק למדינת השפעה.

צבי האוזר: ואי-אפשר לעשות את זה ללא תשתית טכנולוגית ראויה, אמיתית, כיאה למדינה שהטכנולוגיה היא הגורם המכריע ביצוא שלה, בייצור שלה ובנתינה שלה, בחזקת אור לגויים.

צבי האוזר: חברים, ישראל בעתיד מתבססת על נכסיות טכנולוגית.

צבי האוזר: מדינה קטנה של 10 מיליון אנשים, וכמו שאמרתי, היכולת שלה לשמש אור לגויים זה רק אם היא תוביל מבחינה טכנולוגית.

צבי האוזר: אי-אפשר להוביל במאה ה-21 טכנולוגית ללא רשת סיבים אופטיים; זה הכבישים, הגשרים והדרכים של המחר.

צבי האוזר: תודה רבה, אדוני השר, ויום חג לכולנו.

אליהו ברוכי: תודה רבה לחבר הכנסת צבי האוזר.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יועז הנדל, בבקשה, שר התקשורת לשעבר.

קריאה: כל המפלגה מברכת?

יועז הנדל: גם אתם יכולים לברך.

יועז הנדל: חברים, אנחנו נמצאים בכאוס פוליטי, ובכל זאת אני מאוד מתרגש, אני חייב להגיד.

יועז הנדל: מבחינתי הדבר הכי חשוב לשר בממשלה זה להיות משימתי וענייני.

יועז הנדל: שני רבדים שבהם שר צריך לעבוד.

יועז הנדל: מתווה הסיבים שחברי הבית הזה הצביעו עכשיו בעדו בהסכמה מלאה הינו משימה שקיבלתי על עצמי מהרגע שנכנסתי למשרד התקשורת לפני שבעה חודשים.

יועז הנדל: הפוליטיקה הביאה לכך שאני משלים את המשימה הזאת מחוץ למשרד, אבל האחריות על מדינת ישראל ועל התשתיות שלה עדיין על הכתפיים שלי וגם על הכתפיים של שאר החברים בבית הזה, ולפעמים גם בתקופה כזאת אפשר לברך שקורים כאן דברים טובים, ואני חושב שזו ברכה גדולה.

יועז הנדל: נדמה לי שאין אזרח ישראלי אחד, במיוחד בתקופת הקורונה, שלא מרגיש על בשרו את תופעת תשתיות התקשורת הקלוקלות, את העשור האבוד בתחום תשתיות התקשורת: כיסוי לטלפונים הניידים שמציב אותנו במקום 99 בעולם, אומת הסטרטאפ; נכון שקפצנו באיזה שבעה מקומות בשלושת החודשים האחרונים, אבל עדיין אנחנו במקום לא טוב.

יועז הנדל: תשתיות האינטרנט המהיר סבלו מפיגור של עשור לעומת מדינות אחרות בעולם.

יועז הנדל: תחשבו על זה, על היכולות שלנו, על הפוטנציאל ועל תקרת הזכוכית ששמו לנו בגלל העשור האבוד של התשתיות.

יועז הנדל: אני יכול להגיד לכם עכשיו בסיפוק ש-30% מבתי האב בישראל מתחברים ומחוברים לסיבים אופטיים ממש עכשיו, ויכול להגיד לכם עוד יותר בסיפוק שבשנה הקרובה ובשנתיים הקרובות רוב אזרחי מדינת ישראל יזכו בתשתיות תקשורת מתקדמות, באינטרנט מהיר, סיבים אופטיים, וכל זה בעקבות החקיקה הזאת ובגלל רבים וטובים שעבדו וטרחו והסכימו לשים את המחלוקות הפוליטיות בצד כדי לעבוד על הדבר הזה.

יועז הנדל: התשתיות – מה התפקיד שלהן בסוף?

יועז הנדל: לחבר את מדינת ישראל, לחבר את הפריפריה למרכז, לחבר אותנו אחד לשני, לחבר מגזרים, ולכן אני שמח שהחוק הזה עבר בהסכמה.

יועז הנדל: שסיעות הבית – ערבים, יהודים, חרדים, דתיים וחילונים – הבינו את החשיבות של הכלי.

יועז הנדל: בסוף זה כלי, אבל זה כלי כדי לפתח ולחבר אותנו אחד לשני.

יועז הנדל: ובעיקר בעיקר, צריך להגיד, דווקא בתקופה כזאת של משבר כלכלי וכאוס פוליטי, זהו מנוע צמיחה כלכלי עצום: 1% עלייה בתמ"ג, שזה 13 מיליארד שקל בשנה.

יועז הנדל: תחשבו מה הפסדנו בכל העשור הזה שלא עשינו את זה.

יועז הנדל: כאשר יש תשתיות סיבים – 3% עידוד בשוק התעסוקה, מקומות עבודה, 4.8% עלייה בחברות הזנק.

יועז הנדל: בכל מדינה שיש בה תשתיות סיבים אנחנו רואים צמיחה כזאת.

יועז הנדל: חיסכון של 75 עד 475 אירו לנפש בשנה איפה שיש תשתיות כאלה.

יועז הנדל: תחשבו על המספרים האלה ועל מה איבדנו כשלא עשינו את זה עד עכשיו כי לא הצלחנו להעביר את זה בחקיקה.

יועז הנדל: ובעיניי – אתם יודעים מה, ואני אומר את זה עכשיו כשר יוצא – בעיניי זה ההישג הכי גדול של הממשלה הזאת.

יועז הנדל: מול כל הוויכוחים, מול כל הארעיות, מול הכאוס הפוליטי, ממשלה שאני כבר לא חלק ממנה, זה הישג משמעותי לכולנו, לאזרחי מדינת ישראל.

יועז הנדל: בדרך הקשה והמפותלת הזו שהחוק הזה עבר אמרו לי שאי-אפשר לנצח.

יועז הנדל: אי-אפשר לנצח שר אוצר, רק שועלים פוליטיים ותיקים יעבירו חוק ללא חוק הסדרים וללא תקציב.

יועז הנדל: אבל אני אגיד לכם שבסוף הענייניות ניצחה את הקטנוניות.

יועז הנדל: ענייניות, פשוט ענייניות, של כולם, אגב, של כל חברי הבית הזה.

יועז הנדל: מתווה הסיבים הוא לא מלחמה ולא ניצחון של אף אחד על אף אחד.

יועז הנדל: הוא פשוט מהלך מתבקש, היגיון מסדר, פעולה למען טובת האזרח.

יועז הנדל: וזה מה שחשוב.

יועז הנדל: אז אני רוצה להודות לכם, לכולכם, שהצבעתם בעד.

יועז הנדל: תכף אנחנו נכנסים לקמפיין בחירות, כנראה, ואז פחות נודה אחד לשני, אז אני רוצה לנצל את הרגעים האלה, האחרונים – ואני מקווה שלא תהיה הרבה שנאת חינם בקמפיין הבחירות – ובכל זאת, להודות לכולם, ללא יוצא מן הכלל, אלה שבעדי ואלה שנגדי, כי המהלך הזה חשוב למען אזרחי מדינת ישראל.

יועז הנדל: אני רוצה להודות לכם שפעלתם למען הציבור, ככה פשוט.

יועז הנדל: וההישג הזה הוא לא שלי לבד, יש לו שותפים רבים וטובים: יושב-ראש ועדת כלכלה, חבר הכנסת יעקב מרגי, והצוות שלו – הוא היה שותף אמיתי לדרך, שליח ציבור אמיתי בכל רמ"ח אבריו, וכשצריך ידע לשים את האזרח ואת טובתו לפני הפוליטיקה; בכלל, אני רוצה להודות לאנשי ש"ס שלקחו את החוק הזה ועזרו לי, לארבל ולאזולאי ולחברים טובים אחרים שפשוט דחפו ועזרו כדי שזה יעבור פוליטית; למנכ"לית משרד התקשורת לירן אבישר בן-חורין, שמרגע כניסתה למשרד הבינה את החשיבות החברתית של חיבור פריפריה למרכז, את החשיבות החברתית שלאדם במטולה או בחולות חלוצה או בכפר ערבי או ביישוב יהודי בקצה תהיה תשתית אינטרנט מתקדמת והוא יוכל לעבוד בזמן אמת עם עמק הסיליקון או עם רמת החייל, עם כל חברת הזנק, לעבוד מהבית, לפתח את עצמו ולפתח את סביבתו; לראש המטה שלי במשרד התקשורת, עמית פרסיקו, שקודם הזכירו אותו, שדחף ותפר ברגישות וחפר וחיבר את כל הקצוות הפתוחים; לצבי האוזר, שותפי לדרך; לבני גנץ – אני רואה שהיום מכפישים אותו, אז אני רוצה להודות לו על הגיבוי שהוא נתן לי בממשלה כדי להעביר את זה; לכל הצוות במשרד התקשורת – עופר רז-דרור ואגף הכלכלה, דנה נויפלד והצוות המשפטי; לאנשי אגף התקציבים, ובראשם סגן ראש אגף תקציבים אסף וסרצוג והצוות שלו; וכמובן ליועצים המוכשרים שלי – ענבל, חן, חגי ויותם.

יועז הנדל: יש לי הרבה לקחים ומסקנות ברמה הפוליטית משבעת החודשים האלה.

יועז הנדל: המרכזי שבהם הוא לעבוד מהר, לדחוף, לבצע – למען הציבור.

יועז הנדל: מגיע לציבור, בתוך הכאוס הפוליטי הזה, לא רק דיבורים, אלא גם עשייה.

יועז הנדל: תודה רבה לכולכם.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חבר הכנסת יועז הנדל.

אליהו ברוכי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/868).

אליהו ברוכי: ]

אליהו ברוכי: אנחנו נעבור להצעת החוק הבאה – הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 51 – הוראת שעה) (התפזרות בשל אי-קבלת חוק תקציב והמועד להגשתו לכנסת), לקריאה ראשונה.

אליהו ברוכי: יציג את החוק חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

אליהו ברוכי: בבקשה.

אליהו ברוכי: אני סוגר את רשימת הדוברים.

אליהו ברוכי: נוסיף את איימן עודה.

): אני רוצה לברך אותך, השר לשעבר יועז הנדל – –

עודד פורר: אני רשום?

עודד פורר: אני ביקשתי להירשם.

אליהו ברוכי: על עיוור.

אליהו ברוכי: אתם רשומים קבוע.

): – – וגם את צביקה, שנתן לי להיות אחד המציעים בחוק וזיכה אותי להיות אחד מהמציעים.

): אני חושב שהוא חשוב, והוא סגירת מעגל מבחינתי.

): כמו שאמרתי, כשאני עברתי לביתר עילית, גם לתשתית טלפון לקח כמה שבועות להגיע לשם.

): החוק הזה ייתן באמת לאזרחי ישראל – לא הרוב, שנמצא במקומות שמקבלים תשתיות אינטרנט ויקבל תשתיות אינטרנט; לאותו מיעוט שנמצא בפריפריה.

): על כך תודה לך.

): אתה יודע, אילו הגעת למלכות רק לדבר הזה, לאותה תקופה קצרה – דייך.

): עשית את עבודתך, ואני רוצה להודות לך על כך.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני יודע שזה קצת מוזר, אבל אני רוצה כן להביא בפניכם, בתוך הכאוס הפוליטי, הצעה שבעצם יש בה כמה חלקים.

): אני אסביר.

): קודם כול אני אקריא את מה שאני אמור להקריא.

): הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 51 – הוראת שעה) (התפזרות בשל אי-קבלת חוק התקציב והמועד להגשתו לכנסת), מטעם ועדת הכנסת.

): בתיקון לחוק-יסוד: הכנסת שהתקבל בחודש אוגוסט האחרון נקבע כי התקופה לקבלת חוק התקציב לשנת הכספים 2020 תסתיים ביום ז' בטבת התשפ"א, 22 בדצמבר 2020.

): כידוע, התקציב לשנת 2020 טרם הוגש לכנסת, ואם לא יידחה המועד לקבלתו, תתפזר הכנסת מחר אחרי חצות.

): הצעת החוק שבפניכם כוללת הוראות מיוחדות לעניין חוקי התקציב לשנות הכספים 2020 ו-2021, באופן שימנע את היציאה לבחירות.

): מוצע לקבוע כי על הממשלה להניח את חוקי התקציב, הן לשנת 2020 והן לשנת 2021, עד יום ח' בטבת התשפ"א (23 בדצמבר 2020).

): בוועדה סוכם כי המועד להנחה יידון שוב בהכנה לקריאה שנייה ושלישית, שכן נציגי האוצר טענו כי המועד המוצע לעניין תקציב 2021 הוא קרוב מדי.

): לעניין שנת 2020, אי-קבלת חוק התקציב עד ט"ז בטבת התשפ"א, 31 בדצמבר 2020, תביא להתפזרות הכנסת ביום י"ז בטבת התשפ"א, 1 בינואר 2021, ולעניין שנת 2021, אי-קבלת חוק התקציב עד יום כ"א בטבת, 5 בינואר 2021, תביא להתפזרות הכנסת ביום כ"ב בטבת התשפ"א, 6 בינואר 2021.

): התפזרות הכנסת בכל אחת מהנסיבות האמורות – –

אוסאמה סעדי: פינדרוס, אתה מאמין בזה?

): תאמין לי שאני אגיע אליך.

): – – תוביל לבחירות לכנסת העשרים-וארבע ביום י' בניסן התשפ"א, 23 במרץ 2021.

): לבסוף חשוב לציין שאנו מודעים לכך שמדובר בשינוי בחוק-יסוד שנעשה כבר פעם שנייה, דבר שבוודאי אינו רצוי מבחינת היציבות והוודאות.

): אין זה דבר שגרתי שקובעים הוראת שעה בחוק-יסוד.

): אנו מודעים גם לכך שהוגשו עתירות נגד התיקון מחודש אוגוסט, ובית המשפט אף הוציא בעניין זה צו על תנאי.

): אולם לא צריך להרחיב על כך שאנו מצויים בתקופה לא פשוטה מבחינה בריאותית, כלכלית ופוליטית.

): בכוונתנו לעשות ככל האפשר כדי למנוע קיום מערכת בחירות רביעית בתוך פחות משנתיים, ולסייע למשק לצאת מהמשבר.

): קבלת החוק תחייב את הכנסת ואת הממשלה לדיונים אינטנסיביים ועבודה מאומצת, אך אנו מקווים שנצליח להגיע למצב שבו יעברו שני תקציבי מדינה בהקדם, דבר שיעזור למדינה לצלוח את המשבר בצורה מיטבית.

): אבקש מהכנסת לאשר את ההצעה בקריאה הראשונה ולהחזירה לוועדת הכנסת לשם הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

): כן?

אליהו ברוכי: תודה רבה.

): רצית משהו באמצע?

אליהו ברוכי: לא, הוא לא רצה.

): אבל אני רוצה להוסיף משפט אחד.

): אני מבין את הסיטואציה ואני מבין את התחושה, אבל יש דבר אחד שאני חושב שהוא מוסכם על כל חלקי הבית בכאוס השלטוני שנמצא כרגע – ואנחנו נמצאים בכאוס, אני לא מסתיר, אני חלק מהקואליציה ואנחנו נמצאים בכאוס: אי-העברת תקציב 2020 תשתק את המדינה כולה, ולכן אני חושב שזה צריך להיות משהו שמוסכם על כל הבית.

): גם אם יוצאים לבחירות ב-23 במרץ, כפי שכנראה יהיה – כולנו יודעים מה קורה בחוץ, כנראה נצא לבחירות ב-23 במרץ – תקציב 2020 צריך להיות מונח וצריך לעבור במליאת הכנסת, ואם לא, אנחנו בכאוס שלטוני.

): מיקי, מי כמוך יודע את זה.

): ולכן אני רוצה להציע לאופוזיציה ממקום אמיתי: אתם יודעים הרי, כולנו מודעים למציאות, בסופו של דבר אנחנו יוצאים לבחירות ב-23 במרץ.

): נעביר את החוק הזה בשביל לאפשר להעביר את תקציב 2020 בשבוע הקרוב, בשביל שלא ייווצר באמת כאוס.

): יכול להיות שגם בבחירות הרביעיות לא תהיה הכרעה, ואנחנו נימשך לדיוני תקציב לשלושה-ארבעה חודשים, ואז אנחנו ב-2021 אפילו לא נמצאים במצב שאנחנו 1 חלקי 2020, כפי שאתם מודעים, ולכן אני חושב שהאופוזיציה והקואליציה צריכות להצביע בעד הצעת חוק זו.

): תודה רבה.

סמי אבו שחאדה: זה אומר שתקציב 2021 – – –

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: אנחנו נעבור לרשימת הדוברים, שננעלה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מתן כהנא, ראשון הדוברים, בבקשה.

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, פינדרוס – עומד פה מציע החוק, חברי חבר הכנסת פינדרוס, ומצהיר קבל עם ועולם שברור לחלוטין שאנחנו הולכים לבחירות ב-23 במרץ.

מתן כהנא: אז אני שואל אתכם, חבריי: בשביל זה שכולם יודעים שממילא הולכים לבחירות ב-23 במרץ אנחנו הולכים עכשיו לשנות חוקי-יסוד?

מתן כהנא: אנחנו הולכים לשנות עכשיו חוקי-יסוד כדי לקבל דחייה של שבועיים בבחירות?

מתן כהנא: אנחנו הולכים לשנות חוקי-יסוד כדי לאפשר לשני ראשי הממשלה הכושלים שלנו להמשיך לשחק איזה משחק ביניהם למי יותר נוח ומתי ללכת לבחירות, כשמיליון מובטלים יושבים בבית ואנשים מתים מקורונה?

מתן כהנא: אנחנו, בשביל השבועיים דחייה הזאת שעליה הצהיר פה זה שהגיש את ההצעה, הולכים לשנות חוקי-יסוד.

מתן כהנא: זאת הזניה של כל הכנסת, של חוקי-היסוד האלה, ומה לנו אחר כך כי נלין ששופטי העליון מרשים לעצמם לגעת בחוקי-היסוד שלנו, אם ככה, בכזאת קלות, בכזה זלזול, עולים כאן חוקי-יסוד, כדי להשיג שבועיים הארכה ביציאה לבחירות?

מתן כהנא: זו פשוט בושה וחרפה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

אליהו ברוכי: לפני שהכנסת תתפזר צריך להגיד תודה רבה לכל עובדי המשכן פה.

אליהו ברוכי: תודה.

אליהו ברוכי: בבקשה, חבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת פינדרוס שיצא – כלכלית-טכנית הוא צודק.

מיקי לוי: מה לעשות, ביום ראשון הבא, ב-1 בינואר, יחסרו 5 מיליארד כדי לסיים את החודש.

מיקי לוי: אני אומר לכם, כאוס כלכלי כזה מזמן לא קרה.

מיקי לוי: אבל מה אתם דורשים מאיתנו, ממשלה כמוכם, כושלת?

מיקי לוי: שלוש שנים אין תקציב מדינה, שלוש שנים אנחנו מתחננים אליכם: תביאו תקציב מדינה, אנחנו נצביע בעד.

מיקי לוי: אז היום, בדקה ה-90, אתם באים אלינו, האופוזיציה: תבינו, תצביעו בעד, תגלו אחריות.

מיקי לוי: איזו אחריות אתם גיליתם, ממשלה כושלת שכמותכם?

מיקי לוי: להביא היום תקציב מדינה ליום אחד – ליום אחד – ב-2020, כדי שיהיה כיסוי ב-2021?

מיקי לוי: אז טכנית זה צודק, נכון.

מיקי לוי: אבל מה לעשות, שלוש שנים לא עשיתם חשבון, לא לאזרחי המדינה, לא למדינת ישראל, לא לחברי הכנסת.

מיקי לוי: החזקתם את תקציב המדינה כבן ערובה לצרכים פוליטיים, צרכים פוליטיים של ראש ממשלה כושל, שמחזיק את השוט הזה כנגד האשמות שעומדות מולו.

מיקי לוי: תקציב מדינה שמאפשר לו, בכך שלא יביאו אותו והוא לא יעבור, פתחי מילוט כדי לצאת לבחירות.

מיקי לוי: לא ריחמת על אזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: שלוש שנים המדינה הזו מתנהלת ללא תקציב – פלא.

מיקי לוי: איך זה מתנהל?

מיקי לוי: אני אגיד לכם: כשאין תקציב, אין תוכנית למדינה.

מיקי לוי: אזרחי מדינת ישראל, שלא תחשבו שאם אין תקציב הכול טוב – כשאין תקציב אין תוכנית עבודה.

מיקי לוי: זה אומר שהשרים לא יכולים לתכנן; זה אומר שאי-אפשר לתת את הכסף לאלה שזקוקים לו – לעסקים, לעצמאים, לכל המשק הזה, לחינוך, לבריאות, לשום דבר.

מיקי לוי: יש חמישה-שישה בתי חולים שנמצאים בפני קריסה.

מיקי לוי: ב-1 בחודש הדסה עין כרם, מעייני הישועה, שערי צדק ועוד שני בתי חולים סוגרים מחלקות, כי הם לא קיבלו כסף, כי שלוש שנים אין פה תקציב.

מיקי לוי: היום אתם באים להגיד לנו: תבינו, תצביעו בעד?

מיקי לוי: שלוש שנים לא הבאתם אותו ועכשיו נזכרתם, בדקה ה-90, להביא תקציב – –

אליהו ברוכי: תודה רבה.

מיקי לוי: אני מסיים, אדוני.

אליהו ברוכי: בבקשה.

מיקי לוי: – – ליום אחד.

אוסאמה סעדי: מיקי, תוך שבוע יסיימו.

אוסאמה סעדי: פתאום.

מיקי לוי: לכן אני אומר לכם – –

אליהו ברוכי: אוסאמה, תודה.

מיקי לוי: – – אל תתלו בנו תקוות.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת ווליד טאהא, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת חמד עמאר.

וליד טאהא: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, באמת עולים לכאן חברי כנסת מכל קצות הקשת הפוליטית, וכל אחד מהם מדבר ברוח הדברים שמעניינים את המפלגה שלו, את המנהיג שלו, את האינטרסים המפלגתיים והאישיים שלו.

וליד טאהא: ואנחנו, כנציגי החברה הערבית, צריכים לעלות הנה כדי לדבר בשמם של 1.7 מיליון ערבים, שנמצאים בתקופה הכי קשה שידעה החברה הערבית מאז קום המדינה.

וליד טאהא: אנחנו מדברים על שנה שבה נשברו השיאים במקרי הרצח בחברה הערבית.

וליד טאהא: עברנו 110 הרוגים בשנה אחת, כאשר כנופיות הפשע משתוללות ומטילות אימה על חברה שלמה.

וליד טאהא: אנחנו פה כדי לבקש באופן מיידי לטפל בארגוני הפשע, לפרק את ארגוני הפשע.

וליד טאהא: אנחנו פה כדי לבקש באופן מיידי תוכניות לתכנון ובנייה.

וליד טאהא: רק הלילה נהרסו בחברה הערבית שני בתים, מה שנקרא בשקר – שקר – בנייה לא חוקית.

וליד טאהא: אנחנו מדברים על בנייה, יא חמד, שלא רוצים שתהיה חוקית, ואתה יודע את זה: לא מסירים את החסמים מהתכנון, לא מאפשרים הרחבת שטחי בנייה, ואז גם הורסים לנו את הבתים.

וליד טאהא: אנחנו רוצים באופן מיידי תוכניות לתכנון ובנייה; אנחנו רוצים באופן מיידי תוכנית חומש לתמיכה ברשויות הערביות, שבקושי סוגרות את החודש, בקושי משלמות את המשכורות של העובדים שלהם; אנחנו צריכים תוכנית באופן מיידי לסיוע כלכלי לאזרחים הערבים, שבקושי מסיימים חודש בשל הקשיים שגרמה להם תקופת הקורונה.

וליד טאהא: אנחנו לא נמצאים במשחק של עשירים, אנחנו לא נמצאים במשחק של מי ייקח, מה ומתי – האם המפלגה הזאת תיקח עכשיו או המפלגה ההיא, מי יכופף את היד עבור השני; אנחנו מדברים על חיים ומוות.

וליד טאהא: על חיים ומוות.

וליד טאהא: האזרח היהודי נאבק למען שיפור תנאי חייו, וזה בסדר; אני נאבק על שתי זכויות יסוד שאני לא מקבל אותן כמשהו טבעי: זכות היסוד שלי לחיות, זכות היסוד לחיים – 110 הרוגים בשנה הזאת; והזכות השנייה שלי, הזכות שלי לבית, לקורת גג.

וליד טאהא: מגיע לי בית, מגיעה לי קורת גג.

וליד טאהא: ואני לא מקבל את זה לא כי אני בריון, לא כי אני מפר חוק – כי לא מאשרים לנו תוכניות לבנייה.

וליד טאהא: לאן נלך?

וליד טאהא: היינו 150,000 כשקמה המדינה, היום אנחנו 1.7 מיליון.

וליד טאהא: לאן נלך אם האדם לא יבנה על האדמה הפרטית שלו?

וליד טאהא: אנחנו לא מדברים על בנייה באדמות מדינה, אנחנו מדברים על בנייה באדמה פרטית שלא מאפשרים את הכנסתה לשטחי הבנייה, לשטחי התכנון.

וליד טאהא: ועל כן הצרות של העשירים הן לא הצרות שמעניינות את האזרח הערבי.

וליד טאהא: האזרח הערבי רוצה חיים, רוצה חיים מכובדים, רוצה לבנות בית בפרוצדורה טבעית של להוציא רישיון בנייה.

וליד טאהא: לא מאפשרים לו.

וליד טאהא: הרשות הערבית רוצה לסיים חודש בכבוד, לשלם לעובדים, לנקות את הרחובות, לעסוק בשירותים שוטפים, ואין לה יכולת לעשות זאת.

וליד טאהא: האזרח הערבי היה הכי מופסד בתקופת הקורונה הראשונה.

וליד טאהא: מזה שנה למעלה מ-50% מהאזרחים הערבים נמצאים מתחת לקו האדום של העוני.

וליד טאהא: מי דואג לכל אלה?

וליד טאהא: זה מה שמעניין את האזרח הערבי עכשיו, ללכת כל כמה חודשים לבחירות?

וליד טאהא: ומי יתקצב את הרשויות בתקופת ההמתנה – –

אליהו ברוכי: תודה רבה, נא לסיים.

וליד טאהא: – – תקופת המעבר הזו?

אליהו ברוכי: תודה רבה.

וליד טאהא: זה הדבר האחרון שמעניין את האזרח הערבי.

וליד טאהא: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

אליהו ברוכי: ואחריו יעלה חבר הכנסת עופר כסיף.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני לא יודע למה אנחנו דנים בכלל בהצעת החוק הזאת, כי הבוקר הייתי בישיבת הכנסת, וממלא מקום היושב-ראש אמר באופן ברור: אנחנו בסך הכול דוחים את מועד ההודעה על הבחירות, שיהיו ב-23 בחודש, השבועיים האלה.

חמד עמאר: ואם אתם חושבים שאתם מביאים את זה בשביל להעביר תקציב 2020 – יכולתם לעשות את זה לפני הרבה זמן, אתם מביאים תקציב ליום אחד.

חמד עמאר: עד 31 בדצמבר 2020 צריך להעביר אותו.

חמד עמאר: אז כל ההצגה הזאת שאנחנו עוברים עכשיו זה רק בשביל דבר אחד: להגיד מי אשם בתאריך הבחירות, מי אשם בהקדמת הבחירות, האם הליכוד או כחול לבן.

חמד עמאר: כל מי שיושב בממשלה אשם בהקדמת הבחירות.

חמד עמאר: כל מי שיושב בממשלה.

חמד עמאר: אבל לדבר החשוב: מחר, אדוני היושב-ראש, מתקיים דיון בבית המשפט העליון בנושא חוק הלאום.

חמד עמאר: פורום עורכי הדין הדרוזים, עם הרבה עמותות אחרות דרוזיות, כולל אני, כולל כמה חברי כנסת לשעבר, אנחנו חתומים על הבג"ץ.

חמד עמאר: אני מקווה שבית המשפט ייתן סעד בנושא.

חמד עמאר: אנחנו כישראל ביתנו אמרנו מההתחלה, גם היושב-ראש: בואו ניקח את מגילת העצמאות, נהפוך אותה לחוק-יסוד, ועל בסיסה תתבסס החוקה של מדינת ישראל.

חמד עמאר: לא נעשה הדבר הזה.

חמד עמאר: ואני אגיד לך, אדוני היושב-ראש, שמעתי את חברי טאהא מדבר על הנושא של תכנון ובנייה.

חמד עמאר: אני אומר לך: נושא התכנון והבנייה הוא הנושא החם ביותר גם במגזר הדרוזי.

חמד עמאר: צעיר לא יכול לבנות את הבית שלו.

חמד עמאר: רק לפני שבוע הגיעו אליי שני קצינים, ואני אומר "שני קצינים" כי שניהם באמת אנשים מיוחדים, ביחידות הכי נבחרות במדינת ישראל, בצה"ל, שאומרים לי: אין לנו חשמל, אין לנו חשמל בבית.

חמד עמאר: אנחנו גרים בבית 15 שנה ואין לנו חשמל.

חמד עמאר: הרי המדינה לא הולכת להרוס להם את הבתים, ואנחנו יודעים שבאיזשהו שלב נסדיר את העניין.

חמד עמאר: למה לתת להם לסבול בחורף הקשה הזה, לשני הצעירים מחורפיש?

חמד עמאר: אני יודע שמאוד קר שם בחורף.

חמד עמאר: הם חוזרים מהצבא הביתה, לילדים הקטנים שלהם, והם רואים שהם בלי חשמל.

חמד עמאר: הם תלויים בשכן שיביא להם חשמל, מרחק של 500–1,000 מטר.

חמד עמאר: האם באותו יום גשום וקר, כשינותק החשמל, הוא ישאיר את הילדים והאישה לבד בבית בלי חשמל?

חמד עמאר: זה המצב שלנו היום.

חמד עמאר: אני מקווה שמחר נקבל סעד מבית המשפט העליון.

חמד עמאר: אני מקווה שהצעת החוק הזאת תיפול ושנלך כמה שיותר מהר לבחירות.

חמד עמאר: וכל מי שאשם, יושב סביב, בממשלה, בקואליציה.

חמד עמאר: אתם רציתם את הבחירות האלה, אבל רציתם להפיל את זה אחד על השני.

חמד עמאר: מי אשם בבחירות האלה?

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה.

אליהו ברוכי: אחריו – חברת הכנסת אורלי פרומן.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, דובר היום רבות על המוטציה החדשה שמצאו בבריטניה, ואני חייב להגיד שלנו יש כבר מוטציה מזמן, שנקראת ממשלת ישראל.

עופר כסיף: ממשלת ישראל היא מוטציה מלכתחילה.

עופר כסיף: דרך אגב, היא לא מוטציה גנטית, נקודתית, היא מה שמכונה בשפה המקצועית מוטציה כרומוזומלית – דרך משל, כמובן.

עופר כסיף: למה?

עופר כסיף: משום שלא חבר ממשלה אחד פגוע בהתנהלותו אלא מספר רב שלהם, אם לא כולם.

עופר כסיף: ממשלת גנציהו, הייתי קורא לה, עברה מוטציה, קודם כול מממשלה שמשרתת את הציבור לממשלה שהפכה לאדון ולכובל את הציבור.

עופר כסיף: ממשלה שאמורה להיות צוות של אינדיבידואלים שחושבים הפכה לעדר שהולך כעיוור אחרי משיח שקר נכלולי.

עופר כסיף: עומד פה כל שבוע, וגם היום, כהרגלו, השר אמסלם – סר הטעם, סר בסמ"ך, כמובן.

עופר כסיף: ברבורי ההבל שלו כבר שברו כל שיא.

עופר כסיף: הסתה, רגשי נחיתות – שמנוצלים על ידי הבוס שלו, דרך אגב – נגד זילבר, נגד מנדלבליט, נגד התקשורת, נגד האליטה.

עופר כסיף: הוא קורא יפה את דף המסרים מבלפור.

עופר כסיף: לא מדובר פה על אליטה, מדובר פה, אם כבר, על מעמדות שליטים.

עופר כסיף: וכשמדובר על מעמדות שליטים, אותם מעמדות הם אלה שבדיוק אליהם שייך הרודן מבלפור, וחבר מרעיו.

עופר כסיף: הם אלה שנכון לראות בהם מעמדות שליטים ונצלניים.

עופר כסיף: אמסלם והאחרים, אותו סר הטעם בסמ"ך, כאמור קורא את דף המסרים מבלפור ומסב את תשומת הלב או מנסה להסב את תשומת הלב מכישלונות הממשלה להסתה, לשנאה, והכול על בסיס שקרים.

עופר כסיף: והיום הוא עוד הוסיף חטא על פשע וכזב על שקר, כאשר דיבר עליהם כאילו הם דואגים לפריפריה, למוחלשים.

עופר כסיף: אז בואו נראה כמה נתונים מהתקופה של הקורונה – הממשלה שדואגת למוחלשים ולפריפריה.

עופר כסיף: מתוך דוח העוני של ארגון לתת, שפורסם ממש לאחרונה, שיעור העוני בישראל עומד על קרוב ל-30%.

עופר כסיף: מי אשם?

עופר כסיף: תחת ממשלת נתניהו וסר הטעם וחבריהם 268,000 משקי בית הצטרפו למעגל העוני בזמן הקורונה; 39% זה שיעור משקי הבית במצוקה כלכלית – זה עלה בהרבה; מעמד הביניים התכווץ ב-15.5%; קרוב ל-11% – שיעור משקי הבית שנאלצו לוותר על מזון.

אליהו ברוכי: נא לסיים.

עופר כסיף: עוד כמה שניות, ברשותך, אדוני.

אליהו ברוכי: שניות, בבקשה.

עופר כסיף: עלה ב-70% הצורך בסיוע מגורמים חיצוניים; 58% מהמידרדרים למצוקה כלכלית אינם בעלי השכלה גבוהה, גם בגלל הממשלה; אי-ביטחון תזונתי – 22.6% משפחות חיות באי-ביטחון תזונתי בארץ.

עופר כסיף: יש פה אין ספור נתונים שאין לי זמן לקרוא, כולל משפחות שצריכות לוותר על רכישת תרופות – כמעט 62%.

עופר כסיף: זאת הדאגה?

אליהו ברוכי: נא לסיים, בבקשה.

עופר כסיף: אני מסיים.

אליהו ברוכי: כבר אמרת את זה קודם.

עופר כסיף: זאת הדאגה לפריפריה שמוכר לנו כאן סר הטעם כל שבוע.

אליהו ברוכי: תודה, תודה.

עופר כסיף: הכנסת הזאת צריכה להתפזר והממשלה הזאת צריכה ללכת הביתה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת אורלי פרומן.

אליהו ברוכי: אחריה – חבר הכנסת אלעזר שטרן, ואחריו – חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אתם אלה שחושבים להצביע על הישארותה של הממשלה הכושלת הזאת, אני באמת לא מבינה מה אתם נלחמים לשמר.

אורלי פרומן: איזה דבר טוב צמח מהקואליציה הזו, שנוצרה בצורה עקומה כמו עץ ששתלו אותו עקום?

אורלי פרומן: אין לה סיכוי להתיישר, הקואליציה הדו-ראשית הזו, כזה מושך לכאן, ההוא מושך לשם – פשוט עקום.

אורלי פרומן: חבריי דיברו פה על אינטרסים זרים שמכתיבים מדיניות.

אורלי פרומן: והינה, רק היום בוועדת החינוך הסבירה לי בגמגום נציגת משרד האוצר כי יהיה קשה ומורכב להעביר את חוק חינוך חינם לילדים מגיל לידה.

אורלי פרומן: להעביר יחידה למשרד החינוך – מורכב ויקר, ממש בלתי אפשרי.

אורלי פרומן: כל זאת כשאנחנו כולנו היינו עדים לפתיחה של משרדים חדשים, העברה של תחומים ממשרד למשרד, תוך התעלמות מכל מורכבות ומכל קושי.

אורלי פרומן: זה ממש קרה פה לפני כמה שעות, גם היום.

אורלי פרומן: משרדים חדשים צצו עם מנגנונים שלמים ותקציבים – מיליארדי שקלים מהתקציב, שלא קיים.

אורלי פרומן: אז כשרוצים הכול אפשרי.

אורלי פרומן: כן, כשראש הממשלה רוצה, הכול אפשרי.

אורלי פרומן: האם אין עדיפות לחינוך, אדוני ראש הממשלה, מגיל לידה?

אורלי פרומן: לא הוצאה כספית סתמית אלא השקעה בעתידנו, בצמצום הפערים ובהרחבת מעגלי התעסוקה ופריון המשק.

אורלי פרומן: זה צריך להיות האינטרס מספר אחת להכתבת המדיניות.

אורלי פרומן: כי התינוקות האלו של היום הם העתיד.

אורלי פרומן: אילולא הם, לא יהיו לכם משרדים חדשים.

אורלי פרומן: הם המתיישבים העתידיים של משרדי ההתיישבות, הם הסטודנטים והמרצים של משרד ההשכלה הגבוהה, הם דור העתיד של משרד הסייבר והדיגיטל, הם המתמחים ברפואה במערכת הבריאות, אותם אלו שאתם, הממשלה הזו, ממשיכה להתעלל בהם עם 26 שעות תורנות.

אורלי פרומן: והם, כמו כל דור, החיילים העתידיים של משרד הביטחון.

אורלי פרומן: התינוקות הללו הם האוצר הגדול של כל משרד שמהסס להשקיע בהם ורואה את ההוצאה ולא את התנובה.

אורלי פרומן: אם אדם הוא תבנית נוף מולדתו, אני קוראת היום לכולכם לשבור את התבנית הנוכחית ולספק לדור העתיד תבנית אחרת, ראויה, שמיטיבה איתם מיום לידתם ומנחילה להם אהבת אדם, אהבת הדעת ואהבת הארץ.

אורלי פרומן: מולדת שבה מוסר ושלטון צועדים יחד.

אורלי פרומן: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אלעזר שטרן.

אליהו ברוכי: אחריו – חבר הכנסת סעיד אלחרומי, ואחריו – חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, עמיתיי השרים, חבריי חברי הכנסת, די.

אלעזר שטרן: די.

אלעזר שטרן: אני באמת חושב שגם אנחנו צריכים לדעת מתי הגזמנו.

אלעזר שטרן: מתי המאסנו על אזרחי מדינת ישראל את המושג הזה של פוליטיקה.

אלעזר שטרן: מתי מסתכלים עלינו, ולא משנה אם אנחנו קואליציה או אופוזיציה, שואלים אותנו: מה אתם עושים שם?

אלעזר שטרן: חינכנו אותם, לימדנו אותם, אמרנו להם לעשות טוב, ואנחנו עושים רע.

אלעזר שטרן: עוד יום נמשוך, עוד שבועיים תמשכו, ראש הממשלה, ראש הממשלה החליפי, שר החוץ, שר האוצר, שר המשפטים.

אלעזר שטרן: די.

אלעזר שטרן: די באמת.

אלעזר שטרן: אנחנו יושבים היום בוועדת הכנסת, מסתכלים על היושב-ראש שמנהל אותה ויודעים שהוא לא מאמין למה שהוא אומר.

אלעזר שטרן: אומרים שיש חוק לעוד שבועיים, ועד אז יהיה תקציב 2021.

אלעזר שטרן: ואם לא יהיה, נלך אז לבחירות.

אלעזר שטרן: וכולם יודעים שהולכים לבחירות.

אלעזר שטרן: השר ליצמן, רק אולי יותר טוב ללכת לבחירות ארבעה ימים לפני פסח, כדי שאולי גם לא נעבוד, אולי יהיה לנו פטור מההכנות לפסח, אולי רוצים לדחות את זה.

יעקב ליצמן: ביעור חמץ.

אלעזר שטרן: ביעור חמץ צריך לעשות היום, אתה יודע את זה.

אלעזר שטרן: אבל אני אומר באמת, אנחנו מסתכלים, מנסים להסתכל מהצד.

אלעזר שטרן: אנחנו הולכים לבתים שלנו, הולכים לשכונות שלנו, מקבלים טלפונים, מסתכלים על הפנים של האנשים.

אלעזר שטרן: קורונה זה אירוע לכולנו.

אלעזר שטרן: ולקורונה יש תוצאות – יש אבטלה, יש בתי ספר סגורים, יש אנשי תעשייה, אנשי הייטק – אומרים להם: תיסעו, תחזרו; כן סגר, לא סגר; כן בידוד, לא בידוד; יש מנהל, אין מנהל.

אלעזר שטרן: אז בואו נעצור את זה.

אלעזר שטרן: אז בואו נעצור את זה.

אלעזר שטרן: הרי אנחנו יודעים, וגם אתם בקואליציה יודעים שלממשלה הזאת אין תוחלת.

אלעזר שטרן: היא לא מתפקדת.

אלעזר שטרן: לרוב שרי החוץ מהכורסאות והמכוניות נמאס להיות שם.

אלעזר שטרן: אנחנו ישבנו למעלה.

אלעזר שטרן: אני אמרתי: אני, כשיצאתי בפעם השנייה עם אשתי, הבאתי חבר.

אלעזר שטרן: אמרו לי: תגיד, אתה השתגעת; אתה פעם שנייה יוצא עם בחורה, מה אתה מביא חבר?

אלעזר שטרן: אמרתי: אני ראיתי הרבה חברים שאכלו אותה, אני צריך מישהו מהצד שיגיד לי אם אני בכיוון.

אלעזר שטרן: אומרים לי: תגיד, מאיפה למדת את זה?

אלעזר שטרן: אמרתי: תראו, אני יכולתי להיות מג"ד – אתה יודע את זה, יאיר.

אלעזר שטרן: בסוף אתה לוקח סמל בן 20, ואומר לו: תעלה על הגבעה.

אלעזר שטרן: יש דברים שכשאני בתוך המציאות, אני בתוך הקרב – אני לא רואה.

אלעזר שטרן: צריך מישהו, גם אם הוא צעיר ממני ב-20 שנה, גם אם הוא לא שר, גם אם אין לו שני אאודי, שיסתכל על הגבעה רגע בצד ויגיד: תגידו, זה אתם?

אלעזר שטרן: זה אתם שחינכתם אותנו?

יאיר גולן: אני העדפתי את הדוגמה עם הדייט.

אלעזר שטרן: לא, הדייט יצא מצוין.

אלעזר שטרן: אתה יודע מה ההבדל?

אליהו ברוכי: נא לסיים.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אלעזר שטרן: שבדייט הוא אמר לי: שטרן, אם אתה לא לוקח, אני לוקח.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אלעזר שטרן: הבנת?

אלעזר שטרן: פה זה בדיוק ההפך.

אלעזר שטרן: פה אנחנו אומרים להם: די.

אליהו ברוכי: תודה.

אלעזר שטרן: הרב רפי, שר ירושלים, נדמה לי, באמת, תצא קצת החוצה, תסתכל – –

אליהו ברוכי: תודה רבה, חבר הכנסת אלעזר שטרן.

אלעזר שטרן: – – מה אומרים גם התלמידים שלך על איך אתם נראים – –

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אלעזר שטרן: – – על איך כולנו נראים יחד.

אלעזר שטרן: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת סעיד אלחרומי – אינו נוכח.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח – – –

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': פה, פה.

אליהו ברוכי: שחררו אותך, אני מבין.

בצלאל סמוטריץ': מה?

אליהו ברוכי: השוטר שחרר אותך.

אליהו ברוכי: בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, חבריי השרים, חבריי חברי הכנסת, הפער בין המקום שאני מגיע ממנו ובין הדיון הזה ממחיש את הניתוק.

בצלאל סמוטריץ': זה באמת מסוג הרגעים שבהם קשה להיות חבר כנסת במדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': איבדנו הלילה רעיה ואם לשישה ילדים בפיגוע רצחני נורא ואיום בצפון השומרון.

בצלאל סמוטריץ': עברנו אירוע טרגי, שלא משנה בכלל מה הרקע שלו – אסור שהוא יסתיים באופן הזה, וכל כך הרבה אנשים כואבים ובוכים ומתאבלים.

בצלאל סמוטריץ': וזה מצטרף לכאב יום-יומי של אנשים, שמאבדים את הפרנסה, את הכבוד העצמי, את שלום הבית והמשפחה.

בצלאל סמוטריץ': ואו-טו-טו, למניינם, 1 בינואר, ואין תקציב, מה שאומר שיתוק של משרדי הממשלה: אין יותר מענקי קורונה.

בצלאל סמוטריץ': אין יותר שירותים לאזרח, ואנשים שואלים את עצמם: מה אני עושה מחר בבוקר?

בצלאל סמוטריץ': ושני ראשי הממשלה מתעסקים, תסלחו לי, בלצייץ אחד על השני מי חי בסרט.

בצלאל סמוטריץ': תתביישו לכם.

בצלאל סמוטריץ': וכולנו, מימין ומשמאל, דתיים וחילונים, יהודים וערבים – על מה אנחנו צריכים להצביע עכשיו?

בצלאל סמוטריץ': אתם חושבים שנוח לנו, קל לנו כאופוזיציה, לפזר את הכנסת הזאת וללכת לבחירות בתקופה הזאת?

בצלאל סמוטריץ': חודשים, בניגוד לדנ"א שלנו כאופוזיציה, התנגדנו לבחירות.

בצלאל סמוטריץ': אתם יודעים את זה כקואליציה.

בצלאל סמוטריץ': תמכנו בעוד חוק, בעוד חוק, בעוד חוק שהבאתם.

בצלאל סמוטריץ': התוכניות שלכם לקורונה – יותר טובות, פחות טובות – עברו פה אחד בוועדת הכספים, כי גילינו אחריות, כי הבנו שישראל לפני הכול זאת לא סיסמה, זאת אחריות, זאת מחויבות שלנו כשליחי ציבור.

בצלאל סמוטריץ': איך אפשר ככה לנהל מדינה?

בצלאל סמוטריץ': איך אתם מסוגלים להסתכל בעיניים של אזרחי מדינת ישראל – ותסלחו לי שאני שוב חוזר לזה – שקוברים את מתיהם היום?

בצלאל סמוטריץ': הם מסתכלים עלינו, על הבית הזה, ולא מבינים איך יכול להיות שאין תקציב.

בצלאל סמוטריץ': דיברתם על אחדות.

בצלאל סמוטריץ': אני בנאום הראשון שלי פה אחרי הקמת ממשלת האחדות התפללתי, פרגנתי, החמאתי, קיוויתי שאתם באים לדבר הזה באמת בכוונות אמיתיות.

בצלאל סמוטריץ': אז מה אם אנחנו בחוץ?

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא העניין בכלל.

בצלאל סמוטריץ': אני ממש, אני מתחנן מכולנו בבית הזה, וזה נראה שהבחירות עכשיו הן כבר בלתי נמנעות – –

אליהו ברוכי: נא לסיים.

בצלאל סמוטריץ': אני מסיים, היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': – – באמת מדם ליבי, שאחרי הבחירות האלה ניתן לעם ישראל משהו אחר.

בצלאל סמוטריץ': מגיע לו, אחרי שנתיים, להגיע למנוחה ולנחלה – –

אליהו ברוכי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': – – שנתעסק במה שכואב לו, בחיים האמיתיים שלו, ביום-יום, ולא בפוליטיקות קטנות.

אליהו ברוכי: תודה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת ישראל אייכלר, ואחריו – חבר הכנסת רם בן ברק.

ישראל אייכלר: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, חברי הכנסת, באין חזון ייפרע עם.

ישראל אייכלר: אף אחד מאזרחי מדינת ישראל, ואולי גם מחברי הכנסת והשרים, לא יכול להסביר לעצמו ולאחרים באיזו מערבולת אנחנו חיים, על מה הכנסת מתפזרת ואיזו תקווה מחכה לה לאחר הבחירות, לאחר ארבע פעמים שהולכים לבוחר.

ישראל אייכלר: אפשר להסביר את זה בהרבה הסברים מבניים.

ישראל אייכלר: אני הצעתי כבר את ההסבר שלי.

ישראל אייכלר: כל אחד יכול להבין, שהקואליציה, שהממשל הקואליציוני מורכב מפאזל של מפלגות; זה לא נשיא ארצות הברית שנבחר והוא הנשיא, וכל ה-50% שהצביעו למישהו אחר לא שווים כלום, אלא כל אחד, בקואליציה או באופוזיציה, יכול להיות שותף בעשייה הציבורית על ידי זה שיש מפלגות קטנות וגדולות.

ישראל אייכלר: הסיפור הזה של העלאת אחוז החסימה, שיצר גושים שאינם יכולים להתחבר – הגושים האלה נוכחים במדינת ישראל ופוגעים בכל אזרחי ישראל.

ישראל אייכלר: שלוש-ארבע פעמים, פעם אחר פעם, הולכים לבחירות, ואי-אפשר להקים קואליציה.

ישראל אייכלר: וגם הפעם, אם זה יהיה באותו אחוז, יהיה אותו מצב.

ישראל אייכלר: אבל נעזוב את השאלה המבנית, נדבר יותר על השאלה התוכנית, מבחינת התוכן.

ישראל אייכלר: כולם מדברים על זה, וכולם צודקים בטענה שיש לנו שנת קורונה נוראה שכזאת ואיך יכול להיות שכשההיסטוריה תכתוב את פרשת הקורונה היא תספר שבאותו זמן על ספינת הטיטניק של הקורונה, המנגנים ניגנו, המלצרים מלצרו והפוליטיקה התנהלה.

ישראל אייכלר: אף אחד לא יאמין.

ישראל אייכלר: עכשיו, אדוני היושב-ראש, כשהקדוש ברוך הוא שלח לנו את החיסונים וישראל קיבלה את זה מהראשונים, זאת ממש בשורה טובה.

ישראל אייכלר: בעזרת השם, אנחנו מקווים שזה יצליח ונוכל לצאת מן האפלה הנוראה הזאת של הקורונה.

ישראל אייכלר: אז במקום שאנחנו נתחיל לשקם את הכלכלה ואת החברה ונבין את הנזק הגדול והנורא שנעשה בתקופת הקורונה, אנחנו הולכים ומתפזרים ולא מביאים שום בשורה.

ישראל אייכלר: לכן אני לא יודע אם יש עדיין למי לדבר, כי נדמה לי שכולם נגררים כמו בסחרחרת, במערבולת בים בספינה טרופה, אבל אני מעז לבקש מבני גנץ, שהוכיח הרבה הרבה יושרה ותום לב, שעוד היום ועוד הלילה יחשוב על מה שטוב למדינת ישראל וכן יחזור, ועם ראש הממשלה בנימין נתניהו יקים ממשלה יציבה כמה שאפשר, על בסיס מוסכם של דברים שמוסכמים על כולם, ובלי לנסות ללכת בכוח.

ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד גם – לא לניסנקורן אישית אבל למושג שנקרא ניסנקורן – מר ניסנקורן צריך לדעת שפוליטיקה, חיי ציבור ושותפות בין ציבורים לא הולכים בכוח הזרוע.

ישראל אייכלר: גם אם כרגע יש לך את משרד המשפטים וגם אם כרגע המערכת המשפטית חושבת שהיא יכולה להיות דיקטטורה, לא כך אפשר לנהל מדינה.

רם בן ברק: ישראל, אין לך מילה לומר לנתניהו, העבריין הראשי במצב שאליו נקלענו?

רם בן ברק: אין לך מילה להגיד עליו?

רם בן ברק: איזו בקשה קטנה, להגיד: ראש הממשלה, אולי תהיה קצת פחות מושחת, לשם שינוי?

אליהו ברוכי: תודה רבה.

ישראל אייכלר: אם לא היית אומר שהוא עבריין, ובכך עברת על החוק שאומר שכל אדם הוא זכאי עד שיוכח אחרת, הייתי אומר לו מילה.

רם בן ברק: נאשם בפלילים.

ישראל אייכלר: הייתי אומר לו מילה.

ישראל אייכלר: אני מוכן לומר גם לו מילה, ואני אגיד לו שהוא צריך ויכול לעשות את הדברים האלה.

ישראל אייכלר: הוא עשה דברים הרבה יותר גדולים.

ישראל אייכלר: אם הוא יכול לעשות הסכמים עם כל העולם, הוא יכול לעשות הסכם גם עם בני גנץ.

ישראל אייכלר: אבל יש לי תחושה שבני גנץ עצמו היה רוצה את הדבר הזה.

ישראל אייכלר: הוא פוחד שהוא יישאר לבד.

ישראל אייכלר: אני בטוח שגם בכחול לבן יש עוד אנשים אחראיים.

ישראל אייכלר: עוד הלילה – אם יהיו כאלה שירצו לפרוש, שיפרשו.

ישראל אייכלר: עוד הלילה, בנימין גנץ, אני קורא לך – אם זה שווה איזו קריאה, אם אתה עוד יכול, אם אתה לא פוחד – ללכת, להקים ממשלה לארבע שנים.

ישראל אייכלר: תגיעו להסדרים, כי עם ישראל צריך ממשלה יציבה, ובעוד ארבע שנים, בעזרת השם – או שאתה או שמישהו אחר – – –

עידן רול: עם ישראל לא מעוניין בהם.

ישראל אייכלר: עם ישראל מעוניין בהם יותר מאשר בך, והעם הוכיח את זה שלוש פעמים.

עידן רול: עם ישראל – – –

ישראל אייכלר: עם ישראל בחר בבני גנץ.

ישראל אייכלר: גם הצד שבחרו בך בחרו בבני גנץ ולא בך.

ישראל אייכלר: עם ישראל שבחרו בנתניהו גם רוצים את נתניהו.

עידן רול: בסקרים אנחנו – – –

ישראל אייכלר: לכן, אדוני היושב-ראש, אני קורא ברגע האחרון: התעשתו, בנימין נתניהו, בני גנץ.

ישראל אייכלר: תקימו את הממשלה מחדש, ולא ללכת לבחירות ולשרוף 3 מיליארדים שלנו.

ישראל אייכלר: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת רם בן ברק, ואחריו – חבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני לא רוצה לדבר על הממשלה הזאת.

רם בן ברק: אין מה לדבר עליה.

רם בן ברק: זאת ממשלה גרועה.

רם בן ברק: כל יום שיעבור כשהיא מתפקדת זה נזק למדינת ישראל.

רם בן ברק: היא צריכה הייתה להתפזר מזמן, ואני מקווה שהיא תתפזר מחר בלילה.

רם בן ברק: לא מזמן ראיתי קריקטורה מאוד מעניינת, ובה עומד נתניהו ומאחוריו יורד מבול, והוא נואם ואומר:

רם בן ברק: תראו לאיזה הישגים כבירים אני לוקח אתכם – ברגעים אלה ממש, בעוד אנחנו מדברים, אני ממלא את הכינרת.

רם בן ברק: אני חושב שהקריקטורה הזאת מייצגת את נתניהו בחלק גדול מאוד, במה שהוא מתאר.

רם בן ברק: ההישגים הכבירים שלו, הרבה מאוד מהדברים שאתה עושה היום, קורים לא בגלל אלא למרות.

רם בן ברק: הם קורים כי הם צריכים לקרות.

רם בן ברק: דוגמה אחת היא הנורמליזציה עם מרוקו, שאני מקווה שתגיע בקרוב.

רם בן ברק: לא בגללך היא קרתה, לא אתה הבאת אותה.

רם בן ברק: אני מזכיר לך, נתניהו, שמשרד אינטרסים, כמו זה שאומרים שייפתח בקרוב, נפתח מייד אחרי החתימה על הסכמי אוסלו, וראש הממשלה דאז יצחק רבין, זיכרונו לברכה, סיכם על פתיחת משרד האינטרסים הזה מייד לאחר ועידת קזבלנקה ב-1994.

רם בן ברק: הנורמליזציה עם מרוקו, שאני גאה שהיה לי חלק בה, קורית כי האינטרסים הבשילו לכלל מעשה, ולא מעט בזכות וושינגטון, כמו שאר ההסכמים.

רם בן ברק: נוצר מצב שיוזמה ישראלית לקידום אינטרסים אמריקאיים ואינטרסים מרוקאיים הובילו לזה שאנחנו הרווחנו פתיחת נציגות.

רם בן ברק: אני מאוד שמח על כך, ואני אפילו מברך אותך, אדוני ראש הממשלה, על זה שזכית להיות זה שיחתום על ההסכמים, אבל הם לא קרו בגללך, נתניהו.

רם בן ברק: אפשר אפילו להגיד שהם קרו למרות שאתה ראש ממשלת ישראל, ומי כמוך יודע איך בהדלפות מכוונות בשנתיים האחרונות ובלרוץ לספר לחבר'ה כמעט הכשלת את המהלך.

רם בן ברק: מי כמוך יודע שהדבר הזה קרה לא בגלל נתניהו אלא למרות נתניהו.

רם בן ברק: אז אני מאחל לך טקס חתימה נעים.

רם בן ברק: אני מקווה שלא תטרפד אותו בהתבטאויות, כמו שעשית לא מזמן אל מול סעודיה, ומאחל לנו ולאחינו המרוקאים שניהנה כולנו מיחסי נורמליזציה ושלום טובים.

רם בן ברק: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יואב סגלוביץ', בבקשה.

אליהו ברוכי: אחריו – חבר הכנסת אופיר סופר.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב בראש, חבריי חברי הכנסת, תגידו, חברי הקואליציה, כחול לבן, הליכוד וכל השאר, מי כותב לכם את החומר?

יואב סגלוביץ': כאילו, חייב להיות מישהו שכותב לכם חומר.

יואב סגלוביץ': לא יכול להיות שלבד חשבתם על הרעיונות האלה.

אורנה ברביבאי: מישהו נותן להם.

יואב סגלוביץ': יש מישהו שכותב לכם את החומר, אבל אני לא משוכנע, מניסיון העבר שלי, שכשאתם כותבים אותו או מדברים עליו, אתם לא משתמשים בחומר.

יואב סגלוביץ': אני לפעמים מרגיש כאילו הלגליזציה כבר כאן.

יואב סגלוביץ': מה גורם להצעת חוק כזאת, שמגיעה לפה היום – חוק-יסוד, דרך אגב?

יואב סגלוביץ': שמענו את חבר הכנסת פינדרוס: אני יודע את הזהירות הנדרשת בחוקי-יסוד.

יואב סגלוביץ': באמת אתם יודעים?

יואב סגלוביץ': שיניתם את חוקי-היסוד בהינד עפעף באמצע הלילה.

יואב סגלוביץ': עד כדי כך הייתם טיפשים שאני בוועדה בזמנו שדנה בשינוי של אותה ממשלת חליפים, אמרתי להם: תקשיבו, 70 חברי כנסת זה לא חוקתי – וה-80 שיש שם בפנים.

יואב סגלוביץ': הם עשו לי ביד ככה, כי הם מיהרו.

יואב סגלוביץ': מי כותב לכם את החומר כשאתם באים לפה היום, לכנסת הזאת, לספר לנו איזה סיפור מופרך בזמן שאתם לא מדברים אחד עם השני?

יואב סגלוביץ': כחול לבן בהדלקת נרות נכנסו לבידוד.

יואב סגלוביץ': למזלם יש להם תירוץ: הם מבודדים.

יואב סגלוביץ': הם בודדו את עצמם מהערכים שבשבילם הם הלכו איתנו.

יואב סגלוביץ': כן, אנחנו הלכנו איתכם עם ערכים ברורים, ומה היה?

יואב סגלוביץ': מצאתם את עצמכם נושאים על אלונקה ראש ממשלה נאשם בשוחד.

יואב סגלוביץ': את הערכים שמתם בצד.

יואב סגלוביץ': אמרתם: נבוא נאסוף אותם אחר כך.

יואב סגלוביץ': ערכים לא אוספים אחר כך.

יואב סגלוביץ': זה נכון, צריך להגיע לפשרות, אבל לא מתפשרים על הדבר שבגינו אתה הולך וקורא: בואו איתי.

יואב סגלוביץ': את זה לא עושים.

יואב סגלוביץ': אז כן, אתם בבידוד ולא רק שאתם בבידוד, אתם גם בפיצול, כי יש אנשים אצלכם שהבינו פתאום – וואו, הם מסתכלים אחורה, לא מוצאים את הערכים.

יואב סגלוביץ': איפה שמנו אותם?

יואב סגלוביץ': במסדרון?

יואב סגלוביץ': בחדר?

יואב סגלוביץ': היכן?

יואב סגלוביץ': מי כותב לכם את החומר, את החומר שאת כותבים ואתם מגישים לנו כאן?

יואב סגלוביץ': אנחנו צריכים בסוף להישיר מבט לציבור ולהסביר מדוע הולכים לבחירות האלה.

יואב סגלוביץ': אז מה אתם מספרים סיפור שב-5 בינואר יהיה תקציב 2020–2021 כשגבי אשכנזי אומר: עד אוקטובר, אם לא – אין בלתו, ומאז לא שומעים על גבי אשכנזי מילה והוא לא אומר מילה?

יואב סגלוביץ': כל האנשים שישבו פה בספסלים יחד איתנו וצקצקו בלשונם דקה אחרי שהם היו בקואליציה, וקראו לנו: אתם לא מבינים, אתם עכשיו נושאים, חבריי בכחול לבן, שני אנשים על אלונקה: האחד שמו בנימין נתניהו, והשני שמו בני גנץ, והערכים שלכם במבואה.

יואב סגלוביץ': ולאנשי הליכוד, שמה שמאפיין אותם בכל השנה האחרונה הוא שקט הס מערכים, אתם נמצאים תחת האלונקה, ואתם מתנשפים שם.

יואב סגלוביץ': מהרגע שאתם מתנשפים – בא גדעון סער ואמר ועשה מעשה, אומנם באיחור, אבל עשה מעשה, ואמר: עד כאן; מה אתם עושים?

יואב סגלוביץ': מנאצים דקה אחרי זה.

יואב סגלוביץ': אז כן, אתם גם סוחבים אלונקה, אבל אתם מובילים את כולנו באלונקה הזאת לעברי פי פחת, לשם אתם לוקחים אותנו.

יואב סגלוביץ': אז מי כותב לכם את החומר אני לא יודע, אבל החומר שאתם משתמשים בו הוא כנראה חומר משובח, ששיבש את דעתכם עליכם לגמרי.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אופיר סופר.

אליהו ברוכי: אחריו – חברת הכנסת איילת שקד.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חבריי השרים, הבוקר התברר לנו על הרצח המזעזע של אסתר הורגן, השם ייקום דמה, ועדיין פרטי האירוע אינם ידועים.

אופיר סופר: אך ככל שהם ידועים, אנחנו יודעים עד כמה הרצח הזה היה ברוטלי, עד כמה פראי אדם עשו אותו ומול איזה – קשה לומר על זה "חומר אנושי" – מול איזה תתי-אדם, מול איזה חיות אנחנו צריכים להתמודד כאן, במאבק שלנו על הארץ הזאת.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קשה ללכת לבחירות תוך כדי משבר קורונה.

אופיר סופר: זה אולי אפילו לא אחראי ונראה קצת מסוכן.

אופיר סופר: אבל צריך לומר שהממשלה הזו נכשלה בבריאות, נכשלה בכלכלה, נכשלה בחינוך ילדי ישראל.

אופיר סופר: היא נכשלה בגלל הזחיחות, בגלל הציניות שהיא לא טורחת לוותר עליה אפילו לכמה דקות.

אופיר סופר: אתמול, מייד לאחר היוודע הסכם הפשרה, יצאו הודעות מבישות, מזלזלות, שבזות לאזרחי ישראל, מטעם סיעת הליכוד ומטעם סיעת כחול לבן.

אופיר סופר: אני אגיד בכנות שקיוויתי שילדיי לא ייחשפו להודעות האלה.

אופיר סופר: כמה בושה, כמה בוז יש בהן, כמה שפלות להנהגה הנוכחית של מדינת ישראל.

אופיר סופר: ממש קיוויתי שילדיי לא יראו את התוכן הזה.

אופיר סופר: מה הם יחושו כלפי המנהיגות בישראל?

אופיר סופר: וכל הכישלון הזה קורה בגלל הזחיחות הזאת.

אופיר סופר: אנחנו צריכים ללכת לבחירות מהירות, קצרות ותכליתיות.

אופיר סופר: זה נכון, זה מסוכן, אבל כל יום בניהול המוטציה הדו-ראשית הזאת מסוכן הרבה יותר.

אופיר סופר: קרה גם אירוע קשה היום בבנימין, זה אירוע שצריך להיחקר בכובד ראש.

אופיר סופר: אני רוצה לדבר כאן על התנהלות המשטרה אל מול התנהגותו האחראית, שמכוח חוק, של חברי חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'; התנהגות מסוכנת וחסרת אחריות של המשטרה.

אופיר סופר: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת איילת שקד – אינה נוכחת; חבר הכנסת מנסור עבאס – אינו נוכח; חברת הכנסת היבה יזבק – אינה נוכחת.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יאיר גולן, בבקשה.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, עשינו צחוק: עשינו צחוק מהחוק, עשינו צחוק מחוק-יסוד: הממשלה ומחוק-יסוד: הכנסת, עשינו צחוק מכל נורמה ציבורית אפשרית, עשינו צחוק ממשרתי ציבור ישרי דרך, עשינו צחוק מהאמת, עשינו צחוק מבתי המשפט, עשינו צחוק מהיועץ המשפטי לממשלה, מפרקליט המדינה והיועץ המשפטי לכנסת, עשינו צחוק מהמשטרה ומהעומד בראשה, עשינו צחוק מהכנסת ומחברי הכנסת.

יאיר גולן: עשינו צחוק מעצמנו, כי אנחנו שבויים בידי ראש ממשלה מושחת, מפלגות מסואבות או סקטוריאליות או אופורטוניסטיות להחריד.

יאיר גולן: עשינו צחוק מעצמנו, כי ראינו באנשים מושחתים או רופסים מנהיגי העתיד – מנהיגים שעוד דקה יהפכו לנחלת העבר.

יאיר גולן: עשינו צחוק, ועכשיו אנחנו נבכה.

יאיר גולן: ואנחנו נבכה הרבה שנים קדימה אם לא נבנה חלופה שלטונית ואם לא נשנה כיוון ערכי.

יאיר גולן: אמת, יושרה, עבודה קשה, מסירות לעם ואומץ לב ציבורי – רק באלה טמון עתידה של ישראל.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת משה ארבל, בבקשה.

אליהו ברוכי: ואחריו – חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה מעל הבמה החשובה הזאת להודות לרבנית יעל שבח, שכיבדה אותי בספר הביכורים שלה, "א' אלמנה", והבטחתי לה שאני אקריא דבר תורה על פרשת השבוע, פרשת ויגש, מתוך הספר.

משה ארבל: רק לאלה שעדיין לא קראו – זה לא ספר דברי תורה, אבל יצא שיש בו דבר תורה מהרב רזיאל, השם ייקום דמו, על פרשת השבוע הזו.

משה ארבל: וכך היא מספרת על לבונה, האולפנה ששם היא הייתה מלמדת, והרב רזיאל עשה את שבת פרשת ויגש ביישוב ניצן, של מגורשי גוש קטיף.

משה ארבל: זו הייתה הפעם הראשונה שבה ביקר רזיאל ביישוב של מפונים, והוא לא אהב את התחושה: הייתה זו שבת פרשת ויגש.

משה ארבל: רזיאל נתן לתלמידות דבר תורה שגרם לוויכוח, לפולמוס אדיר בשכבה.

משה ארבל: הן ישבו סביב שולחנות, הוא נעמד במקומו והחל לדבר.

משה ארבל: הוא דיבר על רצון ה'.

משה ארבל: האם ייתכן שה' רצה שיהיה לעם ישראל רע?

משה ארבל: האם ייתכן שזה הטוב האמיתי?

משה ארבל: והוא בחר לענות על זה בדרכו, שלו לפי הסיפור של יוסף הצדיק, כאשר על פי אחד המפרשים, רק כאשר יהודה ניגש אליו, "ויגש אליו יהודה", יוסף מגלה שבעצם לאביו לא הייתה שום נגיעה בדבר מכירתו למצרים.

משה ארבל: הרי עד לאותו רגע, מבחינת יוסף, יעקב הוא היוזם של המכירה, שהרי הוא זה ששלח אותו לאחיו.

משה ארבל: יוסף לא יודע שאחיו פעלו מעצמם, וכל השנים הוא חשב שאכן זה בא מאביו, עד שבא יהודה ומספר לו שאביו חושב שבנו יוסף מת.

משה ארבל: המשיך הרב רזיאל, וקישר את העניין לצרות הבאות על עם ישראל, והסביר שפעמים רבות מגיעות לעם ישראל צרות בהסתר פנים של ה', והוא כביכול לא שותף ולא יוזם בעצמו את הצרות.

משה ארבל: כתוצאה מכך, אנחנו לא מספרים לה' על צרותינו, ולא מתפללים ולא מצפים שיושיע אותנו מהן, מתוך מחשבה שה' בוודאי עושה את זה מרצון.

משה ארבל: וזה סיכום העניין: יש מציאות של רע שנעשה בעולם בהסכמת ה' אבל לא מרצונו, וה' יתברך מצפה מאיתנו שנפנה אליו, ושנבקש ממנו לשנות את הגזרה לטוב.

משה ארבל: נספר לו על כאבינו וצרותינו, ונבקש שיאמר די למרעים.

משה ארבל: כל העת שדיבר, הבנות קוטעות אותו וסותרות את דבריו, מסרבות להניח לרעיון הזה את דעתן.

משה ארבל: הן שאלו שאלות וקבלו על דבריו ברמה שגם הוא עצמו אמר להן לבסוף שייתן להן תשובה בשבת השכבה הבאה.

משה ארבל: את הדיון הזה התלמידות לעולם לא ישכחו, בעיקר כי שבועיים לאחר מכן נרצח הרב רזיאל, וזה בעיקר סתם את הגולל, ואולי נתן את התשובה היחידה שיכלה לסבר את אוזנן.

משה ארבל: אכן, יש רע בעולם – בפרט השבוע, שנתבשרנו על רצח אכזרי של אישה, אימא לשישה ילדים, שכל שביקשה הוא לחיות.

משה ארבל: וכעת מסיימת הרבנית יעל שבח: כל מה שנותר הוא לבקש מה' יתברך שיביא לנו גאולה וישים קץ לסבלותינו.

משה ארבל: אמן.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, בבקשה.

אליהו ברוכי: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

אלינור ימין: תודה.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת, הצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים-וארבע (הוראות מיוחדות ותיקוני חקיקה), התשפ"א–2020, מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט.

אלינור ימין: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: (קריאה ראשונה)

משה ארבל: בבקשה, חבר הכנסת אנטאנס.

אנטאנס שחאדה: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו היום היינו בהפגנה, שיירת מכוניות שיצאה מכפר קרע דרך כביש 6, מחאה לגיטימית, דמוקרטית, מתורבתת, כדי למחות על הפשע שנעשה כלפי האוכלוסייה הערבית במדינה, כדי למחות על היעדר מדיניות של המשטרה והיעדר החלטה פוליטית לטפל בארגוני הפשע והאלימות בחברה הערבית.

אנטאנס שחאדה: היעדר מדיניות זאת החלטה.

אנטאנס שחאדה: זאת מדיניות.

אנטאנס שחאדה: היעדר החלטה זאת החלטה, כל תלמיד שנה א' במינהל ציבורי יודע את זה.

אנטאנס שחאדה: כבר 110 הרוגים מתחילת השנה.

אנטאנס שחאדה: 110 הרוגים, נרצחים – והפענוח כמעט רק 30%, במקרה הטוב, הפענוח של המשטרה את הרציחות.

אנטאנס שחאדה: אין איסוף נשק, אין טיפול כלכלי, אין טיפול בארגונים, אין טיפול בשליחיהם, אין טיפול יסודי בפשע הזה.

אנטאנס שחאדה: בו זמנית, הממשלה ממשיכה להרוס את הבתים הערביים.

אנטאנס שחאדה: להרוס – כי היה חוסר תכנון ביישובים הערביים, חוסר קרקעות לבנייה, חוסר פתרונות לזוגות הצעירים, שנאלצים לבנות ללא היתר.

אנטאנס שחאדה: הרישיון, בהחלטת ממשלה הינו – אי-אפשר להשיג רישיון לבנות בית, קורת גג.

אנטאנס שחאדה: אלה זכויות בסיסיות ביותר לכל אזרח בכל מדינה, לא רק במשטר דמוקרטי, אפילו במשטרים לא דמוקרטיים – זכות, אפשרות, לקנות בית, לבנות, לחיות.

אנטאנס שחאדה: והפגם, או הבעיות הללו – פשיעה, אלימות, היעדר טיפול, המשך הרס הבתים, הזנחת התכנון – משקפות את בעיית האזרחות של האזרחים הערבים.

אנטאנס שחאדה: אנחנו דורשים: הפתרון המהותי של בעיות האלימות ושל הבנייה ושל הפיתוח הכלכלי ושל הקורונה, שהממשלה מזניחה ביישובים הערביים, הוא אזרחות שווה, אזרחות מלאה, ולא לנסות לתת פתרונות לא לגוש או למחנה של נתניהו ולא למחנה של לא נתניהו.

אנטאנס שחאדה: אנחנו נאבקים מול שני המחנות הללו על אזרחות מלאה, אזרחות שווה, כי רק אז אפשר באמת לדבר על פתרון מהותי, יסודי, לכל בעיות החברה הערבית בישראל.

אנטאנס שחאדה: אנחנו רוצים אזרחות מלאה, אזרחות שמאתגרת – –

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אנטאנס שחאדה: – – את תוחלת האזרחות הנוכחית שמוקנית לאוכלוסייה הערבית, מבלי לוותר על הזהות.

אנטאנס שחאדה: ונמשיך להילחם, להיאבק, כדי לפתור את הבעיות של החברה הערבית.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת עמית הלוי, בבקשה.

אליהו ברוכי: אחריו – חבר הכנסת אלכס קושניר.

משה ארבל: בכבוד.

עמית הלוי: אדוני היושב-ראש, חברותיי וחבריי לכנסת, אזרחי ישראל, אישה יוצאת מביתה לריצה בטבע, יש דבר יותר טבעי מזה?

עמית הלוי: אני חוזר: אישה יוצאת מביתה לריצה בטבע.

עמית הלוי: יותר מדויק: אישה יהודייה יוצאת מביתה, כאן בארץ ישראל, במדינת ישראל, לריצה חופשית באזור המגורים שלה, בטבע שליד ביתה, לשאוף אוויר, להיות בריאה, יש משהו יותר טבעי מזה?

עמית הלוי: יותר חופשי מזה?

עמית הלוי: לא על זה דיברנו כשאמרנו: עם חופשי בארצנו?

עמית הלוי: לא לפיכך נתכנסנו, נציגי מועצת העם?

עמית הלוי: לא בשביל זה, אדוני היושב-ראש, הקמנו את המדינה?

עמית הלוי: והאישה הזאת פוגשת ביער, פוגשת בדרכה, את הדבר הכי לא טבעי, את האויב הכי אכזרי של הטבע האנושי.

עמית הלוי: מפלצות אדם.

עמית הלוי: הכי אכזרי לטבע המוסרי בכלל.

עמית הלוי: בכלל.

עמית הלוי: יצורים שפלים מתנפלים על אישה חסרת ישע, מרוצצים את ראשה באבנים.

עמית הלוי: פחדנים עלובים.

עמית הלוי: פחדנים עלובים.

עמית הלוי: אישה בריאה, מהירה, חופשייה.

עמית הלוי: כמה מאור פנים היה בך, אסתר, כמה טבעיות.

עמית הלוי: איזו שייכות טבעית לעם שלנו, לארץ שלנו.

עמית הלוי: שייכות שהביאה אותך לפני עשרות שנים לעלות מצרפת לכאן, לגן העדן שלנו כאן.

עמית הלוי: ולעומתך, מי ניצבה לעומתך אתמול?

עמית הלוי: מוטציה של אדם.

עמית הלוי: לא בני אדם, מוטציה חולנית וברברית.

עמית הלוי: חיות מהלכות על שתיים.

עמית הלוי: כל זה, אדוני היושב-ראש, שרות ושרי ממשלת ישראל, כל זה קורה אצלנו במדינת ישראל הריבונית.

עמית הלוי: איך זה יכול להיות?

עמית הלוי: אם יש משהו שהיה ועדיין מוסכם על כולנו הוא שהמדינה הזאת הוקמה בשביל להגן על העם היהודי, על כל יהודי בכל העולם.

עמית הלוי: "השואה שנתחוללה על עם ישראל בזמן האחרון, בה הוכרעו לטבח מיליוני יהודים באירופה", כתבנו – כתבו מייסדי המדינה במגילת העצמאות, "הוכיחה מחדש בעליל את ההכרח בפתרון בעיית העם היהודי".

עמית הלוי: מה הפתרון?

עמית הלוי: חידוש המדינה היהודית בארץ ישראל.

עמית הלוי: זה הבסיס.

עמית הלוי: יש עוד יעדים חשובים למדינה, אבל זה הדבר הכי בסיסי והכי מחייב אותנו.

משה ארבל: תודה.

עמית הלוי: להגן על החיים של העם שלנו.

עמית הלוי: "עזרת ישראל מיד צר" – עוד דקה, אדוני.

עמית הלוי: המסקנה העיקרית של אתמול: אנחנו חייבים ומחויבים לעשות שינוי דרמטי במדיניות.

עמית הלוי: לא רק שידנו הארוכה תתפוס את מפלצות האדם האלה, זה המובן מאליו, וזה קורה, וצריך להפסיק עם ההודעות האלו.

עמית הלוי: להפסיק עם ההודעות האלו.

עמית הלוי: צריך מהפך מן היסוד במדיניות הענישה וההרתעה: לא להכניס אותם למלון עם קנטינה וטלוויזיה ומשכורת מהרשות הפלסטינית, שאחרי זה קוראת כיכרות על שמם.

עמית הלוי: הם נכנסים טירונים לבית ספר הזה לטרור, יוצאים קציני טרור, אדוני היושב-ראש.

עמית הלוי: אני מסיים.

עמית הלוי: לתקן את חוק הטרור; לא להסס, במקרים האלה בוודאי, להטיל עונש מוות, לשים אותם כל חייהם בצינוק.

עמית הלוי: לא מחזירים חיות טרף לגן ילדים.

משה ארבל: תודה רבה.

עמית הלוי: לגרש את התומכים – משפט אחרון.

משה ארבל: לא, אני לא מאפשר.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת עמית הלוי.

משה ארבל: ואני ברגע זה מוציא את ישיבת המליאה להפסקה, עד אשר יתכבד ויבוא לכאן שר משרי הממשלה המנופחת הזו, שלא בא לכבד את כנסת ישראל.

משה ארבל: אנחנו בהפסקה.

משה ארבל: אני מתכבד לפתוח את ישיבת המליאה פעם נוספת, בהיכנס שר תורן.

משה ארבל: אני לא אאפשר לכנסת להיות כאן בדיון בלי שיהיה שר אחד ממעל 30 השרים שנמצאים בממשלה הזו שיכבד את דיוני הכנסת.

משה ארבל: תודה רבה.

קריאות: – – –

משה ארבל: לא רלוונטי.

משה ארבל: אני מכבד את הכנסת ולא מכבד את הרשימה המשותפת.

משה ארבל: תודה.

איימן עודה: אה?

איימן עודה: מה זה?

סונדוס סאלח: למה?

סונדוס סאלח: למה לא מכבד?

משה ארבל: אמרתי שהכבוד הוא כבוד לכנסת, לא כבוד לרשימה המשותפת.

משה ארבל: אני מכבד גם את חברי הכנסת מכלל הרשימות.

משה ארבל: אם דבריי לא הובנו כהלכתם, אני מתנצל.

משה ארבל: אני אמשיך בדיון.

משה ארבל: חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

אחמד טיבי: היושב-ראש, האם אתה מכבד באופן כללי את חברי הרשימה המשותפת?

משה ארבל: זה תלוי.

קריאה: באופן כללי.

משה ארבל: מי מהם?

קריאה: כללי, כללי.

משה ארבל: אני בכובעי כיושב-ראש מכבד את כולם.

משה ארבל: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

אחמד טיבי: אם אני הייתי יושב-ראש והיו שואלים אותי על ש"ס, הייתי עונה בחיוב.

משה ארבל: אני לא בטוח שאתה מכבד את כל חברי הרשימה המשותפת, אבל נשאיר את זה לדיון – – –

אורנה ברביבאי: טיבי, יכול להיות – – –

משה ארבל: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

אלכס קושניר: לא, תמשיך, אני נהנה מהשיח.

אחמד טיבי: אתה יכול לפרט?

משה ארבל: בבקשה, חבר הכנסת קושניר, שלוש דקות.

אלכס קושניר: חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אתה יודע איזה ביטוי שמעתי היום הכי הרבה בכנסת מחברי הכנסת – אגב, מכל הסיעות, גם קואליציה וגם אופוזיציה?

אלכס קושניר: כולם אמרו לי, פחות או יותר, את אותה המילה, אמרו: אני מרגיש בחילה.

ע'דיר כמאל מריח: נכון, נכון.

אלכס קושניר: והמילה הזאת כל כך מתארת את מה שאנחנו עוברים כאן.

אלכס קושניר: הרי לא בטוח שאנשים מבינים בכלל על מה אנחנו דנים פה, אז אני אנסה להסביר ככה בקצרה.

אלכס קושניר: בעצם, הממשלה מנסה כרגע לדחות את קץ ימיה ומנסה לדחות את אישור התקציב לשנת 2020, שמסתיימת בעוד כשבוע.

אלכס קושניר: והיא גם חושבת שאנחנו מטומטמים ונאמין לה שתקציב 2021 היא תוכל להעביר עד 5 בינואר.

אלכס קושניר: ובאמת, אני לא מצליח להבין על מה אתם כל כך נאבקים, למה אתם כל כך מנסים להחזיק בקרנות המזבח?

אלכס קושניר: הרי זה לא עובד לכם.

אלכס קושניר: אתם פשוט לא מסוגלים לעשות שום דבר.

אלכס קושניר: אתם מוליכים את העם הזה לתהום.

אלכס קושניר: יש פה בעצם שני שחקנים: האחד הצאר מבלפור, והשני השואף התמידי לבלפור, שכנראה אף פעם לא יגיע לשם.

אלכס קושניר: והם לא מצליחים להגיע לשום הסכמה.

אלכס קושניר: אחד מטיל את האשמה על השני, והשני מטיל את האשמה על הראשון, וכולם מאשימים אחד את השני שהם חיים בסרט.

אלכס קושניר: אני לא יודע אם הם חיים באותו סרט, אבל אני חושב שברור שלשני הסרטים שלהם אנחנו חייבים לשים סוף כאן.

אלכס קושניר: וזה, אגב, מאוד סימבולי שאנחנו דנים על פירוקה של הממשלה הזו ב-21 בדצמבר, כי 21 בדצמבר זה הלילה הכי ארוך בשנה, ואני מאוד מקווה שהלילה הכי ארוך לעם ישראל ייגמר ואנחנו נגאל את העם מהממשלה הגרועה הזאת, ובאמת נשים את ישראל לפני הכול ולא את בני גנץ יחד עם ביבי נתניהו מעל כולם.

אלכס קושניר: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת אלכס קושניר.

משה ארבל: חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח, בבקשה.

ע'דיר כמאל מריח: תודה, אדוני סגן היושב-ראש.

ע'דיר כמאל מריח: בקושי שבעה חודשים עברו מאז הושבעה הממשלה.

ע'דיר כמאל מריח: שבעה חודשים של רמייה פוליטית, של משרדים וכיסאות בזבזניים ומיותרים, של נבחרי ציבור שטמנו את ראשם בחול והתעלמו מהמובן מאליו: המובן מאליו שמואשם בפלילים לא יכול לכהן כראש ממשלה; המובן מאליו שראש ממשלה המואשם בפלילים בנסיבות הנוכחיות הוא לא אדם שניתן לסמוך עליו או על מילותיו.

ע'דיר כמאל מריח: במשבר האדיר שבו נמצאת החברה הישראלית, משבר בריאותי וכלכלי חמור ביותר שלא חווינו כמותו, משבר שעוד ישפיע על החברה לזמן רב, אין ממשלה, אין תקציב ואין אופק.

ע'דיר כמאל מריח: למה, למה היינו צריכים להגיע למצב הזה?

ע'דיר כמאל מריח: עצוב שדווקא אתם, חברי כחול לבן, הכשרתם את הנאשם.

ע'דיר כמאל מריח: מאכזב שדווקא אתם אלה שעזרתם במו ידיכם לנאשם להיות מבוצר בתפקידו.

ע'דיר כמאל מריח: במציאות הקשה הזו, שבה עסקים סגורים, מאות אלפי מובטלים חווים את המשבר על בשרם, ראש הממשלה עסוק בחיפוש תירוצים עלובים ושקרים להסתיר את האמת, את כישלונו, את שחיתותו.

ע'דיר כמאל מריח: כשהחלטתי להצטרף לבני גנץ, האמנתי בשינוי האמיתי שאני רוצה לעשות כאן, תיקון חוק הלאום, הקפאת חוק קמיניץ.

ע'דיר כמאל מריח: בהמשך אפילו הייתה בי תקווה שאולי בני גנץ ייקח אחריות ויתקן את חוק הלאום מתוך הממשלה, כפי שהוא הבטיח יחד איתי בכל כנס ובכל חוג בית.

ע'דיר כמאל מריח: אך אוזלת היד והבריחה מהאחריות של גנץ בממשלה הזו מהיום הראשון שלה העצימו את האכזבה הגדולה שחווה כל מי שהאמין בו.

ע'דיר כמאל מריח: הדיון מחר בבית המשפט העליון בנוגע לחוק הלאום היה יכול להימנע לו רק היינו מתקנים את החוק הגזעני והמפלה ומעגנים בו את ערך השוויון.

ע'דיר כמאל מריח: אבל פה, במליאה הזו, כאשר קראו בשם בני גנץ כשהעליתי את התיקון שלי לחוק, הוא לא נכח, הוא ברח.

ע'דיר כמאל מריח: צר לי, בני, אך לא לנו נתניהו שיקר, אלא לך.

ע'דיר כמאל מריח: הפחדנות וחוסר המנהיגות שלך הובילו אותך לקטסטרופה הזו שנקראת ממשלת נתניהו החמישית.

ע'דיר כמאל מריח: הוא שיקר לך, אך המפסידים הם כולנו, כל אזרחי ישראל שכבר שנתיים בני ערובה לנאשם בפלילים שפשוט בורח ממשפטו.

ע'דיר כמאל מריח: בבחירות הבאות, אני כבר עכשיו אומרת ומודיעה לכל הפוליטיקאים ששיקרו לנו, אל תטרחו לבוא אלינו לכפרים, תחסכו מעצמכם ומאיתנו את ביקורי הנימוס.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו לא ניפול יותר ללוקשים ולשקרים שלכם.

ע'דיר כמאל מריח: אזרחי ישראל זקוקים למנהיגות אמיתית.

ע'דיר כמאל מריח: הגיע הזמן שממשלת הג'ובים והמשרדים המומצאים תלך, ויפה שעה אחת קודם.

ע'דיר כמאל מריח: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת כמאל מריח.

משה ארבל: חבר הכנסת אחמד טיבי, שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

משה ארבל: חבר הכנסת טיבי יעלה ויבוא.

אורנה ברביבאי: טיבי, מה יהיה, לא תנהל את הישיבה ביום רביעי?

אחמד טיבי: מזימה.

אורנה ברביבאי: לקחו לך.

אורנה ברביבאי: אתה רואה?

אחמד טיבי: לא בטוח.

אורנה ברביבאי: לא בטוח?

אורנה ברביבאי: אתה יודע מה, אני לא מתווכחת.

משה ארבל: בבקשה.

אחמד טיבי: אתה יכול לשאול.

משה ארבל: שאלה לגבי נוכחותה של רע"ם.

אחמד טיבי: מה השאלה?

משה ארבל: האם הם יהיו או לא יהיו?

משה ארבל: רק אינפורמציה.

אחמד טיבי: קראתי אצל עמית סגל שהם יימנעו.

אורנה ברביבאי: גדול.

משה ארבל: בבקשה.

אחמד טיבי: רבותיי חברי הכנסת, היום הייתה מחאה על ידי שיירת מכוניות בכביש 6 שהגיעה לכאן לכנסת, שארגנה ועדת המעקב בגלל מרחץ דמים, טרור חברתי בתוך היישובים הערביים, חלקו הגדול מאורגן על ידי פשיעה מאורגנת, מאפיות, כנופיות, סוחרי נשק וסוחרי מוות.

אחמד טיבי: בבאקה אל-גרבייה אמיר אבו חוסיין נורה בחנות שלו.

אחמד טיבי: ראיתם את הסרטון.

אחמד טיבי: לאחר מכן הגיע אמבולנס – לא משטרה, אמבולנס קודם – ולקח אותו לבית חולים; שני דודיו, אחמד ומוחמד שרקייה, ליוו את בן אחותם הפצוע ברכב מאחור.

אחמד טיבי: הרכב של הרוצחים שרצחו את אמיר ירה בנשק אוטומטי בכביש ראשי, וגם אז לא הייתה משטרה.

אחמד טיבי: יש דברים שלא צריכים תקציב, לא צריכים תוכנית למיגור הפשיעה, לא צריכים את ממשלת ישראל כדי שתתכנס; צריכים החלטה, החלטה למגר את ארגוני הפשיעה, ואנחנו קוראים פעם אחר פעם: תמגרו את ארגוני הפשיעה.

אחמד טיבי: מי יכול למגר ארגוני פשיעה, האזרח הפשוט, ראש המועצה, חבר הכנסת, איש הדת?

אחמד טיבי: במאפיות נאבקת מדינה, משטרה.

אחמד טיבי: אגב, משטרת ישראל היא משטרה חזקה, מקצועית, וכשהיא רוצה היא יכולה.

אחמד טיבי: בנתניה היא הצליחה, היא מיגרה את ארגוני הפשיעה בנתניה, כבוד השר.

אחמד טיבי: היא מיגרה.

אחמד טיבי: היא החליטה ומיגרה את ארגוני הפשיעה.

אחמד טיבי: אין החלטה למגר את ארגוני הפשיעה בחברה הערבית.

אחמד טיבי: אומרים: אין תקציב לתוכנית.

אחמד טיבי: אגב, בתוכנית יש סעיף שאומר שהצפי הוא למגר בתוך עשר שנים את תופעת הפשיעה.

אחמד טיבי: עשר שנים?

אחמד טיבי: מאז שנתניהו הופיע בוועדה למיגור הפשיעה ועד היום נרצחו ונהרגו 20 בני אדם; מאז שנתניהו הופיע אצלי בוועדה לפני שמונה שנים נהרגו ונרצחו 500.

אחמד טיבי: לא צריך תקציב, צריך החלטה.

אחמד טיבי: והחלטה אין.

אחמד טיבי: לא רק שהבנים שלנו נהרגים ויש הקזת דם – את הבתים הורסים.

אחמד טיבי: בכפר קאסם, הבית של עארף פריג', אומרים שהוא באזור התעשייה, לא במסגרת התכנון.

אחמד טיבי: העירייה וראש העיר עשו מתווה – הבית ייכנס באופן עתידי; על מה ההריסה, להרוס את הבית?

אחמד טיבי: גם בקלנסווה הרסו בית.

אחמד טיבי: אנשים נהרגים, בתים נהרסים.

אחמד טיבי: זאת ממשלה שאפשר להנשים אותה?

אחמד טיבי: ממשלה כזאת צריך להפיל, ואנחנו ברשימה המשותפת נפיל את הממשלה הזאת ונצביע נגד הצעת החוק.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

משה ארבל: חבר הכנסת עידן רול יעלה ויבוא, בבקשה.

משה ארבל: חבר הכנסת עידן רול, בבקשה.

משה ארבל: אני מבקש לאפשר לדובר.

משה ארבל: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

עידן רול: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורנה ברביבאי: יצא מבידוד, תודה לאל.

עידן רול: כן.

עידן רול: תודה לאל שהסתיים הבידוד.

עידן רול: כנסת נכבדה, אתם תסלחו לי אם אני אעצור לשנייה את אולימפיאדת הנוכלות הזאת שמתקיימת פה על ידי נתניהו וגנץ, ואתעסק במשהו שמטריד באמת את אזרחי ישראל בחוץ, וזה הקורונה.

עידן רול: היום בדרך לכנסת עצרתי להסתפר, והספר שלי אומר לי: תגיד, מה אתה חושב שיהיה?

עידן רול: אני, בתמימותי, לרגע חשבתי שאולי הוא מדבר על מה יקרה עם פיזור הכנסת ומה יקרה עם בני גנץ.

עידן רול: זה, כמובן, לא עניין אותו בשום צורה.

עידן רול: הוא שאל: מה אתה חושב שיהיה, יהיה סגר שלישי?

עידן רול: ואני אמרתי לו: כמו שהממשלה הזאת מתנהלת, כנראה שכן.

עידן רול: וזה מה שמעניין את האנשים בחוץ, כי הקורונה עדיין כאן, למרות שראש הממשלה מתרוצץ עם חבילות חיסונים בכל הארץ, כאילו מינימום הוא פיתח את החיסון.

עידן רול: הקורונה עדיין כאן, ובעלי העסקים מסתכלים באימה על סגר שלישי.

עידן רול: ואני לא מצליח שלא לחשוב על רמות הניתוק בממשלה הזאת, שמצליחה להתעסק בהנשמה מלאכותית כבר שבוע שלם אבל לא מצליחה לסגור את נתב"ג ולחייב בבדיקות, במשך חודשיים.

עידן רול: מטורף בעיניי שאפשר באמת לעשות בדיחה ופלסטלינה מחוקי-יסוד כדי לייצר את הממשלה, ולנסות לעשות את אותו הדבר כדי להחיות אותה שוב לעוד כמה רגעים באמת מושחתים ונטולי הצדקה, אבל אף אחד בממשלה הזאת לא הצליח עדיין לסגור את המכרז של הבדיקות המהירות בנתב"ג.

עידן רול: ואף אחד לא הצליח לחשוב, עד שהבאנו מאות מקרי קורונה בשבוע חזרה מחו"ל, שאולי ממדינות אדומות חייבים לחייב בבדיקה ובבידוד, ולאכוף את זה.

עידן רול: כי אנחנו רק כמעט שנה בתוך המשבר.

עידן רול: אז תסלחו לי שאני לא מתלהב מכל החגיגה המביכה באמת שקורית פה הערב, בהתנגחות של כחול לבן, שמעלים חוק להצבעה ומתכוונים לא להגיע אליו וכל המשחקים האלה.

עידן רול: זה מביך בשבילנו, אבל זה בעיקר כואב לציבור ולבעלי העסקים, שאשכרה צריכים, בסופו של יום ואחרי שהפוליטיקה המאוד-קטנה הזאת תיגמר, לחשוב איך הם שורדים את החודשים הקרובים ומצילים את העסק שלהם.

עידן רול: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת עידן רול.

משה ארבל: חברת הכנסת אורנה ברביבאי, בבקשה.

אורנה ברביבאי: שלום, ערב טוב היושב-ראש, חברי הכנסת, אלה השעות האחרונות, שעות הדמדומים של הכנסת.

אורנה ברביבאי: חברים, חברים.

משה ארבל: חברי הכנסת, בבקשה.

אורנה ברביבאי: אני אומרת, אלה השעות האחרונות, שעות הדמדומים של הכנסת הזאת.

אורנה ברביבאי: השעות האלה בעצם משקפות את האופן שבו היא התנהלה.

אורנה ברביבאי: היא נולדה בחטא, הממשלה הזאת, חטא היוהרה של מחשבה שאם היא תהיה גדולה, מנופחת, והיא תספק יותר ויותר תפקידים – כאן הרחיבו את השולחנות ושמו עוד ועוד כיסאות; העלו אותנו לטריבונה, כדי שנהיה ביציע, וחס וחלילה לא נפריע לעבודת הקודש של הממשלה הזאת.

אורנה ברביבאי: אנחנו צפינו בכם, וראינו את חוסר התפקוד המשווע, וראינו איך ההבטחות לציבור, אחת-אחת, מופרות.

אורנה ברביבאי: קורונה שלא מטופלת – הלוואי שלא מטופלת; ניחא, עוד אפשר היה להסתדר עם זה – מטופלת באופן שלומיאלי, שפוגע באזרחים; שיוצר מציאות כאוטית, שבה אנשים שואלים אותנו, יום-יום, ואין לנו תשובות כנבחרי ציבור, למה מתקבלות החלטות כל כך פוגעניות, שלא לוקחות בחשבון את צורכי הציבור.

אורנה ברביבאי: הם מחליטים החלטה כזאת בבוקר, ובערב כבר יש החלטה סותרת.

אורנה ברביבאי: מה בערב?

אורנה ברביבאי: שעתיים אחרי.

אורנה ברביבאי: אמרתם תקציב?

אורנה ברביבאי: אנחנו ב-21 בדצמבר.

אורנה ברביבאי: נשמע לכם הגיוני שהדיון בין כחול לבן לליכוד זה הוספת עוד שבועיים לתקציב, שיאושר ב-2021 או ב-31 בדצמבר, תקציב לשנה אחורה?

אורנה ברביבאי: תגידו, השתגעתם?

אורנה ברביבאי: אתם באמת חושבים שציבור שצופה בנו, מסתכל עלינו ויכול להרגיש שהדבר הזה שנקרא ממשלה וכנסת ישראל עובד בשביל הציבור?

אורנה ברביבאי: והדבר הכי אבסורדי, הכי מגוחך הוא שדיברתם על אחדות.

אורנה ברביבאי: לא היה פה יום, לא הייתה פה שעה שלא רבתם ולא התכתשתם, והייתם קואליציה בתוך קואליציה, והוועדות היו ללעג בפני הציבור.

אורנה ברביבאי: לא הייתה פה דוגמה אישית, ולא היה פה שום דבר שיכול היה ללמד ששליחי הציבור ראויים לאותו ציבור מופתי, צריך לומר; שאמרו לו: סגר – נכנס לסגר; אמרו לו: אל תעבוד, נטפל בך, ונפתח – ולא פתחו.

אורנה ברביבאי: ושיקרו והונו.

אורנה ברביבאי: כן, זה אתם.

אורנה ברביבאי: אז כשאני עומדת פה הערב וחושבת על סוף ימיה של הכנסת, בין שזה יהיה מחר – זה כנראה נוסע לשם, ובין שזה יהיה ב-5 בינואר, רחמנא ליצלן, אני אומרת: באמת הגיע הזמן שהבושה הזאת, שנקראת כנסת ישראל, והממשלה הזאת, שעשתה כל טעות אפשרית ופגעה באופן מכוון בציבור בישראל, ילכו מהעולם הזה.

אורנה ברביבאי: ועכשיו הכול יחזור לציבור, ויצטרך לשקול הציבור בכובד ראש מי הוא רוצה שיהיו מנהיגיו, מי הוא רוצה שיוביל אותו.

אורנה ברביבאי: מי עמד במבחן, שמה שהוא הבטיח – הוא קיים, מי עמד בערכים ובנורמות שמה שהוא אומר לציבור, הוא עושה בעצמו, ואיך נכון שמדינת ישראל תיראה בשנים הבאות.

אורנה ברביבאי: אני סומכת על הציבור.

אורנה ברביבאי: יש לי אמון מלא בו, ואני מאמינה שההחלטות הנכונות יתקבלו.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת ברביבאי.

משה ארבל: חבר הכנסת בועז טופורובסקי יעלה ויבוא, בבקשה.

בועז טופורובסקי: תודה, אדוני היושב-ראש.

בועז טופורובסקי: בדברי הימים של מדינת ישראל ילמדו על הכנסת העשרים-ושלוש.

בועז טופורובסקי: בדברי הימים של האנושות ילמדו על השנה הזאת, 2020.

בועז טופורובסקי: וכשילמדו על 2020, יספרו איך התמודדו ואיך התמודדה האנושות עם המגפה הזאת שנקראת קורונה, בעצם המגפה הגלובלית הגדולה ביותר שידעה האנושות.

בועז טופורובסקי: וכשילמדו בישראל איך התמודדה הממשלה, יתביישו בנו, יתביישו בכם – בממשלת ישראל, בקואליציה הזאת, שקיבלה אמון וקמה עם 72 חברי כנסת בשביל לטפל, כפי שהיא הגדירה, במגפת הקורונה, ומהיום שהיא קמה היא עשתה הכול חוץ מלטפל בקורונה.

בועז טופורובסקי: היא הוציאה כספים שלא שלה, של הדורות הבאים, בשביל לחלק לאזרחים בשביל שיפגינו קצת פחות.

בועז טופורובסקי: וזה לא עצר אותם, הם הפגינו והמשיכו להפגין.

בועז טופורובסקי: היא הייתה אמורה לטפל בבריאות, אבל כל ישיבה שדיברה על הבריאות, ושהייתה אמורה לקבל החלטות על בריאות הציבור, נדחתה ונדחתה, ונדחתה, והיו שם ריבים וצעקות.

בועז טופורובסקי: והיו כל מיני דיבה ודברים שנאמרו שם והוצאו אל התקשורת, הדלפות וכיוצא בזה.

בועז טופורובסקי: וזה המשיך עם הרס של הכלכלה הישראלית, עם פילוג בחברה הישראלית, עם שנאה, עם חוסר אמון שהמנהיגים הפגינו אחד כלפי השני – אם אפשר לקרוא להם מנהיגים; הם עשו הכול, הרי, חוץ מלהנהיג.

בועז טופורובסקי: האנשים שהבטיחו לציבור – אם זה גנץ ואם זה נתניהו – להקים ממשלת פיוס, הקימו ממשלת שנאה ופילוג.

בועז טופורובסקי: ממשלה נוראית.

בועז טופורובסקי: מעל 3,000 הרוגים, נכון לעכשיו, ואנחנו ממשיכים.

בועז טופורובסקי: מדברים על מוטציה, אבל המוטציה זו הממשלה הזו.

בועז טופורובסקי: מדברים על נגיף, אבל נגיף זו הממשלה הזו, שעוזרת להרוס את עם ישראל, את מדינת ישראל, את אזרחי ישראל.

בועז טופורובסקי: מדברים על זה שעכשיו נקדם בחירות או לא נקדם בחירות, אבל הכול לא לגופו של עניין אלא לגופו של אדם.

בועז טופורובסקי: הפוליטיקה מובילה את אלה שמתיימרים להנהיג אותנו.

בועז טופורובסקי: אתם לא שומעים אותם מדברים על הקורונה – אתם לא שומעים אותם מדברים על מה שחשוב באמת לציבור הישראלי.

בועז טופורובסקי: הם מדברים על כן רוטציה, לא רוטציה, כן הקשיב לי, לא הקשיב לי.

בועז טופורובסקי: מדברים על זה שהתקציב חשוב אבל משאירים אותו כבן ערובה, בן ערובה של הפוליטיקה המגעילה.

בועז טופורובסקי: זו הממשלה הגרועה ביותר שידעה מדינת ישראל מאז הקמתה.

משה ארבל: תודה.

בועז טופורובסקי: חברי הממשלה יודעים את זה.

בועז טופורובסקי: חברי הקואליציה יודעים את זה.

בועז טופורובסקי: זו בושה למדינת ישראל.

בועז טופורובסקי: בושה למדינת ישראל, וראוי שהממשלה הזאת תיפסק, ועם ישראל יבחר ממשלה וכנסת חדשה.

בועז טופורובסקי: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת טופורובסקי.

משה ארבל: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת.

משה ארבל: חבר הכנסת יוראי להב הרצנו יעלה ויבוא.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מאיפה להתחיל?

יוראי להב-הרצנו: תגיד לי אתה מאיפה להתחיל.

משה ארבל: פרשת השבוע?

יוראי להב-הרצנו: מאיפה אתם, השר אקוניס, שואבים את הבושה להגיע לבית הזה עם הדבר הזה?

יוראי להב-הרצנו: במקום להביא תקציב מדינה אתם מבקשים לדחות עוד פעם, עוד פעם?

יוראי להב-הרצנו: ועל שום מה הדחייה, חברי השר אקוניס?

יוראי להב-הרצנו: על שום המריבות שלכם ביניכם ובין עצמכם.

יוראי להב-הרצנו: על שום החידלון שלכם בניהול ענייני המדינה.

יוראי להב-הרצנו: על שום חוסר היכולת שלכם לגבש תקציב מדינה.

יוראי להב-הרצנו: כן, השר אקוניס, תקציב מדינה – המסמך הזה שהוא האני מאמין שלכם, של הממשלה.

יוראי להב-הרצנו: האני מאמין שקובע סדרי עדיפויות, שעושה סדר באופן חלוקת כספי הציבור, שמגדיר יעדים של מאמץ והתגייסות לאומיים.

יוראי להב-הרצנו: בשנים רגילות אזרחי ישראל צריכים תקציב.

יוראי להב-הרצנו: קל וחומר עכשיו, בעת חירום, אנחנו זקוקים לתקציב.

יוראי להב-הרצנו: אבל לא, שוב דחייה.

יוראי להב-הרצנו: סיפרו לנו הרי שהממשלה הזאת הוקמה למען המאבק בקורונה.

יוראי להב-הרצנו: אבל היא קרסה למול הקורונה.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו נמצאים במצב קטטוני לא בגלל הקורונה, השר אקוניס, אלא בגלל ההתמודדות הכושלת שלכם מול האתגר.

יוראי להב-הרצנו: בגלל היעדר המענה, בגלל החידלון, בגלל העיסוק האובססיבי שלכם במערכת המשפט, או יותר מדויק – במשפטו של הנאשם נתניהו.

יוראי להב-הרצנו: ואתם יודעים מה הכי עצוב?

יוראי להב-הרצנו: שלא אכפת לכם.

יוראי להב-הרצנו: פשוט לא אכפת לכם מאזרחי ישראל.

יוראי להב-הרצנו: לא אכפת לכם מפושטי הרגל, לא אכפת מעצמאים ומבעלי העסקים הקטנים.

יוראי להב-הרצנו: לא אכפת לכם מהסטודנטים ומהצעירים שנמצאים בחל"ת מי יודע כבר כמה זמן.

יוראי להב-הרצנו: לא אכפת לכם מהאומנים ומאנשי התרבות, מהמסעדנים.

יוראי להב-הרצנו: פשוט לא אכפת לכם.

יוראי להב-הרצנו: ממה כן אכפת להם, חברותיי וחבריי חברי הכנסת?

יוראי להב-הרצנו: אכפת לכם מהג'ובים שלכם, מסידורי העבודה שאתם מסדרים למקורבים שלכם שמקיפים אתכם.

יוראי להב-הרצנו: אכפת לכם מרוטציות וגזירות סרטים אדומים עם מטוסי אייר פורס 1 ישראליים במאות מיליוני שקלים.

יוראי להב-הרצנו: אכפת לכם, חברי השר אקוניס, מפמליות ומתקציבי כיבוד נדיבים – הו-הו, נדיבים מאוד מאוד.

יוראי להב-הרצנו: לממשלה הזאת אין תקציב כי אין לה אני מאמין.

יוראי להב-הרצנו: אין לכם אני מאמין, השר אקוניס, זולת אתם עצמכם.

יוראי להב-הרצנו: הדבק שמחבר אתכם לכיסאות שלכם הוא החיבה לג'ובים, לכיסאות.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, אין טעם לדחייה, ולפיכך אנחנו נתנגד לה ונצא לבקש את אמון אזרחי ישראל, את אמון הריבון, כדי להקים כאן, בבית הזה, מכוח אמון חברי הכנסת, ממשלה אחרת, עם הנהגה אחרת; כזו שנאמנה לעקרונות ולערכים, שבאה לתקן ולרפא, בהובלת יאיר לפיד, שתוביל אותנו למקום טוב יותר.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

משה ארבל: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת להב הרצנו.

משה ארבל: חבר הכנסת והשר אופיר אקוניס, יעלה ויבוא.

משה ארבל: בכובעו כחבר כנסת הוא עולה לדבר.

אוסאמה סעדי: שלוש דקות.

אוסאמה סעדי: שלוש דקות.

משה ארבל: ודאי, ודאי, חד-משמעית.

אוסאמה סעדי: השאלה מתי השר אקוניס עמד בשלוש דקות.

משה ארבל: היום זה יקרה.

משה ארבל: בבקשה, מכובדי.

אופיר אקוניס: תודה, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: חברות וחברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, זה סופו של כל בלון.

אופיר אקוניס: כבר עם הקמתה הייתה כחול לבן בלון נפוח מלא באוויר שלא מציע כלום ולא אומר שום דבר.

אופיר אקוניס: כחול לבן לא עושה לעצמה הלילה הזה חרקירי, אדוני היושב-ראש, היא מתאבדת בקפיצה מגג הבניין הזה.

אופיר אקוניס: זוהי התאבדות, אדוני, מהירה ומיידית.

אופיר אקוניס: וכחול לבן, אדוני, שוברת את כל השיאים של כל מפלגות האווירה מאז 1977, שלא אמרו כלום וזכו לאמון של ציבור לא קטן, לצערי.

אופיר אקוניס: כחול לבן התפרקה מהר יותר מד"ש; שנאה אחד את השני יותר מאשר קדימה; התרסקה יותר מהר מאשר מפלגת המרכז.

אופיר אקוניס: והמפלגה הזאת, אדוני, שהונתה למעלה ממיליון ישראלים, מיליון מצביעים, יחד עם חבורת יש עתיד, שהייתה חלק מן המיזם הזה – המיזם הזה – –

אוסאמה סעדי: מה עם – – –

אופיר אקוניס: – – אחד שמאל, אחד ימין, אחד שמאל, אחד ימין, בלי דעות, בלי השקפת עולם.

אופיר אקוניס: המושבים הריקים, אדוני היושב-ראש, של כחול לבן, מעידים במידה רבה על ריקנותה של כחול לבן.

אופיר אקוניס: הרי אמרתי, והייתה נגדי ביקורת לא קלה בעניין הזה – אמרתי ברדיו ובטלוויזיה: בני גנץ, תגיד מה אתה אומר.

אופיר אקוניס: מהן עמדותיך על מדינה פלסטינית, על כלכלת שוק מול כלכלה ריכוזית, על ההיבטים החברתיים?

אופיר אקוניס: דממה.

אופיר אקוניס: וכשהופרה הדממה, אדוני היושב-ראש, ראיונות סכריניים, ראיונות מתקתקים, עם אוזנייה באוזן, שגם בהם לא נאמר כלום.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, כחול לבן הביאה לבית הזה אנשים חסרי כל ניסיון פוליטי, שלא הזיעו ולא התאמצו להגיע לכאן.

אופיר אקוניס: בלי יום אחד של ניסיון פוליטי כיהנו שרות ושרים בממשלה.

אופיר אקוניס: מי שחושב שהדבר איננו משפיע על התפקוד טועה טעות חמורה.

אופיר אקוניס: צריך ללכת במסדרונות הבית הזה לעיתים שנים, או בוודאי חודשים ארוכים, כדי להבין איך זה עובד, איך עובדת ממשלה, איך עובדת כנסת, איך עובדת המערכת הפוליטית.

אופיר אקוניס: רק לא ביבי, שנאה והסתה של שנה וחצי – זו הייתה האג'נדה, זו הייתה השקפת העולם.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, ידעו אזרחי ישראל: הלילה הזה כחול לבן, השותפה הפוליטית הגרועה ביותר שיכולנו לאחל לעצמנו, דרדרה את ישראל לבחירות המיותרות והבזבזניות ביותר בתולדותיה.

אופיר אקוניס: אבל חברת הכנסת ברביבאי, אני מסכים איתך.

אופיר אקוניס: גם אני סומך על אזרחי ישראל.

אופיר אקוניס: אמרת שאת סומכת עליהם, שמעתי את נאומך, וגם אני סומך עליהם, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: הם חכמים ונבונים, ואינם מאפשרים שיהנדסו להם תודעה.

אופיר אקוניס: היום הזה – לצערנו ככל הנראה עד מחר בלילה, תתפזר הכנסת הזאת ונלך בסוף חודש מרץ לבחירות.

משה ארבל: נא לסכם.

אופיר אקוניס: ילכו אזרחי ישראל אל הבחירות ויצביעו שוב למפלגה היחידה שיכולה להוביל את ישראל בניסיון, ובאחריות יצביעו שוב לליכוד.

אופיר אקוניס: תודה, אדוני היושב-ראש.

משה ארבל: תודה רבה לשר וחבר הכנסת אופיר אקוניס.

משה ארבל: חבר הכנסת יואל רזבוזוב יעלה ויבוא.

יואל רזבוזוב: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כנראה אנחנו מצפים לפיזור הכנסת.

יואל רזבוזוב: הכנסת תסיים את ימיה, אפילו אולי שעות אחרונות, אבל אם – – –

משה ארבל: עובדי הסיעות, אני מבקש לא להפריע.

יואל רזבוזוב: אם נחשוב מה היה כאן בתחילת הכנסת העשרים-ושלוש, על מה דיברו כאן – על אחדות, ממשלת אחדות לטובת אזרחי ישראל, משבר הקורונה, להציל, יש אלונקה, צריך לסחוב אותה.

יואל רזבוזוב: אני עמדתי כאן, עמדו כאן עשרות רבות של שרים וסגני שרים: לבוא לסחוב את האלונקה, להישבע, להישבע אמונים – לחמם את הכיסא, בשביל זה הם באו.

יואל רזבוזוב: אבל ממשלת אחדות – נתניהו, גנץ – מנתניהו אני לא מצפה לכלום, אין לי שום ציפיות ממנו, הוא עסוק בענייניו האישיים, אזרחי ישראל הם בני ערובה שלו, אבל גנץ?

יואל רזבוזוב: גנץ היה איתנו כל הקמפיינים, דיבר, דפק – –

אופיר אקוניס: זו אחת הבעיות העיקריות שלו.

יואל רזבוזוב: – – דפק על החזה, אמר: אני ואני, לטובת הציבור.

יואל רזבוזוב: נכנס לפה ואמר: אחדות לפני הכול, אזרחי ישראל לפני הכול.

יואל רזבוזוב: אבל איפה הוא?

יואל רזבוזוב: פתאום נעלם, בהצבעות הכי חשובות הוא נעלם.

יואל רזבוזוב: לא סיפק את הסחורה.

יואל רזבוזוב: ואני חושב שהוא צריך לבקש סליחה.

יואל רזבוזוב: הוא צריך לבקש סליחה מאנשי עולם התרבות – 290 יום עולם התרבות סגור, כמה מאות אלפי משפחות ללא פרנסה; מתעשיית הכושר – חדרי הכושר, הסטודיו, מחול, פילאטיס, יוגה – גם הם יושבים חודשים רבים, כמעט שנה כבר, ללא עבודה; בעלי עסקים שלא קיבלו פיצויים, שמעו רק הבטחות; מסעדנים.

יואל רזבוזוב: בכלל, כ-100,000 עסקים הולכים להיסגר, ופה הם משחקים בג'ובים, בסיסמאות, בשר המים, שר הסייבר, השר לשוויון חברתי, שר לענייני לא יודע מה.

יואל רזבוזוב: המציאו לעצמם תפקידים, ג'ובים וככה, ופתאום הכנסת מתפזרת.

יואל רזבוזוב: אנחנו עומדים, אני עומד כאן, עכשיו כולם יושבים פה ואנחנו מפזרים את הכנסת, כנסת שלא עשתה כלום.

יואל רזבוזוב: כנסת שבאה להגן על אזרחי ישראל בעת משבר, והיא פגעה בהם.

יואל רזבוזוב: ועל זה הם צריכים להתנצל, לבוא לכאן ולהתנצל, במיוחד בני גנץ.

יואל רזבוזוב: הוא רימה מיליון ו-200,000 מצביעים שבאו והאמינו בו.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת יואל רזבוזוב.

משה ארבל: חבר הכנסת אוסאמה סעדי יעלה ויבוא.

משה ארבל: אני שוקל להפריד ביניכם, עובדי סיעת הליכוד.

משה ארבל: אולי תעברו לאופוזיציה?

אוסאמה סעדי: עליזה לא פה, אז אתם עושים מה שאתם רוצים.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך.

משה ארבל: בבקשה, אדוני.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה קודם כול לברך אותך, אדוני היושב-ראש, שבאת היום והשתתפת בסיומה של תהלוכת המחאה נגד השתוללות הפשיעה והאלימות בחברה הערבית.

אוסאמה סעדי: עמדתך חשובה לנו, זו עמדה עקבית שאתה מביע גם בוועדות וגם בכנסת, וגם היום, שתבוא ותשתתף באופן פעיל – אנחנו מאוד מאוד מעריכים את זה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אתה גם משפטן, ואנחנו כאן רומסים את כל חוקי-היסוד ואפילו עושים פלסתר ועושים – – חוקא ואטלולא?

משה ארבל: חוכא ואטלולא.

אוסאמה סעדי: – – חוכא ואטלולא מכל המוסד הזה שנקרא חוקי-יסוד.

אוסאמה סעדי: אתה תסכים איתי.

אוסאמה סעדי: מה זה עכשיו, אחרי שקיבלנו את פשרת האוזר ודחינו את זה ל-100 יום, כאשר אין תקציב – חברת הכנסת יזבק, אין תקציב למדינה מאז 2018; התקציב האחרון שאושר, תקציב דו-שנתי, היה עוד לפני שהתפטרתי ברוטציה בשנת 2017, בכנסת העשרים.

אוסאמה סעדי: עשינו את זה דו-שנתי, ומאז אין למדינה תקציב והיא חיה על 1 חלקי 12.

אוסאמה סעדי: איך אפשר לנהל ככה מדינה באחד מהמשברים הבריאותיים הקשים ביותר – לא רק בישראל אלא בעולם?

אוסאמה סעדי: היום אתה שמעת איתי, וחבריי כאן שמעו, את הזעקה של ראש ועד ראשי הרשויות הערביות, עו"ד מודיר יונס, שאמר: אם המצב הזה יימשך עם ההשתוללות של הרצח והפשע, איך אנחנו, ראשי מועצות ועיריות שעומדים בחזית, עם האנשים – איך הם יילחמו באלימות ובפשיעה עם אפס תקציב?

אוסאמה סעדי: איך הם יכולים להיאבק נגד מגפת הקורונה עם אפס תקציב?

אוסאמה סעדי: ולכן הוא אמר: אם המצב הזה יימשך, אנחנו ניתן את המפתחות למשרד הפנים, שהוא ינהל 67 מועצות ועיריות.

אוסאמה סעדי: אתם צריכים לשמוע את הזעקה הזו.

אוסאמה סעדי: ועכשיו שמענו את השר אקוניס עם שיר האשכבה, נאום האשכבה של הממשלה הזו.

אוסאמה סעדי: הוא דיבר על כחול לבן, על הבלון שהתפוצץ, אבל מה עם הליכוד וביבי נתניהו, וגם שר האוצר – –

משה ארבל: תודה.

אוסאמה סעדי: – – שכבר שנה אומרים: אי-אפשר לעשות תקציב ל-2021, יש מגפה, יש שינויים, אנחנו אולי נעשה את זה בפברואר, במרץ, אדוני היושב-ראש, ואז פתאום מביאים לנו חוק כזה היום, חוק ישראבלוף, שתוך שבוע אנחנו כאן בכנסת – ואתה היית חבר כנסת חדש, אבל יש חברי כנסת ותיקים; איך אפשר להעביר תקציב בשבוע?

אוסאמה סעדי: לשנת 2020 נגיד, ניחא, אנחנו כבר בסופה – אני מסיים, אדוני היושב-ראש – אבל תקציב 2021, איפה כל הרפורמות שהתגאה בהן שר האוצר?

אוסאמה סעדי: הכול ירד לטמיון.

אוסאמה סעדי: ולכן, זה חוק שצריך להוריד אותו מהר ככל האפשר, ואנחנו כמובן צריכים להפיל את הממשלה הזאת.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

משה ארבל: חבר הכנסת אריאל קלנר יעלה ויבוא.

משה ארבל: שלוש דקות, בבקשה.

אריאל קלנר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להבהיר את מה שהיה אמור להיות ברור מאליו: לבג"ץ אין שום סמכות לדון בחוקי-יסוד, גם לשיטתו.

אריאל קלנר: בג"ץ לקח לעצמו סמכות לדון בחוק רגיל, במהפכה החוקתית, מחטף שהוביל אבי המהפכה אהרן ברק, על בסיס חוקי-היסוד שאליהם החל להתייחס כאל חוקה.

אריאל קלנר: במרץ 1992, עת חוקק חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, יותר מ-50% מחברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, לא נכחו בהצבעה על החוק.

אריאל קלנר: האם מישהו מעלה על דעתו שזו הייתה התייחסותם של חברי הכנסת אילו היו יודעים שהם מחוקקים חוקה?

אריאל קלנר: אפילו ראש הממשלה דאז לא נכח.

אוסאמה סעדי: כמו חוק-היסוד היום – – –

אריאל קלנר: אוה.

אריאל קלנר: הבדל, הבדל.

אוסאמה סעדי: זה חוק-יסוד – – – אתם מבזים את המוסד הזה של חוקי-יסוד.

אריאל קלנר: כעת – מחר – בג"ץ מעוניין להשתלט באופן טוטלי על מדינת ישראל ולקחת לעצמו מלוכה.

קריאה: – – –

אריאל קלנר: זה מה שהולך לקרות מחר בדיון על חוק-יסוד: הלאום.

ניצן הורוביץ: אל תעשו צחוק מחוקי-יסוד.

אריאל קלנר: וזה בכלל לא משנה מה הוא יפסוק.

אריאל קלנר: זה בכלל לא משנה מה הוא יפסוק.

אריאל קלנר: עצם הדיון, חבר הכנסת הורוביץ, עצם הדיון.

ניצן הורוביץ: תראו מה אתם עושים פה היום, ואז באים בטענות לבג"ץ למה הוא מתערב.

אריאל קלנר: אבל אז, את חוק-יסוד של אז הוא הפך לחוקה.

אריאל קלנר: את חוק-היסוד של היום – אתם באים ומתלוננים, אבל את חוק-היסוד של אז הוא הפך לחוקה.

אריאל קלנר: על סמך חוק-היסוד ההוא הוא פוסל חוקים, חבר הכנסת הורוביץ.

אריאל קלנר: אבל בואו נגיד שאנחנו מקבלים את התזה המעוותת הזאת ולבית המשפט מותר לעצור חקיקה אם היא נוגדת חוק-יסוד, בואו נגיד.

אריאל קלנר: אבל מאין לבית המשפט יש את הסמכות לדון בחוק-יסוד ולהתערב בחקיקת חוק-יסוד?

אריאל קלנר: באיזו זכות, מתוקף איזו סמכות?

אריאל קלנר: הרי החוק שמסמיך אותו, לשיטתו, לפסול הוא חוק-יסוד.

אריאל קלנר: מה מגביל את כוחו של בית המשפט?

אריאל קלנר: זו איננה דמוקרטיה.

אריאל קלנר: דיקטטורה, אוליגרכיה – אולי.

אריאל קלנר: דמוקרטיה זה לא.

אריאל קלנר: ואתם בשמאל, חבר הכנסת הורוביץ – קולכם לא נשמע, כי זו פשוט צביעות: יש לכם רוב מוחלט בבג"ץ, ובגלל זה אתם מוכנים לרמוס את כבוד הבית הזה ואת כבוד הציבור.

אריאל קלנר: לעומת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, שבאמצעותו פועל בג"ץ פעם אחר פעם כדי לפגוע בצביונה היהודי של המדינה, חוק-יסוד: הלאום בא לעגן את היותה של מדינת ישראל מה שהיא מלכתחילה הייתה אמורה להיות: מדינה יהודית.

אריאל קלנר: ומחר בג"ץ ברוב חוצפתו הולך לדון בכך.

אריאל קלנר: מעל 60 חברי כנסת תמכו בחוק-יסוד: הלאום, חברי כנסת שמייצגים את רוב העם.

אריאל קלנר: הדמוקרטיה בסכנה.

אריאל קלנר: כן, היא בסכנה.

משה ארבל: נא לסכם.

אריאל קלנר: אזרחי ישראל שצופים בנו – שימו לב, אני כבר מסיים אדוני, גם קצת הפריעו לי – אזרחי ישראל, שימו לב, שוללים את חירותכם הפוליטית.

אריאל קלנר: הזכות שלכם לנהל את המדינה באמצעות פתק בקלפי, ובקרוב ככל הנראה נלך לקלפי – על זה ורק על זה יהיו הבחירות האלה.

אריאל קלנר: ובעזרת השם אנחנו נחזיר את המדינה לעם.

אריאל קלנר: זהו המאבק שלי מיום כניסתי לכנסת – להשיב את המדינה לעם.

קריאה: העם ברחובות מפגין נגדכם.

אריאל קלנר: אנחנו נחזיר את המדינה לעם.

אריאל קלנר: ולשופטי בג"ץ אני אומר: שימו לב, אתם עומדים לכרות את הענף שעליו אתם יושבים.

אריאל קלנר: ומי שכורת את הענף שעליו הוא יושב, בסוף הוא נופל.

אריאל קלנר: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת אריאל קלנר.

משה ארבל: חבר הכנסת ניסים ואטורי יעלה ויבוא.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

משה ארבל: בבקשה.

ניסים ואטורי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני שמעתי את חברי הכנסת הערבים מקודם מדברים על אלימות בחברה הערבית, רציחות וכל מה שלא היה.

ניסים ואטורי: אני רוצה להזכיר לכם שהיום נרצחה אסתר הורגן, השם ייקום דמה, אם לשישה מטל מנשה בצפון השומרון.

ניסים ואטורי: אם אתם לא תדעו לגנות רצח כזה – למה תחנכו את האנשים אצלכם בבית?

ניסים ואטורי: הרי אתם, השפה שלכם היא רצח.

ניסים ואטורי: אם לא תגנו את זה עכשיו, אל תצפו – מחר יש לכם רצח בשכונות שלכם.

קריאה: החקירה נגמרה?

קריאה: נגמרה החקירה?

קריאה: אתה יודע מי – – –

תמר זנדברג: מה?

תמר זנדברג: אתה לא מתבייש?

ניסים ואטורי: אין לי מה להתבייש.

ניסים ואטורי: אני אומר את האמת.

קריאה: אתה יודע מי רצח אותה?

קריאה: אתה יודע מי רצח אותה?

תמר זנדברג: אתה רוקד על הדם.

ניצן הורוביץ: מה זה "אתם"?

ניצן הורוביץ: מי זה "אתם"?

ניסים ואטורי: אני דיברתי על חברי הכנסת הערבים, שבאים לפה ומדברים – אני מבין שאתם הסנגורים שלהם.

סונדוס סאלח: חבל, זה הנאום האחרון שלך.

סונדוס סאלח: תגיד מילה אחת – – –

ניסים ואטורי: בסדר גמור.

קריאה: היו לך תשעה ימים של שיכרון חושים.

תמר זנדברג: תתבייש לך.

תמר זנדברג: אתה רוקד על הדם.

תמר זנדברג: תכבד את זכר האישה שנרצחה.

ניסים ואטורי: אני מגנה כל רצח בחברה הערבית, חבר'ה, אני גם מגנה.

ניסים ואטורי: אנחנו לא מקבלים את זה.

ניסים ואטורי: אתם לא יכולים להטיף – – –

תמר זנדברג: תכבד את זכר האישה שנרצחה שאתה כביכול משתמש ברצח שלה בשביל לעשות הון פוליטי ציני, תתבייש לך.

ניסים ואטורי: אדוני היושב-ראש, אתה – – –

משה ארבל: חברת הכנסת תמר זנדברג, קריאת הביניים נשמעה.

סונדוס סאלח: נאמת נאום ראשון, נאום בכורה?

ניסים ואטורי: תראו, אני לא מבין מה אתם רותחים כל כך.

ניסים ואטורי: זה כנראה מאוד מפריע לכם.

ניסים ואטורי: אתם צריכים לדעת דבר אחד: לא תגנו?

ניסים ואטורי: אתם בעצם מחנכים את הציבור שלכם לזה.

ניסים ואטורי: לזה בדיוק.

ניסים ואטורי: אתם מסיתים.

ניסים ואטורי: אתם מסיתים, נקודה.

ניסים ואטורי: לגבי הבחירות האלה, אנחנו הולכים לבחירות, כנראה, ואין מנוס מזה, בגלל שבעצם יש לנו אופוזיציה בתוך הממשלה.

ניסים ואטורי: מאשימים את נתניהו באישום של כתבות אוהדות שהוא קיבל בוואלה או מה שזה לא יהיה.

ניסים ואטורי: אני חושב שהנאשם הגדול כאן זה בני גנץ, שמביא אותנו לבחירות במצב הזה.

ניסים ואטורי: הרסתם את המדינה.

ניסים ואטורי: אתם טוענים שנתניהו, וכו' וכו'; הממשלה לא עבדה.

ניסים ואטורי: כל הזמן עסקתם בלדחוף מקלות בגלגלים.

ניסים ואטורי: ככה לא עובדים.

ניסים ואטורי: ככה לא עובדת קואליציה.

ניסים ואטורי: הייתם בעצם אופוזיציה.

ניסים ואטורי: נשארנו לבד, ואנחנו ננצח.

ניסים ואטורי: הולכים לבחירות האלה, ובנימין נתניהו ימשיך להיות ראש הממשלה של ישראל.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת ניסים ואטורי.

משה ארבל: חבר הכנסת ניצן הורוביץ יעלה ויבוא.

ניצן הורוביץ: תודה, אדוני היושב-ראש.

ניצן הורוביץ: חברי הכנסת, סבתי, עליה השלום, הייתה אישה פיקחית.

ניצן הורוביץ: היה לה פתגם כזה, היא הייתה מדברת תמיד, והיא הייתה אומרת: מסרגל עקום לא יכול לצאת קו ישר.

ניצן הורוביץ: ובערב הזה אנחנו בעצם רואים את החור בקצה הסרגל ואת סופה של הממשלה העקומה הזו, שלידתה בחטא.

ניצן הורוביץ: ואני בעניין הזה מאשים בראש ובראשונה, ושיהיה ברור, את כחול לבן ואת בני גנץ.

ניצן הורוביץ: וכדאי לנפץ פה הערב איזשהו נרטיב כזה, שחוזרים עליו פעם אחר פעם אחר פעם, שלא הייתה אופציה אחרת והוא היה חייב ללכת לממשלה הזו.

ניצן הורוביץ: זה לא נכון, ואני אומר את זה מידיעה.

ניצן הורוביץ: מדוע זה לא נכון?

ניצן הורוביץ: כי יש תהליך, ויש מה שנקרא "מעשה פוליטי".

ניצן הורוביץ: שום דבר בעולם, ואני אומר את זה באחריות, לא חייב את בני גנץ לרוץ באותו יום מר ונמהר – אני זוכר, זה היה בשעה 15:30 – להציג את מועמדותו ליושב-ראש הכנסת, ובכך לשבור את המפלגה של עצמו, לבגוד בהבטחה שנתן ליותר ממיליון בוחרים, להיכנס לממשלה תחת נתניהו, למרות שאמר שלא יעשה את זה.

ניצן הורוביץ: ואז אומרים לי: אבל באותו יום לא הייתה ממשלה של 61 לבני גנץ.

ניצן הורוביץ: אבל היה לו – ואת זה, מיקי זוהר, אתה זוכר בדיוק כמוני – היה לגוש של בני גנץ רוב בכנסת, והיה אפשר להתחיל לעבוד – לעבוד על חוקים, לעבוד בוועדות.

ניצן הורוביץ: משום מה לבני גנץ באותו יום, לא יודע, נגמר, לא יודע מה נגמר לו בדיוק – החשמל, הפיוז קפץ, משהו שם נשבר, וחמישה ימים אחרי שהוא קיבל את המנדט, הוא שבר את העסק.

ניצן הורוביץ: אחר כך התחילו להגיד: לא הייתה לו ברירה כי לא הייתה ממשלה חליפית.

ניצן הורוביץ: הייתה, ועוד איך.

ניצן הורוביץ: הייתה כנסת.

ניצן הורוביץ: ואני אומר את זה – לא היו חייבים באותו זמן לתת את ראשות הכנסת, את יושב-ראש הכנסת – אנחנו יודעים כולנו, חברי הכנסת, כמה חשוב התפקיד הזה – דווקא ליריב לוין.

ניצן הורוביץ: איזה נכס כחול לבן מסרה בידי הימין.

ניצן הורוביץ: זאת איוולת פוליטית.

ניצן הורוביץ: באותו יום היה מועמד אחר, מאיר כהן.

ניצן הורוביץ: הוא יכול היה להיות יו"ר כנסת, מה שנקרא, מהגוש שהיה לו רוב בכנסת.

ניצן הורוביץ: הינה, זה למשל צעד פוליטי, שרק, אני לא יודע, אדם חסר כל ניסיון או הבנה מוסר תפקיד כמו יו"ר הכנסת ליריבים הפוליטיים שלו ומוותר על כזה נכס אסטרטגי.

ניצן הורוביץ: הוא יכול היה להשאיר את זה בידיו, יכול היה לנהל את הכנסת ואת כל התהליך כאן, אבל הוא נשבר, הוא נכנס לממשלה שלא היה צריך מלכתחילה להיכנס אליה ולא הייתה צריכה לקום.

ניצן הורוביץ: ולסיום, שלוש פעמים – לא בסקרים; שלוש פעמים לבוחרים שלא רצו ממשלה בראשות נתניהו היה רוב בקלפי – לא בסקרים, בקלפי.

ניצן הורוביץ: אז עכשיו הבוחרים האלה לא נעלמו לשום מקום ושום דבר לא השתנה, לכן גם בפעם הרביעית שאנחנו צועדים אליה יהיה רוב לממשלה אחרת, רק הפעם יהיו בראש הגוש אנשים שלא ינהגו באיוולת פוליטית וימכרו את הנכסים הפוליטיים שבידם וייכנעו ויישברו – – –

משה ארבל: תודה.

ניצן הורוביץ: יישברו באמצע הקרב, מה שנקרא, בלי תנאי בכלל.

ניצן הורוביץ: לא ראיתי דבר כזה מימיי – איוולת פוליטית – וכבר יש לי פה איזה קצת קילומטרז'.

ניצן הורוביץ: ננצל את הרוב שלנו כדי להקים כאן ממשלה חדשה, תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת ניצן הורוביץ.

משה ארבל: חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: קודם כול, לפני פיזור הכנסת, אם אכן היא מתפזרת, אני רוצה להודות באופן מיוחד לסדרנים פה, שבגלל הקורונה אחרי כל דובר, כבר חודשים ארוכים, כל פעם מנקים ומחטאים פה ובמיקרופונים מהצד.

משה ארבל: מצטרף.

תמר זנדברג: זו באמת עבודה חדשה שנוספה בימים אלה, ובאמת תודה וכל הכבוד לכולכם ולכולכן מכולנו.

תמר זנדברג: גם היום וגם בשבועות האחרונים ובחודשים האחרונים דיברנו הרבה על הקריסה הפוליטית והדמוקרטית והאזרחית הזו, שהביאה, כמו שאמר חברי ניצן הורוביץ, ללידה בחטא של הממשלה המנופחת, המושחתת והכושלת הזאת; קריסה של מנהיג מחנה, שבחר במו ידיו לשבור את הרוב שניתן לו כדי להיכנס לממשלת מושחת, ונוכל, שמגע ידו כמו מגע הזהב של המלך מידאס, רק הפוך – המגע השחור של המושחת נתניהו, שמפרק כל מה שהוא נוגע בו וכל מה שהוא בא איתו במגע.

תמר זנדברג: אני רוצה, בשתי הדקות הקצרות האלה, להתמקד בסיבה שזה קרה, למה זה קרה, כי בכך טמון גם לקח שלנו, המחנה הדמוקרטי הישראלי, לעתיד.

תמר זנדברג: זה קרה מפני שבאותו מחנה היו שניים, שלושה, ארבעה, שהלכו ורצו בגוש "רק לא נתניהו", וברגע האמת נעמדו והחליפו את נקיטת החפץ, את השבועה "רק לא נתניהו" בשבועה אחרת: "רק לא ערבים".

תמר זנדברג: כי היו כאן כאלה, גנץ הנהיג אותם ונכנע להם, אבל הם אלה שהובילו את הקו שאמר: לא ניתן בשום פנים ואופן שותפות פוליטית אזרחית, דמוקרטית שמבוססת על חברות שוויונית ושווה בכנסת, שמבוססת על אזרחות שוויונית בציבור.

תמר זנדברג: אגב, אותם שניים כבר דילגו מזמן למקום אחר.

תמר זנדברג: כמו שהם לא ספרו אף אחד, גם את גנץ הם לא ספרו, והם כבר מזמן במסגרת הפוליטית הבאה, בדרכם למעילה הבאה באמון.

תמר זנדברג: אבל לנו, חברות וחברים, לנו, לנציגי הציבור מהמחנה הדמוקרטי ולציבור עצמו, יש כאן לקח מאוד מאוד חשוב.

תמר זנדברג: אם אנחנו נמשיך לשחק בפוליטיקה יהודית ופוליטיקה ערבית נפרדת, לעולם לא נצליח במשימה שלנו להחליף את שלטון הימין המושחת והכושל, לא נצליח בזה.

תמר זנדברג: רק אם נעמוד ביחד, יהודים וערבים, נתנגד לדה-לגיטימציה ולהסתה ולניסיונות להפריד בינינו ונגיד שכן, בוחר ובוחרת, ערבי ויהודי, שווים הם, והקול שלהם שווה בקלפי ובכנסת, ובוועדה, ובמליאה, ובציבור – רק אז נוכל להציג לציבור שלנו חזון שיתופי, יהודי-ערבי, אזרחי ודמוקרטי, ונוכל להציע למדינת ישראל עתיד חדש וטוב יותר, תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת זנדברג.

משה ארבל: חבר הכנסת מאיר כהן, יעלה ויבוא.

איימן עודה: כל הכבוד, תמי, על השותפות.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים, אדוני השר.

משה ארבל: חברי הכנסת, יש מצווה מהתורה להיות בשקט עכשיו.

משה ארבל: וקידשתו – הוא כהן, צריך לכבד אותו.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אחד מוותיקי אנשי המשמר שפגשתי היום אמר לי בזו הלשון: כל יום אני חושב שראיתי כבר את הכול, עד לבוקר שלאחריו.

מאיר כהן: כמה שהוא צודק.

מאיר כהן: מה שמתרחש לנגד עינינו הוא חסר תקדים ובלתי נתפס.

מאיר כהן: זאת אחת הפעמים הבודדות שבהן המשבר והאנדרלמוסיה העוברים על המדינה מחווירים לעומת מה שמתרחש כאן בקרב ההנהגה, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: הבלגן בין שתי השותפות לממשלה כל כך גדול, עד שהן אפילו לא מצליחות להגיע להסכמה על דרך הפרידה.

מאיר כהן: אני לא רוצה לומר לחבריי מכחול לבן, "אמרנו לכם", אבל אני אומר לכם כעת: הרימו את ראשכם וצאו מהממשלה הרעה בתולדות המדינה.

מאיר כהן: המריבות ביניכם לבין עצמכם גורמות לנו להחוויר.

מאיר כהן: זאת הפעם הראשונה בכנסת ישראל שהקואליציה ממלאת את תפקידה של האופוזיציה בצורה מוצלחת ביותר.

מאיר כהן: התחייבתם לממשלת אחדות – קיבלנו ממשלה של מריבות.

מאיר כהן: הבטחתם ממשלת חירום – ישראל קיבלה ממשלה של שיתוק.

מאיר כהן: מדינת ישראל נמצאת בערבו של סגר שלישי ותראו במה אתם עסוקים.

מאיר כהן: אזרחי ישראל, שמצפים מההנהגה שלהם למצוא פתרונות, עדים מדי יום, מדי ערב, למריבות שלכם, להתפרקות הטוטלית שלכם כממשלה.

מאיר כהן: ממשלת ישראל השלושים-וחמש סיימה את דרכה, היא כבר לא כאן.

מאיר כהן: מכונת ההנשמה בדמותה של פשרת הכניעה לא תציל אותה.

מאיר כהן: מדינת ישראל הולכת לבחירות רביעיות בשנתיים, בחירות שיכולנו למנוע אותן.

מאיר כהן: בחירות בזמן קורונה הן דבר רע, הן דבר רע, אבל לצערי הגדול הן הזדמנות אמיתית להחזיר את המדינה לאזרחיה, הזדמנות להקים ממשלה שתיתן מזור למצוקות האזרחים, לעצמאים, למובטלים, לעסקים הקורסים, למאות האלפים שבחל"ת; ממשלה שתדבר לאזרחים בטון ברור, שתקבל החלטות; ממשלה שתיתן לאזרחיה נחת ותביא להם בשורה של תקווה, מה שאתם לא הצלחתם לתת.

מאיר כהן: לא הפרענו לכם, יכולתם לעשות את זה, אבל אתם רבים אחד עם השני.

מאיר כהן: רגע לפני קריסת הממשלה יש לכם הזדמנות, חבריי מכחול לבן, לעשות דבר טוב אחד – לסיים את דרכה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת מאיר כהן.

משה ארבל: חבר הכנסת איימן עודה יעלה ויבוא.

משה ארבל: שלוש דקות, בבקשה.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עמיתיי חברי הכנסת וחברות הכנסת, מאז שבנימין נתניהו חזר לשלטון, משנת 2009 עד עכשיו, נרצחו 1,000 אזרחים ערבים והתווספו 3,000 יתומים חדשים.

איימן עודה: משרד ראש הממשלה הכין תוכנית, כביכול, למיגור האלימות והפשיעה בקרב האוכלוסייה הערבית.

איימן עודה: כתוב בתוכנית שבאוקטובר 2019 הנחה ראש הממשלה מר בנימין נתניהו את ממלא מקום מנכ"ל משרד ראש הממשלה – מה זאת אומרת אוקטובר 2019?

איימן עודה: כלומר, מייד אחרי המחאה הציבורית שלנו לפני כשנה.

איימן עודה: בסיכום של התוכנית הזו כתוב כך, כבוד היושב-ראש:

איימן עודה: אנו מעריכים שיידרש מאמץ מתמשך של עשור, עשור לפחות, להפחתת התופעה הבלתי-רצויה עד לרמה שדומה לשיעורים בחברה הכללית.

איימן עודה: כלומר, צריך עשר שנים בשביל שהפשיעה בקרב האוכלוסייה הערבית תתחיל לרדת.

איימן עודה: זאת אומרת, התוכנית הזו היא גזר דין מוות ל-1,000 ערבים.

איימן עודה: אם יש 100 ערבים בכל שנה – בעשור 1,000 ערבים.

איימן עודה: גזר דין מוות ל-1,000 ערבים, 3,000 יתומים ערבים יתווספו למספר היתומים.

איימן עודה: היום האוכלוסייה הערבית עוד מוכיחה שאף אחד לא ייתן לנו את הזכויות שלנו – אנחנו ניקח אותן במו ידינו.

איימן עודה: חסמנו את כביש 6, אנחנו נחסום את איילון.

איימן עודה: תהיה שביתה כללית, לא ברמה של המוסדות באוכלוסייה הערבית ותו לא, אלא הצעירים שלנו יעמדו בכניסות וביציאות של היישובים משעה 03:00 עד 09:00, ולא ניתן לאף אחד לצאת מהיישובים שלנו – לא עובדי בניין, לא עובדי שירותים, לא רופאים, לא הייטקיסטים, לא נהגי משאיות, לא ניתן לאף אחד.

איימן עודה: שביתה כללית, שתשבית את המשק כולו.

איימן עודה: חייבים להפנים, לעומק, שהחיים במדינה לא יהיו טבעיים אם החיים אצלנו לא יהיו טבעיים, לא יהיו נורמליים.

איימן עודה: אף אחד לא יחיה בשגרה אם החיים אצלנו הם במצב חירום.

איימן עודה: זהו המאבק שלנו, וכל בן אדם בהיותו בן אדם צריך לעמוד לצידנו.

איימן עודה: את התוכנית הזו אנחנו דוחים מכול וכול עד שישפרו את הדברים המהותיים בשביל שיהיה ביטחון אמיתי בקרב האזרחים הערביים.

איימן עודה: תודה.

משה ארבל: תודה רבה, חבר הכנסת איימן עודה.

משה ארבל: רק לגבי רע"ם, אתה רוצה להתייחס?

קריאה: – – –

משה ארבל: חבר הכנסת עודד פורר יעלה ויבוא – אינו נוכח.

משה ארבל: חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: ברשות אדוני היושב-ראש, השר, סגן השר, חבריי חברי הכנסת, בשבוע שעבר, בין יום רביעי לחמישי, כולנו הזדעזענו מהמקרה של יוסף פליישמן, שנחטף מביתו; אדם קשיש במאה שערים נחטף מביתו באישון לילה.

ינון אזולאי: בסופו של דבר המשטרה ראתה שזה לא האדם, זרקה אותו ברחוב בגבעת המטוס, ועוברי אורח טובים שראו אותו אספו אותו ולקחו אותו לבית החולים.

ינון אזולאי: הרופאים אומרים שאם הוא היה ממשיך להיות – כמה שעות, הוא לא היה היום בין החיים.

ינון אזולאי: משטרת ישראל חטפה אותו מביתו.

ינון אזולאי: תגובתה של משטרת ישראל הייתה: הגענו לכתובת שמסר לנו האדם שהתלונן וזו הייתה טעות טכנית.

ינון אזולאי: בקיצור, טעות בזיהוי.

ינון אזולאי: כמו כנופיית פושעים, טעות בזיהוי.

ינון אזולאי: פשוט כך דיברו.

ינון אזולאי: במילים אחרות – מכבסת מילים.

ינון אזולאי: לוקחים אדם שאין לו שום עבר, לוקחים אדם שבכלל לא מכיר את האירוע, שולפים אותו יחף מביתו באישון לילה ולאחר מכן זורקים אותו.

ינון אזולאי: הייתם לוקחים אותו ומחזירים אותו הביתה, לפחות, אבל זה אותם לא מעניין.

ינון אזולאי: האיש סובל כרגע ממחלות, הוא חזר לביתו.

ינון אזולאי: יחד עם זאת – זה הצד של האטימות, ויש צד שאינו האטימות, יש צד של הלב הרחב.

ינון אזולאי: השבוע זה התחיל מהציוץ של העיתונאי אריאל אלחרר, עיתונאי מוכשר, ובכלל אדם – אני מכיר אותו והוא עצמו גם בעל חסד.

ינון אזולאי: אריאל צייץ, ובעקבות הציוץ שלו התאספו אזרחים רבים ונרתמו למלאכה לשפץ ולעזור בגופם, בממונם, לאותו אדם, לאותו קשיש.

ינון אזולאי: הם התנדבו, כל אחד במה שהיה יכול.

ינון אזולאי: אותם אנשים הם לא אנשים, זה מלאכים.

ינון אזולאי: אני רוצה דווקא מעל במה זו להזכיר את שמותיהם: איילת כהן, ישראל פרוש – אזרח, לא ראש עיר, ישראל פרוש – שמואל בוזלי וכמובן מוריה תשובה ואריאל אלחרר, שיזמו זאת.

ינון אזולאי: יש כאלה שבונים, יש כאלה שהורסים, יש כאלה עם אטימות ויש כאלה עם לב רחב.

ינון אזולאי: אני חושב שגם בכאוס הזה שאנחנו נמצאים בו צריך למצוא את נקודת האור.

ינון אזולאי: נקודת האור בקצה המנהרה היא אותם אנשים טובים; אותם אנשים רחמנים שפגשו אותו באמצע הדרך ואותם אנשים רחמנים שבאו לביתו, שיפצו, ויחד עם שיפוץ הבית שיפצו לו את הנפש, נתנו לו הרגשה טובה, ועל כך מגיעה להם מילה טובה.

ינון אזולאי: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת ינון אזולאי.

משה ארבל: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

משה ארבל: בבקשה, אדוני יעלה ויבוא.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך.

ג'אבר עסאקלה: נראה לי שכל מי שיושב פה מבין ערבית, אבל אני אתחיל בכך שיש פתגם בערבית שאומר: אללי אסתחו מאתו – מי שפעם התביישו הלכו לעולמם.

ג'אבר עסאקלה: כבר מפסיקים להתבייש.

משה ארבל: אבדה הבושה.

ג'אבר עסאקלה: הממשלה הזו פשוט חסרת בושה – להביא הצעה לקבל ארכה של שבועיים כשאנחנו יודעים שהבחירות יתקיימו בעוד שלושה חודשים, וסתם להביא ארכה כדי להעביר זמן.

ג'אבר עסאקלה: ואני אומר, לפחות החלק של כחול לבן בממשלה הזו אני חושב שגם איבד את הבושה.

ג'אבר עסאקלה: אם אתם, כחול לבן, מאסתם, התייאשתם, לא יכולים להמשיך בממשלה הזאת – תהיו עם עמוד שדרה, תיכנסו למליאה, תצביעו נגד ההצעה, תפילו אותה.

ג'אבר עסאקלה: אבל לברוח זו לא אופציה.

ג'אבר עסאקלה: זו לא אופציה, לפחות לא אופציה אחראית.

ג'אבר עסאקלה: כל יום נוסף של הממשלה הזו הוא אסון; כל יום נוסף של הממשלה הזו זה עוד קורבנות של הפשיעה והאלימות; כל יום נוסף של הממשלה הזו זה הריסת בתים – רק הבוקר, לפנות בוקר, הרסו שני בתים; בכל יום נוסף של הממשלה הזו אלפי עסקים נסגרים; בכל יום נוסף של הממשלה הזו יש יותר עוני ויותר משבר קורונה והשלכות משבר הקורונה.

ג'אבר עסאקלה: לכן, הגיע הזמן שאנחנו לא ניתן חבל הצלה לממשלה.

ג'אבר עסאקלה: מי שנותן חבל הצלה לממשלה הזו הוא למעשה שותף לפשע.

ג'אבר עסאקלה: הממשלה הזו היא ממשלה פושעת, פושעת כלפי אזרחים שלנו, במיוחד האזרחים הערבים, שסובלים גם מחוקים גזעניים, גם מיישומם של חוקים גזעניים בשטח, הריסת בתים יום-יום, יום-יום.

ג'אבר עסאקלה: הגיע הזמן להפסיק עם הממשלה הזו.

ג'אבר עסאקלה: לכן אנחנו ברשימה המשותפת נצביע נגד ההצעה הזו ונפיל את הממשלה, ואני מקווה שיהיו אמיצים מכחול לבן שייכנסו ויצביעו נגד.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה, גברתי.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, האמת, מי שנמצא בכנסת הזו בארבע הקדנציות האחרונות כבר מכיר לילות כאלה, כבר עבר לילות כאלה – לילות שבהם אנחנו יודעים שעושים איזושהי הצגה במליאה, סחבת במליאה, ומביאים הצעת חוק שהיא כאילו נראית טכנית, למרות שהיא הצעת חוק-יסוד, ומנסים למשוך זמן עד שתיפול ההחלטה.

עאידה תומא סלימאן: עד שתיפול ההחלטה – לא במליאה פה, לא לפי רצון נבחרי הציבור, כלומר לפי רצון הציבור, אלא לפי רצונו של הרודן; לפי רצונו של ראש ממשלה מואשם בפלילים, שמנסה להציל את עורו ומשווק את עצמו כמשיח שכולם מחכים לו, המנהיג הגדול והכול יכול אשר מטביע את כולנו בבוץ.

עאידה תומא סלימאן: מה שקורה הלילה, כמו בלילות שקדמו לו, הוא בעצם ביטוי למשבר הפוליטי האמיתי הקיים במדינה כבר יותר מעשור.

עאידה תומא סלימאן: משבר פוליטי שבו הממשלה המובלת על ידי ראש הממשלה בנימין נתניהו בעצם לא משרתת את הציבור, אלא עושה שהציבור ישרת את ראש הממשלה.

עאידה תומא סלימאן: זה משבר פוליטי כי לא קיימת ולא הוצעה אלטרנטיבה אמיתית לשלטון הזה.

עאידה תומא סלימאן: גנץ התקפל כי הוא ידע שהוא לא מציג שום אלטרנטיבה אמיתית ושהוא לא מביא בשורה.

עאידה תומא סלימאן: הוא היה מוכן לשים את היד שלו ביד של בנימין נתניהו למרות כל ההבטחות שהוא הבטיח לציבור, כי אין לו משהו אחר להציע.

עאידה תומא סלימאן: ואם אנחנו נלך לבחירות, הפעם צריך לחשוב טוב מאוד איזה סוג של אלטרנטיבה פוליטית הציבור מחפש.

עאידה תומא סלימאן: הרשימה המשותפת הציעה אלטרנטיבה כזו.

עאידה תומא סלימאן: הציעה אלטרנטיבה והצליחה לצבור כוח.

עאידה תומא סלימאן: אבל לא מספיק כדי להפיל.

עאידה תומא סלימאן: זה היה מספיק כדי לכרסם בכוחו של הרודן.

עאידה תומא סלימאן: אבל הפעם אנחנו אומרים: זה לא עניין של אדם וזה לא עניין של להפיל ראש ממשלה, אלא העניין זה לשנות את המפה הפוליטית; לשנות את השלטון הקיים, אשר מדכא את כלל האזרחים ובעיקר מדכא את האוכלוסייה הערבית במדינה הזו – –

משה ארבל: תודה.

עאידה תומא סלימאן: – – ומכרסם בשולי הדמוקרטיה, מנציח כיבוש ומצב של מלחמה בכל מה שהוא מדבר עליו כאפקט של שלום.

משה ארבל: תודה.

עאידה תומא סלימאן: הגיע הזמן באמת שניפטר מהממשלה הזו – לא לתת לה אורך חיים, וללכת לבחירות כבר.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

משה ארבל: חברת הכנסת מרב מיכאלי תעלה ותבוא.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך גם כן.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מרב מיכאלי: בני גנץ, מה אתה עושה, מה אתה עושה?

מרב מיכאלי: אתה בכלל לא כאן.

מרב מיכאלי: מבלה עכשיו שבועות ארוכים במאמצי-על בשביל להשיג עוד כמה שבועות, עוד כמה ימים, לדחות את הקץ של הבחירות, ואז אתה בכלל לא כאן.

מרב מיכאלי: מה אתה עושה?

מרב מיכאלי: מנסה לסדר לעצמך עוד צ'אנס, למה בדיוק ולאיזו מטרה?

מרב מיכאלי: מה זה בדיוק הדבר הזה שלא קרה בשמונה חודשים של קריירת ראש ממשלה חליפי ויקרה עכשיו?

מרב מיכאלי: בול עכשיו זה יקרה – מה זה הדבר הזה?

מרב מיכאלי: פתאום יהיה פרקליט מדינה, מנכ"ל משרד המשפטים?

מרב מיכאלי: אולי תהיה פתאום תרבות בארץ, לא יהיו מובטלות ומובטלים?

מרב מיכאלי: אולי האיש הזה פתאום יבין שהוא לא באמת יכול לכהן עם שלושה כתבי אישום והוא יפנה לך את הכיסא.

מרב מיכאלי: מה אתה עושה, בני גנץ, מה אתה עושה?

מרב מיכאלי: מה יקרה עכשיו – פתאום כולם יקבלו את הפיצוי שהם צריכות וצריכים לקבל מהממשלה הזאת?

מרב מיכאלי: כן, זה מה שיקרה?

מרב מיכאלי: אני לא יודעת איך לספר לך את זה, בני גנץ – זה לא יקרה.

מרב מיכאלי: לא ברור על מה אתה נותן לעצמך עוד צ'אנס.

מרב מיכאלי: לא נעים להגיד את זה, אבל לפני שמונה חודשים, כשאתה התחלת את המסע המשפיל הזה, אני עמדתי כאן על הדוכן הזה ואמרתי לך.

מרב מיכאלי: מה לא היה ברור?

מרב מיכאלי: מה לא היה ידוע?

מרב מיכאלי: אני אמרתי, ואני גם פעלתי לפי מה שאני אמרתי, ולפי מה שהבטחתי, בניגוד לשני האנשים האחרים מהמפלגה שלי שהצטרפו אליך למסע ההשפלה הזה, לבגידה בבוחרות ובבוחרים, להתאבדות למען נתניהו – ואני עכשיו נאבקת להציל את המפלגה שלי מהאסון שהם הביאו עליה.

מרב מיכאלי: בניגוד אליכם, אני נאבקתי כאן יחד עם אחרות ואחרים נגד הגבלה על הפגנות, נגד מעקבי שב"כ, נגד פגיעה בעסקים קטנים, בעצמאיות ועצמאים, נגד חוסר היגיון מוחלט בכל צעד וצעד שהממשלה הזאת עשתה – סגרים וחצאי סגרים והשארת ילדות וילדים בבתים.

מרב מיכאלי: נגד כל זה אנחנו נאבקנו כאן; כי אני, בזמן הזה, ייצגתי את הבוחרות והבוחרים שלי.

מרב מיכאלי: אני נשארתי נאמנה להבטחה שאנחנו הבטחנו – אתה הבטחת לבוחרות והבוחרים שלך.

מרב מיכאלי: אז מה אתה עושה, בני גנץ, מה אתה עושה?

מרב מיכאלי: אתה, ששנים שירת את המדינה, מה אתה עושה?

מרב מיכאלי: במקום ללכת לבחירות ולבקש עוד צ'אנס מהציבור, אתה מסדר לך כאן עכשיו עוד צ'אנס על חשבון הציבור, על חשבון תקציב המדינה, על חשבון המערכת הפוליטית.

משה ארבל: תודה.

מרב מיכאלי: אז התשובה, אדוני, היא לא.

מרב מיכאלי: אתם נכנעתם, אתם נכשלתם.

מרב מיכאלי: צריך עכשיו להפיל את הממשלה הזאת.

מרב מיכאלי: לכו הביתה.

מרב מיכאלי: אפשר לעשות את זה אחרת.

מרב מיכאלי: תנו לאחרות ואחרים לעשות את זה אחרת.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת מיכאלי.

משה ארבל: חבר הכנסת נפתלי בנט יעלה ויבוא.

משה ארבל: בבקשה.

נפתלי בנט: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, השנה האחרונה הייתה מאוד מטלטלת עבור אזרחי ישראל.

נפתלי בנט: נלקחו מאיתנו דברים שאנחנו רואים כמובנים מאליהם – –

משה ארבל: חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

נפתלי בנט: – – חופש התנועה, הזכות להתפרנס, חינוך, הבריאות שלנו.

נפתלי בנט: ובאירוע כל כך קיצוני, האזרחים מצפים שהמדינה תהיה שם לצידם, והם הסתכלו וראו ששרי הממשלה עושים בדיוק הפוך.

נפתלי בנט: במקום לעזוב הכול ולהירתם בכל הכוח לטפל במשבר, שרים ושרות בממשלה, במשרדים עצומים כמו חינוך, כמו תחבורה, כמו כלכלה, המשיכו כרגיל לנצל את המשרדים העצומים שלהם לג'ובים וכבוד ולמופעי יחצנות וגזירת סרטים.

נפתלי בנט: זה דבר בלתי נתפס.

נפתלי בנט: ברגע המבחן העליון של ממשלה, שזה משבר, כמו מלחמה – דמיינו, למשל, אם במלחמת יום הכיפורים גולדה הייתה מוציאה הודעות תקשורתיות נגד דיין: איך עקצתי אותך, ואיך אתה חי בסרט, בזמן שאנשים בחזית – זה בדיוק המצב שבו אנחנו נמצאים.

נפתלי בנט: במקרה הזה החזית זה בתי החולים, הקורבנות עקפו את המספר של מלחמת יום הכיפורים, ומנהיגי מדינת ישראל גם בעצם ימים אלה ממשיכים בקומבינות ובסידורים.

נפתלי בנט: אני מפציר גם בקואליציה להתגייס היום להצביע נגד הדחייה, נגד הארכת החיים המיותרת.

נפתלי בנט: לא כי בחירות זה דבר טוב; בחירות זה דבר רע, בחירות רביעיות בשנתיים זה דבר איום ונורא, שקרה רק במדינות באבדון, אבל יש רק דבר אחד יותר גרוע מבחירות, וזה המשך הממשלה שתירשם לדיראון בדברי ימי ישראל כממשלה הכי גרועה בתולדות מדינת ישראל.

נפתלי בנט: אני מבקש משרי הממשלה: תצטרפו, תסיימו את הסאגה הרעה הזאת, ואנחנו בעזרת השם נקים משהו חדש, משהו עם רוח טובה של יזמות, של עשייה, ולא של פוליטיקה.

נפתלי בנט: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת נפתלי בנט.

משה ארבל: חבר הכנסת עפר שלח יעלה ויבוא.

סונדוס סאלח: לא, אני לפני.

סונדוס סאלח: סליחה.

איימן עודה: היא צודקת.

איימן עודה: מה, בגלל שהיא גם ערבייה וגם אישה?

סונדוס סאלח: סליחה, אני מדברת.

קריאה: מה יש לך נגד המשותפת, אדוני היושב-ראש?

משה ארבל: אני מתנצל, לפי הרשימה שיש לי כאן השמות היו באופן הזה, וסימנו לי חץ.

משה ארבל: אני מתנצל בפני חבר הכנסת עפר שלח, יש חץ בצד.

משה ארבל: חברת הכנסת סונדוס סאלח, ואחריה – חבר הכנסת עפר שלח.

משה ארבל: אני גם אציג בפנייך – – –

איימן עודה: עפר, סליחה.

איימן עודה: גם ערבייה, גם אישה – לא נפגע בה.

משה ארבל: זה לא מכוון, פשוט השמות היו בסדר הזה, והיה חץ בצד שלא שמתי לב אליו.

עפר שלח: איימן, זה לבקשת רע"ם, זה היה מול מישהו מהאופוזיציה.

סונדוס סאלח: תוספת של דקה.

איימן עודה: וואי, וואי, וואי, וואי, וואי.

סונדוס סאלח: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת – –

משה ארבל: ששש.

סונדוס סאלח: – – כשבן אדם נפטר והולך לעולמו, בדרכו האחרונה אנשים מספידים אותו, אומרים דברים טובים עליו.

סונדוס סאלח: גם אם הוא לא היה הבן אדם הכי טוב שיש, עדיין מנסים לסגור את המעגל הזה, את הדרך הזו, ולזכור אותו בדברים טובים.

סונדוס סאלח: והערב הממשלה הזו והכנסת הזו בדרך לפיזור.

סונדוס סאלח: הממשלה והכנסת הולכות לעולמן, ואני לא יודעת באילו מילים להספיד ומה להגיד על הממשלה הזו, ומה נזכור לה דבר אחד טוב.

סונדוס סאלח: אותה ממשלה, אותה כנסת, שהשאירה למעלה ממיליון מובטלים; השאירה עסקים קטנים, ייבשה אותם – –

משה ארבל: ששש.

סונדוס סאלח: – – גם כלכלית וגם חברתית; השאירה כל כך הרבה אנשים פצועים בכל התחומים; השאירה והעמיקה פערים חינוכיים גדולים מאוד, במיוחד בין התלמידים והתלמידות הערבים והיהודים; השאירה עשרות אנשים שנרצחו ועשרות נשים שנרצחו ושילמו בחייהן כתוצאה מאוזלת יד גם של הממשלה והזרועות שלה, במיוחד הפקרה של המשטרה.

סונדוס סאלח: היום יצאנו בבוקר בשיירת רכבים כצעד מחאה בחברה הערבית נגד המציאות, נגד האלימות והפשיעה בחברה הערבית: 110 קורבנות שילמו ואיבדו את חייהם, שילמו מחיר כבד כל כך בגלל אוזלת ידה של הממשלה, בגלל הפקרה של המשטרה, בגלל הנשק החם הפזור במרחב הציבורי, שמסכן את חייהם של כל כך הרבה אנשים ומשפחות ויישובים שלמים.

סונדוס סאלח: אין אפילו יישוב אחד שלא כאב לו או איבד חיים של בן אדם אחד לפחות בחברה הערבית.

סונדוס סאלח: בינתיים הממשלה מפנה עורף לחברה הערבית.

סונדוס סאלח: מפנה עורף.

סונדוס סאלח: והמשטרה, שהקצב האיטי שלנו בשיירת הרכבים הפריע לה, לא יודעת שהקצב שלה בלפעול נגד האלימות והפשיעה ונגד כנופיות הפשע בחברה הערבית, הקצב האיטי והכמעט-אפסי שלה הוא זה שמוציא אותנו מדעתנו, הוא זה שמביא אותנו לצאת למחאות ולהחמיר ולחזק את הצעדים שלנו עוד יותר, ואנחנו יחד נשנה את המציאות הזו.

סונדוס סאלח: אנחנו לא מאמינים במשטרה, ולא מאשרים את התוכנית של הממשלה, שרק רוצה לחזק את תחנות המשטרה ולהגדיל את הגיוס ולהרחיב את הגיוס למרכזי המשטרה בחברה הערבית.

סונדוס סאלח: כי אנחנו רואים כל שני וחמישי את ההפקרה ואת העשייה של המשטרה, ששותפה – –

משה ארבל: תודה.

סונדוס סאלח: – – לרצח בזה שהיא לא מונעת אותו.

סונדוס סאלח: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת סאלח.

משה ארבל: חבר הכנסת עפר שלח יעלה ויבוא, הפעם זה סופי.

עפר שלח: תודה, אדוני היושב-ראש.

עפר שלח: חבר הכנסת איימן עודה, לכבודך – –

איימן עודה: מה?

עפר שלח: – – אני חושב שאני אפתח בציטטה מקרל מרקס – ההיסטוריה חוזרת על עצמה פעמיים, פעם כטרגדיה ופעם כפארסה.

היבה יזבק: אבל הוא לא קומוניסט.

עפר שלח: ואנחנו – – –

היבה יזבק: זה בשביל עופר.

עופר כסיף: זה בשבילי.

עפר שלח: אנחנו, שהיינו שם בטרגדיה, אנחנו שראינו את בני גנץ זוכה לממשלה, מפרק את המהלך הפוליטי שעשינו, שהיה יכול לשנות פה את התמונה הפוליטית בישראל, ונכנס לתוך עתיד ידוע מראש – ולי באופן אישי מותר להגיד "ידוע מראש", מפני שאמרתי אותו לבני גנץ 36 שעות על השעה לפני שהוא החליט להיכנס לממשלת נתניהו – אנחנו ראינו את הטרגדיה, והיום אנחנו רואים את הפארסה.

עפר שלח: כי מה שמונח לפנינו כאן, מה שקורה לעינינו הוא ביזוי של כל מה שהבית הזה אמור לייצג באחת השעות שבהן הבית הזה אמור לייצג אותו באופן החזק ביותר מול אזרחי ישראל בשעתם הקשה.

עפר שלח: והפארסה הזאת הייתה מצחיקה אלמלא היא הייתה על חשבוננו, ואלמלא נזקה, ונזקה לטווח ארוך הוא עצום.

עפר שלח: כי בואו לא נשלה את עצמנו, הנזקים של מה שעשו בני גנץ וגבי אשכנזי וחבריהם, שהתחיל במאי השנה ומסתיים בימים האלה – הנזקים האלה ילוו אותנו זמן רב.

עפר שלח: אם לא מה שהם עשו, אין סרט שבית המשפט העליון ברוב של 11 מול אפס מאשר שאדם עם שלושה כתבי אישום יוכל להרכיב ממשלה בישראל; אם לא מה שהם עשו, אין סרט שהחקיקה המעוותת שלוקחת את כל חוקי-היסוד של הממשל הישראלי ומעוותת אותם באיזה מין תרגיל משונה של ממשלת חילופים, שאף אחד לא מבין אותו עד היום – אין סרט שהדבר הזה עובר בבית הזה; אם לא מה שהם עשו, אין סרט למה – יכול להיות שיש כאלה פה שמצפים לו, אבל בעיני ובעיני מיליון ו-200,000 איש שהצביעו לכחול לבן עם בני גנץ בראשה הוא חזון העוועים שהולך, אם לא יקרה משהו יוצא דופן, לקרות לנו בכנסת הבאה, שבה יהיה רוב של 80 מנדטים ויותר, על פי הסקרים הנוכחיים, לימין הישראלי; אם לא מה שהם עשו, כל הדברים האלה לא היו קורים.

עפר שלח: זאת אומרת, זאת אחת הפארסות הכי עצובות שראינו בימי חיינו, והיא כל-כולה נובעת מחזון העוועים הזה, שאמר: בואו נביא לפוליטיקה אנשים שהם לא פוליטיקאים, שאין להם עניין, שלא למדו, שלא רוצים ללמוד, הם לא יציגו לנו עמדות, הם לא יגידו לנו בעד מה הם, הם יגידו לנו שישראל מעל הכול במקום להגיד לנו בעד מה הם מאמינים, ואנחנו נצביע להם.

עפר שלח: ואם מהדבר הזה המחנה הזה והבוחרים בישראל בכלל ייגמלו, אז אולי המחיר של הפארסה הזאת יהיה פחות נורא.

עפר שלח: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת עפר שלח.

משה ארבל: חברת הכנסת היבה יזבק, בבקשה, גברתי, שלוש דקות לרשותך.

משה ארבל: בבקשה.

היבה יזבק: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, הגענו היום לכנסת בשיירה ארוכה, גדולה מאוד, שייצגה את החברה הערבית ואת הציבור הערבי במחאה צודקת וכואבת נגד הפשיעה, נגד האלימות המתפשטת.

היבה יזבק: עוד לא סגרנו את השנה ואנחנו עם 110 קורבנות, ולא רק של הפשיעה ושל האלימות – קורבנות של המדיניות הממשלתית הפושעת נגד החברה הערבית; מדיניות ממשלתית שמתעלמת מרצח יום-יומי, מנשק משתולל בתוך החברה הערבית.

היבה יזבק: כולם בממשלה יודעים מה המקור של הנשק, כולם בממשלה יודעים איך לפתור את הבעיה של הנשק ושל האלימות ושל הפשיעה, אבל אף אחד לא רוצה לעשות כלום.

היבה יזבק: למה?

היבה יזבק: כי זה קורה בחברה הערבית, כי זה מופנה נגד החברה הערבית.

היבה יזבק: יש ממשלה כאן שלא רוצה חברה ערבית חזקה.

היבה יזבק: רוצים פירורים של חברה, רוצים חברה מפורקת, חברה חלשה.

היבה יזבק: הם חושבים שאם יחלישו אותנו מבפנים חברתית זה ימנע מאיתנו גם להיאבק נגד המדיניות הגזענית.

היבה יזבק: אבל לא, המחאה שלנו היא קודם כול מחאה נגד מדיניות, מחאה נגד הפוליטיקה, מחאה נגד הלך הרוח המדיני במדינה הזו, נגדנו, נגד החברה הערבית.

היבה יזבק: מה שקורה בתוך החברה הערבית זה חלק מהמדיניות הגזענית שמדכאת את החברה הערבית.

היבה יזבק: אנחנו מבחינתנו לא נמשיך לשתוק.

היבה יזבק: לא שתקנו קודם ולא נשתוק בעתיד.

היבה יזבק: השיירה שהייתה היום היא רק חלק מהמאבק העממי שנוביל בקרוב.

היבה יזבק: אנחנו כן יודעים טוב מאוד שיש כעס רב בקרב החברה הערבית, ואת הכעס הרב הזה אנחנו רוצים להפוך לאקט פוליטי, עד שאנחנו נשיג את ההחלטה המדינית הראויה.

היבה יזבק: וכן, אנחנו כאן דורשים החלטה מדינית לאסוף את הנשק, לפענח את התיקים ולא להביא לנו תוכניות של פתיחת עוד תחנות משטרה ושל גיוס עוד ערבים למשטרה.

היבה יזבק: זה פשוט מראה על מדיניות הממשלה הזו, באיזו מדיניות היא מתייחסת לחברה הערבית.

היבה יזבק: היא רוצה להעביר את המדיניות הביטחוניסטית שלה לחברה הערבית – –

משה ארבל: תודה.

היבה יזבק: – – דרך תחנות משטרה, ולא לפתור את הבעיה המרכזית, האלימות והפשיעה.

היבה יזבק: אנחנו מאשימים ונמשיך להאשים את הממשלה ואת המשרד לביטחון פנים, כל עוד אין החלטה ראויה ומספקת כדי למנוע את הרצח הבא.

היבה יזבק: תודה.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: רק תרשי לי, גברתי, לתקן אותך.

משה ארבל: זו לא בעיה של המגזר הערבי, זו בעיה של כולנו יחד.

היבה יזבק: מקווה.

היבה יזבק: אם זה של כולנו, אז חשוב שכולם יפעלו.

היבה יזבק: ואני מאוד מעריכה שאתה גם היית איתנו היום.

היבה יזבק: תודה.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: חברת הכנסת איילת שקד, בבקשה, גברתי, שלוש דקות לרשותך.

איילת שקד: תודה.

איילת שקד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום נרצחה אימא לשישה ילדים, אסתר הורגן, זיכרונה לברכה, ואם לא הייתי הערב בכנסת אז הייתי מצטרפת לריצה לזכרה.

איילת שקד: ככל הנראה היא נרצחה בגלל שהיא יהודייה.

איילת שקד: אני מאמינה ומקווה שכוחות הביטחון ישימו ידם על הרוצח או על הרוצחים, ושהם יבואו על עונשם.

איילת שקד: מחר עומד להתקיים בבית המשפט העליון דיון די הזוי, אני חייבת להודות, על חוק-יסוד: הלאום – מדינת ישראל מדינת העם היהודי.

איילת שקד: צריך להבין שלבית המשפט העליון אין שום סמכות להתערב בכלל בחוקי-יסוד.

איילת שקד: הרי הוא שאב את הסמכות שלו, כביכול – לקח את הסמכות שלו לפסול חוקים רגילים – אם – – –

אוסאמה סעדי: גם זה חוק-יסוד, זה בסדר?

איילת שקד: לא, זה לא בסדר.

אוסאמה סעדי: זה חוק-יסוד – – –

איילת שקד: מה שהכנסת הזו עושה מחוקי-היסוד זה ביזוי של חוקי-היסוד, ואתה תראה שבגלל זה הממשלה הזו תעוף הביתה.

איילת שקד: אבל חוק הלאום זה חוק שעבר תהליך ארוך מאוד של חקיקה של כמה כנסות, ובכנסת העשרים הוא עבר תהליך מאוד יסודי ורציני, ודרך אגב, לצערי בסוף רידדו אותו כדי להגיע להסכמות.

איילת שקד: אני אומרת לכם שאין שום סיכוי שבג"ץ יתערב בחקיקה, פשוט כי לא השאירו לו תירוץ להתערב בחקיקה, אבל עצם הדיון כשלעצמו הוא מקומם, כי לבית המשפט העליון אין סמכות לפסול חוקי-יסוד, ואני מסכימה איתך שה-abuse, או יותר נכון ההתעללות שעושה הקואליציה המתפוררת הזו בחוקי-היסוד, זה עובר כל גבול.

איילת שקד: מה שהקואליציה הזאת עושה לתקציב המדינה זה abuse, התעללות שעוברת כל גבול, ולכן הקואליציה הזו תבוא על עונשה ותחזיר את נשמתה לבורא, מה שנקרא, במהרה בהקדם.

איילת שקד: אבל זה לא אומר שבדמוקרטיה הישראלית, שהיא דמוקרטיה מאוד חזקה, לבג"ץ יש סמכות לפסול חוקי-יסוד, כי אין לו.

איילת שקד: ואני אומרת לכם שגם הדיון בעתירה הזו הוא מיותר.

איילת שקד: העתירה הזו הייתה צריכה להידחות על הסף, אבל זה לא קשור למה שהם עושים היום.

משה ארבל: נא לסכם.

איילת שקד: ואני אומרת לך, אוסאמה, שהם לא יצליחו במזימה הזאת.

איילת שקד: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה, חברת הכנסת שקד.

משה ארבל: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, אחרון הדוברים, ואחריו יסכם חבר הכנסת פינדרוס.

משה ארבל: בבקשה, אדוני.

משה ארבל: ההצבעה תהיה הצבעה שמית, לבקשת הקואליציה – הממשלה.

משה ארבל: יו"ר הקואליציה בשם הממשלה.

קריאה: איזו ממשלה?

משה ארבל: איזו ממשלה?

משה ארבל: שאלה טובה.

משה ארבל: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד היושב-ראש, אתה בטח עקבת – – –

משה ארבל: לשאול גם אותך לגבי רע"ם, או לדלג?

יוסף ג'בארין: אני חושב שקיבלת תשובה בינתיים.

יוסף ג'בארין: אין עדכון מאז.

יוסף ג'בארין: אתה בטח עקבת אחרי המקרה המזעזע של המעצר של יוסף פליישמן במאה שערים.

משה ארבל: בהחלט.

יוסף ג'בארין: גם אתה קורא על ההתנהלות של המשטרה ושל השוטרים ואתה לא מאמין איך הם עושים דבר כזה לקשיש באישון לילה.

יוסף ג'בארין: ואני רוצה להגיד לך שנראה לי שאם אתה עוקב אחרי ההתנהלות של המשטרה בישראל, אתה רואה שאין לך משטרה אחת.

יוסף ג'בארין: אין משטרה אחת בישראל.

יוסף ג'בארין: אני יכול להצביע אולי על שלוש משטרות בהתנהלות של המשטרה: יש את המשטרה שפועלת כשיש אירוע על בסיס לאומי; אתה רואה את המהירות, את המעורבות של כל הגורמים, את השימוש באמצעים הטכנולוגיים, ואתה רואה שהמשטרה הזו פועלת כמעט ב-100% מהמקרים כדי להגיע למי שמעורבים באירוע.

יוסף ג'בארין: יש גם את המשטרה שפועלת כנגד המעשים הפליליים בתוך החברה היהודית; אני חושב שאפשר לומר שכמעט בכל מקרה של הריגה או רצח של יהודי המשטרה ידעה למצוא את המבצע.

יוסף ג'בארין: ולכן בשתי המשטרות הללו אתה מזהה את הפעילות המיידית, הפעילות המהירה, חובקת כל האמצעים.

יוסף ג'בארין: אבל יש את המשטרה שרואים כשיש מקרה פשיעה בתוך החברה הערבית; פתאום המשטרה הזו חסרת אונים, פתאום אין לה את הכלים להתמודד עם הפשיעה בחברה הערבית, ואז אתה רואה את פערי הפיענוח בין החברה הערבית לבין החברה היהודית.

יוסף ג'בארין: בחודש הזה, כבוד היושב-ראש, נרשם שיא של נרצחים.

יוסף ג'בארין: שיא.

משה ארבל: אולי היא אומרת: אם כבר פשע, לפחות שיהיה מאורגן.

יוסף ג'בארין: שיא של נרצחים בחברה הערבית.

יוסף ג'בארין: יותר מ-100 נרצחים.

יוסף ג'בארין: שיא של אולי 20 שנה.

יוסף ג'בארין: איפה המשטרה היעילה?

יוסף ג'בארין: איפה המשטרה המקצועית?

יוסף ג'בארין: איפה הכלים הטכנולוגיים שיש למשטרה?

יוסף ג'בארין: כל זה נעצר כאילו לא קיים כאשר זה מגיע ליישובים הערביים.

יוסף ג'בארין: לכן חידשנו היום את המאבק, עם אותה שיירת רכבים שיצאה מהצפון, מהנגב, לכביש 6 – –

משה ארבל: תודה.

יוסף ג'בארין: – – עד להפגנה כאן, אל מול משרד ראש הממשלה ואל מול הכנסת.

יוסף ג'בארין: ואני אומר לך, כבוד היושב-ראש, אנחנו נמשיך את המאבק הזה עד שמי שאחראי לאכיפת החוק יפגין נוכחות וימלא את חובתו לפי החוק.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת יוסף ג'בארין.

משה ארבל: יסכם חבר הכנסת יצחק פינדרוס, ממלא מקום יו"ר ועדת הכנסת.

משה ארבל: יעלה ויבוא.

משה ארבל: ההצבעה תהיה שמית, לבקשת הממשלה.

מיקי לוי: חבר'ה, פינדרוס הולך לנאום ארוך.

): מיקי, אני בטוח שאתה תעזור לי.

מיקי לוי: לא, אני – – –

): אני בטוח שאתה תעזור לי.

משה ארבל: הוא הביא איתו ספר.

משה ארבל: אולי זה סדר התפילה ליציאת נשמה.

מיקי לוי: אני יכול להחליף אותו, אדוני היושב-ראש.

משה ארבל: בבקשה, אדוני.

): אם תבקש בנימוס יפה להחליף, יכול להיות שאני אתן לך, כחבר ועדה משותפת, כשנקים – אנחנו ניתן לך קצת – – –

משה ארבל: אני מבקש רק, ברשותך, לנצל את הבמה לשלוח איחולי בריאות איתנה ליושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת גינזבורג.

): הוא בבידוד.

): הוא בריא.

): הכול בסדר.

): אנחנו שולחים איחולי החלמה.

משה ארבל: תודה.

): ואני חושב באמת שצריך להתחיל בפרק תהילים לרפואתו של דוד ביטן.

משה ארבל: אנחנו נצטרף בהחלט.

משה ארבל: דוד חי בן מרגלית.

): דוד חי בן מרגלית.

): שיר המעלות, "ממעמקים קראתיך ה'.

): ה' שמעה בקולי, תהיינה אזניך קשבות לקול תחנוני.

): אם עונות תשמר יה, ה' מי יעמד.

): כי עמך הסליחה למען תורא.

): קויתי ה' קותה נפשי ולדברו הוחלתי.

): נפשי לה' משמרים לבקר שמרים לבוקר.

): יחל ישראל אל ה' כי עם ה' החסד והרבה עמו פדות.

): והוא יפדה את ישראל מכל עונותיו".

): לרפואתו של ידידנו דוד חי בן מרגלית.

אליהו ברוכי: מי שבירך.

): כן.

קריאות: אמן.

): אבל אני רוצה להתחיל מדבריך, יוסף ג'בארין.

): אתמול יצא לי לבקר יחד עם כבוד הרב הראשי לישראל, הרב דוד לאו, את יוסף פליישמן.

): אנשים לא חפים מטעויות, אנשים יכולים לטעות, וכשעוצרים אדם בטעות – זה דבר שיכול לקרות, לצערנו.

): זה לא צריך לקרות, אבל יכול לקרות.

): בשביל זה לא צריך להקים בדיקה ולא ועדת חקירה.

): צריך לעשות בדיקה פנימית, בצורה מסודרת, איך קורית טעות כזאת, שהיא לא תחזור על עצמה.

): אבל להוציא אדם לא כל כך בריא ב-05:00, בקור הירושלמי – לירושלמים שבינינו, גם אלה שהגיעו מהצפון לגור בבית צפאפא – להוציא אותו מתחנת מוריה, אדם מבית ישראל, בקור הירושלמי, ב-05:00; אדם כזה, בלי נעליים, בלי גרביים, בקור הירושלמי, כי הוציאו אותו מהמיטה – להוציא אותו החוצה לרחוב, זה מעשה בלתי אנושי בעליל.

): ועל מעשה כזה – – –

אחמד טיבי: המשטרה?

): כן, אותה משטרה, אחמד – אני ביקשתי מכם, חברי הכנסת, להקים ועדת חקירה לבדוק את התנהלות המשטרה, וכולם פה, קואליציה ואופוזיציה, התאחדתם נגדי בעניין הזה.

אחמד טיבי: מה?

): כן.

): התאחדו כולם נגדי על הקמת ועדת החקירה.

): חוץ מאחמד, נכון.

אנטאנס שחאדה: לא נכון.

): נכון, חוץ מהרשימה המשותפת.

אחמד טיבי: זה לא רק אחמד, זה כל הרשימה המשותפת.

): חוץ מהרשימה המשותפת התאחדו פה כולם להצביע נגדי על הדבר הנוראי הזה.

): רבותיי, אני חוזר שוב: להוציא בן אדם, בלי נעליים, בלי גרביים – הוציאו אותו מהמיטה בטעות, וגילו את הטעות ב-05:00.

): גם אם אתם חושבים שהוא יכול לעלות על תחבורה ציבורית – – –

אנטאנס שחאדה: – – – ערבים.

): להוציא אותו החוצה בקור הירושלמי כשהמקום היחיד שהוא יכול להגיע אליו זה – לאן?

): מצאו אותו אחרי 12 שעות בגבעת המטוס.

): אני עוד לא יודע מה הנזק שנעשה לו, אבל אני מדבר על חוסר האנושיות של אותו שוטר, קצין, או מי שלא יהיה.

): וזה לא דבר במחיר של ש"ג, כי טעות כזאת – מישהו צריך לבדוק אותה.

יוסף ג'בארין: זה מאוד מוכר לנו.

אחמד טיבי: התופעה הזאת מאוד מוכרת לנו.

סמי אבו שחאדה: אנחנו נגד אלימות משטרה וגם נגד ההתנחלות שם בגבעת המטוס.

סמי אבו שחאדה: גם וגם.

): אני לא מצליח להבין את ההיגיון האנושי של אותו אדם שישב שם.

): איפה ההיגיון האנושי של אותו אדם?

): לאן הוא חשב שהוא יגיע, לאן הוא חשב שהוא ילך?

): הייתי אצלו אתמול ואני אומר לכם: להבין שהוא לא בריא זה לא דבר מורכב שלא מצליחים להבין אותו; זה דבר שרואים אותו מייד.

): אתה רואה את הבן אדם – אתה רואה את הדבר הזה.

): אני שמח שאמיר אוחנה הגיע במוצאי שבת למקום, אבל אני חייב לומר לכם שהביקור לא מספיק.

): צריך להקים בדיקה לדבר הזה – לא על המקרה הזה, על ההתנהלות.

): והיום אחר הצוהריים – אני לא יודע כמה תהיה מרוצה ממה שאני אגיד עכשיו – – –

משה ארבל: עד שאדוני שואל מה היה לה, למשטרה, אנחנו צריכים לשאול גם על מח"ש לא פחות שאלות.

): תשמע, כשנותנים לקבוצה של בוגרים לחקור את עצמם ולבדוק את עצמם ולראות איך הם עצמם מתנהלים, זה שווה בדיוק את הכסף שלו, בשביל הדבר הזה.

סמי אבו שחאדה: נכון.

): היה עוד מקרה.

): אני רואה את חלק משרי הממשלה, אבל אני לא רואה פה את השר אמיר אוחנה.

משה ארבל: הוא פטור מלהצביע.

): היום אחר הצוהריים הייתה תאונה שצריכה להיבדק, איך היא הייתה, ונהרג בחור בשם אהוביה סנדק, שהיה שם עם עוד נערים.

): באו להוציא אותם, לבדוק מה קרה איתם.

): אתם יודעים כמה זמן היה עד שגילו את ההרוג?

): כמעט שעה.

): אתם יודעים לאן פינו את הפצועים?

): למגרש הרוסים.

): הגיע חבר כנסת; הוא לא מהסיעה שלי, הוא אפילו לא בקואליציה – אם אתם ממש במתח, הוא אפילו לא בקואליציה – בצלאל סמוטריץ', חבר כנסת.

): הסבירו לי קודם – אני ראיתי היום שבוועדת הכנסת מזדעזעים: קודש הקודשים, חוק-יסוד.

): יש חוק חסינות של חברי הכנסת.

): אמרו שלא מרשים לצלם כי פוחדים שיראו מה קורה שם.

): הגיע חבר כנסת.

): הוא יצא מכאן, אף שהוא רצה לקדם את חוק מרקם החיים, נכנס לאוטו, נסע לשם, הגיע.

): תופס אותו שוטר, פיזית, ולא נותן לו לעלות.

): הוא מצליח להשתחרר, הוא רץ קדימה, וצועק לו הקצין למטה: איך הצלחת לעבור את השוטר למטה?

): מה אתה עושה פה?

): הוא חבר כנסת.

): עם חסינות.

): אני לא יודע אם ראיתם את הסרטון.

): תופסים אותו ומורידים אותו בכוח.

): עכשיו, יכולים להיות חילוקי דעות על מה הנערים האלה עשו שם.

אחמד טיבי: פינדרוס, פינדרוס – – –

): יכולים להיות חילוקי דעות, כמו שאמרתי קודם, על הטעות, על למה עצרו את יוסף פליישמן.

): אבל איפה האנושיות?

משה ארבל: יש הערת ביניים לחבר הכנסת טיבי.

משה ארבל: אולי הוא מסכים איתך לראשונה.

אחמד טיבי: תודה, אדוני.

אחמד טיבי: יכול להיות שאדוני לא מתעניין מה היה בצוהריים בכניסה לירושלים, כאשר קצינים תקפו חברי כנסת ערבים.

אחמד טיבי: תקפו אותם פיזית, כולל חבר כנסת שחבר ברשימה המשותפת, שהוא יהודי.

): אני גם ראיתי את זה, חבר הכנסת טיבי, אבל הבעיה היא – – –

אלי אבידר: אתה יודע מה קורה בבלפור כל שבוע לחברי כנסת?

אלי אבידר: אתה יודע מה קורה בבלפור?

משה ארבל: כנראה שאותך לא מזהים, אולי.

): תשמע, חבר כנסת יהודי שמחלל שבת צריך לבדוק את עצמו.

אלי אבידר: אני לא מחלל שבת – אני עולה לבלפור במוצ"ש.

): מוצ"ש זה משהו אחר.

אלי אבידר: אתה יודע כמה חברי כנסת אוכלים שרצים?

): אבל אני חייב להגיד לך, אחמד, אני אומר לך שאני מזועזע מאותו דבר, מאותם אנשים שרוממות החוק בפיהם ומדברים כל הזמן על שמירת החוק.

): אותם אנשים – יש איזה חוק כזה מוזר, כן, חוק-יסוד: הכנסת, שנותן חסינות לחברי כנסת, והם פתאום שוכחים, לא יודעים את הדבר הזה.

): אז אחמד, אני מזדהה עם מה שאמרת.

): אותם אנשים שצריכים לשמור על החוק הם אלה – אתה יודע מה הבעיה?

): אגיד לך מה הבעיה: בכנסת העשרים-ואחת, כשנכנסתי, בוועדה המסדרת אמרתי משהו על המשטרה; קפצו עליי חברי כנסת: אתה חדש פה, תיזהר, אל תדבר על המשטרה, אתה לא מבין עם מה אתה מסתבך.

): קפצו עליי פה מכל הסיעות, אמרו לי: תשמע, תשמע, תשמור על עצמך.

ג'אבר עסאקלה: – – –

): אתה יודע מה הבעיה?

): אין שום בקרה חיצונית.

): זאת המערכת היחידה במדינת ישראל.

): כי על משרד השיכון יושב מבקר המדינה; על עיריות יושבים מבקרים, רואי חשבון חיצוניים, יושבים מבקרים.

): המשטרה היא הגוף היחידי שאין לו אף גוף בקרה חיצוני.

): הוא לא חייב דין וחשבון לאף אחד, לאף אחד הוא לא חייב דין וחשבון.

): הוא מקדם את עצמו, בנהלים שעדיף לא לדבר עליהם פה.

): הוא דואג לעצמו.

): הכול סגור, והוא שומר הסף, ולכן אסור לדבר עליו.

): דרך אגב, בדיוק כמו משרד המשפטים.

): אסור לבדוק אותו, אסור לנהל אותו, אסור לבקר אותו.

): הדבר היחיד, דרך אגב, שמשפיע עליהם, אתם יודעים מה זה – זה התקשורת.

): זה הדבר היחיד שמשפיע עליהם.

): אז אם שבוע אחד בבלפור הם תקפו יותר מדי חבר כנסת מישראל ביתנו שהתנהג בהפגנתיות בבלפור, ויש על זה רעש וצלצולים – אז באותו יום נכנסים ג'יפים של משמר הגבול ושל משטרה לתוך שכונת מאה שערים, ואז יש תמונה מאזנת.

): ואם נכנסו לתוך התנחלות, אז יום למוחרת נכנסים לאיזה כפר ערבי בשביל שתהיה תמונה מאזנת.

): וכך אנחנו עושים לעצמנו כותרת, כותרת מאזנת.

): ואם עצרו חבר ערבי מהרשימה המשותפת אז דואגים שגם יהיה חבר יהודי, בשביל שיהיה איזון.

): הם כל הזמן דואגים לאיזון, איזון תקשורתי.

): שלא יגידו שרק לאלה מרביצים, שלא לאלה.

): אבל רוממות החוק – לא רלוונטי.

): מה?

ג'אבר עסאקלה: בעיסאוויה כל יום עושים את זה – – –

): תגיד לי, אני יכול להיכנס לעיסאוויה לראות את זה?

ג'אבר עסאקלה: – – –

): לא ייתנו לי להיכנס.

): אני יכול להיכנס אולי עם ממוגן ירי.

ג'אבר עסאקלה: – – – אני אקח אותך.

): אתה תיקח אותי?

קריאה: אני אקח אותך.

): אני איתך.

אחמד טיבי: פינדרוס, יכול להיות שיושב-ראש הישיבה, שעקב אחרי ההפגנה היום והשתתף בה בסוף ראה את הסרטון שבו קצין תוקף את סגן היושב-ראש הוותיק ביותר בכנסת?

משה ארבל: לא, לא, אני ראיתי את זה.

משה ארבל: אבל כנראה שהוא לא זיהה אותך.

משה ארבל: אולי הוא לא ידע שאתה חבר כנסת.

אחמד טיבי: זה השוטר היחיד במדינת ישראל.

): אני רוצה להגיד לך, אני רוצה להגיד לך – – –

משה ארבל: גם אנחנו – – –

): מילא, פרח חינוך החרדי – –

משה ארבל: זה חמור מאוד.

): – – שלא מזהה את אחמד טיבי, זה בגלל שהוא לא למד לימודי אזרחות.

): אבל שוטר כנראה למד לימודי אזרחות; איך הוא יכול ללמוד לימודי אזרחות בלי לזהות את אחמד טיבי?

אחמד טיבי: הוא תקף אותי – – –

דוד אמסלם: לא, בלי צחוק, עניתי להם: אם היית אומר שאתה הולך להפגין בבלפור, תאמין לי, היו עוזבים אתכם שתחסמו את כל מה שאתם רוצים.

דוד אמסלם: טעיתם.

): לא, לא, לא.

): אני רוצה לתקן אותך.

דוד אמסלם: היית צריך להגיד: אנחנו הולכים להפגין בבלפור.

): דודי, אתה מזלזל באינטליגנציה של המשטרה.

): דודי, אפילו שאני חבר איתך בקואליציה ואני מסכים איתך מאוד, הפעם אני לא מסכים איתך.

): תדע לך שמי שמכיר את הדנ"א המשטרתי, איך הוא עובד – הוא עובד מאוד מסודר.

): הוא חייב לאזן תמונה.

): אם הוא תוקף מפגין בבלפור, הוא באותו יום צריך להיכנס לאיזה שכונה חרדית ולתקוף.

): אם הוא נכנס לאיזה התנחלות, הוא באותו יום חייב להיכנס לאיזה כפר ערבי.

): הוא חייב שהתמונה תהיה מאוזנת.

): הוא יושב עם עצמו, ואז ככה: הוא יכול לבוא לוועדה של מיקי חיימוביץ' ולהסביר שהוא לא הרביץ להם, רק להם; ואחרי זה אם מגיע משה ארבל ושואל אותו, הוא אומר: לא, לא, לא נכון.

): אני הרבצתי רק להם, ולאלה דווקא לא הרבצתי.

): זאת אומרת, הוא חייב לאזן את התמונה, כי יש רק גוף בקרה, וזה מה שאמרתי.

): גוף הבקרה היחיד על משטרת ישראל, היחיד, אין לו מבקר מדינה, אין לו – – –

משה ארבל: המחלקה לחיבוק שוטרים.

): יש לו רק תקשורת.

): דודי מכיר, היה בירושלים סיפור באמת כואב.

): סיפור כואב, עם פגיעה בילדים, ואני, כממלא מקום ראש העיר, במשך תשעה חודשים ישבתי מול המשטרה וניהלתי איתם דיאלוג על התיק הזה: צריך לעצור, יש פה מישהו שפוגע בילדים, וצריך זה, וצריך זה.

): סיפור מפחיד.

): יום אחד באתי למגרש הרוסים, מיקי בוודאי מכיר את המקום הזה; באתי לקצין ואני רואה שהקצין עומד לצאת.

): חסמתי לו את הניידת.

): בקיצור, הוא נבהל ואומר: אתה נסער, מה קרה שאתה חוסם אותי?

): אמרתי לו: נודע לי שהפוגע הוא גם סיקריק – אז היה אטרף במשטרה לעצור סיקריקים.

): אמרתי לו: נודע לי שזה שפוגע בילדים הוא גם סיקריק.

): אז כבר היה לו לא נעים כי הוא כבר מבטיח שתוך שבועיים ייתן תשובה וזה תשעה חודשים.

): הוא קם וחזר – אני רואה את ראשי הכנסת.

): הוא קם וחזר אליי, ואמר לי העוזר שלי: יש לי פתרון בשבילך, תביא את רביב דרוקר.

): אני מביא לפגישה היום את רביב דרוקר.

): והסיפור הסתיים.

): מיקי, מיקי, יהיה לך זמן לדבר איתו, אני מבטיח לך שאני אתן לך גם זמן שיחה עם דודי אמסלם.

): אני מספר לו משהו שאני חושב שכשר בממשלה שעוד הולכת להיות הרבה זמן, גם אם תהיה ממשלת מעבר – הוא חייב לדעת על הסיפור.

מכלוף מיקי זוהר: – – – אני מכין לך מחליף.

דוד אמסלם: לא, לא.

): רביב דרוקר – הביאו אותו.

): משטרת ישראל קיבלו בקשה מרביב דרוקר לתשובות.

): אמרו להם שהולכים לשדר את הכתבה בעוד 24 שעות, ויש להם 12 שעות לענות תשובות.

): אתם יודעים מה קרה?

): אני ביקשתי אדם אחד במשך תשעה חודשים שיטפלו בו כי הוא פוגע, ודרך אגב, מהחברה החרדית, שלא מגישה תלונות – הוגשו 60 תלונות.

): מהחברה החרדית, שאתם תשמעו בתקשורת שלא מגישים שם תלונות, 60 תלונות הוגשו.

): ראה זה פלא, הגיעה בקשה מערוץ 13, מרביב דרוקר, לתשובות, ומנכ"ל עיריית ירושלים כינס ישיבה גדולה: מה קרה, מה זה.

): פתאום כולם התעוררו.

): 12 שעות לפני שידור הכתבה נעצרו שלושה אנשים, פתאום גילו שיש עוד שניים.

): נעצרו שלושה אנשים, והסיפור הסתיים.

): אנשים מאחורי סורג ובריח עד היום.

): תשעה חודשים התנהלות של אנשים, שתאמין לי, הם חברים, אני מכיר אותם, ישבתי מולם עם תלונות מסודרות, הכול מסודר – ולא.

): אבל מה, רביב דרוקר, והמעצר קרה בסוף.

): לכן אמרתי לך, הדבר היחיד – אם לא נקים להם גוף בקרה אמיתי, גוף הבקרה היחיד שיכול להיות זה התקשורת.

): אז אותו דבר היה היום, סיפור מזעזע.

): לא נותנים לחבר כנסת לגשת, לא נותנים לאף אחד לצלם, לא נותנים לאף אחד לראות עד שיטשטשו ראיות.

): מזיזים ניידת שהייתה מעורבת בתאונה תוך כדי, בלי שהגיע חוקר תנועה.

): הכול בסדר, וכשמגיע חבר כנסת לצלם אז פשוט תופסים אותו פיזית ולא נותנים לו, והקצין עוד קם ואומר: איך הוא העז להגיע.

): אז אני מבקש משרי הממשלה שנמצאים, אולי אפשר לבקש לפחות – אותם ארבעה ניצולים שעכשיו נמצאים במגרש הרוסים, אני מציע, אני לא יודע אם כולם יודעים מה יכולים לעבור במגרש הרוסים; אותם ארבעה שנמצאים, שלפחות יקבלו יחס הוגן.

): אם לא הייתי פה צריך, במצוות הקואליציה, לעמוד ולנאום, כנראה הייתי הולך לשם.

): אולי גם הייתי מקבל קצת מכות, ולא היו נותנים לי להיכנס, וכן נותנים לי, ומותר לך, ואסור לך להיכנס – תקשיב, אני גם חרדי וגם ימני, זה מסוכן, זה מסוכן.

): כאלה, צריך לתפוס אותם בזמן.

אחמד טיבי: – – – איך, איך?

משה ארבל: אתה יכול להרחיב?

משה ארבל: אתה יכול להרחיב, חבר הכנסת טיבי?

משה ארבל: תפרט, תפרט, בבקשה.

): חבר הכנסת טיבי, אני כבר מזמן מזמן אמרתי לך: את האמרות שאתה אומר במסדרון תגיד לי בקול, זה – 1; 2.

): אני רוצה להגיד לך: גם ברשימה המשותפת יש דעות מגוונות, גיליתי.

): אני שומע את זה בתקשורת מדי פעם.

אחמד טיבי: – – – כולנו חושבים אותו דבר.

): יש דעות מגוונות.

): יש דעות מגוונות.

): יש דרום, יש צפון, יש מרכז, יש פריפריה.

): יש דעות מגוונות.

): אנחנו פלורליסטים מאוד בסיעה אצלנו, ויש דעות מגוונות.

): יש דעות מגוונות.

): אבל אני רוצה להגיד לך משהו אחד, ובזה אנחנו, להבדיל – להבדיל, אבל דומים לכם:

): כולנו בסוף שלוש פעמים ביום אומרים "ולירושלים עירך".

): שלוש פעמים ביום אומרים "ותחזינה עינינו", כולל בשבתות וחגים, ובחגים אנחנו אומרים את זה ארבע פעמים וביום כיפור חמש פעמים.

): וכולנו מחכים לשיבת ציון, כולנו.

): לא יעזור.

אחמד טיבי: בינתיים, כולנו מחכים לבנימין נתניהו.

): עכשיו השאלה היא טקטית: האם אנחנו נעשה את זה עם נתניהו או עם – תציע הצעה נגדית; עם נתניהו או עם – תגיד איזה שם, שאני אדע מי האלטרנטיבה.

אחמד טיבי: – – – הקואליציה מחכה לנתניהו.

): נתניהו – או?

): תגיד לי, תעשה לי.

): עם נתניהו או עם?

משה ארבל: מחכים לרע"ם.

): אנחנו מחכים, אמרתי לך, למשיח בן יוסף, למשיח בן דוד, שיבוא ויבנה לנו את בית המקדש, לזה אנחנו מחכים.

): אבל בינתיים אנחנו מתמודדים עם המציאות, ואנחנו שואלים אותך – –

אחמד טיבי: אבל יש מכרז?

): – – אתה אומר: לא עם נתניהו.

): עם מי אתה מציע לעשות את זה?

): תגיד לי את מי אתה מציע.

): מכיוון שאני מעריך אותך כאיש חכם, אם תיתן לי עצה חכמה, יכול להיות שנשקול אותה.

): תגיד לי מה האלטרנטיבה.

אחמד טיבי: מינהל תקין, היה מכרז למשימה הזו.

): אתה יודע מה, במבט לאחור, הציעו לנו ללכת עם מישהו לפני חמישה חודשים.

): אתה היית חוזר על ההצעה הזאת היום שוב?

): עם יד הלב, היית חוזר על זה?

אחמד טיבי: – – –

): אז מה, אנחנו הבנו את זה לפני חמישה חודשים, אז אנחנו הטיפשים?

): בואו נהיה הגונים.

אחמד טיבי: לא, לא.

אחמד טיבי: אתם בכיס של מישהו.

): אני יצאתי מהכיס, אני עכשיו אובייקטיבי.

): תן לי הצעה אלטרנטיבית.

): אתה אומר: נתניהו לא – הבנתי.

): עם מי אתה מציע?

): הצעת לפני שישה חודשים, אני חושב שאתה לא חוזר על ההצעה הזו – כך אני חושב, אלא אם כן אתה צריך עוד כמה ימים להיות משוכנע לא לחזור עליה.

אחמד טיבי: אני בדרך כלל לא ממליץ על אנשים על סף אחוז חסימה.

): מתחת לאחוז החסימה אתה לא ממליץ.

אחמד טיבי: על סף.

): על סף.

): ראשית, אני אכן מקווה שאותם עצורים יקבלו את היחס ההוגן וההגון במגרש הרוסים כשאנחנו פה.

משה ארבל: רק לציין, הם לא במגרש הרוסים, הם במשטרת אריאל.

): במשטרת אריאל.

): אני מאוד מקווה, ואני סומך על משה ארבל, כעורך דין שמבקר עצורים, שהוא יודע.

אחמד טיבי: – – – של הקשיש שנעצר ללא עוול בכפו – – –

): פליישמן.

משה ארבל: יוסף פליישמן.

אחמד טיבי: אני אתמול התבטאתי ואמרתי לגבי יוסף פליישמן שזה מעשה אכזרי, לא אנושי, והשוטר או השוטרים שעשו זאת חייבים לעמוד לדין, נקודה.

): לי לא מספיק שהשוטרים יעמדו לדין, זה צריך להיות זעזוע.

): מישהו מהקצינים מעליהם צריך לתת את הדין על הדבר הזה.

): כי עוד הפעם, בסוף השוטר המסכן, כמו אותו שוטר שעצר היום את סמוטריץ', הוא שוטר מסכן.

): הוא קיבל הוראה מהקצין שלו.

): כשהגיע סמוטריץ' למעלה, הוא אומר לו: איך נתת לו לעלות?

): הוא קיבל הוראה לא לרדת – הוא קיבל הוראה לא לתת לו לעלות.

): מישהו הכריח אותו לא לעלות.

): מישהו הכריח אותו לא לתת לו לעלות.

): אני אומר שוב את הדבר הזה.

): אנחנו מדברים על אנושיות, ואנחנו השבוע בהפטרה – זו הפטרה שנקראת אחת להרבה מאוד שנים.

): הפעם האחרונה שקראנו אותה הייתה לפני 20 שנה, הפעם הבאה זה עוד שלוש שנים, אבל יש לנו את זה לפני 20 שנה.

): מי היום צעק לי בוועדת הכנסת שהוא בקי בתנ"ך?

): הוא לא פה.

משה ארבל: זה מנסור עבאס, אולי.

): בגבעון, שלמה המלך – בא אליו אלוקים בחלום ושאל אותו: מה אתה רוצה?

): פרעה חלם על הפרות שלו, איך תהיה הכלכלה, הכלכלה תעבוד, הכלכלה לא תעבוד.

): באו לשלמה המלך בחלום, כמלך, ושאל אותו אלוקים: מה אתה רוצה?

): אתה רוצה להיות עשיר?

): מה שאתה רוצה.

): קיבלת מלוכה, עלית לגדולה, תגיד מה אתה רוצה.

): הוא הבן של דוד המלך, הוא הולך להחזיק את שושלת ממלכת יהודה, ממלכת בית דוד.

): מה אתה רוצה?

): אומר שלמה המלך: אני לא רוצה עושר, לא רוצה נכסים, לא רוצה שלטון, לא רוצה כלום.

): אני רוצה שתיתן לי דעת – "ונתת לעבדך לב שמע לשפט את עמך להבין בין טוב לרע, כי מי יוכל לשפט עמך הכבד הזה".

): הוא מבקש דבר אחד, הוא מבקש כמו המנהיגים לפני כן: תן לי את הלב, לא את המוח – את הלב, להבין.

): את החוכמה, את התחושה, את הלב – הפוך ממה שדיברנו קודם.

): לחוש ולהרגיש את הלב הרחום על הדבר הזה.

): ועל זה אלוקים שמח כל כך בחלום שלו, והציע לו לתת פעמיים: נתן לו גם עושר – – –

משה ארבל: אני מבין שהוא לא מסיים עד שעליזה בראשי תגיע.

): אני חושש שאתה צודק.

): אני חושש מאוד, לפי היציאה של היושב-ראש מפה, ואני רואה שגם יושב-ראש הקואליציה יצא.

): זה יכול לקחת הרבה מאוד זמן – אני בהחלט רואה כך.

קריאה: אולי משהו על הרבי מסאטמר.

קריאה: אולי – – – שהלכו ימינה יחזרו בתשובה.

קריאה: משהו על הרבי מסאטמר.

): אני כבר שאלתי אותך מזמן.

): אני את עמדתך הפוליטית לא מבין.

): תסביר לי לשיטתך מה ההבדל בין יפו לשכם.

): תסביר לי.

): אתה מצטט כל הזמן את הרבי מסאטמר – זה בסדר.

): תסביר לי לשיטתך מה ההבדל בין יפו לשכם.

סמי אבו שחאדה: אני אשמח, אני אשמח – – –

): אני בזה בדיוק כמוך, אין הבדל בין יפו לשכם.

): אבל אני אומר את זה, אתה לא אומר את זה.

): תגיד, יש הבדל בין יפו לשכם או לא?

סמי אבו שחאדה: אני אשמח לעלות ולהסביר.

): אחמד אולי ישמח.

): אולי תעזור לו, כי הוא כל הזמן חוזר על הרבי מסאטמר ואני מוכן להתמודד עם הטענה הזו, רק שיגיד לי.

סמי אבו שחאדה: תבקש מהיושב-ראש, פינדרוס.

סמי אבו שחאדה: אני אשמח, זו ההתמחות שלי.

סמי אבו שחאדה: אם היושב-ראש יאפשר, אני אשמח.

): כל הארץ אותו דבר, נכון?

סמי אבו שחאדה: אם היושב-ראש – – –

קריאה: – – –

): אותו דבר, אני מסכים.

): אז למה שתי מדינות?

): מדינה אחת.

): למה שתי מדינות?

): בזה אני מסכים איתך, למה שתיים?

אנטאנס שחאדה: – – –

משה ארבל: לקואליציה הוא מכניס רק את רע"ם.

אחמד טיבי: אני אסביר לך.

אחמד טיבי: יש הבדל בין המושג "מולדת" למושג "מדינה".

אחמד טיבי: המולדת היא גם יפו, גם שכם, גם עזה – זו המולדת.

אחמד טיבי: המדינה זה משהו מדיני, עם גבולות, הכרה בין-לאומית.

אחמד טיבי: העיקרון של שתי מדינות – – –

): אבל למה?

אחמד טיבי: אבא שלי נולד ביפו, סבא שלי נולד ביפו, ולכן זו המולדת שלי ושל סבא שלי.

אחמד טיבי: היא כיום חלק ממדינת ישראל.

אחמד טיבי: הרשימה המשותפת דורשת שיהיו שתי מדינות על בסיס 67', כאשר יש הבדל בין מולדת לבין מדינה.

קריאה: – – –

): זכותך להגיד שאתה רוצה מדינה, אבל כשאתה בא ואומר "כובש" – אני כובש גם ביפו, לשיטתכם.

): מה ההבדל בין הכיבוש שלי ביפו לכיבוש שלי בשכם?

): הצלחתם להזיז אותי משכם קצת, זה נכון.

): אבל מעבר לזה, מה ההבדל?

): הוא צועק לי: סאטמר – מה ההבדל?

אחמד טיבי: אמרתי לך.

): אתה אומר: אני פרקטי, אני לא קשור לכיבוש.

): אני עכשיו מוריד את הטיעון של הכיבוש.

): אם אתה – כיבוש, כיבוש, זה הכול.

): כיבוש זה יפו, כיבוש זה תל אביב, כיבוש – – –

אחמד טיבי: ההבדל ביני לבינך – אני מאמין בחוק הבין-לאומי.

אחמד טיבי: אני מאמין בחוק הבין-לאומי, זה ההבדל.

): ואם אני אצליח – אחרי הנשיא ביידן, לא עכשיו – להעביר חוק בין-לאומי שזה ישראל, אתה אומר: הכול בסדר.

אחמד טיבי: ממשל טראמפ לא העביר שום דבר על פי החוק הבין-לאומי אלא על פי הקשר המושחת בין ביבי לבין גיסו של טראמפ, מה שמו?

): לא, חתנו – ג'ארד קושנר, יהודי יקר מאוד.

אחמד טיבי: בינתיים יש חקירה נגד קושנר, לפי הניו יורק פוסט, על 650 מיליון דולר, שהסתבך קצת – – –

): הלוואי עליי.

): חקירה של 650 מיליון דולר?

): 650 מיליון דולר חקירה?

): תשמע.

אחמד טיבי: הוא גנב גדול.

משה ארבל: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, לפי הרבי מסאטמר מותר לרשימה המשותפת להתמודד לפרלמנט במדינה היהודית?

משה ארבל: שאלה.

): ציונית?

סמי אבו שחאדה: לפי הרבי מסאטמר הדיון הוא בכלל על הציונות, לא לגבי הפלסטינים.

משה ארבל: אני יודע, הלכתם צעד קדימה.

סמי אבו שחאדה: מבחינתו הפלסטינים הם דווקא בסדר גמור.

סמי אבו שחאדה: הבעיה אצל הסאטמרים זה הציונות – בצדק.

סמי אבו שחאדה: לא רק אצל הסאטמרים, אצל רוב היהדות החרדית, לא רק הסאטמרים.

): אם כך, אני שואל אותך, למה משפחת הירש לא מצביעה לרשימה המשותפת?

): כי אפשר, מי שפלסטיני יכול.

): הם אומרים שהם פלסטינים.

סמי אבו שחאדה: אני לא רוצה לייצר כאן רושם מוטעה – אצל רוב החרדים.

אחמד טיבי: כמו שאמרתי לכם בבוקר, דעתי לא נוחה מהשבר בחצר גור.

): לא נוחה.

משה ארבל: אבל לא הרחבת בנושא בוועדת הכספים.

): אני חושב שאתה והרב ליצמן מסכימים בעניין הזה.

): אני בטוח שאתה והרב ליצמן מסכימים בעניין הזה, אין לי ספק.

): הרב גפני לא היה בטוח בזה, אבל אני חושב שאתה והרב ליצמן – הינה, הרב ליצמן נכנס עכשיו.

): הוא מסכים איתך.

אחמד טיבי: אני אחזור על מה שאמרתי.

): אין צורך.

אחמד טיבי: אני מאוד מודאג מהקרע בחצר גור.

): אתה מאוד מוטרד.

): אל תהיה מוטרד, הכול בינתיים תחת שליטה.

): היו הרבה שחשבו שאנחנו ניעלם, ואנחנו אכזבנו אותם.

): אנחנו עדיין פה.

קריאה: – – –

): אכזבנו הרבה.

): גם מחברינו היהודים אכזבנו הרבה.

): גם מחברינו המוסלמים, אבל גם מחברינו היהודים אכזבנו הרבה.

): אנחנו עדיין פה, זה בסדר.

קריאה: – – –

): אתה יודע שמסופר על אחד מראשי הציונות בקום המדינה שלקח את הילד שלו למאה שערים ואמר לו: תסתכל, אלה עוד כמה שנים ייעלמו.

): התופעה הזאת תיעלם.

): מה לעשות, זה לא נעלם, אנחנו עדיין פה.

): הרב ליצמן פה, אני פה, הרב ארבל פה, הרב ברוכי, הרב טסלר, כולנו פה.

אחמד טיבי: תגיד, כל אחד מכם הוא רב?

אחמד טיבי: כל אחד?

): אצלנו החרדים, "רב" זה הגדרה של מי שהוא זכר.

אחמד טיבי: או מישהו שרב עם החבר שלו.

): לא, זכר.

): לא חייבים לריב עם אף אחד.

): זה הגדרה, כמו שאומרים "מר", אומרים "רב".

): אפילו אלעזר שטרן יכול להיקרא רב אם הוא ירצה, אלא אם כן הוא יירשם לאיזו תנועה כפרנית.

): כל זמן שהוא נרשם בתנועות האורתודוקסיות, הוא יכול להיקרא רב.

משה ארבל: חבר הכנסת פינדרוס, אני מקבל תלונות רבות מבתים רבים של תושבים שבהם אחד מבני הזוג מעוניין לראות ערוץ הכנסת כעת ובן הזוג השני מעוניין לעבור לערוץ אחר.

משה ארבל: אנחנו פשוט גורמים לבעיות בשלום בית במשך זמן ארוך.

משה ארבל: אולי כדאי – – –

ניצן הורוביץ: יש גם אפשרות להכריז על הפסקה בדיון, גם זאת אופציה.

משה ארבל: אתה לא נהנה?

ניצן הורוביץ: הפסקה קלה, לשתות איזה תה, לא יזיק.

ניצן הורוביץ: ככה, כמה דקות.

): אני בהחלט יכול להחזיר לו את הכדור.

אוסאמה סעדי: אתה ופינדרוס מבזים את הכנסת.

אוסאמה סעדי: זה ביזוי הכנסת.

): אני יכול להחזיר לו את הכדור.

): מכיוון שהוא ואחמד טיבי – – –

משה ארבל: הביקורת שלך במקומה.

אוסאמה סעדי: זה ביזוי של הכנסת.

): הוא ואחמד טיבי בשבוע האחרון יושבים יחד בנשיאות הכנסת, אז הקשר הישיר שלהם עם יושב-ראש הכנסת הוא הרבה יותר קרוב מאשר שלי.

אחמד טיבי: לצערי הרב, התקנון מאפשר לך להישאר.

משה ארבל: כן, כן, נכון.

משה ארבל: הביקורת של חבר הכנסת סעדי במקומה.

משה ארבל: זה בהחלט מבזה את הכנסת, אבל התקנון מאפשר את זה, ואנחנו נתבזה בכבוד.

משה ארבל: בבקשה, אדוני.

): אוסאמה, תסביר מה אתה מציע.

): אוסמה, אני אוהב לקבל עצות חכמות.

): כמו ששאלתי את אחמד טיבי, והוא עוד לא הציע לי, על מועמד אלטרנטיבי לנתניהו.

): הוא עוד לא הציע לי.

): יכול להיות שעד סוף הערב הוא ימצא.

אחמד טיבי: ביום שני הייתה הצעת אי-אמון.

אחמד טיבי: אוסאמה הציג.

אחמד טיבי: מי היה מועמד לראש הממשלה?

אחמד טיבי: אני.

): אחמד, חברך לסיעה מיפו באמת הצליח לשכנע אותך שאני הולך להיות סאטמר.

אחמד טיבי: יש תחרות.

): אל תדאג.

סמי אבו שחאדה: לא, לא, אתה לא יכול לאכזב אותנו, לנו אין ציפיות.

סמי אבו שחאדה: הכול בסדר.

): לכם אין.

סמי אבו שחאדה: תהיה בריא.

סמי אבו שחאדה: כבוד הרב, תהיה בריא.

): שאלת קודם על הרבי מסאטמר, אז אני אענה לך על זה.

): אנחנו כולנו, ואמרתי את זה קודם, מתפללים שלוש פעמים ביום.

): גם חסידי סאטמר, גם אנחנו, כולנו, ואני מאמין שגם אלעזר שטרן.

): גם "ולירושלים עירך" וגם "ותחזינה עינינו".

): עכשיו השאלה היא טקטית, ולכן שאלתי את אחמד טיבי, כי אם הוא יביא לי הצעה טקטית יותר טובה אז יכול להיות שאני אקבל אותה.

): לכן שאלתי.

): הוא הציע לנו לפני כמה חודשים לא ללכת עם נתניהו, ללכת עם מישהו אחר.

): האם הוא חוזר על ההצעה?

): הוא לא ענה אם הוא חוזר על ההצעה.

): ההצעה היחידה שהוא הציע לי זה את אחמד טיבי כראש ממשלה.

אחמד טיבי: הייתה הצעה היום, הצבענו – – –

סמי אבו שחאדה: אחמד, אמרתי לך קודם: זה יקדם אותי ל"ולירושלים עירך" ול"ותחזינה עינינו" או ירחיק אותי?

סמי אבו שחאדה: אם אתה מוכיח לי שזה מקדם אותי, יכול להיות שאני אתקדם איתך.

סמי אבו שחאדה: בסוף, אמרתי לך, השאלה בינינו לסאטמר היא טקטיקה, לא אסטרטגיה.

סמי אבו שחאדה: היא שאלה טקטית, לא אסטרטגית.

סמי אבו שחאדה: כולנו רוצים להגיע ל"ותחזינה עינינו" ול"ולירושלים עירך".

סמי אבו שחאדה: אם, אחמד טיבי, אתה אומר לי שההצעה שלך לראש ממשלה יכולה לקדם אותי לשם, זאת הצעה שצריכים להביא אותה לגדולי ישראל ולשקול אותה.

סמי אבו שחאדה: בינתיים אין לנו הצעה אחרת, אין לנו אלטרנטיבה אחרת, נכון?

סמי אבו שחאדה: או שאתה חושב שיש?

אחמד טיבי: במרץ, אם יש בחירות, נתניהו הוא לא ראש ממשלה.

): הבנתי, ומה האלטרנטיבה?

אחמד טיבי: הציבור יחליט.

עופר כסיף: שאלה לא נכונה.

): גם את זה הבנתי, שאלתי מה האלטרנטיבה.

עופר כסיף: שאלה לא נכונה.

): למה?

עופר כסיף: משום שאנחנו לא במשטר של בחירות ישירות.

עופר כסיף: אנחנו במשטר פרלמנטרי – – – השאלה היא אם יש אדם ראוי אלא אם יש רשימה ראויה.

עופר כסיף: אתה משנה את השאלה לפי הנוחות שלך.

): לא, כי אני שאלתי שאלה.

): אמרתי מאוד ברור מה המשימה שלי, ושאלתי מה הטקטיקה, לאן אני צריך ללכת עם המשימה הזאת.

): שאלתי אותך שאלה טקטית, מה אתה מציע לי.

): אם תציע לי הצעה טובה ומכובדת, אני אוכל להעלות אותה בפני חכמי ישראל.

סמי אבו שחאדה: אפשר שאלה יותר קלה?

סמי אבו שחאדה: מתי ההצבעה?

): מתי שאנשי עליזה בראשי, שנמצאים כאן באולם – – –

משה ארבל: אנחנו ממתינים כנראה לסיום הבידוד של גב' בראשי.

): כשגב' בראשי תסיים את הבידוד שלה ותעדכן, אנחנו ניכנס להצבעה.

אנטאנס שחאדה: עליזה, בבקשה.

אנטאנס שחאדה: רוצים עליזה עכשיו.

): שר הבריאות היה כאן קודם.

): אולי תפנו אליו, שימצא פתרון לשחרר אותה מבידוד, ואז היא תוכל להגיע לכאן ולהגיד לי להפסיק את הדיון ולעבור להצבעה, ואנחנו נעבור להצבעה.

): ברגע שזה יקרה, אכן כך יהיה.

): אדוני השר, אני טועה?

): יש מישהו חוץ מעליזה בראשי שיכול להגיד מתי מסיימים?

): לא.

סמי אבו שחאדה: ויהי ערב ויהי בוקר.

משה ארבל: אפשר לנצל את הבמה החשובה הזאת, אם אין עוד מה להרחיב, לאחל מזל טוב לכתב לענייני משפט של גלובס אבישי גרינצייג, לרגל יום ההולדת.

): זה באמת התחום שלך.

אלעזר שטרן: יש פתרון – – – עד שיקומו תלמידיהם ויגידו להם: רבותינו, הגיע זמן קריאת שמע של שחרית.

): בוא אני אגיד לך את האמת.

): יש דיון הלכתי מאוד נרחב על העניין הזה בשולחן ערוך, על אדם שנמצא בעיסוק ציבורי.

): אתה יודע שיש מחלוקת בשולחן ערוך בעניין הזה.

): אם אדם נמצא, למשל, בוועדה מקומית או בדיון בוועדת הכנסת, או נמצא בוועדת כספים, או נמצא במליאה והוא צריך לעשות דיון, האם הוא חייב בתפילה או פטור?

): יש מחלוקת גדולה בשולחן ערוך אם הוא חייב או לא.

): כיוון שעוסק במצווה פטור מן המצווה, אז, כפי שאמרת – אז יכול להיות שלא יועיל לך.

): עד אז נצטרך לשאול את הרב הראשי או איזה רב אחר שיפסוק בזה.

אלעזר שטרן: זה ימות המשיח, זה "ותחזינה עינינו", שאתה תשאל את הרב הראשי מה ההלכה, זה "ותחזינה עינינו".

): כן?

): אז אתה תהיה רגוע?

): יש לי חדשות בשבילך, זה לא יקרה, גם לא בתיאוריה.

): אתה יודע למה?

): לא בגלל האישיות, לא בגלל האישיות – בגלל מי שהוא כפוף לו.

): לנו יש מזל.

): מועצת גדולי התורה שלנו, הם לא כפופים.

): אין להם מישהו שמשלם להם משכורת או יועץ משפטי לממשלה שנותן להם הנחיות.

משה ארבל: אלעזר שטרן, אולי תרצה שהוא ירחיב לגבי עשרה בטבת, שחל ביום שישי?

): והם פטורים בעניין הזה.

משה ארבל: יש כמה פרטים בנושא.

אלעזר שטרן: ערב שבת.

משה ארבל: כן, ערב שבת.

): הם פטורים בעניין הזה.

): הם פטורים מלתת דיווח ליועץ המשפטי ולחשב הכללי ולדבר הזה.

): לכן אנחנו גאים להיות כפופים להם, לשמוע בקולם ולשמוע להוראות שלהם.

): כן, זאת הסיבה.

): הבעיה היא המבנה, הבעיה היא לא האישיות.

): אנחנו מכבדים מאוד את האנשים.

): דרך אגב, אתמול כשהלכתי להתחסן באופן פומבי, הלכתי לעשות את זה עם הרב דוד לאו, הרב הראשי לישראל, כאמירה שאנחנו הולכים בגלל שההלכה אומרת לנו לעשות את זה.

): אחרי זה הייתי גם אצל מרן שר התורה, גם, שאמר לעשות את זה.

): אבל ההליכה לבית החולים איתו הייתה בדיוק בשביל האמירה הזאת.

): אנחנו מאוד מכבדים אותם, אבל בפסיקות, כפי שאמרת, בסופו של דבר אנחנו יונקים מגדולי ישראל ממרנן ורבנן, בדיוק בגלל הסיבה הזאת.

אלעזר שטרן: כמו שאמרת – – –

): המבנה.

): יש לי ויכוחים עם אחרים.

): המבנה התפיסתי – – –

אלעזר שטרן: אולי כדאי לבטל אותו.

סמי אבו שחאדה: מה אתם שורפים פה את הלילה?

): תמצא אלטרנטיבה.

): הגמרא אומרת "לא ליסתור איניש בי כנישתא עד דבני בי כנישתא אחריתי", אתה מכיר את הגמרא הזאת.

): אני אמרתי בוועדת הכנסת שאם בחוק השוויון אנחנו נהיה כפופים למועצת גדולי התורה – אני חושב שהיית איתי ביחד, אמרתי את זה – אנחנו מוכנים ללכת גם על חוק שוויון עם בית הדין שקובע את זה.

): אבל תחליט שיש מישהו שקובע את זה.

): הרי צריך בסוף – – –

אלעזר שטרן: למה צריך להחליט?

): כי אתה צריך ממונה על שירותי הדת.

): גירושין ונישואין לפי הסטטוס קוו – – –

אלעזר שטרן: אבל לא יושבים פה בשבילך לשמוע למועצת גדולי התורה.

אלעזר שטרן: החלטת לעצמך.

אלעזר שטרן: אז תן לכל אחד להחליט, ותבטל – – –

): אתה חוזר לדיון שהיה לי קודם עם אחמד טיבי ואוסאמה סעדי ועם כל החברים.

): זה הדיון.

): אם הזכות שלנו בארץ הזאת – באלון מורה, בשכם, בחברון, יריחו, בני ברק, ירושלים, ביתר עילית, מודיעין עילית, אלעד, חיפה – היא הזכות האלוקית שנתן לנו, אז על פי הזכות האלוקית יש הסכם, שאתה מכיר אותו: "אם בחקתי תלכו – – – נתתי שלום בארץ".

): זה תלוי אחד בשני.

): אתה לא יכול להגיד: אני מקיים את ההסכם חד-צדדית, נכון?

אלעזר שטרן: אמרתי לך, אני מקבל – – –

): זו לא המערכת הפוליטית של מדינת ישראל, שהסכמים לא חייבים להיות מקוימים.

): אנחנו מקיימים, זה הסכם דו-צדדי.

): אנחנו צריכים לכבד אותו, ההסכם הוא דו-צדדי.

): אז אם אנחנו רוצים לשבת לבטח בארץ, יש לזה כללים.

): אז לא יכולה להיות הפקרות בנישואין וגירושין; לא יכולה להיות הפקרות בשמירת שבת; לא יכולה להיות הפקרות בלימוד תורה.

משה ארבל: חבר הכנסת פינדרוס, אני מקבל שאלות מהקהל תוך כדי:

משה ארבל: איפה חשת יותר משמעותי – כמ"מ יושב-ראש ועדת הכנסת או כמ"מ יו"ר ועדת הכספים?

משה ארבל: שאלת הקהל.

): אני כבר אענה לך.

): אתה תקבל על זה תשובה מנומקת יותר.

משה ארבל: זה לא שלי, שאלות מהקהל, אנשים חשובים.

): אתה תקבל על זה תשובה מנומקת ומוסברת.

אלעזר שטרן: – – –

): קודם כול, אני צריך לומר את האמת: להיכנס בנעליו של הרב גפני זה הרבה יותר מרגש, ולא בגלל שאני מזלזל באיתן גינזבורג ידידי.

): אבל הרב גפני, בכל אופן הוא בעל ניסיון ובעל מוניטין בכנסת.

קריאה: – – –

משה ארבל: את סומכת עליהם?

): להיכנס בנעליים שלו, זה מקום הרבה יותר מרגש מאשר יושב-ראש ועדה שנמצא חצי שנה בוועדה.

): זו שאלה מכשילה.

): אף שאיתן, אני מכבד אותו מאוד, הוא הרבה יותר משמעותי.

): 2.

): להעביר 411 מיליארד שקל וחוק שאתה רואה את המתח באוויר אם הוא יעבור או לא יעבור, לעומת להעביר חוק שאתה לא רואה כאן את המתח באוויר – אני לא רואה את כולם במתח – המשמעות היא בחוק שאתה מעביר 411 מיליארד.

): והראיה שאני עומד כאן יומיים לפני 22 בדצמבר על פי החוק שחוקקתי אז.

): זאת אומרת, זו תוצאה של אותו חוק.

): אז ברור שהמצב הוא לגמרי שונה כרגע.

): אבל אני רוצה לחזור, אלעזר, למה ששאלת, והוא דבר נכון.

אלעזר שטרן: אני, דרך אגב, קיבלתי תשובה.

): הדרך היחידה שלנו להיות כאן, בארץ הזאת, זה על ידי קיום שלנו את החוזה.

משה ארבל: לא, אל תעשי את זה.

משה ארבל: אל תעשי את זה.

): ולכן זו לא שאלה פרטית שלי – אם האומה תקיים את זה.

): ולכן, אני צריך להביא את האומה הכי קרוב לשמירת שבת; את האומה – הכי קרוב לטהרת המשפחה; את האומה – הכי קרוב לנישואין וגירושין על פי ההלכה.

): הכי קרוב.

): אני יודע שאני לא יכול להביא אותם ל-100%, אמרתי.

): השאיפה שלי היא ל"ותחזינה עינינו".

): אני צריך לעשות הכול, ולמנוע כל דבר שיכול למנוע את זה.

): ולכן, אם אתה שואל אותי כמה אני אצטער אם הכנסת תתפזר בעוד 24 שעות, מקום שהעבירו בו את חוק השוויון, לפני שמעבירים את זה בקריאה ראשונה – אני אשמח, אני חייב לומר לך.

): אני לא אהיה כל כך עצוב.

אלעזר שטרן: אז יאללה, תרד.

אחמד טיבי: מה דעתך על החור בשכבת האוזון?

): על?

אחמד טיבי: החור בשכבת האוזון וההתחממות הגלובלית.

): אז הסברתי לו ואמרתי לו.

): אנחנו מאמינים ב"אם בחקתי תלכו – – – ונתתי שלום בארץ".

): השלום בארץ תלוי ב"אם בחקתי תלכו".

): השלום הגלובלי תלוי – אתה יודע, עכשיו הולכים לעשות שלום או עשו שלום עם מרוקו – אני לא יודע, עוד לא הביאו את זה לכנסת; מלך מרוקו תמיד ידע, כשהייתה שם עצירת גשמים, לבקש מהיהודים להתפלל.

): כי הוא ידע – והגמרא מביאה שאם אומות העולם היו יודעים מה בית המקדש מביא להם – ברכה ביבול בשדה, בצאן, בבקר, בכל המערכת הכלכלית שלהם – הם היו שומרים על בית המקדש.

): שומרי הווקף היו באים לשמור על בית המקדש, כי הברכה באה משם, המקור של הברכה מגיע משם.

): ולכן הם בטוח היו מגיעים משם לעשות את הכול.

): יש לך עוד שאלות, או שאתה סיימת את השאלות שלך להיום?

): לא, כי אמרת שיש שאלות מהקהל, אז לא הייתי בטוח.

משה ארבל: יש רבות.

משה ארבל: יש רבות ומגוונות, עוד לא הספקתי לעקוב.

): נו, אז בוא נתקדם איתן.

משה ארבל: חברת הכנסת מאי גולן ביקשה דברי תורה.

משה ארבל: היא אמרה שללא דברי תורה היא תצא מהמליאה, והיא עשתה את זה.

משה ארבל: אז אולי כדאי להתחשב.

): אולי היא לא שמה לב, אבל העיקרון של "בחקתי תלכו" הוא לא איזשהו דבר תורה להגיד אותו כאמרה, הוא משהו מהותי בכל המהות שלנו.

): דרך אגב, "אם בחקתי תלכו" – חז"ל לומדים שזה הולך על לימוד התורה.

): ולכן מסירות הנפש שהייתה לנו, שלא הסכמנו לוותר על החינוך של הילדים ועל עולם הישיבות, על הישיבות שילמדו, כי זה הדבר היחידי שישמור עלינו.

): זה הדבר היחידי שישמור עלינו.

): בצלאל, היה פה ויכוח איפה הנערים עצורים כרגע, החברים של ההרוג.

איימן עודה: ואיפה תפקיד הבן אדם?

): מה?

איימן עודה: איפה האחריות של האנשים?

איימן עודה: זה הדבר היחידי?

בצלאל סמוטריץ': בשער בנימין.

): אה, בשער בנימין?

): לא באריאל, ולא בזה?

): יבוא השלישי ויכריע ביניהם.

): הכריע.

): אתה צריך להגיד לנו אם בשער בנימין אתה רגוע לגבי היחס שמתייחסים לאותם עצורים.

משה ארבל: לא, הם הגיעו לשם כשהם אזוקים, הם היו אזוקים במקום ציבורי.

משה ארבל: ואני גם כתבתי מכתב לראשת מח"ש היום על הדבר הזה, בין היתר.

משה ארבל: זה חמור מאוד, מה שנעשה איתם.

): לא, אבל השאלה היא כרגע, מה המצב שלהם כרגע.

): עזוב ראשת מח"ש, אתה יודע, נותנים לחתול לשמור על החלב ועל השמנת, התוצאה של זה היא לא מרנינה.

קריאה: – – – בדף היומי של מחר.

משה ארבל: אולי נושא התכלת?

משה ארבל: כאיש זילברמן, להרחיב בנושא התכלת?

מתן כהנא: – – – כ"ט, ל', בואו נתחיל.

): אני מודה ומתוודה שאני לא בחלק של הדף היומי.

מתן כהנא: – – –

אלעזר שטרן: מתן כהנא אומר "דף יוימי".

אלעזר שטרן: אתה יודע מה זה "דף יוימי"?

משה ארבל: נכד של החתם סופר.

): אלעזר, אתה שוכח, מתן בסוף תלמיד של הרב בינה.

): למד בנתיב מאיר, נכון?

): למדתם יחד בנתיב מאיר?

מתן כהנא: מה עשית אותי?

אלעזר שטרן: – – – צעיר – – –

): הרב בינה, עד היום בהברה אשכנזית מדבר הבן שלו.

): גם הבן שלו בנתיב אריה מדבר בהברה אשכנזית.

): מתפלל – לא, מדבר – כן.

משה ארבל: במי מהתלמידים הוא גאה יותר?

משה ארבל: זו השאלה.

אלעזר שטרן: תשאל.

משה ארבל: אני שאלתי.

): לא שאלתי אותו אף פעם.

): אני מכיר את התלמידים בנתיב אריה.

אלעזר שטרן: אני שאלתי.

): נו?

אלעזר שטרן: מטעמי צניעות אני לא רוצה להגיד.

אלעזר שטרן: לא בין שנינו, בין מי שמדבר ככה וככה.

אלעזר שטרן: אמרתי לך, אני מבטיח לך, תרד מהדוכן – דרך אגב, כמה שיותר מהר יותר טוב – תבוא לכאן, ואני אתן לך תשובה מדויקת.

): אני הצעתי לך לגשת לחברי נשיאות הכנסת ולבדוק איתם מתי אני יורד מהדוכן.

): אני גם אודה לך על העניין.

): זה לא משהו אישי.

אלעזר שטרן: אתה אמרת שני דברים חשובים עד עכשיו.

אלעזר שטרן: אחד, שאין סיכוי שתישמע לרבנות הראשית.

אלעזר שטרן: הרבנות הראשית – – –

): לא.

): אבל אני חושב שמדינת ישראל צריכה להתנהל על פי הרבנות הראשית.

): אמרתי – בחיים הפרטיים שלי.

): מדינת ישראל צריכה – – –

אלעזר שטרן: לא משנה.

): לא, גם אני – שמע, בכל מה שנוגע לכלל, היא צריכה להתנהל, כי זה הכי קרוב שאמרתי שאני יכול להגיד.

אלעזר שטרן: אבל הרבנות הראשית, אתה יודע שהיא נותנת פסיקות לחיים הפרטיים של כולנו.

אלעזר שטרן: אז אתה אמרת שלא תישמע להן.

אלעזר שטרן: זה דבר אחד – – – להתקדם מפה יחד.

): והנושא השני?

אלעזר שטרן: שאתה חושב שזה טוב שהממשלה הזאת תתפרק.

אלעזר שטרן: אז למה אתה מושך את הזמן?

): אתה חושב שאנחנו נהיה מוכנים לממשלה – אתה חושב שיהדות התורה תסכים לממשלה שלא מעבירה את החוק להסדרת מעמדם של בני הישיבות שתורתם אומנותם?

אלעזר שטרן: אז יאללה, תרד.

אלעזר שטרן: אתה צודק, אז תרד.

): חוק שלא מסדיר את עניין הגיור האורתודוקסי בצורה מסודרת?

): חוק שמעביר את חוק השוויון, ואתה יודע מה המשמעות של זה, בניגוד לחברת הכנסת שרבה איתי בוועדה, שלא הבינה למה אני כל כך לא מסכים; היא חשבה שיש לי משהו נגד דרוזים.

): אתה יודע את האמת, שהנושא הוא לא הדרוזים והנושא הוא לא הזכויות של הערבים.

): לא השוויון של הערבים ולא של הדרוזים, לא שם הבעיה שלי, ואתה יודע את זה.

): אתה חושב שאנחנו נסכים שממשלה כזאת תמשיך לכהן?

): יש לך ספק?

אלעזר שטרן: אז למה אתה מושך את הזמן?

): אני אגיד לך בדיוק, ואמרתי את זה בתחילת דבריי כשהצגתי את החוק.

אלעזר שטרן: אתה יודע כמה – – –

): בחוק הזה יש בעצם שלושה – מי שקורא את החוק בעיון קורא שם בעצם שלושה סעיפים.

): יש תאריך שבו הממשלה חייבת להעביר את תקציב 2020 ותאריך כמעט לא ריאלי שבו היא צריכה להעביר את 2021, כשכולם יודעים שהסיכוי הוא לא גבוה, וזה אומר שיש בחירות ב-23 במרץ.

): עכשיו, רצון, אם אני אהיה כן עם עצמי – –

אלעזר שטרן: לא, עוד דבר.

אלעזר שטרן: לא, פינדרוס.

): – – ואתה שם לב שאני מנסה לדבר בכנות איתך, אלעזר.

): שנייה, תן לי לסיים.

): אתה שאלת למה, אני מנסה להסביר לך.

אלעזר שטרן: מנכ"לית ועדת הבחירות אמרה לך ולי – –

): שהיא צריכה פתרון טכני.

אלעזר שטרן: – – שאם לא נכריז היום, קיימת סכנה לבחירות עצמן, לטוהר שלהן.

): בעיות טכניות אפשר לפתור.

): אבל אני רוצה לומר לך כבר עכשיו כאן, אני אומר לך את זה עכשיו: אתה יודע בדיוק כמוני – עמדו פה חברי כנסת בשורה, ועלו פה שבוע-שבוע בדמעות שליש על העמותות לנוער, ועל עמותות כאלה, ועל פרויקטים כאלה – – –

אלעזר שטרן: – – –

): שנייה.

): אם תקציב 2020 לא יעבור, והדרך היחידה שהוא יעבור זה אם תעבירו את החוק הזה היום בלילה – אם הוא לא יעבור, המשמעות של זה היא שכל אלה שעכשיו יצביעו נגד יעמדו פה בעוד שלושה-ארבעה חודשים, כעת חיה, אמיתי, לא משנה מאיזה מפלגות – כמובן, אלה שיעברו את אחוז החסימה – ויצעקו: איך סגרו פרויקטים?

קריאה: – – –

): ואז יגיד החשב הכללי: תקשיבו, אני לא עבדתי 1 חלקי 12, אתם זוכרים, כי אין תקציב 2020 – אני עובד לפי סדרי העדיפויות שלי.

): אני לא חייב לכם אפילו דין וחשבון; אני לא יודע מי אתם, ואני לא חייב כלום.

): לכן הצורך שלך – – –

אלעזר שטרן: מה קרה עד עכשיו?

): כי מישהו התנה את זה בזה שהוא ימנה גם יועץ משפטי לממשלה וגם ימנה שופטים וגם ימנה דברים אחרים.

אלעזר שטרן: – – –

): נכון, כי לא יכלו להעביר תקציב 2020.

): אתה יודע שלא יכלו להעביר תקציב 2020.

): הרי אתה לא תמים פה.

): אתה לא מהמפלגה החדשה הזאת שתמימה ועוד לא יודעת איפה היא נמצאת.

): ביום שהיא תגלה, היא כבר לא תהיה פה.

): אתה הרי קצת יותר אינטליגנט, נכון?

): אתה יודע את האמת.

אלעזר שטרן: – – –

): אתה יודע שאם לא יעבור 2020, אז חברך לסיעה מיקי לוי יעמוד פה ויצעק: מה קורה עם התקציב של אלה, מה קורה עם העמותה הזאת, מה קורה עם הדבר הזה, מה קורה עם הפרויקט הזה?

מתן כהנא: – – –

): ואז יגיד לו החשכ"ל: אי-אפשר.

): עכשיו, אני אומר לך בכנות:

): אם היינו אמיתיים, בלי צביעות – – –

יובל שטייניץ: חבר הכנסת פינדרוס, אתה מתכוון ל-2021.

): 2020.

יובל שטייניץ: 2020 כמעט הסתיימה.

): לא.

): אדוני השר, היית גם שר אוצר, ואתה יודע: המדינה מתפקדת לפני אישור תקציב 1 חלקי 12 מהתקציב הקודם.

): מה היה קורה אם לא היה תקציב קודם?

): אם אין תקציב 2020, מה קורה במשבר שאין בו תקציב קודם?

): כל הכללים משתנים.

): הכול משתנה.

): על זה אני מדבר.

): אני אומר: הצורך של כולנו פה היום – המינימום, בשביל לתת אורך נשימה, בשביל שלא יעמדו פה ויצעקו "אוי" – זה לתת את תקציב 2020.

יובל שטייניץ: היה רצוי להביא את 2020 – – –

): אני מאלה שמאמינים שבכל מקרה יהיו בחירות ב-23 במרץ.

): אני אומר את זה הרבה זמן.

): אני מאמין בדבר הזה.

): אבל בואו לפחות ניתן אופציה להעביר את תקציב 2020, בשביל שנוכל לתפקד לפחות רבעון וחצי עד אחרי הבחירות.

): ב-23 במרץ יהיו בחירות?

): נקווה שתהיה הכרעה בבחירות האלה, על אף – – –

משה ארבל: אני מבקש לציין שבנו של חבר הכנסת האוזר, מיכאל האוזר טוב, חוגג ביום חמישי יום הולדת, ומגיע לו מזל טוב גם כן.

משה ארבל: רוב הפניות שאני מקבל, חבר הכנסת טיבי, זה שאנשים מבקשים לשמוע אותך יותר.

): אני מבין שמנגנון הכניסה למפלגתו של סער זה קשר לעיתונות.

): אני מבין שמנגנון סף הכניסה למפלגתו של סער זה קשר לעיתונות.

משה ארבל: יום חמישי, מה יהיה בתפריט?

צבי האוזר: חבר הכנסת פינדרוס, החוק הזה זה ביצה שנולדה או ביצה שלא נולדה?

): מר האוזר, האמת היא שהייתי יכול להאשים אותך בזה שאני עומד כאן.

): מר צבי האוזר, אני יכולתי להאשים אותך, כמי שהעביר את החוק לפני 110 ימים, וגרם לנו לעמוד פה, כשידענו כבר אז – דרך אגב, אני מזכיר לך, בוועדת הכספים גם אמרתי לך את זה – שנעמוד באותו מצב בעוד 110 יום, ידענו את זה כבר אז.

): זה היה סוד גלוי.

צבי האוזר: ידעת שלא יעבירו תקציב בישראל?

): השאלה לא הייתה אם יעבירו תקציב, אלא השאלה אם תתנהל ממשלה בתוך ממשלה או שתתנהל שותפות.

): השאלה לא הייתה אם יעבירו תקציב.

צבי האוזר: תקציב.

צבי האוזר: למה?

): מכיוון שזו שעת לילה מאוחרת, וזה אפילו משודר, ובכנסת לא מצוי לדבר אמת, אז בואו נדבר אמת: הדיון הרי לא היה אם תקציב או לא תקציב – הדיון היה אם מתנהלת ממשלה בתוך ממשלה או לא.

): מכיוון שגילינו תוך כדי אותה ועדה – אני מזכיר לך – שאפילו לא מתחילים את 100 ימי החסד, וממשיכים לנהל ממשלה בתוך ממשלה, אז ידענו שנגיע לסיטואציה הזאת.

): עכשיו הצורך שלנו – ואמר את זה בצלאל הבוקר בוועדת הכספים מאוד יפה – הוא לפחות למצוא פתרון לשני דברים: להעביר את תקציב 2020, כי איך אנחנו נתנהל לפחות לרבעון וחצי – בתקווה שתהיה הכרעה בעוד רבעון.

): אבל לפחות שנתנהל בתקופה הזאת.

): יש שם אזרחים, יש שם עמותות, יש שם אנשים שצריכים לתפקד.

אלעזר שטרן: אם לא היית מגיש – – –

): אתה זוכר את הדמעות שליש של כל חברי הכנסת שהעלו הצעות לסדר-היום כל שבוע?

): פעם זה על נוער בסיכון, פעם זה על נשים בסיכון, פעם זה על נשים מוכות, פעם זה על דברים אחרים.

): כל פעם זה על משהו אחר שנופל ומתמוטט ואין פוצה פה ואין מצפצף.

): עכשיו האחריות היא פה של כולנו.

): אנחנו נמצאים בסיטואציה מסוימת, בכאוס פוליטי במדינת ישראל, בחוסר הכרעה.

): הבוחר הישראלי לא בקי, אז נמצאים במצב הזה.

): עכשיו, מה אתה עושה בסיטואציה הזאת?

): האם אתה מקבל החלטה שאתה מעביר?

): והמשמעות של החוק היום, אתה יודע לקרוא, זה בסך הכול שמעבירים את 2020, כי 2021 זה עד 5 בינואר.

): מהיכרותך – עכשיו יש לך גם היכרות – – –

צבי האוזר: למה ללכת סחור-סחור?

): נכון, אז בואו נעביר את זה.

יוסף טייב: – – –

צבי האוזר: – – – לגשת לבוחר – – –

): אין בעיה, אבל בינתיים להעביר את תקציב 2020, שבתחילת 2021 יתפקד.

): אני בעד לגשת לבוחר.

): לא רק אני – אתה יודע שגם ראש הממשלה רוצה לגשת לבוחר.

משה ארבל: חבר הכנסת טיבי, יום ההולדת שלך היה בתאריך הלועזי או בתאריך העברי שלשום?

יוסף טייב: נצא לבחירות.

): תנו לנהל את זה.

): נצא מהמשבר ונצא לבחירות.

משה ארבל: חבר הכנסת פינדרוס, אנחנו מבררים פה סוגיה חשובה: יום ההולדת לחבר הכנסת טיבי – אני שואל אם זה בתאריך העברי או המוסלמי.

): זה לפי הירח או לפי השמש?

אחמד טיבי: לפי הלועזי.

משה ארבל: ומתי החגיגה האמיתית?

אחמד טיבי: זה היה שלשום, בשבת.

אחמד טיבי: ולכן הכנסת לא ציינה את זה.

משה ארבל: אני מבין.

משה ארבל: מזל טוב.

): אני רוצה להגיד לך – וקודם צביקה האוזר אמר את זה, דווקא, צביקה העלה את זה, את הנושא הזה של היום הכי קצר בשנה.

): אתה יודע שבמקורות – אמרת "לועזי", ולכן אני מתפלא עליך, אתה מוסלמי, לפחות היית צריך לכבד את התאריך שלכם, שהוא הירח.

): אתה יודע מה המקור של החגים הלא-יהודיים שיש עכשיו?

): אתה יודע שבמשנה – שאלת אם ביצה שנולדה או ביצה שלא נולדה, וביקשתי ממך כבר לפני שנה ללמוד ביצה, אבל במסכת עבודה זרה, שנכתבה לפחות כמה מאות שנים טובות לפני הספירה, ולפני הסיפור שזה היה ביום ברית המילה של ישו ויום הלידה של ישו, נכתב בדיוק הדבר הזה.

): המדרש אומר שהאדם הראשון ראה שהיום מתקצר ונהיה קצר.

): הוא היה בטוח שהעולם נחרב, והוא חשב שזה בגלל החטאים שלו.

): לבש שק ואפר והתחיל להצטער על היום.

): עברו 16 יום, והוא ראה שהיום מתחיל להתארך בחזרה, כי הרי יש את התקופה הזאת של שמונת הימים לפני התקופה ושמונה ימים אחרי התקופה.

): הוא ראה שהיום מתחיל להתארך בחזרה, עמד ושמח, ועובדי האלילים שעבדו את השמש והירח קבעו את שני הימים לחג – את שמונת הימים לפני ואת שמונת הימים אחרי.

): משם נולדו כל התאריכים שאתה מכיר.

): ואז הלבישו עליהם לידה וברית מילה וסיפורים, וכן היה ולא היה.

): הכול נובע – אני אצטט לך את המדרש, רק שתדע; איפה מאי גולן?

): רצתה מדרש, אז אני אצטט לה את המדרש.

צבי האוזר: אבל, פינדרוס, אני רציתי לשאול אותך משהו אחר.

): רגע, אני אצטט לה את המדרש, שתדע על מה מדובר.

צבי האוזר: האם אפשר על ידי היקש לקבוע שהיום הקצר בשנה הוא יום טוב?

): לא, זה חג שהיהודים לא חוגגים אותו, בהגדרה.

צבי האוזר: אבל בהיקש, בהיקש.

): לא רק שלא חוגגים אותו אלא על פי ההלכה, בגלל שזה יום של עובדי האלילים, אנחנו לא קונים מעובדי אלילים באותם ימים סחורה, כי אנחנו יודעים שאת הכסף הם ירוצו לתת לאליל שלהם.

): לכן המשנה בעבודה זרה – אומר המדרש: שמונה ימים קודם התקופה, "לפי שראה אדם הראשון יום שהיה מתמעט והולך, אמר: אוי לי, שמא בשביל שסרחתי" חוזר העולם לתוהו ובוהו.

): זה תהליך – העולם יחזור לתוהו ובוהו.

): "עמד וישב שמונה ימים בתענית ובתפילה".

): כיוון שנפלה התקופה וראה יום שמאריך והולך – סליחה, לא 16 יום – "אמר: מנהגו של עולם הוא.

): הלך ועשה שמונה ימים טובים – זה ה-16 ימים שאמרתי קודם.

): "לשנה האחרת עשאן לאלו ולאלו ימים טובים"; הוא קבעם לשמיים והם קבעום לעבודה זרה.

): רק שתדע שהשמות של הימים האלה זה סטרנורא – ההסתר של האור – סטרנורא.

): זאת אומרת, לא רק משנה בביצה – יש משנה בעבודה זרה.

): וקלנדא – קלנדא זה הימים שחזרו לאחר התקופה.

): אז הוא עשה פעמיים חג.

): אבל מכיוון שהם קבעו את זה כחג, שהם שימשו לשמש ולירח, כי הם חשבו שהם מובילים את העולם; הם חשבו שהשליח הוא המשלח – הם התבלבלו, ולכן אנחנו אפילו לא קונים מהם סחורה בימים האלה.

): בדיוק בגלל אותה תקופה.

): ובסוף, אתה מכיר את ההיסטוריה, משכתבים אותה, אז קבעו חג כזה, אמרו שהוא נולד, אמרו ששמונת הימים זה הברית שלו.

צבי האוזר: אז פינדרוס, איך אפשר לעשות היקש לחוק שנולד היום?

צבי האוזר: קונים או לא קונים?

): אז אני אגיד לך עוד פעם.

): אם ייקחו את החוק, כמו שאני אז אמרתי לך, ולא ישתמשו בו ב-110 ימים להביא תקציב, אלא ישתמשו בו ב-110 בשביל שתהיה ממשלה, אז תהיה ממשלה.

): אם לא, צריך לדאוג היום שה-2020 יעבור, ואת זה צריך לעשות היום בחקיקה; כולנו צריכים להתגייס לדבר הזה, ש-2020 יעבור, כי 2021, גם לפי החוק הזה – הרי זה לא מעשי.

): וגם צריך 61 ל-2021.

): אבל ש-2020 יעבור, בשביל שהמדינה תוכל איכשהו לתפקד בתוך המשבר, ונצא לבחירות ביום מאוד מיוחד.

): אני לא רוצה לאכזב את אלה שלא – – –

קטי קטרין שטרית: אתה מבין, בוועדת הכספים כולם מדברים: צריך תקציב, צריך תקציב.

): נכון.

קטי קטרין שטרית: וכשמגיעים לתקציב מצביעים נגד.

קטי קטרין שטרית: אתה מבין?

קטי קטרין שטרית: אחד בפה ואחד בלב.

קטי קטרין שטרית: זה מה שמשגע.

קטי קטרין שטרית: שלפחות את 2020 יעבירו כל אלה שמדברים בשם העמותות ובשם המסכנים ובשם המובטלים ובשם כל אלה מצביעים נגד.

קטי קטרין שטרית: זה האבסורד.

): עכשיו את יודעת באיזה תאריך נקבעו הבחירות באותו יום שאני והאוזר היינו בוועדת הכספים באותו ערב?

קטי קטרין שטרית: נו?

): זה יום מאוד מיוחד, שתדעו לכם.

): קטי, תדעי לך, זה יום מאוד מיוחד.

): זה י' בניסן.

): מה היה בי' בניסן?

): קשרו את האליל של מצרים לכרי המיטה, את קורבן פסח, הכבש.

): הוא היה האליל של מצרים, קשרו אותו לכרי המיטה, שם נשברו אלילי מצרים.

): שם נשברו אלילי מצרים.

): האליל אז נשבר.

): אז יש לנו סיכוי – אתה חשבת על זה, דודי?

): יום הבחירות יוצא ב-23 במרץ, וזה י' ניסן, זה היום שקשרו את אלילי מצרים.

): כל אחד שאומר – אתה יודע, כמו שההוא אמר, "לי יארי ואני עשיתיני" – אני בעל הבית של העולם, אני אעשה, אני אפתח מפלגה, אני אפיל את הממשלה, אני אסדר, אני הכול.

): אז העבודה הזרה הזאת של מצרים, קשרו את האלילים האלה לכרי המיטה – – –

קריאה: זה יום כניסת יהושע לארץ ישראל, 23.

): יום הכניסה לארץ ישראל.

): אבל זה התחיל, הדבר הראשון היה אלילי מצרים.

): עכשיו אולי אתם תספיקו בממשלה, באמת, אם עכשיו אנחנו מדברים על יום הכניסה לארץ ישראל: יש 25,000 יהודים שנמצאים שם בהתיישבות הצעירה, למה אי-אפשר לגמור את זה?

): זו החלטה אחת פשוטה.

): לא חקיקה, לא צריך הסדרה, שלושה-ארבעה חוקים.

): החלטה פשוטה מאוד: לחבר אותם לחשמל, לחבר אותם למים, לחבר אותם לתוכניות.

): החלטה פשוטה מאוד שבה אפשר לגמור את העניין הזה.

יעקב מרגי: אתה בטוח שאתה רוצה להישאר בממשלה הזו?

): מר מרגי, אתה נראה כועס.

יעקב מרגי: למי מחכים, אתה יכול להסביר לי?

יעקב מרגי: שלפחות אם אני סובל, אני אדע בשביל מי, אם זה ראוי או לא ראוי.

יצחק כהן: היושב-ראש אמר שלעליזה.

): למה?

): למה אתה כועס?

יעקב מרגי: אני מוכן לסבול על מי שראוי לסבול בשבילו.

יעקב מרגי: מי שלא ראוי, אני לא מוכן לסבול בשבילו.

יצחק כהן: מרגי, היושב-ראש אמר שמחכים לעליזה.

קריאה: למי לא ראוי לחכות?

קריאה: בוא נשאל אותך שאלה.

): מתי אתה זוכה בירושלים עיר הקודש להגיד תיקון חצות?

): מתי אתה זוכה לזכות כזאת?

): אתה ערב עשרה בטבת, כמה ימים לפני עשרה בטבת.

): אתה יכול לזכות, להגיד תיקון לאה, להגיד תיקון רחל, כמו בן אדם.

): למה אתה צריך לכעוס?

יעקב מרגי: מעמד כזה מזכיר לי קינות של איכה יותר.

קריאה: הרב פינדרוס, אם לא תזדרז, נגיע למגילת אסתר.

קריאה: נראה לי ככה.

קטי קטרין שטרית: לא, ט"ו בשבט – – –

): שמע, אם אני אצליח להעביר את הזמן של האנשים שצריכים לחכות עשרה ימים לאישור של משרד הפנים להיכנס לארץ, אז היה זה שכרי.

): לא צריך להגיע עד מגילת אסתר.

קריאות: – – –

): נגיע לעשרה ימים.

): לפחות אז יאשרו להם להיכנס, יאשרו ליהודים להיכנס לארץ.

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, תעבור קצת לדברים שקשורים לבריאות.

קטי קטרין שטרית: מה עם החיסונים?

): אתה יודע שמאז הבריטים לא היה מצב כזה, שלא נתנו ליהודים להיכנס לארץ?

): מאז הבריטים לא היה דבר כזה.

קטי קטרין שטרית: פינדרוס – – –

): חסמו יהודים, לא נותנים להם להיכנס לארץ.

): תראו מה הקורונה עשתה לנו.

): השתגענו.

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, תעשה בדיקה מי מתחסן פה.

קטי קטרין שטרית: בוא נעשה בדיקה מי הולך להתחסן.

צבי האוזר: פינדרוס, אתה רוצה שאני אביא לך את החקיקה הבריטית – יש לי כרך – שתוכל להקריא קצת?

אוריאל בוסו: עד שאתה תסיים, גם עליזה תסיים את הבידוד.

): אני זכיתי לזכות מיוחדת, אחרי ברכה של מרן שר התורה, שבירך את כולם, דרך אגב, שילכו להתחסן.

קטי קטרין שטרית: יפה.

): והלכתי יחד עם הרב הראשי לישראל, הרב דוד לאו – – –

אוריאל בוסו: – – – שהחרדים לא יתחסנו.

אוריאל בוסו: הזהירו כולם.

): החרדים הראשונים בתור להתחסן.

אוריאל בוסו: הראשונים שמתחסנים.

): הראשונים בתור להתחסן.

קטי קטרין שטרית: ומה עם המכשור הרפואי?

קטי קטרין שטרית: מה עם תאי לחץ?

קטי קטרין שטרית: מה עם כל הדברים האלה?

): הם חשבו שאנחנו רוצים את תלמודי התורה כי אנחנו מכחישי קורונה, שאנחנו רוצים את הישיבות בגלל שאנחנו מכחישי קורונה.

): הפוך: רצינו את תלמודי התורה בשביל להינצל מהקורונה.

): רצינו את הישיבות ואת לימוד התורה בשביל להינצל מהקורונה.

): רצינו את הישיבות ואת לימוד התורה בשביל להינצל מהקורונה.

): ואתה יודע, מחביאים את זה, לא שמו לב: ביום שהישיבות התחילו בפול גז, ביום שהישיבות התחילו, התחלואה התחילה לרדת, דרמטית.

): לא הבינו מה קורה.

): דרמה.

): פתאום זה יורד.

): אחרי שבוע כבר התחילו פתאום לראות: משהו קרה פה.

צבי האוזר: רגע, וכשהם הפסיקו זה עלה?

): כן.

): יצאו לחופשת חנוכה והתחילו, וביקשו גדולי ישראל שלא יעשו – ולא עמדו בזה כי הם היו סגורים בישיבות 60 יום – והתחלואה עלתה.

): אין מה לעשות.

): תיכנס, אתה יכול לראות בגוגל – – –

צבי האוזר: – – – החזיקו את הידיים למעלה או למטה.

): להסתכל במפות ולראות את זה.

): לא יעזור כלום.

): אי-אפשר לברוח מזה.

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, מבקשים שאני אשאל אותך שאלות.

): אי-אפשר לברוח מזה, רבותיי.

): אתה יודע, אוהבים לטשטש.

): זאת המציאות.

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, חברים רוצים לשאול שאלות.

): "אם בחקתי תלכו – – – ונתתי שלום בארץ".

): ואם, חס וחלילה, הפוך, יבוא – לא רוצה להגיד, אבל סדר שלם בפרשה, סדר שלם.

): הבעל קורא קורא את זה בשקט בדיוק בגלל זה.

): חבר'ה, אין משחקים.

): זה לא איזה משחק, אנחנו לא משחקים בנדמה לי.

): יש בסוף הקדוש ברוך הוא שמנהל את העולם, ויש לו דרישות מאיתנו.

): לא היית, ואמרתי לאחמד טיבי – לא לאחמד טיבי, לאלעזר שטרן: החוזה הוא דו-צדדי, החוזה הוא לא חד-צדדי.

): החוזה הוא דו-צדדי.

): זה לא משחק.

): אנחנו בחוזה דו-צדדי.

): אנשים שואלים אותנו מאיפה אתם באים, מאיפה זה.

): כללי הדמוקרטיה, מאז המהפכה הצרפתית זה לא עבד.

): אין מה לעשות.

): זה חוזה דו-צדדי: "אם בחקתי תלכו – – – ונתתי שלום בארץ".

): אם לא, אנחנו בבעיה.

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, יש אנשים ששואלים אותי שאלות.

משה ארבל: חבר הכנסת טיבי, ספי עובדיה – אני לא מבין בכדורגל – טוען שהשידור כעת ממליאת הכנסת זה כמו פנדלים בגמר המונדיאל.

משה ארבל: עד כדי כך?

קטי קטרין שטרית: לא, פינדרוס, אמרו שזה הנאום של החיים שלך.

משה ארבל: לא?

משה ארבל: אני לא מבין.

משה ארבל: אני רק שואל.

קריאות: – – –

): רגע, זה מחמאה או הוא יורד עליי?

): אני רוצה לדעת.

): אחמד, אני חייב לדעת.

): אני לא יכול להמשיך בלי זה.

אחמד טיבי: – – –

): אני לא מבין בכדורגל.

אחמד טיבי: פינדרוס – – –

דוד אמסלם: גמר המונדיאל זה – – –

): דודי, אני מעריך אותך – בכדורגל הוא מבין יותר טוב.

): אני מעריך אותך – בכדורגל הוא יותר טוב.

דוד אמסלם: בעוד כמה דברים הוא מבין יותר טוב.

אחמד טיבי: תקשיב.

אחמד טיבי: ספי מחמיא לך.

): מי?

אחמד טיבי: ספי עובדיה.

): כן, זה מחמאה?

אחמד טיבי: זאת מחמאה.

אחמד טיבי: אבל הבעיה שאתה מחמיץ את הפנדלים.

אחמד טיבי: את הפנדל.

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, יוסי דוידוב אומר שהוא צופה בך.

קטי קטרין שטרית: הוא רוצה אותך לתוכנית שלו.

אחמד טיבי: תגיד, דיברת כל הזמן על דברים קלילים ודברים כבדים – – –

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, יש לך הזמנה.

אחמד טיבי: קטי, חלאס, יא קטי.

קטי קטרין שטרית: לא, לא.

קטי קטרין שטרית: אומרים לי: תגידי לפינדרוס שהוא מוזמן מחר לתוכנית של יוסי דוידוב – כי אתה כוכב עכשיו.

קטי קטרין שטרית: אתה לא מבין.

קטי קטרין שטרית: אני מקבלת מלא שאלות.

קריאה: היושב-ראש, למה היא מפריעה לו, לטיבי?

קטי קטרין שטרית: תשאלי את פינדרוס.

): תגיד לי, דודי, מותר לשאול ביידיש?

): ווער איז יוסי דוידוב, איכוויסנישט.

דוד אמסלם: אתה צריך רק לענות לחבר הכנסת טיבי, שבסוף הוא אמר – – –

): לא.

): אני רוצה להבין.

): טיבי, מה אתה אומר, אתה אומר שאני מחמיץ את הפנדל?

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: אבל אתה צריך להסביר לו שבסוף השריקה האחרונה היא הקובעת.

דוד אמסלם: אתה עדיין עוד בפנדלים.

דוד אמסלם: בסוף התוצאה היא הקובעת, אם ניצחת או לא.

קטי קטרין שטרית: – – – הטלפון שלי מוצף בשאלות:

קטי קטרין שטרית: תשאלי את פינדרוס – – –

): בסוף, אחמד, גם אם אתה צודק, יש לקבוצה הזאת קפטן.

דוד אמסלם: שיחכה עד סוף הפנדלים.

): לא.

): לא רק זה.

): יש קפטן למשחק.

): אני עובד לפי הכללים שהקפטן קובע.

): לא אני.

אחמד טיבי: כל הזמן הציבור שולח לי – מתברר שיש רייטינג לערוץ הכנסת.

משה ארבל: אנחנו מפרגנים גם לסיעת יהדות התורה, ובפריים טיים אני מעביר את השרביט לחבר הכנסת ברוכי.

קטי קטרין שטרית: אתה לא מבין, פינדרוס, מלא שאלות – – –

אחמד טיבי: למה ברוכי עכשיו?

משה ארבל: זה פנדלים – – –

קטי קטרין שטרית: כל הערוצים שואלים אותי – – –

אחמד טיבי: הוא היה לפני שעתיים.

): אני מציע שתשלח לו שאלות על זה.

): תשלח לו שאלות.

משה אבוטבול: מר פינדרוס, אתה יכול לדבר.

משה אבוטבול: מר פינדרוס, תדבר כמה שאתה רוצה.

משה אבוטבול: אני הבאתי איתי הגדה של פסח.

משה אבוטבול: אתה יכול לדבר כמה שאתה רוצה.

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, אמרו לי שאתה מתפלל שחיים כץ לא יגיע.

קטי קטרין שטרית: בלעדיו – כוכב הערב.

): רגע, את עכשיו מספרת לי חידוש שלא ידעתי, ואני צריך לוודא את זה עם דודי אמסלם.

): הסיבה שאני פה זה חיים כץ?

קטי קטרין שטרית: לא.

): לא, אני רוצה לדעת, כי אם אני אדע, אני אדע מה לעשות.

קטי קטרין שטרית: לא, לא, לא.

קטי קטרין שטרית: כל העיתונאים היום, עיניהם נשואות אליך.

): לא.

): הסיבה שהקפטן החליט שאני פה זה חיים כץ?

קטי קטרין שטרית: לא, לא.

קטי קטרין שטרית: כולם, כל עיני האומה נשואות אליך.

): עכשיו אני אשאל, אם לחיים כץ יבטיחו שיביאו את חוק ההסדרה, כי גם אני בעד חוק ההסדרה, הוא יבוא יותר לאט?

קטי קטרין שטרית: מה שאתה רוצה.

קטי קטרין שטרית: כל התשובות נכונות.

): אני רוצה לדעת.

): אני אשתף פעולה איתו, ונסגור את העניין.

קריאה: כל החבורה של גדעון סער.

אוריאל בוסו: אתה יכול לעשות שני דברים: גם חוק ההסדרה, גם חוק קמיניץ, ואז אתה מרצה את כולם.

): חוק קמיניץ – לא הייתי פה, לא יודע מהו.

אוריאל בוסו: אחמד, תנצל, תגיד לו, קמיניץ – – –

): תסביר לי מה זה חוק קמיניץ, כי אני לא יודע.

אחמד טיבי: חוק קמיניץ?

): כן, מה זה?

): תסביר לי.

אחמד טיבי: חוק קמיניץ בא להחמיר את חוק התכנון והבנייה, תיקון 116 – – –

אליהו ברוכי: זה בא להגיד שכל הסוכות בבני ברק יכולות להישאר כמו שהן לעולם.

): לא, באמת, מה זה חוק קמיניץ?

אחמד טיבי: זה קנסות מוגזמים, קנסות גבוהים על מה שקרוי עבירות בנייה, והאצת ההריסות ללא אפשרות אפילו לפנות לערכאות.

אחמד טיבי: זה האיץ את תהליכי ההריסה ביישובים הערביים, ביישובים הערביים-דרוזיים, במושבים.

אחמד טיבי: בבני ברק זה לא חל.

): למה זה לא משפיע?

אחמד טיבי: לא חל.

): לא חל?

אחמד טיבי: לא.

): למה?

): זה חוק – כאילו כתוב שם, כל יישוב ערבי – – –

אחמד טיבי: לא הורסים לכם.

אחמד טיבי: לא הורסים לכם.

): לא, אני רוצה לדעת.

): פעם חוקקו חוק כזה בכנסת שיישוב ערבי ייהרס, יישוב יהודי לא ייהרס?

משה אבוטבול: מר פינדרוס, תשאל אותו אם הוא קורא לערבים להתחסן.

דוד אמסלם: מי שהעביר את חוק קמיניץ זה אני.

משה אבוטבול: אחמד, אתה קורא לערבים גם להתחסן או לא קורא להם?

): ברוך אתה ה' אלוהינו מלך העולם שהכול נהיה בדברו.

דוד אמסלם: אנחנו החרגנו עבירה על בנייה בקטע המינהלי עד 50 מטרים – – – והם בונים אלפים בלי רישיון.

אחמד טיבי: האמת היא, קיבלתי שאלה.

משה אבוטבול: כן, תענה עליה.

אחמד טיבי: לא, קיבלתי שש שאלות.

אחמד טיבי: אחת מהן היא שלך.

משה אבוטבול: כן, תענה על כולן.

משה אבוטבול: אני רואה שאתה עוזר – – –

יעקב מרגי: אחמד טיבי, אתה עוזר לבני ולביבי להגיע להסכם, וזה – – –

אחמד טיבי: בואו נצביע.

קריאה: אתה משתף פעולה עם הקואליציה.

יובל שטייניץ: לא, רק מנסור עבאס עושה את זה.

משה אבוטבול: אחמד, ביבי ביקש שתענה בהרחבה על התשובות, לא בצורה מצומצמת.

אחמד טיבי: קיבלתי עכשיו: הוא אומר שהוא לא מבין בכדורגל.

אחמד טיבי: קיבלתי מנועם זיגמן תמונה שלך בקבוצת כדורגל.

אחמד טיבי: זאת התמונה שלך?

): תסתכל מי בקבוצה, תבין כמה אני מבין בכדורגל.

אחמד טיבי: אבל זאת התמונה שלך.

): תסתכל מי בתמונה, תבין מי מבין בכדורגל.

אחמד טיבי: זאת התמונה שלך.

): תסתכל מי בתמונה, תבין מי מבין בכדורגל.

): יום אחד – סיפור אמיתי.

): דודי, אני חייב לספר לך.

): בוא, אחמד, אני חייב לספר לך את הסיפור הזה, תכיר קצת.

): חוק קמיניץ, אני לא יודע מה זה, אבל את החברה החרדית אני מכיר.

): יום אחד פיטרו 80 סייעות בעיריית ירושלים.

דוד אמסלם: שאלת מה זה חוק קמיניץ.

): כן.

דוד אמסלם: חוק קמיניץ נועד כדי לפתור את הנושא של הבניות הבלתי-חוקיות במדינת ישראל.

דוד אמסלם: לא קשור לערבים.

אחמד טיבי: יא חראם, יא חראם.

אחמד טיבי: לא קשור לערבים חוק קמיניץ?

דוד אמסלם: הרי אתה יודע לבד, במדינת ישראל אין חוק ליהודים, חוק לערבים.

אחמד טיבי: הורסים לערבים, בונים ליהודים.

דוד אמסלם: אתה מבין שזה לא ככה.

דוד אמסלם: גם הוא יודע.

אחמד טיבי: הורסים לערבים, בונים ליהודים.

): למה הוא קרוי על שם קמיניץ?

): ארז קמיניץ – – –

אחמד טיבי: איזה יהודי קיבל קנסות של 600,000 שקל?

דוד אמסלם: ארז קמיניץ בעצם הוביל את החוק הזה מבחינת משרד המשפטים, ולכן הם הדביקו לו את השם חוק קמיניץ.

דוד אמסלם: כאן מדובר בחוק בעצם על מה שנקרא קנס מינהלי, זה הסיפור, כדי להתמודד עם עבירות הבנייה במדינת ישראל, ככלל.

משה אבוטבול: הרב פינדרוס, מה עם מלכת היופי?

): אני מקבל הסבר על חוק קמיניץ, ואתה מדבר איתי עכשיו על זה?

משה אבוטבול: – – –

דוד אמסלם: החרגנו בחוק עבירות בנייה עד 50 מטר, שזה יהיה דרך בתי משפט רגילים, כמו שהיה עד אז.

דוד אמסלם: לכן, מי שעושה בנייה מעל 50 מטר, ועושה עבירת בנייה, יש מה שנקרא אכיפה מינהלית.

): לעתיד או לעבר?

דוד אמסלם: קדימה.

): מה אתה רוצה?

): זה קדימה, אחמד.

אחמד טיבי: אגב, אני לא אומר את כל מה שאני מקבל מהיהודים ששולחים לי.

): עכשיו אני אספר לך על הכדורגל, על המשחק הזה.

): זה משחק שדודי אמסלם הכיר.

): היה לנו פרויקט משותף בירושלים – משום כבוד הקואליציה לא נזכיר של מי היה הפרויקט המשותף – אבל היה לנו פרויקט משותף בירושלים.

): יום אחד פיטרו סייעות – 80 סייעות חרדיות, עמדו לפטר אותן.

): ואני הייתי צריך לדבר עם ראש העיר – הייתי ממלא מקום שלו.

): אמרו: לראש העיר יש היום משחק של נבחרי העירייה מול מנהלי המחלקות.

): אמרתי: אבל אני לא מבין בכדורגל.

): אמרו לי: אבל ראש העיר שם.

): אמרתי: אין בעיה.

): לבשתי מדים של כדורגל, נכנסתי למגרש, סגרתי עם ראש העיר שאותן 80 סייעות לא יפוטרו, ויצאתי.

): צלם העירייה – יוסי גוטסמן שלח את הצלם של העירייה.

): צילם.

): יום אחד אומרים לי: תקשיב, התמונה שלך פורסמה במאה שערים אצל הקנאים.

): יש הרבה מהחברים שלי שהלכו לשם, חטפו מכות.

): אמרו לי: היא פורסמה אצל הקנאים.

): הייתי עם אשתי והילדים באוטו, נכנסתי לתוך מאה שערים.

): אני רואה קבוצה של קנאים עומדים ומסתכלים על התמונה.

): אני פותח את החלון, ומה לעשות, גדלתי באזור שם.

): כמו שאני יודע להגיד לך סבאח אל-ח'יר עם המבטא הנכון, אני גם יודע לדבר ביידיש עם המבטא שלהם.

): אז אני אומר להם: נו?

): עס א פעסטע בילד?

אליהו ברוכי: לא, אחמד, אתה בלי המבטא.

אליהו ברוכי: הוא עם המבטא.

): הם מסתובבים אחורה.

): הדבר האחרון שהם חלמו לתפוס זה אותי שואל אותם: איך התמונה, תמונה טובה או לא טובה?

): הם היו בהלם, וזאת התמונה הזאת.

): אני אגיד לך את האמת, אין לי מושג בכדורגל.

): אין לי מושג.

אחמד טיבי: פינדרוס, אני בעד – – –

סמי אבו שחאדה: אתם עושים צחוק.

סמי אבו שחאדה: יש לנו הצעת חוק מהירה.

סמי אבו שחאדה: אפשר לעשות הפסקה – – –

): בהחלט, בהחלט.

): לשחק בבית"ר ירושלים זה לא לימוד גמרא, לא לימוד משנה, זה לא כל הדברים.

): אנחנו ציטטנו ממסכת עבודת זרה שלא עושים עם גויים.

אחמד טיבי: בשבת?

): לשחק כדורגל עם גויים, בשבת?

): שרק הערבים ישחקו.

): לא רוצה אף יהודי שישחק בבית"ר ירושלים בשבת.

): רק ערבי.

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, רוצים שתעבור לנושא אחר.

): לעבור לנושא אחר?

): למה?

קטי קטרין שטרית: נראה לך כדורגל?

קטי קטרין שטרית: הם יאכלו אותך חי.

): מה יאכלו אותי חי?

): אני לא מבין, את בית"ר ירושלים מכרו לאיחוד האמירויות, ראיתי.

): מה הבעיה?

): לא הבנתי.

): באיחוד האמירויות זה יהודי?

): השייח' מאיחוד האמירויות שקנה את בית"ר ירושלים, יהודי או ערבי?

דוד אמסלם: ומה עם הצופים, מה עם הצופים?

דוד אמסלם: אתה רוצה שבבית"ר ישחקו רק ערבים.

דוד אמסלם: ומה עם הצופים?

דוד אמסלם: גם רק ערבים?

אליהו ברוכי: הצופים ייקנו כרטיסים ביום שישי.

): בשבת כן.

דוד אמסלם: רק ערבים.

אליהו ברוכי: הצופים יכולים לקנות כרטיסים ביום שישי.

אחמד טיבי: פינדרוס, אתה יודע שאפשר להגיש תקציב גם אחרי שהכנסת מתפזרת?

): לא.

): אתה תקרא את החוק.

): הגשת התקציב לא מונעת בעצם את הדבר הזה שהכנסת תפזר.

): היא לא מונעת.

): תגישו תקציב 2020, יישאר תאריך הבחירות.

): אמרנו: ביום שנכנסו לארץ, ביום שקשרו את האליל של מצרים.

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, ביקשו להעיר שבית"ר לא משחקת בשבת, אז בבקשה, כבוד.

קטי קטרין שטרית: בית"ר לא משחקת בשבת.

): הוא שאל אם שחקן ערבי משחק בשבת, אמרתי לו: רק ערבי שישחק בשבת.

קטי קטרין שטרית: אבל בית"ר לא משחקים בשבת.

): אני לא נגד בית"ר.

אחמד טיבי: אפרופו השייח' שאתה מדבר עליו, האם אתה מסכים שהוא ירכוש, השייח' הזה, חצי מישיבת מיר?

): מה הוא יעשה, ירכוש?

אחמד טיבי: חצי מישיבת מיר.

): השאלה היא כמה הוא ייקח שכירות.

אחמד טיבי: המחיר?

אחמד טיבי: המחיר זה – – –

): לא.

): אם הוא ייקח שכירות זולה, אנחנו נשקול את זה.

דוד אמסלם: דרך אגב, תסביר לו שכשאנחנו מקבלים תרומה גם מגוי לטובת לימוד תורה, הכול בסדר.

דוד אמסלם: רק שיבין.

): דרך אגב, מה שהוא ייתן זה לשם שמיים.

): אני הייתי בזמנו אצל הרב אלישיב, לשאול אותו על תרומות.

): אתה יודע, במקומות שאתם לא אוהבים שיהודים גרים – אני לא יודע, החלטתם שתי מדינות, בין-לאומי, אני לא הצלחתי להבין את ההיגיון, אבל בסדר.

): אם לך זה מסתדר, זה בסדר.

): זכותך.

): אבל רק אספר לך, יש אוונגליסטים שאוהבים לתת להם כסף.

): אז אמר לי אז הרב אלישיב, שאם הם נותנים לשם שמיים, לא; אם הם נותנים בשביל לקבל כבוד ולעשות ביזנס – אני לא חושב שהשייח'ים האמירתים נותנים כסף לשם שמיים, נכון?

): נכון?

): הם נותנים לא בגלל שהם מרגישים שהם עושים איזו מצווה דתית.

): הם עושים את זה משיקולי מסחר, משיקולי יוקרה.

): טוב להם להצטלם עם זה.

): זה טוב להם, וזה בסדר גמור.

): אם זה אוונגליסטים, זאת שאלה הלכתית.

דוד אמסלם: מעבר לזה שאנחנו לא עוסקים בשאלות היפותטיות.

דוד אמסלם: כשיבוא השייח', נדון בעניין.

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, ביקשו שתעבור קצת ליהדות המזרח.

קטי קטרין שטרית: אתה יכול?

קטי קטרין שטרית: אני פשוט מאוד לא מפסיקה לקבל הודעות מה להגיד לך להגיד.

קטי קטרין שטרית: אז מבקשים עכשיו הרצאה בנושא יהדות המזרח.

קטי קטרין שטרית: דבר על הרבנים הגדולים שהיו במרוקו, בעיראק – כל הרבנים האלה.

קטי קטרין שטרית: על השולחן ערוך.

קטי קטרין שטרית: תגיד לנו משהו – – –

אליהו ברוכי: מבקשים על התכלת, על התכלת – – –

): את יודעת שעיקר מסורת התורה – – –

קטי קטרין שטרית: לאזן.

): מה זה לאזן?

): א.

): לא דיברתי על חכמים משום מקום – לא מפולין, לא מליטא ולא מזה.

אליהו ברוכי: עוד לא, עדיין לא.

): על זה לא דיברתי עד עכשיו.

): עוד לא הגעתי לשם.

): אבל אם את רוצה לדעת, אני רוצה להגיד לך שכמות התורה והחוכמה שהגיעה מארצות המזרח היא בלתי נתפסת.

): הכעס האמיתי שלנו – שלנו – את יודעת שהסיבה שיהדות התורה לא נכנסת לממשלה, למה?

): מה היה הוויכוח שלנו עם התנועה הציונית?

קטי קטרין שטרית: נו?

): מה שהם עשו ליהדות המזרח; מה שהם עשו ליהודי צפון אפריקה, שבאו תמימים.

): הם באו תמימים, כי לא היו להם – תסלחי לי – את הג'וליקים האלה, שגדלו בוולוז'ין, לקחו יהודים והעבירו אותם על דתם.

): אז היו תמימים, כמו אלה מכחול לבן פה היום, תמימים כאלה.

): לא הבינו – מה רע?

): באנו לארץ ישראל, אנשים טובים, יהודים טובים, אהבת ישראל.

): רוצים שנלך לקיבוץ?

): נלך לקיבוץ.

): מה יעשה הנער ולא יחטא?

): אם את זוכרת, יוסף אלון, הדוד של משה קצב, היה גזבר בעיריית ביתר בתקופתי.

קטי קטרין שטרית: נכון, גם בבית שמש.

): אמר לי יוסף אלון: הגעתי לבד עם אימא בגיל 17, ילד דתי שהגיע בגיל 17 לבד – הכניסו אותי בגיל 17, בכוח, לבריכה מעורבת, בשבת.

): כשהוא עלה לארץ הכניסו אותו לבריכה מעורבת בשבת.

): מה יעשה הנער ולא יחטא?

): וככה עשו לאלפי יהודים תמימים.

): התמימות שלהם, של יהדות המזרח – לקחו להם את היופי ואת החוכמה ואת התורה.

): מי כתב את השולחן ערוך.

): איפה האריז"ל גדל?

): איפה גדלו כל החכמים?

): איפה היה הבן איש חי?

): איפה היה כף החיים?

): איפה היו כל החכמים?

משה ארבל: ליד דודי אמסלם, אני מבקש להודות לבג"ץ.

אליהו ברוכי: ולמנדלבליט.

משה ארבל: אני רוצה לומר, בזכות בית המשפט העליון, אנחנו זכינו שלא תהיה ראש עיר, ותעמוד פה עכשיו ותמשוך את הזמן.

ינון אזולאי: משה, השעה עושה לך את זה.

משה ארבל: בג"ץ פסל אותו באילת.

משה ארבל: בזכות זה אנחנו זכינו בו.

ינון אזולאי: לא משנה מה, עצם זה שאתה מודה לבג"ץ – – –

קטי קטרין שטרית: תקשיב – – – של ערוץ 20 אומר שאתה יותר מעניין מנטפליקס.

קטי קטרין שטרית: אתה יודע מה זה?

קטי קטרין שטרית: הרבה יותר מעניין מנטפליקס.

): אני אענה לך על זה.

): אתה יודע על מה אני מודה לבג"ץ?

): בדיוק על מה שאמרתי עכשיו.

): הרי מה היה הוויכוח שלנו עם היהדות הספרדית לפני 70 שנה?

): אמרנו להם: אתם תמימים.

): אתם לא מכירים את האשכנזים האלה.

): אנחנו מכירים אותם, אנחנו מכירים אותם מוולוז'ין.

): אתה יודע, לסבתא שלי היו שתי אחיות.

): הייתה לה אחות שהתאבדה ביד מרדכי.

): אתה יודע על מה היא התאבדה?

): מנוחתה עדן, הסבתא, היום אני יכול לספר את זה, לא סיפרו את זה במשפחה.

): כי בשומר הצעיר היה אחד שפיתה בנות ואמר להן: תגיעו לארץ, אני אתחתן איתכן.

): הן הגיעו לארץ, מבתים דתיים.

): היה ראש הקהל של קלם; הוא בא לבת שלו, שהייתה מהבית הכי עשיר, ונתן לה הרגשה שהתאהב בה.

): היא הגיעה לארץ, והיא גילתה שהוא עשה את זה ל-18 נערות, אז היא התאבדה.

): היא קבורה ביד מרדכי.

): על התמימות הזאת, שנופלים בתמימות שלהם.

): הוויכוח גם עם היהדות הדתית-לאומית לפני 70 שנה היה על זה.

): אמרנו להם: חבר'ה, אתם לא מבינים עם מי אתם מתעסקים, אנחנו מכירים אותם.

משה ארבל: – – –

): עכשיו אני אגיד לך על בג"ץ.

): בוא אני אגיד לך על בג"ץ.

): אני יותר גרוע מדודי אמסלם.

): כואב לי שדודי עומד פה כל יום באי-אמון ומדבר על היועץ המשפטי לממשלה – –

משה ארבל: אבל אם היית ראש עיריית אלעד, מי היה עומד פה?

): – – ועל הסגן שלו ועל הפרקליטות.

): הבעיה היא שופטי בית המשפט העליון.

): אתה יודע למה?

): כי הם חשבו שהם דופקים את הדתיים עם זה.

משה ארבל: בזכותם אתה פה.

): עזוב.

): זה שהם התכוונו לרעה – אמרתי, סיפרתי מקודם שבירנבוים הלך עם הנכד שלו במאה שערים, ומה הוא אמר לו?

): אלה ייעלמו בעוד כמה שנים.

): תסתכל כדי שתזכור שהיו פעם יהודים כאלה.

): זה שהם מתכוונים לרעה, ואלוקים חשבה לטובה, כבר ראינו את זה אצל יוסף הצדיק.

): הקדוש ברוך הוא מנהל את העולם, אני לא מוטרד.

): אני לא מוטרד.

): זה שבג"ץ חושב שהוא עושה את זה לרעה – הוא עושה את זה לטובה.

): זה שיאיר לפיד חשב שהוא יעשה חוק גיוס, ויקצץ ויעשה, והציבור החרדי ייחלש – הוא התחזק עוד יותר.

): נהיה חוסן פנימי.

): נהיה חיזוק פנימי ברמה שלא הייתה לפני כן, וכולנו יודעים את זה, חיזוק שלא היה שנים קודם.

): פריחת עולם התורה – לא היה קודם.

): תמיד מתי זה נהיה?

): כשהם מנסים ללחוץ.

קטי קטרין שטרית: – – – למה כשמדברים על התאבדויות לא כותבים את זה ביתד, כדי שאולי אחרים, חלילה וחס, לא יעשו את זה?

קטי קטרין שטרית: יושבת-ראש שדולת מניעת התאבדויות בישראל.

): היא, כיושבת-ראש שדולה, יודעת את מה שאני יודע, וכשהייתי בעיריית ירושלים וטיפלתי במקרים כאלה, שפרסום של מקרים כאלה גורם לאחרים – – –

קטי קטרין שטרית: לא, לא, לא, יש שתי גישות.

קטי קטרין שטרית: יש שתי גישות.

): שנייה.

): אבל מה לעשות שבאופן יחסי, יחסי – אני לא אומר שאין; אני לא מאלה שמטאטאים, אני אומר לך שיש, אבל באופן יחסי יש הרבה פחות, כי זו לא אופציה לגיטימית.

): זאת לא אופציה לגיטימית כי לא מדברים עליה, היא בכלל לא קיימת בשיח.

קטי קטרין שטרית: אתה טועה.

קטי קטרין שטרית: יש שתי גישות.

קטי קטרין שטרית: יש שתי גישות.

קטי קטרין שטרית: גישה אחת אומרת – מדברים על זה ומונעים.

): הבנתי.

): אומרת היושבת-ראש שאין לנו זכות לחשוב את הגישה השנייה.

קטי קטרין שטרית: לא, אני אומרת שיש מומחים שאומרים שיש שתי גישות.

קטי קטרין שטרית: גישה – – –

קריאה: – – –

אליהו ברוכי: זה לא נגמר.

אליהו ברוכי: הדיון שלא נגמר.

): – – –

אליהו ברוכי: זו דרישת שלום מיתד נאמן.

סמי אבו שחאדה: – – –

): היא שאלה שאלה, קטי.

): היא לא התפרצה.

): אני אתן לך.

): קטי, גם אם יש ויכוח בין מומחים, אני לא חושב שהיא יכולה לטעון: למה אתם שומעים למומחים האלה ולא למומחים האלה.

): זה – 1.

): אני עוד מעט אענה לך עוד תשובה, אבל אני אענה לשאלה של אחמד.

): כששואלים אותי על בעיות בחינוך החרדי, למה לא עושים אחרת, תמיד יש לי תשובה מעניינת.

): אבל אני כבר אגיע אלייך, לתשובה.

): כן, אחמד.

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, זה – – –

): רגע, אחמד.

): לא – – – אחמד טיבי, אני כבר איתך.

קטי קטרין שטרית: אחמד, אתה – – – זה נושא חשוב.

אליהו ברוכי: פינדרוס, העמידה הזו זה מהתסמינים של החיסון?

אחמד טיבי: פינדרוס, שאלה מהקהל.

אחמד טיבי: שאלה מהקהל.

אחמד טיבי: אפרופו בית"ר ירושלים, מה יהיה לפני – ערבי בבית"ר או מזרחי ביהדות התורה?

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, יש פה פנייה אליך, פינדרוס.

): מה יהיה לפני – ערבי בבית"ר או מזרחי ביהדות התורה?

אחמד טיבי: למרות שאני מתנגד לחלק הראשון.

): אני אגיד לך.

): אתה מזכיר לי סיפור.

): היה ראש ישיבה במיר.

): היה ראש ישיבה במיר, קראו לו מרן הגאון רב חיים שמואלביץ, זיכרונו לברכה.

): בא אליו יהודי והתחיל להסביר לו ברוב טובו, לאט-לאט – אמר לו: כבוד הרב, אני המשיח, ויש לי הוכחות.

): אמר לו הרב: בסדר, קיבלתי, ומה עכשיו?

): הוא אמר לו: כיוון שאני משיח, אני צריך למסור שיעור בישיבה.

): המשיח מוזמן למסור שיעור בישיבה.

): אמר לו הרב שמואלביץ – ואת זה אני עונה לך על יהדות התורה, על מזרחי ביהדות התורה – אחמד, אתה חייב לקבל תשובה.

): אמר לו הרב שמואלביץ – –

אחמד טיבי: יצחק, מה שרץ ברשת – – –

): – – משיח צריך לתת שיעור בישיבת מיר, זה נכון, יש רק בעיה שצפוף פה, כי יש הרבה מהמשפחה שמחכים בתור.

): אז הבעיה ביהדות התורה היא לא שלא נותנים למזרחי להיכנס – צפוף שם.

): גם אותי מכניסים בנורבגי, חצי נורבגי, רבע נורבגי, מחזירים, מוציאים.

): ברוכי, מסכן, היה צריך לצאת לחודש, לחזור לחודש.

): צפוף שם – זאת הבעיה; זאת לא בעיה של מזרחים.

): לש"ס יש כמה מיותרים – – –

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, תקשיב, אני לא צוחקת.

קטי קטרין שטרית: יש פה באמת פנייה.

קטי קטרין שטרית: אנשים אומרים שהם צופים בך כרגע, ושבבקשה תיתן הרצאה על חשיבותו של החיסון ולמה צריך להתחסן ותקרא לכל האנשים לצאת להתחסן, כי זה מציל.

): עשיתי את זה בסרטון אתמול, תחת המטרייה של – – –

קטי קטרין שטרית: לא, אז בבקשה – – –

): אוקיי, אני אעשה את זה.

קטי קטרין שטרית: אני אומרת לך, אמיתי – – –

): קטי, אני רוצה לענות לך במשל – – –

קטי קטרין שטרית: הטלפון שלי קרס בגללך, פינדרוס.

אליהו ברוכי: קטי, אני רוצה להגיד לך: לא רק הטלפון – כל המדיה.

אליהו ברוכי: כל הצייצנים.

אליהו ברוכי: כולם פה על זה.

): הרב טסלר, יש פה בקשה מאחמד טיבי שאולי ויז'ניץ יוותרו על המקום ביהדות התורה ויכניסו מזרחי במקום.

): אמרתי להם שצפוף.

): אחמד טיבי.

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, ואם לא תזכיר את יוחאי דנינו, הוא זורק אותך מהקבוצה.

קטי קטרין שטרית: אז בבקשה תגיד מילה טובה גם על יוחאי דנינו.

): אני רוצה לומר לך, על השאלה ששאלת מקודם – למה אנחנו שומעים למומחה כזה ולא למומחה אחר.

): יום אחד אני נקראתי להרצאה, הזמינו אותי אליה, על הנושא של ההתפרקות של החרדים.

): הייתה כתבה שהחרדים מתפרקים ונגמר הסיפור, הם מתפרקים.

): ואז עמד לפניי – אני אפילו לא ידעתי, בכנות – כמו בכדורגל, לא קראתי את המאמר של אבישי בן חיים, שאני מאוד מעריך אותו, אבל לא יצא לי לקרוא אותו.

): הייתי צריך לתת הצהרה לתקשורת חוץ – כן התפרקות או לא.

): אני לא יודע על מה מדובר.

): מה עושים?

): אין לי את הכישורים של דודי אמסלם לעמוד פה בכל יום שני כמו שהוא עושה את זה, והוא עושה את זה בטוב טעם.

דוד אמסלם: יצחק, אני נהנה.

): קטי, עמד לפניי הנואם והסביר ברוב טובו על ההתפרקות של המגזר החרדי.

): הוא אומר ככה: החרדים אומרים שיש רק 5% נשירה, ולפי מה שיש לי מהממ"מ של הכנסת – והוא מסביר באנגלית את החשיבות של הממ"מ של הכנסת – זה לא נכון; יש 9.2% נשירה, או 8.2%, 9.2% נשירה.

): ולכן זה נורא ואיום וצריך לעשות סוף לחינוך החרדי.

): אז אמרתי לו: הרמת להנחתה.

): אמרתי לכל העיתונאים – היו שם עיתונאים מכל העולם: סינים, גרמנים, יפנים, אנגלים, בלגים – אמרתי להם: תגידו לי אתם – אתה יודע מה, אני יכול לשאול את זה גם במגזר הערבי: כמה מכם מכירים, במדינה שלכם, שהילדים ממשיכים באותן עמדות, באותה תרבות, של ההורים, באחוזים?

): כמה?

): איזה אחוז נחשב הצלחה?

): כמה אתה חושב נחשב הצלחה לכך שההורים והילדים ממשיכים באותה תרבות?

): אם זאת המטרה; אם זאת לא המטרה, אז אין בעיה, אבל אם זאת המטרה – כמה אחוז?

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, אתה לא תאמין, מבריטניה מצלצלים – – –

): אמרתי לו ככה: אתה מסביר לי שיש בעיות בחינוך החרדי.

): אני כרגע מצליח גם לפי הממ"מ, שהסברת את חשיבותו, ב-92%.

): אני חושש שאם אני אקבל את העצה שלך, אני אצליח, אבל ב-89%, ומה עם ה-3% שאני איכשל בהם?

): אני מעדיף להישאר עם 92% ולהמשיך הלאה עם אותו חינוך.

): אל תפריע לי.

): אל תתערב לי.

): תן לי להמשיך עם אותו דבר.

): זה – 1; 2.

): אני רוצה להגיד לך עוד משהו.

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, מבריטניה – אני לא צוחקת.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת קטי, הם בטח רוצים שיבואו אליהם לשם – – –

): הם רוצים אישור כניסה, ותגידי להם שאני לא ממשרד הפנים.

אליהו ברוכי: המוטציה.

): תסבירי להם שאני לא ממשרד הפנים, זו החלטה של משרד הפנים.

קטי קטרין שטרית: אמרתי לו.

): אבל קטי, את רוצה לשמוע על החיסון, אז אני אגיד לך משהו – –

קטי קטרין שטרית: לא, זה מבריטניה.

קטי קטרין שטרית: אני לא צוחקת.

): – – ואני אגיד לך גם למה הלכתי להתחסן.

אליהו ברוכי: היא לא רוצה.

אליהו ברוכי: מבריטניה רוצים לשמוע.

קטי קטרין שטרית: כן.

קטי קטרין שטרית: מבריטניה רוצים – – – חיסון.

): לא בגלל שאני רופא ולא בגלל שאני יודע לבדוק ברפואה.

): ביהדות, בניגוד למדע, מאמינים שהמדע זה הכלי והאמצעי.

): בסוף יש הקדוש ברוך הוא, אלוקים, שמנהל את העולם.

): ומי שקצת התבלבל ולא שם לב לזה, אז אולי הקורונה תעיר אותו, ומי שהקורונה לא תעיר אותו, לא נעים לי להגיד לו, משהו אחר יעיר אותו, כי בסוף יכירו וידעו כל יושבי תבל, משהו יעיר אותם בסוף.

): אני מציע להם מהר לתפוס את הקורונה, שתעיר אותם, שלא יצטרכו לחכות לשלב הבא.

): אבל בסוף, קטי, אנחנו עושים השתדלות.

): ומה אומרים?

): את יודעת איזו ברכה אומרים על תרופה?

קטי קטרין שטרית: נו.

): איזו ברכה אומרים על תרופה?

): דודי בטח יודע איזו ברכה אומרים על תרופה: יהי רצון שיהיה עסק זה לי לרפואה.

): למה?

): אנחנו רוצים לעשות את ההשתדלות שלנו.

): עכשיו, כשיש לך מחלה, ואתה רואה שמתו 3,100 אנשים – היום ליוו בירושלים וליוו בעוד מקומות בארץ חולים שמתו.

): יש לך רופאים שאומרים שהדבר הזה יכול לעזור, ועכשיו אתה צריך לעשות השתדלות.

): לא בגלל שאני מצאתי את זה.

): עסק זה לרפואה – – –

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, אתה חייב לקצר, כי יש הרבה מאוד פניות.

): אבל אני לא מחליט את זה לבד, ולכן הלכו לכל חכמי ישראל.

): אני הייתי אתמול אצל הרב קנייבסקי, מרן שר התורה, ואמרנו לו שאנשים מפחדים, אז הוא אמר: מה אתה רוצה שאני אעשה, תרגיע אותם, שלא יפחדו.

קטי קטרין שטרית: פינדרוס – – –

): העסק הזה, על פי הדת עושים.

): עכשיו, אני לוקח תרופה בשביל מצוות הדת, כי בזכות שעשיתי את ההשתדלות שלי – לא בגלל שהתרופה תציל אותי – אני אומר: יהי רצון שיהיה עסק זה לרפואה.

): כמו שהודיתי על זה, שאני מקווה שתעזור לי השתייה עכשיו.

): זה בלי קפה, זה לא טוב, אבל רק היושב-ראש מקבל קפה עכשיו.

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, יש כמה שאלות, אז תבחר על מה אתה עונה.

קטי קטרין שטרית: אחת – – –

אחמד טיבי: שאלה – – –

): היא שואלת, היא שואלת שאלה, רגע.

): יש לה כמה שאלות שהיא קיבלה מאנגליה, ואתה צריך לרחם, כי מאנגליה לא נותנים להיכנס לארץ, לפחות לשאול שאלות שייתנו להם.

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, אומרים – – – מבקשים שתתייחס לבית שמש, היא בת 70, אז זה אחד.

קטי קטרין שטרית: שתיים, תתייחס לנושא של נוער שוליים, ואם יש לך עוד קצת זמן אז תספר עוד פעם על פרשת השבוע.

קטי קטרין שטרית: להמשיך?

קטי קטרין שטרית: יש עוד כמה בקשות.

): בסדר גמור.

): כבר, כבר.

דוד אמסלם: פינדרוס, שמת לב כמה מעניינת את אחמד טיבי בית"ר ירושלים?

דוד אמסלם: שמת לב?

): אני אספר לך.

): אני, כשראיתי את אחמד טיבי – – –

דוד אמסלם: ודרך אגב, ביהדות התורה.

): אני, כשראיתי את אחמד טיבי עם המסכה הצהובה, אמרתי לו: אתה בית"ר ירושלים, אז הוא אומר לי: מה פתאום, זה שלנו, של הסיעה.

): אבל אז קרה לו פנצ'ר והוא היה מבודד, ואני הייתי יושב-ראש ועדת כספים, והוא עולה לי עם חולצה צהובה.

): אני אומר לו: אחמד, עבדת עליי, אתה בסוף אוהד בית"ר, לא יעזור, יש לך את זה.

יעקב מרגי: קיבלתי עכשיו, איזה רופא כתב לי: אם מישהו חושב שיש תופעות לוואי לחיסון, תראו מה קרה – – –

אחמד טיבי: פינדרוס.

אחמד טיבי: קטי, אפשר?

): אחמד, הוא טוען שהנאום שלי עכשיו זה תופעות לוואי.

): אתה דוקטור, זה יכול להיות?

קטי קטרין שטרית: רגע – – – עוד כמה בקשות.

): לא, אתה דוקטור.

): אומר מרגי שמה שאני עושה פה עכשיו זה תופעת לוואי של החיסון.

): לא, אחמד טיבי מכחיש.

אליהו ברוכי: לא של החיסון.

אליהו ברוכי: של פינדרוס.

יעקב מרגי: – – –

): מכחיש.

אחמד טיבי: אני לא אחראי לשאלה, אבל בחור דתי שואל אותי, לשאול אותך – –

): איזו כיפה יש לו שם?

אחמד טיבי: – – למה בקהילה שלך, זילברמן, מרביצים לערבים?

): לא בסדר.

): מי שמרביץ לערבים, תאמין לי, לא רק זה, עף מהישיבה ועף מכל זה, בהוראות, והם יודעים את זה.

אחמד טיבי: אתה מתנגד – – –

): לא רק שאני מתנגד – –

אליהו ברוכי: הרב פינדרוס, אולי אפשר לקיים – – –

): – – אני אמרתי לילדים שלי הקטנים – הקטנים, ילדים בני חמש, שש, שבע – והמשטרה באה כל הזמן, שם יש מריבות.

): אמרתי לילד שלי: אני מבטיח לך, מבטיח לך, אתה פעם בתגרה ושוטר עוצר אותך, פעם אחת, אני מתקשר למשטרה שישאירו אותך שם.

): לא מתקשר למשטרה לבוא לשחרר אותך בערבות – אני מתקשר שישאירו אותך שם.

): שמור על עצמך.

): אני אומר את זה לכל הילדים אצלי בקהילה.

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, שואלים מה פירוש שם המשפחה שלך – – –

קריאות: – – –

): אין דבר כזה.

קטי קטרין שטרית: רוצים לדעת למה קוראים לשם המשפחה שלך פינדרוס.

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, רוצים שתסביר מה המשמעות של המילה פינדרוס.

קטי קטרין שטרית: גם את זה ביקשו.

): יש פה חבר כנסת שפעם הסביר לי – איך קוראים לו, חבר כנסת דווקא מיש עתיד; בחור טוב.

אליהו ברוכי: הם כבר הלכו לישון כולם.

אליהו ברוכי: הם הלכו לישון.

): בחור מאוד נחמד שאני מיודד איתו – ברח לי השם – הוא דווקא ניסה להסביר לי ואני לא זוכר כרגע.

): אז השאלה הזאת, אני מרגיע אותך.

): אנחנו נגד ריב, נגד שילדים יריבו, ויש שם בעיה כי שני הצדדים – אחמד, כשאתה שואל את השאלה, פה צריך להיות הגונים: שני הצדדים נהנים מזה, הילדים מפה והילדים פה נהנים מהדבר הזה.

): גם כשאני גדלתי – –

אליהו ברוכי: זה כמו הילדים – – –

): – – כשהייתי ילד גרנו – עוד לא היה כביש מס' 1, היה שטח הפקר, קראו לזה אז, בינינו לשייח' ג'ראח, והייתה גינת משחקים משותפת, טדי קולק חלם על גינת משחקים משותפת.

): אז בגינת המשחקים המשותפת, תתאר לעצמך שכל שבת אחרי הצוהריים הלכו מכות.

אלכס קושניר: פינדרוס, אפשר מהפרקים הקודמים, מה היה עד עכשיו?

): ערוץ הכנסת יוציא לך פרוטוקול מסודר.

): מאיפה הגעתם פתאום, ישראל ביתנו?

): מאיפה אתם?

אלכס קושניר: – – – תקציב – – –

): הדיון הוא לא על ביבי.

): אתם יכולים לחזור בחזרה, תחזרו כשהדיון יהיה על ביבי, תחזרו.

אוריאל בוסו: – – –

): ביבי לא עלה על השולחן.

יבגני סובה: אמרו לנו שיש פה סרט, אז נכנסנו.

): לא ביבי, לא משה ליאון, לא ליברמן.

יוסף טייב: פינדרוס – – –

): כל הנושאים האלה לא עלו על הפרק, אתם יכולים ללכת לנוח – – –

אלכס קושניר: אתה יודע מה צייצו בטוויטר?

): אני אעדכן אתכם כשנגיע לפרק – –

אלכס קושניר: אתה יודע מה צייצו בטוויטר?

אלכס קושניר: שכדאי – – –

): – – של ביבי נתניהו פרק א' עם ליברמן, פרק ב' בלי, פרק ג' עם, פרק ד' בלי, פרק ה' בלי, פרק ו' עם – אנחנו נבקש מישראל ביתנו לבוא להגיב.

): עד אז אתם משוחררים.

יוסף טייב: פינדרוס, מה עם איווט?

יוסף טייב: הוא שואל מה עם איווט.

אוריאל בוסו: חבר הכנסת פינדרוס – – –

): מי?

יוסף טייב: איווט.

יוסף טייב: איווט.

): מה "מה עם איווט"?

): אמרתי, אנחנו עכשיו לא בפרק א' עם, פרק ב' בלי, פרק ג' עם, פרק ד' – לא בעניין.

משה אבוטבול: פינדרוס, למה הערבים מרביצים – – –

קריאות: – – –

אחמד טיבי: שמו תמונה שלך – לך.

אחמד טיבי: אנשים רוצים שתסיים את הפיליבסטר.

קריאות: – – –

): אתה יודע, אחמד, אני חוזר לתחילת הנאום שלי.

): אני אמרתי לך בתחילת הנאום – –

עודד פורר: אתה יכול לחזור מהתחלה על הכול?

): – – שאנחנו לא בכיס של ביבי, רק אתה לא מביא לנו אלטרנטיבה.

): עכשיו, מה אתה חושב, שאני מרוגש מזה שמשווים אותי ושמים לי אותו שלט כמו ביבי?

): הוא לא אליל אצלי, אנחנו לא בכיס.

): לא הבאתם אלטרנטיבה, והאלטרנטיבה שהצעתם לנו לא רלוונטית.

עופר כסיף: עכשיו אני מבין למה הוא מסתובב בלי ארנק – כי אתם בכיס שלו.

יואב קיש: פינדרוס, חמש דקות אחרונות.

קריאות: – – –

): כמה שנים בכנסת לקח לך להבין את זה, כמה שנים בכנסת לקח לך להבין את זה.

אליהו ברוכי: רגע, פינדרוס, זה רק בזכות הנאום שלך הכול.

): אני אומר לך, כמישהו שיושב בסיעה של אחמד טיבי, אני מתפלא עליך שזה לקח לך כל כך הרבה שנים.

): היית צריך להבין את זה הרבה קודם.

עופר כסיף: – – –

): הרבה קודם היית צריך להבין את זה.

): אני מתפלא עליך.

): כל כך הרבה שנים.

): שמעת מה הוא אמר?

): הוא אומר: סוף-סוף הבנתי, לא אתם בכיס של ביבי, ביבי בכיס שלכם.

): אמרתי לו: תגיד לי, כמה שנים ליד אחמד טיבי לקח לך להבין את זה?

): כמה שנים לקח לך להבין את זה?

קריאות: – – –

יואב קיש: פינדרוס, חמש דקות – – –

): חמש דקות אני יורד?

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, אתה חייב לראות את זה, אני מתה.

): אם סגן שר הבריאות אומר, ואתה גם תיתן את זה כהנחיה, כשגרוטו עוד נמצא, שישחרר, אנחנו משתחררים מבידוד.

): נשתחרר מבידוד, עברנו את זה.

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, אתה חייב לראות את זה.

קטי קטרין שטרית: לא, זה גדול.

): תשלחי לי את זה.

דוד אמסלם: פינדרוס, שאל אותי מישהו בבדיחותא עכשיו אם אפשר למסור דרישת שלום באמצעותך.

קטי קטרין שטרית: הם רוצים שתמסור דרישת שלום לכל מיני.

דוד אמסלם: אם אפשר למסור דרישת שלום באמצעותך.

): אני אגיד לך.

): אני אמרתי ואני אחזור.

): מכיוון שאמר יואב שאני בסוף דבריי ואני עוד מעט אקבל אישור מעליזה לרדת – כנראה שהם שחררו אותה מבידוד – – –

אוריאל בוסו: גם יעקב אשר יחזור – – –

אחמד טיבי: תגיד, אתה קיבלת חיסון?

): כן.

אחמד טיבי: לדעתי אתה תרד מהדוכן אחרי 21 יום, החיסון השני.

מאי גולן: הוא עשה את החיסון עכשיו – – –

אוריאל בוסו: מחר אתה תקבל במייל דברי הפצה: נאומך מיום כך וכך, ייגמר לך המייל.

משה אבוטבול: אחמד, אבל למה אתה מתחמק מהשאלה?

קטי קטרין שטרית: – – – ביקשו ממנו – – –

משה אבוטבול: טיבי, למה אתה לא עונה על השאלה אם תתחסנו או לא, למה?

משה אבוטבול: למה הוא לא עונה?

משה אבוטבול: זה דוקטור או לא דוקטור?

משה אבוטבול: תענה על השאלה.

אחמד טיבי: רציתי לענות – – –

משה אבוטבול: לא, אני רוצה שאתה תענה, לא סומך עליו.

אחמד טיבי: ואללה, אני התחסנתי – – –

משה אבוטבול: לא אתה, תגיד לכולם.

משה אבוטבול: תגיד ברמקול, אתה קורא לכולם להתחסן.

אחמד טיבי: – – –

משה אבוטבול: לא שמעו אותך.

משה אבוטבול: אנשים שואלים פה.

מאי גולן: נהפכת לסלב – – –

קריאות: – – –

משה אבוטבול: אחמד, רוצים משהו מסודר.

משה אבוטבול: רוצים משהו מסודר.

): אדוני היושב-ראש, אתה לא נותן לי לדבר.

): אנשים מפריעים פה.

אלכס קושניר: משה, אין לך שם מיקרופון.

אלכס קושניר: אתה סתם עומד ליד – – –

משה אבוטבול: – – – זה אסור.

משה אבוטבול: אתה רואה, אני שומר חוק.

משה אבוטבול: בבזל בניתי את מדינת היהודים, הוא אמר.

משה אבוטבול: אני נעמד כמוהו.

קריאות: – – –

): תראה, אחמד, בגלל שהייתי באמצע לשאול אותך על השיטה – – –

אחמד טיבי: בגללך הטלפון שלי מתפוצץ מיהודים חביבים – – – מי זה הרב מערלוי?

אחמד טיבי: האדמו"ר מערלוי.

אחמד טיבי: אמרו לי שהוא היחיד שיכול להוריד אותך.

): שאלת קודם על הימין ביהדות התורה.

): הוא היה האדמו"ר ששמר על הסממן הימני בימים הקשים של יהדות התורה, כשהיא עוד חשבה להצטרף לכל מיני ממשלות כאלה של כל מיני גנצים, שהצעת לנו פעם להצטרף.

): אז אני אגיד לך, יש פה עוזר של הרב אייכלר שכותב טורים מאוד יפים בעיתון.

): אז כשגנץ נכנס, הוא ניגש אליו ואמר לו: שלום מר גנץ, שמי יצחק פינדרוס.

): הוא כתב בטור שלו שאחרי זה גנץ פגש אותי, ואז אמרתי: פינדרוס, והוא אמר: תפסיק לעבוד עליי.

): דרך אגב, הוא אז לא הכיר את גנץ, הוא לא ידע שגם הייתי ניגש אליו ואומר לו: פינדרוס, הוא לא היה זוכר שמישהו דקה קודם לכן אמר לו.

): זה בסדר גמור.

אחמד טיבי: שאלה – מה דעתך – – –

קטי קטרין שטרית: לא, לא, בואו נעשה שאלות ותשובות.

): אני רוצה להגיד לך – שאלת על האדמו"ר מערלוי.

): הוא האיש שיש לו זכות – העיר שאני עמדתי בראשה, הוא היה מהמייסדים של העיר הזאת, והוא שמר במועצת גדולי התורה על הסממן הימני.

): יש לנו סגן שר, הרב פרוש, אתה יודע איך הוא נהיה נציג הימין?

): הרי אבא שלו היה חלק מהתרגיל של מי שרצה לעשות – מה קרה?

): הוא היה יחד עם עוד חברי מועצת גדולי התורה, יהודי יקר מאוד, יהודי קדוש מאוד מהונגריה, ועשה הכול בשביל הדבר הזה.

): אז שתדע לך מי היה האדמו"ר מערלוי.

): היה תלמיד חכם גדול מאוד, והוא היה סוג אדמו"ר – התפללו נוסח אשכנז – סוג אדמו"ר ליטאי.

דוד אמסלם: עכשיו פותחים את הפינה "הכה את המומחה".

דוד אמסלם: בבקשה.

אחמד טיבי: יהודה שואל אותי – הוא בטח חרדי: מה דעתך על הביטוי "או ביבי או טיבי"?

): אני מסכים.

): אתה אמרת את זה קודם.

אחמד טיבי: אתה תענה.

אחמד טיבי: התשובה שלך.

): אני מסכים.

): אני מסכים.

): כרגע, בסיטואציה הקיימת, זה מה יש.

): זה מה יש.

אחמד טיבי: אבל הוא לא פה, הוא לא פה.

): זה מה יש.

): זה מה יש לנו.

): אני חוזר – אני אטריד אותך עם השאלה: הצעת לנו לפני חמישה חודשים ללכת לקואליציה עם מישהו אחר.

): היית חוזר על ההצעה?

): היית חוזר על ההצעה?

אליהו ברוכי: אחמד, אתה לא נתת לו תשובה אחרת.

אליהו ברוכי: הוא אומר לך: לא ביבי – מי כן?

): נכון.

): נכון.

): יש שני אנשים שיכולים לנהל פה מדינה: זה ביבי או אתה.

): עכשיו, מי מקרב אותי ל"ולירושלים עירך"?

): מי מקרב אותי ל"ותחזינה עינינו"?

): זו השאלה העומדת על הפרק, מה לעשות?

אחמד טיבי: תחזור על הסיסמה.

אחמד טיבי: פינדרוס, תחזור על הסיסמה.

קטי קטרין שטרית: לא, את זה אתה חייב לראות, פינדרוס.

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, את זה אתה חייב לראות.

): הוא אמר לי, הוא אמר לי, הוא אמר לי.

): זה בסדר.

): אבל את כל הפניות האלה, קטי, צריך לדעת מה הכתובת.

): הכתובת היא – יש את רכזת הקואליציה עליזה בראשי, ואיתה צריך לסגור את העניין הזה.

מאי גולן: זה לא רק "זה מה יש".

מאי גולן: בוא תשדרג רגע את התשובה.

מאי גולן: הוא שואל אותך – – –

): לא, הוא שאל אותי על משהו אחר.

): לא, היא שאלה למה אני לא קם ויורד, כי שלחו לי סיסמה כמו שעשו לביבי: לך.

): למה אני לא הולך.

): אמרתי לה: תפני לכתובת – עליזה בראשי.

): מה, אני קובע?

): ביבי קובע?

): עליזה בראשי קובעת.

): תשאלי את דודי אמסלם אם הוא מעז – מעז – לרדת לפני שעליזה אומרת לו לרדת.

): אתה פעם העזת לעשות את זה?

): לא העזת.

): אם דודי אמסלם, שליווה אותי בעיריית ירושלים בימיי הראשונים כשנכנסתי לתפקיד ובקושי הבנתי מה הולך שם בכיכר – הוא ליווה אותי, ואני אפר את דברו?

קטי קטרין שטרית: פינדרוס, אני מציעה שכולם יעשו איתך סלפי.

קריאות: – – –

): שאני אוותר?

): אז אחמד, אני חוזר שוב: האפשרות שלנו, מכיוון שאין לנו אפשרות אחרת כרגע, היא או טיבי או ביבי – כן, כי אני לא מאלה שמאמינים ב"ביבי קוסם".

): הדבר שיקדם אותנו ל"ותחזינה עינינו" והדבר שיקדם אותנו ל"ולירושלים עירך", והדבר שיקדם אותנו, את עם ישראל, ליותר קשורים למסורת, יותר קשורים לבורא עולם, יותר קשורים ל"אם בחקתי תלכו", זה החצי הזה של הבית, מה לעשות?

): זאת המציאות.

אחמד טיבי: תגיד – – –

): כן, אחי.

אחמד טיבי: החרם של הגאון מווילנה על החסידים עדיין קיים?

אחמד טיבי: פינדרוס, החרם של הגאון מווילנה על החסידים עדיין קיים?

מאי גולן: אל תענה לו, הוא לא מקשיב לתשובות שלך.

): לא.

): אתה יכול להרגיע אותו.

): אתה יכול להרגיע אותו.

אחמד טיבי: יוסל לנדאו.

): אתה יכול להרגיע אותו, לא.

): התשובה היא לא.

): אם הוא לא שם לב, הוא היה יכול לבוא לבדוק, התפללתי מנחה עם הרב אייכלר היום, וגם עם הרב טסלר.

מאי גולן: יש פה בקשה שתדבר על תאי הלחץ.

קטי קטרין שטרית: תאי הלחץ והמכשור בבתי החולים.

): אתם יודעים, תאי הלחץ זה אחד הדברים המדהימים.

): דודי, עכשיו אתה צריך להסביר לי – כל אנשי תאי הלחץ הם חברי מרכז ליכוד.

): שר הבריאות והסגן מהליכוד, ואני צריך להתעסק עם זה?

): אתה מוכן להסביר לי?

מאי גולן: פינדרוס, לא להגיד סתם דברים שאתה לא עומד מאחוריהם.

): אני אמרתי, ואני אומר לך היום: תדעי לך, כל הדבר הזה, שהמדינה הזו התלבשה על המערכת הרפואית גם כשלא מבקשים ממנה כסף, ולא נותנת חופשיות, ומנהלת את המערכת הרפואית כאילו היא זה – וניגוד העניינים הזה בין בתי חולים ממשלתיים לבתי חולים פרטיים לבתי חולים ציבוריים, וסוג הניהול הזה של האוצר מרחוק, ועוד כל מיני פקידים – זה דבר שצריך להיפסק.

): אנחנו העלינו את זה, וחיים כץ נעלם גם עכשיו מהדיון, אבל אני כבר רודף, מחפש את חיים כץ כבר הרבה זמן.

מאי גולן: לא, הוא פה.

מאי גולן: הוא פה.

מאי גולן: הוא פה.

): פעם בבידוד, פעם היה, פעם לא היה, אבל חיים כץ – היה צריך להיות עוד דיון.

): היה צריך להיות עוד דיון, זה הסתיים.

): עמד פה סגן שר הבריאות, אמר לי: תפנה למשרד האוצר.

): פניתי למשרד האוצר – חזרו למשרד הבריאות.

): פניתי למשרד הבריאות – חזרו למשרד האוצר.

): אני עד היום – הגשתי שאלתה בזמנו, ויואב קיש ענה לי עליה.

מאי גולן: נראה לי שאלה שביקשו לשאול אותך מתחרטים.

): אני מקווה.

): שידרו מהטלוויזיה שזה כבר לקראת פתרון.

): אבל זה לא רק תאי לחץ.

): זה ה-MRI, זה תאי לחץ, זה כל המכשור הרפואי שאתה יכול להביא בקלות.

): אתה יודע שמישהו הביא לי שהוא יכול להקים פה מכשור רפואי לטיפולים הכימותרפיים, לעשות את זה במכשיר שהרבה פחות מזיק והרבה יותר מדויק.

): הוא רק צריך רישיון לעשות את זה, הוא לא רוצה כסף.

): אין.

): מסבירים לו שהוא הולך לעבור פה ויה דולורוזה, ואת הבדיחה הידועה שהיו מספרים פעם – אני הרי בן לעולים מארצות הברית, אז מה הייתה הבדיחה שהייתה רצה בארצות הברית?

אליהו ברוכי: הרב פינדרוס, הרב פינדרוס.

): אם אתה רוצה להיות מיליונר בארץ, מה אתה צריך לעשות?

קריאה: אם אתה מה?

): רוצה להיות מיליונר בישראל, מה אתה צריך לעשות?

קריאה: לבוא מיליארדר.

): לבוא מיליארדר, בדיוק.

): תאמין לי, אתה צריך לעבור ויה דולורוזה ולאבד את המיליארד.

): וזה דבר שהוא ממש ממש מזעזע, הוא מזעזע לחלוטין.

): יואב, יואב אני מקווה שהדברים שאתם אומרים לציבור במשרד הבריאות יותר אחראיים, כי אמרת לי שאנחנו לקראת הסוף – – –

יואב קיש: אמרתי לך – – – לא חג השבועות הזה, חג השבועות – – –

אליהו ברוכי: לפי הפסוק של "אלף שנים בעיניך כיום אתמול".

קריאות: – – –

מאי גולן: הרב פינדרוס, יש פה עוד שאלה.

מאי גולן: אפשר?

מאי גולן: שאלה מהציבור, מאוד חשובה: למה סוגרים את המקוואות לגברים בבני ברק כל יום ב-10:00?

מאי גולן: זה מוקדם להרבה אנשים, וזה ממש לא אנושי.

מאי גולן: אני מקריאה שאלות מהציבור.

מאי גולן: ככה, בלי סינון.

): זה לא משודר, מה אני אענה לך? שילכו לעבוד, יקומו יותר מוקדם.

קריאות: – – –

): היא צודקת, זה עוד לפני הנץ, זה עוד לפני הנץ.

מאי גולן: תראה כמה שאלות יש לי.

מאי גולן: אתה לא מאמין.

אליהו ברוכי: הרב פינדרוס, בוא נעשה דיון על שיטת החינוך של ליברמן.

אליהו ברוכי: אולי משרד החינוך יסכים להכיר בזה בתור שיטה.

): שלא יכיר.

): לא יפריע ולא יכיר.

): שלא יפריע.

): דיברנו על זה.

): אנחנו לא רוצים מעורבות של משרד החינוך בחינוך אצלנו.

אליהו ברוכי: אז אולי על התכלת, על התכלת.

): אנחנו לא רוצים מעורבות של משרד החינוך בחינוך אצלנו.

): תעשו טובה, תנו לנו.

): אנחנו, דרך אגב, רואים את התוצאות של החינוך השני – עזבו, תנו לנו להישאר עם שלנו.

): קודם הסברתי את זה בפרוטרוט.

): תן לי להישאר עם ה-92% – –

אליהו ברוכי: 89.

): – – כי אני חושש שאני ארד ל-89% אם אני אשנה את השיטה.

אחמד טיבי: אגב, מתברר שהחרדים נוהרים לערוץ הכנסת.

מאי גולן: הרב פינדרוס – שאלה מהציבור: חבר הכנסת פינדרוס, מה שלומך?

מאי גולן: למה החרדים לובשים שחור-לבן?

מאי גולן: אנחנו רוצים לדעת באמת.

): הסיבה?

): להיות שונים.

מאי גולן: מה זה?

): להיות שונים.

): זו הסיבה האמיתית.

אליהו ברוכי: אוה, הינה הגיע לפיד.

אליהו ברוכי: יאיר לפיד הגיע.

): אני, כשאני רואה את יושב-ראש האופוזיציה ואת שר החינוך נכנס אני מבין שאנחנו מתקרבים לקראת סיום הנאום של ההסבר על החוק החשוב הזה, שהוא חוק-יסוד.

יאיר לפיד: פינדרוס, אני מרגיש שעוד לא הבנו.

): תדע לך, יאיר, כשתלכו לבג"ץ להגיד שלא היה דיון רציני על החוק, אנחנו נביא את הדיון של שלוש השעות האחרונות ונוכיח כמה הוא היה רציני.

יאיר לפיד: פינדרוס, אני מרגיש שאתה – – – עוד כמה מילים.

יאיר לפיד: עוד קצת.

): האמת היא שאני בשבילך מצטער שלא היית לפחות בחלק הראשון של הדיון – שאל את ידידך אלעזר שטרן.

): היה דיון מאוד מאוד אינטליגנטי, אמיתי ורציני.

): בתחילת הדיון היה דיון אמיתי, אינטליגנטי ורציני.

אליהו ברוכי: נכון, בטח, על הרבנות הראשית ועל – תתחיל עוד פעם מההפטרה.

אחמד טיבי: תוך כמה זמן – – –

): עודד, עודד, עודד, רגע, רגע, רגע, עודד, ההפניה אם לחזור או לא לחזור זה עליזה בראשי.

אחמד טיבי: תוך כמה זמן מאי גולן היא חברת קבינט?

אליהו ברוכי: – – –

מאי גולן: אתה אומר את זה בציניות ובזלזול.

מאי גולן: לפניך, זה בטוח.

אחמד טיבי: אני לא אהיה.

מאי גולן: לפניך, זה בטוח.

אחמד טיבי: אני לא אהיה.

מאי גולן: יפה – – –

תמר זנדברג: למה שלא תהיה?

מאי גולן: לפניך, זה בטוח.

מאי גולן: עכשיו תענה לו ברצינות.

): אחמד, מהיכרותך את חברי הקבינט – – –

תמר זנדברג: למה שלא תהיה – – –

): אני את חלקם הגדול הייתי מחליף עם מאי גולן, בלי להזכיר שמות.

מאי גולן: מה אמרת?

מאי גולן: עוד פעם, לא שמעתי.

): מהיכרותי את חברי הקבינט, בכבוד גדול, את חלקם הגדול הייתי מחליף במאי גולן.

): אני חושב שדודי מסכים איתי, לא?

קטי קטרין שטרית: מאי, גדול.

מאי גולן: הוא הרים לי להנחתה, טיבי.

): אחמד, גם אתה נפלת בדבר הזה שבשביל להיות חבר קבינט צריך להיות גנרל?

): אני לא חושב שאתה חושב כך.

אחמד טיבי: לא גנרל, יכול להיות מאי גולן.

): אני חושב, מבחינת – אמרתי שהוא רציני.

): דיברנו על רצינות העניין.

): יושב-ראש האופוזיציה, עצרתי אותך, רצית להגיד משהו חשוב, כנראה, לעם ישראל.

יאיר לפיד: רק רציתי, היות שפספסתי את החלק הראשון אולי נעשה אותו עוד פעם.

): לעשות אותו עוד הפעם.

אחמד טיבי: פינדרוס – – –

): אני עוד לא אמרו לי, עוד לא אמרו לי.

מאי גולן: למה, אבל יש עוד שאלות.

): אדוני ראש הממשלה, אדוני ראש הממשלה, אני חייב לומר לך דבר מאוד מעניין: ניסיתי במשך שעתיים פה על הדוכן – –

מאי גולן: בהצלחה רבה.

): – – אולי יותר, לשאול את כל חברי הכנסת – מכיוון שמסתובבת הרי שמועה שאנחנו בכיס של ראש הממשלה, אז אמרתי להם: אני מוכן לצאת מהכיס, ושאלתי את כל חברי הכנסת כאן אם יש להם מישהו להמליץ לי, אחר.

): ואני חייב לומר שלא הייתה שום הצעה.

): אז לכן אנחנו נשמח מאוד שחברי הכנסת יתמכו בחוק הזה, חברי הכנסת כולם יתמכו בחוק הזה, כי הוא נכון לקואליציה.

): שאלתי, לא הציעו.

אלעזר שטרן: אתה תשמח?

): שמה, שיתמכו בחוק?

אלעזר שטרן: כן.

): כן, כי יעבור תקציב 2020.

): אמרתי לך מה תכלית החוק.

): אמרתי גם מה אני חושב, אני חושב כמוך – 23 במרץ.

): אבל תקציב צריך לעבור, והחוק הזה, המשמעות שלו היא שתקציב צריך לעבור למען אזרחי ישראל, גם אלה שבחרו אתכם, תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אני מודה לחבר הכנסת יצחק פינדרוס, שעשה כאן את הבלתי-יאומן.

יריב לוין: אני מבקש מחברי הכנסת לשבת.

יריב לוין: מי שמקומו ביציע, שיעלה.

יריב לוין: אם אפשר – יש הצבעה שמית, אני מבין, אז בסדר גמור.

יריב לוין: אני מזמין את ראש הממשלה בנימין נתניהו, בבקשה.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, ידידיי חברי הכנסת, אני התעכבתי – ופינדרוס, אני מודה לך על יכולתך – התעכבתי משום שבשעה 24:00 בדיוק קיימתי שיחה עם אחד מראשי החברות הגדולות בעולם שמפתחות חיסונים.

בנימין נתניהו: אני ביקשתי ממנו להקדים מיליוני חיסונים למדינת ישראל, ובאותה הזדמנות – וכדאי לכם להקשיב לזה, תקשיבו, אני לא באתי לבטל את זמנכם – אני שאלתי אותו מה ההתפתחות לגבי המוטציה, ועל זה נסבה רוב השיחה, שאגב, התקיימה עם ראשי משרד הבריאות.

בנימין נתניהו: קודם כול הוא סיפר שיש להם פיתוחים, או שיש להם מעקב, מחקר עכשיו, על החיסון, וההערכה שלהם היא שהחיסון שהם פיתחו והחיסונים שיש בידינו – הם יכולים באפקטיביות גדולה לטפל במוטציה.

בנימין נתניהו: הם ידעו את זה תוך תקופה של ימים, וזו כמובן בשורה גדולה מאוד לאנושות, אם הדבר הזה נכון, בשורה גדולה מאוד לעם ישראל.

בנימין נתניהו: זה מה שאני עשיתי עכשיו, בשעה הזאת.

בנימין נתניהו: במשך היום, כמובן, עבדתי יחד עם חבריי לסגור את השמיים נגד המוטציה הזאת.

בנימין נתניהו: אני מקווה שהיא לא במדינת ישראל, אבל ייתכן מאוד שהיא כבר כאן.

בנימין נתניהו: יכול מאוד להיות שהיא כבר כאן.

בנימין נתניהו: אני חושב שבשעה הזאת היינו צריכים ללכד כוחות והיינו צריכים למצוא כל דרך למנוע את הבחירות המיותרות האלה.

בנימין נתניהו: היו לנו הסכמים עם כחול לבן, ברגע האחרון בני גנץ נסוג בעניין הזה.

בנימין נתניהו: בייחוד הוא נסוג מהדברים שהסכמנו עליהם כדי לעצור את הדיקטטורה הפקידותית-משפטית פה, אבל הוא לא עמד בלחץ של ניסנקורן וחבריו.

בנימין נתניהו: אנחנו כמובן לא יכולים להסכים לזה, ולכן ככל הנראה כחול לבן, כולל האנשים שלה שהולכים להצביע כאן הערב, הולכים לגרור אותנו לבחירות מיותרות.

בנימין נתניהו: אני רוצה להגיד לכם, אני לא חושש מהבחירות, אנחנו ערוכים לזה, אנחנו ננצח, הציבור בישראל יודע מי מביא מיליוני חיסונים, ארבעה הסכמי שלום, מי בולם את איראן, מי מביא ביטחון ומי ישקם כאן את הכלכלה בתנופה רבה.

בנימין נתניהו: אבל זה מיותר, ואדוני היושב-ראש, יותר מזה אין לי מה להגיד.

איימן עודה: ממשלת השיתוק בקורונה.

בנימין נתניהו: אני אצביע בעד המשך – –

איימן עודה: מי שהסית נגד אזרחים.

בנימין נתניהו: – – קיום הממשלה.

בנימין נתניהו: תודה רבה.

אופיר כץ: המסית הראשי מדבר.

יריב לוין: תודה רבה.

איימן עודה: ראש ממשלה – – –

יריב לוין: חבר הכנסת עודה, חבר הכנסת עודה, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

יריב לוין: שב מייד.

איימן עודה: – – –

יריב לוין: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

איימן עודה: אתה – – – אתה תפסיד בבחירות.

יריב לוין: חבר הכנסת עודה, אני לא רוצה להוציא אותך מהאולם.

יריב לוין: שב.

יריב לוין: תודה.

אופיר כץ: המסית הראשי פותח את הפה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אני לא צריך עזרה, תודה רבה.

יריב לוין: אדוני ראש האופוזיציה, חבר הכנסת יאיר לפיד, בבקשה.

יאיר לפיד: אדוני ראש הממשלה, על מי אתה עובד?

יאיר לפיד: הרי לא מעניינת אותך המוטציה, מעניינת אותך רק הרוטציה.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 51 – הוראת שעה) (התפזרות בשל אי-קבלת חוק התקציב והמועד להגשתו לכנסת) בקריאה הראשונה.

יריב לוין: הוגשה בקשה להצעה שמית, ולפיכך אנחנו נעבור להצבעה שמית.

יריב לוין: מזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – נגד אלי אבידר – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד קארין אלהרר – אינה נוכחת סעיד אלחרומי – אינו נוכח זאב אלקין – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד גבי אשכנזי – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח אוריאל בוסו – בעד דוד ביטן – אינו נוכח רם בן ברק – נגד נפתלי בנט – נגד אורנה ברביבאי – נגד אליהו ברוכי – בעד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יוסף ג'בארין – נגד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח עוזי דיין – בעד אבי דיכטר – בעד צבי האוזר – נגד ניצן הורוביץ – נגד עמית הלוי – בעד צחי הנגבי – בעד יועז הנדל – נגד שרן מרים השכל – אינה נוכחת ניסים ואטורי – בעד מיכל וונש – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – בעד תמר זנדברג – נגד אסף זמיר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת מיקי חיימוביץ' – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – נגד אחמד טיבי – נגד יוסף טייב – בעד יעקב טסלר – בעד דסטה גדי יברקן – בעד היבה יזבק – נגד עומר ינקלביץ' – אינה נוכחת משה יעלון – נגד אלי כהן – בעד יצחק כהן – בעד מאיר כהן – נגד מירב כהן – אינה נוכחת מתן כהנא – נגד ע'דיר כמאל מריח – נגד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד אביגדור ליברמן – נגד יעקב ליצמן – בעד יאיר לפיד – נגד אוסנת הילה מארק – בעד פטין מולא – בעד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי קונין – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד יעקב מרגי – בעד משולם נהרי – בעד אבי ניסנקורן – אינו נוכח בנימין נתניהו – בעד סונדוס סאלח – נגד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – נגד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – בעד חמד עמאר – נגד ג'אבר עסאקלה – נגד עודד פורר – נגד יצחק פינדרוס – בעד טלי פלוסקוב – בעד אורלי פרומן – נגד תהלה פרידמן – אינה נוכחת עמיר פרץ – אינו נוכח רפי פרץ – בעד עינב קאבלה – אינה נוכחת אנדרי קוז'ינוב – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד אריאל קלנר –

ירדנה מלר-הורוביץ: בעד שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – בעד עידן רול – נגד יואל רזבוזוב – נגד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אנטאנס שחאדה – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד הילה שי וזאן – אינה נוכחת מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת עפר שלח – נגד איציק שמולי – אינו נוכח רם שפע – אינו נוכח איילת שקד – נגד עאידה תומא סלימאן – נגד פנינה תמנו – אינה נוכחת

יריב לוין: מזכירת הכנסת, אנא קראי בבקשה בשמות חברי הכנסת שטרם הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) קארין אלהרר – אינה נוכחת סעיד אלחרומי – אינו נוכח גבי אשכנזי – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח איתן גינזבורג – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וונש – אינה נוכחת אסף זמיר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת מיקי חיימוביץ' – אינה נוכחת

קריאה: מיקי פה.

אוסנת הילה מארק: וואו, איזו דרמה – – –

יריב לוין: רבותיי, שקט, אנחנו באמצע הצבעה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: שקט.

יריב לוין: שקט, בבקשה.

יריב לוין: חברת הכנסת מארק.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מיקי חיימוביץ' – נגד ווליד טאהא – אינו נוכח עומר ינקלביץ' – אינה נוכחת מירב כהן – אינה נוכחת

יריב לוין: נא לא להפריע.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אבי ניסנקורן – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח תהלה פרידמן – אינה נוכחת עמיר פרץ – אינו נוכח עינב קאבלה – אינה נוכחת שלמה קרעי – אינו נוכח יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת הילה שי וזאן – אינה נוכחת מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת איציק שמולי – אינו נוכח רם שפע – אינו נוכח פנינה תמנו – אינה נוכחת

יריב לוין: האם יש במליאה חבר כנסת שנמצא, טרם הצביע ומעוניין להצביע?

יריב לוין: רק רגע אחד, חברות וחברי הכנסת, האם יש מישהו כזה?

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת זמיר.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) אסף זמיר – נגד

יריב לוין: נמצאת כאן חברת הכנסת שיר סגמן.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חברת הכנסת) מיכל שיר סגמן – נגד

יריב לוין: ונמצא חבר הכנסת שפע.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) רם שפע – נגד

יריב לוין: אם כן – – –

קריאות: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת, מספיק.

יריב לוין: חבר הכנסת – – –

עופר כסיף: לך, לך – – –

יריב לוין: רבותיי, נא להוציא אותו מהמליאה מייד.

יריב לוין: נא להוציא אותו מהמליאה מייד.

יריב לוין: רבותיי, תמה ההצבעה.

יריב לוין: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

יריב לוין: חבר הכנסת שחאדה, מספיק, תירגע.

יריב לוין: הכול בסדר.

יריב לוין: תירגע.

יריב לוין: תירגע.

קריאות: – – –

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 47, נגד – 49, אין נמנעים.

יריב לוין: אני מציע לכל אלה שמוחאים כפיים רק לזכור שהניסיון מלמד שאלה שמחאו כפיים בהצבעות על פיזור הכנסת, בדרך כלל לא מעטים מהם לא נבחרו לכנסת הבאה, אז לא לשמוח לפני הזמן.

יריב לוין: רבותיי, אני קובע שהצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 51 – הוראת שעה) (התפזרות בשל אי-קבלת חוק התקציב והמועד להגשתו לכנסת), לא התקבלה וירדה מסדר-היום.

יריב לוין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/869).

יריב לוין: ]

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים-וארבע (הוראות מיוחדות ותיקוני חקיקה), התשפ"א–2020, בקריאה הראשונה.

יריב לוין: ההצעה מגיעה מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט, וקיבלה פטור מחובת הנחה.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי בשם יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

יריב לוין: בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת – קודם כול, אני מקדים ואומר שלהצעת החוק הזאת דרושים 61 חברים להצבעה.

מיכאל מלכיאלי: מבקשים לפחות להישאר להצבעה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אני מבקש לשבת.

יריב לוין: אני מבקש לשבת.

יריב לוין: תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: 61 אמרנו – – –

יריב לוין: רבותיי, לחוק הזה נדרשים 61 חברים כדי שהוא יעבור.

יריב לוין: אז מי שרוצה להישאר ולהצביע, נא להישאר באולם, אבל לשבת, כי אי-אפשר לשמוע את הדובר.

מיכאל מלכיאלי: אגב, הצעת החוק הזאת עברה בתמיכת – – –

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: חבר הכנסת כסיף, מספיק ביזיונות עשית ליום אחד, נא לשבת.

יריב לוין: תודה, שב.

יריב לוין: תודה רבה, שב.

יריב לוין: שב במקומך.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: נא לשבת.

קריאות: – – –

מאי גולן: חצוף – – –

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: חברת הכנסת גולן, אני לא צריך עזרה.

יריב לוין: נא לשבת, תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אדוני ראש האופוזיציה, חבר הכנסת בנט, אדוני ראש האופוזיציה, חבר הכנסת בנט, נא לשבת.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: נא לשבת, בבקשה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: אדוני יושב-ראש הקואליציה, גם נא לשבת.

יריב לוין: חברת הכנסת מאי גולן, חברת הכנסת פלוסקוב, נא לשבת.

קריאה: אז שהם ישבו.

יריב לוין: בבקשה לשבת.

יריב לוין: בבקשה לשבת, תודה רבה.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת מלכיאלי.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, בהצעת החוק הזאת אנחנו זקוקים ל-61 אצבעות, על מנת שנוכל להעביר את זה.

מיכאל מלכיאלי: אני אתן בתמצות – כי הזמן גם קצר – מה מהות הצעת החוק.

מיכאל מלכיאלי: הצעת החוק עושה סדר בשני דברים: 1.

מיכאל מלכיאלי: את חלק מהוראות השעה שהיו עד היום בשלושת הסבבים האחרונים היא מכניסה לחוקים קבועים, ואני אפרט.

מיכאל מלכיאלי: הסמכת יו"ר הוועדה המרכזית לדחות חלק מהפעולות: עד היום יש זמנים קבועים בחוק; אנחנו חוששים, בגלל תקדימים של פעמים קודמות, שהזמנים לא יסתדרו – לא יתכתבו עם המציאות – תהיה סמכות ליושב-ראש הוועדה, בהסכמת הסגנים, הנשיאות אצלו, לבוא ולשנות חלק מהזמנים.

מיכאל מלכיאלי: זה מהווה גם קיצור מועדים לרישום מפלגה.

מיכאל מלכיאלי: רשויות ציבוריות לא יוכלו למנוע מעובדים שלהן לבוא ולעבוד בתוך מערך הבחירות.

מיכאל מלכיאלי: למה?

מיכאל מלכיאלי: בגלל חשש – היו כמה מערכות בשנים האחרונות, ואנחנו חוששים שיהיו מעסיקים שלא יאפשרו לעובדים שלהם לבוא ולעבוד בוועדת הבחירות; אז הקביעות שלהם במקומות עבודתם תישאר.

מיכאל מלכיאלי: עוד דבר.

מיכאל מלכיאלי: הסמכת יו"ר הוועדה המרכזית, יחד עם סגניו, לתקופה של 90 יום, בשונה ממה שהיה עד היום – 60 יום.

מיכאל מלכיאלי: מוצע לקבוע בהוראת שעה כללים שיאפשרו לכלל הבוחרים לממש את זכותם.

מיכאל מלכיאלי: הנושא הוא בעיקר בתי חולים, מבודדים, חולים ומבודדים, בקלפיות שיוצבו.

מיכאל מלכיאלי: אם עד היום היו קלפיות כאלה רק בבתי חולים, בפעם הזאת, בגלל החשש שהעלו בפנינו שלא נרצה להוציא את אותם קשישים מבתי האבות, להיות חשופים, יהיו קלפיות מיוחדות בתוך בתי האבות.

מיכאל מלכיאלי: עכשיו, התקנות הקבועות, הגבלות על פעילות שקובעת הממשלה מכוח חוק הקורונה, לא יחולו על מקומות הקלפי.

מיכאל מלכיאלי: יש חוק הקורונה המרכזי, שמגביל את מספר המשתתפים בכל מקום, והצעת החוק הזאת מחריגה את מקום הקלפי על מנת שיו"ר הוועדה יוכל להחליט.

מיכאל מלכיאלי: בדיוק כמו שהכנסת מוחרגת בחוק, כך כל מקום של קלפי, באישור משרד הבריאות, על מנת לתת תקנות נקודתיות.

מיכאל מלכיאלי: אם יהיה סגר במדינת ישראל, יום הבחירות יהיה מוחרג מהסגר.

מיכאל מלכיאלי: כנ"ל, בכל המקומות שיש בהם קלפיות לא יוחלו עליהם כל הדינים האלה.

מיכאל מלכיאלי: חיילים – עד היום חיילים יכלו להצביע שלושה ימים לפני מועד הבחירות.

מיכאל מלכיאלי: על פי ההצעה שנמצאת לפנינו – עד שבוע.

מיכאל מלכיאלי: סיימנו?

מיכאל מלכיאלי: אוקיי.

מיכאל מלכיאלי: יש עוד דברים.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו צריכים 61 אצבעות, ואני קורא לכולם לתמוך.

מיכאל מלכיאלי: בוועדה עצמה גם האופוזיציה תמכה בהצעה – למעט אולי אחד.

מיכאל מלכיאלי: העברנו את רוב הדברים פה אחד.

מיכאל מלכיאלי: יש עדיין דברים שהם בחילוקי דעות.

מיכאל מלכיאלי: לקראת השנייה והשלישית מחר נגיע להסכמות עם כולם, כמה שניתן, בעזרת השם.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת מלכיאלי.

יריב לוין: רוצים הצבעה שמית?

יריב לוין: השר מסכם.

יריב לוין: מי השר המסכם?

יריב לוין: זה לא שר מסכם, זה שר בשם הממשלה.

יריב לוין: יש דוברים, אני יודע, אני רק רוצה לדעת מי אמור להיות.

יריב לוין: השר אמסלם, אתה תהיה השר המסכם?

מכלוף מיקי זוהר: תעשה הצבעה.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: יש רשימת דוברים.

יריב לוין: רבותיי, יש רשימת דוברים.

יריב לוין: חבר הכנסת עופר כסיף – מוותר; חבר הכנסת כסיף, אתה מוותר?

יריב לוין: אתה רשום לדבר – אתה מוותר, תודה; חבר הכנסת מתן כהנא – מוותר?

יריב לוין: איפה אתה?

יריב לוין: מוותר?

יריב לוין: אתה רשום לדבר, אתה מוותר?

יריב לוין: מוותר; חברת הכנסת אורלי פרומן – לא נמצאת; חבר הכנסת יוסף ג'בארין – מוותר; חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – מוותר; חבר הכנסת עמית הלוי – מוותר; חברת הכנסת סונדוס סאלח – מוותרת; חבר הכנסת אלעזר שטרן – מוותר; חבר הכנסת אריאל קלנר – מוותר; חבר הכנסת אבידר – מוותר; חבר הכנסת אחמד טיבי – מוותר; חבר הכנסת אוסאמה סעדי?

אוסאמה סעדי: מוותר.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: רבותיי, נא לשבת כדי שאנחנו נוכל לעבור להצבעה.

יריב לוין: אני אוסיף את קולו של חבר הכנסת ינון אזולאי, שצריך להציג את החוק הבא ונשאר כאן בתוך המליאה.

יריב לוין: אני מזכיר שיש צורך ב-61 כדי שהחוק יעבור בקריאה הראשונה.

יריב לוין: הצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים-וארבע (הוראות מיוחדות ותיקוני חקיקה).

יריב לוין: רבותיי, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים וארבע (הוראות מיוחדות ותיקוני חקיקה), התשפ"א–2020, בקריאה הראשונה.

יריב לוין: הצבעה, בבקשה.

יריב לוין: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 74 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים-וארבע (הוראות מיוחדות ותיקוני חקיקה), התשפ"א–2020, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יריב לוין: אני אוסיף את קולה של חברת הכנסת שקד ואת קולו של חבר הכנסת ינון אזולאי, שניהם בעד, ואת קולו של חבר הכנסת פטין מולא.

יריב לוין: שלושה קולות נוספים בעד, כך שיש לנו 77 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שהצעת החוק התקבלה בקריאה הראשונה ותוחזר לוועדת החוקה, חוק ומשפט לשם הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונ,ה מטעם הכנסת, הצעת חוק לא תעמוד על דם רעך (תיקון) (תגמולים לבני משפחה של אדם שנפטר בעת הצלת חיי הזולת), התשפ"א–2020, של חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי וקבוצת חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום.

קריאה: רגע, רגע.

יריב לוין: יש לנו שינוי?

יריב לוין: נשאיר ככה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעת חוק הרשות לפיתוח הנגב (תיקון מס' 5) (שינוי ההגדרה "הנגב" ותפקידי הרשות וסמכויותיה), התשפ"א–2020.

יריב לוין: אתה רוצה שזה יהיה הבא?

יריב לוין: מאה אחוז.

יריב לוין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/861).

יריב לוין: ]

יריב לוין: אז אנחנו נעבור קודם להצעת חוק לדחיית מועדי תשלומי מיסים והוראות לעניין מענקים בשל נגיף הקורונה החדש (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2020, לקריאה ראשונה, הצעת החוק של חברי הכנסת משה גפני ויעקב אשר.

יריב לוין: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

יריב לוין: אני מזכיר שהצעת החוק הזו היא הצעה תקציבית – –

ינון אזולאי: זה ה-50.

יריב לוין: – – ולכן יש צורך לפחות ב-50 חברי כנסת שיצביעו בעדה בקריאה הראשונה.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת אזולאי.

ינון אזולאי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ינון אזולאי: כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, קודם כול אני אשמח שגם תישארו אחר כך להצעת החוק שלי, של הרשות לפיתוח הנגב.

ינון אזולאי: חבריי מהאופוזיציה, האמת, "כל מאן דעביד רחמנא לטב עביד", אנחנו מאמינים בכך, ולכן אנחנו עושים את מה שנכתב למעלה.

ינון אזולאי: לגבי הצעת החוק של חברי הכנסת, יושב-ראש ועדת הכספים הרב משה גפני ויעקב אשר, הצעת חוק לדחיית מועדי תשלומי מיסים והוראות לעניין מענקים בשל נגיף הקורונה החדש, בהצעת החוק הזאת יש בקשה לדחות את התשלומים שלאו דווקא בנגיף הקורונה – – –

יריב לוין: מכובדיי השרים כץ, גלנט ורגב, מכובדיי השרים, נא לשבת.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: אי-אפשר לנהל כך את הדיון.

יריב לוין: בבקשה לשבת.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: בבקשה – – –

ינון אזולאי: בהצעת החוק הזו מוצע להסמיך את מנהל רשות המיסים לדחות תשלומים ומקדמות, לאו דווקא בנגיף הקורונה אלא בכל מקרה חירום אחר שהוכרז עליו, וכן לדחות את המענק לעידוד התעסוקה שהביאה הממשלה עד סוף דצמבר – שמי שלא הגיש יוכל להגיש ולעשות תיקונים עד סוף חודש דצמבר.

ינון אזולאי: מספיק.

ינון אזולאי: הדבר הנוסף הוא חיילים משוחררים: עבודה מועדפת תוכל להיות לשנה נוספת: במקום לשנתיים, לשלוש שנים.

ינון אזולאי: אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה הרב גפני, כמובן לחברי הוועדה, ליועצת המשפטית שגית, לשלומית ולכולם, לכל האנשים שעוסקים במלאכה.

ינון אזולאי: ומבקש את תמיכתכם.

ינון אזולאי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת אזולאי.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

יריב לוין: השר כץ, השרה רגב, אם אתם מעוניינים להצביע, נא לשבת.

יריב לוין: אני מזכיר שההצעה הזו היא הצעה תקציבית, היא מחייבת תמיכה של לפחות 50 חברי כנסת בקריאה הראשונה.

יריב לוין: אני אוסיף את קולו של חבר הכנסת ינון אזולאי, שנמצא כאן במליאה והציג את הצעת החוק.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק לדחיית מועדי – – –

קריאה: – – –

יריב לוין: נכון.

יריב לוין: יש לנו רשימת דוברים.

יריב לוין: אני רוצה לוודא שכולם ויתרו.

יריב לוין: חברת הכנסת קטרין שטרית, קטי שטרית.

קטי קטרין שטרית: מוותרת.

יריב לוין: חברת הכנסת שטרית מוותרת על זכות הדיבור?

יריב לוין: מאה אחוז; חברת הכנסת פלוסקוב – מוותרת, תודה רבה; חבר הכנסת סגלוביץ' – מוותר; חבר הכנסת כהנא – מוותר; חברת הכנסת זנדברג – איננה; חבר הכנסת אזולאי – דיבר; חבר הכנסת כסיף – מוותר; חבר הכנסת הלוי – איננו, הוא נמצא כאן?

יריב לוין: מוותר; חבר הכנסת אבידר – מוותר; חבר הכנסת קלנר – מוותר; חבר הכנסת אייכלר – איננו; חבר הכנסת שחאדה, חבר הכנסת שחאדה – מוותר, תודה; חבר הכנסת בוסו – גם הוא מוותר; חבר הכנסת טאהא – איננו; חברת הכנסת ח'טיב יאסין – איננה; חבר הכנסת מיקי לוי – מוותר; חבר הכנסת קושניר – –

אלכס קושניר: מוותר.

יריב לוין: – – מוותר; חבר הכנסת שטרן – מוותר; חבר הכנסת פורר – –

עודד פורר: מוותר.

יריב לוין: – – גם הוא מוותר; חבר הכנסת מרגי, חבר הכנסת מרגי, מוותר?

יריב לוין: תודה; חבר הכנסת פינדרוס – בטח מוותר, כן; חברת הכנסת תומא סלימאן – מוותרת; חברת הכנסת ברק – מוותרת; חבר הכנסת סופר – איננו; חבר הכנסת הורוביץ – מוותר; חבר הכנסת עמאר – –

חמד עמאר: מוותר.

יריב לוין: – – מוותר; חבר הכנסת ארבל – –

משה ארבל: מוותר.

יריב לוין: – – גם הוא מוותר; חברת הכנסת פרומן – איננה; חבר הכנסת מאיר כהן – מוותר; חבר הכנסת ואטורי – מוותר.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אם כן, רבותיי אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק לדחיית מועדי תשלומי מיסים והוראות לעניין מענקים בשל נגיף הקורונה החדש (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2020, בקריאה הראשונה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 16 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 70 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת החוק לדחיית מועדי תשלומי מסים והוראות לעניין מענקים בשל נגיף הקורונה החדש (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2020, לוועדת הכספים נתקבלה.

יריב לוין: אני מוסיף את קולו של חבר הכנסת אזולאי.

יריב לוין: לפיכך, 71 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שהצעת החוק לדחיית מועדי תשלומי מיסים והוראות לעניין מענקים בשל נגיף הקורונה החדש (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2020, התקבלה בקריאה הראשונה, ותועבר לוועדת הכספים להכנה לקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/866).

יריב לוין: ]

יריב לוין: מכאן אנחנו חוזרים לסעיף שמסומן 10 בסדר-היום – הצעת חוק הרשות לפיתוח הנגב (תיקון מס' 5) (שינוי ההגדרה "הנגב" ותפקידי הרשות וסמכויותיה), התשפ"א–2020, לקריאה הראשונה, של חברי הכנסת אזולאי, ארבל ומלכיאלי.

יריב לוין: יציג את ההצעה חבר הכנסת אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ינון אזולאי: חבריי השרים, חברי הכנסת, אני מבקש להציע את הצעת חוק הרשות לפיתוח הנגב.

ינון אזולאי: בהצעת החוק אנחנו בעצם מצרפים את מחוז דרום – אשקלון, אשדוד, קריית מלאכי, באר טוביה, ועוד ערים שלא היו, מועצות אזוריות שלא היו – שייכנסו לרשות לפיתוח הנגב, וכן מוסיפים סמכויות.

ינון אזולאי: אבקש את תמיכת החברים בהצעת חוק זו.

ינון אזולאי: ואני רוצה שוב להודות לכל חבריי חברי הכנסת, לאלכס קושניר, שהיה שותף, לחבריי, כמובן, משה ארבל ומיכאל מלכיאלי, ולייעוץ המשפטי – שלומית, על העבודה הטובה שעשתה, ולשגית כמובן.

ינון אזולאי: תודה רבה לכם.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: יש לנו רשימת דוברים: חבר הכנסת כהנא – איננו; חבר הכנסת רול, חבר הכנסת עידן רול – מוותר; חברת הכנסת יזבק – איננה; חברת הכנסת פרומן – – –

קריאה: לא, היא פה.

יריב לוין: סליחה, סליחה.

יריב לוין: מוותרת?

יריב לוין: תודה; חברת הכנסת פרומן – איננה; חבר הכנסת מיקי לוי – מוותר; חבר הכנסת קלנר, חבר הכנסת קלנר, איננו פה?

יריב לוין: נמצא – מוותר; חברת הכנסת מיכאלי – מוותרת; חבר הכנסת סופר – איננו; חבר הכנסת ווליד טאהא – איננו; חבר הכנסת מאיר כהן – מוותר ; חבר הכנסת ואטורי, חבר הכנסת ואטורי – מוותר; חבר הכנסת עודה, חבר הכנסת עודה, בבקשה.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עמיתיי חברי הכנסת וחברות הכנסת, לא היו הרבה כנסות שאנחנו בהן לשון המאזניים, כלומר, ההפרש הוא רק שני קולות, ואנחנו הצבענו ב-11 קולות.

איימן עודה: אני חושב שיש בזה אמירה מאוד מאוד חשובה.

איימן עודה: אותם אנשים, אותה ממשלה, אותו ראש ממשלה, העביר את חוק הלאום, שראה בנו קבוצה לא לגיטימית בכלל בכלל.

איימן עודה: אני פונה לכולם שיפנימו עמוק עמוק שאנחנו אזרחי המדינה; ששאבנו את הלגיטימציה שלנו בעיקר מהיותנו בני המולדת הזו.

אופיר כץ: – – –

איימן עודה: אנחנו מתעקשים להיות גם לגיטימיים וגם משפיעים, כמו שהיינו בלילה הזה.

איימן עודה: אני רואה פה את מי שהעביר את חוק הלאום, חבר הכנסת אבי דיכטר, שבתקופת הבחירות פנה לאזרחים הערבים ואמר לנו (אומר בערבית: התעוררו, ערביי ישראל,) בשפה כל כך קולוניאליסטית, במבטא כל כך קולוניאליסטי.

איימן עודה: דרך אגב, אני חושב שהאמירה הזו הוסיפה לנו עוד מנדט.

איימן עודה: אנחנו נמשיך בראש מורם ונשפיע – –

אופיר כץ: – – – נמשיך גם בכנסת הבאה וגם בכנסת אחריה.

איימן עודה: – – כמו שהשפענו בלילה הזה.

אופיר כץ: חוק הלאום יישאר פה הרבה אחריך.

איימן עודה: יישר כוח, חברי הרשימה המשותפת, יישר כוח.

איימן עודה: ביי ביי, ביבי, ביי ביי.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

יריב לוין: אנחנו נעבור עכשיו להצבעה על הצעת חוק הרשות לפיתוח הנגב (תיקון מס' 5) (שינוי ההגדרה "הנגב" ותפקידי הרשות וסמכויותיה), התשפ"א–2020, בקריאה הראשונה.

יריב לוין: אני אוסיף את קולותיהם של חברי הכנסת מלכיאלי ואזולאי.

יריב לוין: ואנחנו עוברים להצבעה, בבקשה.

קריאה: יש לי הצעת חוק – – – עכשיו.

יריב לוין: אם כולם מסכימים, אני מסכים, רק צריך לוודא שיש הסכמה של כולם.

קריאה: מה, של סיעות?

יריב לוין: כל הסיעות צריכות להודיע, כן.

יעקב מרגי: רגע – – – רגע, אם אתה רוצה אני מוכן.

יריב לוין: כל הסיעות צריכות להודיע למזכירות שהן מסכימות.

יריב לוין: הצבעה מס' 17 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 41 נגד – אין נמנעים – 10 ההצעה להעביר את הצעת חוק הרשות לפיתוח הנגב (תיקון מס' 5) (שינוי ההגדרה "הנגב" ותפקידי הרשות וסמכויותיה), התשפ"א–2020, לוועדת הכספים נתקבלה.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, בצירוף קולותיהם של חברי הכנסת מלכיאלי ואזולאי, 43 בעד, אין מתנגדים, עשרה נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, אני קובע שהצעת חוק הרשות לפיתוח הנגב (תיקון מס' 5) (שינוי ההגדרה "הנגב" ותפקידי הרשות וסמכויותיה), התשפ"א–2020, התקבלה בקריאה הראשונה, והיא מועברת לוועדת הכספים לשם הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/862).

יריב לוין: ]

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק החזר מקדמה בשל ביטול אירוע (נגיף הקורונה החדש), התשפ"א–2020, לקריאה הראשונה.

יריב לוין: הצעת החוק של חברי הכנסת הילה שי וזאן, יעקב מרגי ומשה גפני.

יריב לוין: בהזדמנות הזו אני מבקש לאחל החלמה מלאה ומהירה לחברת הכנסת הילה שי וזאן.

יריב לוין: יציג את הצעת החוק לקריאה הראשונה חבר הכנסת יעקב מרגי.

יריב לוין: בבקשה.

יעקב מרגי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: אני מצטרף לברכות לחברת הכנסת הילה שי וזאן, שאני מציג את החוק שהיא הגישה, ואני הצטרפתי אליה.

יעקב מרגי: אני מקריא את הנאום שהיא כתבה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת – –

יריב לוין: רבותיי, נא לשמור על השקט, אי-אפשר ככה.

יעקב מרגי: – – מכובדיי השרים, נדירים הנושאים שאינם נמצאים במחלוקת בחברה הישראלית.

יעקב מרגי: עוד יותר נדירים נושאים שאינם נמצאים במחלוקת בכנסת – על אחת כמה וכמה במושבה של הכנסת הנוכחית.

יעקב מרגי: לפני שבועיים גיליתי לשמחתי שיש נושא אחד שכנראה אין עליו מחלוקת: זוגות שחתונתם התבטלה בגלל הקורונה וצריכים לקבל את כל כספם חזרה.

יעקב מרגי: כשהצעת חוק זו עברה בקריאה טרומית הצביעו בעדה 61 חברי כנסת – לא היו מתנגדים.

יעקב מרגי: אני חייב לומר בכנות, התרגשנו מאוד שההצעה עברה, אך עוד יותר התרגשנו שלרגע אחד הייתה אחדות במשכן הזה.

יעקב מרגי: גם כעת, כשהבחירות עומדות ממש מעבר לפינה, כשהכנסת מצטיירת על ידי התקשורת כשסועה מאי-פעם, היא יודעת לשים לרגע אחד את כל המחלוקות ולהירתם למען מטרה חשובה זו.

יעקב מרגי: אלפי זוגות – נשואות עיניהם אלינו היום.

יעקב מרגי: אני מבקש להצביע בעד הצעת החוק הזה בקריאה ראשונה.

יעקב מרגי: מחר היא תידון בוועדת הכלכלה.

יעקב מרגי: יהיה מתווה מאוזן, ואני מקווה שגם האולמות יחיו עם זה בטוב וגם הזוגות יקבלו את רוב כספם אם לא את כל כספם.

יעקב מרגי: תודה רבה, אני מבקש להצביע בעד הצעת החוק.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: יש לנו רשימת דוברים.

יריב לוין: חברת הכנסת טלי פלוסקוב – מוותרת; חבר הכנסת סגלוביץ' – מוותר; חבר הכנסת כהנא – איננו; חברת הכנסת זנדברג – איננה; חבר הכנסת ינון אזולאי – איננו; חבר הכנסת כסיף – מוותר.

יריב לוין: חבר הכנסת הלוי – איננו.

עמית הלוי: לא, אני פה.

יריב לוין: נמצא.

יריב לוין: בבקשה.

עמית הלוי: אדוני היושב-ראש, דקה אחת.

עמית הלוי: אדוני היושב-ראש, חברותיי וחבריי לכנסת, מה שקרה כאן הערב הוא כתם על הכנסת, הוא כתם על הפרלמנט הישראלי.

עמית הלוי: מה שניצח כאן הערב זה פוליטיקה פרסונלית בזויה – כולל ביזוי של מנדט, כולל ביזוי של אמון הציבור, שניתן למי מחברות הכנסת כאן.

עמית הלוי: הפוליטיקה הפרסונלית הזאת אולי – אולי – ניצחה בקרב הזה; היא תפסיד במלחמה, כיוון שאזרחי ישראל, חשובה להם המדינה, המדיניות, הכלכלה, הביטחון, הזהות של המדינה הזאת.

עמית הלוי: הדברים האלה ינצחו בבחירות הקרובות.

עמית הלוי: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת אלי אבידר – מוותר; חבר הכנסת אריאל קלנר – מוותר; חבר הכנסת אייכלר – איננו; חבר הכנסת שחאדה – מוותר; חבר הכנסת בוסו – מוותר – איפה חבר הכנסת בוסו?

יריב לוין: מוותר; חבר הכנסת טאהא – איננו; חברת הכנסת ח'טיב יאסין – איננה; חבר הכנסת מיקי לוי?

יריב לוין: חבר הכנסת לוי?

יריב לוין: חבר הכנסת לוי?

יריב לוין: מוותר?

יריב לוין: תודה; חבר הכנסת קושניר – מוותר; חבר הכנסת שטרן; חבר הכנסת פורר – איננו; חבר הכנסת מרגי – דיבר; חבר הכנסת פינדרוס – מוותר; חברת הכנסת תומא סלימאן?

יריב לוין: חברת הכנסת תומא סלימאן – מוותרת; חברת הכנסת ברק – איננה; חבר הכנסת סופר – איננו; חבר הכנסת טייב – איננו – נמצא?

יריב לוין: מוותר; חבר הכנסת הורוביץ – איננו; חבר הכנסת עמאר – איננו; חבר הכנסת ארבל – חבר הכנסת ארבל מוותר; חברת הכנסת פרומן – איננה; חבר הכנסת מאיר כהן – אף הוא איננו; חבר הכנסת ואטורי – חבר הכנסת ואטורי מוותר.

יריב לוין: אם כך, רבותיי, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק החזר מקדמה בשל ביטול אירוע (נגיף הקורונה החדש), התשפ"א–2020, בקריאה הראשונה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 18 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 44 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק החזר מקדמה בשל ביטול אירוע (נגיף הקורונה החדש), התשפ"א–2020, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

יריב לוין: אם כן, 44 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, אני קובע שהצעת חוק החזר מקדמה בשל ביטול אירוע (נגיף הקורונה החדש), התשפ"א–2020, התקבלה בקריאה הראשונה ותועבר להכנה לקריאה השנייה והשלישית בוועדת הכלכלה.

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – – –

משה ארבל: – – –

יריב לוין: סליחה, אני לא שומע.

משה ארבל: – – –

יריב לוין: טוב, אני עברתי לנושא הבא, אבל אני מודיע לפרוטוקול שגם חבר הכנסת ארבל הצביע בעד הצעת החוק הקודמת.

יריב לוין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/863).

יריב לוין: ]

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון סדרי המינהל (החלטות והנמקות) (תיקון מס' 5) (קיצור זמן תשובה לפניות ציבור), התשפ"א–2020, לקריאה הראשונה, של חבר הכנסת יעקב טסלר.

יריב לוין: בכבוד, בבקשה.

יריב לוין: חבר הכנסת טסלר, בבקשה.

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מונחת לפניכם לקריאה ראשונה הצעת חוק לתיקון סדרי המינהל (החלטות והנמקות).

יעקב טסלר: עניינה של הצעת החוק היא לעגן את זכותו של פונה לקבל מענה לפנייתו תוך פרק זמן סביר.

יעקב טסלר: מתן מענה לפניות בפרק זמן בלתי סביר פוגע באמון הציבור בשירות הציבורי ובנבחרי הציבור ולעיתים אף עלול לגרום לנזק של ממש לאדם הממתין למענה.

יעקב טסלר: חבריי חברי הכנסת, המטרה המשותפת לכולנו היא שדרוג וייעול השירות הניתן לציבור.

יעקב טסלר: מוצע בזאת לקצר את הזמן למתן מענה מ-45 ימים ל-14 ימים.

יעקב טסלר: חברים, אבקש שתתמכו בהצעת החוק החשובה הזו למען אזרחי ישראל.

יעקב טסלר: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני עובר לרשימת הדוברים.

יריב לוין: חבר הכנסת כהנא – איננו; חבר הכנסת רול – מוותר; חברת הכנסת יזבק – מוותרת; חברת הכנסת פרומן – איננה; חבר הכנסת מיקי לוי – מוותר; חבר הכנסת קלנר – איננו; חברת הכנסת מיכאלי – מוותרת; חבר הכנסת סופר – איננו; חבר הכנסת טאהא – איננו; חבר הכנסת מאיר כהן – איננו; חבר הכנסת ואטורי – מוותר.

יריב לוין: אם כך אנחנו עוברים להצבעה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת, מי שרוצה להצביע.

יריב לוין: עלו למעלה, אז אנחנו נמתין למי שעלה.

יריב לוין: מכובדיי, אפשר לעבור להצבעה?

יריב לוין: אפשר לעבור להצבעה? יופי.

יריב לוין: אם כך, אנחנו עוברי להצבעה על הצעת חוק לתיקון סדרי המינהל (החלטות והנמקות) (תיקון מס' 5) (קיצור זמן התשובה לפניות ציבור), התשפ"א–2020, בקריאה הראשונה.

יריב לוין: הצבעה.

אחמד טיבי: לא לוחץ לי.

יריב לוין: אני אוסיף את קולך, חבר הכנסת טיבי, אין בעיה.

יריב לוין: הצבעה מס' 19 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 50 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון סדרי המינהל (החלטות והנמקות) (תיקון מס' 5) (קיצור זמן התשובה לפניות ציבור), התשפ"א–2020, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יריב לוין: אם כן, בעד – 51 בתוספת קולו של חבר הכנסת טיבי, אין מתנגדים – – –

אנדרי קוז'ינוב: לא נלחץ לי.

יריב לוין: חבר הכנסת קוז'ינוב, כן?

אנדרי קוז'ינוב: אני מבקש להוסיף אותי בעד.

יריב לוין: מאה אחוז, אין שום בעיה.

יריב לוין: אני מוסיף גם את קולו בעד.

יריב לוין: בעד אתה מבקש?

יריב לוין: בעד?

אנדרי קוז'ינוב: בעד.

יריב לוין: אם כן, אני מוסיף את קולותיהם של חברי הכנסת קוז'ינוב וטיבי, שמערכות ההצבעה שלהם לא עבדו.

יריב לוין: אם כך, בעד הצביעו 52, אין מתנגדים, נמנע אחד.

יריב לוין: אני קובע שהצעת החוק לתיקון סדרי המינהל (החלטות והנמקות) (תיקון מס' 5) (קיצור זמן התשובה לפניות ציבור), התשפ"א–2020, הקבלה בקריאה הראשונה ותועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט לשם הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת.

יריב לוין: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת, הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 140) – –

יריב לוין: רבותיי, נא לשמור על השקט, אי-אפשר לשמוע כלום.

ירדנה מלר-הורוביץ: – – (עונש מזערי בעברה של תקיפה או התעללות בקטין או בחסר ישע על ידי האחראי עליו במסגרת חינוכית או טיפולית), התשפ"א–2020, של חבר הכנסת אופיר כץ.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/864).

יריב לוין: ]

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אני מבקש לעדכן רק שהתווסף לנו חוק נוסף לסדר-היום, בהסכמת כלל הסיעות, ואנחנו נגיע אליו לאחר הצעת החוק הבאה, שהיא הצעת החוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון מס' 19 – הוראת שעה) (הוראה לקבלת טיפול), התשפ"א–2020, בקריאה הראשונה, של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן וקבוצת חברי הכנסת.

יריב לוין: אני מזמין את חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן להציג את הצעת החוק, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, אני מתכבדת להציע את הצעת החוק הזו לקריאה ראשונה.

עאידה תומא סלימאן: זה חוק חשוב.

עאידה תומא סלימאן: האמת היא שהיו לנו מספיק ריגושים הלילה, אבל התווספה לי התרגשות נוספת, כשקיבלתי לפני שעה את ההודעה הזאת, שאני הולכת להקריא, מאדם שאני לא מכירה.

עאידה תומא סלימאן: אזרח במדינת ישראל, בן 56, נשוי, אבא לשתי בנות.

עאידה תומא סלימאן: ככה הוא ביקש ממני.

עאידה תומא סלימאן: אני רק הסרתי את השם.

עאידה תומא סלימאן: למה אני פונה אלייך – הוא אומר לי – אני אחרי טיפול מקצועי וארוך בשל היותי בעבר גבר אלים מאוד.

עאידה תומא סלימאן: פגעתי קשות באשתי, באלימות קשה: כלכלית, מילולית ופיזית.

עאידה תומא סלימאן: עברתי טיפול מקצועי ועברתי סדנאות רבות בנושא, כולל טיפול פסיכולוגי.

עאידה תומא סלימאן: רעייתי, בת 54, ואני חזרנו להיות משפחה לאחר שנה שלמה שבה היינו פרודים.

עאידה תומא סלימאן: בלי הטיפול האינטנסיבי לא הייתי נגמל מהאלימות.

עאידה תומא סלימאן: מעולם לא נחשפתי.

עאידה תומא סלימאן: כיום אנחנו משפחה מאושרת ללא אלימות כלל.

עאידה תומא סלימאן: קנינו בית מדהים, ואת מוזמנת אישית לראות איך החיים נהפכו לטובה.

עאידה תומא סלימאן: אני עוקב אחרייך ורואה שאת מקדמת חוק לטיפול בגברים אלימים.

עאידה תומא סלימאן: אני שמח על כך מאוד, ואשמח לסייע לך בכך בהתנדבות.

עאידה תומא סלימאן: אני מוכן שתזמיני אותי לוועדה להסביר כמה את צודקת ולחשוף את עצמי לטובת החוק שאת מקדמת.

עאידה תומא סלימאן: זה גבר אחד שנותן עדות על מה שאנחנו היינו רוצים שכל גבר אלים יהיה מחויב לקבל: טיפול – כדי שייגמלו מההתנהגות האלימה.

עאידה תומא סלימאן: קיימנו שיחות, גם עם האוצר, גם עם משרד העבודה והרווחה וגם עם משרד המשפטים.

עאידה תומא סלימאן: כולנו סיכמנו את הנוסח שבידכם.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שתעזרו לכך שהחוק יעבור היום בקריאה ראשונה, כדי שנבטיח את המשך החקיקה שלו, כדי שסוף-סוף נסיט את אור הזרקורים לאיפה שהוא צריך להיות: לטפל בגברים האלימים, שהם בעצם הבעיה שממנה סובלים וסובלות בחברה שלנו.

עאידה תומא סלימאן: אני קוראת לכולם להצביע בעד החוק הזה.

יריב לוין: תודה רבה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יריב לוין: אני עובר לרשימת הדוברים.

יריב לוין: חבר הכנסת כהנא – איננו; חבר הכנסת רול – מוותר; חברת הכנסת יזבק – מוותרת; חברת הכנסת פרומן – איננה; חבר הכנסת טייב – מוותר; חבר הכנסת מיקי לוי – מוותר; חבר הכנסת קלנר – איננו; חברת הכנסת מיכאלי – מוותרת; חבר הכנסת סופר – איננו; חבר הכנסת טאהא – איננו; חבר הכנסת מאיר כהן – איננו, וחבר הכנסת ואטורי אף הוא איננו.

יריב לוין: אם כך, אנחנו יכולים לעבור להצבעה על הצעת החוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון מס' 19 – הוראת שעה) (הוראה לקבלת טיפול), התשפ"א–2020, בקריאה ראשונה, של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן וקבוצת חברי הכנסת.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 20 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 23 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון מס' 19 – הוראת שעה) (הוראה לקבלת טיפול), התשפ"א–2020, לוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי נתקבלה.

יריב לוין: אם כן, 23 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שהצעת החוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון מס' 19 – הוראת שעה) (הוראה לקבלת טיפול), התשפ"א–2020, התקבלה בקריאה הראשונה, ותועבר לוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי לשם הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/869).

יריב לוין: ]

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן לנושא האחרון על סדר-היום: הצעת חוק לא תעמוד על דם רעך (תיקון – תגמולים לבני משפחתו של אדם שנפטר בעת הצלת חיי הזולת), התש"ף

יריב לוין: –2020, בקריאה הראשונה, של חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

יריב לוין: ואני מזמין את חבר הכנסת מלכיאלי להציג את הצעת החוק, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אדוני השר, אני באמת רוצה להודות לך שאתה מעלה את ההצעה הזאת.

מיכאל מלכיאלי: השבוע ביום חמישי זה יום השנה לפטירתו של מוטי בן שבת, ז"ל.

מיכאל מלכיאלי: ואני חושב שזה מאוד מרגש שביום הזה אנחנו מעבירים את הצעת החוק הכל-כך חשובה הזאת.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להודות לשר דרעי על תמיכתו בחוק הזה; ליושב-ראש ועדת העבודה והרווחה חיים כץ; לליאת רון, שמלווה את הצעת החוק הזאת, ולגב' בן שבת, חוה בן שבת, האימא היקרה, שכל כך חשוב לה החוק הזה; חשוב לנו החוק הזה.

מיכאל מלכיאלי: ואני קורא לכל חבריי חברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק החשובה והחברתית הזאת.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: תודה רבה, להצעה זו לא נרשמו דוברים.

יריב לוין: ולפיכך אנחנו יכולים לעבור להצבעה.

יריב לוין: חברי הכנסת, נא לשבת, מי שמעוניין להצביע.

אוסאמה סעדי: – – – לא יכול לשבת – – –

קריאה: – – –

יריב לוין: מי שמעוניין לדבר, אני אאפשר לו.

אחמד טיבי: – – – אני מעוניין להצביע.

אנטאנס שחאדה: פיזרנו את הכנסת – – –

קריאה: – – –

יריב לוין: רבותיי, אם צריך אני אבקש מחבר הכנסת פינדרוס לחזור לדוכן, אם רוצים למשוך עוד זמן.

יריב לוין: טוב, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק לא תעמוד על דם רעך (תיקון – תגמולים לבני משפחתו של אדם שנפטר בעת הצלת חיי הזולת), התש"ף–2020, בקריאה ראשונה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 21 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 15 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לא תעמוד על דם רעך (תיקון – תגמולים לבני משפחתו של אדם שנפטר בעת הצלת חיי הזולת), התש"ף

יריב לוין: –2020, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יריב לוין: אם כן, בעד – 15, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שהצעת חוק לא תעמוד על דם רעך (תיקון – תגמולים לבני משפחתו של אדם שנפטר בעת הצלת חיי הזולת), התש"ף

יריב לוין: –2020, התקבלה בקריאה הראשונה, ותועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לשם הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, תם סדר-היום.

יריב לוין: הישיבה הבאה תתקיים היום, יום שלישי, ז' בטבת התשפ"א, 22 בדצמבר 2020, בשעה 16:00.

יריב לוין: ישיבה זו נעולה.