ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 113, 2020-12-14 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום שני, כ"ח בכסלו התשפ"א, 14 בדצמבר 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: בפתח הדברים אני רוצה לאחל לכל אזרחי ישראל וכמובן לחברות וחברי הכנסת ולעובדי הכנסת חג חנוכה שמח, וכמובן, בשם כולם, לאחל החלמה מהירה ובריאות טובה לחברנו חבר הכנסת דוד ביטן.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם – החל בהצעת חוק פ/2516/23 וכלה בהצעת חוק פ/2553/23:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק הרשויות המקומיות (ממונה על בטיחות ילדים), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת יוסף ג'בארין; הצעת חוק מעמד ותיקי מלחמת העולם השנייה (תיקון – מענק הטבות לוותיק מלחמה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יבגני סובה, עודד פורר, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין, חמד עמאר ואלכס קושניר; הצעת חוק הטבות לניצולי שואה (תיקון – הגדלת מענק שנתי), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יבגני סובה, עודד פורר, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין, חמד עמאר ואלכס קושניר; הצעת חוק הטבות לניצולי שואה (תיקון – זכאות למענק הטבות שנתי לבן זוג של ניצול שואה שנפטר), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יבגני סובה, עודד פורר, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין, חמד עמאר ואלכס קושניר; הצעת חוק תגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם (תיקון – שינוי מועד יום ציון פועלם של אסירי ציון וקביעת פעולות לציונו), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת אריאל קלנר; הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון – ביטול מבחן הכנסה), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת עוזי דיין; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – זכויות נשים ששהו במקלט לנשים מוכות), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יואב סגלוביץ', ינון אזולאי, מרב מיכאלי, קרן ברק, מיקי לוי, מיכל שיר סגמן, קארין אלהרר, מאיר כהן, בועז טופורובסקי, יואל רזבוזוב, רם בן ברק, יוראי להב הרצנו, אורנה ברביבאי, עאידה תומא סלימאן ותהלה פרידמן; הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (חובת החזרת גופות), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – אישור נוהל הגשת בקשות תמיכה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (זיכוי בשל הוצאות אלזכא), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – חובת יידוע מבוטח בדבר ביצוע בדיקה לגילוי מוקדם של מחלה ממאירה), התשפ"א–2020, מאת חברות הכנסת הילה שי וזאן, טלי פלוסקוב, קטי קטרין שטרית, מיכל וונש, תהלה פרידמן,

ירדנה מלר-הורוביץ: מיכל שיר סגמן, קרן ברק ומרב מיכאלי; הצעת חוק עסקאות גופים ציבוריים (תיקון – מניעת העסקה במיקור חוץ בשירות הציבורי), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת ג'אבר עסאקלה, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף ויוסף ג'בארין; הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון – כרטיס קדימות), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק רמת הגולן (תיקון – ביטול החוק), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת היבה יזבק, אנטאנס שחאדה וסמי אבו שחאדה; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (הגבלת התקשרות בחוזה של נושאי משרה ועובדים בכירים), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף, יוסף ג'בארין וג'אבר עסאקלה; הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון – הארכת רישיונות עובדים זרים בתחום הסיעוד מטעמים הומניטריים מיוחדים וחריגים) (הוראת שעה), התשפ"א–2020, מאת חברות הכנסת חוה אתי עטייה, מיקי חיימוביץ' וקטי קטרין שטרית; הצעת חוק דוד בן-גוריון (תיקון – מרכז בן-גוריון), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת תהלה פרידמן ורם שפע; הצעת חוק שכר מינימום (תיקון – הצמדת שכר המינימום למדד המחירים לצרכן), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת ג'אבר עסאקלה, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף ויוסף ג'בארין; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הארכת תקופת הזכאות לדמי אבטלה לצעירים), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אוסאמה סעדי, אחמד טיבי וסונדוס סאלח; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הצמדת קצבת אזרח ותיק לשכר הממוצע במשק), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק להגדלת היצע מעונות סטודנטים, התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יוראי להב הרצנו ובועז טופורובסקי; הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – התאמות לבני זוג של משרתי מילואים), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת מאיר כהן, אורנה ברביבאי, עידן רול, יוראי להב הרצנו ואנדרי קוז'ינוב; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ביטוח זכויות עצמאי שעיקר הכנסתו מעסק בהליכי חדלות פירעון), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אוסאמה סעדי, אחמד טיבי וסונדוס סאלח; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – מימוש מרשם בכל בית מרקחת),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי פגיעה לעצמאי), התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – שיתוף פעולה מצד המעסיק), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק הרשות הלאומית למאבק בעוני, התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת אורלי פרומן; הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון – ביטול מבחן הכנסה), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת עפר שלח; הצעת חוק היתר כניסה לעסקים בתקופת הקורונה (הוראת שעה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת ענישה בפשיעה חקלאית), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי, מאי גולן, מיקי חיימוביץ', מיכל שיר סגמן, אוסנת הילה מארק, הילה שי וזאן, ינון אזולאי ואופיר סופר; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – עידוד עסקים להעסקת בני החברה הערבית והחרדית), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אנטאנס שחאדה, יצחק פינדרוס, מיכאל מלכיאלי, היבה יזבק וסמי אבו שחאדה; הצעת חוק לתיקון פקודת סדרי השלטון והמשפט (ימי מנוחה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף, יוסף ג'בארין וג'אבר עסאקלה; הצעת חוק חיסיון על טיפול נפשי בהליכים משפטיים שעניינם עבירות מין (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – חובת עריכת מכרז סגור בחלוקת מגרשים), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף, יוסף ג'בארין וג'אבר עסאקלה; הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון – איסור על סעיפים שאינם תקציביים בנושאי בריאות בחוק ההסדרים), מאת חברי הכנסת איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף, יוסף ג'בארין וג'אבר עסאקלה; הצעת חוק בחינת השקעות זרות, התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת עודד פורר; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי מחלה לעובד עצמאי), התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מענק עבודה) (תיקון – גיל העובד),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת משה גפני וינון אזולאי.

ירדנה מלר-הורוביץ: עוד אבקש להודיעכם כי על פי סעיף 96(ד) לתקנון הכנסת, משחדל חבר הכנסת גדעון סער לכהן בכנסת ביום כ"ה בכסלו התשפ"א, 11 בדצמבר 2020, נמחק שמו מהצעות חוק שהיה שותף להן עם מציעים אחרים.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמו כן, הצעות חוק שמספרן 69/23, 304/23, 1031/23, 1494/23, 1561/23, 1893/23, 2106/23, 2334/23, 2432/23, שהוגשו מטעמו כמציע יחיד, הוסרו מסדר-היום.

ירדנה מלר-הורוביץ: עוד הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת הכספים בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת יואב סגלוביץ', עודד פורר, עאידה תומא סלימאן, קרן ברק ומרב מיכאלי בנושא: תקצוב מיידי לתוכנית למניעת אלימות כלפי נשים.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה למזכירת הכנסת.

בממשלה בשל: << נושא >> 1.

בממשלה בשל: כישלון ממשלת נתניהו בטיפול במשבר הקורונה; << נושא >>

בממשלה בשל: << נושא >> 3.

בממשלה בשל: כישלון הממשלה בניהול משבר הקורונה והרס הכלכלה הישראלית << נושא >>

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן להצעות אי-אמון בממשלה.

יריב לוין: ההצעה הראשונה היא הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם, שכותרתה – לא יכול להיות: כישלון ממשלת נתניהו בטיפול במשבר הקורונה.

ניצן הורוביץ: זה נשאר תקוע.

יריב לוין: זהו, הלוואי שאפשר היה להחזיר ככה את הזמן לאחור בכלל.

יריב לוין: אני מתכבד להזמין בעניין הזה – כן יש חידוש – את חברת הכנסת אורנה ברביבאי כדי להציג את הצעת האי-אמון.

יריב לוין: בבקשה.

אורנה ברביבאי: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, האמת צריכה להיאמר: מה ששלך, שלך.

אורנה ברביבאי: עברה כמעט שנה שבה אתה מטפל לבד בענייני הקורונה, ואין ספק שהכול קטן עליך, מר נתניהו.

אורנה ברביבאי: קטן עליך נגיף הקורונה, אז אתה מקבל החלטות הזויות וקובר את הפרוטוקולים ל-30 השנים הבאות, כאילו ב-2050 יהיה מי שיזכור את הקרקס שהיה כאן.

אורנה ברביבאי: ועל איזה מדף בדיוק השארת לבאים אחריך את תהליך הפקת הלקחים באופן ניהול משבר הקורונה?

אורנה ברביבאי: אני בטוחה שאתה לא כותב כלום, כי אין כלום.

אורנה ברביבאי: קבינט הקורונה, שהוקם כדי לספק פתרונות מיידיים בשעת משבר לאומי, מוכיח כל יום מחדש שלא משנה מה יגידו אנשי המקצוע, אתה ממילא תקבל את ההחלטה על פי השיקולים הפוליטיים שלך.

אורנה ברביבאי: כי הכול קטן עליך, אמרתי.

אורנה ברביבאי: גם 841,000 הילדים שחיים מתחת לקו העוני, בדיוק כמו המספר המזעזע של 153 קשישים – אני קוראת את המספר וזה מזעזע אותי שוב ושוב – 153 קשישים שנמצאו מתים בביתם רק בשנה האחרונה.

אורנה ברביבאי: אבל לצערי, אותך זה לא מעניין.

אורנה ברביבאי: אתה מעדיף לשיר קריוקי ולהצטלם לתמונות ניצחון מזויפות בזמן שבזמן הזה בדיוק יכולת לאשר תקציב מדינה ולא טרחת לעשות את זה.

אורנה ברביבאי: אתה מבזבז מיליארדים במימון חל"ת, חופשה ללא תשלום, במקום לעודד מעסיקים להחזיר עובדים לשוק העבודה, ובאותה נשימה לא מסייע לאלו שהכי הכי הכי זקוקים לכך.

אורנה ברביבאי: ברור שאת המגפה הכלכלית שאותה יצרת הציבור יצטרך לשלם, רק אנחנו, הרבה הרבה אחרי לכתך.

אורנה ברביבאי: משכנת את העתיד שלנו, ואין חיסון בעולם שיתקן את הנזק שגרמת.

אורנה ברביבאי: המדינה משותקת, האזרחים חסרי אונים, העמותות – אלה שמטפלות באזרחים כי הממשלה לא עושה את זה – גם הן קורסות, ואתה צוחק על כולנו.

אורנה ברביבאי: כשאתה קורא לעצמך "מר כלכלה", יש כמיליון מובטלים ואלפי עסקים סגורים שלא יצליחו להשתקם.

אורנה ברביבאי: אם הייתה לך טיפת אומץ היית יוצא עכשיו, ברגעים אלה ממש, כשהמסעדנים נמצאים בחוץ, הולך ופוגש אותם, הם שצועקים עכשיו מול הבית הזה, כמו מדריכי הכושר שהיו פה, ורבים וטובים אחרים שנותרו ללא כול, והם אומרים לנו שכבר אין להם כבר מה להפסיד יותר.

אורנה ברביבאי: אבל בממשלת חלם זה ממש הגיוני לאפשר לחוזרים ממדינות אדומות להיכנס לארץ ללא בדיקה ואת האחרים שכאן לסגור, רק כי אתה יכול.

אורנה ברביבאי: אגב, גם ביטחון המדינה קטן עליך, כאילו הקורונה לא מספיקה, כשאתה חותם על הסכמים ואף אחד לא נמצא לצידך כדי לקרוא את האותיות הקטנות, אלה שעוסקות ביתרון האסטרטגי ששמרנו לאורך שנים, ואתה מספק את היתרון האסטרטגי הזה בעצמך למדינות זרות.

אורנה ברביבאי: אני יכולה להזכיר את הצוללות, את ה-F-35, וזה רק מה שאנחנו יודעים.

אורנה ברביבאי: אני לא יודעת, אני מקווה שאין דברים נוספים.

אורנה ברביבאי: רק אלוהים יודע כמה עוד שילמת בשביל הסחת הדעת.

אורנה ברביבאי: ביבי, תגיד, למה הקמת ממשלה כל כך גדולה אם ממילא אתה לא סומך על אף אחד?

אורנה ברביבאי: אין עבודת מטה ואתה מקבל החלטות פה אחד – רק הפה שלך.

אורנה ברביבאי: בתיאטרון הבובות שהקמת השרים חסרי סמכויות, ללא משאבים ועם אפס יכולת להשפיע.

אורנה ברביבאי: זה לא מפריע ללהקת החנפנים, שחרדים לכיסאות ולג'ובים שלהם, להלל ולשבח אותך בפומבי, ובמקביל ללחוש בשקט מאחורי גבך איך איבדת את הדרך.

אורנה ברביבאי: אנחנו שומעים אותם.

אורנה ברביבאי: הכנסת והממשלה הם עבורך לא יותר ממגרש משחקים שבו אתה קובע את הכללים ומשנה את החוקים מתי ואיך שנוח לך.

אורנה ברביבאי: אפילו החליפי קטן עליך.

אורנה ברביבאי: זאת הרי הסיבה שאתה גורר אותנו לסבב רביעי של בחירות בתוך פחות משנתיים.

אורנה ברביבאי: אתה לא סופר אף אחד.

אורנה ברביבאי: קטנה עליך המשטרה, ולכן אתה לא ממנה מפכ"ל, ומחזיק את כולם בדום מתוח כדי שלא יעזו להעביר עליך ביקורת.

אורנה ברביבאי: מבחינתך זה ממש בסדר שעלק-השר לביטחון פנים, או יותר נכון לומר השר לביטחון בלפור, הוא המפכ"ל בפועל, רק כדי שהוא יוכל לעצום עיניים בזמן שאלפי שוטרים – לא תמיד מרצונם, צריך להגיד – ניצבים בחיכוך יום-יומי עם האזרחים.

אורנה ברביבאי: קטנה עליך החברה שלנו, אז אתה משקר, מפצל, מסכסך ופורם בזדון את הרקמה האנושית שחיברה אותנו לאורך שנים, שאפשרה לנו לחיות כאן כשעוד הייתה כאן מנהיגות מאחדת.

אורנה ברביבאי: קטן עליך המגזר הערבי, אז אתה תוקף את טיבי ומחבק את עבאס, בזמן שעשרות נשים נרצחות – לא רק נשים, גם גברים, נרצחות ונרצחים – והאלימות ברחובות משתוללת.

אורנה ברביבאי: קטן עליך השוויון בנטל, אז בנית מגדל רעוע שמאפשר לך סלקטיביות כזאת בחובת הגיוס לצה"ל – אז מה אם בג"ץ אומר שוב ושוב: לכו תביאו חוק אחר – כך שמדי יום – אני יודעת להוכיח את זה – יש פחות ופחות אנשים הנושאים בעוד ועוד משימות ביטחון המדינה.

אורנה ברביבאי: אתה מאפשר את זה רק בגלל היבטים פוליטיים.

אורנה ברביבאי: אז אדוני ראש הממשלה, הגיע הזמן להתבונן במראה ולהכיר באמת הפשוטה: זה כבר מזמן גדול עליך.

אורנה ברביבאי: אפילו הליכוד כבר לא מלוכד מאחוריך, והכיסא שלך, צריך להודות, מתנדנד.

אורנה ברביבאי: הגיע הזמן למנהיגות אחרת, עם פחות הצגות ופופוליזם ריק מתוכן, עם מנהיגים שלוקחים אחריות ועובדים ביחד – כן, יש אופציה כזאת – במטרה לאחות את השברים.

אורנה ברביבאי: חייבים לבנות חוזה חברתי חדש שיחזיר את אמון הציבור במוסדות המדינה.

אורנה ברביבאי: אם רק היית מקשיב, מרשה לעצמך להקשיב, היית מבין שאי-אפשר לעצור את הקול הרם והצלול בגשרים, בבלפור ובכל רחבי הארץ.

אורנה ברביבאי: אנחנו שם, אנחנו מקשיבים, אנחנו שומעים.

אורנה ברביבאי: היית שומע את הכמיהה של הצעירים, שפשוט נמאס להם להיות פראיירים.

אורנה ברביבאי: הם מודעים לכך שלא סופרים אותם, והם דורשים בצדק שינוי יסודי בכל תחומי החיים שלהם.

אורנה ברביבאי: אין סיבה שצעיר או צעירה שחיים כאן יעבדו קשה, יעשו את כל מה שהמדינה דורשת מהם ובסוף הם יקבלו כלום ושום דבר כשהם נמצאים בצרה כזאת צרורה בכל תחומי החיים שלהם.

אורנה ברביבאי: מזל שעוד יש מבוגרים שיודעים לספר ולהעיד שלא תמיד היה כאן כאוס פוליטי חסר אחריות, שאפשר לשנות את המציאות ושיש ערך עצום במאבק עצמו על הבית והעתיד של כולנו.

אורנה ברביבאי: במעשיך ההרסניים הצלחת לגרום להרבה מאוד אנשים לצאת לרחובות, להיות מעורבים פוליטית ולדרוש שינוי.

אורנה ברביבאי: כנראה שוב לא הערכת מספיק את אזרחי המדינה, וכהרגלך לא נתת קרדיט לכל כך הרבה משפחות בישראל שהיום מרגישות מקופחות ומרומות יותר מתמיד.

אורנה ברביבאי: אז אני רוצה להגיד לך, ככה, כשירות: ביבי, שים לב, המדיניות המזגזגת שלך בניהול משבר הקורונה כבר לא עובדת.

אורנה ברביבאי: זהו, זאת עובדה.

אורנה ברביבאי: הבומרנג ותגובות הציבור, שסופג עוד ועוד גזרות לא מוסברות, הזויות, צריך להגיד וחסרות כל היגיון, יוציאו אותך מבלפור.

אורנה ברביבאי: החיסונים אולי יסייעו לנו להתמודד עם נגיף הקורונה, אבל נדרש הרבה יותר מזה כדי להציב חזון ולהניע תוכנית פעולה שתחבר אותנו למכנה משותף רחב ולערכים שיש לחברה מתוקנת.

אורנה ברביבאי: אנחנו כאן הרי כדי להישאר.

אורנה ברביבאי: מי עוסק בחיבור הזה?

אורנה ברביבאי: מי אם לא ראש ממשלה, שעושה בדיוק את הפעולה ההפוכה?

אורנה ברביבאי: מפלגת יש עתיד-תל"ם מביאה היום את הצעת האי-אמון בממשלה הגרועה בתולדות המדינה משום שכולנו מכירים בכישלונה.

אורנה ברביבאי: אי-אפשר להמשיך לגרום נזק למיליוני אנשים בכל תחומי החיים.

אורנה ברביבאי: ואתם יודעים מה?

אורנה ברביבאי: הלוואי שזה היה מיותר; הלוואי שהייתה פה ממשלה מתפקדת ולא היינו צריכים להגיע לבחירות נוספות.

אורנה ברביבאי: אבל דווקא במצב הקשה שבו נתונה המדינה נדרש היום יותר מתמיד לקבוע סדרי עדיפויות אחרים, כן, העומדים מעל כל שיקול של הישרדות פוליטית.

אורנה ברביבאי: יהיה זה מסע ארוך להחייאת המערכות הלאומיות והרשויות שנועדו לשרת את האזרחים במדינה דמוקרטית, אבל אין לנו אפשרות להתמהמה יותר, השינוי כבר החל.

אורנה ברביבאי: חג חנוכה שמח לכל בית ישראל.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעת האי-אמון של סיעת הרשימה המשותפת, שכותרתה: כישלון הממשלה בטיפול במשבר הקורונה ובעליית התחלואה בחברה הערבית.

יריב לוין: תציג את הצעת האי-אמון חברת הכנסת היבה יזבק, בבקשה.

היבה יזבק: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, מתחילת המשבר הזה אנחנו רואים את הממשלה מפרפרת, מקבלת החלטות אימפולסיביות ונטולות היגיון, מטילה סגרים שרירותיים ולא מציבה מדיניות ברורה, לא בתחום הבריאות ולא בתחום החברתי והכלכלי.

היבה יזבק: למעשה, המדיניות היחידה הברורה וגם הקבועה שיש לממשלה הזאת בקורונה היא להזניח את החברה הערבית, להשאיר את ההחלטות הנוגעות לחברה הערבית לסוף, אחורה, בין שזה היה בלהתחיל לבדוק את החברה הערבית בסוף, בין שזה היה בעיכוב בהסברה ובאכיפה, בין שזה היה במתן פיצוי לרשויות המקומיות.

היבה יזבק: הערבים הם במקום אחרון בסדר העדיפויות, כי כאן יש מדיניות קבועה של אפליה, גם כשמדובר בנגיף, בפנדמיה.

היבה יזבק: תשעה חודשים לתוך משבר הקורונה, ושוב רואים אצלנו עלייה בתחלואה, וזה למרות ההגבלות והסגרים המקומיים.

היבה יזבק: סך הנדבקים בחברה הערבית עד כה עומד על כ-61,000 מתוך כ-356,015 נדבקים במדינה, כלומר כ-17% מכלל הנדבקים עד כה במשבר הקורונה הם מהחברה הערבית.

היבה יזבק: אבל מה הבעייתי?

היבה יזבק: מה הנתון הבעייתי האחרון והמאוד-מדאיג?

היבה יזבק: שאחוז הנדבקים החדשים מהחברה הערבית בשבוע שעבר עמד על כ-34% מתוך כלל הנדבקים באותו השבוע.

היבה יזבק: גם הגידול במספר החולים הפעילים בערים הערביות ממשיך לעלות, והגיע לכ-6,000 חולים מתוך כ-17,000, כלומר כ-36%.

היבה יזבק: ולמרות האחוזים הגבוהים האלה, דווקא שיעור הבדיקות ביישובים הערביים מצוי בחסר.

היבה יזבק: לפי בדיקה שבוצעה על ידי פרופ' ערן סגל ממכון ויצמן, שבחן שבוע אחד באמצע חודש נובמבר, הוא מצא כי בוצעו כ-50% יותר בדיקות לנפש במגזר הכללי לעומת החברה הערבית – 50% יותר – אף שאחוז הבדיקות החיוביות בחברה הערבית עומד על 6.5%, לעומת 1% בלבד במגזר הכללי.

היבה יזבק: כלומר, לא רק שיש יותר חולים בחברה הערבית – מתבצעות פחות בדיקות.

היבה יזבק: ולמה?

היבה יזבק: מי מחליט שזו המדיניות הנכונה והאפקטיבית?

היבה יזבק: מדוע לא פועלים להעלות את מספר הבדיקות דווקא בחברה שזקוקה להן הכי הרבה כרגע?

היבה יזבק: שאלה פתוחה, וכולם יודעים את התשובה.

היבה יזבק: על נתונים כאלה קשה לערער.

היבה יזבק: קשה שמישהו עכשיו יבוא ויערער על נתונים ועל עובדות שאנחנו מציבים כאן מולכם, ויש לנתונים האלה משמעות אחת ברורה: הפקרה והזנחה.

היבה יזבק: מדיניות, זוהי התשובה; מדיניות מתמשכת גם בעניין של הקורונה נגד החברה הערבית, הזנחה פושעת של בריאות הציבור בחברה הערבית וקבלת החלטות חסרות משמעות וחסרות השפעה.

היבה יזבק: זה בדיוק הזמן להגיד שוב ושוב שאנחנו התרענו ואמרנו מהיום הראשון שאם הממשלה הזאת רוצה להצליח לטפל בתחלואה בחברה הערבית, צריכים ואף חייבים להיות גם נציגים של החברה הערבית במוקדי קבלת ההחלטות, נציגים אמיתיים.

היבה יזבק: צריכים להתייעץ עם מומחים מהחברה הערבית ולשתף פעולה עם הרשויות המקומיות בחברה הערבית, ולא להסתפק בפירורים שנותנים להם בסוף.

היבה יזבק: אבל את הממשלה זה לא מעניין שלדעת המומחים הסגרים המקומיים הם לא הכלי הנכון להתמודדות עם התחלואה, וזה גם לא מעניין אותם שיש התנגדות מוחלטת של ראשי הרשויות לסגרים, שהתנועתיות בתוך היישובים בתקופת הסגר ובלי הסגר היא די דומה, ושמי שמשלם את המחיר בסופו של דבר הם התלמידים, ההורים וכל מי שצריכים להגיע לעבודתם ולא יכולים.

היבה יזבק: ובסוף שואלים למה יש משבר כלכלי ואיך מגיעים לממדים כאלה של עוני.

היבה יזבק: ככה זה כשהמדינה, במשבר פנדמי כזה, מנוהלת על ידי דרג פוליטי ולא על ידי דרג מקצועי.

היבה יזבק: אנחנו מדברים כיום על כ-35 ערים ויישובים המוגדרים כרגע כאדומים.

היבה יזבק: מתוכם הרוב המוחלט, 33 יישובים, הם יישובים ערביים.

היבה יזבק: 33.

היבה יזבק: כמו כן יש 38 יישובים כתומים, ומתוכם כ-25 יישובים ערביים.

היבה יזבק: וזה לא מקרי, זוהי מדיניות.

היבה יזבק: לא רק במישור הבריאותי אלא גם במישור הכלכלי אנו עדים לכישלון גדול מאוד.

היבה יזבק: הממשלה עוד לא הודיעה על שום כוונה לפצות את תושבי היישובים האלה עם ההגבלות שמונעות מהם ללכת לעבוד ולצאת.

היבה יזבק: החברה הערבית סובלת מעוני בהיקף קשה במיוחד.

היבה יזבק: בדוח העוני שפורסם בסוף שנת 2019 נכתב כי תחולת העוני של משפחות בחברה הערבית עומדת על כ-45% בשנת 2018.

היבה יזבק: אנחנו יודעים שלפחות 13,000 משפחות ערביות נוספות ירדו מתחת לקו העוני מתחילת משבר הקורונה, ובכל זאת מונעים מאנשים ללכת לעבודה ולא מציעים שום פתרון ושום גב כלכלי.

היבה יזבק: נוסיף לזה את העובדה הידועה כמובן לכולם כאן כי לערבים קשה בהרבה לקבל הלוואות מגורמים מוכרים, כגון בנקים או חברות אשראי – ועל כך אני לא צריכה להרחיב, זו תופעה ובעיה ידועה – ורבים מהם בסוף נאלצים לפנות לשוק האפור ומסכנים את חייהם כתוצאה מכך.

היבה יזבק: וזו רק ההתחלה.

היבה יזבק: זה רק חלק קטן ברשימה ארוכה של תחומים הסובלים מהזנחה בחברה הערבית ומעוררים חוסר אמון מוחלט בממשלה ובהחלטות שהיא מקבלת.

היבה יזבק: יותר מ-100 אזרחים ערבים נרצחו השנה, והממשלה הזאת עדיין לא הוציאה תוכנית אחת ברורה לאיסוף של נשק בלתי חוקי בחברה הערבית.

היבה יזבק: במקום זאת מביאים לנו תוכניות אשר תפורות במיוחד לדרישות של המשטרה ושל הממשלה, במיוחד כדי לענות על צרכים פוליטיים, לא על צרכים של החברה הערבית עצמה.

היבה יזבק: אין שום אמון ברשויות אכיפת החוק, ואפילו כשכן פונים למשטרה – המשטרה לא פועלת.

היבה יזבק: המשטרה לא עושה מספיק כדי לספק הגנה ולמנוע את הרצח הבא.

היבה יזבק: אנחנו רואים את זה גם בתלונות של נשים נפגעות אלימות, וראינו את זה גם בצורה הכי מזעזעת ברצח של ופאא עבאהרה ובזלזול של השוטר בה כשהתקשרה לבקש עזרה.

היבה יזבק: זה מעיד גם על מנטליות של איזה אנשי משטרה.

היבה יזבק: כשמדיניות כושלת עולה בחיי אדם ובסבל כה רב, אין ברירה אלא לקרוא לילד בשמו: אנחנו מדברים על מדיניות מכוונת של התעלמות, אשר מכשירה בפועל את האלימות.

היבה יזבק: הממשלה הזאת משנה מדיניות בקצב מהיר יותר אפילו מאשר רובנו מספיקים להחליף מסכה: יום כן סגר לילי, יום כן סגר יומי; יום כן פותחים חנויות, יום סוגרים; יום כן הולכים לבית ספר, יום לא הולכים לבתי הספר.

היבה יזבק: אבל לתת פתרונות אמיתיים לציבור, ובמיוחד לחברה הערבית, שסובלת כפליים בעקבות המשבר – אין.

היבה יזבק: אין תשובות.

היבה יזבק: אבל במה כן יש לממשלה הזאת זמן להתעסק?

היבה יזבק: למשל במה שנקרא "הסכמי שלום", המופרכים ביותר שאי פעם נחתמו כאן, הסכמים אסטרטגיים עם מדינות שבחיים לא היו בקונפליקט איתנו.

היבה יזבק: ועוד מה?

היבה יזבק: הם באים וקוראים לזה "הסכמי שלום".

היבה יזבק: ועם רובן לא היו יחסים, בוא נגיד, של אויב עם המדינה; לא, דווקא היה ניהול ניהל יחסים ידועים וקיימים זה זמן רב, בזמן שהם מקבעים מדיניות של קיבוע הכיבוש והדיכוי של עם אחר – העיקר שלנתניהו יהיו הישגים מזויפים להראות לציבור, כי בכל הנוגע לטיפול בקורונה: אפס הישגים ואפס הצלחות.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אני עובר עכשיו להצעת האי-אמון הבאה, שכותרתה: כישלון הממשלה בניהול משבר הקורונה והרס הכלכלה הישראלית – הצעת האי-אמון של סיעת ישראל ביתנו.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת עודד פורר להציג את ההצעה.

יריב לוין: אם תרצה גם להתייחס לתשובה של השר אלקין על השאילתה שלך, אז גם זה אפשר.

עודד פורר: זה לבד הצעת אי-אמון.

יריב לוין: זהו, לזה לא יספיקו עשר דקות.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, שוב חוזר הניגון, ושוב אנחנו באים לכאן להביע את מה שהיה ברור מהרגע הראשון: לממשלה הזאת אין אמון.

עודד פורר: אתה יודע, בהשבעת הממשלה אמרתי שתעודת הפטירה של הממשלה נכתבה בהשבעתה, רק עוד לא שמו תאריך.

עודד פורר: כנראה שבקרוב גם נשים את התאריך.

יריב לוין: זה, אגב, תמיד נכון, בכל ממשלה.

עודד פורר: זה תמיד נכון, אבל בוא נגיד כך, אתה יודע, בדרך כלל מתחילים לכתוב את תעודת הפטירה הזאת לא ביום ההשבעה.

עודד פורר: כותבים אותה כבר לקראת הסיום.

עודד פורר: במקרה הזה היא כבר הייתה כתובה, זו בכלל לא הייתה שאלה.

עודד פורר: לממשלה הזאת אין אמון ציבורי, אין אמון של חברי הכנסת.

עודד פורר: הממשלה הזאת, אדוני היושב בראש, אפילו לא מאמינה לעצמה.

עודד פורר: במשבר הקורונה הגדול מדינת ישראל מתמודדת, נוסף למשבר, עם ממשלה שבה שר הביטחון לא מאמין לראש הממשלה שלא מאמין לשר החוץ, ויש לה שר אוצר שמאמין שהוא הורדוס.

עודד פורר: את המחיר ואת התשלום, אדוני, מגישה המדינה לאזרחיה.

עודד פורר: על הבלבול ואובדן העשתונות משלמים למדינה כל אוהביה.

עודד פורר: הם אובדי עצות, הם מסתכלים עליכם בעיניים כלות ושואלים, אדוני השר – שואלים החתנים וגם הכלות, שבמדינת ישראל אין להם חתונות: עד מתי?

עודד פורר: עד מתי תמשיכו להוליך את אזרחי ישראל בנתיב הבטוח לתהום?

עודד פורר: עד מתי תיקחו את כלכלת ישראל שבויה ברצון שלכם וברעב שלכם לכיסאות ולשלטון?

עודד פורר: השבוע, אדוני, התעמתי במליאה עם סגן שר האוצר, ומצאתי את עצמי עומד כאן על הדוכן ולא מצליח לזכור אם הוא סגן שר או סתם שר.

עודד פורר: כי כבר שבעה חודשים שהשרים מסתובבים במשחקי כיסאות, מחליפים סמכויות, מקשקשים שטויות, עוברים מאולפן לאולפן, מספרים לכולם שמה שהכי נחוץ למדינת ישראל עכשיו, מה שישראל לא יכולה בלעדיו, זה שמאן דהוא יישאר שר, או שהאיום לגבות מס על הוצאותיו הפרטיות של ראש הממשלה מייד יוסר.

עודד פורר: ואתם מגיעים לכאן בימי שני, שלישי ורביעי, עולים על הדוכן ומספרים לנו שהכול נפלא, ושהסיוע שניתן לעסקים ממש עוזר להם להמריא, אבל בחוץ העסק צולל, העצמאי נופל והבנק משתולל.

עודד פורר: ואז באים שוב לוועדת הכספים, ושוב שומעים את אותם התירוצים: איך בדיוק כעת שר האוצר ופקידיו, את החומר הם רק לומדים – היום, אדוני, היום הם מספרים לנו שהם רק לומדים.

עודד פורר: ובכלל מה רוצים העסקים?

עודד פורר: הם מהקורונה ממש נהנים.

עודד פורר: בסך הכול יש להם פריחה ושגשוג, והינה, אנחנו מחוץ למשבר.

עודד פורר: ואתה יודע מה הכי כיף, אדוני היושב-ראש?

עודד פורר: השמיים פתוחים, אבל הפכנו את מדינת ישראל גם ליבואנית של נשאים, כי אפילו את המינימום בעניין הזה בממשלה לא עושים.

עודד פורר: הרי מה הבעיה לבדוק את כל מי שחוזר?

עודד פורר: מה הבעיה לוודא שמי שנושא את הנגיף ויגיע לכאן מבחוץ – בבידוד יישאר?

עודד פורר: אבל כשהשרה עסוקה בכותרות, אז אין לה זמן לשטויות האלה של ליצור נתיב חזרה בנתב"ג שימנע או לפחות יצמצם את הכניסה של מי שלא נבדק, ויעודד את מי שחוזר לשמור גם על הבריאות של האחר.

עודד פורר: אבל כששר החינוך עסוק במלחמות ולא רואה את מה שכל עיני מורה ומורה רואות – שהקורונה, אדוני השר, היא לא רק משבר, היא גם הזדמנות, ואפשר דווקא עכשיו להפוך את מערכת החינוך לדגל של מצוינות ולהוביל מהפכה של חינוך למדע, מחשב וחוויה.

עודד פורר: אפשר לייצר גם ביקורים של תלמידים במוזיאונים והצגה, עם מפגשי תיאטרון שאולי היו מאפשרים לעוד ענף שקברתם לחזור קצת לחיים.

עודד פורר: אבל את כל זה, אדוני השר, לא תצליחו לעשות, כי אתם עסוקים רק בעצמכם.

עודד פורר: אתם עסוקים רק בענייניכם האישיים, בשרידות

עודד פורר: כם הפוליטית, בהישארות שלכם ובהיצמדות שלכם קרוב קרוב לכיסאות, ואת מצוקת האזרחים והאזרחיות אתם פשוט כבר לא מסוגלים לראות.

עודד פורר: אז אין בכם אמון.

עודד פורר: אין בכם אמון לא שלי, לא של חבריי ואולי, עצוב מכול, אדוני היושב-ראש ואדוני השר, אין בכם אמון אפילו לא של חבריכם.

עודד פורר: צו השעה הזאת הוא להעביר את הממשלה החולה הזאת מהארץ כדי שנוכל להבריא מחדש את כל מה שהדבקתם במחלת הבינוניות והרדידות שהממשלה הזאת מובילה כאן חודשים ארוכים.

עודד פורר: ואני חייב לומר לכם, עוד לא אבדה תקוותנו.

עודד פורר: האמונה הזאת בצדקת הדרך, עליה אנחנו נלחמים כבר תקופה ארוכה, כדי שמדינת ישראל תחזור לשפיות, לנורמליות, למציאות של חופש אמיתי, חופש של חיה ותן לחיות, שבה כל אזרח ואזרחית מקיימים את כל החובות ונהנים גם מכל הזכויות, משרתים בשירות צבאי או לאומי, משלמים את חלקם, לומדים לפחות את הבסיס ואז יכולים גם ליהנות כמו כולם.

עודד פורר: אני אומר לכם, חבריי, אנחנו עוד נגיע לזה, אבל השלב הראשון בדרך לשם, בדרך לחזון הזה, הוא שאתם תלכו הביתה, ויפה שעה אחת קודם.

עודד פורר: לכן אבקש מכל חברי הבית הזה לתמוך בהצעת האי-אמון שהגשנו, ובכך אולי להחזיר חלק מהאמון הציבורי שאתם איבדתם.

עודד פורר: תודה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת פורר.

יריב לוין: עד כאן הצגת הצעות האי-אמון, ומכאן אנחנו עוברים לתשובת השר אופיר אקוניס בשם הממשלה.

יריב לוין: בבקשה.

יבגני סובה: הקואליציה גם היום מחרימה את הצעות האי-אמון, את ההצבעות?

יריב לוין: חבר הכנסת סובה, למה להקדים את המאוחר?

יריב לוין: אם אנחנו עכשיו נגיד מה יהיה בסוף, מי יישאר לצפות בשידורים?

יבגני סובה: אין ספוילרים, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: חברות וחברי הכנסת, קודם כול, חג שמח לכל עם ישראל ולעם היהודי בתפוצות שחוגגים את חג החנוכה השבוע.

אופיר אקוניס: החלמה מהירה לחברנו חבר הכנסת דוד ביטן ולכל חולי הקורונה והמבודדים.

אופיר אקוניס: אדוני, לפני שאשיב, הבית הזה צריך לעמוד על כבודו.

אופיר אקוניס: סיעה אופוזיציונית ראשית בשם יש עתיד מגישה הצעת אי-אמון, הדוברת מדברת, לא בסוג של נימוס פרלמנטרי, בכלל לא בשפה פרלמנטרית, קוראת לראש הממשלה "ביבי" כאילו הוא חבר שלה מהסיירת, ונעלמים וכאיש אחד לא נמצאים פה.

אופיר אקוניס: עכשיו אני שואל את אותם המטיפים לדמוקרטיה ואת אותם המטיפים לסגנון דיבור ולפרלמנטריזם: איפה הם נמצאים?

אופיר אקוניס: וכך זה נראה, אדוני, כך נראית האופוזיציה.

אופיר אקוניס: יצלמו צלמי ערוץ הכנסת.

אופיר אקוניס: הינה, יצלמו.

אופיר אקוניס: שים לב, הינה הם, ספסלי סיעות האופוזיציה, המגישות שבוע אחר שבוע – – –

אלכס קושניר: למה, בקואליציה כולם פה, אדוני השר?

אלכס קושניר: כל הקואליציה פה.

אלכס קושניר: ואללה, אולם מלא.

אופיר אקוניס: הקואליציה לא הגישה אי-אמון.

אופיר אקוניס: הקואליציה לא הגישה אי-אמון, ידידי.

עודד פורר: אבל תציין מי כן פה.

אלכס קושניר: תציין מי פה – חברי ישראל ביתנו – – –

אופיר אקוניס: ולכן הינה הם, הינה ספסליה של סיעת יש עתיד.

אופיר אקוניס: זו חרפה פרלמנטרית, וכך הם נראים גם בעיני הציבור.

יבגני סובה: תציין שישראל ביתנו פה.

יבגני סובה: אדוני השר, תפרגן לנו.

עודד פורר: תציין את ספסלי ישראל ביתנו.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, ישראל ביתנו – אני מתקשה להבין: הם פעם בימין שונא ערבים, פעם הם אוהבי ערבים, פעם הם הולכים עם הרשימה המשותפת, פעם הם מסיתים נגד החרדים.

אופיר אקוניס: תחליטו מה אתם רוצים.

אופיר אקוניס: תבקשו מיושב-ראש המפלגה – מה הוא רוצה, האיש הזה?

סמי אבו שחאדה: יא זלמה, במה אתה גאה?

סמי אבו שחאדה: במה אתה גאה? שר בממשלה.

סמי אבו שחאדה: שר בממשלה.

סמי אבו שחאדה: במה אתה גאה?

סמי אבו שחאדה: בהם, שהם שונאי ערבים?

סמי אבו שחאדה: בזה אתה מתגאה על הבמה בכנסת?

סמי אבו שחאדה: איפה אתם חיים?

סמי אבו שחאדה: אקוניס, איפה אתה חי?

קריאות: – – –

אופיר אקוניס: מה הוא רוצה?

אופיר אקוניס: מה הוא רוצה?

אופיר אקוניס: מה היהודי הזה רוצה?

עודד פורר: הוא רוצה שלא – – –

סמי אבו שחאדה: שונא ערבים – – –

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אבו שחאדה, תקשיב לי, חבר הכנסת אבו שחאדה.

אופיר אקוניס: אני אשיב לך, אני רוצה להשיב לך.

אופיר אקוניס: תפסיק לצווח – אני אשיב לך – – –

סמי אבו שחאדה: תשים לב מה אתה אומר.

סמי אבו שחאדה: אנשים רואים אותך בטלוויזיה, חושבים שאתה אומר דברים חכמים.

סמי אבו שחאדה: שים לב.

אופיר אקוניס: אם לא תצעק אני אשיב לך.

אופיר אקוניס: יושב-ראש ישראל ביתנו קיים קמפיינים שלמים על שנאת ערבים – לא אני, לא יושב-ראש הכנסת – קמפיין – – –

סמי אבו שחאדה: ואלכ, אתה בליכוד, אתה בליכוד, אקוניס.

סמי אבו שחאדה: אל תתקוף אותם בזה, אתה בליכוד – – –

אלכס קושניר: לא, לא נכון – – –

יבגני סובה: זה לא נכון – – –

אופיר אקוניס: אל תגידו לי "לא נכון".

אופיר אקוניס: אה, חוזרים בהם.

אופיר אקוניס: מפחדים.

אופיר אקוניס: מפחדים.

עודד פורר: בלי נאמנות אין אזרחות.

עודד פורר: מה שהיה נכון אז נכון היום – בלי נאמנות אין אזרחות – – –

אופיר אקוניס: קמפיינים שלמים רק – – –

יבגני סובה: אני לא זוכר מי נפגש עם מנסור עבאס – – –

אופיר אקוניס: אולי תהיו בשקט?

אופיר אקוניס: אני אשיב לכם.

אופיר אקוניס: "רק ליברמן מבין ערבים".

אופיר אקוניס: "רק ליברמן מבין ערבים".

אופיר אקוניס: אתה רוצה – – –

אלכס קושניר: דברי הסתה – – –

סמי אבו שחאדה: תשמע מה אמרתם, תשמע.

סמי אבו שחאדה: אתה צודק שצריך להתבייש.

סמי אבו שחאדה: אקוניס, אתה צודק שצריך להתבייש.

סמי אבו שחאדה: גזענים צריכים להתבייש, גם אתם וגם הם.

סמי אבו שחאדה: זה טוב, מה שאתה אומר עכשיו.

סמי אבו שחאדה: גזענים צריכים להתבייש.

סמי אבו שחאדה: זה טוב.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אבו שחאדה, אני משקף את המציאות.

אופיר אקוניס: אני משקף את המציאות.

היבה יזבק: אתה מתחרה על מי שונא ערבים יותר?

היבה יזבק: על זה אתה מתחרה?

אופיר אקוניס: לא, לא רק שרק הוא מבין ערבית, אדוני היושב-ראש – – –

היבה יזבק: איזו תחרות מוסרית.

היבה יזבק: איזו תחרות מוסרית.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת יזבק, אני לא יודע איפה את מתגוררת, אבל חבר הכנסת ליברמן, מרוב חיבתו לערבים אזרחי ישראל הציע להחזיר את המשולש כולו, הקטן והגדול, להעביר אותו למדינה הפלסטינית, אז בואו, בואו – – –

סמי אבו שחאדה: ראש הממשלה שם את זה בתוכנית.

סמי אבו שחאדה: אתם קידמתם את זה בתוכנית, אקוניס.

סמי אבו שחאדה: הוא הגה את זה – אתם ביצעתם.

סמי אבו שחאדה: כלי שרת הייתם.

סמי אבו שחאדה: יא זלמה, תתבייש.

סמי אבו שחאדה: לפחות בדברים.

אלכס קושניר: בתוכנית שאתה תמכת בה – – –

היבה יזבק: אל תתחרו איתם.

היבה יזבק: איזו תחרות.

סמי אבו שחאדה: קצת בושה.

סמי אבו שחאדה: קצת בושה.

יבגני סובה: תגיד, אדוני השר, נתניהו הצביע בעד ההתנתקות או לא?

יבגני סובה: אדוני השר, נתניהו הצביע בעד ההתנתקות או לא?

אופיר אקוניס: אני אגיד לך, חבר הכנסת אבו שחאדה.

אופיר אקוניס: אני אגיד לך.

יבגני סובה: אדוני השר, נתניהו הצביע בעד ההתנתקות או לא?

אופיר אקוניס: אני אשיב לך, חבר הכנסת אבו שחאדה.

אופיר אקוניס: אין סכנה שהליכוד, המפלגה שממנה אני בא – –

אלי אבידר: מאיפה אתה בא באמת?

אלי אבידר: מאיזו מפלגה אתה בא?

אופיר אקוניס: – – תציע להעביר כל חבל ארץ, אפילו גרגיר אדמה, למדינה הפלסטינית שלעולם לא תקום.

אופיר אקוניס: אם ישראל ביתנו רוצה לעשות זאת – שתעשה את זה.

סמי אבו שחאדה: קודם כול, היא תקום, ראס בן ענכ.

היבה יזבק: לא אתה מחליט.

היבה יזבק: לא אתה מחליט.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, קשה, קשה לכם.

סמי אבו שחאדה: אבל זה לא העניין.

סמי אבו שחאדה: אני אומר שאתם קידמתם, או שאתם לא יודעים מה אתם מקדמים.

סמי אבו שחאדה: אקוניס, יכול להיות שלא קראת על מה הצבעת.

סמי אבו שחאדה: זה בסדר.

היבה יזבק: נראה לך שאתה מחליט.

היבה יזבק: נראה לך.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, האופוזיציה – – –

אלי אבידר: אלכס, בוא ניתן לו לדבר, הוא ממש נכס לישראל ביתנו, רק שידבר.

אופיר אקוניס: האופוזיציה לא מצליחה – ואנחנו רואים זאת בהצעות החוזרות ונשנות, בהצעות האי-אמון – –

אלי אבידר: הפכתם מיעוט בימין, השר.

אופיר אקוניס: – – לא מצליחה לראות דבר, דבר אחד, מלבד הפצת השנאה, הארס והשקרים שלה.

אופיר אקוניס: זה טוב אולי לאולפני הטלוויזיה, שברובם אתם זוכים לראיונות מלטפים ומתחנפים רק כדי שיגידו "רק לא ביבי".

אופיר אקוניס: זהו.

אופיר אקוניס: לזה אתם מוזמנים לאולפני הטלוויזיה.

אופיר אקוניס: חלק מהמראיינים כמובן דוחפים אתכם להגיד את זה – – –

יבגני סובה: אני רואה שיש פה – – –

אופיר אקוניס: וכך מתחלקת האופוזיציה – – –

יבגני סובה: זו לא ישראל ביתנו – – –

אופיר אקוניס: וכך רואה האופוזיציה, וכך רואה האופוזיציה, חבר הכנסת סובה, את כל החיים כולם, את כל המציאות כולה.

אופיר אקוניס: זוהי המציאות – "רק לא ביבי".

אלי אבידר: תחזור להיבחר במחוז תל אביב, אולי תנצח את – – – שוב.

יבגני סובה: לפחות תהיה עקבי, אופיר, תהיה עקבי בגישה שלך.

יבגני סובה: כל מי שנגדכם הוא בוגד מדינה.

יבגני סובה: באמת.

אופיר אקוניס: מסיתים ומתעלמים, מתעלמים מן המציאות, מתעלמים מן המציאות – – –

יבגני סובה: מספיק להגיד משהו – הוא כבר בוגד במדינה.

אופיר אקוניס: אגב, אף אחד, אף אדם שעלה לכאן – לא רק השבוע, גם בשבוע שעבר וגם לפני שבועיים, אדוני היושב-ראש – אדם אחד לא אמר את האמת – שישראל היא בין המדינות הראשונות שהגיעו אליה החיסונים, היא בין המדינות הראשונות שתתחלנה כבר בשבוע הבא את מבצע החיסונים, ובעזרת השם, אדוני, נגיע בעזרתו ובעזרת הצוותים הרפואיים, שיחוסנו הראשונים, ל-60,000 מחוסנים ביום – – –

יבגני סובה: מברכים על כך.

יבגני סובה: הינה, אני אומר לכם, מברכים על כך.

יבגני סובה: למה אתם חוסמים ל-30 שנה את הפרוטוקולים?

יבגני סובה: קח את הברכה שלנו.

יבגני סובה: למה אתם חוסמים ל-30 שנה את הפרוטוקולים?

יבגני סובה: למה אתה לא אומר כמה זה עולה לנו וכמה שילמנו על החיסון הזה בשביל להיות ראשונים?

יבגני סובה: פי שלושה ופי ארבעה.

יבגני סובה: תגיד את האמת.

אופיר אקוניס: נו, תראה.

אופיר אקוניס: נו, זו הרמה.

אופיר אקוניס: הינה הרמה של האופוזיציה.

אופיר אקוניס: בושה.

אופיר אקוניס: תגיד, אתה לא מתבייש?

יבגני סובה: למה בושה?

יבגני סובה: אני מברך על החיסון, אני מברך על החיסון – – –

אופיר אקוניס: אתה לא מתבייש?

אופיר אקוניס: אתה לא מתבייש?

אופיר אקוניס: תתבייש לך – – –

יבגני סובה: למה להתבייש – – –

אופיר אקוניס: אומר חבר כנסת מהאופוזיציה: ישראל מביאה חיסון – – –

יבגני סובה: למה אתם חוסמים ל-30 שנה את הפרוטוקולים?

אופיר אקוניס: אני מציע לך לחזור בך.

יבגני סובה: למה?

יבגני סובה: תסביר לי למה.

יבגני סובה: אני יודע שזה חשוב.

אופיר אקוניס: אני מציע לך בידידות, בידידות וברעות פרלמנטרית, לחזור בך, כדי שמפלגה לא יריבה תשתמש בטיעון האווילי שלך במערכת הבחירות – – –

יבגני סובה: אני יודע שאני מברך על החיסון.

יבגני סובה: אני שואל אותך למה אתה חוסם ל-30 שנה את הפרוטוקולים של הממשלה.

אופיר אקוניס: אה, את זה לא אמרת, שאתה מברך על החיסון.

אופיר אקוניס: לא, לא, "רק לא ביבי", "רק לא ביבי", תגידו.

אופיר אקוניס: תגידו.

יבגני סובה: למה אתה חוסם מהציבור ל-30 שנה את הפרוטוקולים?

אופיר אקוניס: סיסמה, סיסמה, סיסמה.

יבגני סובה: למה סיסמה?

יבגני סובה: זו עובדה.

אופיר אקוניס: סיסמה.

יבגני סובה: למה סיסמה?

יבגני סובה: זו עובדה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש – – –

יבגני סובה: מה סיסמה בזה, אדוני השר?

יבגני סובה: מה סיסמה בזה?

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, לא שלא היו קשיים – – –

אלי אבידר: תגיד דבר אחד שעשית במשרד שלך.

אלי אבידר: דבר אחד.

אופיר אקוניס: לא שלא היו קשיים, אדוני היושב-ראש – – –

אלי אבידר: תגיד דבר אחד שעשית.

אופיר אקוניס: לא שלא היו קשיים ולא שלא היו החלטות שניתן היה לקבל אחרת, אני אומר לך, חבר הכנסת סובה.

אופיר אקוניס: ביחס למספרים – – –

יבגני סובה: לא את זה אמרתי.

יבגני סובה: שאלתי אותך מדוע אתה חוסם ל-30 שנה מעיני הציבור, זו השאלה.

יבגני סובה: לא אמרתי משהו אחר.

יבגני סובה: אל תכניס דברים לפי.

אופיר אקוניס: ידידי, הפרוטוקול שמע את מה שאתה אמרת, ואני מציע לך לחזור בך.

אופיר אקוניס: ובכן, ביחס למספרים – – –

יבגני סובה: סליחה, מה אמרתי שאני צריך לחזור בי?

אופיר אקוניס: ביחס למספרים, ישראל, ברוך השם, ברוך השם – – –

אופיר אקוניס: למה אני צריך לחזור בי ממה שאמרתי?

אופיר אקוניס: אתה חוסם מידע מהציבור – – –

אופיר אקוניס: טוב, בסדר, שמענו.

אופיר אקוניס: הבנו אותך.

אופיר אקוניס: תתקדם, חבר הכנסת סובה.

אופיר אקוניס: תתקדם.

אופיר אקוניס: מיצינו את הדבר – מתקדמים.

אופיר אקוניס: ביחס למספרים – – –

יבגני סובה: לא, תחזור, לא הבנתי.

אופיר אקוניס: אז תקרא בפרוטוקול.

אלכס קושניר: איך אפשר לקרוא בפרוטוקול?

אלכס קושניר: הוא נחסם לעוד 30 שנה.

אופיר אקוניס: ביחס למספרים, ישראל, עם כל הצער – והצער הוא גדול מאוד, על כל איש ואישה, יהודי ושאינו יהודי, נוצרי, מוסלמי, יהודי, דרוזי, צ'רקסי – כל אדם כזה שנפטר, אדוני היושב-ראש, מאז חודש מרץ, מאז הקורונה הגיעה בעוצמה לישראל, הוא עולם ומלואו.

אופיר אקוניס: ועדיין, אם תפקחו את העיניים ותשתחררו מהסיסמה – שאגב, איננה משכנעת רבים, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: "רק לא ביבי", זו הסיסמה.

אופיר אקוניס: אין שום דבר בעולם חוץ מנתניהו ולא נתניהו.

יבגני סובה: – – –

אופיר אקוניס: אבל בגרמניה, שאינני מרבה להשתמש בה, קורים דברים מזעזעים בימים אלה, כולל סגר מלא בחג המולד המתקרב, את איטליה ראינו, את בריטניה ראינו, ובארצות הברית, ידידתנו הטובה, גם כן ראינו.

אופיר אקוניס: אבל באופוזיציה – "רק לא ביבי".

אלי אבידר: כי ביבי כישלון.

אופיר אקוניס: אגב, אדוני, לחברת הכנסת ברביבאי שפה פרלמנטרית לא תזיק.

אופיר אקוניס: היא אמרה פעם אחר פעם אחר פעם.

אופיר אקוניס: ראש הממשלה בנימין נתניהו – תתרגלו, גם לשנים הבאות, גם לשנים הבאות.

אופיר אקוניס: עכשיו אני רוצה להתייחס לדבריה של חברת הכנסת יזבק.

אופיר אקוניס: נכון, חברת הכנסת יזבק, את בהחלט מדייקת, לצערי אני אומר, ובאמת אני אומר את זה בצער, גם משום שאני אומר בצער שאת מדייקת אבל גם בגלל שהעובדות היו נכונות: עלייה גדולה בתחלואה במגזר הערבי, בעיקר בחודש האחרון, דבר שכמובן הביא לעליית ה-R, אם כי הוא יורד לשמחתי בימים האחרונים, ברוך השם, כפי שאמרתי בישיבת הממשלה, ובניגוד לכל עמדות המומחים שאמרו, אדוני היושב-ראש – גם זה דבר – שה-R יכול רק לעלות.

אופיר אקוניס: אני אמרתי: לא נכון, הוא יכול גם לרדת, וברוך השם, הוא יורד.

יעקב מרגי: הוא יכול גם להוליד עכבר.

אופיר אקוניס: זה נכון.

אופיר אקוניס: הוא יכול הרבה דברים.

אופיר אקוניס: הוא יכול לעלות ויכול גם לרדת.

אופיר אקוניס: בכל מקרה, חברת הכנסת יזבק, בואי נאמר כך: למרות כל ניסיונות ההסברה והשכנוע – ואני יודע שגם בסיעתך היו חברות וחברי כנסת שדיברו עם הציבור הערבי – לצערי, אני באמת אומר את זה בצער, החתונות ההמוניות, הבוז לכללים וההתרסה הנוראה במגזר הערבי בחודש האחרון הביאו לתחלואה הנוראה.

אופיר אקוניס: אני יודע שאני לא פוליטיקלי קורקט.

אופיר אקוניס: הינה אני שם – לפרוטוקול: שמתי בצד את הפוליטיקלי קורקט, ואני אומר לך, גברתי – – –

היבה יזבק: אתה מטיל את האחריות על החברה.

היבה יזבק: תגיד לי, כמה הממשלה השקיעה בהסברה?

היבה יזבק: כמה הממשלה השקיעה בהסברה?

היבה יזבק: תגיד, כמה?

אופיר אקוניס: זאת שאלה.

אופיר אקוניס: את באמת רוצה?

אופיר אקוניס: הממשלה השקיעה במאמצי הסברה במגזר הערבי, בדרייב אין שנבנו – ואת יודעת את זה – בסיורים של הפרויקטורים – לא נעים לי מהסיעות החרדיות, אבל בימי – – –

היבה יזבק: אני אגיד לך מה אני יודעת.

היבה יזבק: אני יודעת – – –

אופיר אקוניס: תקשיבי, אני עונה לך.

אופיר אקוניס: שאלת – אני עונה.

היבה יזבק: אני יודעת שהתחלתם את הבדיקות באיחור רב.

אופיר אקוניס: שאלת – אני עונה: ממש לא נכון.

היבה יזבק: אני יודעת שלא הושקע בפרסום של משרד הבריאות.

היבה יזבק: אני יודעת שאין הסברה כראוי.

היבה יזבק: זה מה שאני יודעת.

אופיר אקוניס: טוב, גברתי, אז אני אומר לך – – –

היבה יזבק: זה המצב הנתון.

היבה יזבק: להטיל את האחריות על החברה זה לא מקובל.

היבה יזבק: זו אחריות הממשלה והמדינה.

אופיר אקוניס: אז אני אומר לך – קודם כול אני לא הטלתי אחריות על החברה.

אופיר אקוניס: האחריות היא שלנו.

אופיר אקוניס: האחריות היא גם לא שלכם, כי אתם אופוזיציה.

אופיר אקוניס: האחריות היא של הממשלה, של העומד בראשה, של שר הבריאות, של השר לשיתוף פעולה אזורי ושל שרת התיירות, כי יש אחריות קולקטיבית.

אופיר אקוניס: אלה מושגים, אדוני היושב-ראש, שנעלמו בלהט השיח של "רק ביבי", "רק לא ביבי" – שיח נבוב, עלוב, לא משכנע.

אופיר אקוניס: בזמבורות לא מחליפים ממשלה.

היבה יזבק: מה שאתה אומר זה השיח העלוב – זה שאתה מחזיר את האחריות אל הציבור.

היבה יזבק: זה השיח העלוב.

אופיר אקוניס: גם כל המפגינים, המאורגנים ברובם: בזמבורות לא מחליפים ממשלה.

יבגני סובה: אם התחלואה אצלם, למה אתה סוגר מכון כושר בראשון או בקריית שמונה או בבאר שבע?

יבגני סובה: בוא תסגור את המגזר.

אופיר אקוניס: אני רואה שחזרת.

אופיר אקוניס: אני רואה שחבר הכנסת סובה חזר לבסיס, ליסודות.

אופיר אקוניס: חזרת ליסודות של סיעת ישראל ביתנו, של שנאת ערבים.

אופיר אקוניס: כן, חזרתם.

יבגני סובה: – – –

היבה יזבק: – – – למה 33 יישובים אדומים מתוך 35?

היבה יזבק: למה?

אופיר אקוניס: לא הלך לכם, לאביגדור ליברמן, עם שנאת ערבים – עבר לשנאת חרדים.

אופיר אקוניס: תמצאו משהו אחר, תמצאו אג'נדה חדשה.

אופיר אקוניס: תמצאו אג'נדה חדשה, לא הולך לכם.

היבה יזבק: – – – למה?

יבגני סובה: – – – ההיגיון בדבריך, אדוני השר.

יבגני סובה: אם אתה מאשים אותם בכך שסגרת מדינה שלמה?

אופיר אקוניס: לכן אני אומר לך, חברת הכנסת יזבק, אני אומר לך: האוכלוסייה לא הואשמה, והאחריות היא עלינו, אבל אם אוכלוסייה רוצה – אגב, אני מדבר על כל האוכלוסיות, גם על החילונית, גם על החרדית, גם על המסורתית, וכן, גם על הערבית.

אופיר אקוניס: לא יכול להיות שנוכל לדבר על כל אוכלוסייה – –

היבה יזבק: זה מקרי שרמת התחלואה כל כך גבוהה בחברה הערבית או שזו מדיניות?

היבה יזבק: אין מקריות.

אופיר אקוניס: – – אבל בשם הפוליטיקלי קורקט לא לדבר על החברה הערבית.

אופיר אקוניס: החברה הערבית, לצערי, עם החתונות, שבהתרסה עלו לרשתות החברתיות, לצערי, לצערי – – –

היבה יזבק: ומה עם התפקיד שלכם – למנוע חתונות?

היבה יזבק: איפה הייתם?

יריב לוין: חברת הכנסת יזבק – – –

היבה יזבק: איפה הייתם?

יריב לוין: חברת הכנסת יזבק, זה לא דו-שיח.

יריב לוין: נתתי לך להעיר ולהעיר ולשאול – – –

היבה יזבק: אבל הוא אומר דברים שלא יודעים אם הוא מתכוון – – – הוא מאשים את החברה.

היבה יזבק: איפה הייתה הממשלה?

יריב לוין: חברת הכנסת יזבק, לי יש בשבילך הצעה מדהימה.

יריב לוין: ניתן לו לומר את דברו, ואז, אם תרצי לשאול, אני אאפשר לך.

יריב לוין: תשאלי אותו והוא יענה לך ונוכל לשמוע אחד את השני, ולא נצעק ככה.

אופיר אקוניס: עכשיו – אדוני, זו לא מסיבת עיתונאים.

אופיר אקוניס: אני לא נוהג לכנס מסיבות עיתונאים.

אופיר אקוניס: בכלל אני אגיד לך, לנוכח מצבה של העיתונות בישראל – – –

יריב לוין: השר אקוניס, אני בתחושה שאתה דווקא מתמודד עם זה לא רע, אז אפשר, אם מישהו ירצה, לצעוק איזו שאלה.

יבגני סובה: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת סובה, אם אני אסביר: זה ההבדל – – –

היבה יזבק: כבוד היושב-ראש, כנראה שחבר הכנסת אקוניס שכח שבחודש האחרון לא היו חתונות אפילו, אז על מה הוא מדבר?

יריב לוין: חברת הכנסת יזבק, אבל לפני רגע הגענו לסיכום, וכבר הוא לא מתקיים.

היבה יזבק: זה לא מדויק.

היבה יזבק: שיכבד את האינטליגנציה שלנו גם.

היבה יזבק: לא היו חתונות בחודש האחרון.

היבה יזבק: על מה אתה מדבר?

יריב לוין: חבר הכנסת סובה, אני אסביר: יש הבדל בין מליאת הכנסת לבין ישיבות סיעה של סיעות מסוימות בכנסת; אני לא יודע איזה, כמובן, אבל אני שמעתי שיש סיעות שבהן חייבים להגיד דברים, חייבים להשיב.

יריב לוין: במליאה השר יכול לשמוע את השאלות אבל הוא משיב מה שהוא רוצה, איך שהוא רוצה, על פי מיטב שיפוטו והבנתו.

יבגני סובה: אני יכול לשתף מישיבות הסיעה שלנו.

יריב לוין: לא דיברתי, אתה רואה?

יריב לוין: אני לא זוכר שהזכרתי את הסיעה שלכם.

יבגני סובה: – – – לשתף אותך – – –

יריב לוין: חבר הכנסת סובה, אם הובנתי לא נכון, אני לא התכוונתי בכלל לסיעה שלכם.

יריב לוין: לא זוכר שהזכרתי אותה ולו ברמז.

אלי אבידר: אנחנו מבקשים שהשר דודי אמסלם יבוא לענות.

אופיר אקוניס: אני הייתי שמח, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: השר אקוניס, הצלחה כזאת, שחבר הכנסת אבידר כבר מתגעגע לשר אמסלם.

יריב לוין: יפה מאוד.

אופיר אקוניס: אני הייתי שמח, גם אני מתגעגע אליו.

אופיר אקוניס: קודם כול, גם אני מתגעגע אליו, ואני מאחל לו בריאות טובה.

אופיר אקוניס: כשיצא מהבידוד הוא יחזור, ברוך השם.

אופיר אקוניס: בריאות טובה.

יריב לוין: יפה מאוד.

יריב לוין: הוא בריא והכול בסדר.

אופיר אקוניס: ברוך השם, בריאות טובה.

אופיר אקוניס: עכשיו, שמעתי גם את דבריה של חברת הכנסת יזבק בהתייחס למצב המדיני.

אופיר אקוניס: אני אגיד לך, כל התפיסה שלכם, ובמידה רבה גם של השמאל הישראלי, כולה, מראשיתה ועד סופה, קרסה אל מול סלעי המציאות.

אופיר אקוניס: אתם אמרתם 20 שנה – או יותר, אדוני היושב-ראש, 25 כבר, עוד מעט 30 אפילו – – –

סמי אבו שחאדה: אדוני השר, מה זה – – –

יריב לוין: חבר הכנסת אבו שחאדה, אי-אפשר ככה, באמת.

סמי אבו שחאדה: רק כדי להבין אותו, שנבין – – –

יריב לוין: חבר הכנסת אבו שחאדה.

יריב לוין: זה לא דו-שיח.

יריב לוין: באמת, תכבדו את הדובר, די כבר.

יריב לוין: מותר לו לומר את מה שהוא חושב, גם אם אתה לא מסכים איתו.

סמי אבו שחאדה: אני לא – – –

יריב לוין: לא ראיתי שהוא הפריע לחברת הכנסת יזבק, שאמרה פה דברים לא פשוטים.

סמי אבו שחאדה: בכלל לא עניין של הסכמה.

סמי אבו שחאדה: רק שנבין.

יריב לוין: אז תן לו לסיים.

יריב לוין: אולי אם הוא יסיים אז גם אפשר יהיה להבין מה הוא אומר.

יריב לוין: נחכה בסבלנות.

אופיר אקוניס: במשך 30 שנה, אדוני היושב-ראש, כמעט 30 שנה – יותר, אבל בוודאי ב-30 השנים האחרונות, חברת הכנסת יזבק – התפיסה של השמאל, בתמיכת הסיעה הערבית, שעוד לא הייתה אז הרשימה המשותפת אלא רסיסי מפלגות, אמרה את הדבר הבא; אגב, גם ראשי ממשלות גדולים, דגולים, גאונים, שהציבור הקיא אותם במהירות – אהוד ברק ואהוד אולמרט – אמרו את הדברים: אם לא תהיה התקדמות עם הפלסטינים לא תבוא מרוקו, לא יבוא איחוד האמירויות, לא תבוא בחריין, לא יבואו מדינות נוספות שנשמע עליהן, אדוני היושב-ראש, בשבועות הקרובים.

אופיר אקוניס: הכול התהפך.

אופיר אקוניס: בא איחוד האמירויות, באה בחריין, באה מרוקו; יבואו עוד מדינות.

אלי אבידר: מתי הוא נוסע לבחריין?

אופיר אקוניס: לכן כל התפיסה הזאת, שמתאימה לשנות התשעים של המאה הקודמת – קודם תיסוג – – –

היבה יזבק: אין מה להתגאות בזה.

אופיר אקוניס: יש מה להתגאות.

אופיר אקוניס: בושה.

אופיר אקוניס: בושה וחרפה.

היבה יזבק: אין מה להתגאות.

היבה יזבק: אין מה להתגאות.

היבה יזבק: כל עוד עם מדכא עם אחר, אין מה להתגאות בזה.

אופיר אקוניס: את היית הראשונה שצריכה להוציא הודעת תמיכה בהסכם השלום.

היבה יזבק: אין מה להתגאות בזה.

היבה יזבק: במה אתה מתגאה?

יריב לוין: חברת הכנסת יזבק, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יריב לוין: מה את רוצה שאני אעשה?

יריב לוין: תני לו לדבר, מספיק כבר עם זה.

אופיר אקוניס: ככה זה נראה.

אופיר אקוניס: במקום להיות הראשונים להודיע הודעות תמיכה ושמחה על הסכם שלום אחד, באוגוסט, עם איחוד האמירויות, אחר כך בספטמבר הודיעו על בחריין ולאחר מכן, השבוע, הודיעו על מרוקו – דממה.

אופיר אקוניס: דממה.

אופיר אקוניס: הגה לא נשמע.

אופיר אקוניס: איפה ארגוני השלום?

אופיר אקוניס: איפה סיעות האופוזיציה?

אופיר אקוניס: מחנה השלום.

אופיר אקוניס: כן, מרוקו, איחוד האמירויות, בחריין, וזו רק ההתחלה, מכיוון שתהיינה עוד.

אופיר אקוניס: עכשיו אני אומר, אדוני היושב-ראש, עכשיו אני אומר – ובכך אסיים – – –

יבגני סובה: בירכנו על ההסכמים – – – אדוני השר, מה זה קשור?

יבגני סובה: מה אתה מקשר בין שני הדברים – – – זה לא אומר שאתם מנהלים מערכת בחירות?

אופיר אקוניס: אני מציע לך, חבר הכנסת סובה – – –

יבגני סובה: זאת הביקורת שלנו כלפיכם, זה לא קשור להסכמים.

יבגני סובה: בירכנו על ההסכמים, הצבענו בעד ההסכמים – – – אדוני השר.

אופיר אקוניס: אני מודה ומתוודה, חבר הכנסת סובה – – –

יריב לוין: חבר הכנסת סובה, אני אתרגם לך את ראש האופוזיציה.

יריב לוין: הוא כנראה צריך להגיע לאיזה מקום, הוא צריך לנאום, הוא לא יוכל לנאום לפני שהשר יסיים, ואתה מעכב אותו.

קריאה: גם כשנולדה לו ילדה לפני שלושה ימים, יש לו כל כך הרבה אנרגיה.

יריב לוין: בשעה טובה, בשעה טובה, בשעה טובה.

אופיר אקוניס: קודם כול ברכות.

אופיר אקוניס: לא ידענו, לא ידענו.

אופיר אקוניס: קודם כול ברכות, חבר הכנסת סובה, לך, לרעייתך, לכל המשפחה, על הולדת הבת.

אופיר אקוניס: זה דבר משמח לחג החנוכה, זה יפה.

יריב לוין: בהחלט.

יבגני סובה: יהיה לי מה לגזור מהשידור של ערוץ הכנסת ולהעביר למשפחה.

אופיר אקוניס: לא, אני מברך אותך.

יריב לוין: בהחלט.

אופיר אקוניס: להבדיל אלפי הבדלות, איחלנו מכאן, מהדוכן הזה – מעל כל הפוליטיקה יש בני אדם, מעל כל הפוליטיקה יש אנשים, מעל כל הפוליטיקה יש גם שיח תרבותי; לא יזיק לבית הזה, למרות שהוא נעלם ממנו, חבר הכנסת סובה, והוא הולך ומידרדר, גם פה, גם ברחובות, גם בתקשורת.

אופיר אקוניס: זה דבר נורא.

אופיר אקוניס: זה הדבר העיקרי שהכנסת הזאת הייתה צריכה לעשות, ולדאבון הלב היא לא עושה.

אופיר אקוניס: פגו מן העולם הוויכוחים האידיאולוגיים.

אופיר אקוניס: אין ויכוח מדיני, אין ויכוח כלכלי, אין ויכוח איך החברה נראית, יש רק ויכוח: נתניהו או לא נתניהו.

אופיר אקוניס: בכך מתמצה עולם הדימויים של השיח הציבורי הישראלי, וזה, אדוני, מדאיג מאוד, מדאיג מאוד – גם הרמה, גם הבוטות וגם האלימות.

אופיר אקוניס: וככל שתוכנית הטלוויזיה היא בוטה יותר, אלימה יותר והמגישים בה מקללים יותר את ראש הממשלה, כך היא – אני לא רוצה להגיד נצפית יותר, אבל בוודאי יוצרת עניין, או בטלוויזיה או ברשתות החברתיות.

אופיר אקוניס: ולאן הגענו במקום הזה שהיה בו כל כך הרבה שיח עקרוני, יסודי ואידיאולוגי?

אופיר אקוניס: ובכן, חברת הכנסת יזבק, לסיום, כפי שאמרתי, הבעיה העיקרית של השמאל בישראל איננה מי ינהיג אותו – זה לא איזנקוט או חולדאי או יאיר לפיד או בני גנץ או גבי אשכנזי.

סמי אבו שחאדה: סער, סער.

סמי אבו שחאדה: גדעון סער – – –

אופיר אקוניס: הבעיה איננה מי ינהיג, הבעיה היא אובדן הדרך.

אופיר אקוניס: איבדתם את הדרך.

אופיר אקוניס: אין לכם דרך, אין לכם תפיסות עולם, אין לכם מה להציע לציבור חוץ מ"רק לא נתניהו" או "רק לא ביבי", כמו שאמרה חברת הכנסת ברביבאי.

קריאה: לכם יש.

אופיר אקוניס: לכן איבדתם את הציבור.

אופיר אקוניס: לכן תפסידו גם בבחירות הבאות.

אופיר אקוניס: תודה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: תודה רבה.

אלי אבידר: בהצלחה בפריימריז.

אופיר אקוניס: סליחה, רק שנייה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אבידר, שהפסיד בפריימריז, לא צלח את הפריימריז בליכוד – לא צלחת את הפריימריז בליכוד וברחת כי הפסדת וקיבלת שריון, אז אל תטיף לנו על פריימריז.

אופיר אקוניס: תודה, אדוני.

אלי אבידר: תקשיב, אני לא מוכשר כמוך בגאווה.

אופיר אקוניס: נכון, אתה צודק.

אופיר אקוניס: אתה באמת לא מוכשר.

אלי אבידר: אני רק ממליץ לך לחזור – – – בתל אביב.

אלי אבידר: אתה לא מגיע לעשרים הראשונים גם אם – – – עוד 40 כאלה – – –

אופיר אקוניס: קיבלת שריון, אז אל תטיף מוסר.

אלי אבידר: – – –

אופיר אקוניס: – – – כל החברים שלך יודעים את זה.

יריב לוין: חבר הכנסת אבידר, אני אעיר את עיניך בעוד דבר: במפלגה דמוקרטית לא אתה ולא אני יודעים מראש מי יגיע ב-20 הראשונים.

יריב לוין: הבוחרים קובעים, ובדרך כלל הם גם יודעים טוב מאוד מה הם עושים.

אלי אבידר: אנחנו רק יכולים להעריך, אדוני.

יריב לוין: רבותיי, אנחנו סיכמנו את הפרק הזה, ואנחנו עוברים מכאן לדיון הסיעתי.

יריב לוין: ראש וראשון לדוברים, מטעם סיעת יש עתיד-תל"ם – ראש האופוזיציה חבר הכנסת יאיר לפיד, בבקשה.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, כנסת נכבדה, אם יש דבר שבאמת מדאיג אותי בתקופה הזאת זה טענת הממשלה שהכול בסדר.

יאיר לפיד: אנחנו בתחילתו של משבר כלכלי שילך ויחריף.

יאיר לפיד: הטענה שלכם שהכול מצוין והכול מטופל והכול מנוהל היא טענה מופרכת לחלוטין.

יאיר לפיד: כל מי שמסתכל על הנתונים הכלכליים – וזה מה שאני עושה רוב הזמן – יודע שאנחנו בתחילתו של משבר, וזה משבר לא מנוהל, שבו אתה מדבר על תפיסת עולם.

יאיר לפיד: אין שום תפיסה של מה הולכים לעשות בעניין.

יאיר לפיד: האם הממשלה הזאת הציעה עסקת חבילה למשק?

יאיר לפיד: האם אנחנו יודעים איך פועלים יחד, ארגוני העובדים, המעסיקים והמדינה, כדי לוודא שאנחנו מוציאים את עצמנו מהבוץ, כדי לוודא שהאינפלציה – ותגיע האינפלציה; אין מצב בעולם שמדפיסים כסף כמו משוגעים ולא תהיה אינפלציה.

יאיר לפיד: אנחנו בגירעון מצטבר של 157 מיליארד שקל.

יאיר לפיד: הממשלה מדפיסה כסף ולא אומרת מאיפה היא תביא אחר כך את הכסף הזה.

יאיר לפיד: המשבר הכלכלי מהסוג הזה זה משבר ריאלי.

יאיר לפיד: זה לא משבר בנקאות, זה לא משבר כמו ב-2008, זה משבר ריאלי.

יאיר לפיד: במשבר כלכלי ריאלי, הדבר הראשון שקורה הוא שהפערים החברתיים מתרחבים: העשירים הולכים להיות עשירים יותר מפני שיש להם את ההזדמנויות, מפני שיש להם את המהירות, מפני שיש להם את התפיסה הטכנולוגית, מפני שיש להם יכולת להשקיע; מעמד הביניים הופך להיות העניים החדשים.

יאיר לפיד: אדם שיש לו חנות קטנה בימים האלה, לא תהיה לו חנות קטנה בשנה הבאה.

יאיר לפיד: 80,000 עסקים נסגרו השנה.

יאיר לפיד: 80,000 עסקים.

יאיר לפיד: כל יום נסגרים 200 עסקים.

יאיר לפיד: ממשלת ישראל עסוקה במריבות אידיוטיות על פוליטיקה.

יאיר לפיד: ככה לא מנהלים משבר כלכלי.

יאיר לפיד: משברים כלכליים תמיד באים ב-delay: אם יש מגפה עכשיו, הנתונים הכלכליים מתחילים להידרדר עכשיו, וההשפעה על האזרחים תהיה בשנה הבאה.

יאיר לפיד: מול זה יש ממשלה שאין לה שמץ של רעיון איך היא הולכת לטפל בזה, אין לה תוכנית כלכלית.

יאיר לפיד: אני ראיתי את חוק ההסדרים שהממשלה הזאת שמה על השולחן.

יאיר לפיד: זה חוק הסדרים ששמו אותו על השולחן ביולי, ורובו מורכב מכל מיני רפורמות עבשות שאני זוכר מימיי באוצר.

יאיר לפיד: אני ב-2014-2013 לא קיבלתי אותן, ב-2013.

קריאה: – – – אל תיקח – – –

יאיר לפיד: אבל זו הדרך – להציג חוק הסדרים בתקופה של משבר כלכלי מתגלגל?

יאיר לפיד: מה יעשה אדם שביוני יגלה שנגמרה לו החל"ת ולמדינת ישראל ולממשלת ישראל אין שמץ של רעיון מה לעשות איתו עכשיו?

קריאה: שייסע למרוקו.

יאיר לפיד: מה נעשה?

יאיר לפיד: הרי בתקופה שיש אבטלה מאוד גבוהה לא מעלים משכורות, נכון?

יאיר לפיד: לכל מעסיק יש שלושה אנשים שרוצים כל עבודה, אז משכורות, במקום לעלות, ירדו, יוקר המחיה יעלה, המגזר הציבורי – אף אחד לא הציע לו הצעה שהוא יכול לקבל.

יאיר לפיד: אין תוכנית כלכלית, אין עסקת חבילה למשק.

יאיר לפיד: אתם יודעים מה?

יאיר לפיד: אין אפילו חזון מסודר איך הופכים את ישראל למדינה שתוביל את הטכנולוגיה.

יאיר לפיד: הרי הפתרון היחיד – זה הדבר היחיד שכולם מבינים – הוא שאם היום בכלכלה הישראלית בערך 9% משוק העבודה עוסקים במקצועות הטכנולוגיה, אם לא נגיע ל-15% תוך שלוש שנים ול-20% תוך חמש שנים, הכלכלה הישראלית תידרדר עוד יותר.

יאיר לפיד: זה לא שאם נצא עכשיו מהכנסת, יש בחוץ boot camps ענקיים שבהם אנשים עוברים הכשרה למקצועות המאה ה-21.

יאיר לפיד: זה לא שמישהו יודע מה הוא מתכנן לעשות עם האוכלוסיות שרצינו או התחלנו להביא אותן אל שוק העבודה המתקדם.

יאיר לפיד: עד היום נוצל 0% מהתקציב ששמו בצד להכשרות מקצועיות.

יאיר לפיד: 0%, בתקופה שבה היינו צריכים לצאת היום מהכנסת ושבירושלים, בבית שמש, בתל אביב, במודיעין, בבאר שבע, בנתיבות ובקריית שמונה יהיו boot camps שבהם אנשים לומדים טכנולוגיה כדי שהם יוכלו לממן את עצמם ואת ילדיהם.

יאיר לפיד: אין פתרון אחר לכלכלה הישראלית, ואתם רבים על שטויות לנוכח אסון שמתגלגל עלינו.

יאיר לפיד: אז אם יש סיבה אחת להביע אי-אמון בממשלה הזאת היא מפני שאנחנו יודעים כבר כי מזה לא תהיה חזרה, שהממשלה הזאת לא תטפל במשבר הכלכלי, ולפיכך אנחנו צריכים ממשלה שכן תטפל במשבר הכלכלי.

יאיר לפיד: אני כבר הוצאתי פעם אחת בחיי את המשק הישראלי ממשבר כלכלי – שנתניהו, אגב, גלגל אותנו לתוכו.

יאיר לפיד: אני אדע לעשות את זה פעם נוספת אם אנחנו נבקש מהציבור הישראלי את ההזדמנות לעשות את זה.

יאיר לפיד: תודה רבה.

אלי אבידר: נטוס לסודאן, נטוס לבחריין, נטוס לאבו דאבי.

יריב לוין: תודה לראש האופוזיציה.

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים לחבר הכנסת ווליד טאהא, בשם הרשימה המשותפת.

יריב לוין: בבקשה.

אלי אבידר: לבחריין ואבו דאבי – – – לא רוצה להגיע לשם פעם שנייה – – –

יעקב מרגי: אלי אבידר, אתה מוזמן להמתין ולשמוע אותי.

יבגני סובה: אתה תדבר על מרוקו?

יבגני סובה: רק על מרוקו.

אלי אבידר: רק אם תדבר על מרוקו – – – גם תוניסיה.

וליד טאהא: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני רוצה להתמקד בדקות שלי בסוגיה הספציפית של בתי הספר לנהיגה ושל התלמידים שלומדים נהיגה.

וליד טאהא: אתם יודעים, אנחנו משנים ערים לצבע אדום על פי מודל הרמזור באופן תדיר מאוד – בשבוע אחד ערים נכנסות לאדום, ערים יוצאות מאדום.

וליד טאהא: אבל הסוגיה הזאת של כניסה לצבע אדום על פי מודל הרמזור משליכה באופן ישיר על תלמידי נהיגה ועל בתי ספר לנהיגה בצורה שמפסיקה לגמרי את האפשרות של הלמידה.

וליד טאהא: גם טסטים שנקבעו לתלמיד והוא שילם עליהם אגרה מתבטלים.

וליד טאהא: בינתיים לא מצאו את הנוסחה להחזיר את הכסף או לאפשר לתלמיד לגשת עם אותה אגרה ששילם, ואז הוא צריך לשלם עוד פעם.

וליד טאהא: אבל יותר חשוב – בגלל שאנחנו עדיין לא ניצחנו לגמרי את הקורונה ואנחנו מתנהלים בתוך הקורונה, מנהלים משבר של קורונה, אני הצעתי לשרת התחבורה לאפשר לימודי נהיגה בהסתמך על בדיקה שלילית של הקורונה – בכל שיעור שהתלמיד צריך לגשת אליו הוא צריך להציג בדיקה שלילית בטרם הוא מגיע לשיעור שלו.

וליד טאהא: הרי בכל עיר אדומה אנחנו מעודדים יותר בדיקות כדי לעמוד על מצב התחלואה.

וליד טאהא: על כן, אני לא מבין את ההיגיון של לבטל לגמרי את השיעורים, גם עבור התלמידים, אבל גם עבור בתי הספר לנהיגה, כי אז עושים אותם מובטלים, ללא עבודה.

וליד טאהא: אם מאפשרים שיעור נהיגה בהסתמך על הצגת בדיקה שלילית, אולי גם של המורה, אולי גם של הבוחן, אם יש טסט, לא צריך להפסיק את זה לגמרי.

וליד טאהא: יש הרבה מאוד שיטות היום, במיוחד כשאנחנו מעודדים אנשים לעשות בדיקות בערים שיש בהן קורונה או צבע אדום של הקורונה.

וליד טאהא: אז אפשר לנהל חיים של הסקטור הזה באמצעות הצגת בדיקה שלילית גם של הלומד וגם של המורה או הבוחן, ומכאן – גם לאפשר ניהול חיים תקינים ככל האפשר בתוך ניהול משבר הקורונה.

וליד טאהא: תודה רבה, היושב-ראש.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: מטעם סיעת כחול לבן אין דובר.

יריב לוין: מטעם סיעת ש"ס – חבר הכנסת יעקב מרגי, בבקשה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש – – –

יריב לוין: חבר הכנסת מרגי, שרת התיירות בדיוק הגיעה – –

יעקב מרגי: כן.

יריב לוין: – – אז זה באמת הזמן לדבר על מרוקו.

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדי היושב-ראש, אתה יודע, יש כאלה שכשהם לא נמצאים בהוויה חושבים ששום דבר לא מתרחש.

יעקב מרגי: שמענו פה נאום: אין, אין, אין, אין.

יעקב מרגי: יבואו לכמה דיונים בוועדת הכלכלה – יבינו כמה יש, יש, יש, יש.

יעקב מרגי: מה לעשות?

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גברתי השרה, אנחנו בעיצומו של חג החנוכה, חג האורים.

יעקב מרגי: על זה נאמר:

יעקב מרגי: מעט מן האור מגרש את החושך, הרבה מן החושך.

יעקב מרגי: העם היהודי משחר נעוריו נלחם בכוחות החושך שניסו, ועד היום מנסים, לפגוע בנו ברוח.

יעקב מרגי: בחנוכה אנחנו חוגגים את ניצחון האור על בני החושך שניסו להשכיחנו מתורתנו ומערכי המוסר היהודי.

יעקב מרגי: בפורים, לעומת זאת, אנו חוגגים את הניצחון כלפי אלו שניסו להכחידנו – נער וזקן, טף ונשים ביום אחד.

יעקב מרגי: זה לא הדיון כאן.

יעקב מרגי: אני לא יודע מה יותר קשה, מה יותר מסוכן ומה יותר כואב.

יעקב מרגי: זה לא המקום, כפי שאמרתי.

יעקב מרגי: אנו בעיצומו של משבר רפואי וכלכלי, משבר הקורונה על כל השלכותיו, וביחד השתלב לו המשבר הפוליטי – ואם תקראו לו משבר "רק לא ביבי" גם כן, בנוסף.

יעקב מרגי: כשנכנס הוויכוח הפוליטי בלהט הדברים, אנחנו נוטים להקצין עמדות, לחדד את המפריד, להעצים את המחלוקת על פני המאחד.

יעקב מרגי: ואני צובט את עצמי ומנסה להזכיר לעצמי, בדרך כלל, קודם: אל לנו לשכוח את מה שמאחד אותנו, אבל יותר מכול, אל לנו לשכוח את מה שמאחד את שונאינו ומבקשי רעתנו.

יעקב מרגי: אותם לא מעניין ליכוד, כחול לבן, דתי, מסורתי, חרדי, ימני, שמאלי – –

רם בן ברק: חקלאי.

יעקב מרגי: – – חקלאי, עירוני.

יעקב מרגי: רוצים עוד תוויות?

יעקב מרגי: אני יכול מעכשיו עד 16:00, כשננעלת המליאה, לומר לכם כמה תוויות יש בחברה הישראלית.

יעקב מרגי: ובכל זאת, מבקשי רעתנו לא מפרידים, שונאינו ומבקשי רעתנו רואים בנו אחד, ואנחנו צריכים יום-יום, שעה-שעה, להזכיר לנו את זה.

יעקב מרגי: רבותיי, בא חג החנוכה להזכיר לנו שיש לנו גורל משותף ומזכיר לנו, כפי שאמרתי, מה מבקשים שונאינו ומבקשי רעתנו.

יעקב מרגי: ואני רוצה, בנימת הסיום שלי, לומר ולפנות להנהגה שלנו, לראש הממשלה, לראש ממשלה החלופי: קשה, קשה להשלים עם מצב הדברים, קשה להשלים עם צורת התנהלות הממשלה.

יעקב מרגי: זה דבר שלא היה אף פעם.

יעקב מרגי: ממשלה לא יכולה להתנהל כך ולא צריכה להתנהל כך.

יעקב מרגי: משבר האמון הוא גדול.

יעקב מרגי: הממשלה, ידענו, מתכתשת בתוך ישיבת ממשלה, אבל מרגע שהיא החליטה מה שהחליטה, כולם יוצאים כאחד, וזה לא המצב.

יעקב מרגי: ועם כל זאת, שלא נחשוב שברגע שהמשלוח הראשון של החיסונים הגיע, אנחנו יכולים להרשות לעצמנו לצאת למערכת בחירות, שתהיה כאובה, כואבת, מפרידה, מחדדת את המפריד.

יעקב מרגי: לכן – אני כבר מסיים – לכן אני קורא לראש הממשלה וליושב-ראש כחול לבן, ראש הממשלה החלופי: יש לכם את היכולות; יש לכם את תעצומות הנפש; יש לכם את הכוחות, למרות הכול, לקבל החלטה על דרכי העבודה, על דרכי פעולה משותפות, סבירות, להצעיד את המדינה הזאת אל האתגר של התמודדות עם כל המשברים שנחתו עלינו בעת הזאת.

יעקב מרגי: אם לא בחנוכה, מתי?

יעקב מרגי: דווקא בחנוכה, כשהבלתי-אפשרי קרה, אני אומר לכם, לראש הממשלה וליושב-ראש כחול לבן, ראש ממשלה החלופי: הבלתי-אפשרי עוד אפשרי.

יעקב מרגי: אנא, תתעשתו.

יעקב מרגי: עיני העם נשואות אליכם.

יעקב מרגי: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב מרגי.

משה ארבל: בשם סיעת יהדות התורה והשבת, אגודת ישראל, דגל התורה, חבר הכנסת אליהו ברוכי – אינו נוכח.

משה ארבל: חבר הכנסת אלכס קושניר יעלה ויבוא.

משה ארבל: בבקשה, אדוני.

משה ארבל: בבקשה.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, אנחנו מדברים על הצעת אי-אמון בממשלה.

אלכס קושניר: נכון שמי שמעלה אותה הוא סיעות הבית, אבל אני חושב שחשוב שתפנימו מי באמת לא מאמין לכם: החיילים המשוחררים, שלא זכאים לדמי אבטלה משום סיבה וכבר כמעט שנה לא מצליחים למצוא עבודה.

אלכס קושניר: עכשיו המצאתם איזשהו פלסטר של מענק חד-פעמי, שחייל משוחרר רגיל יקבל 1,000 שקל פעם אחת במקום דמי אבטלה שמגיעים לו.

אלכס קושניר: גם התלמידים בבתי הספר לא מאמינים לכם.

אלכס קושניר: הם דבוקים למסכי המחשב, מנסים ללמוד באמצעות זום, ואנחנו מייצרים פה דור אבוד.

אלכס קושניר: ואני מזכיר שוועדת הכספים עוד ביולי הקצתה 1.75 מיליארד שקלים להכנת מערכת החינוך להתמודדות עם משבר הקורונה; 4% ביצוע, רק 74 מיליון בוצעו.

אלכס קושניר: איפה כל הכסף?

אלכס קושניר: בגלל זה מערכת החינוך לא מוכנה.

אלכס קושניר: הסטודנטים – אתם התבשמתם שיש אחוזי הרשמה גבוהים.

אלכס קושניר: אחר כך הסברנו לכם – והבנתם – שרוב האנשים שנרשמים זה אנשים שנמצאים עכשיו בחל"ת או חיילים משוחררים, שלא יכולים לטוס לחו"ל, אבל הסטודנטים שלומדים נפגעים ונמצאים על סף קריסה.

אלכס קושניר: אז פצחתם בתוכנית סיוע לסטודנטים, 800 מיליון שקל.

אלכס קושניר: נכנסים פנימה לתוך התוכנית, מתחילים לקרוא אותה ומבינים של רוב הכסף זה על הקרח – בקושי יש 150 מיליון שקלים, שגם ככה עד עכשיו לא חולקו לסטודנטים.

אלכס קושניר: הסטודנטים לא מקבלים כלום.

אלכס קושניר: בעלי חוות טיפוליות והילדים שכל כך זקוקים לטיפול וחווים רגרסיה – הם סגורים ולא מקבלים שום פתרון.

אלכס קושניר: בואו תסבירו לי מה ההיגיון.

אלכס קושניר: למה הילד עם בעל חיים ומדריך לא יכול לקבל את הטיפול שהוא צריך?

אלכס קושניר: מה סכנת ההידבקות כאן?

אלכס קושניר: המסעדנים, בעלי המועדונים, פאבים, תעשיית חיי הלילה – סגרתם אותם.

אלכס קושניר: אתם מוכרים להם לוקש בדמות מענקים מדומים שהם לא מקבלים.

אלכס קושניר: האנשים האלה לא יוכלו לחזור לפעילות.

אלכס קושניר: תעשיית התרבות, התיאטראות, היכל התרבות, אדוני השר, הם אולי היחידים שיכולים לבקר את הכניסה ואת והיציאה של האנשים, כולל לבקר את הישיבה שלהם בפנים, כולל לעשות את הרישום.

אלכס קושניר: למה סגרתם אותם?

אלכס קושניר: למה אתם לא נותנים להם שום פתרון?

אלכס קושניר: אף אחד לא מדבר איתם.

אלכס קושניר: שום שיח.

אלכס קושניר: תעשיית הכושר – תעשיית הכושר, אדוני, זה שסגרתם אותה – –

משה ארבל: נא לסכם.

אלכס קושניר: – – זאת פגיעה ישירה בבריאות הציבור.

אלכס קושניר: אתם שכחתם שחוץ מקורונה יש מחלות אחרות ואתם פשוט מתעלמים מהדבר הזה.

אלכס קושניר: הקשישים – בתי אבות סגורים, אנשים סגורים בתוך בתי אבות.

אלכס קושניר: יש לכם תוכנית, מגן אבות ואימהות, ויש עלייה בתחלואה.

אלכס קושניר: מה אתם עושים בנדון?

אלכס קושניר: שום דבר.

אלכס קושניר: כלום.

משה ארבל: נא לסכם.

אלכס קושניר: אני מסכם, אדוני.

אלכס קושניר: הורים יחידניים הגיעו לפת לחם.

אלכס קושניר: אנחנו ראינו את הדוח של עמותת לתת וראינו ש-422,000 משפחות נמצאות מתחת לקו העוני.

אלכס קושניר: אתם מחסלים את מעמד הביניים.

אלכס קושניר: ואתה יודע, אדוני השר, מי הכי לא מאמין לכם?

אלכס קושניר: אתם בעצמכם לא מאמינים לעצמכם.

אלכס קושניר: אתם רבים אחד עם השני, אתם מתקוטטים, אתם מגדפים אחד את השני.

אלכס קושניר: יותר מזה אני אגיד לך – אתם כל כך מפחדים מהציבור – –

משה ארבל: תודה.

אלכס קושניר: – – שאתם סגרתם את הפרוטוקולים של ישיבת שרי הקורונה ל-30 שנה.

אלכס קושניר: מה יש לכם לפחד?

אלכס קושניר: מה אתם מסתירים שם?

אלכס קושניר: ממה אתם מפחדים?

אלכס קושניר: לכן תעשו לנו טובה, תפרקו את הממשלה הזאת, ובואו נגאל את עם ישראל.

אלכס קושניר: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת קושניר.

משה ארבל: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ, בשם סיעת ימינה, יעלה ויבוא.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, חבריי השרים, חברי הכנסת, בימים האחרונים שבה ומתפרסמת ידיעה על "פריצת דרך", כביכול, במירכאות כפולות ומכופלות, בעסקה מול חמאס בעזה לשחרור חללי צה"ל הדר ואורון והאזרחים שמוחזקים בשבי חמאס.

בצלאל סמוטריץ': לפי הפרסומים – ומי שחד עין כבר יודע לקרוא בין השורות, ויושב-ראש ועדת החוץ והביטחון חבר הכנסת האוזר אמר את הדברים היום בקולו – מדובר במכבסה מילים שמאחוריה עסקת ענק לשחרור מחבלים – עסקה שתפגע בביטחונה של מדינת ישראל; עסקה שתסכן חלילה רבים רבים מאזרחי מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': אדוני ראש הממשלה, אתה היית שם פעם אחת.

בצלאל סמוטריץ': אתה טעית את הטעות הנוראה והאיומה הזאת.

בצלאל סמוטריץ': לא עמדת בלחץ הציבור בעסקת שליט, וחלק גדול מאוד מהמחבלים ששוחררו בעסקת שליט שבו לעסוק בטרור ובחלקם גבו חיים של אזרחי מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': על האיוולת הזאת אסור בשום פנים ואופן לחזור.

בצלאל סמוטריץ': יש, כן – יש למדינת ישראל אחריות ומחויבות להביא את בניה לקבר ישראל; יש לה מחויבות להחזיר את אזרחיה שמוחזקים, גם אם הגיעו לשם בכל מיני נסיבות.

בצלאל סמוטריץ': בשום פנים ואופן לא בדרך של שחרור מחבלים.

בצלאל סמוטריץ': במכבסה את המילים הזאת, שיש מחבלים עם דם על הידיים ויש מחבלים בלי דם על הידיים – תפסיקו לשחק בנדמה לי.

בצלאל סמוטריץ': כל ההבדל בין דם על הידיים ללא דם על הידיים זה אם אותו מחבל נתעב הצליח או לא הצליח להרוג יהודים.

בצלאל סמוטריץ': אם הוא רק פצע, אם הוא רק ניסה ולא הצליח, אם הוא היה מעורב במעגל השלישי וסייע והסיע או מימן, אז הוא לא מחבל?

בצלאל סמוטריץ': הוא לא חלק ממכונת הטרור?

בצלאל סמוטריץ': חז"ל אמרו: אין פודים את השבויים ביותר מכדי דמיהם, מכיוון שזה עצמו נותן מוטיבציה לעוד יותר חטיפות ולעוד יותר פיגועי מיקוח.

בצלאל סמוטריץ': אז ראשית, חלילה, המחבלים הללו יחזרו לעסוק בטרור ויסכנו את אזרחי ישראל; שנית, אנחנו ניתן תיאבון לארגוני הטרור לנסות עוד ועוד ועוד לחטוף חיילים ואזרחים ונפגע בהרתעה ובביטחון של מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': יש הרבה מה לעשות שאנחנו לא עושים, ועל זה צריך לתת את הדעת.

בצלאל סמוטריץ': איך יכול להיות שהמחבלים עדיין נהנים מקייטנות בבתי הכלא הישראליים?

בצלאל סמוטריץ': השר ארדן, היום השגריר, מינה ועדה, והוועדה המליצה המלצות.

בצלאל סמוטריץ': אדוני ראש הממשלה, גנזת אותן, לא העלית אותן אפילו לדיון; אני כבר לא מדבר על המלצות שמגר.

בצלאל סמוטריץ': למה לא מחמירים את תנאי הכליאה של מחבלים?

בצלאל סמוטריץ': למה לא מתנים מול העזתים הומניטרי תמורת הומניטרי?

בצלאל סמוטריץ': לא רק בדברים הגדולים; אין מערכות הנשמה, אין חיסונים לקורונה, אין הכנסה של ציוד ותרופות, אין הכנסה של אנרגיה בלי להחזיר את חללי צה"ל ולאפשר לנו להביא אותם לקבר ישראל.

בצלאל סמוטריץ': אז את זה אתה לא עושה.

משה ארבל: תודה.

בצלאל סמוטריץ': ואז מגיעים לאופציה של שחרור מחבלים.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, אני בטוח שאתה מסכים איתי בעניין הזה – צריך להוריד את זה מעל השולחן כאן ועכשיו.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

משה ארבל: חברת הכנסת תמר זנדברג תעלה ותבוא, בשם סיעת מרצ – אחרונת הדוברים.

משה ארבל: אחריה ישיב השר אקוניס.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: בעוד כמה דקות, אחרי ההצבעה על האי-אמון, אנחנו נדון כאן בהצעת חוק להעביר סמכויות למשרד חדש, משרד ממשלתי חדש שקם עם הממשלה שכבר נאמר עליה שהיא לא רק המנופחת והגדולה והבזבזנית בתולדות ישראל – גם הגרועה שבהן.

תמר זנדברג: אז המשרד של השר זאב אלקין, המשרד להשכלה גבוהה ומשאבי המים – –

משה ארבל: ומשלימה.

תמר זנדברג: ומשלימה, סליחה.

תמר זנדברג: – – לנוכח אירועי הימים האחרונים אפשר להתחיל לכנות אותו בשם חדש: המשרד להשכלה גבוהה ומשלימה, משאבי המים, ההדתה והשוביניזם.

תמר זנדברג: מאירועי המשרד להשכלה גבוהה ומשלימה, משאבי המים, ההדתה והשוביניזם רק בשבוע האחרון: בחנוכה המשרד הזה מימן דרך האגף לתרבות יהודית – מישהו יכול להסביר לי מה הקשר בין המשרד להשכלה גבוהה ומשאבי המים לבין האגף לתרבות יהודית?

תמר זנדברג: האגף לתרבות יהודית עבר ממשרד החינוך למשרד החדש להשכלה הגבוהה ומשלימה ומשאבי המים.

תמר זנדברג: כשהאגף הזה היה במשרד החינוך בחנוכה שעבר, 70% מהמופעים שהוא מימן היו בהשתתפות גברים בלבד.

אלעזר שטרן: – – –

משה ארבל: לחבר הכנסת שטרן יש הצעה להסבר.

תמר זנדברג: אז השנה התקדמנו, חבר הכנסת שטרן, ובמקום 70% מהמופעים בהשתתפות גברים בלבד, השנה 80% מהמופעים הם בהשתתפות גברים בלבד.

תמר זנדברג: תודו שזה התקדמות – מ-70 ל-80 זה טיפוס כלפי מעלה.

תמר זנדברג: לא זו אף זו, האגף לתרבות יהודית בתוך המשרד להשכלה גבוהה ומשלימה, משאבי המים, ההדתה והשוביניזם חילק גם חוברת לחנוכה.

תמר זנדברג: מה כתוב בחוברת?

תמר זנדברג: שקרו לנו ניסים.

תמר זנדברג: מה הם הניסים?

תמר זנדברג: הניצחון, הניצחונות של ישראל במלחמותיה זה נס.

תמר זנדברג: לא עליונות צבאית, לא עוז וגבורה, לא קוממיות.

תמר זנדברג: לא. נס.

תמר זנדברג: ועוד נס קרה בחוברת של המשרד האמור, שאני לא אחזור על שמו – ההשכלה הגבוהה וכו' ותרבות יהודית: ההתנתקות היא אירוע זמני, בגלל הניסיונות לחסל את הרוח היהודית במקום.

תמר זנדברג: זה חולק, חברות וחברים, בחוברת בבתי הספר הממלכתיים בכיתה א'.

תמר זנדברג: אז אני מציעה שהמשרד הזה יתפרק מנשקו – מנשק ההדתה, הההדרה, הביזוי והשפלה של נשים – יחזיר את היהדות להיות יהדות פתוחה ויהדות של כולם, יעזוב במנוחה את ילדי כיתה א' וייתן לנו בחנוכה לחגוג ולשמוח, להרבות אור ולגרש את החושך.

תמר זנדברג: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת תמר זנדברג.

משה ארבל: ישיב במשולב השר אופיר אקוניס.

משה ארבל: בבקשה, יעלה ויבוא.

אופיר אקוניס: תודה, אדוני היושב-ראש, נעשה את זאת טלגרפית, כפי שהבטחתי, כדי להשיב לטוענים.

אופיר אקוניס: ובכן, אדוני היושב-ראש, יושב-ראש האופוזיציה יאיר לפיד נמצא כאן?

אופיר אקוניס: כמובן, לא נמצא כאן.

אופיר אקוניס: זו בכלל תכונה של סיעת יש עתיד – להציג הצעות אי-אמון, להסתלק מן האולם, לא להקשיב לתשובות.

יוראי להב-הרצנו: – – –

אופיר אקוניס: אתה, חבר הכנסת הרצנו, אפילו לא הצגת; חברת הכנסת ברביבאי לא הציגה – – –

אלעזר שטרן: – – –

אופיר אקוניס: לא, זה אי-אמון בממשלה, ידידי.

אופיר אקוניס: אין אי-אמון בראש – – –

אלעזר שטרן: – – –

אופיר אקוניס: לא לא.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת שטרן, אני מעריך אותך.

אופיר אקוניס: אתה גם פרלמנטר די ותיק בבית הזה.

אופיר אקוניס: אומנם היית בסיעה אחרת קודם – לא חשוב, לא ניכנס לשיח הזה של מעבר.

אלעזר שטרן: לא, תיכנס, השר אקוניס.

אופיר אקוניס: למה?

אופיר אקוניס: בשמחה.

יוראי להב-הרצנו: יש יותר חברי כנסת מאשר כל – – –

אופיר אקוניס: אבל אתה יודע היטב, חבר הכנסת שטרן – חבר הכנסת הרצנו צעיר ממך, אבל גם הוא יודע – אין אי-אמון בראש ממשלה; זה לא קיים בכנסת הישראלית.

אופיר אקוניס: המושג הוא אי-אמון בממשלה, ואתם מביעים אי-אמון בממשלה, זאת זכותכם, אבל כאשר מגיעה התשובה – מסתלקים מן האולם, מפירים כל התנהגות פרלמנטרית בסיסית ביותר ולא מחכים לתשובות, ואז – – –

אלעזר שטרן: למה?

אלעזר שטרן: תספור כמה יש – – –

אופיר אקוניס: אני אסביר לך מה קורה, חבר הכנסת שטרן.

אופיר אקוניס: אני אסביר לך, חבר הכנסת שטרן, מה קורה.

אופיר אקוניס: מה שקורה הוא שחוזרים על השקר שוב ושוב ושוב ושוב.

אופיר אקוניס: חוזרים עליו.

אופיר אקוניס: אני אסביר לך, אני עונה.

אופיר אקוניס: למשל, חבר הכנסת לפיד, יושב-ראש האופוזיציה, כן?

אופיר אקוניס: הוא בא ומדבר – ואגב, אני יכול להתחבר לחלק מן הטיעונים בעניין הכלכלי.

אופיר אקוניס: אני לא אומר שכל האמת היא בצד שלנו במאה אחוז וכל השקר הוא בצד שלכם במאה אחוז, אבל אתם איכשהו מן הדברים הטובים שנעשים מתעלמים.

אופיר אקוניס: עכשיו, אני אומר לך מה קרה בבית הזה בחצי השנה האחרונה.

אופיר אקוניס: אני אומר לך: 100 מיליון שקלים סיוע כלכלי ישירות לחשבונות הבנק של אזרחי ישראל.

אלעזר שטרן: זה לא שקר.

אופיר אקוניס: לא.

אופיר אקוניס: משום שחבר הכנסת לפיד התעלם לחלוטין מן הסיוע הכלכלי של הממשלה, ואמר: לא עשו כלום.

אלעזר שטרן: – – –

אופיר אקוניס: לא.

אופיר אקוניס: לדייק.

אופיר אקוניס: גם סיוע לחיילים משוחררים אושר בממשלה.

אופיר אקוניס: איפה ראש האופוזיציה, אדוני היושב-ראש?

אופיר אקוניס: ראש האופוזיציה.

יוראי להב-הרצנו: יש יותר חברי כנסת מיש עתיד במליאה מאשר כל – – – ביחד.

אופיר אקוניס: זה ממש לא משנה.

אופיר אקוניס: יו"ר האופוזיציה עלה – אני משיב לו.

אופיר אקוניס: תמסרו לו.

אלעזר שטרן: אתם בדרך כלל לא משיבים.

אופיר אקוניס: אני משיב, אתה יודע זאת היטב.

אופיר אקוניס: שנים ארוכות הייתי סגן השר, המקשר – לא היה אי-אמון שלא השבתי נקודתית על כל טיעון, נקודתית על כל טיעון.

אלעזר שטרן: – – –

אופיר אקוניס: עכשיו אני אומר לכם, חל"ת עד יוני – חל"ת עד יוני זה לא דבר שהייתי מזלזל בו.

אופיר אקוניס: גם זה לא דבר שהוא מובן מאליו, והוא גם לא קורה בהרבה ממדינות העולם.

אלעזר שטרן: הוא אמר מה יהיה אחרי יוני?

אופיר אקוניס: יפה.

אופיר אקוניס: שאלה מצוינת, סוף-סוף, ואני מודה לך על השאלה.

אופיר אקוניס: אתה לא היית כאן, אדוני.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת ברביבאי – עכשיו חשוב מאוד לעשות סלפי עם חברת הכנסת.

אופיר אקוניס: חשוב מאוד, אדוני.

אופיר אקוניס: אין דבר יותר חשוב.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת ברביבאי, את הצעת כאן את הצעת האי-אמון והסתלקת – לא מעשה מאוד פרלמנטרי.

אורנה ברביבאי: עקבתי, עקבתי מרחוק – – –

אופיר אקוניס: באולם, באולם, גברתי.

אופיר אקוניס: באולם.

אופיר אקוניס: אני ישבתי פה, אני ישבתי כמעט לאורך הדיון, לא כולו.

אופיר אקוניס: אז תקשיבי לתשובה, וזאת גם תשובה לחבר הכנסת אלעזר שטרן ולכל הציבור.

אורנה ברביבאי: אני מוכנה לשמוע מה יש לך לומר ברוב קשב.

אופיר אקוניס: שואל חבר הכנסת שטרן, בצדק, מה יקרה ביוני, שאז יסתיימו החל"תים.

אופיר אקוניס: אין מילה אחת באולם הזה, למעט דברי השר אקוניס – שזה אני – שמתארת לציבור כמה אנשים בישראל, אזרחים, יחוסנו החל מן השבוע הבא.

אופיר אקוניס: וביום השיא, חבר הכנסת שטרן, חברת הכנסת ברביבאי, חבר הכנסת הרצנו – הוא חייב לשמוע.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת הרצנו, אתה חייב לשמוע.

אופיר אקוניס: לא הקשבת, נכון?

אופיר אקוניס: לא הקשבת מה היה גובה הסיוע שאנחנו נתנו לאזרחי ישראל.

אופיר אקוניס: אני אחזור: 100 מיליון שקלים.

אופיר אקוניס: לא הקשבת על הסיוע לחיילים משוחררים, לא הקשבת על החל"ת ולא הקשבת לתשובתי על מה יקרה ביוני, לשאלתו הנבונה של חבר הכנסת שטרן.

אופיר אקוניס: אנחנו מביאים לכאן, מביאים לכך מאות אלפי חיסונים – יותר, מיליוני חיסונים; אחת המדינות הראשונות בעולם.

אופיר אקוניס: לא אמרתם מילה בהצעות האי-אמון שלכם, מילה אחת לא אמרתם על הדבר הזה.

אופיר אקוניס: ואני מקווה, חבר הכנסת שטרן, שבחודש יוני, כאשר נסיים לחסן את מי שצריך, כולל באוכלוסייה הערבית – אני פשוט כופר לחלוטין בדבריה, בהאשמות השווא של חברת הכנסת יזבק.

אופיר אקוניס: אגב, אפרופו, נכנס חבר הכנסת טיבי; כשאני דיברתי על חברי כנסת מן הרשימה המשותפת שהשתתפו בהסברה ושהשתתפו במאמצים לשכנע את הציבור הערבי, אני התכוונתי אליו.

אופיר אקוניס: נפגשנו באולפן טלוויזיה ואמרתי לו – וזה היה בשיא עונת החתונות; אתה זוכר, באולפן חדשות 13, כמדומני.

אופיר אקוניס: הוא עשה את זה, שכנע, ולא כולם עשו.

אחמד טיבי: כל החברים אומרים – – –

אופיר אקוניס: אני מאוד שמח לשמוע.

אופיר אקוניס: זה משמח.

אופיר אקוניס: צריך להמשיך בזה.

אופיר אקוניס: ובניגוד מוחלט לטענתה של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, שצייצה לפני כמה דקות שאקוניס האשים מעל בימת הכנסת בתחלואת הקורונה את הציבור ומתנער מן האחריות, שהיא של הממשלה – בדיוק הפוך: אני אמרתי שהיו גורמים רבים, כולל החתונות ההמוניות, שלצערי באמת היו גורם של מקדם הדבקה – –

אחמד טיבי: הסתיימו – – –

אופיר אקוניס: – – אבל האחריות היא שלנו.

אופיר אקוניס: רק תקשיב לזה: האחריות היא שלנו.

אופיר אקוניס: היושב-ראש היה פה, מזכירת הכנסת, וגם הפרוטוקול.

אופיר אקוניס: אמרתי שהאחריות היא שלנו, ואיננו מתנערים מאחריות, ואני שמח על הערתך שהחתונות הסתיימו.

אופיר אקוניס: אני שמח שחבר הכנסת יעלון – ובזה אסיים, אדוני היושב-ראש – נכנס לאולם.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת יעלון, אנחנו מכירים כמה שנים.

אופיר אקוניס: אתה היית שר הביטחון, נפגשנו מעת לעת בקריה בתל אביב, ואני ראיתי את דרכך כרמטכ"ל וכראש אמ"ן וקראתי את דבריך.

אופיר אקוניס: כראש אמ"ן, לא כרמטכ"ל, לאור הפרסום בחדשות 13 ביום שישי האחרון, בדברי מפקד חיל הים המכהן, אני מציע לך בעצה ידידותית, באמירה פרלמנטרית, לא מתנשאת ולא מתגרה: תחדל מהאשמות השווא בנושא הצוללות, משום שמפקד חיל הים אמר את הדברים בצורה ברורה; דובר צה"ל היה לידו, הכתב אור הלר שידר.

אופיר אקוניס: תחדל מן השקר הזה, הוא לא מכבד אותך.

אופיר אקוניס: תודה, אדוני היושב-ראש, וחג שמח.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

יריב לוין: נא לשבת, בבקשה.

יריב לוין: נא לשבת, חבר הכנסת סובה.

יריב לוין: חבר הכנסת קושניר, נא לשבת.

יריב לוין: חבר הכנסת סובה, נא לשבת.

יריב לוין: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, אנא, בבקשה, לשבת.

יריב לוין: אנא, לשבת.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: רבותיי, לפני שאנחנו נעבור להצבעות – חברת הכנסת ברביבאי, חברת הכנסת פרומן.

קארין אלהרר: איפה הקואליציה?

יריב לוין: סליחה, אני לא שמעתי.

קארין אלהרר: איפה הקואליציה?

יריב לוין: לא זכור לי שהוחזרתי לימים שהיינו ביחד בקואליציה, כשהייתי יושב-ראש הקואליציה וידעתי לענות על השאלות האלה.

קריאות: אגב, לא היה קורה לך כזה דבר.

יריב לוין: אני לא יודע, את זה כבר לא אני אשפוט, אבל אני חושב, אם אני זוכר נכון, שגם אנחנו, נדמה לי, פעם אחת עשינו את זה, אז אולי דווקא כן קרה.

יריב לוין: רבותיי, בטרם נעבור להצבעות על הצעות אי-אמון בממשלה, אני מתכבד להודיע לכנסת שעל פי סעיף 43 לחוק-יסוד: הכנסת, עם הפסקת כהונתו בכנסת של גדעון סער ביום שישי, כ"ה בכסלו התשפ"א, 11 בדצמבר 2020, בא במקומו חבר הכנסת ניסים ואטורי.

יריב לוין: בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הכנסת ולסעיף 2 לחוק הכנסת, התשנ"ד–1994, אני מזמין את חבר הכנסת ניסים ואטורי לעלות לדוכן.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: חבר הכנסת ניסים ואטורי, אקרא בפניך את הצהרת האמונים של חבר הכנסת, ולאחר מכן אתה תשיב: "מתחייב אני".

יריב לוין: וזה נוסח ההצהרה: אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת.

ניסים ואטורי: מתחייב אני.

יריב לוין: בשעה טובה, חבר הכנסת ניסים ואטורי.

יריב לוין: אם אתה מעוניין להשתתף בהצבעה, אני אוסיף את קולך מכאן, אתה לא תהיה חייב לעלות למעלה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני באמת מברך אותך, חבר הכנסת ואטורי, אני מברך אותך, אני מברך את – אני חושב – אנשי המועצות האזוריות בכל הארץ, שאתה נבחרת כנציגם, וכמובן, את תושבי רמת הגולן.

יריב לוין: הרבה מאוד הצלחה.

בממשלה בשל: << נושא >> 1.

בממשלה בשל: כישלון ממשלת נתניהו בטיפול במשבר הקורונה; << נושא >>

בממשלה בשל: << נושא >> 3.

בממשלה בשל: כישלון הממשלה בניהול משבר הקורונה והרס הכלכלה הישראלית << נושא >>

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים מכאן להצבעות על הצעות אי-אמון בממשלה.

יריב לוין: הצבעה ראשונה היא הצבעה על הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם, שכותרתה: כישלון ממשלת נתניהו בטיפול במשבר הקורונה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם להביע אי-אמון בממשלה – 39 נגד – אין נמנעים – 1 הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: אם כן, בעד – 39.

יריב לוין: חבר הכנסת ארבל, האם להוסיף את קולך?

יריב לוין: לא.

יריב לוין: חבר הכנסת ואטורי, אני לא רואה אותו כאן.

יריב לוין: אם כן, בעד – 39, אין מתנגדים, נמנע אחד.

יריב לוין: אני קובע שהצעת האי-אמון בממשלה לא נתקבלה, מאחר שהיא מצריכה 61 חברי כנסת בעד.

יריב לוין: אני עובר מכאן להצבעה על הצעת האי-אמון של סיעת הרשימה המשותפת, שכותרתה: כישלון הממשלה בטיפול במשבר הקורונה ובעליית התחלואה בחברה הערבית.

יריב לוין: הצבעה.

אחמד טיבי: – – –

בועז טופורובסקי: לוזרים.

בועז טופורובסקי: פשוט לוזרים.

יריב לוין: אני מבטיח שאם נהיה קרובים ל-61 אעשה את זה.

יריב לוין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה – 32 נגד – 1 נמנעים – אין הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: אם כן, 32 בעד, מתנגד אחד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שגם הצעת האי-אמון הזאת נדחתה.

יריב לוין: אני עובר להצעת האי-אמון של סיעת ישראל ביתנו, שכותרתה: כישלון הממשלה בניהול משבר הקורונה והרס הכלכלה הישראלית.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעת ישראל ביתנו להביע אי-אמון בממשלה – 31 נגד – אין נמנעים – 1 הצעת סיעת ישראל ביתנו להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: אם כן, 31 בעד, אין מתנגדים, נמנע אחד.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שגם הצעת האי-אמון הזאת נדחתה.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, הכנסת דחתה את כל הצעות האי-אמון בממשלה.

יריב לוין: הודעות למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון מס' 19), התשפ"א–2020, שהחזירה הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת הפנים והגנת הסביבה בעקבות דיון מהיר בהצעתה של חברת הכנסת חוה אתי עטייה בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: מחסור בעובדים זרים בענף הסיעוד.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

אליהו ברוכי: תודה.

יריב לוין: לצורך הנושא הבא אנחנו צריכים את חבר הכנסת איתן גינזבורג, יושב-ראש ועדת הכנסת.

יריב לוין: אני רואה שהוא איננו.

יריב לוין: נעבור לנושא הבא – הוא פשוט לא נמצא.

יריב לוין: הינה, הגיע.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן להמלצת ועדת הכנסת בדבר בחירת סגן ליושב-ראש הכנסת.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת איתן גינזבורג, בבקשה.

): תודה רבה, אדוני.

): יש לי הודעה נוספת בלי הצבעה.

יריב לוין: אם יש הודעה נוספת תמסור אותה קודם, ואחר כך את ההודעה על הסגן.

): מאה אחוז.

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

): כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, ועדת הכנסת קבעה בישיבתה היום את הוועדות הבאות לדיון בהצעות החוק כדלקמן, לשם הכנתן לקריאה ראשונה – אולי בטרם, אני ארשה לעצמי לשלוח מכאן איחולי החלמה מהירה לחבר הכנסת דוד ביטן.

): זה נראה לי חשוב בעת הזאת.

): אם כך, הוועדה קבעה כי ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בהצעת חוק להרחבת הייצוג ההולם של בני האוכלוסייה החרדית ברשויות ובתאגידים ציבוריים, של חברי הכנסת משה גפני ויעקב אשר, ובהצעת חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות (תיקון – פיצויים שהוטלו על ידי בית משפט צבאי), של חברת הכנסת איילת שקד וקבוצת חברי הכנסת.

): עוד החליטה הוועדה כי ועדת החינוך, התרבות והספורט תדון בהצעת חוק יום לאומי לתרומתה ופועלה של העדה הדרוזית (תיקון – עיגון מעמדה של העדה הדרוזית כשוות זכויות במדינת ישראל), של חבר הכנסת חמד עמאר וקבוצת חברי הכנסת, וכי ועדת הכנסת תדון בהצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון – הזכות לשוויון), שמספרה פ/1728.

): ולהודעה המתבקשת –בהתאם לסעיף 2 לתקנון הכנסת, ועדת הכנסת ממליצה לבחור בחבר הכנסת אחמד טיבי לסגן ליושב-ראש הכנסת עד ליום ג' בתמוז התשפ"א, 13 ביוני 2021.

): אבקש את אישורה של הכנסת להמלצה זו.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: נמתין רק שחבר הכנסת גינזבורג יגיע למקומו ונקיים הצבעה על ההודעה השנייה שמסר, לעניין מינוי סגן ליושב-ראש הכנסת.

יריב לוין: אני עובר להצבעה.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: הצבעה מס' 4 בעד הצעת ועדת הכנסת – 23 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת לבחור את חבר הכנסת אחמד טיבי לסגן יושב-ראש הכנסת נתקבלה.

יריב לוין: אם כך, 23 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שהודעת יושב-ראש ועדת הכנסת נתקבלה, ואני מברך את חבר הכנסת טיבי, ששב לתפקיד שהוא מכיר היטב הרבה שנים.

יריב לוין: [מס' מ/1376; דברי הכנסת, חוב' ט', ישיבה 110; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום, והוא הצעת חוק המכינות הקדם-צבאיות (תיקון מס' 2), התשפ"א–2020, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

יריב לוין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט חבר הכנסת רם שפע.

יריב לוין: בבקשה.

רם שפע: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

רם שפע: חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד, ניתן לומר, להציג בפניכם את חוק המכינות הקדם-צבאיות (תיקון מס' 2).

רם שפע: למעשה, בלי כל ההסברים המשפטיים זה מאוד פשוט: בזמן הקמת מגוון משרדי ממשלה, שחלקם הלא-קטן לא נחוצים, הוקם גם המשרד להתיישבות, והועברו הסמכויות משר החינוך לשר ההתיישבות, השר צחי הנגבי.

רם שפע: אבל הלכה למעשה, הסמכויות – לא של חלק מבעלי התפקידים וגם לא של התקציב בין המשרדים – לא עברו, וזה מייצר מציאות שבה המכינות הקדם-צבאיות כרגע תקועות בלי תקציב.

רם שפע: אז למרות שאין לי שום כבוד מיותר לכל מיני משרדי ממשלה שלא מחויבי המציאות, יש לי הרבה מאוד כבוד למכינות הקדם-צבאיות, לעשרות אלפי חניכים וחניכות שצריכים מאיתנו תקציב, צריכים בעלי תפקידים שידעו לדאוג להם, צריכים לשפר את הבטיחות שלהם – אנחנו יודעים את זה – שלא יהיו שם עוד אסונות, ואני יודע שהם גם מנסים.

רם שפע: לכן החוק הזה, בעצם אחרי שהוא כבר עבר בקריאה ראשונה, אנחנו משלימים אותו, בתקווה גדולה היום, בקריאה שנייה ושלישית, כדי לאפשר למשרד ההתיישבות לתפקד כמו שצריך, עם תקציב, עם בעלי תפקידים ועם שר שיש לו את כל הסמכויות כדי לאפשר להם בעצם לתפקד – מה שכרגע, צריך לומר את האמת, לא קורה בצורה מספיק טובה.

יעקב מרגי: מה עם המסקנות?

יעקב מרגי: מה עם המסקנות?

רם שפע: איזה מסקנות?

יעקב מרגי: על האסון.

רם שפע: שאלה טובה, חבר הכנסת מרגי, יו"ר ועדת החינוך לשעבר, שעסק הרבה באסון הגדול שאירע בצפית.

רם שפע: ככל שאני יודע, המשרד להתיישבות מקים ועדת בדיקה בנושא.

רם שפע: אני לא יודע איפה היא עומדת עכשיו.

רם שפע: אני אישית גם ישבתי עם נציגי המשפחות פעמיים כדי לנסות לסייע.

רם שפע: דיברנו גם על האפשרות של ועדת חינוך, אבל מכיוון שמשרד ההתיישבות לקח את זה, אז אנחנו מקווים מאוד שהנושא הזה ייבדק.

רם שפע: כולנו יודעים שהיו כמה מחדלים די חמורים בנושא במגוון של תפקידים.

רם שפע: משרד החינוך היה מאוד מעורב כמובן בנושא הזה ועוד הרבה גופים.

רם שפע: אני מקווה שוועדת הבדיקה הזאת כן תתפקד כמו שצריך; לכל הפחות זה מה שהם התחייבו.

רם שפע: אין סיבה שהמכינות הקדם-צבאיות ייפגעו ממשרדי הממשלה הללו.

רם שפע: כמו שאנחנו יודעים, ואנחנו עדים פה על הדוכן הזה, ככה אחת לשבוע עולה לפה אחד האנשים שבאמת הצליח לקבץ אליו כמה משרדי ממשלה מיותרים ביחד, השר המקשר בין הכנסת לממשלה; מקשר, לדעתי, בין טוויטר לפייסבוק, לאינסטגרם, לטיק טוק.

רם שפע: יש לו עוד כמה תפקידים, אני לא בדיוק זוכר.

רם שפע: אז חלק מזה זה גם המשרד להתיישבות, שהוא לא מחויב המציאות.

רם שפע: גם משרד החינוך פוצל לשני משרדים: אחד על החינוך הפורמלי, ואחד השר אלקין, שמאוד משתדל, יש לציין – אחראי להשכלה הגבוהה ולמשלימה, כלומר פה החינוך הבלתי-פורמלי בישראל.

רם שפע: הינה, שלום לשר צחי הנגבי.

רם שפע: אנחנו מדברים עליו ואליו.

רם שפע: בעצם כל מה שקורה אצל אלקין עכשיו ואצל הנגבי, ועוד כל מיני פיצולים שיש לנו, מייצר מצב שמערכת החינוך שלנו פשוט מפוצלת יותר.

רם שפע: במקום שתהיה ראייה כוללת, של אקו-סיסטם אחד, של ילד או ילדה שמגיעים בבוקר לבית ספר ואחרי זה ממשיכים אל מערכת החינוך שלהם, הממשלה הזאת, בעיקר הליכוד, בהקשר הזה, יצרה פשוט פיצול במשרדים שרק מסבך ומסבך ומסבך ומסבך.

רם שפע: למרות שליו"ר הקואליציה לא נשאר תפקיד מיניסטריאלי, הוא תמך בה.

רם שפע: נכנסת, אז אני ככה מחזק את דבריי.

רם שפע: אני חייב להגיד לכם, חבריי חברי הכנסת, אחד הנושאים היותר-מתסכלים שקורים פה בימים האחרונים – אני חושב שהציבור לא מבין אותו עד הסוף: ישבו כל סיעות הבית ודנו בהצעת חוק לפיזור הכנסת, והיא עברה פה, כידוע, בשבוע שעבר בקריאה טרומית.

רם שפע: התכנסו בוועדת הכנסת, דנו כולם, אופוזיציה וקואליציה ואופוזיציה שבתוך וכל מיני כאלה, וניסו להסכים על תאריך לבחירות.

רם שפע: כולם הסכימו שהבחירות צריכות להיות בהקדם כדי שהציבור ישלם מחיר מינימלי גם ככה על העובדה שאנחנו הולכים לבחירות בעת קשה זו.

רם שפע: ועדת הבחירות אמרה שהיא לא רוצה את התאריך 23 במרץ מכיוון שזה קרוב לה מדי לפסח ויהיה מורכב מאוד עם ספירת הקולות, והוסכם על התאריך 16 במרץ.

רם שפע: כל סיעות הבית בדיונים הבינו שזה מה שצריך לקרות.

רם שפע: במקביל, אנחנו בכחול לבן יזמנו שתי הצעות חוק שנכנסו לתוך חוק הפיזור: האחת, הצעת חוק שלי, שתפקידה להגביל את מימון המפלגות בתקופה הקשה הזאת.

רם שפע: מה יותר טריוויאלי – אדוני היושב-ראש, אני בטוח שאתה מבין אותי – מלהגביל את ההוצאה הממשלתית ואת התקציב שהמדינה נותנת למפלגות כדי להשקיע כסף בכל מיני שלטים, כנסים שגם ככה לא יהיו ועוד?

רם שפע: זו הצעת חוק ראשונה.

רם שפע: מי מתנגד להצעת החוק הזאת?

רם שפע: כמובן, הליכוד.

רם שפע: אוסנת מארק ושלמה קרעי הגיעו לוועדת הכנסת כדי לצעוק שהם מתנגדים להגבלת המימון.

רם שפע: במילים אחרות, הם תמיד רוצים עוד ועוד ועוד ועוד ועוד כסף, כדי שיהיה להם מה לבזבז.

רם שפע: בנוסף – הצעת החוק של חברתי חברת הכנסת תהלה פרידמן, חוק השקיפות, כדי שגופים פוליטיים מפלגתיים, כשהם מפרסמים את הדברים שלהם ברשתות החברתיות ובכלל, יהיו מחויבים לפרסם מטעם מי פורסמה המודעה.

רם שפע: מה יותר טריוויאלי מזה?

רם שפע: אבל הפלא ופלא, מי מתנגד?

רם שפע: חבר הכנסת ג'בארין, מי מתנגד לשקיפות?

רם שפע: הליכוד, כמובן.

רם שפע: לא טעית.

רם שפע: זה מה שהליכוד יודע לעשות – מתנגד לכל דבר טוב שהיה יכול לקרות ביציאה הזאת לבחירות, שהיא גם ככה מיותרת, אבל לפחות נעשה אותה שקופה יותר, חסכונית יותר וקצרה יותר.

רם שפע: ולכן, יושב-ראש הכנסת מחליט להשתמש באופן ציני בתפקיד שניתן לו כיושב-ראש הכנסת, וחבל לי שהוא לא פה כדי לשמוע את זה, אבל אני בטוח שהוא ידע את זה, ובאופן מכוון לא מעלה היום את הצעת החוק לפיזור הכנסת.

רם שפע: הוא מביא אותה מחר, והוא גם עשה כל מה שהוא יכול כדי להעמיס את סדר-היום של הכנסת, כדי שאולי הוא יצליח לגרום לזה שב-16:00, כשמגיע חג חנוכה והמליאה נסגרת, אז לא יצביעו על פיזור הכנסת.

רם שפע: ולמה הוא לא רוצה לעשות את זה?

רם שפע: – שלום לך, חבר הכנסת מלכיאלי – כי ליריב לוין לא נוח שמגבילים לו את המימון של המפלגה, ולא נוח לו השקיפות של היציאה לבחירות, ואולי גם לא נוח לו מועד הבחירות ב-16 במרץ, למרות שזה הוסכם עם חברי מפלגתו, כי הוא רוצה בחירות אחרי פסח.

רם שפע: מה אכפת לו שהציבור צריך שהממשלה תתפקד ותטפל בו?

רם שפע: אז גם תוקעים את עבודת הממשלה, גם לא נותנים לחוקים לעלות למליאה.

רם שפע: אין ציניות יותר גדולה, לצערי הרב, ממה שבוחר לעשות יריב לוין בימים האחרונים.

רם שפע: ולמה זה חבל?

רם שפע: כי אנחנו רואים בשבועות האחרונים שהמליאה יודעת לקבל החלטות.

רם שפע: היו פה כל מיני חוקים בשבוע שעבר שפתאום החליטו שכולם יתמכו בהם.

רם שפע: היה חוק משמעותי שקשור לעדה הדרוזית, ופתאום, אם אני זוכר נכון, 77 ח"כים הצביעו בעד, כי פתאום הבינו שאולי אפשר לשתף פעולה.

רם שפע: אבל כשבמשך חודשים רבים חבריי בליכוד עושים מה שהם יכולים כדי לגרום לממשלה הזאת לא לתפקד, אז אנחנו בעצם רואים שלהעביר חוקים בכנסת זה דבר בלתי אפשרי.

רם שפע: בנוסף, אני מזכיר לכולם שוועדת השרים לחקיקה לא עובדת, לא מתכנסת.

רם שפע: היו איזה שבוע-שבועיים שבהם דודי אמסלם, כנראה בהוראה ישירה מבלפור, קיבל החלטה: אני אעשה כאילו היא עובדת.

רם שפע: העבירו שם כמה חוקים, אגב, חשובים, שקשורים לשוויון מגדרי, למלחמה החשובה שלנו נגד אלימות כלפי נשים.

רם שפע: זה היה שבוע אחד, אולי שבועיים, אבל מה לעשות, גם זה ירד מסדר-היום שלנו, וחזרנו למצב שבו אין ועדת שרים.

רם שפע: גם בליכוד תוססים, גם בכחול לבן תוססים, כולם לא אוהבים את זה, אבל זה לא מפריע להם להמשיך בהתנהלות הזאת.

רם שפע: לסיום ולסיכום, לסיכום העניין, חוק המכינות, המכינות הקדם-צבאיות, מאפשר ויאפשר בכל מצב שיהיה עכשיו, אם נצליח להעביר אותו בשנייה ושלישית, למכינות הקדם-צבאיות, לאותם עשרות אלפי בני נוער, נערים, נערות, שהשליחות קריטית להם, שהם בחרו לצאת לשנה משמעותית מהחיים שלהם, יאפשר להם לקבל את התקציב שהם צריכים; יאפשר במקרה הזה לשר צחי הנגבי שהמשרד שלו בעצם יוכל לתפקד ולממש את השאיפה שלו ביחס למה שקשור למכינות, וגם לחלק מבעלי התפקידים – לממש את תכליתם.

רם שפע: אז זה ההסבר שלי לקריאה שנייה ושלישית.

רם שפע: אמרתי את דעתי על כל משרדי הממשלה הלא-חשובים שהליכוד הקים, אבל בהקשר הזה – הצעת חוק חשובה שתיטיב עם בני הנוער.

רם שפע: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת רם שפע, יושב-ראש ועדת החינוך.

מכלוף מיקי זוהר: רם, למה לא דיברת על הליכוד בנאום שלך?

רם שפע: אם אתה רוצה, אני יכול להגיד עוד כמה דברים.

רם שפע: אתה רוצה?

רם שפע: אני יכול לספר קצת על דברים שאתה – חבר הכנסת מיקי זוהר פשוט שאל למה לא דיברתי על הליכוד בנאום שלי, אבל בסדר.

מכלוף מיקי זוהר: אמרת מספיק.

רם שפע: אמרתי מספיק, תודה.

רם שפע: תחשוב כמה הייתי עדין.

משה ארבל: אני סמוך ובטוח שמיקי מכלוף זוהר לא סובל משמיעה סלקטיבית.

רם שפע: אני בטוח.

משה ארבל: ובכן, נעבור להצבעה על הצעת החוק.

משה ארבל: אני אאפשר גם לחבר הכנסת רם שפע להצביע מכאן וגם לחבר הכנסת מרגי.

משה ארבל: נעבור להצבעה על הצעת חוק המכינות הקדם-צבאיות (תיקון מס' 2), התשפ"א–2020.

משה ארבל: להצעת חוק זו לא הוגשו בקשות רשות דיבור, ולכן אני עובר להצבעה בקריאה שנייה.

משה ארבל: הצבעה.

משה ארבל: הצבעה מס' 5 בעד סעיפים 1–2 – 14 נגד – 3 נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

משה ארבל: ובכן, תוצאות ההצבעה האלקטרונית הן 14 בעד, שלושה מתנגדים, אין נמנעים.

משה ארבל: אני מצרף להצבעה את חבר הכנסת רם שפע כתומך בהצעת החוק, ואת חבר הכנסת יעקב מרגי כתומך.

משה ארבל: ועל כן, תוצאות ההצבעה בקריאה שנייה הינן: 16 בעד, שלושה מתנגדים, אין נמנעים.

משה ארבל: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

משה ארבל: כעת אני עובר להצבעה על הצעת חוק המכינות הקדם-צבאיות (תיקון מס' 2), התשפ"א–2020, בקריאה השלישית.

משה ארבל: הצבעה.

משה ארבל: הצבעה מס' 6 בעד החוק – 14 נגד – 3 נמנעים – אין חוק המכינות הקדם-צבאיות (תיקון מס' 2), התשפ"א–2020, נתקבל.

משה ארבל: ובכן, תוצאות ההצבעה האלקטרונית הן 14 בעד, שלושה מתנגדים, אין נמנעים.

משה ארבל: אני מצרף את קולם של חבר הכנסת יעקב מרגי וחבר הכנסת רם שפע כתומכים בהצעת החוק, ועל כן, 16 בעד, שלושה מתנגדים, אין נמנעים.

משה ארבל: אני קובע שהצעת חוק המכינות הקדם-צבאיות (תיקון מס' 2), התשפ"א–2020, עברה בקריאה השלישית, ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל, בשעה טובה.

משה ארבל: [מס' מ/1373; דברי הכנסת, חוב' ח', ישיבה 107; נספחות.

משה ארבל: ]

משה ארבל: הנושא הבא בסדר-היום – הצעת חוק שירותי תעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה או שינוי בתנאיה) (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקון) (תיקון מס' 2) (הוראת שעה – קיצור המועד להשבת התמורה), התשפ"א–2020.

משה ארבל: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת יעקב מרגי.

משה ארבל: יעלה ויבוא.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, אולי אנצל את הפודיום: חבר הכנסת איתן גינזבורג, לא הצלחתי להשיג אותך היום.

יעקב מרגי: מה עם פטור מחובת הנחה?

יעקב מרגי: זה, יעני – אנחנו חברים.

איתן גינזבורג: אני מאוד נהנה לשמוע אותך.

יעקב מרגי: אז לכן.

יעקב מרגי: אתה עוזר לנו עם כפר שלם?

איתן גינזבורג: – – –

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש – – –

אורית פרקש הכהן: מרגי, מה עשית לאיתן?

אורית פרקש הכהן: עוד דקה הוא חוזר בתשובה.

יעקב מרגי: כל כחול לבן, מה עשיתי להם.

יעקב מרגי: את יודעת, זה לא נכון לגביי, אבל אומרים שחברים בפוליטיקה זה לא במפלגה שלך.

יעקב מרגי: אבל אצלנו אחים כולם, שלא יובן.

יעקב מרגי: נכון?

משה ארבל: תלמידים.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גברתי השרה, מכובדיי השרים, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק שירותי תעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה או שינוי בתנאיה) (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקון) (תיקון מס' 2), התשפ"א–2020, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יעקב מרגי: הצעת החוק היא הצעת חוק ממשלתית שאליה מוזגה הצעת חוק פרטית שיזמתי יחד עם חברי הכנסת הילה שי וזאן, יבגני סובה ויצחק פינדרוס, חברי ועדת הכלכלה.

יעקב מרגי: הצעת החוק מבקשת לתקן הוראת שעה שאושרה בכנסת ביולי השנה הקובעת הוראות מיוחדות לתחולתו של חוק שירותי תעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה או שינוי בתנאיה), המכונה גם – איפה הוא?

יעקב מרגי: – "חוק טיבי", בתקופת משבר הקורונה, במטרה לסייע לחברות התעופה להתמודד עם המשבר החמור שאליו נקלעו בעקבות מגפת הקורונה.

יעקב מרגי: לפי הוראת השעה כנוסחה היום, במקרה של ביטול טיסה או שינוי במועד המראתה, על חברות התעופה להשיב לנוסעים את הכספים ששילמו בעד כרטיסי הטיסה בתוך 90 ימים ממועד ההמראה המתוכנן במקום בתוך 21 ימים מיום פניית הנוסע בכתב לחברה, כפי שקובע החוק בנוסחו הקבוע טרם חקיקת הוראת השעה.

יעקב מרגי: נוכח מצבן הקשה של חברות התעופה, וחברות התעופה הישראליות בפרט, ועדת הכלכלה האריכה את הוראת השעה האמורה שלוש פעמים, כך שנכון להיום היא חלה על טיסות שמועד המראתן המתוכנן הוא עד ל-31 בדצמבר 2020.

יעקב מרגי: במסגרת דיוני הוועדה בהוראת השעה ובהארכותיה הבענו, חברי ועדת הכלכלה, שוב ושוב ובאופן נחרץ את התנגדותנו לפגיעה בזכויות הנוסעים, ודרשנו כי פגיעה זו תצומצם למינימום ההכרחי.

יעקב מרגי: הדוגמה המובהקת לכך היא המועד להשבת כספי הנוסעים, שנדחה כמה פעמים בחקיקה, ולצערי עדיין חלק מחברות התעופה אינן עומדות בו.

יעקב מרגי: במצב השורר היום, חודשים ארוכים לאחר שפרץ משבר הקורונה, חלק מחברות התעופה כבר קיבלו סיוע ממשלתי כזה או אחר, ואין הצדקה לקביעת זמן כה ארוך להשבת כספי הנוסעים, שהוא 90 יום.

יעקב מרגי: לפיכך, בעת הדיון באחת ההארכות האחרונות שביקשה הממשלה להוראת השעה, הצהרתי שהוועדה לא תאשר הארכות נוספות אם החוק לא יתוקן כך שיקוצר הזמן להשבת התמורה.

יעקב מרגי: בהתאם לכך, כפי שציינתי, יזמתי הצעת חוק לתיקון הוראת השעה, והיא קודמה במקביל להצעת החוק הממשלתית בעניין.

יעקב מרגי: ואכן, הצעת החוק שבפניכם נועדה לקצר את מועד השבת התמורה לנוסע מאת חברות התעופה לגבי טיסות שימריאו החל מ-15 בדצמבר 2020.

יעקב מרגי: אדגיש: ההסדר המוצע הוא הסדר צופה פני עתיד וקובע כי לגבי אותן טיסות, חברת התעופה תחויב להשיב לנוסעים את הכספים ששילמו בעד כרטיסי הטיסה בתוך 30 ימים ממועד הטיסה המתוכנן במקום בתוך 90 ימים כפי שקובעת כעת הוראת השעה.

יעקב מרגי: כמו כן, וביוזמתה של חברת הכנסת הילה שי וזאן, החלטנו לקבוע בהצעת החוק הסדר נוסף, שלא הוצע בידי הממשלה, ונועד להתמודד עם מקרים שבהם חברת התעופה משיבה את כספי הנוסע, אך באמצעות סוכן הנסיעות שממנו רכש הנוסע את כרטיס הטיסה.

יעקב מרגי: לצערי הרב, אנו מקבלים פניות לא מעטות לגבי סוכני נסיעות שלא מעבירים לנוסעים את כספי ההחזרים שהתקבלו מחברות התעופה, ואדגיש: מדובר בכספים שהנוסעים זכאים להם מכוח החוק.

יעקב מרגי: לפיכך, החלטנו לקבוע במפורש הוראה מיוחדת שתחייב סוכן נסיעות שקיבל מחברת התעופה כספים עבור הנוסע להעביר לנוסע את אותם כספים בתוך 15 ימי עסקים מיום קבלתם.

יעקב מרגי: לפי המוצע, סוכן הנסיעות יהיה רשאי להפחית מהכספים רק את סכום העמלה שעליה סיכם עם הנוסע בעת רכישת כרטיס הטיסה.

יעקב מרגי: עוד החלטנו כי כספים שהועברו מחברות התעופה לסוכני הנסיעות לפני מועד תחילתה של הצעת החוק, כלומר לפני 15 בדצמבר 2020, יועברו לנוסעים בתוך 15 ימי עסקים ממועד התחילה.

יעקב מרגי: חשוב לציין: תפקידו של סוכן הנסיעות הוא אך ורק להעביר את כספי הלקוח שהתקבלו מחברות התעופה.

יעקב מרגי: אין הוא חב באופן אישי.

יעקב מרגי: לכן, אנו מבקשים שמרגע שהתקבלו אצלו הכספים, עליו להעבירם בתוך 15 ימים.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, ועדת הכלכלה תמשיך לדאוג לזכויות הצרכנים גם בעת משבר הקורונה, תוך איזון ראוי בין זכויות הצרכנים לבין הרצון לסייע לעסקים ישראלים לשרוד את תקופת משבר הקורונה.

יעקב מרגי: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש מכם לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

יעקב מרגי: אני מבקש להודות בהזדמנות הזאת למנהלת הוועדה ד"ר עידית חנוכה, לצוותה וכן ליועץ המשפטי של הוועדה, שבימים האחרונים אני לא יודע אם יש לו זמן לנוח, עו"ד איתי עצמון; לעו"ד נעמה דניאל; לצוות לשכתי, ובראשם גברת פנינה שלי איפרגן.

יעקב מרגי: תודה רבה לכל חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, וגם לרשמת, למזכירת הכנסת ולכל עובדי הכנסת שטורחים ביום-יום.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב מרגי.

משה ארבל: להצעת חוק זו לא הוגשו הסתייגויות אך ישנן בקשות רשות דיבור.

משה ארבל: חבר הכנסת אביגדור ליברמן – אינו נוכח; חבר הכנסת עודד פורר – מוותר.

משה ארבל: חבר הכנסת יבגני סובה יעלה ויבוא.

משה ארבל: חמש דקות לרשותך, אדוני, בבקשה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני יושב-ראש ועדת הכלכלה יעקב מרגי, אני תומך בחוק הזה.

יבגני סובה: אני חושב שהחוק הזה הוא בהסכמה, ואני רק תוהה מדוע החוק הזה מגיע רק עכשיו, עשרה חודשים לאחר שאנחנו נמצאים במשבר עמוק.

יבגני סובה: הנושא של התעופה והנושא של התנהגות חברות התעופה זה נושא שהיה צריך להידון בבית הזה כבר בחודש יולי, ולא רק בוועדת הכלכלה.

יבגני סובה: השקענו והקדשנו כמה דיונים לנושא הזה.

יבגני סובה: יש כמה בעיות בעניין הזה: יש את חברות התעופה הישראליות, שהן כמובן פועלות על פי החוק הישראלי, ויש חברות תעופה זרות.

יבגני סובה: הרבה לקוחות נאלצים היום, עם העברת החוק, עם ההודעות שלנו על החזר הכספים והשבת הכספים כתנאי ראשון, ולא ואוצ'רים – החברות הזרות פשוט אומרות ללקוחות הישראלים: מה אתם רוצים מאיתנו?

יבגני סובה: אין לנו מה לעשות.

יבגני סובה: יש חברות, ואני לא אנקוב פה בשמות, אבל יש חברות תעופה, שלמרות שהחברות האלה מקבלות אישור מרשות התעופה האזרחית של מדינת ישראל – איך אני אגיד את זה בעדינות?

יבגני סובה: מצפצפות על החוק הישראלי.

יבגני סובה: אדוני יושב-ראש ועדת הכלכלה, אתה מכיר את עמדתי בעניין הזה: אם לחוק אין כלים ואין שיניים, אז מה הטעם בחוק?

יבגני סובה: אני חושב שמדינת ישראל, אם היא מכבדת את עצמה ואם היא מכבדת את החוקים שלה, ואם הממשלה מכבדת את עצמה, היא צריכה להכניס יותר שיניים גם כלפי חברות תעופה זרות, שכנראה – אני אומר את זה בזהירות רבה – לא מכבדות את ההחלטות של הבית הזה, וכך גם הישראלים שמחכים להשבת הכספים יוכלו לקבל את כספם, וזה לא משנה איזו חברה.

יבגני סובה: אם החברה הזאת רוצה להמשיך לטוס מתל אביב ולתל אביב, היא חייבת לכבד את החוק, ואם צריך, צריך להעביר את הסוגיה הזאת לחברות התעופה, אם זה באמצעות פניות, אם זה באמצעות הגורמים המוסמכים לדבר.

יבגני סובה: זה באשר לחוק, אדוני היושב-ראש.

יבגני סובה: אני רוצה להגיד עוד כמה משפטים באשר למצב הפוליטי וקצת יחצ"ני שאנחנו עדים לו בשבועות האחרונים סביב כל הנושא הזה של החיסונים.

יבגני סובה: אפרופו בהקשר של חוק התעופה, כשאנחנו טסים, ישראלים נוהגים למחוא כפיים לטייס שמנחית את המטוס, נכון?

יבגני סובה: שמעת פעם, אדוני היושב-ראש, שטייס יוצא מתא הטייס ומתחיל להשוויץ ולהתגאות: תגידו תודה שאני טייס ונחתנו בשלום?

יבגני סובה: שמעת פעם דבר כזה, אדוני היושב-ראש?

יבגני סובה: זה התפקיד של הטייס.

יבגני סובה: שמעת פעם מג"ד, מח"ט או אפילו רמטכ"ל, אחרי מבצע צבאי מוצלח, משוויץ ואומר: אני, אני, אני, הודות לפעילות שלי והודות לאומץ הלב שלי אנחנו הצלחנו לחסל מנהרות מחבלים וכו'?

יבגני סובה: יש אנשים שיגידו עליהם, וזה בסדר.

יבגני סובה: שמעת פעם, אדוני היושב-ראש, על רופא שמבצע ניתוח מוצלח, יוצא מחדר ניתוח, בא למשפחה שחרדה לבן המשפחה שנמצא בחדר הניתוח ומתחיל להשוויץ: תגידו לי תודה, אם לא אני, הוא היה מת?

יבגני סובה: שמעת פעם על דבר כזה?

יבגני סובה: שמעת פעם, אדוני היושב-ראש, על מורה שכל הזמן משוויץ: אם לא אני, אז כולם התלמידים בכיתה היו סתומים?

יבגני סובה: למה אני אומר את זה?

יבגני סובה: משום שזה תפקידו של ראש הממשלה.

יבגני סובה: זה תפקידו של ראש הממשלה שעומד בראש המדינה, ולא בכל פעם להשוויץ ולהגיד: אם לא אני, אתם הייתם מתים פה כולכם.

יבגני סובה: ולכן מה שאני אומר, שכמו שמצופה מכל בעל תפקיד ומכל בעל מקצוע להיות אחראי למקצוע שהוא עושה, תפקידו של ראש הממשלה לעשות הכול למען מדינת ישראל, ולא לרוץ ולספר לחבר'ה לפני שהדבר הזה מגיע.

יבגני סובה: אני אמרתי פה, באולם הזה, לפני שעה, כשהשר אקוניס דיבר: אנחנו מברכים על החיסון.

יבגני סובה: אנחנו גם לא יודעים את כל הפרטים.

יבגני סובה: הוא אמר: תחזור בך.

יבגני סובה: על מה לחזור?

יבגני סובה: אני רוצה לדעת כמה משרד הבריאות משקיע בחיסונים.

יבגני סובה: אני רוצה לדעת איך זה ייתכן שהיינו מס' 34 ברשימה ופתאום, אחרי תשע שיחות, אנחנו במקום הראשון, השלישי או החמישי.

יבגני סובה: אם זה כרוך בעלות כספית, אז הציבור, וגם יושבי הבית הזה, לא רק שהם ראויים – הם חייבים לדעת את המחיר הזה, משום שזה המחיר שמדינת ישראל משלמת בין היתר על המחדלים של החודשים הקודמים.

יבגני סובה: והדבר הכי חשוב, אדוני היושב-ראש: ממשלה, ראש ממשלה וכל מי שמסביבו שלא מפחד להגיד את האמת לציבור, לא חוסם את הפרוטוקולים ל-30 שנה.

יבגני סובה: נקודה.

יבגני סובה: זה מה שיש לי להגיד.

יבגני סובה: כמובן, כמו שאמרתי, אם יש דברים טובים, אנחנו מברכים, אבל אם יש דברים לא טובים, מוזרים, ולא אומרים את האמת, אנחנו נהיה הראשונים שנדרוש להגיד את האמת לציבור.

יבגני סובה: תודה רבה וחג שמח.

אליהו ברוכי: תודה רבה לחבר הכנסת יבגני סובה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אלי אבידר – מוותר; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת; חבר הכנסת חמד עמאר – אינו נוכח; חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח; חברת הכנסת הילה שי וזאן – אינה נוכחת.

אליהו ברוכי: אשר על כן, אני מתכבד לעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק שירותי תעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה או שינוי בתנאיה) (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקון) (תיקון מס' 2), התשפ"א–2020.

אליהו ברוכי: אני אאפשר לחבר הכנסת מרגי להצביע מכאן, וגם לחבר הכנסת יבגני סובה.

אליהו ברוכי: הצבעה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 7 בעד סעיפים 1–2 – 12 נגד – 2 נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

אלי אבידר: טעות אצלי, אדוני.

אלי אבידר: טעות בהצבעה.

אליהו ברוכי: ובכן, תוצאות ההצבעה הן 12 בעד – אני מוסיף את חבר הכנסת יבגני סובה כתומך ואת חבר הכנסת יעקב מרגי כתומך – 14 בעד.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אלי אבידר מבקש לעדכן את הצבעתו, שהייתה בטעות נגד והיא בעד, אז על כן, 15 בעד.

אליהו ברוכי: גם חבר הכנסת רם שפע תומך, אז 16 בעד, מתנגד אחד, אין נמנעים.

אליהו ברוכי: אני קובע כי הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

אליהו ברוכי: אני עובר כעת להצבעה על הצעת חוק שירותי תעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה או שינוי בתנאיה) (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקון) (תיקון מס' 2), התשפ"א–2020, בקריאה שלישית.

אליהו ברוכי: הצבעה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 8 בעד החוק – 13 נגד – אין נמנעים – אין חוק שירותי תעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה או שינוי בתנאיה) (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקון) (תיקון מס' 2), התשפ"א–2020, נתקבל.

אליהו ברוכי: ובכן, תוצאות ההצבעה הן 13 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אליהו ברוכי: אני מוסיף את הצבעתם של חבר הכנסת יעקב מרגי וחבר הכנסת רם שפע כתומכים, לכן 15 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אליהו ברוכי: אני קובע כי הצעת החוק האמורה עברה בקריאה שלישית, ותיכנס לספר החוקים.

אליהו ברוכי: [מס' כ/858; דברי הכנסת, חוב' ט', ישיבה 110; נספחות.

אליהו ברוכי: ]

אליהו ברוכי: הנושא הבא בסדר-היום – הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון מס' 19), התשפ"א–2020, לקריאה שנייה ושלישית, שקיבלה פטור מחובת הנחה.

אליהו ברוכי: יציג את הצעת החוק יושב-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי חבר הכנסת עודד פורר.

אליהו ברוכי: יעלה ויבוא.

אליהו ברוכי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מיכל סלה הייתה פעילה חברתית ועובדת סוציאלית.

אליהו ברוכי: על פי כתב האישום המתנהל בימים אלו, בעלה, אלירן מלול, ב-3 באוקטובר 2019, בעת ששהו בביתם, הכה אותה, הצטייד בסכין מטבח, גרר אותה מחדרה של בתם התינוקת בעודה מדממת ודקר אותה 11 פעם בסכין.

אליהו ברוכי: התקיפה בוצעה בנוכחות בתם התינוקת.

אליהו ברוכי: לאחר הרצח נשאר מלול לשהות בזירה יחד עם מיכל ובתה התינוקת במשך כ-17 שעות.

אליהו ברוכי: חבריי חברי הכנסת, אלירן הוא האפוטרופוס של התינוקת הזאת.

אליהו ברוכי: הוא יקבע לאיזה בית ספר היא תלך, אם היא תקבל טיפול רפואי או פסיכולוגי.

אליהו ברוכי: הוא ידרוש שהתינוקת הזאת, כשתגדל, תבקר אותו בבית הסוהר ויקבע אם היא יכולה לצאת מהארץ לטיול.

אליהו ברוכי: לא עוד.

אליהו ברוכי: היום זה נגמר.

אליהו ברוכי: שירה איסקוב זוכרת הכול.

אליהו ברוכי: ציטוט: אני זוכרת את המכה הראשונה שהוא העיף לי לתוך הלסת.

אליהו ברוכי: אני זוכרת שהוא העיף לי את השיניים מהמקום.

אליהו ברוכי: התחננתי שיחוס על הילד, שיעצור שנייה, שהילד לא יראה.

אליהו ברוכי: הסתכלתי על הילד ושמעתי אותו בוכה בכי לא רגיל, נוראי.

אליהו ברוכי: חברות וחברי הכנסת, אני מבקש לאפשר לדובר להמשיך להציג את הצעת החוק.

אליהו ברוכי: תודה.

אליהו ברוכי: אני זוכרת את הדקירות, היא מספרת.

אליהו ברוכי: הוא לקח את הילד משם רק אחרי שהוא התמלא בדם שלי, לקח אותו למקלחת וחזר להמשיך ולדקור אותי.

אליהו ברוכי: סוף ציטוט.

אליהו ברוכי: שירה פונתה לחדר הטראומה בסורוקה ממצפה רמון בערב ראש השנה.

אליהו ברוכי: היא הגיעה במצב אנוש כשהיא סובלת מפגיעה רב-מערכתית ומפציעות דקירה לאחר שנדקרה בסכין והוכתה במערוך.

אליהו ברוכי: לאחר ייצוב מצבה היא הובהלה לחדר הניתוח, ושם נותחה שעות ארוכות.

אליהו ברוכי: נגד בעלה, אביעד משה, הוגש כתב אישום על ניסיון רצח.

אליהו ברוכי: גם במקרה זה, חבריי חברי הכנסת, בעלה הוא האפוטרופוס של הילד.

אליהו ברוכי: הוא יקבע לאיזה בית ספר הוא ילך, אם יקבל טיפול פסיכולוגי או רפואי.

אליהו ברוכי: הוא ידרוש שהילד, כשיגדל, יבקר אותו בבית הסוהר ויקבע אם הילד יכול לצאת מהארץ לטיול או לא.

אליהו ברוכי: לא עוד.

אליהו ברוכי: היום זה נגמר.

אליהו ברוכי: את אימה של שירה פגשתי בבית החולים, עת ביקרתי אותה אחרי ששירה כמעט נרצחה, ושם גם נולדה הצעת החוק הזאת – הצעת חוק שתתקן את העוול ותשלול מרוצחים בתוך המשפחה, ממי שניסה לרצוח וממי שאנס בתוך המשפחה, את הזכות להורות.

אליהו ברוכי: לפיכך, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון מס' 19), התשפ"א–2020.

אליהו ברוכי: הצעת החוק הוגשה בעקבות כמה מקרים קשים, כפי שתוארו, שבהם אדם הואשם או הורשע ברצח או בניסיון רצח של ההורה השני אך המשיך להיות אפוטרופוס של הילד, ובאופן זה נשאר מעורב בחיי הילד ובן הזוג השני, אם הוא נותר בחיים, והסכמתו נדרשה לגבי כל החלטה הנוגעת לחיי הקטין, החל בבית הספר שבו ילמד הקטין וכלה באישור ליציאת הקטין מהארץ.

אליהו ברוכי: מדובר במצב שאינו מתקבל על הדעת.

אליהו ברוכי: את המצב הזה הצעת החוק מבקשת לשנות.

אליהו ברוכי: הצעת החוק מבקשת לקבוע את המובן והמתבקש מאליו – שמי שביצע עבירות חמורות של רצח – – –

אליהו ברוכי: ששש.

אליהו ברוכי: חברי הכנסת, כבוד השרה תמנו שטה, רק לא עם הגב למליאה.

אליהו ברוכי: נא לאפשר – – –

פנינה תמנו: זה חשוב ביותר.

פנינה תמנו: אני מציע שימשיכו את הדיון – יש גם קפה מאחור.

פנינה תמנו: אתם יכולים להמשיך שם את הדיון, חברי הכנסת.

פנינה תמנו: – – –

פנינה תמנו: הצעת החוק מבקשת לקבוע את המובן והמתבקש מאליו – שמי שביצע עבירות חמורות של רצח, ניסון רצח ואונס בתוך המשפחה, כלפי ההורה השני או כלפי אחד מילדיו הקטינים, לא יכול להמשיך להיות אפוטרופוס על ילדיו הקטינים.

פנינה תמנו: לפי המצב המשפטי כיום, הוראות חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות מאפשרות להגיש בקשה לבית המשפט לשלול מהורה את האפוטרופסות על הקטין.

פנינה תמנו: בפועל, המקרים שבהם נעשה שימוש באפשרות הזאת הם מועטים מאוד.

פנינה תמנו: ההצעה שבפניכם מבקשת למעשה להפוך את מנגנון שלילת האפוטרופסות כך שבמקרה של הגשת כתב אישום או הרשעה בעבירה חמורה, תישלל אפוטרופסות ההורה, זמנית או לצמיתות, באופן אוטומטי.

פנינה תמנו: חברי הכנסת, למרות לוחות הזמנים הקצרים לאישור ההצעה ולמרות הרצון לאשר את ההצעה במהירות ובדחיפות הנדרשת, הוועדה קיימה בהצעת החוק דיונים מעמיקים ויסודיים בכל נושא וסעיף שהוצג בפניה ושהוצע לה.

פנינה תמנו: בעקבות הדיונים הללו נוספו למתווה כמה הוראות ואיזונים חשובים, ואני רוצה לפרט בפניכם את עיקרי ההסדר המשפטי המוצע, כולל השינויים שהוועדה דרשה להוסיף ונוספו להצעת החוק.

פנינה תמנו: אני ממש מרגיש שאני צריך להתגבר עליהם.

אליהו ברוכי: לא, זה סביר.

מרב מיכאלי: לא, זה נורא, זה פשוט נורא.

מרב מיכאלי: פנינה, אולי פשוט תצאו – – – רעש אימים.

מרב מיכאלי: כאילו, באמת אי-אפשר.

מרב מיכאלי: הוא מדבר על דברים כל כך קשים, ואתם עושים המון רעש.

מרב מיכאלי: לא, אין שום בעיה, הכול בסדר, רק לא חייבים לעשות את זה פה.

קריאה: לא, יש בעיה.

קריאה: צאו מפה.

מרב מיכאלי: יש בעיה, יש בעיה.

מרב מיכאלי: עיקרי ההסדר הם כאלה: הצעת החוק קובעת כי הורה שהורשע בביצוע עבירת רצח או ניסיון רצח של ההורה השני של הקטין או של אחד מילדיו או בביצוע עבירת אינוס או מעשה סדום באחד מילדיו – תישלל באופן מיידי אפוטרופסותו על ילדו הקטין.

מרב מיכאלי: כמו כן, מוצע לקבוע כי הורה שהוגש נגדו כתב אישום בשל ביצוע אחת מהעבירות האלה, תישלל באופן זמני אפוטרופסותו עד לזיכויו או עד להרשעתו בעבירות האמורות.

מרב מיכאלי: אגב, האפוטרופסות היא על כל הקטינים באותו התא המשפחתי ולא רק ספציפית על אותו הקטין.

מרב מיכאלי: הוועדה הוסיפה במהלך הדיונים את עבירת האינוס וביצוע – – –

פנינה תמנו: בשבוע שעבר – – – הזוי, אם אתה זוכר.

פנינה תמנו: היה הזוי.

פנינה תמנו: הוועדה תיקנה את הניסיון להחיל את זה אך ורק על הקטין עצמו.

פנינה תמנו: הוועדה גם הוסיפה במהלך הדיונים את עבירת האינוס וביצוע מעשה סדום לסל העבירות שבשלן תישלל אפוטרופסותו של ההורה בשלב הגשת כתב האישום או ההרשעה, וזאת נוסף לעבירת הרצח וניסיון רצח שהוצעו בתחילה.

פנינה תמנו: מכיוון שלא ניתן לחזות מראש את כל המצבים שייכנסו תחת החוק, הוחלט לקבוע הוראה שלפיה הורה אשר נשללה ממנו אפוטרופסותו בשל הגשת כתב אישום או בשל הרשעה בעבירה כאמור, רשאי לפנות לבית המשפט בבקשה להשיב לו את האפוטרופסות על הקטין.

פנינה תמנו: בית המשפט רשאי להשיב את האפוטרופסות רק אם מצא שקיימות נסיבות חריגות ויוצאות דופן, וכן אם מצא שהשבת האפוטרופסות היא לטובת הקטין, משמע, ניסינו לצמצם כאן את שיקול הדעת של בית המשפט ככל הניתן באמת למקרים חריגים מאוד, על מנת שבקשות כאלה לא ישמשו את ההורה הפוגע על מנת לדחות את שלילת האפוטרופסות, ולכן הוחלט שבקשה להשבת אפוטרופסות גם לא תעכב את שלילתה עד שייתן בית המשפט החלטה אחרת.

פנינה תמנו: מלבד ההורה אשר הואשם או הורשע בביצוע עבירה, גם הקטין עצמו והיועץ המשפטי לממשלה או בא כוחו יכולים לבקש מבית המשפט להשיב אפוטרופסות של ההורה, אם זו נשללה ממנו זמנית או באופן קבוע.

פנינה תמנו: עוד מוצע בנוסח שבפניכם כי אפוטרופסותו של הורה אשר הורשע בביצוע עבירה מהעבירות הקבועות בהצעת החוק תישלל גם אם לפי חוק טיפול בחולי נפש מצא בית המשפט שהוא עשה את המעשה בשעה שסבל ממחלת נפש או אם בית המשפט מצא שיש ראיות לכאורה לביצוע העבירות והנאשם אינו יכול לעמוד לדין משום שהוא סובל ממחלת נפש בעת העמדתו לדין פלילי.

פנינה תמנו: גם במקרים האלה האפוטרופסות תישלל.

פנינה תמנו: כמו כן, הובהר ששלילת אפוטרופסות זמנית או קבועה בשל הגשת כתב אישום או בשל הרשעה, לא תגרע מחובות אחרות החלות על ההורה, ובכלל זה חובת מזונות לילדו, וכן בזכות של הילד לרשת את ההורה הפוגע.

פנינה תמנו: על מנת למנוע את האפשרות לשימוש לרעה בבקשה להשבת אפוטרופסות, מוצע לאפשר לבית המשפט למחוק על הסף בקשה כאמור אם הוא סבור שלא היה שינוי ממשי בנסיבות המצדיק את פתיחת ההליך מחדש.

פנינה תמנו: עוד מוצע בהצעת החוק לקבוע כי בהליכים בבקשה להשבת אפוטרופסות יינתן סיוע משפטי להורה שאפוטרופסותו לא נשללה או לאפוטרופוס שמונה על ידי בית המשפט לקטין.

פנינה תמנו: בנוסף, בהליכים הנוגעים לבקשה להשבת אפוטרופסותו של הורה ימנה בית המשפט אפוטרופוס לדין לקטין מתחת לגיל 14 שייצגו בהליכים כאמור.

פנינה תמנו: המשמעות היא, אדוני היושב-ראש, שבפעם הראשונה שמים את הקורבנות ואת הנפגעים לפני הפוגעים.

פנינה תמנו: המשמעות היא שיינתן פה סיוע משפטי לקורבנות גם בלי קשר למצבם הכלכלי, אם הפוגע ממשיך להתעלל בהם דרך בתי המשפט באמצעות הגשת בקשות חוזרות ונשנות.

פנינה תמנו: בנוסף, מוצע להחיל על טיפול רגשי או סוציאלי ועל טיפול במרכזים לטיפול בילדים ובני נוער שנפגעו והם נפגעי תקיפה מינית את הוראות חוק זכויות החולה הקובעות כי הסכמתו של הורה המואשם או הורשע בעבירת מין או אלימות כלפי ילדו הקטין לא תידרש לצורך טיפול רפואי באותו הילד ולא יימסר לו מידע על טיפול רפואי כאמור.

פנינה תמנו: לבסוף ביקשה הוועדה להסדיר את המקרים אשר ההליך בעניינם החל טרם כניסת החוק לתוקף.

פנינה תמנו: במקרים שבהם הורשע הורה בביצוע עבירה מהעבירות המנויות בהצעת החוק טרם כניסתו של התיקון לתוקף, תידרש הגשת בקשה לבית המשפט לצורך שלילת אפוטרופסות.

פנינה תמנו: בקשה כאמור יכול שתוגש על ידי הקטין, על ידי ההורה הנוסף, שלא הורשע, על ידי אפוטרופוס לקטין או על ידי היועץ המשפטי לממשלה או בא כוחו.

פנינה תמנו: במקרים שבהם הוגש כתב אישום נגד ההורה בשל עבירה מהעבירות המנויות בהצעת החוק לפני כניסתו של התיקון לתוקף וטרם ניתנה ההכרעה בעניינו – כלומר, ההליך עדיין מתנהל – תישלל האפוטרופסות באופן זמני עד לזיכויו או הרשעתו של הנאשם, וזאת בתום 14 ימים מכניסת התיקון לתוקף.

פנינה תמנו: במהלך הדיון בחנה הוועדה את האפשרות להרחיב את ההסדר בהצעת החוק גם לגבי עבירות מין ואלימות חמורות אחרות שמבוצעות בתוך המשפחה.

פנינה תמנו: עם זאת, בסופו של דבר החליטה הוועדה להשאיר את הצעת החוק רק לגבי עבירות הרצח, ניסיון הרצח והאונס, וזאת כדי לקדם במהרה את החוק במסגרת ההסכמות הרחבות שהושגו ולאפשר דיון מעמיק ונרחב יותר בתחום העבירות של חבלה בנסיבות מחמירות ותקיפות מיניות בנסיבות מחמירות, שמחייבות ככל הנראה גם תיקוני חקיקה בחוק העונשין כדי להגדיר את השוני בין המדרגים השונים של הפגיעות המצויות בתחום זה.

פנינה תמנו: בדעתנו, חבריי חברי הכנסת, לא להניח לנושא ולהמשיך לתקן את הדרוש תיקון גם בהמשך להצעת החוק הזאת.

פנינה תמנו: חשוב לציין, כפי שציינתי, שעל פי החוק הקיים קיימת עדיין סמכות לפנות לבית המשפט לבקש את שלילת האפוטרופסות של ההורה הפוגע גם בעבירות מין ועבירות אלימות אחרות.

פנינה תמנו: הזכות הזאת לא נשללת, ואנחנו מצפים שבמקרים חמורים וקשים ייעשה שימוש בסמכות הזאת ותיעשה פנייה לבית המשפט בנושא.

פנינה תמנו: לקראת סיום, אני רוצה לצטט את הדברים שכתבה לי חני, אחותה של שירה איסקוב; היא ביקשה ממני לנצל את הבמה הזאת כדי לומר כמה מילים בשמה: כשאנו נולדים אנחנו זוכים לחופש בחירה מלא.

פנינה תמנו: על מנת למנוע כאוס, הקמנו מערכת של חוקים שיגנו על הפרט והכלל כאחד.

פנינה תמנו: ברגע שאדם בחר לקחת אליו את החוק לידיים, נשללת ממנו חירותו.

פנינה תמנו: כאשר אדם מחליט לרצוח את אשתו לנגד עיני בנו, מן הראוי לשלול את הזכות שלו לקבל החלטות עבור בנו, ובעיקר במקרה שאימו ניצלה מניסיון הרצח בזכות שכניה.

פנינה תמנו: אלמלא השכנים, מי יודע מה הוא היה מסוגל לעשות לאחיין שלי.

פנינה תמנו: אנחנו היום נמצאים במציאות קשה של קורונה, משבר חברתי ומשבר אמון קשה של העם.

פנינה תמנו: אתם, נבחרי הציבור, יש לכם הכוח לשנות את המציאות העגומה הזאת ולחולל שינוי עוד היום, כשיש לכם את הזכות לעשות כן.

פנינה תמנו: אחותי היקרה יצאה מבית החולים ממצב שמוגדר קשה, מונשמת ומורדמת, אל בית הוריי.

פנינה תמנו: לאחר כחודשיים של טיפול מסור בבית החולים סורוקה היא יצאה בראש מורם, מחוזקת באהבה של המדינה.

פנינה תמנו: אני מאמינה בלב שלם שהדבר היחיד שהציל אותה הוא הרצון לשוב אל זרועות בנה, לחבק ולגדל אותו באהבה גדולה.

פנינה תמנו: ביום שהתקשרו אליה שהילד לא יכול לקבל חיסון ובנוסף הילד לא יכול לקבל טיפול רפואי, פסיכולוגי ורגשי במטרה לצמצם ככל הניתן את השפעותיו של מחזה נורא בו אביו מנסה לרצוח את אם הילד בלב קר ובחוסר רחמים, כשאינו נענה להפצרותיה של אחותי להזיז את הילד, שלא יראה את מעשיו ובסופו של דבר הילד שוחה בדם אימו, אל לנו לתת כוח נוסף לאנשים המואשמים ברצח.

פנינה תמנו: הרצון שלהם להתעלל ולהכאיב לא מסתיים באותו הלילה.

פנינה תמנו: ביום שבו הודיעו לה כי אביעד משה מסרב לאפשר לבנם טיפול רפואי, פסיכולוגי ורגשי, שם ראיתי את אחותי נשברת בפעם הראשונה.

פנינה תמנו: שם ראיתי אותה אוחזת בשיש המטבח מחוסר אונים ומחוסר האפשרות לצמצם את הזוועות שאליהן הוא נחשף וההבנה שטובת בנם לא עומדת כנראה לנגד עיניו של משה אלא הרצון להכאיב לה ולפגוע בה דרך הדבר היקר לה מכול.

פנינה תמנו: ברצוני להודות לכם על התכנסות

פנינה תמנו: כם היום.

פנינה תמנו: היום כנסת ישראל מחוללת מהפך שיביא שינוי לטובת כלל אזרחי ישראל ולא יפעל לטובת רוצחי נשמות קטנות.

פנינה תמנו: די לנו לזעוק, די לאלימות, וכפי שאמרתי, את התיקון הזה – בזכותנו, אני אומר, יש לנו את הזכות הזאת לעשות ולתקן היום.

פנינה תמנו: הצעת החוק הזאת היא מיזוג של שתי הצעות חוק פרטיות שהוגשו על ידי חבר הכנסת גדעון סער – שהתפטרותו מהכנסת נכנסה לתוקף יום לאחר שהצביע בוועדה בעד אישור הצעת החוק – ועל ידי, יחד עם חברי כנסת נוספים, ובהם חברי הכנסת יוליה מלינובסקי, קרן ברק, מאי גולן, מיכל וונש, תמר זנדברג, ע'דיר כמאל מריח, מרב מיכאלי, תהלה פרידמן, קטי שטרית, עאידה תומא סלימאן, יבגני סובה, אלי אבידר ואלכס קושניר.

פנינה תמנו: חשוב לי לציין את חבר הכנסת – בינתיים יש לומר חבר הכנסת לשעבר – גדעון סער, שהיה שותף מלא בחקיקה הזאת במליאה ובדיוני הוועדות, כולל בדיון שנערך לאחר שהגיש את התפטרותו אך זו עדיין לא נכנסה לתוקף.

פנינה תמנו: הייתה לו שותפות חשובה בניסוח החוק הזה ובטיובו.

פנינה תמנו: חשוב לי להודות גם לשרים אבי ניסנקורן – אבי פה?

פנינה תמנו: הינה אבי – חשוב לי להודות לך ולשר דודי אמסלם, שלא נמצא פה, שאפשרתם את קידום החוק והצלחתם לרגע קט להתעלות מעל המחלוקות הפוליטיות שלכם כדי לאפשר את קידום החוק בוועדת השרים לענייני חקיקה.

פנינה תמנו: אבי, כשר משפטים גילית כאן אוזן קשבת ונכונות לאפשר הליכה להסדרים משפטיים חדשניים שאני גאה שאנחנו מציגים בפניכם.

פנינה תמנו: אני חייב לומר, מדינת ישראל, בחוק הזה, בעיניי, תהיה אור לגויים.

פנינה תמנו: אין עוד מקומות שבהם הקביעה היא כל כך ברורה וחותכת כפי שאנחנו קובעים היום.

פנינה תמנו: כמובן, תודה לצוות הוועדה שלי: למנהלת הוועדה דלית אזולאי ולאריאלה אהרון, ליועצות המשפטיות, היועצת המשפטית של הוועדה ענת מימון והיועצת המשפטית נועה ברודסקי לוי, שסייעה בידה, וכמובן לצוות שלי, שסובל אותי עם השיגעונות שלי – מיקי, עדי, מרק ואירינה, שבלעדיכם לא הייתי יכול לקדם את החוק הזה במהירות כה גדולה.

פנינה תמנו: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות והיא זוכה להסכמה רחבה של כל סיעות הבית.

פנינה תמנו: לפיכך, אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה והשלישית בנוסח הוועדה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת עודד פורר, יושב-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

משה ארבל: להצעת חוק זו לא הוגשו הסתייגויות, כאמור, אך ישנן בקשות רשות דיבור.

משה ארבל: ראשונת הדוברים – חברת הכנסת מרב מיכאלי, תעלה ותבוא.

משה ארבל: חמש דקות לרשותך, בבקשה.

משה ארבל: עד שגברתי תתחיל – הודעה לסגנית מזכירת הכנסת, בבקשה.

אלינור ימין: תודה.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הרשות למאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול (תיקון), התשפ"א–2020, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אלינור ימין: מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת מאיר כהן ועוזי דיין בנושא:

אלינור ימין: היערכות משרד החינוך לחופשת חג החנוכה.

אלינור ימין: מסקנות ועדת הכספים בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת רם בן ברק וסונדוס סאלח בנושא:

אלינור ימין: היערכות בתי החולים לקראת החורף – הקמת בתי חולים שדה.

אלינור ימין: תודה.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

משה ארבל: גברתי, חמש דקות לרשותך, בבקשה.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני.

מרב מיכאלי: לילי בן עמי היא חברה שלי.

מרב מיכאלי: הרבה שנים אנחנו הולכות אחורנית בפמיניזם, עוד כשהיא הקימה תנועה שקראו לה "מתפקדות", שרצתה לפקוד כמה שיותר נשים למפלגות – לא חשוב איזו מפלגה, העיקר שיהיה כוח של נשים פמיניסטיות שרוצות לשנות את המציאות לכיוון של שוויון, לכיוון של הגנה על נשים, על ילדות וילדים; לכיוון של מאבק בפגיעה מינית; לכיוון של מיגור אלימות ושל כל סוגי הניצול והדיכוי שרווחים בחברה שלנו, שהרבה מאוד מהם, לצערי, נגד נשים, ילדות וילדים.

מרב מיכאלי: באופן טרגי, הרצח של אחותה של לילי על ידי בעלה, שרצח אותה רצח אכזרי ונורא בדקירות והשאיר תינוקת בת פחות משנה כשהוא כנראה מתחזה לאובדן עשתונות, עילפון – באופן טרגי ונוראי, גם המקרה הזה זירז את העברת החוק החשוב הזה שאנחנו מעבירות ומעבירים כאן היום.

מרב מיכאלי: אני זוכרת איך באתי לבקר את לילי בשבעה על אחותה, ומעבר לשוק ולהלם ולכאב ולתדהמה על שהיא לא ידעה, שהיא לא ראתה שזה הולך לבוא, הדבר המרכזי שהעסיק אותה היה מה יהיה עם התינוקת הזאת בת העשרה חודשים, שעכשיו אבא שלה, שרצח לה את אימא שלה, יחליט עליה, ידרוש שהיא תבוא לבקר אותו מגיל אפס בבית הכלא; שהוא יחליט עם מי היא יכולה לגור ועם מי היא לא יכולה לגור, איפה היא תלמד, איפה היא לא תלמד – כל הדברים האלה שתיאר חברי חבר הכנסת עודד פורר, שהוביל את הצעת החוק הזאת.

מרב מיכאלי: הם ישבו בשבעה, המשפחה, והם פשוט לא ידעו את נפשם איך הם יגנו על התינוקת הזאת מפני אבא שלה שרצח לה את אימא שלה.

מרב מיכאלי: היום, הצעת החוק הזאת עושה את זה.

מרב מיכאלי: היום אנחנו מעבירות ומעבירים חוק שאומר את מה שהוא כמעט אמור להיות מובן מאליו – שהורה שרצח, שפגע בהורה השני או בילד, בילדה עצמה, לא יוכל לקבל עליה החלטות.

מרב מיכאלי: נקודה.

מרב מיכאלי: אנחנו הכנסנו לחוק גם עבירות מין חמורות – אונס, מעשה סדום; לא הכנסנו עדיין מה שנכנס תחת השם המאוד-רחב של מעשה מגונה, ואנחנו נכניס.

מרב מיכאלי: ועד שנכניס, אני קוראת לנשיאת בית המשפט העליון להוציא מזכר נוהל לשופטות ולשופטים, להזכיר להם שבכוחם – החוק נותן להם כוח לקחת את האפוטרופסות ואת היכולת להחליט על קטין או קטינה מאת מי שפגע בהם, ועד אז אני מזכירה ליועץ המשפטי של משרד הרווחה שלמשרד הרווחה יש הזכות לדרוש את לקיחת האפוטרופסות הזאת.

מרב מיכאלי: החוק הזה, חברות וחברים, שם בראש מעייניו את ההגנה לנפגע ואת השיקום של הנפגע או הנפגעת של הקורבן – של קורבן וקורבנית העבירה.

מרב מיכאלי: החוק הזה הולך בכיוון של הצעת החוק שלי ושל חברת הכנסת מיכל רוזין להקים בתי משפט מיוחדים לעבירות מין כדי לעטוף את קורבן העבירה מהרגע הראשון באופן שיגן עליו או עליה, באופן שמגיע לה אחרי שקרו לה או לו דברים כל כך איומים.

מרב מיכאלי: חלק מהמהלך הזה חייב להיות השקעה בשיקום הפוגעות והפוגעים.

מרב מיכאלי: חברות וחברים, בל נשלה את עצמנו שאם לקחנו להם את היכולת להחליט על מי שהם פגעו בהם אנחנו גמרנו עם הבעיה.

מרב מיכאלי: האינטרס החברתי הראשון במעלה שלנו הוא לשקם את אלה שפגעו גם את הפגיעות החמורות והקשות והנוראיות ביותר.

מרב מיכאלי: בסופו של דבר, אנחנו רוצות ורוצים להחזיר לחברה אנשים תורמים; אנחנו רוצות ורוצים שילדות וילדים יזכו להורים טובים, להורים מיטיבים, להורים שלא רק לא פוגעים בהם אלא מגינים עליהם ושומרים עליהם.

מרב מיכאלי: ולכן, חברות וחברים, אין לנו מנוס מלא להסתפק בחוק הזה אלא להשקיע כסף, משאבים ומאמץ בשיקום.

מרב מיכאלי: רק אז נוכל להגיד שבאמת עשינו את כל מה שצריך לעשות.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת מרב מיכאלי.

משה ארבל: חברת הכנסת תהלה פרידמן – אינה נוכחת.

תהלה פרידמן: – – –

משה ארבל: נוכחת.

משה ארבל: נוכחת ותעלה ותבוא.

משה ארבל: חמש דקות לרשותך, בבקשה.

משה ארבל: ההרגל, פשוט הסתכלתי למעלה.

משה ארבל: מחילה.

תהלה פרידמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, יו"ר הוועדה למעמד האישה, לפני שבוע פגשתי קבוצה של נשים שכולן נמלטו, שרדו מערכות יחסים אלימות.

תהלה פרידמן: אחת מהן סיפרה לי שלפני כמה חודשים, כשהאבא של הילדים שלה איים לרצוח אותם, היא קיבלה טלפון בהול מהמשטרה, שאמר: תמהרי, מהר מהר תיכנסי למקלט.

תהלה פרידמן: קחי את הילדים ותיכנסי למקלט.

תהלה פרידמן: והיא אמרה לשוטר בצד השני: אתם השתגעתם?

תהלה פרידמן: הוא איים, אתם יודעים מי הוא, אתם יודעים שהיה איום.

תהלה פרידמן: תעצרו אותו.

תהלה פרידמן: אתם שולחים אותי ואת הילדים שלי לכלא כי אתם לא מסוגלים לעצור אותו?

תהלה פרידמן: השיחה הזו החזירה אותי בבת אחת לשיחה שהייתה לי עם לילי, אחותה של מיכל סלה, זיכרונה לברכה, שבה לילי אמרה לי: אנחנו עושות טעות.

תהלה פרידמן: אנחנו, האנשים והנשים שנאבקים באלימות במשפחה, שנאבקים ברצח נשים, שנאבקים בהתעללות בילדים – אנחנו עושים טעות, כי אנחנו חושבים במונחים של רווחה, של מקלטים, של שיקום.

תהלה פרידמן: היא אומרת: אנחנו משתמשים כל הזמן באמצעים רכים.

תהלה פרידמן: אנחנו צריכים לשנות פרדיגמה.

תהלה פרידמן: אנחנו צריכים להפסיק להראות תמונות של אישה שמגינה על עצמה, ואנחנו צריכים להתחיל להשתמש בכלים שפותחו במדינה הזאת ב-70 שנות סכסוך – כלים להתמודדות עם טרור, כי מה שיש פה זה טרור; הוא לא טרור על רקע לאומי, הוא טרור על רקע מגדרי, אבל הוא טרור, ואותה מדינה שיודעת לזהות אנשים שפוטנציאליים לפגע, צריכה להשתמש בכלים שהיא פיתחה בשביל לזהות אנשים שפוטנציאליים לרצוח את בת הזוג שלהם, לפגוע ולרצוח את הילדים שלהם.

תהלה פרידמן: הצעת החוק החשובה שאנחנו עומדים להצביע עליה היום, שלכבוד הוא לנו להצביע עליה היום, שלכבוד היה לנו לעשות סביבה מרתון בימים האחרונים – אני לא יודעת אם היא תצליח למנוע רצח, אבל היא בוודאי תתקן את העוול הנורא הזה שבו משפחות שמתמודדות עם רצח, עם אונס בתוך המשפחה, גם צריכות אחר כך להמשיך ולהתמודד עם הרוצח או האנס או המפגע הזה בהמשך החיים של הילדים.

תהלה פרידמן: אני רוצה להגיד תודה ליו"ר הוועדה עודד פורר, שבנחישות ובמהירות ובתהליך יוצא דופן העביר את הצעת החוק הזאת, לחבר הכנסת לשעבר גדעון סער ולכל השותפים בוועדה.

תהלה פרידמן: לא תמיד זה כבוד להיות חבר כנסת, יש ימים שזה די מביך.

תהלה פרידמן: היום זה כבוד להיות חבר כנסת – לכבוד הוא לנו להגן על הילדים האלה, לכבוד הוא לנו להילחם באלימות במשפחה.

תהלה פרידמן: הלוואי שנצליח יותר להיענות לאמירה של הנביא אז: לא יהיה "הרצחת וגם ירשת", לא יהיה הרצחת ונשארת הורה.

תהלה פרידמן: לא יהיה.

תהלה פרידמן: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת תהלה פרידמן.

משה ארבל: חבר הכנסת אביגדור ליברמן – מוותר; חבר הכנסת עודד פורר; חבר הכנסת יבגני סובה.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להצביע מפה, אני עולה להצביע.

משה ארבל: מאה אחוז.

משה ארבל: חבר הכנסת אלי אבידר; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – מוותרת; חבר הכנסת חמד עמאר – אינו נוכח – נוכח?

משה ארבל: מוותר; חבר הכנסת אלכס קושניר – מוותר.

משה ארבל: אשר על כן – טרם ההצבעה אני אאפשר לכבוד השרה פנינה תמנו שטה להציג את התייחסות הממשלה, לבקשתה.

משה ארבל: בבקשה, גברתי, ולאחר מכן נעבור להצבעה.

פנינה תמנו: תודה, אדוני היושב-ראש.

פנינה תמנו: חברי הכנסת, חברות הכנסת, יקרים ויקרות, היום אנחנו עושים תיקון עוול כל כך גדול, תיקון חשוב.

פנינה תמנו: בתוך השיח וההתגייסות למאבק כנגד אלימות נגד נשים, הרבה פעמים אנחנו שוכחים את הילדים.

פנינה תמנו: כיושבת-ראש לשעבר של שדולת המאבק נגד האלימות כלפי נשים, היה מדהים לשמוע את העדויות של ילדים לנרצחות ומה הם חווים לאחר הרצח – מסכת חיים קשה שקשה בכלל לתארה.

פנינה תמנו: בעיניי המדינה לא נתנה מספיק תשומת לב, ועדיין לא נותנת מספיק תשומת לב, ליתומים של נרצחות ולמי שסבלו מאלימות.

פנינה תמנו: התיקון הזה היום הוא אות כבוד, חבר הכנסת עודד פורר – אות כבוד לכנסת ואות כבוד גם לך כחבר כנסת וכמי שעומד בראש הוועדה לקידום מעמד האישה.

פנינה תמנו: כמובן, נזכיר גם את חבר הכנסת לשעבר גדעון סער.

פנינה תמנו: ואני חושבת שזו רק תחילת הדרך.

פנינה תמנו: פנינה, תזכירי גם שהוצעה הצעת חוק דומה – – –

פנינה תמנו: תכף נגיע גם לזה.

פנינה תמנו: אני חייבת לומר שהממשלה היום מכבדת את עצמה.

פנינה תמנו: שר המשפטים וגם השר דוד אמסלם – היכולת להתעלות מעל המחלוקות מתוך הבנה שחייבים לעסוק בחיים עצמם, תרתי משמע, זה אחד הדברים החשובים ביותר, ואני חושבת שאנחנו רק בתחילת הדרך.

פנינה תמנו: אמרה כאן חברת הכנסת תהלה פרידמן: איך יכול להיות מצב של "נרצחת וגם ירשת"?

פנינה תמנו: הרבה פעמים אנחנו מדברים על האיזון בין זכויות.

פנינה תמנו: עם כל הכבוד לזכות להורות, יש זכות להגנה, זכות לחיים לילדים שאנחנו חייבים להיות להם הפה וההגנה.

פנינה תמנו: בסוף הבית הזה צריך להסדיר את הנורמות על ידי חוקים, והחוק הזה – אין צודק ממנו.

פנינה תמנו: ועדיין, חבר הכנסת פורר, אני חייבת לספר לך, כיושבת-ראש השדולה, שהיו עוד שני חוקים – ואנחנו נוביל אותם ואנחנו חייבים לתקן אותם, וזה בכלל לא משנה מי יושב על הכיסאות האלה ואיזה ממשלה תהיה.

פנינה תמנו: לא יכול להיות מצב שעדיין מי שרצח את אשתו זוכה בדירה, ב-50% מהדירה.

פנינה תמנו: אותם ילדים יתומים לא יכולים להשכיר את הדירה, לא יכולים לחזור לבית בגלל הטרגדיה, מטבע הדברים, והרבה פעמים זקוקים לאישור שלו.

פנינה תמנו: לצערי, אותם רוצחים מנהלים משא ומתן על עסקאות טיעון להקלה בעונשם או להקלה בסעיפי האישום.

פנינה תמנו: זה מצב בלתי אפשרי, אפרופו, אם אנחנו מדברים על "הרצחת וגם ירשת".

פנינה תמנו: תיקון נוסף: לא יכול להיות שנשים נאלצות לעמוד מול דילמת משפט שלמה.

פנינה תמנו: אומרים לה: יש לך ילד מתבגר?

פנינה תמנו: את חיה תחת אלימות?

פנינה תמנו: את לא יכולה ללכת עם הילד המתבגר למקלט לנשים מוכות.

פנינה תמנו: אותה אישה שצריכה להציל את נפשה עומדת בדילמה: האם אני מצילה את עצמי ונוטשת את הבן שלי המתבגר או את הבת המתבגרת שלי?

פנינה תמנו: זו גזרה שאנחנו מציבים נשים בפניה במקום לתת חלופה אמיתית – אם לא מקלטים, שייתנו דיור ציבורי; אם לא דיור ציבורי, שייתנו הוסטל.

פנינה תמנו: אם רוצים להציל חיים, אנחנו לא נעמיד נשים במצב של משפט שלמה בין הצלה לנפש לבין הגנה על הילדים.

פנינה תמנו: והזכרת את זה, עודד פורר.

פנינה תמנו: אם כבר העלית את הנושא, אכן אני יכולה לומר לך שב-2018, כשהבאתי את הצעת החוק, היו מתי מעט מהכנסת שהיו מוכנים לחתום על שלילת אפוטרופסות ולהעביר את החוק הזה.

פנינה תמנו: אז אני שמחה שזכיתי להיות בכנסת ולהצביע על החוק הזה – זה בכלל לא משנה מי מגיש אותו – ולהיות חלק מחברי הכנסת שיש להם את הזכות להוביל לתיקון הזה.

פנינה תמנו: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

משה ארבל: תודה רבה לכבוד השרה פנינה תמנו-שטה.

משה ארבל: לפני שנעבור להצבעה על הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון מס' 19), התשפ"א–2020, בקריאה שנייה, אני אבקש, ברשותכם, חברי הכנסת, לנצל את הבמה שאני נמצא בה כדי להתפלל לרפואתו של חברנו דוד ביטן ולומר את תפילת מי שבירך אבותינו אברהם, יצחק, יעקב, משה, אהרון, דוד ושלמה, הוא יברך וירפא את דוד בן מרגלית ביטן.

משה ארבל: הקדוש ברוך הוא ימלא רחמים עליו להחלימו, לרפאותו, להחזיקו ולהחיותו, וישלח לו מהרה רפואה שלמה מן השמיים לרמ"ח איבריו ושס"ה גידיו בתוך שאר חולי ישראל, רפואת הנפש ורפואת הגוף, השתא בעגלא ובזמן קריב ונאמר אמן.

קריאות: אמן.

משה ארבל: אני עובר להצבעה על הצעת חוק – כפי שציינתי, אין הסתייגויות להצעת החוק – הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון מס' 19), התשפ"א–2020, בקריאה שנייה.

משה ארבל: הצבעה.

משה ארבל: הצבעה מס' 9 בעד סעיפים 1–4 – 30 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

קריאה: לא עובד כאן.

משה ארבל: אני אציין לפרוטוקול.

משה ארבל: תוצאות ההצבעה האלקטרונית הן 30 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

משה ארבל: אני מצרף את הצבעתו של חבר הכנסת איתן גינזבורג כתומך ושל השר אבי ניסנקורן וחבר הכנסת מיקי זוהר, ועל כן, 33 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

משה ארבל: אני קובע כי הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

משה ארבל: אני עובר להצבעה בקריאה שלישית.

משה ארבל: הצבעה מס' 10 בעד החוק – 34 נגד – אין נמנעים – אין חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון מס' 19), התשפ"א–2020, נתקבל.

משה ארבל: ובכן, 34 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

משה ארבל: אני קובע כי הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון מס' 19), התשפ"א–2020, עברה בקריאה שלישית, ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: תם סדר-היום.

משה ארבל: הישיבה הבאה תתקיים, בעזרת השם, מחר, יום שלישי, כ"ט בכסלו התשפ"א, 15 בדצמבר 2020, בשעה 13:00.

משה ארבל: ישיבה זו נעולה.