ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 107, 2020-11-30 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום שני, י"ד בכסלו התשפ"א, 30 בנובמבר 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם – החל בהצעת חוק פ/2431/23 וכלה בהצעת חוק פ/2470/23:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק לימוד חובה (תיקון – חובת לימודי ליבה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יבגני סובה, עודד פורר, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק רכזי ביטחון שוטפים צבאיים, התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת גדעון סער; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (חובת התקנת לחצן מצוקה באוטובוס), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת מנסור עבאס, ווליד טאהא, סעיד אלחרומי ואימאן ח'טיב יאסין; הצעת חוק בינוי ופינוי של אזורי שיקום (כפר שלם), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי, ינון אזולאי, מכלוף מיקי זוהר, טלי פלוסקוב, איילת שקד, עמית הלוי, קרן ברק ואסף זמיר; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (שווי שימוש ברכב), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת ניר ברקת, אופיר סופר, יצחק פינדרוס ומיכאל מלכיאלי; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית במוסדות התכנון), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת ג'אבר עסאקלה, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף ויוסף ג'בארין; הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון – הגנה על פרטי תעודת זהות ודרכון), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת עינב קאבלה, מיקי חיימוביץ', מיכל שיר סגמן, איתן גינזבורג ואנדרי קוז'ינוב; הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – שלילת תמיכה ותקצוב ממוסד חינוך שאינו ממלא אחר הנחיות הממשלה לצמצום התפשטות נגיף הקורונה החדש או מסית לאי-מילוי ההנחיות) (הוראת שעה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אלכס קושניר, עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין וחמד עמאר; הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון – מתן רישיון עסק על סמך תצהיר), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת עודד פורר; הצעת חוק גיל פרישה (תיקון – העלאת גיל הפרישה לנשים וקביעת צעדים תומכים לנשים בגילאי העבודה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת משה גפני, הילה שי וזאן, ינון אזולאי, בצלאל סמוטריץ', מיקי לוי, קטי קטרין שטרית, רם בן ברק, ניר ברקת, תמר זנדברג, מרב מיכאלי, אוסנת הילה מארק, מיכל שיר סגמן, יצחק פינדרוס, אופיר כץ, יעקב מרגי, אליהו ברוכי, דוד ביטן, אוריאל בוסו, אסף זמיר,

ירדנה מלר-הורוביץ: מאי גולן, רם שפע, קארין אלהרר, עאידה תומא סלימאן, יעקב טסלר, ישראל אייכלר, קרן ברק, ניצן הורוביץ, אלעזר שטרן, תהלה פרידמן, שלמה קרעי, משה אבוטבול, עינב קאבלה, משה ארבל ואיילת שקד; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס ערך מוסף במכירת תרופות לחולים סופניים), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת ג'אבר עסאקלה, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף ויוסף ג'בארין; הצעת חוק גיל פרישה (תיקון – העלאת גיל הפרישה לנשים וקביעת צעדים תומכים לנשים בגילאי העבודה), התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק-יסוד: ירושלים בירת ישראל (תיקון – ירושלים המערבית), מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון – כשירות לכהונה כדירקטור בחברה ממשלתית), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אוסנת הילה מארק, שלמה קרעי, מיכאל מלכיאלי, עוזי דיין, מאי גולן ומכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק חופש המידע (תיקון – שקיפות בקבלת החלטות בתקופת התפשטות נגיף הקורונה), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת עידן רול; הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון – שלילת האפוטרופסות הטבעית עבור נאשמים ומורשעים בעבירות אלימות במשפחה), התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון – הוספת סעיף שוויון), מאת חברי הכנסת אוסאמה סעדי, אחמד טיבי וסונדוס סאלח; הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון – ייצוג לנשים ברשימות המועמדים), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת תהלה פרידמן, קרן ברק, איתן גינזבורג, מיקי חיימוביץ', עודד פורר, אימאן ח'טיב יאסין, מיכל וונש, אורלי פרומן, רם שפע, תמר זנדברג, טלי פלוסקוב, עאידה תומא סלימאן, יואב סגלוביץ', אוסנת הילה מארק, היבה יזבק, יאיר גולן, אסף זמיר, ג'אבר עסאקלה ועוזי דיין; הצעת חוק זכויות נפגעי עבירה (תיקון – הרחבת זכויות נפגעי עבירה בהליכים משפטיים), התשפ"א–2020, מאת חברות הכנסת עינב קאבלה ותהלה פרידמן; הצעת חוק הסיוע המשפטי (תיקון – נפגעי עבירות מין), התשפ"א–2020, מאת חברות הכנסת עינב קאבלה ותהלה פרידמן; הצעת חוק איסור לשון הרע (תיקון – הליכים אזרחיים או פליליים לעניין לשון הרע על מת),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת מאי גולן; הצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון – ועדה לבחינת סגירת סניפי בנק), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יבגני סובה, עודד פורר, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין, חמד עמאר ואלכס קושניר; הצעת חוק הפיקדון על מכלי משקה (תיקון – ביטול החלת חובת פיקדון על מכלי משקה גדולים), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי, יוסף טייב, אוריאל בוסו ומשה אבוטבול; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – איסור שימוש ברכב או ציוד מכני הנדסי), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת חמד עמאר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – פטור מתקופת אכשרה לחיילים משוחררים), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אלכס קושניר, עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין וחמד עמאר; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – חישוב תגמול מילואים למי שהופסקה עבודתו בשל נגיף הקורונה) (הוראת שעה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אלכס קושניר, עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין וחמד עמאר; הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון – חברות ממשלתיות כמעסיק ציבורי גדול), התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת עינב קאבלה; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – פטור מתשלום עבור שמירת מקום ישיבה בתחבורה ציבורית), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יבגני סובה, עודד פורר, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין, חמד עמאר ואלכס קושניר; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – תרופות בסבסוד מלא לוותיקי מלחמת העולם השנייה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יבגני סובה, עודד פורר, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין, חמד עמאר ואלכס קושניר; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – הכנסת מינימום לאזרח ותיק), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יבגני סובה, עודד פורר, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין, חמד עמאר ואלכס קושניר; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – רפואת שיניים למי שמלאו להם 60 שנים), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יבגני סובה, עודד פורר, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין, חמד עמאר ואלכס קושניר;

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון – סיוע בהחלפת דירה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אלעזר שטרן, אבי דיכטר, יאיר לפיד, ניר ברקת ומכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הצמדת קצבת אזרח ותיק לשכר הממוצע לפחות), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יבגני סובה, עודד פורר, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין, חמד עמאר ואלכס קושניר; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – אשפוז בית), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת משה אבוטבול ומאיר כהן; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – רפואת שיניים לאנשים שמלאו להם 65 שנים), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת ג'אבר עסאקלה, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף ויוסף ג'בארין; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – קביעת זמני המתנה ומרחקי נסיעה מרביים לקבלת טיפול רפואי), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת ג'אבר עסאקלה, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף ויוסף ג'בארין; הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון – הכרה בחבלות נפש על רקע השתתפות בפעילות מבצעית וקביעת אחוזי נכות), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון – שלילת אפוטרופסות מהורה שהורשע ברצח הורה נוסף של הקטין או של הקטין), התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת טלי פלוסקוב; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – הגדלת הסכום להשתכרות בנוסף לקצבה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יבגני סובה, עודד פורר, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין, חמד עמאר ואלכס קושניר; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – גמלת הבטחת הכנסה לקשיש), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יבגני סובה, עודד פורר, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין, חמד עמאר ואלכס קושניר.

ירדנה מלר-הורוביץ: עוד הונח היום על שולחן הכנסת נוסח מתוקן להצעת חוק הטבות במס ליישובים (תיקוני חקיקה והוראת שעה), התשפ"א–2020.

ירדנה מלר-הורוביץ: נוסף על כך הונחו על שולחן הכנסת מסקנות ועדת החוץ והביטחון בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת רם בן ברק ויאיר גולן בנושא: השוואת זכויות וחובות של נשים וגברים בצה"ל; בעקבות דיון מהיר בהצעתו של חבר הכנסת אלעזר שטרן בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: דרכי סיוע לחיילים משוחררים בתקופת משבר הקורונה.

ירדנה מלר-הורוביץ: עוד הונחו מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת יבגני סובה וסמי אבו שחאדה בנושא: רק כמחצית מהמורים הוכשרו ללמידה מרחוק; בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת מאיר כהן ווליד טאהא בנושא: היערכות משרד החינוך למבחני הבגרות.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמו כן הונחו מסקנות הוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה בעקבות דיון מהיר בהצעתו של חבר הכנסת ווליד טאהא בנושא: משרד הבריאות מתכוון לרכוש שמונה מיליון מנות חיסון נגד קורונה, שיספיקו לארבעה מיליוני אזרחים; בעקבות דיון מהיר בהצעתו של חבר הכנסת גדעון סער בנושא: בדיקות קורונה כלל-ארציות.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

בממשלה בשל: << נושא >> 1.

בממשלה בשל: כישלון הממשלה בטיפול במשבר הקורונה; << נושא >>

בממשלה בשל: << נושא >> 3.

בממשלה בשל: מדיניות הממשלה הכושלת שהביאה לתוצאות הרסניות על מערכת החינוך בחברה הערבית<< נושא >>

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים מכאן לדיון בהצעות אי-אמון בממשלה.

יריב לוין: ההצעה הראשונה היא הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם, שכותרתה: כישלון הממשלה בטיפול במשבר הקורונה.

יריב לוין: יציג את ההצעה חבר הכנסת משה יעלון.

יריב לוין: בבקשה.

משה יעלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפני שנה, בנובמבר 2019, החלו להגיע ידיעות על וירוס הקורונה מסין.

משה יעלון: בפברואר 2020, כחודש לפני בחירות מרץ, היה ברור שמדובר בהתפשטות הווירוס בעולם.

משה יעלון: מה מדינת ישראל עשתה בשבועות שלפני הבחירות?

משה יעלון: למה לא נבדקו המערכות ונוער האבק מעל התוכניות המוכנות?

משה יעלון: איך לא מונה ראש רח"ל – רשות חירום לאומית – תפקיד שלא היה מאויש תקופה ארוכה ואויש רק לפני כחודש?

משה יעלון: כל זה יעלה בוועדת החקירה הממלכתית שתידרש לבדוק את מחדל טיפול הממשלה בקורונה.

משה יעלון: אמרתי מחדל משום שכבר היום ברור שמדובר במחדל החמור בתולדות המדינה.

משה יעלון: נגיף הקורונה אינו מוכר דיו עד היום.

משה יעלון: הוא מכה בכל רחבי העולם, אך מהניסיון שנצבר ברור שלמדינת ישראל יש כמה יתרונות בסיסיים בהתמודדות במשבר שכזה.

משה יעלון: 1.

משה יעלון: אנחנו מדינת אי שהכניסות והיציאות שלה מפוקחות; 2.

משה יעלון: רמת רפואה גבוהה, למרות שמערכת הבריאות הציבורית הורעבה בשנים האחרונות; 3.

משה יעלון: ממוצע הגילים אצלנו צעיר יחסית; 4.

משה יעלון: מדינת ישראל ערוכה לחירום טוב יותר מרוב מדינות העולם.

משה יעלון: אז מה קרה לנו?

משה יעלון: איך במדינת אי כמו קפריסין – 48 נפטרים, ואצלנו נכון להיום 2,864?

משה יעלון: מאתמול נוספו עוד חמישה.

משה יעלון: במדינות אי אחרות, כמו סינגפור – 28 נפטרים, ניו זילנד – 25 נפטרים, טאיוואן – שבעה נפטרים.

משה יעלון: לא צריך להשוות אותנו, כמו שראש הממשלה עושה, למדינות אירופה, שגבולותיהן פרוצים, או למדינות שנוהגות באופן מופקר.

משה יעלון: איך זה קרה?

משה יעלון: התשובה ברורה: משבר הקורונה מנוהל תוך העדפת שיקולים פוליטיים אישיים על פני שיקולים מקצועיים.

משה יעלון: איך אמר פרופ' זאב רוטשטיין מהדסה באחד הראיונות האחרונים?

משה יעלון: אילו המשבר היה מנוהל אצלנו על בסיס שיקולים מקצועיים, ישראל הייתה אחת משש המדינות המובילות לחיוב בעולם, אך מאחר שהשיקולים פוליטיים – ואידך זיל גמור.

משה יעלון: ועדת החקירה הממלכתית שתחקור את מחדל הקורונה תצטרך לבדוק: 1.

משה יעלון: למה לא הופעל משרד הביטחון מהרגע שהיינו אמורים להבין שהנגיף עלול להגיע אלינו וצריך להיערך לקראתו?

משה יעלון: 2.

משה יעלון: למה פיקוד העורף הופעל באיחור?

משה יעלון: מפקדת אלון של פיקוד העורף הופעלה רק ב-1 בספטמבר; 3.

משה יעלון: למה לא הופעלו הרשויות המקומיות מתחילת המשבר?

משה יעלון: הרשויות המקומיות הן לבנת היסוד במשבר כזה.

משה יעלון: לכל רשות יש יחידת קישור לרשות של פיקוד העורף, יקל"ר.

משה יעלון: כך תרגלנו, כך אמורים היינו לעשות מלכתחילה; 4.

משה יעלון: כמובן, הוועדה תבדוק גם את מרכיב השיקולים הפוליטיים אל מול השיקולים המקצועיים.

משה יעלון: כמי שיודע איך ההתמודדות עם הנגיף הייתה צריכה להיות מנוהלת, אינני זקוק לתחקיר או ועדת חקירה ממלכתית כדי להגדיר את ניהול המשבר כמחדל חמור – מחדל בריאותי, כלכלי, מחדל ניהולי, מחדל מנהיגותי.

משה יעלון: כשר הביטחון הבאתי לאישור הקבינט את תרחיש הייחוס של רח"ל – רשות החירום הלאומית – שאליו מדינת ישראל צריכה להיערך: למצב מלחמה, רעידת אדמה, צונאמי ומגפה.

משה יעלון: לכן לא היינו צריכים להמציא דברים מחדש – היינו צריכים לבצע את מה שנערכנו אליו באופן מקצועי ולא מתוך שיקולים פוליטיים.

משה יעלון: היום ברור שגם כניסת כחול לבן לממשלה, גם אם מתוך תחושת חירום, הוכחה ככישלון.

משה יעלון: בסופו של דבר שיקוליו האישיים-הישרדותיים של נתניהו גוברים על כל השאר.

משה יעלון: אני שומע שרים ממפלגות שונות אומרים בתסכול: ישבנו שבע שעות בקבינט הקורונה ולא קיבלנו החלטה.

משה יעלון: כאשר אני שומע את ביטויי התסכול של שר הביטחון בני גנץ בתום 17 שעות דיון של קבינט הקורונה והממשלה, אני שואל: בני, מה אתה עוד עושה שם?

משה יעלון: זה מזכיר לי מפקד חטיבה ששירת תחת פיקודי באוגדת יהודה ושומרון שבתחרות כדורגל בחטיבה המשחק היה נמשך שעות עד שהקבוצה שלו ניצחה.

משה יעלון: כך נתניהו מנהל את דיוני קבינט הקורונה – עד שכולם מתעייפים ומסכימים למה שהוא רוצה, ומה שהוא רוצה, נוגע להישרדותו האישית.

משה יעלון: כך הגענו למדיניות והחלטות שקשה להסביר לאזרחים.

משה יעלון: כך הציבור איבד אמון בממשלה והפך להיות פחות ופחות ממושמע.

משה יעלון: כאשר זה מלווה בחוסר דוגמה אישית של ראש ממשלה ושרים הנזק הוא כפל-כפליים.

משה יעלון: אובדן אמון הציבור בהנהגה בכלל ובשעת משבר בפרט הוא נזק אדיר ופגיעה בביטחון הלאומי שלנו.

משה יעלון: מדיניות הסגרים היא תקלה חמורה וכישלון בריאותי וכלכלי.

משה יעלון: להציג את הורדת התחלואה בזכות הסגר כהישג, הישג אדיר, כפי שאמר נתניהו, זה כמו להציג הורדת מספר תאונות דרכים על ידי עצירה מוחלטת של תנועת המכוניות.

משה יעלון: והינה, אנחנו מדברים על סגר שלישי.

משה יעלון: מה הלאה?

משה יעלון: התקווה החדשה היא החיסון.

משה יעלון: הלוואי שיהיה חיסון אפקטיבי בהקדם, הלוואי, אך לא בטוח.

משה יעלון: מול נגיף חדש שעדיין איננו מכירים לאורך תקופה, שעלול גם לפתח מוטציות, הנחת העבודה צריכה להיות שנצטרך לחיות תקופה ארוכה עם הנגיף – לחיות ולא בסגר, לחיות תוך הפעלת המסחר, הכלכלה, החינוך והתרבות.

משה יעלון: אז מה צריך לעשות מעבר לשמירה על ריחוק, היגיינה ומסכה?

משה יעלון: בדיקות, בדיקות, בדיקות.

משה יעלון: בדיקות חוזרות ונשנות בתדירות גבוהה, שיאפשרו לאבחן את הנדבקים ולבודד אותם, ושחרור שאר האוכלוסייה לחיים נורמליים.

משה יעלון: לשם כך יש להרחיב את הבדיקות, עד כדי בדיקות שבועיות כבשגרה, וציוד הנבדק באישור שיאפשר לו לעבוד, ללמוד, להיכנס לקניון או לחנות, לאולם הקונצרטים או התיאטרון, להיכנס לאוטובוס או לרכבת, להיכנס לטרמינל בשדה התעופה ולטוס.

משה יעלון: יש מדינות שכבר הנהיגו זאת, כולל אפליקציה ממשלתית אחידה במכשיר הנייד, שמציגים אותה עם הכרטיס לקולנוע, בכניסה לקניון, עם הדרכון בשדה התעופה או עם כרטיס העלייה למטוס.

משה יעלון: זה קורה בדרום קוריאה, בהונג קונג, בניו זילנד, בטאיוואן, ששם עובדים ולומדים, נוסעים ומקיימים אירועי תרבות.

משה יעלון: למה זה לא קורה אצלנו?

משה יעלון: למה אנחנו מובילים ברמת התחלואה?

משה יעלון: למה אנחנו מובילים ברמת אבטלת הקורונה?

משה יעלון: איך הגענו לקריסת למעלה מ-80,000 עסקים?

משה יעלון: למה עולם התרבות סגור כבר שמונה חודשים?

משה יעלון: למה התלמידים הפסידו כל כך הרבה ימי לימודים ומערכת החינוך אינה עובדת כסדרה גם היום?

משה יעלון: למה במשבר החמור הזה אין תקציב מדינה מאושר?

משה יעלון: למה?

משה יעלון: כי הסתבכנו עם ראש ממשלה שנמצא בניגוד עניינים מובהק עם המדינה, שתובעת אותו על עבירות פליליות, והוא עושה הכול כדי להימלט מספסל הנאשמים.

משה יעלון: הוא מוכן לחרב כל חלקה טובה, להרוס כל מערכת שמגינה על הדמוקרטיה, להקריב כל ערך, כדי לשרוד אישית.

משה יעלון: ואתם, בני וגבי, עמיר פרץ ואיציק שמולי, מאפשרים לו את זה.

משה יעלון: צאו מהממשלה, פרקו את הקואליציה, בואו איתנו להצבעה של 61 חברי כנסת להחלפת ראש הממשלה מייד.

משה יעלון: כן, זה דורש גם מנפתלי בנט ואיילת שקד להזיז שיקולים פוליטיים כדי להציל את המדינה.

משה יעלון: כן, זה דורש גם מחברי הכנסת של הליכוד להסתכל במראה ולשאול: לאן הגענו?

משה יעלון: איפה אנחנו?

משה יעלון: זאב ז'בוטינסקי, מנחם בגין, בני בגין, איפה?

משה יעלון: כל מהלך אחר שלכם יוכיח ששכחתם שישראל לפני הכול, שתפקידנו כאנשי ציבור לשרת את אזרחי מדינת ישראל הדואבים והכואבים ולא את עצמנו.

משה יעלון: שמעתי קודם את נתניהו מדבר בסיעה על אחדות.

משה יעלון: נכון יותר, שמעתי אותו נושא את שם האחדות לשווא – אחדות עם הערבים הנוהרים, אחדות עם השמאלנים הבוגדים, אחדות עם האנרכיסטים מפיצי המחלות.

משה יעלון: אמרנו ממשלה מנותקת?

משה יעלון: לא סתם מנותקת – ראש ממשלה מנותק.

משה יעלון: תרבות השקר פוגעת בכל חלקה טובה.

משה יעלון: חבריי חברי הכנסת, אנחנו קוראים לכם לתמוך בממשלה בראשות חבר הכנסת יאיר לפיד, או כל אחד אחר שיוסכם – גם לתקופה קצרה – כדי להחזיר את המדינה למסילה, ויפה שעת אחת קודם.

משה יעלון: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן להצעת האי-אמון של סיעות ימינה וישראל ביתנו, שכותרתה: כישלון הממשלה בניהול משבר הקורונה והרס הכלכלה הישראלית.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת נפתלי בנט, בבקשה.

נפתלי בנט: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בשבועות האחרונים מסתובב שיח ברשתות, וגם מפי פוליטיקאים מסוימים, שמספרים לנו: אנחנו בנינו את המדינה; אנחנו, ולא אחרים, נלחמנו למען המדינה, ולכן באיזשהו מקום יש לנו זכויות יתר.

נפתלי בנט: וזה כמו – פשוט כמו סכין בלב, בתחושה.

נפתלי בנט: יש לנו עם כל כך מגוון, עם כל כך מופלא, שהיה מפוצל אלפיים שנה בכל הגלויות – בתימן ובגרמניה, בעיראק ובליטא, במרוקו ובארצות הברית וברוסיה, בכל רחבי העולם – וכולנו בנינו את המדינה, כולנו נלחמנו למען המדינה.

נפתלי בנט: מישהו באמת חושב שאנשי דימונה וירוחם ושדרות ומעלות הם לא מתיישבים גיבורים לצד מקימי דגניה ונהלל?

נפתלי בנט: כל אחד בתורו תרם ותורם, נלחם ולוחם למען המדינה.

נפתלי בנט: היום זה יום הציון לגירוש והעזיבה של יהודי מדינות ערב ואיראן.

נפתלי בנט: אני כל כך מאושר שזכיתי כשר החינוך לתקן עוולה שהייתה משחר המדינה ועד לפני כמה שנים, שמדינת ישראל סיפרה את הסיפור הציוני, אבל סיפרה רק חלק, ושכחה שיש עוד חלקים, ואנחנו חוגגים את כל החלקים.

נפתלי בנט: היא שכחה את הקשיים ואת התרומה העצומה של יהדות המזרח.

נפתלי בנט: וזה לא היה תיקון מתוך מרירות – לא במרירות באנו ואמרנו: פגעו בנו, דפקו אותנו.

נפתלי בנט: לא לא, מתוך שמחה.

נפתלי בנט: והיום ילדי ישראל, בזכות אותו מהלך היסטורי, לומדים את הסיפור המלא ושומעים על שולה דהן, שעלתה ממרוקו, שמספרת איך היא הגיעה לירוחם בתחילת נובמבר, בקור, בשממה, בבוץ, בחושך, אבל לרגע היא לא חשבה חלילה לחזור למרוקו.

נפתלי בנט: שמחתי בחלקי, באתי לבנות את ארץ ישראל, אמרה שולה דהן.

נפתלי בנט: איזו גדולה.

נפתלי בנט: ורן כהן, שעלה ארצה מעיראק בגיל 11, כילד, עם מבריחים בדואים דרך המדבר, מספר: הרגשתי שאני הולך אל התקווה, לא אל איזה מקום ספציפי, אל התקווה, והרגשתי בחוצפה כזאת שזאת המדינה שלי – כן, אותו רן כהן שאחר כך צמח כמפקד בצה"ל, כחבר כנסת וכשר בממשלת ישראל.

נפתלי בנט: יהודה עמיר מתימן מספר על הגעגועים בתימן שהיו לו למדינה שהוא מעולם לא הכיר ועל השנאה שבעבעה בקרב שכניו בתימן מייד עם הכרזת המדינה.

נפתלי בנט: היה ברור שיהודי תימן ימשיכו את העלייה לארץ ישראל.

נפתלי בנט: הארץ הזאת נבנתה ונבנית בזיעת כולנו.

נפתלי בנט: נבנתה ונבנית בדם כולנו.

נפתלי בנט: אין יותר טובים, אין פחות טובים.

נפתלי בנט: אין ישראל אחת וישראל שנייה וישראל שלישית, יש ישראל של כולנו, ישראל מגוונת ומאוחדת.

נפתלי בנט: זאת הישראל שלי.

נפתלי בנט: אני לא יכול לטעון שסבא שלי הקים את המדינה, כי הוריי הגיעו מארצות הברית.

נפתלי בנט: סבא וסבתא לא היו מהמקימים הפיזיים, אבל האם אני מרגיש במילימטר זכות פחות מבן נהלל או מבן ירוחם?

נפתלי בנט: לא, לא.

נפתלי בנט: זאת המדינה שלי, שלכם, של כולנו.

נפתלי בנט: ואותם צייצנים שאמרו: ואנחנו, אנחנו נלחמנו, אנחנו ולא אתם – מה אני מספר לילדיי?

נפתלי בנט: אני מספר להם על זרובבל הורוביץ, בן קיבוץ, שבמלחמת העצמאות, כשהוא היה בשיירה מגוש עציון חזרה לירושלים, סגרו עליהם הערבים, באזור בית לחם, והוא שילח מהמשוריין שלו את כל מי שעוד יכול היה להינצל?

נפתלי בנט: למרות שהוא היה בריא, הוא נשאר עם הפצועים עד לרגע האחרון, עד שהערבים ממש עטפו את המשוריין, ואז הוא פוצץ, אבל הוא לא נטש, והוא נפל כשהוא שומר על כולם.

נפתלי בנט: הוא הסבא שלי.

נפתלי בנט: ואני מספר להם על נתן אלבז, שעלה לבד ממרוקו, לבד, ובשנות החמישים התגייס לצה"ל, לחטיבת גבעתי; כן, נתן אלבז ממרוקו בחטיבת גבעתי.

נפתלי בנט: כשהוא סידר רימונים הוא פתאום שמע שחרור נצרה.

נפתלי בנט: הוא היה בתוך האוהל, עם רימון שהוא יודע שיש עוד שלוש שניות וזה מתפוצץ, והוא רץ החוצה ואמר לכולם: תברחו.

נפתלי בנט: הוא לא ראה לאן הוא יכול לזרוק את הרימון, אז הוא הצמיד אליו וברח מהם והציל את חבריו במותו.

נפתלי בנט: אז נתן אלבז זה הסבא של הילדים שלי.

נפתלי בנט: וכן, אני מספר להם גם על רועי קליין, שבמלחמת לבנון השנייה – שגם לחמנו שם – כשנזרק הרימון לעברו, לעבר חייליו, הוא קפץ על הרימון ואמר "שמע ישראל" ומסר את חייו.

נפתלי בנט: אז הסבא והאח והבן של כולנו זה נתן אלבז ה"מרוקאי"?

נפתלי בנט: זרובבל הורוביץ ה"קיבוצניק"?

נפתלי בנט: רועי קליין ה"דתי"?

נפתלי בנט: לא, לא מרוקאי ולא קיבוצניק ולא דתי.

נפתלי בנט: כולנו יהודים, ובעזרת השם נחזיר את האחדות לעם שלנו.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: ישיב על הצעות האי-אמון השר דוד אמסלם.

יריב לוין: בבקשה.

קריאה: – – –

יריב לוין: כן, אני מוכרח לומר שאני שואל לא רק למי תשיב אלא גם על מה תשיב.

יריב לוין: אין שום קשר בין הצגת הדברים לבין נושא הצעת האי-אמון, ואני מצטער גם שחבר הכנסת בנט – ולא בפעם הראשונה – לא נשאר אפילו רגע כדי לשמוע את התשובה.

יריב לוין: אני חושב שזה לא מכובד.

יבגני סובה: – – – תשיב לנו.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, אולי יעשו הצעה לסרטון פייסבוק, ואז – – –

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, היות שכל שבוע, אדוני היושב-ראש, עולה כאן ההצעה של כישלון הממשלה בניהול משבר הקורונה והרס הכלכלה, אתם פשוט כל שבוע מעלים גרה, לכן הייתי מציע שתראו את הסרטון של שבוע שעבר ולפני שבועיים, וזו התשובה שיש לי אליכם.

דוד אמסלם: תודה.

יריב לוין: תודה רבה לשר אמסלם.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן להצעת האי-אמון הבאה, ופה אני מוכרח לציין, דווקא בכל שבוע עולה באמת נושא אחר, וגם נושא אמיתי.

יריב לוין: הפעם ההצעה של הרשימה המשותפת, בעניין מדיניות הממשלה הכושלת שהביאה לתוצאות הרסניות של מערכת החינוך בחברה הערבית.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת ווליד טאהא להציג את ההצעה, בבקשה.

יריב לוין: אני רק מבקש לקרוא לשר החינוך, כי – – –

קריאה: – – –

יריב לוין: לא, מה שקורה זה שאחר כך אנחנו מתחילים בדיון הסיעתי, ותורכם יגיע לפי הסדר.

יריב לוין: נדמה לי שכרגע רשומים ארבעה דוברים לפניך.

יריב לוין: אני רק אומר, חבר הכנסת טאהא, שר החינוך אמור להשיב לך.

יריב לוין: אומנם ההצעות הקודמות התקצרו מאוד, אבל – – –

וליד טאהא: אתה רוצה שאני אחכה לו?

יריב לוין: אני יכול להציע את הדבר הבא – שאתה תתחיל – – –

וליד טאהא: שהנואמים יתחילו – – –

יריב לוין: לא לא, את זה אני לא יכול לעשות, אבל אני יכול להציע שאתה תתחיל, ואם אחר כך תצטרך יותר זמן כדי להשלים גם דברים בנוכחותו.

יריב לוין: אני אאפשר את זה, כמובן.

וליד טאהא: תודה רבה.

וליד טאהא: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, כבוד השר, מערכת החינוך הערבית מתמודדת עם שורה ארוכה מאד של קשיים, הן בהיבט המבני-ארגוני והן בהיבט המהותי של התכנים הפדגוגיים, שלכולם יש מכנה משותף אחד, הלוא הוא המדיניות הרשמית של ההמשלה.

וליד טאהא: המערכת מנוהלת מאז קום המדינה על ידי שיקולים זרים ומשונים שבינם לבין חינוך ופדגוגיה מפרידה תהום פעורה.

וליד טאהא: בהצעת אי-אמון זו אבקש להעלות שורה של נושאים שעימם מתמודדת מערכת החינוך הערבית מזה עשרות שנים, אשר מגבילים את יכולתה לפרוץ דרך ולהשתחרר מההגבלות המבניות שחונקות אותה.

וליד טאהא: בהיבט הארגוני, מערכת החינוך הערבית היא חלק ממנגנון החינוך הממלכתי הרשמי, והיא מעולם לא נהנתה מעצמאות פדגוגית וחינוכית בדומה למשל לזרמים שנהנו מעצמאות פדגוגית וחינוכית במדינה.

וליד טאהא: למערכת החינוך הערבית אין ולא הייתה מעולם מינהלת חינוך משלה, ומכאן שהמדינה קובעת עבורה את התכנים ואת מערכת הערכים, על אף השוני התהומי בכל פרמטר אפשרי בין התנאים של מערכת החינוך בחברה היהודית לזו הערבית.

וליד טאהא: למשל, בהיבט הייצוגי בתפקידי מפתח באגפים השונים של משרד החינוך, וכן בתפקידים בעלי אופי של קבלת החלטות, אין למעשה ייצוג של החברה הערבית, ומי שקובע את התכנים ואת מערכת הערכים, את האתגרים ואת העדיפויות של מערכת החינוך הערבית, הם פקידים ובעלי תפקידים יהודים, שאין להם שמץ של מושג ושמץ של היכרות עם התרבות והערכים החברתיים הערביים, ומכאן הם כופים תוכניות, תכנים וערכים שאינם קשורים לזהות, לתרבות ולערכים הערביים ואף אינם קשורים למציאות, השונה בתכלית השוני בין שתי מערכות החינוך בכל ההיבטים ובכל הפרמטרים.

יריב לוין: חבר הכנסת טאהא, הינה, הגיע שר החינוך.

וליד טאהא: אהלן וסהלן, כבוד שר החינוך.

וליד טאהא: אני רוצה שתשמע אותי, כך – – –

יואב גלנט: – – – אותך בקשב רב.

וליד טאהא: אני הולך לדבר על נקודות ספציפיות שמציקות למערכת החינוך הערבית.

יואב גלנט: אני מקווה שאתה גם אומר תודה למערכת החינוך על מה שהיא עשתה בשביל התושבים הערבים.

וליד טאהא: תשמע, תמיד אנחנו אומרים תודה, אבל איך אומרים?

וליד טאהא: בחינוך אין גג למה אתה רוצה להגיע.

וליד טאהא: איפה שאתה מגיע – אתה צריך להגיע ליותר מזה, אז מתי להגיד תודה?

וליד טאהא: כל הזמן, אבל צריכים הישגים.

אלי אבידר: חבר הכנסת טאהא, אתה חייב להגיד תודה לשר החינוך.

וליד טאהא: אמרתי – תודה, אלי.

אלי אבידר: עוד פעם, עוד פעם.

וליד טאהא: עוד פעם תודה.

וליד טאהא: התוצאה הישירה של מדיניות זו היא פרדוקס תרבותי, ערכי וחברתי מתמשך, שעד כה הביא לתוצאות עגומות שלא משקפות את רמתם של התלמידים הערבים במבחני המיצ"ב, במבחני הפיז"ה ובכל פרמטר אחר של מבחנים.

וליד טאהא: הגיעה העת שממשלת ישראל ומשרד החינוך יבינו שמערכת החינוך הערבית זכאית למינהלת משלה, בדומה לזרמים האחרים של החינוך במדינה.

וליד טאהא: היעדר קיום מינהלת חינוך ערבית והיעדר ייצוג הולם של החברה הערבית בתפקידי מפתח – אדוני השר, היעדר ייצוג הולם של החברה הערבית בתפקידי מפתח ובתפקידים של קבלת החלטות באגפים השונים במשרד החינוך משקף למעשה את המנטליות הרעיונית, שביסודה נעוצים שיקולים זרים ומשונים ולא שיקולים חינוכיים ופדגוגיים.

וליד טאהא: גם כאשר במשרד החינוך ובממשלת ישראל הבינו סוף-סוף שיש צורך בתקצוב דיפרנציאלי בתחום החינוך לצמצום פערים, כזה שנותן מענה למגוון של פרמטרים וערכים שמשפיעים על עתידם של הילדים, הרעיון עדיין מקרטע, והתלמיד הערבי, למרות ואחרי הכול, ובכל שכבות הגיל, ממשיך לקבל תקצוב נחות ומזערי בהשוואה לתלמיד היהודי.

וליד טאהא: עם פרוץ משבר הקורונה לפני קרוב לשנה נחשפה מערכת החינוך הערבית לזוועה שעמדה ביסוד המדיניות הרשמית של הממשלה.

וליד טאהא: מאות אלפי תלמידים, אדוני שר החינוך, מאות אלפי תלמידים ערבים, בכל שכבות הגיל, לא קיבלו את הזכות הבסיסית שלהם ללמוד, אם בשל היעדר תשתיות תקשורת ביישובים שלהם ואם בשל חוסר יכולת לרכוש אמצעי קצה ללמידה מרחוק.

וליד טאהא: רק עכשיו התעורר משרד החינוך לבעיה, למרות שהכתובת הייתה על הקיר, וגם כאשר הוא התעורר, עדיין מספר התלמידים הערבים שאינם זוכים ללמידה מרחוק הוא גבוה ומזעזע.

וליד טאהא: בתקופת הקורונה משרד החינוך הציף את בתי הספר במבול – – –

יריב לוין: אדוני שר החינוך, אנא.

יריב לוין: אדוני שר החינוך, אנא, שב.

יריב לוין: בכל זאת, אתה יודע, לצערנו, אנחנו שומעים כאן הרבה מאוד הצעות אי-אמון שיש בהן כל מיני אמירות וסיסמאות וחזרה על דברים.

יריב לוין: זה לא המקרה.

יריב לוין: פה יש העלאה של נקודות ענייניות, ספציפיות, שאני מניח שללא מעט מהן יש תשובות, רק אני חושב שנכון וראוי לשמוע את הדברים.

יריב לוין: בבקשה.

וליד טאהא: תודה רבה, היושב בראש.

וליד טאהא: בתקופת הקורונה משרד החינוך הציף את בתי הספר במבול של הנחיות, חלקן אף סותרות זו את זו, והמשותף לכל ההנחיות הוא ההתייחסות השווה – כבוד השר – ההתייחסות השווה, הכוללנית והאוניברסלית אל כלל אוכלוסיית התלמידים ואל כלל בתי הספר במדינה, כאילו מדובר בבתי הספר באותם תנאים ואותה רמה.

וליד טאהא: לפתע שכח המשרד שהצרכים, היכולות ותנאי הבסיס של קהילות ושל בתי ספר הם מגוונים ביותר ולחלוטין לא שווים.

וליד טאהא: הלמידה באמצעות הזום מצריכה בראש ובראשונה תשתיות אינטרנט ומחשבים.

וליד טאהא: ובכן, ביישובים הערביים-הבדואיים בנגב אין כלל תשתית של אינטרנט ולא רשתות אלחוטיות, ורק בחלק מבתי הספר יש רשתות קוויות.

וליד טאהא: כמובן שלילדים בבית אין רשת ואין מחשב; לכל היותר, אדוני היושב-ראש, יש טלפון נייד אחד של ההורה.

וליד טאהא: לילדים הללו, שהם כשני שלישים של הילדים הערבים בנגב, שלא זכו ללמוד – לכשני שלישים מהתלמידים הערבים בנגב נגמרה שנת הלימודים הקודמת בחודש מרץ ולעולם לא חודשה.

וליד טאהא: גם במרכז הארץ ובצפון, בהרבה יישובים ערביים חסרות תשתיות נדרשות ללמידה באמצעות הזום בקרב האוכלוסייה הערבית.

וליד טאהא: ודאי וודאי שאין מחשב לכל ילד, ואם תרצו, אפילו אין מחשב לכל משפחה, ובהינתן מספר הילדים במשפחה, לא התאפשרו לימודים, ולו רק בשל הבעיות הטכניות של היעדר תשתיות.

וליד טאהא: אבל לימודים בזום, אדוני השר, דורשים גם הכשרה מיוחדת למורים, פיתוח תוכניות מתאימות בשפה הערבית ועוד.

וליד טאהא: אם במגזר העברי יכלו מורים להיעזר בעמותות ובמומחים ובתוכניות קיימות בעברית, אזי בחברה דוברת הערבית ננטשו המורים בלא אמצעים ובלא סיוע.

וליד טאהא: המשרד העדיף להמשיך במדיניות האחידה והריכוזית, שהתאפיינה בהרבה אלתורים ובסתירות אין-סוף.

וליד טאהא: אדבר עכשיו על המחסור בכיתות הלימוד.

וליד טאהא: מערכת החינוך הערבית מתמודדת עם עוול מתמשך של מחסור חמור באלפי כיתות לימוד, ומשרד החינוך הכיר בצורך בבנייתן – משרד החינוך הכיר בצורך בבנייתן, אך כמו תמיד כאשר מדובר במערכת החינוך הערבית, המשרד מתקשה ואף מתקשה מאוד במציאת כסף ותקציבים להקצאה לקידום בניית אלפי הכיתות החסרות.

וליד טאהא: מה עם שיבוץ והעברות מורים?

וליד טאהא: משרד החינוך מפעיל שיטת ניקוד לשיבוץ מורים שהיא בלעדית, כבוד היושב-ראש, בלעדית לחברה הערבית.

וליד טאהא: אין למערכת הזאת אח ורע בחברה היהודית.

וליד טאהא: המשרד משתמש במערכת הזאת כעין מנגנון שליטה על מינויים והעברות של מורים.

וליד טאהא: רשמית, המערכת ננעלת למינויים והעברות בסוף חודש אוגוסט, אולם לפתע, אבל באמת לפתע, בספטמבר, אוקטובר ונובמבר, מתבצעים מאות מינויים והעברות.

וליד טאהא: מערכת זו איננה שקופה לציבור, איננה מקצועית, והיא פועלת מאחורי מסך עשן סמיך מאוד.

וליד טאהא: אנחנו דורשים כל הזמן לטפל בסוגיה הזאת.

וליד טאהא: בחברה הערבית יש אי-אימון מוחלט בתפקודה של מערכת זו שקוראים לה מערכת הניקוד.

וליד טאהא: קיימת דרישה מזה זמן רב לערוך בה שינויים שיהפכו אותה ליותר מקצועית, ובנוסף – ליותר אנושית כלפי עשרות מקרים שמחייבים טיפול אנושי מיוחד בשל מחלות קשות של אחד מבני המשפחה הגרעינית.

וליד טאהא: אני מכיר עשרות מקרים, אדוני היושב-ראש, של מורות ומורים או הילדים שלהם, חולי סרטן, שמסרבים להעביר אותם מהנגב לגליל, מרחק של 250 קילומטר ממקום המגורים שלהם.

וליד טאהא: מה עם נושא הבגרויות ותעודות הזכאות?

וליד טאהא: בנושא הבגרויות, המשרד מתנהל במעין קטסטרופה מוחלטת.

וליד טאהא: הוא מפעיל מודלים שונים – תשמעו את זה – הוא מפעיל מודלים שונים של חשד בין החברה הערבית ליהודית.

וליד טאהא: למשל חשד פורמט – אין כזה דבר בחברה היהודית.

וליד טאהא: חשד פורמט הוא משהו שמחשידים בגינו תלמידים ערבים בלבד, בשל שימוש אסור, על בסיס גזע ודת ועל בסיס תפיסות וגישות גזעניות, סטיגמטיות וסטראוטיפיות, הממקמות את התלמיד הערבי בעמדת נבדל וחשוד עד שהוא יוכיח אחרת.

וליד טאהא: אתה בעמדת נבדל וחשוד אם אתה ערבי עד שאתה מוכיח אחרת.

וליד טאהא: הנפקת תעודות הבגרות לתלמידים הזכאים היא סוגיה של עינוי מתמשך.

וליד טאהא: אני מדבר על תלמידים שהציונים שלהם נקלטו במערכת, הם זכאים.

וליד טאהא: אף שמרבית התלמידים במדינה מסיימים את חובותיהם לקבלת זכאות עוד בחודש יולי, הם נאלצים לחכות עד נובמבר, דצמבר ואולי ינואר, תלוי את מי שואלים במשרד החינוך.

וליד טאהא: אני למשל קיבלתי שלוש תשובות על אותה שאלה.

וליד טאהא: נובמבר?

וליד טאהא: לא, לא.

וליד טאהא: דצמבר?

וליד טאהא: לא, לא.

וליד טאהא: ינואר?

וליד טאהא: תחליטו.

וליד טאהא: גם אם החלטתם, למה נובמבר, דצמבר וינואר?

וליד טאהא: למה לא אוקטובר?

יריב לוין: חבר הכנסת טאהא, אנחנו כבר הרבה הרבה מעבר לזמן.

וליד טאהא: כי לקחו לי מהזמן.

יריב לוין: לא, לא.

יריב לוין: אני כבר הוספתי לך פה בין שלוש לארבע דקות, שזה יותר מכפול הזמן שלקח עד שהשר גלנט הגיע.

וליד טאהא: אז בקצרה, אדוני היושב-ראש.

וליד טאהא: יש כמה נושאים חשובים.

יריב לוין: כמה נושאים אין.

יריב לוין: תבחר אחד ונסיים.

וליד טאהא: לא, לא.

וליד טאהא: שני נושאים.

יריב לוין: בבקשה.

וליד טאהא: נושא נשירת תלמידים – נשירה סמויה וגלויה.

וליד טאהא: בתי ספר בחברה הערבית מובילים את הטבלאות, בלי שהנושא גורם לאי-נחת למישהו.

וליד טאהא: נתוני הנשירה בחברה הערבית בכלל ובחברה הערבית-הבדואית בנגב במיוחד הם אסון חברתי מתמשך.

וליד טאהא: סוגיה אחרונה, שדרכה אפשר להסביר את האפליה המשוועת בתקצוב בין ילד לילד במדינת ישראל, ולא קשור רק להיותך ערבי או יהודי – בכל בתי הספר היסודיים, אדוני השר, בחטיבות הביניים בתחום המוכר שאינו רשמי, לא קשור אם הוא ערבי או יהודי, לא זכאים לכניסה לתוכנית אופק חדש.

וליד טאהא: מכאן שבתי ספר אלה מופלים לרעה על ידי החלטה רשמית, לעומת בתי הספר בחינוך הרשמי-ממלכתי.

וליד טאהא: ממשלת ישראל ומשרד החינוך שמו את הילדים ואת הזכות שלהם לחינוך בתחתית סדר העדיפויות, שכחו את עקרונות התקצוב הדיפרנציאלי ומחקו את המאמץ לצמצום פערים.

וליד טאהא: הממשלה ומשרד החינוך אחראים לאובדן החלום והתקווה של הילדים הערבים, ועימם – לאובדן ההזדמנות לעתיד טוב יותר של מאות אלפי ילדים.

וליד טאהא: מכאן אני קורא לחברות וחברי הכנסת להצטרף ולהצביע אי-אימון בממשלה.

וליד טאהא: תודה רבה, אדוני.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אני מזמין את שר החינוך יואב גלנט להשיב על הצעת האי-אמון.

יריב לוין: בבקשה.

יואב גלנט: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, האמת היא שהתחלתי את השיחה הזאת – התכוונתי להתחיל בהקראת תשובה מסודרת, אבל אחרי ששמעתי את הדברים התוקפניים, חסרי הרסן, חסרי הערכה – –

וליד טאהא: אמרתי מילה אחת – – –

יואב גלנט: – – וחסרי כבוד למה שנעשה – לא על ידי, דרך אגב, על ידי ממשלות ישראל – – –

וליד טאהא: אמרתי לך – – – תודה.

וליד טאהא: אדוני השר, את זה חובה לעשות, לא?

יואב גלנט: אני שמעתי אותך ברוב קשב.

יואב גלנט: תן לי להשיב.

יואב גלנט: אני אשיב לך, תאמין לי, אני לא אחסיר.

יואב גלנט: אני חוזר על מה שאמרתי.

יואב גלנט: אני שמעתי דברים שהם חסרי רסן, הם דברים שמביאים עובדות מסולפות, ותוקפניים כלפי מי שמנסה לעזור למגזר הערבי יותר מכול, ובעיקר כלפי ממשלת ישראל, שבראש מעייניה עומד צמצום הפערים, ובעניין הזה המגזר הערבי הוא נהנה גדול.

יואב גלנט: אני תכף אתן את התשובות לעניין הזה, ואני אגיד לך יותר מזה: אילו היית משקיע אחוז אחד מהמאמצים של ההתקפה נגד הממשלה ומוסדותיה בטיפוח המגזר הערבי, מצבו היה אחר לגמרי.

יואב גלנט: ואני אפרט.

וליד טאהא: – – –

יואב גלנט: זו הדמוקרטיה.

יואב גלנט: אתה אומר, אני אומר – הציבור יחליט.

יואב גלנט: בינתיים הוא שם אותנו בממשלה ואתכם באופוזיציה.

וליד טאהא: – – – אגורה ורבע.

יואב גלנט: בעשור האחרון בוצעו פעולות רבות והושקעו משאבים רבים לקידום החינוך במגזר הערבי.

יואב גלנט: ניתן להצביע באופן ברור על מגמת שיפור וצמצום פערים בין תלמידי החברה הערבית לתלמידי החברה היהודית במרבית התחומים.

יואב גלנט: חלה עלייה של 20% בקרב הזכאים לבגרות בחברה הערבית.

יואב גלנט: פער הזכאות לבגרות בין דוברי העברית לדוברי הערבית צומצם באופן משמעותי, מ-17% ב-2009 ל-8.3% ב-2019.

יואב גלנט: אלה עובדות, כן?

יואב גלנט: בניגוד לתוקפנות.

יואב גלנט: התוצאות בתשע"ט מדברות בעד עצמן.

יואב גלנט: אחוז הזכאים לבגרות בחברה הערבית עמד בשנה זו על 63.9%.

יואב גלנט: בנוסף, שיעור הזכאים לתעודת בגרות איכותית העומדת בתנאי הסף של האוניברסיטאות עלה גם הוא באופן משמעותי ועמד ב-2019 על 54.7%, וזאת לעומת 2009, שבה שיעור הזכאים לתעודת בגרות איכותית עמד על 36.4%, כלומר נרשמה עלייה של כ-18% בזכאות לתעודת איכותית במגזר הערבי בתוך עשור.

יואב גלנט: כך גם בהתבוננות על הישגי המיצ"ב.

יואב גלנט: בעשור האחרון ניתן לראות התקדמות משמעותית של המגזר הערבי ובכך – צמצום פערים.

יואב גלנט: על פי תוצאות המיצ"ב והבגרות, המגזר הערבי עמד במרבית מדדי ההצלחה כפי שנקבעו בהחלטת ממשלה מס' 1560 מיום 19 ביוני 2016.

יואב גלנט: גם מבחינה תקציבית חלה עלייה משמעותית בעלות הממוצעת לתלמיד.

יואב גלנט: בין השנים תשע"ב ותשע"ט, כלומר בין 2012 ל-2019, חלה עלייה של 33% בתקציב פר תלמיד בבתי הספר הרשמיים בחינוך הרגיל במגזר הערבי.

יואב גלנט: העלות הממוצעת לתלמיד – שים לב לנתונים – העלות הממוצעת לתלמיד הערבי עמדה בשנת הלימודים תשע"ט על 18,299 שקלים, לעומת המגזר היהודי, שבו העלות עמדה על 16,217 שקלים.

יואב גלנט: כלומר, למרות שבמגזר היהודי הייתה עלייה של 19% ביחס לשש השנים או לתשע השנים האלה, זה עדיין 3,000 שקלים פחות תקצוב מאשר במגזר הערבי.

יואב גלנט: נוכח הטענות המופרכות שהשמעת, אני מציע לך ללמוד את הנתונים.

וליד טאהא: לא.

וליד טאהא: אני לא – – –

יואב גלנט: בחטיבות הביניים המגמה דומה.

יואב גלנט: שיעור השינוי בעלות לתלמיד במגזר הערבי עמד על 45% בין השנים תשע"ב ותשע"ט, זאת לעומת המגזר היהודי, שבו נרשמה עלייה של 25%, כלומר 20% פחות.

יואב גלנט: תלמיד ערבי תוקצב בתשע"ט בסכום של 22,375 שקלים בעוד תלמיד יהודי תוקצב בסכום של 21,143 שקלים.

יואב גלנט: הנתונים הללו – ויש עוד פרמטרים רבים נוספים שבהם חלה התקדמות – מעידים על עבודה פדגוגית מאומצת שנעשתה בבתי הספר בחברה הערבית, לצד תוספת משאבים משמעותית שהושקעה במגזר הערבי.

יואב גלנט: זה גם המקום להודות למורים, למנהלים וגם לראשי המועצות וראשי הערים במגזר הערבי.

יואב גלנט: בכוונתי להמשיך באותה מגמה.

יואב גלנט: כמדיניות, אני מייחס חשיבות רבה לקידום החינוך בחברה הערבית בישראל, מתוך תפיסה והבנה כי חינוך והשכלה הם הכלי החשוב ביותר לצמצום פערים חברתיים וכלכליים, הן ברמת הפרט והן כקולקטיב.

יואב גלנט: חינוך והשכלה הם דרך ומפתח לשוויון, ויש ביכולתם לסייע רבות בהשתלבותה ובמעורבותה של האוכלוסייה הערבית בחיי המדינה והחברה הישראלית.

יואב גלנט: כפי הידוע, בתקופת כהונתי כשר החינוך – שאיננה תקופה רגילה או תקופה שדומה לזו שידעה מערכת החינוך; זוהי תקופה מורכבת אשר זימנה אתגרים רבים למערכת החינוך, הרבה מעבר לאלה שעימם היא מתמודדת בשגרה.

יואב גלנט: למרות זאת מצאתי לנכון לשים את החינוך במגזר הערבי על סדר-היום והצבתי יעדים לשנת העבודה, לשנת הלימודים הנוכחית, תשפ"א, תוך התייחסות ייחודית לאתגרי הקורונה.

יואב גלנט: אגע בקצרה בכמה נושאים שבהם אנו עוסקים כעת: קידום ההישגים – גם בתקופה הזאת אנו ממשיכים ופועלים לקידום ההישגים בחברה הערבית.

יואב גלנט: הקצינו 8,000 שעות תגבור לקראת בגרות החורף בבתי הספר הערביים.

יואב גלנט: לבתי הספר היסודיים הקצינו כ-9,000 שעות תגבור להשלמת פערים במקצועות הליבה: שפה, ערבית ומתמטיקה.

יואב גלנט: כל אלה – במקביל להמשך הפעלתן של התוכניות לתקצוב דיפרנציאלי: התוכנית לתקצוב דיפרנציאלי בבתי הספר היסודיים ובחטיבות הביניים בעלות של 350 מיליון שקל בשנה; התוכנית לתקצוב דיפרנציאלי בבתי הספר התיכוניים בעלות מצטברת של כ-500 מיליון שקל על פני חמש שנים.

יואב גלנט: כידוע, התוכנית לתקצוב דיפרנציאלי בתיכונים זו תוכנית ניסיונית שמלווה על ידי ראמ"ה – הרשות הארצית למדידה ולהערכה – והיא פועלת בשני מודלים: האחד – תוספת של כיתות אתג"ר ומב"ר, והשני – תוספת שקלית גמישה לבתי הספר.

יואב גלנט: כיום, מתוך 180 תיכונים בחברה הערבית, 115 בתי ספר, המהווים כ-64%, משולבים בתוכנית התוספתית לקידום הישגים לימודיים, והיתר צפויים להשתלב בתקצוב הדיפרנציאלי בסיום הפיילוט בשנת הלימודים תשפ"ג.

יואב גלנט: לשם התמודדות מיטבית עם אתגרי הקורונה – וזה גם עונה על נושא, על נימוק לא נכון שהועלה פה – אנו ממקדים פעולות בכמה זירות.

יואב גלנט: אנו מלווים רשויות ערביות.

יואב גלנט: איתרנו רשויות ערביות שבהן התגלה קושי בהפעלת מערכת החינוך בצל הקורונה ושיבצנו בהן מלווה ארגוני עם ניסיון משמעותי בשדה החינוך ובניהול משברים לעבוד עם ראש הרשות ומנהל מחלקת חינוך.

יואב גלנט: המלווה הארגוני מסייע לרשויות בבניית תוכנית עבודה יישובית, בהגשת קולות קוראים ובקידום סוגיות העומדות על הפרק בתקופה הזאת, דוגמת מניעת נשירה, חלוקת אמצעי קצה, מתן מענה לתלמידים ומשפחותיהם ועוד.

יואב גלנט: מיקדנו מענה בחברה הערבית כחלק מהתוכנית ללמידת מרחוק, שבמסגרתה כשליש מהמחשבים אשר אנו מחלקים בימים אלה מוקצה למגזר הערבי.

יואב גלנט: כידוע, התלמידים מונים כ-20% או קצת יותר מ-20%.

יואב גלנט: אנחנו מקדישים שליש מהמחשבים לתלמידים האלה.

יואב גלנט: אתן דוגמאות.

וליד טאהא: בעיקר המחסור – – –

יואב גלנט: אום אל-פחם – – –

סמי אבו שחאדה: אדוני השר, אתה לא מדייק – – – לממצאים שלנו.

יואב גלנט: אני מציע שתשמעו.

יואב גלנט: אני מציע שתשמעו.

יואב גלנט: זה יעזור לכם לתקוף בנקודות נכונות.

סמי אבו שחאדה: זה בונוס.

סמי אבו שחאדה: אני מבין שזה בונוס.

וליד טאהא: – – – נתונים.

יואב גלנט: אום אל-פחם – 1,884.

יואב גלנט: ממשלת ישראל הביאה אותם, לא אף אחד אחר.

יואב גלנט: ג'לג'וליה – 275 – –

וליד טאהא: נכון.

וליד טאהא: נכון.

יואב גלנט: – – ג'דיידה-מכר – 597; כסייפה – 1,042; אבו גוש – 165; שפרעם – 1,137; דיר אל-אסד – 392; חורה – 994; טורעאן – 452.

יואב גלנט: היום הגעתי מרהט, זה אפילו לא מופיע ברישומים – 2,771 מחשבים ברהט.

יואב גלנט: הייתי לפני שבועיים בעראבה, גם זה לא מופיע פה – 1,200.

סמי אבו שחאדה: אדוני השר, המחשבים – – –

יואב גלנט: אני מסתכל על התוצאות.

יואב גלנט: ורבותיי, 20 שנים לא חילקו במדינת ישראל מחשבים לאף אחד.

סמי אבו שחאדה: עם כפתור אנטר, ספייס והכול?

יואב גלנט: כשבחרנו לחלק מחשבים, אנחנו עושים אפליה מתקנת כלפי מי שאין לו, בכל המגזרים.

ג'אבר עסאקלה: זה מבורך.

יואב גלנט: מאחר שבמגזר הערבי יש יותר כאלה שחסר להם, חלק ניכר מהם בפזורה הבדואית בנגב – לא דיברתי כאן על כל המקומות שאני מכיר היטב; אני לא יודע כמה מכם מכירים חוץ מהתושבים – מתל שבע ואבו תלול, ערוער – ערערה – –

סמי אבו שחאדה: בנסיבות אחרות אנחנו מכירים אותם.

יואב גלנט: – – שם חילקנו יותר מחשבים מאשר בכל מקום אחר, מעל 2,000 מחשבים.

יואב גלנט: את כל הדברים האלה עשיתי – – –

אחמד טיבי: – – – זה צעד מצוין ומבורך ומגיעה מילה טובה, אבל צריך יותר.

יואב גלנט: טיבי, אל תיתן לי מחמאות, זה עלול לפגוע בי.

אחמד טיבי: זאת הייתה הכוונה שלי.

יואב גלנט: אז הצלחת בכוונה.

יואב גלנט: אני, את המהלכים האלה – דרך אגב, בכל המקומות, למרות חילוקי הדעות הפוליטיים – מקפיד לעשות גם עם חברי כנסת מהרשימה המשותפת.

אוריאל בוסו: שר החינוך של כולם.

יואב גלנט: מדוע?

יואב גלנט: כי חשוב לי שהציבור שלכם יבין שממשלת ישראל פועלת למענו.

יואב גלנט: אחמד טיבי היה איתי ואוסאמה סעדי היה איתי.

סמי אבו שחאדה: עכשיו אתה מחזיר לו, אדוני השר.

סמי אבו שחאדה: זה לא יעשה לו טוב.

יואב גלנט: הוא הצטלם איתי.

סמי אבו שחאדה: אתה עכשיו מחזיר לו, אני מבין.

יואב גלנט: הוא הצטלם עם אלוף בצה"ל לשעבר במילואים מחלק מחשבים.

יואב גלנט: אני עושה את זה מתוך אמונה – –

סמי אבו שחאדה: אנחנו לא חלוקים על כל הנאום שלך.

סמי אבו שחאדה: החלק של ההשכלה היה נכון, החלק של חשיבות ההשכלה היה נכון.

סמי אבו שחאדה: שאר הדברים פחות.

יואב גלנט: – – מתוך אמונה ומתוך הבנה שלכולם מגיע.

יואב גלנט: רבותיי, לכולם מגיע.

יואב גלנט: אני חושב שלאוכלוסייה הערבית מגיע.

יואב גלנט: עכשיו אני רוצה להזכיר לחבריי הערבים, אם כבר מדברים על זה, שכך פעלתי גם כשר הבינוי והשיכון.

יואב גלנט: 55 הסכמי גג – סליחה, הסכמים כוללניים, 14 הסכמי גג.

יואב גלנט: הבתים, המגרשים, בתי הספר – כל הדברים האלה נבנים.

יואב גלנט: אני מודה שלא הכול מושלם, אבל לא הכול מושלם בכל המקומות.

יואב גלנט: תרשו לי להמשיך.

יואב גלנט: כרבע ממוסדות החינוך במגזר הערבי ישודרגו ויצטרפו לתוכנית התקשוב – רבע מהסך הכול הוא במגזר הערבי, טעות שלי.

יואב גלנט: מדובר על כ-450 בתי ספר שיצוידו בציוד חדש וכ-500 בתי ספר שבהם נשדרג את הציוד, כלומר כמעט 1,000 בתי ספר במגזר הערבי: פס רחב, אינטרנט, כל מה שאתם רק רוצים.

יואב גלנט: מדבר איתכם מי שהגיע הבוקר מרהט ומייד אחרי כן היה בכסייפה ובלקיה.

יואב גלנט: אני נותן לכם נתונים מדויקים.

יואב גלנט: כל בתי הספר במגזר הערבי נמצאים בתהליכי למידה ופיתוח מקצועי להוראה מרחוק של המורים.

יואב גלנט: הקצינו משאבים תוספתיים לפיתוח תכנים ללמידה מרחוק.

יואב גלנט: התכנים פותחו בשפה הערבית ומתאימים תרבותית.

יואב גלנט: אני אגיד יותר מזה: אני באופן אישי התעקשתי, לפי בקשה של חברי כנסת ערבים, שכל המחשבים שניתנים במגזר הערבי יהיו בשלוש שפות – ייחודי בעולם: עברית, ערבית ואנגלית.

יואב גלנט: ייצרנו אותם במיוחד בשבילכם בסין.

יואב גלנט: למה?

יואב גלנט: כי חשוב לי שבמגזר הערבי התלמידים ילמדו ויחכימו, ואני מקווה שבעזרת השם יהיו רופאים, מהנדסים וכל מה שההורים שלהם מאחלים להם, אבל שיזכרו גם מאיזה מקום הדבר הזה – הוא מגיע מהמדינה, והמדינה היא מדינה שגם לערבים, כמו ליהודים, יש חלק שלם ומלא בה.

יואב גלנט: אני ממשיך.

יואב גלנט: אוסיף ואציין כי תקצובן של תוכניות תוספתיות והחלטות ממשלה שכל מטרתן צמצום פערים עדיין ממשיך לפעול: החלטה 922, שבמסגרתה מוקצה תקציב ייעודי של 184 מיליון שקלים לכל שנה לחמש שנים; תוכנית החומש לחברה הערבית, שמתוקצבת ב-10 מיליון – ואני מדבר רק על משרד החינוך – כל שנה; כאמור, התוכניות לתקצוב דיפרנציאלי, גם ביסודי וגם בבתי הספר התיכוניים, בעלות של כ-350 מיליון שקלים, וגם בחטיבה העליונה.

יואב גלנט: בסך הכול אני חושב שנעשית עבודה מאוד משמעותית.

יואב גלנט: אני אומר לכם לסיכום, ראשית, ההזדמנויות הן הזדמנויות גדולות וכדאי לנצל אותן.

יואב גלנט: יש לכם ממשלה שאוהדת את הציבור הערבי ומנסה לסייע לו כאזרחים שווי זכויות.

יואב גלנט: אני חושב שכדאי להגיד את זה לציבור הערבי ולהגיד את זה כאן בכנסת ישראל במקום להתלונן באופן הפוך.

סמי אבו שחאדה: רק היום דיברנו על חוק הלאום, אדוני השר.

סמי אבו שחאדה: למה לך להסתבך?

יריב לוין: חבר הכנסת אבו שחאדה, חבר הכנסת אבו שחאדה, מספיק.

יריב לוין: אי-אפשר להפריע לו בכל משפט.

סמי אבו שחאדה: הוא מדבר על שוויון, אדוני.

יריב לוין: מספיק.

יואב גלנט: הדבר השני – טוב הייתה עושה הרשימה המשותפת אילו הייתה מפנה חלק מהמאמצים שלה על מנת לסייע יחד עם הממשלה לתושבים הערבים, ולא רק לתקוף את הממשלה ולתקוף את מדינת ישראל.

יואב גלנט: זה היה עוזר מאוד.

יואב גלנט: אני חוזר ואומר: אני נתתי מקום של כבוד בכל תפקידיי לאוכלוסייה הערבית, למרות חילוקי דעות פוליטיים, מתוך הבנה שכולם צריכים קורת גג, כולם צריכים מקצוע, עבודה ופרנסה וכולם צריכים חינוך.

יואב גלנט: אני מתכוון להמשיך ולעסוק בעניין הזה.

יואב גלנט: לסיכום, אומר לכם דבר מאוד פשוט: עתיד המדינה הזאת מותנה בכך שגם לערבים וגם ליהודים יהיו חיים טובים, חיים של שגשוג ותרבות.

יואב גלנט: אני מקווה שאתם תימצאו שותפים לעניין הזה ולא עוינים את הרעיון הזה.

יואב גלנט: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לשר החינוך על התשובה המפורטת ומאירת העיניים.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן לדיון הסיעתי.

יריב לוין: ראשון הדוברים – חבר הכנסת מיקי לוי, מטעם סיעת יש עתיד-תל"ם.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: מה השאלה?

קריאה: – – –

יריב לוין: לא לא לא, יש כאן נציג ממשלה.

יריב לוין: השר שוסטר הוא השר התורן.

יריב לוין: הכול מסודר.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, כולכם מכירים את התחושה הקשה שלי שחשתי עם התפרקות כחול לבן.

מיקי לוי: האמת, ראש הממשלה הצליח.

מיקי לוי: במשך שנה וחצי הייתי מנהל יום הבחירות של המפלגה.

מיקי לוי: שלוש פעמים ברציפות התרוצצתי בארץ מדרום ועד צפון ללא הפסקה.

מיקי לוי: ראיתי את האש בעיניים של אנשים שהאמינו שהינה, סוף-סוף יש תקווה לשלטון הכושל של נתניהו.

מיקי לוי: כשגנץ ואשכנזי וניסנקורן החליטו להפר את ההחלטה המקודשת שנתנו לבוחרים ופירקו את כחול לבן כדי להיכנס לממשלת נתניהו, כעסתי, זעמתי – זעמתי כי הרגשתי שהם בגדו בבוחרים, שהם בגדו בי, באמון שכולנו נתנו בהם.

מיקי לוי: כולכם שמעתם את הזעם לא אחת.

מיקי לוי: הייתי מתוסכל, אני מודה.

מיקי לוי: זה היה כמו לראות מכונית נוסעת לתהום בלי יכולת לעצור.

מיקי לוי: אנחנו, שכבר היה לנו את הניסיון עם בנימין נתניהו, ידענו שאי-אפשר לעבוד איתו.

מיקי לוי: ידענו שהוא מתעסק רק בעצמו.

מיקי לוי: ענייני המדינה כפופים לצרכיו האישיים והפוליטיים.

מיקי לוי: ידענו שהוא אינו דובר אמת ושאי-אפשר להאמין למילה שיוצאת לו מהפה.

מיקי לוי: ידענו שכל מטרתו היא לפרק את התקווה היחידה והאלטרנטיבה החזקה שעמדה מולו.

מיקי לוי: עכשיו, אדוני שר החקלאות, חבריי לכחול לבן, גם אתם מבינים את זה.

מיקי לוי: כל יום אתם לומדים על בשרכם, כל דקה, כל שנייה, כל אירוע, כל החלטה.

מיקי לוי: למדתם את זה בדרך הקשה, חבריי לכחול לבן.

מיקי לוי: הוא עשה הסכמי שלום בלי לספר לכם – והם בהחלט מבורכים; הוא לא מאפשר למנות מפכ"ל ופרקליט מדינה; הוא מחזיק את תקציב המדינה כבן ערובה פוליטי מולכם כדי לא לקיים את הרוטציה; הוא פילג אתכם, חבט בכם והשפיל אתכם עד עפר.

מיקי לוי: עד מתי תעזרו לו לשתק את מדינת ישראל ללא תקציב?

מיקי לוי: עד מתי תמשיכו להיות כלי שלו?

מיקי לוי: עד מתי תיתנו לו להשפיל אתכם?

מיקי לוי: עד מתי תחזיקו את השלטון של נתניהו בחיים?

מיקי לוי: ביום רביעי יש לכם הזדמנות לתקן במשהו את הטעות הפוליטית האיומה שעשיתם.

מיקי לוי: אני קורא לכם להפסיק לשחק משחקים, להפסיק לפחד.

מיקי לוי: די לגרור רגליים, די להתלבט, די לתהות, די לרמוז, די לחלום על רוטציה שלא תגיע.

מיקי לוי: צאו מהחלומות והסרט הרע הזה, והפעם, פעם אחת תיקחו החלטה.

מיקי לוי: הצביעו ביום רביעי בעד הצעת החוק שלנו לפיזור הכנסת.

מיקי לוי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: מטעם סיעת הרשימה המשותפת, חבר הכנסת עופר כסיף – אני רואה שהוא איננו; מטעם כחול לבן אין דובר.

יריב לוין: מטעם סיעת ש"ס – חבר הכנסת אוריאל בוסו, בבקשה.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, קודם כול אני רוצה לפתוח בדברי ברכה לציבור החרדי, שממש בשבוע-שבועיים האחרונים רואים ירידה מתמדת, גם ברשויות, במוסדות הציבור.

אוריאל בוסו: אני לא אקרא לזה "למרות פתיחת מוסדות הציבור" אלא "בגלל פתיחת מוסדות הציבור".

אוריאל בוסו: במועצה המקומית רכסים כבר שבוע אין אפילו חולה אחד – זה היה פותח מהדורת חדשות אם זה היה ההפך – ועל כך ברכה.

אוריאל בוסו: גדולי ישראל הכריעו, יש תוצאות, וזר לא יבין.

אוריאל בוסו: היום אמרתי בוועדה לביקורת המדינה: כשהציבור נמצא בבית שיש בו שמונה ילדים ב-80 מ"ר – אין לנו פלייסטיישן, אין מחשבים, לימוד במרחב הקולי – ולעומת זאת, כשהולכים לבית הספר בהנחיות הברורות, זה בדיוק לשמור על ההנחיות.

אוריאל בוסו: אבל אני אזכיר שבמהלך כל הקורונה, שכמעט שנה מלווה אותנו, ישנו פרויקטור אחד, לא רשמי – בסיבוב הראשון היה רשמי, לאחר מכן לא רשמי – השר הרב אריה דרעי – תזכורת קטנה למי ששכח – שסייע ונותן הסברים בכל ההנחיות: נתן את מתווה הקפסולות בישיבות; נתן את מתווה בתי הכנסת, לא בשביל לפתוח אלא כדי לקיים את ההנחיות; נתן סיוע לישיבות בסך 23 מיליון ש"ח.

אוריאל בוסו: תמיד זועק ומדבר ומבקש לשמור על ההנחיות, אבל מבקש לתת הנחיות.

אוריאל בוסו: כבר שנה כמעט אנחנו בקורונה, אבל יש מי שבורח מהחלטות ויש מי שנמצא ומסייע להוביל להצליח לחיות לצד הקורונה.

אוריאל בוסו: ואני קורא לשותפים בקואליציה, שהגדירו מחדש את המושג קופוזיציה, מפלגת כחול לבן, שבזמן שעם ישראל זקוק יותר ויותר לאחדות, הם מנסים לאתגר ולהעלות חוקים ששנויים במחלוקת, שאין להם הסכמה אמיתית – גם הם לא מאמינים בזה – פעם אחת זה הקמת ועדה, לאחר מכן חוקים, שאין לזה משמעות.

אוריאל בוסו: בתקופה הזאת רק אחדות, רק להתעסק בקורונה.

אוריאל בוסו: זו לא העת לבחירות.

אוריאל בוסו: גם הם יודעים את זה.

אוריאל בוסו: כשאתה אומר לאנשים לא ללכת לבית הספר, לא לפתוח את החנויות, כן תגיד להם ללכת לקלפי – זה הגרוע מכול.

אוריאל בוסו: ועדיין אני חושב שהם יכולים להתעשת ולא להוביל את העם לבחירות, ולא לאתגר בחוקים ששנויים במחלוקת, ורק כך באמת נצליח גם את הקורונה וגם את האחדות.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה לחבר הכנסת בוסו.

קרן ברק: חבר הכנסת עופר כסיף.

קרן ברק: יש לך שלוש דקות.

עופר כסיף: תודה רבה.

עופר כסיף: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אדוני השר, אני רוצה להתחיל דווקא במקרה ספציפי.

עופר כסיף: המתחם החינוכי תל ערד שבנגב מאכלס גני ילדים ובית ספר עד כיתה ט'.

עופר כסיף: המתחם קיים ופועל שנים, ומאוכלס ב-500 מילדי הכפרים הלא-מוכרים בסביבה.

עופר כסיף: המתחם הזה, הגנים ובית הספר, למרות שפועלים כבר שנים, לא חוברו מעולם לתשתית המים.

עופר כסיף: למעשה עד כה המוסדות קיבלו את המים דרך בית פרטי סמוך של אחד מתושבי הכפר.

עופר כסיף: המצב האבסורדי הזה הגיע השנה לכדי פיצוץ בלתי נמנע – חיבור המים המאולתר נותק וכל המתחם החינוכי יובש.

עופר כסיף: ב-2020, גני ילדים ובית ספר המאכלסים יחדיו 500 ילדים בנגב החם נותרו ללא מים זורמים.

עופר כסיף: בזמן שבחברה היהודית מדברים על למידה מרחוק, על לפטופים וטאבלטים, בקרב התושבים הערבים בנגב אפילו מים זורמים בבית הספר הם מותרות.

עופר כסיף: אין מה לדבר על אינטרנט.

עופר כסיף: לבסוף, אגב, בעקבות עתירה של ועדת המעקב לענייני החינוך הערבי והאגודה לזכויות האזרח, פסק בית המשפט כי על משרד החינוך לדאוג לחבר את המתחם למים זורמים.

עופר כסיף: שחוקה האמרה כי הכול מתחיל בחינוך, אך באמת הרבה מתחיל בחינוך.

עופר כסיף: התפיסה השלטת היום, ובצדק, היא שבאמצעות טיפוח מערכת החינוך, באמצעות תקצוב ותמיכה דיפרנציאלית בשכבות המוחלשות, ניתן לצמצם את הפערים בחברה, ולכן, בהתאם, הפערים הקיימים כבר עשורים במערכת החינוך הם מהסיבות העיקריות לפערים המתרחבים בחברה בכללה.

עופר כסיף: ישנם כ-560,000 תלמידים ערבים במערכת החינוך, 64% מהם משתייכים לחמישון החלש ביותר, אשר מוגדר טעון טיפוח.

עופר כסיף: הפער בין החינוך שהם מקבלים לבין מה שמקבלים תלמידים יהודים נאמד בשלוש עד ארבע שנות לימוד, בהתבסס על המדדים הבין-לאומיים.

עופר כסיף: בתקציבים הסכומים אפילו לא דומים.

עופר כסיף: הפער בין תקצוב תלמיד תיכון יהודי מהחמישון התחתון לתלמיד הערבי באותו החמישון – תקשיבו – הוא בן 77%.

עופר כסיף: חברי הכנסת, לא רק שמערכת החינוך לא מסייעת לצמצום הפערים בין חלקי החברה – היא למעשה תורמת להרחבת הפערים, וכאשר מדובר במדיניות ארוכת שנים שתוצאותיה ברורות וידועות ומתפרסמות מדי שנה בשחור על גבי לבן, אי-אפשר לטעון שמדובר בטעות או במחדל.

עופר כסיף: בכוונה תחילה מפלים את החברה הערבית, כדי שתהיה כמה שפחות משכילה, כמה שיותר חלשה, כמה שיותר ענייה.

עופר כסיף: בכך מנסים ליצור תלות של האזרחים הערבים במוסדות המדינה, במעסיקים וברצונם הטוב, ולהפוך אותם – –

קרן ברק: תודה.

עופר כסיף: – – לכנועים ולקנויים, כאלה שניתן – משפט אחרון, ברשותך – כאלה שניתן להכניע ולקנות תמורת שקל פה ושקל שם, ג'וב כאן וכביש שם.

עופר כסיף: משפט אחרון, ברשותך.

עופר כסיף: חברי הכנסת, אזרחי המדינה הערבים ראויים וזכאים למערכת חינוך טובה ושוויונית.

עופר כסיף: זהו חלק מהותי מהכבוד שהם ראויים לו כאזרחים וכבני אדם.

עופר כסיף: זוהי זכות ולא חסד, צורך ולא לוקסוס.

עופר כסיף: ממשלת נתניהו-גנץ – כמו גם שר החינוך, שעמד פה קודם והשתלח בגסות אופיינית בידידי חבר הכנסת טאהא – לא מעוניינת לספק זאת, ועל כן היא אינה ראויה לאמון.

עופר כסיף: תודה.

קרן ברק: תודה.

קרן ברק: תודה רבה לחבר הכנסת כסיף.

קרן ברק: חבר הכנסת יצחק פינדרוס, יש לך שלוש דקות.

קרן ברק: תתחיל.

יצחק פינדרוס: ברשותך, היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני אדבר גם על הצעת האי-אמון ועל האמון בממשלה, אבל אני קודם כול רוצה להתחיל בנושא אחר, והנושא הוא המשבר הממשלתי בטיפול בקורונה.

יצחק פינדרוס: קראתי שמשרד הבריאות ושר הבריאות, או אנשי המקצוע במשרד הבריאות, אומרים שצריך לחקור מה קרה במגזר החרדי בין הגל הראשון, הגל השני, לקראת הגל השלישי – איך קרה שמערכת החינוך נפתחה לפני כחודש פלוס, איך קרה שמערכות נפתחו והתחלואה רק יורדת ויורדת.

יצחק פינדרוס: בואו נעשה מחקר על העניין הזה.

יצחק פינדרוס: ידועה המעשייה בגמרא על אותו מלך שבא לרבי יהודה, שהיה רבנו הקדוש, שהיה נשיא ישראל, ואכל אצלו מאכל, והוא אמר לו: יש לי תבלין שקוראים לו שבת, ולכן אתה לא תדע.

יצחק פינדרוס: אז אני רוצה לגלות לכם את הסוד.

יצחק פינדרוס: הגמרא בעירובין מביאה לפסוקים במשלי, "כי לוית חן הם לראשך וענקים לגרגרותיך" "רפאות תהי לשרך ושקוי לעצמותיך" "ולכל בשרו מרפא", שהתורה היא המרפאה.

יצחק פינדרוס: תורה היא מה שמרפא, לא יעזור שום דבר.

יצחק פינדרוס: אי-אפשר לברוח מזה.

יצחק פינדרוס: תנסו לברוח מזה מכאן או משם.

יצחק פינדרוס: כשנסגרו מוסדות החינוך במגזר התחלואה עלתה יותר מאשר כל המגזרים, כשנסגרו המוסדות.

יצחק פינדרוס: התחלואה ירדה כשנפתחו תלמודי התורה ולמדו תורה.

יצחק פינדרוס: אין מה לעשות, התורה מגינה ומצילה, וכל מי שלא הבין את זה ולא שמע בקול חכמי ישראל, שאמרו את זה כל הזמן, אטם את עיניו מלראות את האמת הפשוטה הזאת, ומה לעשות, קשה לאנשים בעיוורון והשקר שבשנות האלפיים מסתובב להודות בעובדה הפשוטה: כשלומדים תורה, וככל שיסגרו וילמדו פחות, אין מה לעשות, התחלואה תעלה.

יצחק פינדרוס: אבל עכשיו אני רוצה להתייחס גם לאי-אמון.

יצחק פינדרוס: אתם יודעים, שואלים שאלות כל הזמן – העיתונאים באים לשאול, פוליטיקאים באים לשאול אותנו כל הזמן: מה יש לכם עם הליכוד?

יצחק פינדרוס: מה זה הברית המוזרה הזאת עם נתניהו?

יצחק פינדרוס: אני חושב שהשבוע האחרון מגלה לכולם את האמת.

יצחק פינדרוס: תארו לעצמכם שימינה, שנמצאים מחוץ לממשלה בשביל להביך את הקואליציה, תגיש את חוק ההמרה, למשל.

יצחק פינדרוס: תארו לעצמכם שימינה, שהיא באופוזיציה, בשביל להביך את יהדות התורה תגיש, למשל, את חוק השוויון, שכולנו יודעים מה זה עשה למדינת ישראל כמדינה יהודית בהגדרה שלה.

יצחק פינדרוס: תארו לעצמכם מה היה קורה, איפה זה, זה בורח להם, כשהם נמצאים רגע אחד, רגע אחד לא תחת משמעת קואליציונית.

יצחק פינדרוס: תשימו לב לאן זה בורח להם.

יצחק פינדרוס: והכי חמור – הם מדברים על נאמנות ואמון וקיום הסכם.

יצחק פינדרוס: הם כל היום מדברים שנתניהו כן קיים את ההסכם של תקציב 2021 או לא קיים.

יצחק פינדרוס: הסעיף כמעט היחידי בהסכם הקואליציוני, מעבר לקורונה ולראש הממשלה החליפי, בהסכם שנחתם, הוא על חוק שיוכלו לשבת וללמוד תורה, שזה מה שמציל את עם ישראל.

יצחק פינדרוס: איפה השר החליפי, ראש הממשלה הביטחוני, שהתחייב בהסכם לפני שמונה חודשים להעביר את החוק הזה?

יצחק פינדרוס: עד היום הוא לא העביר את זה.

יצחק פינדרוס: הוא מחזיק את זה כבן ערובה פוליטי.

יצחק פינדרוס: הוא מדבר על נאמנות?

יצחק פינדרוס: הוא מדבר על יושר?

יצחק פינדרוס: הוא מדבר כשעוד לא יבש הדיו והוא לא עמד בהסכם, הוא לא עמד דקה אחת בהסכם?

יצחק פינדרוס: וברגע שבורח לו, הוא הראה עם כל חברי מפלגתו לאן הוא בורח.

יצחק פינדרוס: לכן, כיוון שאין לנו אלטרנטיבה אחרת, אנחנו נצביע אמון בממשלה.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה לחבר הכנסת פינדרוס.

קרן ברק: חבר הכנסת יבגני סובה.

יבגני סובה: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, לפני דקות אחדות חבר הכנסת נפתלי בנט התפלא שלא זוכרים היסטוריה.

יבגני סובה: הוא דיבר על כך שאנשים לא יודעים מי נלחם פה עבור ארץ ישראל בשנת 1948.

יבגני סובה: מה הוא מתפלא?

יבגני סובה: יש פה אנשים שבזכות הממשלה שלכם חושבים שלפני 1996, כשנתניהו עלה לשלטון, היו רק תפוזים, ואתה כשר החקלאות צריך לדעת את זה.

יבגני סובה: יבוא התפוזים זה היה היבוא הכי חשוב.

יבגני סובה: והיום גם אנשים – זה אני כבר מדבר על המגזר שלכם – לא מבינים מה זה מתמטיקה ואנגלית, וגם היסטוריה של הציונות לא יודעים, בזכות הממשלה הזאת.

יצחק פינדרוס: איזו גמרא אתה יודע?

יבגני סובה: בזכות הממשלה הם לא יודעים מה זה ציונות.

יצחק פינדרוס: איזו גמרא אתה יודע?

יצחק פינדרוס: איזו גמרא אתה יודע?

יבגני סובה: אז מה אתם מתפלאים שעם ישראל לא יודע מי הגיבורים שלו?

יצחק פינדרוס: מה אתה יודע על הר סיני?

יבגני סובה: בגלל שאתם לא מלמדים את הילדים שלכם ציונות.

יצחק פינדרוס: מה אתה יודע על הר סיני – – –

יבגני סובה: אני יודע הרבה דברים, אבל אתם לא מלמדים את הילדים שלכם ציונות.

יבגני סובה: כמו שאמרתי, תפוזים לפני 1996, והציונות נגמרת בהיסטוריה שלכם.

יבגני סובה: אבל אני לא באתי להתווכח איתך, חבר הכנסת פינדרוס.

יבגני סובה: אתה יודע שאני מכבד אותך באופן אישי ואני באמת מכבד כל אדם באשר הוא.

יבגני סובה: כל שבוע, כל שבוע מתאספים פה אנשים, חברי הכנסת, בשביל להצביע על אי-אמון.

יבגני סובה: אתם תגייסו תכף קואליציה.

יבגני סובה: אתה אמרת שאתה תצביע בעד אמון בממשלה.

יבגני סובה: זה לא יעזור לכם, כי העם כבר הצביע בעד אי-אמון בממשלה.

יבגני סובה: 65% מהאנשים לא מאמינים לממשלה הזאת.

יבגני סובה: תגיד לי, זה לא אי-אמון?

יבגני סובה: זה לא אי-אמון, אדוני השר?

יבגני סובה: זה האי-אמון הקלאסי כלפי הממשלה הזאת.

יבגני סובה: תשאל כל דבר – אני אתן לך, יש לי פה רשימה ארוכה של אנשים, אם זה בעלי עסקים קטנים, סוחרים בשוק, שהם כבר, נראה לי, לא יודעים מה לעשות, אם זה אנשי התרבות והספורט, אם זה כל ענף התיירות, בעלי המלונות והצימרים, ספרים, קוסמטיקאיות, נהגי הסעות, בעלי המסעדות והברים.

יבגני סובה: אני יכול להמשיך את הרשימה הזאת, פשוט אין לי זמן, אדוני השר.

יבגני סובה: כל הרשימה הארוכה הזאת מזמן הצביעה בעד אי-אמון בממשלה.

יבגני סובה: עכשיו, זה שאתם תגייסו פה קואליציה בעד אמון בממשלה, זה לא יעזור לכם.

יבגני סובה: האנשים – העם מזמן לא מאמין לממשלה הזאת.

יבגני סובה: והכי חשוב, הכי נורא, שאתה לוקח כל תחום – ויש תחומים בודדים שבהם יש הצלחה, ואתה יודע מה, כשיש הצלחה צריך להגיד הצלחה – ואם אתה לוקח כל תחום, בכל תחום אתה תמצא שבתשעת החודשים מאז התחיל משבר הקורונה רק עולות השאלות.

יבגני סובה: זה לא הגיוני שבממשלה – ואתם בממשלה, אדוני השר; והינה הגיע עוד שר – לא מבינים את הדברים הפשוטים.

יבגני סובה: למה?

יבגני סובה: תסביר לי.

יבגני סובה: אתה יושב בישיבות ממשלה.

יבגני סובה: אתה מבין את ההיגיון?

יבגני סובה: תגיד לי כן או לא.

יבגני סובה: אתה מבין את ההיגיון של הממשלה?

יבגני סובה: שמעתי אותך מאוד מגונן על הממשלה, באמת.

יבגני סובה: שמעתי אותך בראיונות – אתה מוכן להקריב את הקריירה הפוליטית שלך למען הממשלה הזאת.

יבגני סובה: ואנשים, אחרי שהם שומעים אותך ואת יתר השרים, שואלים את השאלה: איפה ההיגיון?

יבגני סובה: איפה ההיגיון בהחלטות של הממשלה?

יבגני סובה: אין היגיון.

יבגני סובה: ולכן לא פלא ש-60% מהאנשים, לפי הסקרים – ואתם מבססים על הסקרים, לא אנחנו.

יבגני סובה: אנחנו קבועים בסקר.

יבגני סובה: אנחנו, מה שנקרא, מקבלים מספר קבוע בסקרים, אבל אתם אלה שמסתכלים על הסקר: האם לפי הסקר נעשה ככה או ככה?

יבגני סובה: אז לפי אותם סקרים 60% לא מאמינים לממשלה.

יבגני סובה: תגיד לי, אם זה לא משבר אז מה זה?

יבגני סובה: ולכן אדוני השר, אני קורא לכחול לבן או מה שנשאר מכחול לבן – אני לא יודע כמה מכחול לבן ייכנסו לכנסת, אם בכלל ייכנסו: הגיע הזמן לעשות לזה סוף, כי הממשלה הזאת מזמן איבדה את אמון הציבור.

יבגני סובה: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה לחבר הכנסת סובה.

קרן ברק: חברת הכנסת איילת שקד, יש לך שלוש דקות.

איילת שקד: נדיבה.

איילת שקד: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, תראו, הקואליציה הזאת, באמת, זו אחת המטורללות שאי פעם קמו.

איילת שקד: זה לא ייאמן איזה חוסר שליטה של הממשלה: מפלגה אחת מצביעה נגד מפלגה אחרת בוועדות הכנסת, במליאה, אין משילות, אין ניהול, וזה מקרין כמובן גם על הטיפול במשבר הקורונה.

איילת שקד: הממשלה החליטה לפתוח את הקניונים, אבל רק בפיילוט ובבלאק פריידיי.

איילת שקד: עכשיו, זה לא היה בלאק פריידיי – עבור הרבה אנשים זה היה יום שישי השחור, פשוט יום שישי השחור, כי עסקים רבים היו סגורים ולא יכלו לפתוח.

איילת שקד: עסקים אחרים, בעקבות הסגר השני שעוד לא הסתיים, קורסים; בקניונים שנפתחו הייתה התנפלות ומסיבת הדבקה אחת גדולה, אז מה ההיגיון?

איילת שקד: במקום לפתוח מספר מועט של קניונים ולגרום להדבקה המונית, הרבה יותר נכון לפתוח, אם כבר, את רוב הקניונים – בלי אוכל, כי כולם חייבים ללכת עם מסכות, אסור להוריד את המסכות – ולא לעשות את מסיבת ההדבקה ההמונית הזאת, ועוד במה שנקרא "יום שישי השחור".

איילת שקד: קחו לדוגמה את מערכת החינוך.

איילת שקד: אנחנו הרי עם הספר, ערך הלימוד אצלנו היה לאורך אלפי שנים ערך עליון, אבל דווקא במדינת ישראל מערכת החינוך הייתה סגורה לאורך זמן.

איילת שקד: גם כשהחליטו כבר לפתוח, זאת פשוט בדיחה.

איילת שקד: התיכונים לומדים שעה-שעתיים ביום בחלק מהימים בשבוע – מין מתווה כזה שאף אחד בשום עיר לא מבין איך הוא עובד.

איילת שקד: המנהלים באמת חושבים שעושים מהם בדיחה, במקום לתת לראשי הערים את הסמכות ואת היכולת לפתוח את זה בצורה מסודרת.

איילת שקד: ראש עיריית אילת אומר: תנו לי לפתוח, אני יודע לפתוח בטבע, בקפסולות טבע.

איילת שקד: ראש עיריית ירושלים אומר: תנו לי לפתוח, אני יודע לעשות כל שלושה ימים בדיקה לכל התלמידים.

איילת שקד: אבל במקום לתת לראשי העיר לפתוח את הלימודים בצורה מסודרת והגיונית, עושים מין פארטץ', ישראבלוף, כאילו התלמידים לומדים.

איילת שקד: אני אומרת לכם, יש לי בן בכיתה י' – זו בדיחה.

איילת שקד: הם הולכים בחלק מן הימים לשעתיים לבית הספר, בשאר הימים והזמן הם אמורים ללמוד מול הזום, אבל הם כל הזמן בהסעות ובמעברים בין הכיתה לבין הזום.

איילת שקד: פשוט ישראבלוף.

איילת שקד: אני מתחננת לממשלה הזאת: תנו כבר סמכויות לראשי הערים, שהם יוכלו כל אחד בעירו לנהל את מערכת החינוך בצורה בטוחה, ולא לעבוד על כולם.

איילת שקד: גם הפיילוט של הקניונים וגם הפתיחה של מערכת החינוך זה ישראבלוף אחד גדול.

איילת שקד: אני מקווה שביום חמישי יהיה קבינט קורונה ושיתקנו את הטעויות שנעשו.

איילת שקד: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה לחברת הכנסת שקד.

קרן ברק: חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

ניצן הורוביץ: גברתי היושבת-ראש, רבותיי השרים, חברי הכנסת, השר שוסטר, לכבודך אני אדבר הפעם על נושא שכמעט אף פעם לא עולה פה, והוא סיפור המזון שמגודל בישראל, ועל לחץ בלתי פוסק לפתוח את היבוא לרווחה, להוריד מכסים, כביכול כדי להוריד מחירים ולהציף את ישראל בתוצרת זרה.

ניצן הורוביץ: אני יודע שברוב הנושאים האלה דעתך כדעתי ודעתי כדעתך.

ניצן הורוביץ: העניין הוא שכאן יש מערכת לחצים כבדה ביותר – פעם זה על חמאה, פעם זה שמן זית, פעם זה דגים ופעם זה דבר אחר – וכל הלוחצים רואים איזשהו אינטרס צר לנגד העיניים ולא חושבים על שני דברים מרכזיים ועיקריים שאיכשהו לא נמצאים בדיון הציבורי שלנו: האחד, ביטחון תזונתי, ודבר שני, שיקולים סביבתיים.

ניצן הורוביץ: אי-אפשר לתאר את הארץ הזאת, את הגיאוגרפיה שלה, את הצורה שלה, את החיים בה, בלי החקלאות.

ניצן הורוביץ: קל, קל לפתוח את השערים ולהציף את ישראל בעגבניות, במלפפונים ובזיתים ובכל מה שאתם רוצים.

ניצן הורוביץ: יש את זה בכל מיני מקומות בעולם, ואולי יותר בזול.

ניצן הורוביץ: אבל אחר כך, אם נרצה אנחנו, בשעת צורך, בשעת חירום, באיזשהו מצב שאנחנו לא יודעים אותו היום, לחדש את הייצור אצלנו, זה לא עניין שעושים ככה, לוחצים על כפתור ומחדשים, זה דבר שלוקח שנים.

ניצן הורוביץ: וחיסול החקלאות בישראל הוא באמת מה שנקרא בכייה לדורות.

ניצן הורוביץ: ופה אני חושב שבממשלה אין מספיק מודעות לחשיבות העצומה של החקלאות הישראלית.

ניצן הורוביץ: כן, אני יודע שמבחינת תוצר זה היום חלק קטן מאוד מהתוצר, אבל תארו לכם שנהיה בשעת חירום ולא תהיה תוצרת ישראלית ונהיה סמוכים על יבוא שלא יגיע, מה אז נעשה?

ניצן הורוביץ: בהקשר הזה, אדוני שר החקלאות, יש שני נושאים שאני חושב שצריך לקדם: האחד זה הסיפור של סימון תוצרת הארץ.

ניצן הורוביץ: זה עניין שיאפשר גם לצרכן – אבל לא באופן וולונטרי, כמו שאתם פניתם, אלא באופן של חובה חקוקה – לסמן ייצור ישראלי באיזשהו פתק קטן, כדי שמי שירצה לקנות תוצרת הארץ – עגבניות ישראליות, פירות ישראליים וכו' – יוכל לעשות את זה.

ניצן הורוביץ: אני חושב שזה בידיכם.

ניצן הורוביץ: זה מאוד לא מסובך וזה גם לא מגביר עלויות.

ניצן הורוביץ: דבר שני, יש פה גם סוגיות שנוגעות למרחב הכפרי.

ניצן הורוביץ: לפני כמה ימים עבר בכנסת חוק לגבי עכו.

ניצן הורוביץ: הוסיפו יישובים נוספים, אבל החריגו מהחוק הזה מועצות אזוריות, שזה כל המרחב הכפרי של הצפון – מטה אשר, מעלה יוסף, כל האזור הזה של הגליל המערבי, עשרות מושבים וקיבוצים, שטחים חקלאיים ענקיים.

ניצן הורוביץ: אין שום סיבה הגיונית להוציא אותם; אין שום סיבה הגיונית להתייחס אליהם בצורה כזאת.

ניצן הורוביץ: ואני פונה אליך, אדוני השר, לפעול כדי שמי שמגיע לו יקבל, גם אם הוא גר ביישוב כפרי.

ניצן הורוביץ: המרחב הכפרי הוא לגמרי חלק ממדינת ישראל, וצריך לדאוג גם לו.

ניצן הורוביץ: תודה רבה, אדוני.

קרן ברק: תודה רבה לחבר הכנסת הורוביץ.

קרן ברק: ישיב במשולב שר האנרגיה יובל שטייניץ, יסכם.

יובל שטייניץ: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, ישבתי כאן ושמעתי, כהרגלנו כמדי יום שני, את ההנמקות המגוונות להצעות האי-אמון האוטומטיות בממשלה.

יובל שטייניץ: שמעתי, והאמת שלא שמעתי אפילו נימוק רציני אחד.

יובל שטייניץ: אחד אמר:

יובל שטייניץ: חלק גדול מהציבור לא מאמין להודעות הממשלה בתחום הקורונה.

יובל שטייניץ: זה קורה גם בארצות הברית וגם ברוב מדינות אירופה.

יובל שטייניץ: זאת סיבה לפרק את הממשלה?

יובל שטייניץ: ללכת לבחירות?

יובל שטייניץ: שנייה אמרה שלדעתה, את מערכת החינוך צריך לפתוח באופן קצת אחר, כי הילדים לומדים יום כן יום לא, או כמה שעות כן וכמה שעות לא, ועוד ועוד דברים מהסוג הזה, וחבר הכנסת הורוביץ דיבר על תמיכה בחקלאות.

יובל שטייניץ: אז אני רוצה דווקא לפתוח בנושא הזה של תמיכה בחקלאות, השר שוסטר.

יובל שטייניץ: שר החקלאות יושב פה, ידידי השר שוסטר, ואני רוצה לומר לכם, קודם כול, כל העדפה לתוצרת מקומית – יש בה בעייתיות.

יובל שטייניץ: היא לא מעודדת תחרות, ומאחר שמאזן התשלומים שלנו – היצוא כבר גדול בהרבה בשנים האחרונות מהיבוא, זה מחליש את הדולר.

יובל שטייניץ: אם אנחנו מונעים יבוא כי אנחנו מחליפים את כל היבוא בתוצרת הארץ, אז הדולר נחלש עוד יותר, וזה פוגע כמובן בכושר התחרות של היצוא.

יובל שטייניץ: ולכן, כל מי שמבין במקרו-כלכלה מבין שהדברים האלה בעייתיים.

יובל שטייניץ: דווקא בתחום הספציפי של החקלאות, כשאני הייתי שר אוצר, אמרתי: אם יש תחום שאני מוכן כן לעודד אותו עם רמה מסוימת של פרוטקציוניזם זה תחום החקלאות.

יובל שטייניץ: לא שאני חושב שהמדינה תישאר ללא מזון, אבל בגלל שהאחיזה בארץ והנוף הירוק אלה ערכים חשובים בעיניי, מעבר לערכים החקלאיים של החקלאות – כלומר, בחקלאות יש ערכים נוספים, למשל נופי הארץ: שדות, מטעים, פרחים, בריכות דגים – שבעיניי יש להם חשיבות אדירה, וגם הערך הציוני של אחיזה בקרקע ושל חזרה אל הקרקע, אל ארץ אבותינו.

יובל שטייניץ: יש כאן ערכים שהם מעבר לערכים הכלכליים גרידא, והם לא מחושבים, הם לא באים לידי ביטוי בערכים הכלכליים.

יובל שטייניץ: לכן החקלאות זה אחד המקרים היחידים – שגם פה, בזהירות רבה, לא באופן אוטומטי, בצורה חכמה – הייתי כן אומר שפה לא רק התחרות מול העולם, אלא אפשר שתהיה פה תמיכה ממשלתית מסוימת.

יובל שטייניץ: לגבי תעשייה, דרך אגב, אני חושב שזה נזק אטומי, כי אם אתה מחנך תעשיות מקומיות לזה שהן לא צריכות להיות יותר טובות או יותר יעילות או יותר זולות מתעשיות אחרות, או נותני שירותים, והן עדיין מקבלות את כל ההגנות, אז הן לא יהיו הכי טובות בעולם, ואם הם לא יהיו הכי טובים בעולם אלא רק ברמה בינונית, אז הם לא יוכלו גם לפרוץ לעולם ולהתחרות בעולם.

יובל שטייניץ: לכן דווקא בתחום התעשייתי אנחנו רוצים להתמקד בתעשיות שבהן יש יתרון ישראלי ברור, ואז אתה יכול להתחרות בעולם בשוק של 9 מיליארד, כי אתה הכי טוב בעולם, ודברים אחרים שאין לנו יתרון – למשל ייצור תחתונים; יכול להיות שאין לנו יתרון, שיש מדינות אחרות, שבהייטק יש לנו יתרון יותר גדול, או בתעשיות הביטחוניות, מאשר ייצור תחתונים – אז אנחנו לא צריכים למנוע יבוא תחתונים בגלל הנושא הזה.

יובל שטייניץ: אבל, אולי גם לידיעתך, חבר הכנסת הורוביץ, אני רוצה לומר שנפלה בידי זכות עצומה לתמוך בחקלאות, בעיקר בפריפריה.

יובל שטייניץ: על זה נאמר: לא פעלתי לשמה, אבל בא לשמה.

קריאה: מתוך שלא לשמה בא לשמה.

יובל שטייניץ: מתוך שלא לשמה בא לשמה.

יובל שטייניץ: אני מדבר על העובדה שבשנים האחרונות, בשלוש השנים האחרונות, פתחנו את כל המכשולים הביורוקרטיים, פטרנו מארנונה, פטרנו מהיטל השבחה, פטרנו מצורך ברישיון ואפשרנו להתקין פאנלים סולריים על גגות של מבנים חקלאיים – על גגות בכלל, אבל יש גגות מאוד גדולים של רפתות, של לולים, של מחסנים, של בתי אריזה; זה בעיקר בפריפריה – פטרנו ואפשרנו התקנה של מתקנים סולריים, מתקנים לייצור חשמל מהשמש.

יובל שטייניץ: אם תיקחו היום סיור בהליקופטר, מעל הפריפריה בעיקר – מעל הנגב, אזור הערבה, אזור אשלים, אזור הנגב המערבי או מעל בקעת החולה, רמת הגולן, הגליל – אתם תראו כבר אלפי גגות, אולי אפילו עשרות אלפי גגות, לא רק של בתים – של מבנים חקלאיים – שמכוסים בפאנלים סולריים.

יובל שטייניץ: מוכרים את החשמל לרשת החשמל.

יובל שטייניץ: והכול משלוש השנים האחרונות.

יובל שטייניץ: אני שומע, שוסטר, אדוני שר החקלאות, מחקלאים, שבעיקר בפריפריה זה רווח והצלה.

יובל שטייניץ: הרי הרווחיות של החקלאות והכלכליות שלה, לצערנו, בחלק גדול מהענפים, נמצאת במצב קשה; לא תמיד זה רווחי, לא תמיד זה משתלם.

יובל שטייניץ: לצערנו הרב גם הרבה צעירים עוזבים את החקלאות.

יובל שטייניץ: כאן יש ענף חדש, שהחקלאי שמגדל עיזים או תרנגולות או פרחים – על הלול או על הדיר או על בית האריזה הוא שם פאנלים סולריים והוא מגדל גם חשמל.

יובל שטייניץ: העובדה הזאת, שכל כך הרבה מושבים וקיבוצים, וגם כפרים ערביים ודרוזיים, בפריפריה בעיקר, זכו כאן לחיזוק כלכלי בזכות המהפכה האדירה שביצענו בחשמל מהשמש, בחשמל הסולרי – באמת לא עשיתי את זה בשביל לתמוך בחקלאים, אבל אם במסגרת המהלך הזה יש תמיכה, וחיזוק להתיישבות החקלאית בכל רחבי הארץ, בעיקר בפריפריה, לכל המגזרים – יהודים, ערבים, מושבים, קיבוצים, כפרים – אני מאוד מאוד גאה בכך.

יובל שטייניץ: דרך אגב, המהלך המהיר הזה הביא אותנו תוך שלוש-ארבע שנים מאחד המקומות האחרונים בחשמל מהשמש – לאיזה מקום בעולם?

יובל שטייניץ: למקום השני בעולם בחשמל סולרי.

יובל שטייניץ: לפי דוח של ארגון האנרגיה הבין-לאומי – דוח שהפתיע אותנו, דרך אגב; בכלל לא הכרנו אותו כשהוא יצא – לפני כאר

יובל שטייניץ: בעה חודשים ישראל דורגה במקום השני בעולם בחשמל מהשמש, עם 8.7% חשמל מהשמש – שנייה להונדורס, שדורגה עם 14%.

יובל שטייניץ: בתוך שלוש עד ארבע שנים, בין השאר בעזרת שיתוף הפעולה של החקלאים ושל יזמים אחרים, שבנו חוות סולריות גדולות בהרבה שטחים פתוחים, בעיקר בנגב, הצלחנו להגיע מאחד המקומות האחרונים בעולם, או בעולם המפותח, למקום הראשון ב-OECD ולמקום שני בעולם כולו בחשמל מהשמש.

יובל שטייניץ: אני אומר את זה כי אני שומע כל הזמן: למה יש מדינות עם יותר אנרגיות מתחדשות?

יובל שטייניץ: זו הטעיה או חוסר הבנה, כי לנו אין אנרגיות מתחדשות – אין לנו הידרואלקטריקה, אין לנו סכרים על נהרות וקרחונים ומפלים כמו בשווייץ או כמו בארצות הברית או כמו בגרמניה או אוסטריה או איטליה או ניו זילנד, ואין לנו רוח כמעט בכלל, חוץ מבקצה, טיפה ברמת הגולן; זה לא משמעותי.

יובל שטייניץ: גם אין לנו גיאותרמיקה.

יובל שטייניץ: יש לנו רק שמש.

יובל שטייניץ: בשמש אנחנו נגיע בתוך חמש-שש שנים מהיום למקום הראשון בעולם, כי אנחנו הולכים להמשיך להרחיב את ייצור החשמל מהשמש באופן דרמטי במהלך השנים הקרובות.

יובל שטייניץ: אז מי שרוצה סתם להאשים ולקטר נגד משרד האנרגיה או נגד ממשלת ישראל יכול להגיד: כן, אבל באלבניה יש 99.5% מתחדשות – דרך אגב, כלום מהשמש.

יובל שטייניץ: בשמש הם אפס.

יובל שטייניץ: הכול הידרואלקטריקה.

יובל שטייניץ: זה פועל גם עכשיו, בלילה – ביום ובלילה, בקיץ ובחורף.

יובל שטייניץ: אבל בשמש, מר הורוביץ, שזה מה שכן יש לנו, בזה אנחנו במקום הראשון ב-OECD ובמקום השני בעולם.

יובל שטייניץ: אני מוכרח לומר, לממשלה הזאת יש הישגים.

יובל שטייניץ: אני שומע את הביקורת על הממשלה, ואני גם מסכים.

יובל שטייניץ: יש בעייתיות בכך שבמקום להתנהל כממשלה אחת היא לפעמים מתנהלת כשני גושים או שתי ממשלות, צריך להפסיק עם הדבר הזה, אבל יש הישגים, יש הישגים היסטוריים: קודם כול, הסכמי השלום עם שלוש מדינות ערביות – עם איחוד האמירויות, עם בחריין וסודאן; שיפור דרמטי ביחסים עם מדינות ערביות רבות אחרות, במגעים; אנחנו טסים מזרחה מעל סעודיה להודו; אנחנו טסים מערבה מעל סודאן וצ'אד.

יובל שטייניץ: סוף-סוף אפשר לטוס לדרום אמריקה – ברגע שיתחדשו הטיסות – ממדינת ישראל.

יובל שטייניץ: זה היה חסום, כמעט – דה פקטו זה היה חסום במשך עשרות שנים.

יובל שטייניץ: בזכות ראש הממשלה, שבאמת עובד על זה כבר שנים, לממשלה הזאת בחצי השנה האחרונה יש הישגים.

יובל שטייניץ: זה קרה בתקופת הממשלה הזאת.

יובל שטייניץ: גם בתחום הבריאות – דיברו כאן על תחום הבריאות והכלכלה.

יובל שטייניץ: אני רוצה לומר לכם, המצב אכן בעייתי, ותמיד אפשר לומר: היינו יודעים לעשות את זה יותר טוב, אבל כרגע, נכון לעכשיו, בהשוואה לכל מדינות המערב כמעט – בהשוואה לאירופה וצפון אמריקה, בהשוואה לבריטניה, בהשוואה לאיטליה, בהשוואה לשווייץ, בהשוואה לאוסטריה, בהשוואה לבלגיה, בהשוואה להולנד, לגרמניה, לשבדיה, לארצות הברית, לקנדה, לדנמרק, לספרד, לצרפת – בהשוואה לכל המדינות הללו מצבנו טוב בהרבה.

יובל שטייניץ: הצלחנו להוריד את התחלואה מאלפים רבים למאות.

יובל שטייניץ: אנחנו צריכים להיזהר שזה לא יחזור ויתפרץ עוד פעם – הציבור צריך להיזהר, הממשלה צריכה להיזהר – אבל בחודשים האחרונים הצלחנו בהשוואה ליתר מדינות המערב בצורה לא רעה.

יובל שטייניץ: חייבים לשמור על ההישג הזה.

יובל שטייניץ: גם מבחינה כלכלית אכן ספגנו מכה, אבל המכה שספגנו מתונה יותר וקטנה יותר מהמכה שספגו חלק ממדינות המערב, ולראיה: חברות דירוג האשראי המרכזיות בעולם, וכמובן הגדולה שבהן, חברתStandard and Poor's , S

סמי אבו שחאדה: בינתיים, ממה שמותר לפרסם.

יובל שטייניץ: לא שמעתי.

סמי אבו שחאדה: אני אומר בינתיים, ממה שמותר לפרסם.

יובל שטייניץ: בהחלט, כן.

יובל שטייניץ: תן לי את זכות הראשונים, מה אכפת לך, כל עוד אף שר לא קופץ.

סמי אבו שחאדה: שיהיה לך.

יובל שטייניץ: ואז, כשאני יורד מאחד המגדלים בעיר הבירה אבו דאבי – טלפון מראש הממשלה, ונתניהו שואל אותי: יובל, איך הולך הביקור?

יובל שטייניץ: איך מתייחסים אליך באמירויות?

יובל שטייניץ: איך אתה מתרשם?

יובל שטייניץ: ואז הוא אומר לי – אני מדבר איתכם על לפני שש שנים, שימו לב, שש שנים – ואז ראש הממשלה אומר לי בטלפון, כשאני ניצב למרגלות המגדל האדיר הזה באמירויות, הוא אומר לי: יובל, אני כבר היום עובד על כך, על תוכנית שלמה לחיזוק והידוק הקשרים האסטרטגיים עם האמירויות, שיום אחד תוביל להסכם שלום, ואני אוכל כראש ממשלת ישראל לבוא לבקר, אתה כשר האנרגיה, עם דגל ישראל שמתנוסס באופן רשמי ועם שגרירות ישראלית באמירויות.

יובל שטייניץ: רבותיי, הדבר הזה שראש הממשלה תיאר לפניי לפני חמש-שש שנים קרם עור וגידים.

יובל שטייניץ: יש בכך משמעות כלכלית אדירה למדינת ישראל: הסחר, ההשקעות שיגיעו מהאמירויות – זאת מעצמת השקעות – יש בכך משמעות כלכלית, בעובדה שאפשר לטוס עכשיו במסלול דרומי להודו ולמזרח הרחוק וגם לדרום אמריקה מעל סודן וצ'אד, ויש גם משמעות בהידוק הקשרים מול האיום האיראני, שמאיים על האזור כולו.

יובל שטייניץ: אני חושב שכל מי שהציע כאן להצביע אי-אמון בממשלה ולקצר את ימיה, לא הביא בחשבון את ההישגים ההיסטוריים האלה בפריצת חומות האיבה בעולם הערבי והמצור כלפי ישראל ואת העובדה שכפי שאמר ראש הממשלה, זו רק ההתחלה, ובחודשים הקרובים, בשנה הקרובה, ייתכן שנראה פריצות דרך נוספות – הסכמי שלום, הסכמי נורמליזציה, שיתופי פעולה נוספים – בעולם הערבי.

יובל שטייניץ: לכן, לאור ההישגים הבולטים של הממשלה, לאור המשימות הכבדות שמוטלות עליה – בתחום המאבק בקורונה, בתחום ההתאוששות הכלכלית, בתחום הרחבת הסכמי השלום וכמובן בתחום הביטחוני – אני קורא, רבותיי חברי הכנסת, לדחות את הצעות האי-אמון הללו, לא להוביל אותנו לבחירות רביעיות ומיותרות תוך פחות משנתיים.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת על מנת שאנחנו נוכל לעבור להצבעה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת, בבקשה.

יריב לוין: השרה גמליאל, בבקשה, נא לשבת כדי שאנחנו נוכל לעבור להצבעה.

יריב לוין: אדוני שר המשפטים, נא לשבת, בבקשה.

יריב לוין: אדוני שר המשפטים, יושב-ראש הקואליציה, נא לשבת.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעות אי-אמון בממשלה, וההצעה הראשונה היא הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם, שכותרתה: כישלון הממשלה בטיפול במשבר הקורונה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם להביע אי-אמון בממשלה – 32 נגד – 51 נמנעים – אין הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: אם כן, 32 בעד, 52 נגד, בצירוף קולה של חברת הכנסת קרן ברק – שתשוב תכף לכס היושב-ראש – אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, אני קובע שהצעת האי-אמון נדחתה על ידי הכנסת.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעת האי-אמון הבאה, של סיעות ימינה וישראל ביתנו, שכותרתה: כישלון הממשלה בניהול משבר הקורונה והרס הכלכלה הישראלית.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעות ימינה וישראל ביתנו להביע אי-אמון בממשלה – 30 נגד – 51 נמנעים – 1 הצעת סיעות ימינה וישראל ביתנו להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: אם כן, 30 הצביעו בעד, 52 נגד, בצירוף קולה של חברת הכנסת קרן ברק, ונמנע אחד.

יריב לוין: לפיכך, גם הצעת האי-אמון הזאת נדחתה על ידי הכנסת.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת האי-אמון השלישית והאחרונה, הצעת הרשימה המשותפת, שכותרתה: מדיניות הממשלה הכושלת שהביאה לתוצאות הרסניות על מערכת החינוך בחברה הערבית.

יריב לוין: הצבעה, בבקשה.

יריב לוין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה – 25 נגד – 50 נמנעים – אין הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: אם כן, 25 בעד, 51 נגד, בצירוף קולה של חברת הכנסת קרן ברק, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, גם הצעת האי-אמון הזאת נדחתה.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, הכנסת דחתה את כל הצעות האי-אמון בממשלה.

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים להודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק שירותי תעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה ושינוי בתנאיה) (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקון) (תיקון מס' 2) (הוראת שעה – קיצור המועד להשבת התמורה), התשפ"א–2020; הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 23 – הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (מענק חד-פעמי נוסף), התשפ"א–2020; הצעת חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (הוראת שעה), התשפ"א–2020.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת הכלכלה בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת עידן רול, יוליה מלינובסקי קונין וג'אבר עסאקלה בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: מתווה לפתיחת ענף הכושר למען בריאות הציבור.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת רם בן ברק ויוסף ג'בארין בנושא: מדיניות ותקצוב משרד החינוך לתוכניות ומיזמים לקידום חיים משותפים.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק מקורות אנרגיה (תיקון מס' 2), התשפ"א–2020, שהחזירה ועדת הכלכלה.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת הפנים והגנת הסביבה בעקבות דיון מהיר בהצעתו של חבר הכנסת עידן רול בנושא: מצוקת התושבים בשכונות דרום תל אביב לאור זיהום האוויר, פשיעה, סמים וזנות באזור.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: נעבור לסעיף הבא – הודעת הממשלה בדבר החלטתה לשנות את חלוקת התפקידים בין השרים ולקבוע שהשר מיכאל ביטון ישמש שר לנושאים אסטרטגיים במקום השרה אורית פרקש הכהן, וזאת נוסף על תפקידו כשר לנושאים אזרחיים וחברתיים במשרד הביטחון.

קרן ברק: השרה אורית פרקש הכהן תמשיך לשמש שרת התיירות.

קרן ברק: ימסור את ההודעה שר החקלאות אלון שוסטר.

אלון שוסטר: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, שינוי חלוקת התפקידים בין השרים – ההודעה היא כדלקמן:

אלון שוסטר: אני מתכבד להודיע כי בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, החליטה הממשלה לשנות את חלוקת התפקידים בין השרים ולקבוע שהשר מיכאל ביטון ישמש שר לנושאים אסטרטגיים במקום השרה אורית פרקש הכהן, וזאת נוסף על תפקידו כשר לנושאים אזרחיים וחברתיים במשרד הביטחון.

אלון שוסטר: השרה אורית פרקש הכהן תמשיך לשמש שרת התיירות.

אלון שוסטר: בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, מבקשת הממשלה את אישורה של הכנסת להחלטה זו.

קרן ברק: נעבור לדיון.

קרן ברק: ראשון הדוברים, חבר הכנסת עופר כסיף, נמצא?

קרן ברק: אינו נוכח; חבר הכנסת יבגני סובה – אינו נוכח; חבר הכנסת אלעזר שטרן – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב טסלר – אינו נוכח.

קרן ברק: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

ג'אבר עסאקלה: גברתי היושבת בראש, חבריי חברי הכנסת, נפל דבר בבית משפט השלום אתמול, כאשר שני תלמידים ערבים תושבי כרמיאל, שעיריית כרמיאל לא נותנת להם את השירות של החינוך בשפת האם שלהם והם נאלצים לנסוע לכפר שלהם, לכפר שלהם במקור, כדי ללמוד בבית ספר יסודי – אחרי מאמצים של שנים לקבל בחזרה את עלות הנסיעה הזאת מכרמיאל לכפר, כמו שנהוג לגבי הסעת תלמידים, עיריית כרמיאל סירבה לשלם להם.

ג'אבר עסאקלה: אז הגיעו עם הנושא לבית המשפט, ובית המשפט מחק את התביעה הזו באמתלה – ותשמעו טוב: מי שחשב שחוק הלאום זה רק דקלרטיבי, אז חוק הלאום שימש את השופט בבית משפט השלום כדי להגיד: כרמיאל נבנתה בשביל היהודים, כרמיאל זו עיר יהודית, ומסוכן לתת דמי נסיעה לתלמידים הערבים שם, כי זה יעודד ערבים לבוא לגור בכרמיאל.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שכל מי שהוא דמוקרט, ניצולי השואה – אלה שמתו מתהפכים בקברם.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שזה שיאה של גזענות שמקורה בחוק כמו חוק הלאום, ושהגיע הזמן שחוק הלאום יימחק מספר החוקים.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חבר הכנסת עופר כסיף, ואחריו – חברת הכנסת סונדוס סאלח.

עופר כסיף: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני גם רוצה להתייחס למה שחברי חבר הכנסת עסאקלה כרגע העלה ולהתייחס להחלטה המבישה שהתקבלה היום בבית משפט השלום בקריות.

עופר כסיף: אני לא אחזור על הפרטים, כי חברי הזכיר אותם, אבל אני כן רוצה דווקא לצטט מתוך ההחלטה – כאמור, המבישה – שהתקבלה על ידי רשם בית המשפט.

עופר כסיף: ההחלטה הזאת, הדבר הזה מופיע בפסק הדין, כמובן.

עופר כסיף: כאמור, בית משפט השלום בקריות דחה את התביעה של ילדים ערבים לקבל שירותי חינוך מעיריית כרמיאל, העיר שהם מתגוררים בה.

עופר כסיף: הילדים ביקשו אחד משני דברים: או שיהיה מוסד חינוכי בעיר שהם יוכלו ללמוד בו בשפה שלהם או שיממנו את ההסעה שלהם למוסד כזה בסביבה.

עופר כסיף: כל מה שהם ביקשו זה בעצם זכות בסיסית ללמוד.

עופר כסיף: בית המשפט, כאמור, דחה את התביעה שלהם בהתבסס על חוק הלאום הגזעני.

עופר כסיף: וכך כתוב בכתב הדין, אני מצטט – נעה שפיגל פרסמה את זה גם בהארץ.

עופר כסיף: רשם בית המשפט כתב בפסק הדין כדלהלן, ואני מצטט: "מימון הסעות לתלמידים ערבים, לכל דכפין ובכל אתר, עלול לשנות את המאזן הדמוגרפי ולפגוע בצביונה של העיר".

עופר כסיף: והוא ממשיך וכותב: העיר כרמיאל היא עיר יהודית, שנועדה לבסס את ההתיישבות היהודית בגליל.

עופר כסיף: פיתוח ההתיישבות היהודית וביסוסה הינו ערך לאומי המעוגן בחוק-יסוד, ויש בו כדי להוות שיקול ראוי, דומיננטי, במערכת השיקולים העירונית.

עופר כסיף: אם היו פועלים כך כנגד יהודים באיזשהו מקום עולם, כל הבית הזה היה קם על הרגליים, ובצדק.

עופר כסיף: זה מוכיח את מה שאמרנו מלכתחילה: חוק הלאום הוא חוק גזעני, הוא חוק מביש, הוא חוק שלא שונה בכלום מחוקים שהתקבלו במקומות אחרים לפני 80 שנה, ופסק הדין של היום הוא ביטוי לחוק הדוחה הזה.

עופר כסיף: אני קורא פה לכל חברי הבית שעדיין נשאר בהם משהו מן המחשבה, ובוודאי משהו מן הצדק ומן המוסר: קומו ובטלו את החוק הגזעני הזה, שמאפיין את המפלגות והאנשים הגרועים ביותר שיש היום בעולם – האנטישמים הגרועים ביותר והגזענים בכלל הגרועים ביותר.

עופר כסיף: בושה וחרפה שדווקא מהבית הזה, הבית שיושבים בו בין השאר צאצאים של קורבנות הרדיפה האנטישמית, נותנים יד לחוק כל כך נורא ובעצם מובילים לפסקי דין מבישים שכאלה, שמזכירים כאמור ימים אפלים מזמנים אפלים.

עופר כסיף: בושה.

קרן ברק: תודה רבה לחבר הכנסת כסיף.

קרן ברק: חברת הכנסת סונדוס סאלח – אינה נוכחת.

קרן ברק: אני סגרתי את הרשימה.

קרן ברק: אחרון הדוברים הוא ישראל אייכלר, וסגרתי את רשימת הדוברים היום.

קרן ברק: לא יהיו דוברים נוספים.

יובל שטייניץ: כמה דוברים יש לך?

קרן ברק: 35, אבל לא כולם נמצאים.

קרן ברק: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת; חבר הכנסת איימן עודה – מוותר.

קרן ברק: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' – לא מוותר.

בצלאל סמוטריץ': גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, תתביישו לכם, חברי הקואליציה.

בצלאל סמוטריץ': במה אתם מתעסקים?

בצלאל סמוטריץ': ממשכים עכשיו לסדר פה כיסאות מוזיקליים וג'ובים ותפקידים.

בצלאל סמוטריץ': קיימנו הבוקר דיון של שעתיים בוועדת הכספים כדי להבין את התמונה שמדינת ישראל הולכת להיכנס אליה ב-1 בינואר למניינם.

בצלאל סמוטריץ': מה שלא יהיה, אגב, אין לכם דרך לתקן את זה כרגע.

בצלאל סמוטריץ': בלי תקציב 2021 – עליזה, תקשיבי, יש דברים יותר חשובים.

בצלאל סמוטריץ': עליזה, תקשיבי, אולי משהו טוב יצא מזה.

בצלאל סמוטריץ': את לוחשת על אוזנו של ראש הממשלה.

בצלאל סמוטריץ': באיזה שטויות אתם מתעסקים כשמדינת ישראל הולכת להיכנס לכאוס חסר תקדים בתחילת השנה הבאה בהיעדר תקציב?

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נכנסים לשנה הבאה במצב הרבה יותר גרוע ממה שנכנסנו השנה בלי תקציב, מכיוון שהמדד הוא שלילי, אז מנגנון העדכון של התקציב אחת חלקי 12 הולך להיות שלילי, מכיוון שהחזרי החוב שלנו הרבה יותר גדולים, מכיוון שהגדלנו את החוב בקופסאות הקורונה, והחזר החוב הוא חלק מהתקרה של אחת חלקי 12 בתקציב המשכי, ובגלל עוד הרבה מאוד סיבות אחרות שלא נרחיב עליהן עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': מדינת ישראל ב-1 בינואר לא תוכל לתפקד.

בצלאל סמוטריץ': תוכניות חינוכיות ייסגרו, ותוכניות חברתיות ייסגרו, ונוער ייזרק לרחוב, ועובדים יפוטרו, ואני כבר לא מדבר על זה שאין שום ראשיתה של תוכנית האצה, צמיחה.

בצלאל סמוטריץ': איך אתם חושבים לטפל במיליון מובטלים שייפלטו אל – כן, בסדר, הרי מקבלים דמי אבטלה עד אמצע השנה הבאה.

בצלאל סמוטריץ': שוק התעסוקה, גברתי היושבת-ראש, משתנה מקצה לקצה.

בצלאל סמוטריץ': גם אם מחר יהיו חיסונים, הרבה מאוד מהמובטלים האלה כבר לא יחזרו לעבוד במקומות העבודה הקודמים שלהם.

בצלאל סמוטריץ': צריך לייצר מקומות עבודה.

בצלאל סמוטריץ': זה לא רק הכשרות.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו מדברים על הכשרות, הכשרות, הכשרות, נכשיר אנשים, איפה הם יעבדו?

בצלאל סמוטריץ': מישהו צריך לייצר 400,000–500,000 מקומות עבודה חדשים.

בצלאל סמוטריץ': איך עושים את זה בלי תקציב?

בצלאל סמוטריץ': איך עושים את זה בלי תקציב?

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, אתם יודעים מה?

בצלאל סמוטריץ': אם אתם תעבירו תקציב 2020 – מה שנראה, על פניו; האחריות מחייבת – אתם רק תזיקו, מכיוון שאין בן אדם אחד שמאמין שנתניהו ייתן להעביר תקציב ל-2021-2020 עד 31 במרץ, נכון, מיקי?

רם בן ברק: אז אל תתמכו בו.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא תומכים בו.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא תומכים בו.

בצלאל סמוטריץ': אין בן אדם אחד שחושב שהוא ייתן ל-31 במרץ להגיע עם תקציב ויקיים את הרוטציה עם גנץ, וזה אומר שאם יעבור תקציב 2020, ואתם תדחו את רוע הגזרה ל-31 במרץ, אז תתפזר הכנסת, הבחירות יהיו אי-שם ביוני-יולי, תוקם ממשלה באוגוסט-ספטמבר, עד נובמבר, אני יודע – עוד שנה בלי תקציב.

בצלאל סמוטריץ': אז 2020 – אנחנו בלי תקציב; 2021 – אנחנו בלי תקציב.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי, נקודת הפתיחה של התקציב ההמשכי ב-2021 תהיה קשה פי אלף ממה שהיה הייתה ב-2020: עוד שנה בלי תוכניות עבודה של המשרדים, בלי יציבות, בלי יכולת לתת מענה לאתגרים הכלכליים המטורפים שהקורונה מזמנת לנו, ואתם מתעסקים עכשיו בכיסאות מוזיקליים של שרת התיירות עם העניינים האסטרטגיים, עם החקלאות, עם העניינים האזרחיים.

בצלאל סמוטריץ': תתביישו לכם.

בצלאל סמוטריץ': תתביישו לכם פשוט.

קרן ברק: זה אומר שאתה תומך בתקציב שנביא?

בצלאל סמוטריץ': אם תביאו תקציב ל-2020?

בצלאל סמוטריץ': בוודאי שאני אתנגד לו.

קרן ברק: לא, תומך, אמרת שצריך תקציב.

בצלאל סמוטריץ': להפך, צריך תקציב 2021.

בצלאל סמוטריץ': תקציב 2020 לשמונה ימים?

קרן ברק: אבל צריך – לפני 2021 צריך – –

בצלאל סמוטריץ': כדי שאחר כך – – –

קרן ברק: – – 2020.

בצלאל סמוטריץ': לא, מה פתאום?

בצלאל סמוטריץ': מה פתאום?

קרן ברק: כן, צריך שני תקציבים.

בצלאל סמוטריץ': תביאו תקציב ל-2020 ול-2021.

קרן ברק: צריך גם וגם.

בצלאל סמוטריץ': סליחה, או – –

קרן ברק: אי-אפשר לקפוץ ישר ל-2021.

בצלאל סמוטריץ': – – תפזרו את הכנסת כאן ועכשיו, נלך לבחירות הכי מהר שאפשר, תקום ממשלה הכי מהר שאפשר ויהיה תקציב 2021 הכי מהר שאפשר.

בצלאל סמוטריץ': הרי אם אתם תעבירו תקציב 2020 זה אומר שתקציב 2021 לא יעבור כל השנה הבאה.

בצלאל סמוטריץ': אתם מבינים מה זה עוד שנה בלי תקציב, קרן?

קרן ברק: לא, אני – – –

בצלאל סמוטריץ': עוד שנה בלי תקציב?

קרן ברק: אבל אנחנו צריכים את שני התקציבים, אנחנו לא יכולים ישר לקפוץ ל-2021.

מיקי לוי: – – –

בצלאל סמוטריץ': את יודעת מה?

בצלאל סמוטריץ': אני מוכן לחתום – – –

קרן ברק: צריך להכניס באמצע 2020.

בצלאל סמוטריץ': אז אני אגיד לך מה: אני מוכן ללכת לתקציב 2020, בסדר, בתנאי שאתם מעבירים גם את תקציב 2021, אבל יחד עם התקציב של 2020 משנים את החוק כך שלא יהיה אפשר לפזר את הכנסת ושנתניהו יישאר ראש ממשלה ב-31 במרץ, ואז אני בטוח שיעבור תקציב 2021.

בצלאל סמוטריץ': זאת אחריות למשק הישראלי וזאת אחריות לאזרחי מדינת ישראל.

קרן ברק: טוב.

בצלאל סמוטריץ': כל דבר אחר זה משחקים פוליטיים על הגב של החוליות הכי חלשות בחברה הישראלית, וזו בושה וחרפה.

קרן ברק: טוב.

קרן ברק: תודה רבה לחבר הכנסת סמוטריץ'.

קרן ברק: חבר הכנסת אחמד טיבי.

מיקי לוי: בצלאל, יש דברים שאנחנו מסכימים איתך.

אחמד טיבי: כבוד היושבת-ראש, רבותיי חברי הכנסת, לפני כמה ימים, לאורך כמה ימים, בוצעו יריות לעבר סניפי בנקים ביישובים בגליל בעשרה אירועים לפחות.

אחמד טיבי: סניף בנק נשרף בעכו – מדובר בשני בנקים: מרכנתיל ולאומי.

אחמד טיבי: יומיים לאחר מכן, תוך כדי ביצוע בנחישות, בחריצות, מתוך כוונה למגר את האירוע הזה, משטרת ישראל שמה את ידה על מי שיורים, תוך כדי ירי, בכפר מר'אר.

אחמד טיבי: ואז אנחנו אומרים את מה שאני אומר תמיד: משטרת ישראל היא משטרה מקצועית, חזקה.

אחמד טיבי: כשהיא רוצה – היא יכולה.

אחמד טיבי: עובדה.

אחמד טיבי: אגב, טוב שהיא פעלה.

אחמד טיבי: טוב שהיא פעלה, כי מדובר במעשה נפשע, מעשה פשיעה – ירי על בנקים.

אחמד טיבי: אבל מה חמור יותר, רם, מה חמור יותר, ירי על בנקים או ירי על אזרחים ערבים – כאן הרוג, שם הרוג, עשרות הרוגים?

אחמד טיבי: עזוב בני אדם, ירי על בתי מסחר וחנויות ביישובים, באום אל-פחם, ביישובים נוספים?

אחמד טיבי: אתה לא רואה את הכוננות הזאת של משטרת ישראל.

אחמד טיבי: אהבתי פוסט שקראתי של העיתונאי וואאל עווד, שגם אמר את מה שכל הציבור אומר: לא התנו את הפעילות של המשטרה בהקמת תחנת משטרה חדשה במר'אר, לא דיברו על גיוס שוטרים מוסלמים ולא התנו את הפעילות שלהם בשיתוף פעולה עם התושבים של היישובים האלה בכל היישובים.

אחמד טיבי: פעלו מייד.

אחמד טיבי: למה?

אחמד טיבי: כי זה בנקים, כספומטים.

אחמד טיבי: מי אמר שכספומט יותר חשוב מחייו של אזרח ערבי?

אחמד טיבי: סדר העדיפויות לקוי.

אחמד טיבי: בגלל זה אנחנו טוענים כנגד המשטרה שהיא לא עושה מספיק.

אחמד טיבי: והיא משטרה מקצועית וחזקה שאם היא רוצה ומקבלת החלטה – יש תוצאה בשטח, והיא יכולה למגר פעילות נפשעת שכזאת.

אחמד טיבי: השאלה היא: למה?

אחמד טיבי: למה סדר העדיפויות הפגום הזה של משטרת ישראל?

אחמד טיבי: אנחנו רוצים שהיא תפעל נגד מי שיורה באנשים, נגד מי שסוחר בנשק, מפיץ את הנשק, הורג אנשים, עושה פרוטקשן, שוק אפור.

אחמד טיבי: לא רק כספומטים.

אחמד טיבי: חייו של ערבי חשובים יותר מכספומט ביישוב ערבי.

קרן ברק: תודה רבה לחבר הכנסת טיבי.

קרן ברק: חבר הכנסת רם בן ברק.

רם בן ברק: גברתי היושבת-ראש, פורים עדיין רחוק, אבל יש כאן ממשלה שעושה צחוק מהעם.

רם בן ברק: ויהי בשנת תשפ"א, מלאו י"ד שנים למלכותו של המלך נתניהו הראשון, ויעש המלך בארצו ככל העולה על רוחו.

רם בן ברק: ובני ביתו, אשתו, ילדיו וחנפניו שבעים, מקללים ומושחתים.

קרן ברק: לא יפה.

רם בן ברק: ויבוא בנו המנאץ והמקלל באדם, יאיר בן בנימין, ויקיץ בשעות הצוהריים כי עצל וחסר מעש הוא, ויצייץ שיסוי, מרירות ושנאה וכל חנפניו עימו.

רם בן ברק: ויפיצו את דברי הבלע של יורש העוצר ויכתבו במגילות אשר בפייסבוק, בגנזך המלך בטוויטר ובאגרות הווטסאפ: כה אמר יאיר בן בנימין, פייק ניוז יהיה לכם ולא תדעו בין טוב ורע, בין אמת ושקר, כי רק לנו הממלכה.

רם בן ברק: ויבקש המלך שקי כסף למימון בתיו ואחוזותיו כי עשיר כקורח הוא, ויצו על אוצר המדינה לממן זאת, ויעשו כן.

רם בן ברק: ותבקש המלכה כרכרה, רכב יקר, משקלו 250,000 שקל כסף, ויצו המלך על אוצר המדינה ויעשה כן.

רם בן ברק: ושומרים נתן על ילדיו, ובחר להם ראש משמר חדש ונאמן, והכפיל ושילש את עלות השומרים כי בני מלך הם, והשחית את משמר המלך הכפוף לו.

רם בן ברק: וסעודות מפוארות ערך לו המלך.

רם בן ברק: שרי טבחים ואופים הביא לארמונו וציווה על אוצר המדינה ועשו כן.

רם בן ברק: ואנשי חצר המלך, איש הנפתלי ואשת הליליאן, ברחו מהארמון, כי קשה העבודה ועינויים רבים בה.

רם בן ברק: ויבקש ציפור גדולה, מטוס ובו מיטה מפוארת ושאר תענוגות, 700 מיליון, מיליארד שקל כסף, ולעם לא נתן.

רם בן ברק: רק נתן אחד יאהב – נתן האשלי, מצלם החצאיות.

רם בן ברק: וחברים רבים להם, למלך ולמלכה, וייתנו בהם סימנים: זה פאקר מטריד הנשים, וזה מילצ'ן מממן הסיגרים, וירעיפו עליהם מתנות, תכשיטים, כי לא מלאה כרסו של המלך ואוהבו ממון, ממון לא שלו, ממון של אחרים.

רם בן ברק: ועדת מצביעיו קוראת בקול גדול: רק ביבי, רק ביבי, ולא יבחינו כי על חשבונם בא כל זה, ולא יבינו כי הם עבדיו, הם סריסיו, הם כבשת הרש.

רם בן ברק: תודה רבה, גברתי.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חבר הכנסת יאיר גולן.

קרן ברק: אחריו – חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

יאיר גולן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, יש פתגם שאומר ששקר שחוזרים עליו הרבה פעמים מתחיל להישמע כאמת.

יאיר גולן: כך ההתייחסות בישראל להסכם הגרעין עם איראן.

יאיר גולן: ההסכם שלקח את תוכנית הגרעין האיראנית הכי הרבה אחורה, שהטיל את המגבלות הקשות ביותר על איראן – פה בישראל הפכנו אותו לאסון לאומי, ולמה?

יאיר גולן: מסיבות פוליטיות פנימיות.

יאיר גולן: ההסכם היה טוב.

יאיר גולן: הוא לא היה מושלם.

יאיר גולן: מה שצריך להחליף את ההסכם הזה הוא לא פרישה מהסכם הגרעין אלא הסכם טוב יותר.

יאיר גולן: גם האמריקאים מבינים את זה היום – לא ממשל ביידן, שעוד לא נכנס; ממשל טראמפ עצמו מבין היום שאין ברירה, הסכם עם איראן עדיף על אין הסכם, וכל מה שאנחנו עושים ואחרים עושים, במישור הגלוי ובמישור הסמוי, אינו תחליף להסכם שבאמת יכול להבטיח את ביטחונה של ישראל.

יאיר גולן: בהסכם החדש צריך להכניס ארבעה תיקונים חשובים מאוד, ואני קורא לבנימין נתניהו לפעול בכיוון הזה, לתקן את ההסכם, להשפיע על תיקונו.

יאיר גולן: ארבעת הדברים: 1.

יאיר גולן: שיפור הפיקוח; 2.

יאיר גולן: הארכת משך ההסכם; 3.

יאיר גולן: מגבלות קשות על יכולות השיגור; 4.

יאיר גולן: מגבלות משמעותיות על כושר ההשפעה האזורי של איראן, ובכלל זה הגבלת יכולת יצוא הטרור מאיראן.

יאיר גולן: אלה הדברים שצריך לכלול הסכם חדש.

יאיר גולן: אני קורא מעל במה זו לממשלת ישראל ולראש ממשלת ישראל לפעול בכיוון של תיקון ההסכם, יחד עם הממשל האמריקאי החדש, למען ביטחונה של ישראל, בלי שקרים שחוזרים עליהם פעם אחר פעם אלא עם האמת לאמיתה.

יאיר גולן: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה לחבר הכנסת גולן.

קרן ברק: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, ואחריו – חבר הכנסת אלכס קושניר.

סמי אבו שחאדה: גברתי היושבת-ראש, חברות וחברי הכנסת, במדינת היהודים טוב להיות כספומט או קיר ליד הכספומט מאשר להיות אזרח ערבי.

סמי אבו שחאדה: אם אתה בן אדם ששואף לביטחון, לתחושת ביטחון עצמי, הרבה יותר כדאי לך להיות כספומט במדינת היהודים.

סמי אבו שחאדה: אלפי האזרחים שנרצחו בשנים האחרונות לא הביאו את משטרת ישראל לרמת היעילות האדירה שראינו בימים האחרונים.

סמי אבו שחאדה: אכן, ישנה תופעה מאוד קשה של פשיעה מאורגנת ואלימות בחברה הערבית, ואכן, כולנו נגדה ורוצים שהיא תיגמר.

סמי אבו שחאדה: אנחנו גם רוצים שהמשטרה תעשה את העבודה שלה, ואם המשטרה הייתה מתייחסת לאזרח הערבי כמו שהיא התייחסה לירי על כספומטים וקירות ליד הכספומטים, אני בטוח שהמשטרה הייתה יכולה לעשות הרבה יותר טוב ממה שהיא עושה עכשיו.

סמי אבו שחאדה: בשביל לתפוס את הכנופיה הזאת היא לא חיכתה להקמת תחנות משטרה, ולא לגיוס מוסלמים למשטרה, ולא חיכתה לכל הדברים האחרים שאנחנו כל הזמן שומעים בתקשורת – לא לשיתוף פעולה – – –

איימן עודה: הגדלה משמעותית בשירות לאומי, למשל.

סמי אבו שחאדה: לא הייתה צריכה שום דבר ממה שהיא דורשת מאיתנו באופן קבוע כדי למגר את הפשיעה.

סמי אבו שחאדה: משטרת ישראל, כשהיא רוצה לעבוד, היא יודעת לעבוד, והיא הוכיחה את עצמה.

סמי אבו שחאדה: עכשיו, גם כשהיא באה לעבוד, אנחנו לא רוצים שהיא תהרוג את האזרחים.

סמי אבו שחאדה: גם למשטרת ישראל לא מותר להרוג אזרחים ולא לשפוט אותם.

סמי אבו שחאדה: תפקידה של המשטרה, גם כשהיא במאבק באלימות ובפשיעה, הוא להביא את הפושעים לדין.

סמי אבו שחאדה: זה שהם רודפים אחרי פושעים לא אומר שמותר למשטרה לירות באנשים.

סמי אבו שחאדה: גם אם אנחנו נגד אלימות ונגד פשיעה ונגד הפשיעה המאורגנת ורוצים לראות סוף לסיוט הזה, אנחנו לא רוצים שהמשטרה תהרוג את האזרחים.

סמי אבו שחאדה: גם כשהם סוף-סוף קיבלו שכל וקמו לעבוד – אף אחד לא מדבר על זה – גם אם המשטרה נמצאת במרדף, לא מותר לה להרוג ככה את האנשים.

סמי אבו שחאדה: למה מותר למשטרת ישראל לירות באזרחים ערבים?

סמי אבו שחאדה: וזה לא האזרח הראשון, ולא האזרח השני, ולא האזרח ה-30.

סמי אבו שחאדה: עשרות אזרחים נרצחו על ידי משטרת ישראל בשנים האחרונות, ואם הפושעים האלה של המשטרה שרוצחים או הורגים אנשים היו עומדים לדין מההתחלה, היד לא הייתה כל כך קלה על ההדק.

סמי אבו שחאדה: גברתי היושבת-ראש, אנחנו כן רוצים שהמשטרה תעשה את העבודה שלה, רק שאנחנו רוצים שהיא תעבוד נכון.

סמי אבו שחאדה: אנחנו רוצים שהמשטרה תתייחס לכל האזרחים באותה מידה.

קרן ברק: תודה.

סמי אבו שחאדה: זה כל מה שאנחנו צריכים – שהמשטרה במדינת ישראל תתייחס לכל האזרחים בצורה שוויונית.

סמי אבו שחאדה: תודה לך.

קרן ברק: תודה רבה, חבר הכנסת אבו שחאדה.

קרן ברק: חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח.

קרן ברק: חבר הכנסת מיקי לוי – נוכח גם נוכח.

מיקי לוי: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, תראו במה אתם מתעסקים: כיסאות מוזיקליים, כאילו אין בעיות במדינת ישראל, כאילו יש תקציב, כאילו הכול דופק ומתקתק כמו שעון שווייצרי.

מיקי לוי: ובמה אתם מתעסקים?

מיקי לוי: בהחלפת תפקידים: שר הדיגיטל עובר מאמסלם, שתפקידו קוצץ, לשרה אורלי לוי אבקסיס; השר ביטון ישמש כשר לא יודע איפה.

מיקי לוי: איבדנו כבר את הכיוון, אני לא יודע איזה שרים אתם.

מיקי לוי: תעשו לנו טובה, תעשו לנו שבץ נא, שנדע מה התפקידים שלכם.

מיקי לוי: בזה אתם מתעסקים – מי עושה מה, ואיזה כיסא, ואיזה משרד.

מיקי לוי: הרי גם כן, בשביל מה לכם?

מיקי לוי: ביום רביעי אנחנו הולכים לפיזור הכנסת, זאת ברכה לבטלה.

מיקי לוי: נכון, חבר הכנסת אבידר?

מיקי לוי: מה התועלת?

אלי אבידר: אם ירצה השם, אללה – – –

מיקי לוי: מה התועלת?

מיקי לוי: כבר אמרתי על כחול לבן שאין להם עמוד שדרה והם איבדו את מעט הכבוד שהיה להם.

מיקי לוי: כל כשל – נכנסו אליו.

מיקי לוי: אבל זה היה כבר בנאום הקודם שלי, אז אני אוותר לכחול לבן הפעם.

מיקי לוי: אבל תראו מעשה חלם: לפני כחודש, חבר הכנסת אבידר, חברת הכנסת ברביבאי, שלחתי לשרת התחבורה התראה: החלת הסכמי תעופה מול מדינות המפרץ והחברות הישראליות.

מיקי לוי: התבשרנו לאחרונה על הסכמי תעופה רחבים לפתיחת קווים חדשים לכיוון הנסיכויות.

מיקי לוי: נתיבי טיס – הזהרתי אותם:

מיקי לוי: אל תמכרו כרטיסים לפני שיש אישור לטוס מעל סעודיה.

מיקי לוי: אמרתי.

מיקי לוי: ומה מתברר?

מיקי לוי: לא טופל שום דבר.

מיקי לוי: כרגיל, חיכו לדקה ה-90, והינה, לא ניתן לטוס מעל סעודיה.

מיקי לוי: אזרחי מדינת ישראל – – –

אלי אבידר: אבל שטייניץ אמר שאפשר, אדוני.

מיקי לוי: חלקם – הינה, הינה, השר שטייניץ.

אלי אבידר: השר שטייניץ אמר שאפשר.

אלי אבידר: השר שטייניץ, אפשר לטוס מעל סעודיה?

אלי אבידר: זה מה שהוא אמר.

קרן ברק: עכשיו יש פוש שאפשר.

קרן ברק: ברגע זה יצא פוש שאפשר, בשנייה הזאת.

מיקי לוי: כן?

מיקי לוי: ואלכ, אתם יודעים – –

קרן ברק: אה, כל הכבוד.

קרן ברק: עכשיו – –

מיקי לוי: – – ימות משיח – –

קרן ברק: – – תצביע איתנו?

מיקי לוי: – – בשערי הממשלה.

מיקי לוי: תראו מה – – –

קרן ברק: תצביע אמון בממשלה?

מיקי לוי: אני אצביע אמון בממשלה רק כשאני אהיה אתם יודעים איפה.

חמד עמאר: עד שתרד יכול להשתנות הדבר.

אלי אבידר: חכה רגע, חכה, אל תמהר.

קרן ברק: מה?

חמד עמאר: עד שירד יכול להשתנות הדבר.

אלי אבידר: יש לו עוד עשר שניות, זה יכול להשתנות.

מיקי לוי: לא, השר שטייניץ ביקש ממני, הוא היה צריך ללכת לשירותים.

מיקי לוי: זה בסדר?

מיקי לוי: אני איתו בעניין הזה.

קרן ברק: כולם שמחים על המידע.

מיקי לוי: חבר'ה, זה דבר טבעי.

מיקי לוי: אם יש אישור לטוס מעל סעודיה – משיח בשערי ממשלת ישראל.

מיקי לוי: אני מאחל לה שביום רביעי הקרוב באי-אמון נגמור את הפארסה הזאת, שלא נוחה לאף אחד.

מיקי לוי: תודה רבה.

יובל שטייניץ: תקשיב לי שנייה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חבר הכנסת ווליד טאהא.

מיקי לוי: אני לא הולך.

מיקי לוי: אם אתה אומר שאפשר לטוס מעל סעודיה זאת אמירה.

יובל שטייניץ: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת – –

קרן ברק: למה – – –

יובל שטייניץ: – – מאוד לא נעים לי, אבל אני צריך – – –

קרן ברק: למה חזרת לפה?

יובל שטייניץ: לא קראת לי?

קרן ברק: לא.

יובל שטייניץ: אה, עליתי סתם כך?

קרן ברק: כן.

יובל שטייניץ: אוקיי, בסדר גמור.

יובל שטייניץ: אז רק אני כבר אתקן.

יובל שטייניץ: פשוט לא נעים לי אם הטעיתי בטעות את מיקי לוי.

יובל שטייניץ: לא הלכתי לשירותים – –

קרן ברק: הלכת לחתום עם הסעודים.

יובל שטייניץ: – – הלכתי לגמור את הפיצה שלי.

קרן ברק: לא, עם הסעודים.

יובל שטייניץ: אז זה לא נעים.

יובל שטייניץ: זה מה שאפשרת לי.

יובל שטייניץ: אם אתה מתחרט אז אני מתנצל.

מיקי לוי: לא, לא, אני הייתי זה – – –

קרן ברק: אבל יש לך עוד איזה – אתה יכול ללכת לאכול ארבע פיצות, אם אתה רוצה.

עופר כסיף: לא קרה כלום.

קרן ברק: חבר הכנסת ווליד טאהא – אינו נוכח.

קרן ברק: חבר הכנסת ישראל אייכלר.

עופר כסיף: אחרי הפיצה הזאת אתה גם תלך לשירותים.

יובל שטייניץ: יפה, כסיף מגלה חוש הומור.

יובל שטייניץ: יפה.

מיקי לוי: לא יודע, אבל היא אומרת – – –

קרן ברק: הרגע היה פוש – –

מיקי לוי: כן?

קרן ברק: – – ב-ynet.

קרן ברק: תיכנס ל-ynet, תקרא.

מיקי לוי: זה נהדר – – –

קרן ברק: תצביע אמון.

קרן ברק: חבל שפספסנו את הצבעת האי-אמון, אתה אומר.

יובל שטייניץ: אם זה כך, מיקי לוי מצטרף לליכוד.

קרן ברק: כן, לקואליציה.

יובל שטייניץ: לא לקואליציה, לליכוד.

ישראל אייכלר: כבוד היושבת-ראש, חברי הכנסת, כבוד השר – –

קרן ברק: טוב מאוד.

ישראל אייכלר: – – להזכירכם, הנושא הוא השר ביטון, מיכאל ביטון, והשר מיכאל ביטון הוא אדם מאוד ראוי, אבל אני רואה שכולם מדברים על דברים אחרים.

ישראל אייכלר: אני רוצה לדבר על משהו שקשור לפרשת השבוע ופרשה שעומדת פה היום בכנסת.

ישראל אייכלר: בפרשת השבוע יעקב אבינו התכונן למפגש עם עשו אחיו, כמו שנאמר:

ישראל אייכלר: הלכה בידוע שעשו שונא את יעקב.

ישראל אייכלר: הוא התכונן בדורון, בתפילה ובמלחמה.

ישראל אייכלר: עשו בא עם 400 אנשים להשמיד את יעקב וילדיו והאימהות, ואיך הוא יילחם?

ישראל אייכלר: התכונן למלחמה, יש לו כמה ילדים קטנים ואת האימהות, רק בדורון ובתפילה הוא הצליח להפוך את ליבו של עשו.

ישראל אייכלר: כאשר אנחנו רואים שהממשלה הזאת – אני לא יודע אם היא כן מתפרקת, לא מתפרקת, אבל הבסיס המוסרי היחיד לקיומה של הממשלה הזאת זה קודם כול העניין של הקורונה, כמובן, אבל הבסיס המוסרי של כל העניין הוא זה שהממשלה התחייבה, גם כחול לבן וגם הליכוד, לאפשר את לימוד התורה בישיבות ולהסדיר את העניין הזה שיוכלו ללמוד תורה בארץ ישראל בשקט.

ישראל אייכלר: ואנחנו רואים שהדבר הזה לא הוגש, ולא זו בלבד אלא שכחול לבן הולכת ומצטרפת לכל החוקים ולכל המאבק נגד הדת היהודית, ממש כמו בימי המתייוונים בזמן הבית השני, ואני לא מבין למה הם עושים את זה.

ישראל אייכלר: הם יכולים להסביר את זה פוליטית, אבל זה לא מקובל עלינו.

ישראל אייכלר: והדבר החמור ביותר שאני רואה פה זה שכאשר קמים – היה היום מעשה נורא:

ישראל אייכלר: קם איווט ליברמן וקרא למלחמה, לכל ארגוני הנשים, להילחם נגד סיעת ש"ס ויהדות התורה, שהם תומכי הרוצחים, אם חלילה נציג יהדות התורה, יושב-ראש ועדת החוקה הרב יעקב אשר, יסדיר את החוק שנועד להגן על הילדים.

ישראל אייכלר: עכשיו, לנו אין כוח להילחם נגד איווט ליברמן, אבל אנחנו יכולים לעשות מה שיעקב אבינו עשה – להתפלל לקדוש ברוך הוא: "הצילני נא מיד אחי מיד עשו – –

אלי אבידר: איך הגעת לליברמן?

ישראל אייכלר: – – כי ירא אנכי אתו פן יבוא והכני אם על בנים".

ישראל אייכלר: היום באו כמה שוטרים שאמורים לשמור על בריאותנו – אני לא יודע למה נותנים למשטרה תפקיד שלא שייך לה, לדאוג לכך שאנשים ילכו עם מסכות על האף – והייתה אישה אחת באוטובוס שהייתה עם – אישה חרדית, כמובן; עם אחרים הם לא כל כך מקפידים – שהלכה עם מסכה, אבל לא על האף.

ישראל אייכלר: הם סחבו אותה והשפילו אותה, ויש סרטונים שרצים עכשיו, בצורה הכי אכזרית, ממש "פן יבוא והכני אם על בנים".

ישראל אייכלר: כזאת בושה, כזאת חרפה לא הייתה קורית אילולא ההסתה של אותם גורמים שמסיתים נגד הציבור החרדי ואומרים שיהדות התורה תומכים ברוצחים.

ישראל אייכלר: לא זו בלבד – הוא קרא לארגוני הנשים להילחם נגד סיעות ש"ס ויהדות התורה.

ישראל אייכלר: ולכן אני אומר: הקדוש ברוך הוא יעזור לנו.

ישראל אייכלר: אנחנו לא מפחדים ממנו, למרות שאין לנו נשק, למרות שאנחנו כמו יעקב אבינו, עם ילדים ועם משפחות, ותפקידנו ללמוד תורה ולקיים מצוות ולעשות טוב בעולם ולא מלחמות, אבל הקדוש ברוך הוא יילחם לנו, כמו שנאמר: "ה' ילחם לכם ואתם תחרישון".

ישראל אייכלר: אם הקדוש ברוך הוא הבטיח, "ואתה אמרת היטב איטיב עמך ושמתי את זרעך כחול הים אשר לא יספר מרב", זה מה שיקרה היום.

ישראל אייכלר: במשפט אחד אני רוצה להגיד גם לליכוד וגם לכחול לבן: אם אתם הולכים לבחירות בזמן קורונה אתם פוגעים באזרחים; אם אתם הולכים לבחירות כשאיראן זועקת לנקמה אתם פוגעים באזרחים; אם אתם הולכים לבחירות כשהכלכלה הרוסה אתם פוגעים באזרחים, ואתם לא תועילו לעצמכם כלום.

ישראל אייכלר: אני לא מאמין שהתוצאות של הבחירות יהיו יותר טובות לימין ממה שהיה – –

קרן ברק: תודה.

ישראל אייכלר: – – עד עכשיו, ולכן אני מאוד מציע להסתדר, אבל להיות ממשלה שעושה טוב ולא ממשלה שעושה רע.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חברת הכנסת מרב מיכאלי – אינה נוכחת.

קרן ברק: חבר הכנסת אלי אבידר.

אלי אבידר: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, מסתבר שנתניהו יצר מודל חדש לעשיית שלום במזרח התיכון: שלום תמורת שלום.

אלי אבידר: הבוטים הטכנולוגיים והאנושיים של הליכוד מהדהדים את הבדיה הזאת כבר שבועות עד שאין מנוס.

אלי אבידר: הנרי קיסינג'ר חייב לעדכן את הספר שלו, Diplomacy, דיפלומטיה, ולהוסיף פרק על נתניהו.

אלי אבידר: לא באמת.

אלי אבידר: הנשיא טראמפ הוא שהביא את הסכמי השלום עם המפרציות, ונתניהו רק הפריע.

אלי אבידר: זה שנים שהוא מחרב כל חלקה טובה ביחסינו עם העולם הערבי.

אלי אבידר: הוא מגיע לפגישות חשאיות עם נעלי התעמלות, ורץ לספר לתקשורת.

אלי אבידר: הוא שיקר כשהצהיר שלא ידע על עסקת ה-F-35 של האמירויות עם ארצות הברית, ואף הצהיר שהוא התנגד לעסקה.

אלי אבידר: זה הכעיס את החברים באמירויות, והמבין יבין.

אלי אבידר: שיא השיאים התרחש בשבוע שעבר, כשנתניהו לחץ על שר החוץ האמריקאי לייצר מפגש משולש חשאי עם יורש העצר הסעודי, וכשראה שלא יהיה הסכם עם הסעודים חשף את דבר קיום הפגישה לתקשורת.

אלי אבידר: בראייתו המעוותת, אם יורש העצר הסעודי אינו מספק את הסחורה, אז זה בסדר להביך אותו ולחבל ביחסים האסטרטגיים של ישראל באזור.

אלי אבידר: כדי להפחית ביקורת משתמשת לשכת ראש הממשלה בראש המוסד.

אלי אבידר: לכל מפגש שנחשף מודיעים שראש המוסד יוסי כהן השתתף בפגישה, כי אם ראש המוסד השתתף, אז זאת בטח פגישה חשובה.

אלי אבידר: יוסי כהן עוקף בסיבוב את מאיר בן שבת והפך לחייל מרכזי בקמפיין הפוליטי של נתניהו.

אלי אבידר: ממקורות זרים אני למד שיש במוסד קורס מקצועי שנקרא "קורס קצ"א".

אלי אבידר: אין ספק שראש המוסד יכול לפתוח מגמה חדשה בקורס הזה, קצ"א פוליטי.

אלי אבידר: גברתי היושבת-ראש, יחסינו עם העולם הערבי אינם יכולים להימדד לפי מידת תרומתם לקמפיין הפוליטי של נתניהו אלא בתרומתם האסטרטגית למדינת ישראל.

אלי אבידר: כך נהגו ראשי ממשלה לפניו וכך צריך לנהוג לאחר שיתפטר.

אלי אבידר: נתניהו אינו כשיר וחייב לצאת לנבצרות.

אלי אבידר: הוא מקריב את יחסינו האסטרטגיים בעולם הערבי על מזבח האינטרס הפוליטי שלו, וזה לא ייפסק, זה רק ילך ויחמיר.

אלי אבידר: לאחיי ואחיותיי למחאה אני אומר שנתניהו ינצח כשאנחנו נרים ידיים, ואנחנו לא נרים ידיים, 300,000 מפגינים בבלפור במוצ"ש הקרוב, עד שיתפטר.

אלי אבידר: תודה רבה, גברתי.

קרן ברק: תודה רבה, חבר הכנסת אבידר.

קרן ברק: חבר הכנסת חמד עמאר, ואחריו – חבר הכנסת מתן כהנא.

חמד עמאר: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, אני אתמול התביישתי בשבילם, ראשי הרשויות הדרוזיות, שעמדו מול משרד ראש הממשלה והפגינו.

חמד עמאר: ועל מה הפגינו?

חמד עמאר: על זה שראש הממשלה – שהוא צריך להתבייש, לא ראשי הרשויות הדרוזיות – הפר הסכם שחתם איתם, הגיע איתם לסיכומים על זה שיקבלו תוכנית חומש שלא תרד מתוכנית החומש הקודמת, על זה שיקבלו 200 מיליון שקל עכשיו באופן מיידי, על זה שיקבלו עוד 50 מיליון שקל, והתברר – זה מה ששמעתי מראשי הרשויות אתמול בהפגנה שלהם – שכלום לא קרה.

חמד עמאר: בעצם רימה אותם ראש הממשלה.

חמד עמאר: רימה אותם ראש הממשלה.

חמד עמאר: הוא לא יודע שאותם ראשי רשויות סמכו על המילה שלו, סמכו על החתימה שלו.

חמד עמאר: הם חזרו ליישובים שלהם עם ראש מורם ואמרו: הגענו לסיכומים, חתמנו הסכם, אנחנו נקבל את תוכנית החומש שהייתה לנו, אנחנו נקבל את התקציבים שחסרים לנו, אנחנו נדון בחוק קמיניץ כמו שהובטח באותו הסכם, אבל כלום, כלום לא קרה.

חמד עמאר: להגיד לכם את האמת, אני רואה כל שר ושר נפגש עם ראשי הרשויות, אני רואה שרים שמגיעים ליישובים הדרוזיים ומדברים איתם, אבל להגיד שאנחנו רואים תוצאות מכל המפגשים האלה?

חמד עמאר: כלום.

חמד עמאר: שום תוצאה.

חמד עמאר: יותר מ-50 מיליון שקל לא הועברו לראשי הרשויות הדרוזיות, ואנחנו מדברים על קרוב ל-20 יישובים, כי זה כולל דרוזיים וצ'רקסיים, יישובים דרוזיים וצ'רקסיים שנמצאים במועצות אזוריות.

חמד עמאר: אנחנו מדברים על קרוב ל-160,000 תושבים, שכמו שאמרו ראשי רשויות – ואני שמעתי אותם – אם לא יועבר להם תקציב ואם לא תאושר להם תוכנית חומש עד סוף חודש דצמבר, כולם יתפטרו.

חמד עמאר: כולם יתפטרו.

חמד עמאר: ואני אומר להם: אתם לא צריכים להתפטר, אתם נבחרתם על ידי הציבור שלכם, הציבור שלכם נתן בכם אמון.

חמד עמאר: מי שצריך להתבייש זה ממשלת ישראל.

חמד עמאר: מי שצריך להתבייש – כל שר שיושב בממשלת ישראל, ממפלגת הליכוד, מכחול לבן, ממפלגת העבודה, מש"ס – כל שר שהגיע ליישובים הדרוזיים רק לאחרונה.

חמד עמאר: ואני שמעתי אותם וראיתי את הנאומים הנלהבים שלהם – –

קרן ברק: תודה רבה.

חמד עמאר: – – "אחיי", "אחיי".

קרן ברק: תודה רבה.

חמד עמאר: אמרתי את זה בשבוע שעבר:

חמד עמאר: עם אחים כאלה אני לא צריך אויבים, ואני אמשיך להגיד את זה.

חמד עמאר: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חבר הכנסת מתן כהנא – אינו נוכח; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח.

קרן ברק: חבר הכנסת עודד פורר, מוותר?

עודד פורר: לא.

חמד עמאר: אני נהנה לשמוע את עודד אז אני אישאר לשמוע אותו.

עודד פורר: עד כדי כך את לא אוהבת לשמוע את מה שאני אומר?

קרן ברק: אוהבת.

עודד פורר: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי כנסת, חברות כנסת, אני חייב לומר שקצת עצוב לעמוד פה היום בדיון על הנושא הזה.

עודד פורר: ממשלת ישראל מובילה אותנו שוב להשחית את זמננו על העניינים שבינם לבין עצמם, על חלוקת העבודה וסידורי העבודה שלהם, תוך התעלמות מוחלטת ממה שקורה בחוץ.

עודד פורר: כל מי שבא לכנסת היום, כל מי שיצא בשעות מסוימות, ראה נציגים של חדרי הכושר, בריכות השחייה, כל מועדוני הספורט, עומדים בחוץ ומפגינים.

עודד פורר: על מה הם מפגינים, אדוני השר?

עודד פורר: על מה?

עודד פורר: שיקשיבו להם, שישמעו אותם, שיבינו עם מה הם מתמודדים.

עודד פורר: ישבתי היום עם חבר'ה צעירים, בשנות השלושים והארבעים לחייהם, שעולמם חרב עליהם כי מדינת ישראל נתנה להם צו סגירה – לא כי הם לא עמדו במסגרת החוק, לא כי הם לא שירתו בצבא, לא כי הם לא עשו מילואים, לא כי הם לא שילמו מיסים; כי יש קורונה.

עודד פורר: ולצד צו הסגירה הזה היא לא נתנה להם את הפיצוי ההולם ולא נתנה להם גם את מתווה הפתיחה.

עודד פורר: ואפשר לפתוח אותם, אפשר לפתוח את המועדונים האלה.

עודד פורר: הם קשורים בבריאות הציבור, הם שומרים על בריאות הציבור.

עודד פורר: באספקטים אחרים יש עוד מחלות חוץ מקורונה, וגם עם הקורונה אנחנו יודעים להתמודד – אנחנו יודעים להתמודד עם מסכות, אנחנו יודעים להתמודד עם מרחקים בין אחד לשני.

עודד פורר: אבל איך אפשר להסביר את זה, חברי הכנסת, כשממשלת ישראל מקבלת את ההחלטה המטומטמת לפתוח רק 15 מרכזי קניות?

עודד פורר: אחרי שהציבור הישראלי לא יכול היה לקנות בגדים לילדים שלו לחורף – ילדים גדלו במידה – פותחים רק 15 מרכזי קניות.

עודד פורר: מה חשבתם שיקרה?

עודד פורר: ואז אומרים: הייתה צפיפות.

עודד פורר: וואו, איזה פלא, הייתה צפיפות – בהתחלה במרכזי הביג, אחר כך במרכזי הקניות.

עודד פורר: אם אתם לא רוצים צפיפות, תפתחו, תפתחו כמה שיותר; תורידו את הצפיפות – הרי זאת המטרה, בדיוק כמו שאמרנו כאן לפני שבוע.

עודד פורר: תפתחו את השווקים.

עודד פורר: אז מתי פתחו את השווקים?

עודד פורר: אחרי שאביגדור ליברמן וישראל ביתנו סיירו בשוק הכרמל הבינו שיש פה אירוע שאולי יפגע במישהו פוליטית – אז פותחים את השווקים.

עודד פורר: אז אנחנו הולכים גם להתאמן בחדרי הכושר.

עודד פורר: נלך אליהם כדי להפגין שיפתחו את חדרי הכושר, אולי אז תהיה קצת הבנה.

עודד פורר: גם במתווה הפיצוי שצריך לתת לעסקים שהם עתירי מטרים – חדרי כושר, אולמות אירועים – הם משלמים שכירויות גבוהות, הם משלמים ארנונה גבוהה, והפטור מארנונה שנתנה הממשלה לא מגיע לעסקים בסוף, בגלל הביורוקרטיה של הממשלה.

עודד פורר: אבל אני אגיד לכם איפה אין ביורוקרטיה: בחלוקת תפקידים בין שרים.

עודד פורר: בחלוקת תפקידים בין שרים אין ביורוקרטיה.

עודד פורר: במה שנוגע לעניינים שלכם, לכיסאות שלכם, אין ביורוקרטיה.

עודד פורר: במה שנוגע לאזרחים יש ביורוקרטיה.

עודד פורר: אז כתב את זה כבר אלתרמן מזמן, ואמרתי את זה לא פעם פה על הדוכן, ואני אומר לכם שוב, לסיכום הדיון בנושא הזה, ביום הזה, כשהאזרחים נאנקים ואתם מתעסקים בשטויות: הארץ הזאת עוד תחליף קיצה וגם חורפה, אבל לאן תוליכו את החרפה.

קרן ברק: תודה רבה לחבר הכנסת פורר.

קרן ברק: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת; חבר הכנסת אריאל קלנר – אינו נוכח; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – אינו נוכח; חבר הכנסת עידן רול – אינו נוכח; חבר הכנסת מנסור עבאס – אינו נוכח.

קרן ברק: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה – נוכח.

קריאה: הוא פה.

קרן ברק: כן, אמרתי נוכח.

אנטאנס שחאדה: כבוד היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום הרשם יניב לוזון, בהחלטה שלו למנוע תקציב או תקצוב להסעות תלמידים לבית ספר מחוץ לעיר כרמיאל, אמר משהו, בעצם, כיוון למגמה – מגמה מפחידה, מגמה מסוכנת, חבריי חברי הכנסת.

אנטאנס שחאדה: קודם כול, הוא יודע שאם הוא רוצה להתקדם בקריירה המשפטית – הוא הרי מבין מי מחליט בסופו של דבר, והוא רוצה לנעום להם, רוצה לקבל את תמיכתם.

אנטאנס שחאדה: אבל מה שבאמת מפחיד כאן – שיש לנו תרגום בפועל לאפרטהייד בחסות בית משפט.

אנטאנס שחאדה: עכשיו יש חברים כאן – עופר, יש חברים שצריכים להסתכל על כל הפאזל.

אנטאנס שחאדה: כאשר מסתכלים על כל הפאזל, אני בטוח שאתם תסכימו למילים שלי.

אנטאנס שחאדה: תסתכלו, יש לנו חוק, חוק הלאום.

אנטאנס שחאדה: יש לנו החלטת בית משפט שמונעת תקצוב של חינוך כי מדובר בעיר יהודית.

אנטאנס שחאדה: יש לנו מצב כלכלי – מצוקה כלכלית שאת סופה או השלכותיה אנחנו עדיין לא יודעים.

אנטאנס שחאדה: יש לנו הסתה מתמשכת מראש הפירמידה עד כל השרים וכל הממשלה.

אנטאנס שחאדה: יש לנו חוקים שמגינים על הגזענות, חוקים שנותנים לגיטימציה לגזענות.

אנטאנס שחאדה: יש לנו שנאה, מצב כלכלי קשה, תחרות על משאבים.

אנטאנס שחאדה: לאן זה יוביל?

אנטאנס שחאדה: ההיסטוריה לימדה אותנו כבר: המרכיבים הללו מייצרים משהו, כל המרכיבים הללו, במיוחד במצוקה כלכלית, במיוחד כאשר יש גזענות ממסדית ויש חוקים שתומכים בזה או נותנים לגיטימציה.

אנטאנס שחאדה: זה מוביל אותנו למשטרים אפלים שהיו כבר בהיסטוריה, וראינו את התוצאות שלהם.

אנטאנס שחאדה: ובכל זה, עוד מעט יתחילו להגיד: אוקיי, עיר יהודית?

אנטאנס שחאדה: אז למה יש עובדים ערבים בעיר יהודית?

אנטאנס שחאדה: למה לא לאסור את כניסת העובדים הערבים למפעלים בעיר יהודית?

אנטאנס שחאדה: הרי תהיה תחרות.

אנטאנס שחאדה: אז נחזור לעבודה עברית, נחזור ל"עניי עירך קודם", נחזור – הינה, יש עוד החלטה: דיברנו על כרמיאל?

אנטאנס שחאדה: נוף הגליל.

אנטאנס שחאדה: בונים שכונה חדשה, וכדי לייפייף את זה אומרים: לאנשי קבע.

אנטאנס שחאדה: לא רוצים להגיד "ליהודים" – אומרים "לאנשי קבע".

אנטאנס שחאדה: אותו ראש העיר שדיבר על דו-קיום אינו מאפשר פתיחת בית ספר.

אנטאנס שחאדה: 30% מתושבי נוף הגליל ערבים, אבל לא, הם צריכים לנסוע כל יום לנצרת, כי אין בית ספר בנצרת עילית, כי עוד פעם – עיר יהודית.

קרן ברק: תודה רבה.

אנטאנס שחאדה: ועוד פעם שכונה ליהודים, ועוד פעם החלטת בית משפט.

אנטאנס שחאדה: חבר'ה – –

קרן ברק: תודה רבה.

אנטאנס שחאדה: – – עכשיו תתנגדו לזה, עכשיו תקומו נגד זה – –

קרן ברק: תודה רבה.

אנטאנס שחאדה: – – אחרת יהיה מאוחר.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חבר הכנסת משה ארבל, ואחריו, אחרונת הדוברים – חברת הכנסת תמר זנדברג.

קרן ברק: סליחה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן לפני כן – אינה נוכחת, אז משה ארבל ותמר זנדברג.

משה ארבל: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, חבר הכנסת שחאדה, חבריי חברי הכנסת, ביום שישי בשבוע שעבר התבשרנו על פטירתו מקורונה של איש העסקים מר חמיס אבולעפיה, מבעלי ומנהלי רשת המאפיות אבולעפיה, אשר הסניף הכשר למהדרין שלה בעירי פתח תקווה מזכה אותי מדי פעם במנת כנאפה כשרה בלי שתדע הדיאטנית.

סמי אבו שחאדה: סחתיין.

משה ארבל: חמיס, זיכרונו לברכה, נדבק בנגיף הקורונה לפני כמה שבועות, ולצערנו ביום שישי הנגיף הקשה הכניע אותו.

משה ארבל: אני מבקש מעל במת הכנסת לספר ולשתף בסיפור שמתאר לדעתי את המקום החשוב של מאפיית אבולעפיה במרקם העירוני ביפו ובתל אביב ובחיזוק הדו-קיום בעיר.

משה ארבל: לפני כ-50 שנה ליד המאפייה התגורר הרב שלמה זלמן שטאובר, זיכרונו לברכה.

משה ארבל: הוא כאב לראות את התורים מחוץ למאפייה במהלך חג הפסח והחליט להציע לסבו של חמיס, סעיד אבולעפיה, הצעה.

משה ארבל: הרב שאל את סעיד כמה מרוויחה המאפייה בפסח והציע לשלם את סכום הכסף, הפדיון של אותו שבוע, בתמורה לסגירת המאפייה בימי החג.

משה ארבל: מדובר היה כמובן באחד השבועות הרווחיים ביותר של המאפייה בשנה כולה, ולמרות זאת הרב שטאובר עמד במילתו שנה אחר שנה, וסעיד אבולעפיה ניצל את שבוע הפסח ליהנות מזמן איכות עם משפחתו ולבצע במאפייה שיפוצים.

משה ארבל: כך היה במשך חמש שנים.

משה ארבל: בשנה השישית הקדים סעיד את הרב שטראובר ואמר לו: משנה זו ואילך אני לא לוקח ממך יותר שקל אחד בעבור סגירת המאפייה בפסח.

משה ארבל: בזכות סגירת המאפייה ראיתי ברכה בעסק בשאר ימות השנה ואני לא רוצה כסף.

משה ארבל: עד היום מאפיית אבולעפיה סגורה בחג הפסח ומהווה סמל לדו-קיום בין יהודים לערבים, נוסף על היותה סמל קולינרי וחברתי.

משה ארבל: השנה לראשונה לא פתחה מאפיית אבולעפיה את שעריה בצאת חג הפסח, בשל תקנות הקורונה.

משה ארבל: חמיס אבולעפיה, זיכרונו לברכה, ייצג נאמנה את מסורת המשפחה ואת מה שהיא ייצגה.

משה ארבל: הוא היה איש עסקים ואיש אשכולות, למד משפטים, מדעי החברה והרוח, עיתונאי שהרצה רבות ופעל למען אזרחות ודו-קיום, חבר מועצת ההנהלה של תאגיד השידור הציבורי ועוד.

משה ארבל: אני מבקש מכאן לשלוח את תנחומיי למשפחת אבולעפיה הענפה.

משה ארבל: אנו משתתפים בצערה הכבד על לכתו של חמיס ומתפללים לימים טובים ובריאים יותר.

משה ארבל: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה לחבר הכנסת ארבל.

מיקי לוי: כל הכבוד.

קרן ברק: חברת הכנסת תמר זנדברג, ואחריה ישיב השר המסכם, יובל שטייניץ.

איימן עודה: משה ארבל, יש בך משהו מיוחד.

ינון אזולאי: שרפתם אותו – – –

משה ארבל: בלי מחמאות.

ינון אזולאי: עזבו אותו, גמרתם אותו – – –

איימן עודה: משה ארבל, יש בך משהו מיוחד.

אנטאנס שחאדה: – – –

עופר כסיף: ממשה עד משה לא קם כמשה.

ינון אזולאי: בסוף הוא יצטרך מקום אצלכם ברשימה.

אנטאנס שחאדה: אל תתמכו בחוקים שהם מביאים, חוקים – – –

קרן ברק: יש לך שלוש דקות.

ינון אזולאי: הוא יצטרך אצלכם להתמודד ברשימה.

תמר זנדברג: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

קרן ברק: אנא שמרו על שקט.

עופר כסיף: אמרתי, ממשה עד משה לא קם כמשה.

קרן ברק: קדימה, חברת הכנסת זנדברג.

תמר זנדברג: תודה, ותודה, גברתי היושבת-ראש, על ההתחשבות בסדר הנואמות והנואמים.

תמר זנדברג: חברות וחברים, ב-22 בדצמבר, בעוד כשלושה שבועות, יתקיים בבית המשפט העליון דיון בשורת עתירות, ובהן עתירה שאנחנו במרצ הגשנו, לביטול חוק הלאום.

תמר זנדברג: הרבה אמרו לנו שלא יעלה על הדעת לבטל חוק כזה, שזה חוק-יסוד, ומנגד – שאומנם זה חוק-יסוד, אבל זה חוק הצהרתי, והוא לא חשוב, והוא רק סמלי, ומה זה משנה, והוא לא יעשה שום דבר, הוא רק קובע את המובן מאליו.

תמר זנדברג: היום בבוקר ניתנה לנו דוגמה מצמררת, מבהילה, מפחידה, מה יכולה להיות ההשפעה של החוק הזה, וזו רק דוגמה ראשונה, וזה כל כך כואב לי, כי זה בדיוק מסוג הדברים שאמרנו שיקרו.

תמר זנדברג: אמרנו שהחוק הזה יסייע לבסס עליונות יהודית במדינה דמוקרטית שאחד מהערכים הבסיסיים שלה זה שוויון.

תמר זנדברג: צעקנו שערך השוויון שמופיע במגילת העצמאות נמחק מהחוק הזה, ולא בכדי.

תמר זנדברג: הוא נמחק בכוונה תחילה, כי זה חוק שחוקק כדי למחוק את השוויון וכדי לבסס עליונות.

תמר זנדברג: והיום בבוקר ראינו לזה דוגמה כאשר שופט בבית משפט שלום, ניצל, ניצל, השתמש בחוק הבזוי הזה כדי לקבוע שילדים ישראלים במדינת ישראל, תישלל מהם הזכות השווה לחינוך רק בגלל שהם ערבים.

תמר זנדברג: והדברים שכתובים בפסק הדין הם מצמררים; אני לא רוצה להכביר בקלישאות: אם נתרגם אותם לשפות אחרות, וכל מיני דברים כאלה.

תמר זנדברג: שיהיה כתוב בפסק דין של בית משפט ישראלי שאפשר שלא להקים בית ספר כי חשוב שעיר תהיה יהודית?

תמר זנדברג: לאן הגענו?

תמר זנדברג: הדברים שנלחשו בחדרי-חדרים ושנרמזו ולא היה אפשר להגיד אותם במפורש, היום כתובים בפסק דין של בית משפט, וכל זה בגלל שאנחנו נתנו לחוק הזה – התנגדנו וצעקנו ונלחמנו, אבל בסופו של דבר הפסדנו, ועל הבית הזה הכתם שהחוק הזה נכנס לספר החוקים.

תמר זנדברג: ולכן הדיון הזה שיתקיים ב-22 בדצמבר, דיון ראשון בעתירות נגד החוק, הוא ההזדמנות האחרונה שלנו לעצור ולשנות כיוון.

תמר זנדברג: ואני יודעת, יתגוללו גם על בג"ץ ויגידו: זה לא תפקידו, וכל הדברים האלה, אבל חברות וחברים, החוק הזה, אסור שיישאר בספר החוקים.

תמר זנדברג: זה חוק רע.

תמר זנדברג: זה חוק מרושע.

תמר זנדברג: דרך אגב, זה חוק עילג.

תמר זנדברג: זה חוק מגעיל.

תמר זנדברג: זה חוק שכתבו אותו מתוך התנשאות, ברשלנות, באיזה שרבוט גזעני ומעליב.

תמר זנדברג: זה חוק משפיל – זה חוק שמשפיל אותי בתור אישה, בתור יהודייה, בתור אישה שמאמינה בשוויון, בתור אזרחית המדינה הזאת.

תמר זנדברג: ולכן אני ממש מבקשת: אם הבית הזה לא השכיל שלא להעביר את החוק הזה, בואו נסתכל על פסק הדין שעבר היום בבוקר וננצל את הדיון הזה כדי להגיד: אנחנו באמת, מיוזמתנו, ככנסת, מצטרפים לעתירות לבית המשפט ומבקשים להסיר את הנגע הזה מספר החוקים הישראלי.

תמר זנדברג: תודה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: יסכם שר האנרגיה יובל שטייניץ, ואחריו נעבור להצבעה.

יובל שטייניץ: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, ראשית, אני מאוד שמח על ההודעה – הודעת הממשלה שאנחנו הולכים לאשר עכשיו שהשר ביטון, מיכאל ביטון, יתמנה – –

קרן ברק: גם.

יובל שטייניץ: – – נוסף על תפקידיו הנוכחיים, לשר לעניינים אסטרטגיים, כיוון שהשרה אורית פרקש קיבלה על עצמה – ונאחל לה כולם בהצלחה – למלא את התפקיד הבאמת-חשוב ומאתגר של שרת תיירות.

יובל שטייניץ: למה?

יובל שטייניץ: כי אם כחול לבן מעוניינים עכשיו למנות את מיכאל ביטון ולתת לו סמכויות ותפקיד כשר לעניינים אסטרטגיים, אולי בכל זאת הם הבינו שבחירות רביעיות זה דבר גרוע ושצריך לעשות כל מאמץ לשמר את הממשלה הנוכחית.

יובל שטייניץ: יכול להיות שיש פה איזה סימן חיובי.

יובל שטייניץ: אבל בהמשך לכך, אני לא יכול להתעלם מהדברים שאמרה ידידתי חברת הכנסת תמר זנדברג על חוק הלאום.

יובל שטייניץ: אני מוכרח להגיד, אינני מבין מה משפיל ומעליב בחוק הלאום או בקונספט של מדינת לאום.

יובל שטייניץ: קודם כול, אני רוצה להזכיר לידידתי תמר זנדברג שרוב המדינות בעולם וגם רוב המדינות באירופה, למשל, הן מדינות לאום מובהקות – מדינות שיש להם דגל משלהן, שיש להן דת רשמית משלהן, גם אם הן מכבדות דתות אחרות.

יובל שטייניץ: בחלק ממדינות אירופה, כמו דנמרק, שבדיה – – –

תמר זנדברג: – – – באיזו מדינה יגידו לילדים שהם לא זכאים לחינוך?

תמר זנדברג: תגיד לי אתה.

יובל שטייניץ: רגע, רק התחלתי לענות לך.

יובל שטייניץ: איסתנא שוואיה.

תמר זנדברג: – – – מה אתה רוצה מהדגל?

יובל שטייניץ: מה קשור חינוך לחוק הלאום?

תמר זנדברג: זה מה שקשור – יפה, זה מה שאנחנו שואלים.

סמי אבו שחאדה: השר שטייניץ, השר שטייניץ – – –

יובל שטייניץ: כתוב בחוק הלאום שילדים לא יקבלו חינוך?

תמר זנדברג: זה מה שפסק היום בית המשפט.

סמי אבו שחאדה: השר שטייניץ, רוב מדינות העולם הן מדינות – –

תמר זנדברג: זאת החרפה.

סמי אבו שחאדה: – – והאזרחים בהן הם אזרחים.

יובל שטייניץ: מה?

יובל שטייניץ: השופט פסק פסיקה – על פניה נראית לי – אני לא רוצה להשתמש במילים גסות, אבל זה נראה לי חסר שחר.

יובל שטייניץ: מה השופט פסק, שבגלל חוק הלאום ילדים לא מקבלים חינוך?

תמר זנדברג: נכון.

תמר זנדברג: בדיוק.

יובל שטייניץ: צביקה, אתה מאשר את זה?

צבי האוזר: אני לא יודע מה השופט החליט, אבל זאת מדינה שעל פי שיטת המשפט שלה, החלטות של שופט שלום נבחנות בערכאת ערעור, ואי-אפשר, בגלל החלטת שופט, לשלול את החוקה הישראלית, גם אם הפרשנות היא פרשנות שגויה.

צבי האוזר: אל תיקחו את השוליים, תהפכו את זה למרכז, ואת המרכז תהפכו לשוליים.

תמר זנדברג: זה שופט בבית משפט שלנו, ישראלי – – –

צבי האוזר: יש לעם היהודי זכות הגדרה עצמית – –

תמר זנדברג: מה זה קשור?

צבי האוזר: – – וזכות הגדרה עצמית היא בארץ ישראל, ואת זה מבטא חוק הלאום.

עופר כסיף: נניח שאתה צודק.

עופר כסיף: זה נותן לגיטימציה?

עופר כסיף: זה נותן לגיטימציה להגיד לאנשים שהם לא יכולים לחיות – – –

צבי האוזר: ואל תשללו את זכות ההגדרה עצמית של העם היהודי – – – זכות ההגדרה העצמית של הפלסטינים – – –

תמר זנדברג: מה שקרה פה זה בדיוק מה שאמרנו שיקרה.

עופר כסיף: – – – אתה לא מתבייש?

עופר כסיף: אתה לא מתבייש?

צבי האוזר: תתביישו.

יובל שטייניץ: אהה.

יובל שטייניץ: עכשיו הבנתי על מה המהומה.

עופר כסיף: – – – השופט, השופט – – –

צבי האוזר: תתביישו – – – הגדרה עצמית – – –

יובל שטייניץ: חבר הכנסת כסיף וחבר הכנסת האוזר – – –

צבי האוזר: – – –

קרן ברק: חבר הכנסת כסיף, חבר הכנסת כסיף, תחזור למקומך.

עופר כסיף: – – –

קרן ברק: חבר הכנסת כסיף, חבר הכנסת כסיף, תחזור למקומך, בבקשה.

צבי האוזר: – – –

קרן ברק: חבר הכנסת האוזר, אנא, להרגיע את הרוחות.

קרן ברק: כסיף, תחזור למקומך, בבקשה.

קרן ברק: זה לא מקומך שם.

צבי האוזר: אני רק מבקש – – –

עופר כסיף: – – –

יובל שטייניץ: אני מבין שלשיטתם – – –

קרן ברק: מה?

צבי האוזר: – – –

יובל שטייניץ: אני מבין שלשיטתם של חלק מחברי הכנסת כאן, הכנסת אולי נקראת "המחוקקת", אבל אם שופט עליון או אפילו שופט שלום – –

קרן ברק: שלום.

קרן ברק: שלום.

יובל שטייניץ: – – אמר משהו שמשתמע משהו אחר, אז כל המערכת הדמוקרטית הישראלית צריכה להצדיע ולקיים את מה שאומר שופט שלום.

יובל שטייניץ: אז זוהי לא עמדתי ולא השקפתי לגבי דמוקרטיה.

צבי האוזר: כבוד האדם וחירותו בטעות – – – אתה תבטל את – – – לא – – –

עופר כסיף: כל מה שגזעני – – –

יובל שטייניץ: בכל מקרה, אני מציע – – –

קרן ברק: כל מי שלא יושב במקומו לא יוכל להצביע, ואנחנו עוד דקה עוברים להצבעה.

קרן ברק: אני לא – – –

קריאה: – – –

יובל שטייניץ: אני מציע לידידיי מהשמאל לקרוא מאמר שפרסם שר ובכיר לשעבר בשמאל שקוראים לו חיים רמון, מאמר מהיום או אתמול, על הפגיעה החמורה בדמוקרטיה בעקבות מעורבות היתר והאקטיביזם השיפוטי של מערכת המשפט בכלל ושל בית המשפט העליון בפרט.

יובל שטייניץ: גברתי היושבת-ראש, אני מבקש מהכנסת לאשר את המינוי של השר מיכאל ביטון לשר לעניינים אסטרטגיים כהודעת הממשלה – לאשר את הודעת הממשלה בעניין.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: אנחנו עוברים להצבעה.

קרן ברק: אני אמרתי לו לפני שעה לעלות למקומו.

קרן ברק: אני עכשיו לא מחכה לך.

קרן ברק: אני לא מחכה לך עד שתעלה למעלה.

עופר כסיף: לא.

עופר כסיף: אני רוצה להצביע חוק – – – אחרי זה.

קרן ברק: לא.

קרן ברק: אבל אני אמרתי לך עשר פעמים.

קרן ברק: אתה לא תצביע.

קרן ברק: אני אמרתי את זה.

קרן ברק: קדימה.

קרן ברק: כל אחד מצביע רק ממקומו.

קרן ברק: קדימה, עוברים להצבעה.

קרן ברק: הצבעה מס' 4 בעד הודעת הממשלה – 23 נגד – 5 נמנעים – 1 הודעת הממשלה על שינוי בחלוקת התפקידים בממשלה נתקבלה.

קרן ברק: 23 בעד, חמישה מתנגדים, נמנע אחד.

קרן ברק: אני קובעת שההצעה התקבלה והסמכויות עברו לשר ביטון.

קרן ברק: אנחנו עוברים להודעת הממשלה הבאה – הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31 לחוק-יסוד: הממשלה, בדבר החלטתה להעביר לשר הדיגיטל הלאומי את הסמכות הנתונה לראש הממשלה לאשר את מכירת אחזקות בזק, החברה הישראלית לתקשורת בע"מ בחברת, וואלה תקשורת בע"מ, מכוח סעיף 14 לצו התקשורת (בזק ושידורים) (קביעת שירות חיוני שנותנת "בזק", החברה הישראלית לתקשורת בע"מ), התשנ"ז–1997, לפי סעיף 4ד לחוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב–1982.

קרן ברק: ימסור את ההודעה שר החקלאות אלון שוסטר, ואחריו יתקיים דיון ארוך.

אלון שוסטר: כבוד היושבת-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, הינה, אני מודיע שנכנס השר גבי אשכנזי, שיחליף אותי, ואני מתכבד להודיע כי בהתאם לסמכות הממשלה לפי סעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, החליטה הממשלה להעביר לשר הדיגיטל הלאומי את הסמכות הנתונה לראש הממשלה לאשר את מכירת אחזקות בזק, החברה הישראלית לתקשורת בע"מ, בחברת וואלה תקשורת בע"מ מכוח סעיף 14 לצו התקשורת (בזק ושידורים) (קביעת שירות חיוני שנותנת "בזק", החברה הישראלית לתקשורת בע"מ), התשנ"ז–1997, לפי סעיף 4ד לחוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב–1982.

אלון שוסטר: בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, מבקשת הממשלה להביא את ההחלטה האמורה לאישורה של הכנסת.

אלון שוסטר: תודה.

קרן ברק: ראשון הדוברים, חבר הכנסת מאיר כהן – אינו נוכח.

קרן ברק: חבר הכנסת עופר כסיף, יש לך שלוש דקות.

עופר כסיף: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, ב-30 בנובמבר 2014, בדיוק לפני שש שנים, התאבדה מאיה גאיה, שידועה גם בשם ורד לב.

עופר כסיף: היא לא עמדה בטראומת גילוי העריות שנכפה עליה, גם בטראומת האלימות, וגם סגירת התיק בעניינה גרמה לה לשלוח יד בנפשה.

עופר כסיף: היום, בדיוק שש שנים לאחר מכן, 30 בנובמבר 2020, נמצאה גופתו של יונתן היילו.

עופר כסיף: יונתן היילו היה קורבן להתעללות מינית שהרג את האדם שאנס אותו.

עופר כסיף: הוא הגן על עצמו במעשהו, ולמרות זאת נשפט וישב קרוב לעשר שנים בכלא.

עופר כסיף: היום, כאמור, נמצאה גופתו בחוף בנתניה.

עופר כסיף: הוא היה 32 במותו.

עופר כסיף: הוא מעולם לא הצליח להשתקם מהאונס הנורא שעבר ומהכליאה.

עופר כסיף: מותו עדיין נמצא בחקירה, כך שאי-אפשר לקבוע מה הגורם, אבל אין שום ספק שחייו לא היו חיים בשנים הארוכות שעברו מאז ההתעללות הנוראה, ולאחר מכן גם בכלא.

עופר כסיף: אני רוצה להעלות כאן בקול עז ורם את קולם של אלה שלא נשמעים, את קולם של קורבנות ונפגעי התקיפות המיניות, אנשים ונשים, קטינים ובגירים, שסובלים בצורה בלתי נסבלת, זוועתית, מאלימות יום-יומית מינית, לפעמים על ידי קרובי המשפחה.

עופר כסיף: אני רוצה להשמיע פה את קולם ואני רוצה לבקש מחבריי פה לזכור את יונתן היילו, שכאמור גופתו נמצאה היום – לזכור אותו, לא לשכוח את אשר עבר עליו; לזכור אותו ולעשות הכול כדי למנוע את הפשעים הבאים.

עופר כסיף: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה, חבר הכנסת כסיף.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת יבגני סובה – אינו נוכח; חבר הכנסת אלעזר שטרן – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב טסלר – אינו נוכח; חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת סונדוס סאלח, בבקשה.

סונדוס סאלח: כבוד היושבת-ראש, חברי וחברות הכנסת, כנראה ששווה להיות כספומט יותר מאשר להיות בן אדם, אזרח ערבי, או אישה וגם אישה ערבייה.

אורנה ברביבאי: חברים, אם אפשר שקט.

סונדוס סאלח: להזכירכם, שבועיים מיום שנרצחה ופאא עבאהרה, ועד היום הרוצח שלה לא נתפס, והמשטרה כשלה פעם נוספת בתפיסת הרוצח, פעם נוספת הרוצח מסתובב חופשי, ויכול להיות שהוא מאיים על חייהן של עוד נשים ועוד קורבנות, כמו גברים אלימים נוספים, שיש פוטנציאל עכשיו יותר מכל פעם אחרת, בתוך משבר חברתי-כלכלי, מגפה כל כך גדולה, לרצוח יותר ויותר, במיוחד נשים.

סונדוס סאלח: המשטרה כשלה גם הפעם הזאת.

סונדוס סאלח: אני רוצה לספר לכם על הצעה לסדר-היום שלא התקבלה בנשיאות על תפקוד המשטרה ועל הפגיעה המינית שבחסות המשטרה: "התחילו לגרור אותי כשכל הגוף שלי חבול.

סונדוס סאלח: המעיל והצעיף שלי נפלו, התחננתי שייתנו לי לכסות את הגוף שלי כי השמלה נקרעה.

סונדוס סאלח: הותירו בי צלקות נפשיות".

סונדוס סאלח: במילים אלו מספרת היום נועה ברק על הרגע במהלך ההפגנה בבלפור בירושלים הקרה כשהותקפה מינית בידי שוטרים.

סונדוס סאלח: התיעוד של העיתונאי ישראל ותיעודים נוספים הופצו ברשתות אתמול.

סונדוס סאלח: במשך דקות ארוכות, לפי העדויות, הם הפשיטו אותה מבגדיה, קרעו את שמלתה, ולמרות התנגדותה ותיעוד של מפגינות ומפגינים נוספים המשיכו ללא הפסקה.

סונדוס סאלח: אז גררו אותה על הרצפה כשהיא בתחתונים.

סונדוס סאלח: האירוע מצטרף לשורה ארוכה מדי של עדויות רבות של נשים על תקיפות ופגיעות מיניות שעברו בידי שוטרים, ובפרט מפגינות, שמעידות שהן נפגעו בעבר ומאז לא מגיעות להפגנות – כנראה זו עוד דרך לפזר הפגנות – או מגיעות עם חששות וטראומות כבדות; תקיפות מיניות אלימות ופוגעות, מהירות, שקשה לתעד ולזהות מי מהשוטרים פגע ואיך הסיטואציה הזו טופלה.

סונדוס סאלח: את הנושא העליתי גם בדיון בוועדת הפנים ב-15 בספטמבר על נוהלי עבודת המשטרה בהפגנות והפגיעה בזכות להפגנה ומחאה.

סונדוס סאלח: אחרי השימוש הפסול במכת"זיות, במעצרי שווא המוניים, באלימות יתר ותביעות הפחדה והשתקה, הגיע הזמן להציף את התופעה, להבין את ההיקפים וההשלכות שלה, לפקח ולעצור את השוטרים משימוש בתקיפה מינית לשליטה וביסוס של מה שהם קוראים לו "הסדר הציבורי", תוך הטלת פגיעה פיזית, נפשית ומינית בנשים וגברים.

סונדוס סאלח: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת איימן עודה.

איימן עודה: כבוד היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת וחברות הכנסת.

איימן עודה: רביע כנאענה, רוצח גרושתו ופאא עבאהרה מלפני שלושה שבועות, עדיין לא נתפס.

איימן עודה: הוא לא כספומט, הוא אזרח ערבי.

איימן עודה: כשרוצים לתפוס בחור שירה על כספומט, אז המשטרה לא מדברת על תחנות משטרה ולא על גיוס ערבים ולא על הרחבה משמעותית בשירות הלאומי-אזרחי; לא שואלת כלום.

איימן עודה: הרי זה כסף.

איימן עודה: האם יש דבר יותר חשוב מהכסף?

איימן עודה: אז המשטרה כן מצליחה.

איימן עודה: אני מאמין בכל רמ"ח איבריי, כמו שכל אזרח ערבי מאמין במדינה, שאם המשטרה רוצה לתפוס בן אדם, היא כן יכולה לעשות את זה.

איימן עודה: אבל כשהנרצח הוא ערבי, או ערבייה כמו ופאא עבאהרה – והוא לא כספומט – אז פתאום המשטרה לא מצליחה, כמו שהיא לא מצליחה עם 70% ממקרי הרצח בקרב האזרחים הערבים.

איימן עודה: אני פונה לממשלה, לשרים, אני פונה למצפון של כל בן אדם שיכול לעזור: רביע כנאענה חייב להיתפס, ושיינמק מאחורי סורג ובריח.

איימן עודה: הצדק חייב להתממש, לא רק בגלל ופאא עבאהרה אלא בגלל כל בן אדם בהיותו בן אדם.

איימן עודה: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת סמוטריץ', בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': גברתי היושבת בראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, הייתי אתמול בסיור, לא ראשון, לא שני ולא שלישי, בשכונות בדרום תל אביב – שכונות שהולכות ונכבשות על ידי מסתננים ומהגרי עבודה ומתרוקנות מתושביהן היהודים, מסוחריהן, מבעלי הנכסים, מהמוכרים בחנויות; שכונות שמתמלאות בפשע, באלימות, בפחד ברחובות.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי, זה לא סיור ראשון ולא השני ולא השלישי, אבל, חברת הכנסת חיימוביץ', גברתי יושבת-ראש ועדת הפנים, הקורונה היא קו פרשת מים בהקשר הזה.

בצלאל סמוטריץ': הקורונה יכולה להיות הזדמנות יוצאת מן הכלל לקדם בצורה דרמטית את ההוצאה של אותם מסתננים מכאן ואת השבתם לביתם, למדינות המוצא או למדינות שלישיות, מכיוון שלחלקם הגדול אין עכשיו עבודה – הם הרי באו לכאן כדי לעבוד, כדי לשפר חיים, כדי להעביר כסף אחורה למשפחות שלהם – וחלקם הגדול מסתובבים עכשיו חסרי מעש, חסרי תעסוקה ופרנסה.

בצלאל סמוטריץ': האמת היא שרבים מהם רוצים לצאת, כי כשאין עבודה ואין אוכל ואין מה לעשות, אז רוצים לצאת.

בצלאל סמוטריץ': הם באו לכאן וחשבו שתהיה להם כאן מציאות טובה יותר, והקורונה מקשה על כולם.

בצלאל סמוטריץ': לו הייתה היערכות ממשלתית מתאימה שעוזרת להם, שמציעה להם, שמסדרת להם כרטיסי טיסה, שפונה אליהם, שמעודדת אותם, שנותנת להם את התמריצים ואת המענקים כדי לצאת, יכולנו להוציא מכאן הרבה – אגב, כן, מרצון.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להאמין שגם את – אנחנו יכולים להתווכח על הצורך להוציא אותם בכוח, אני לא מתבייש בעמדתי, אבל אני מניח שגם את תשמחי אם הם ירצו לצאת מכאן ברצון, כי אין להם מה לחפש כאן וכי יש להם כנראה מה לחפש במקומות אחרים.

בצלאל סמוטריץ': אין טיסות.

בצלאל סמוטריץ': אין.

בצלאל סמוטריץ': אין שום מערכת ממשלתית שהולכת לשם עכשיו, מחפשת את אלה שאין להם מה לעשות – וראיתי אותם בעיניים – ועוזרת להם לצאת.

בצלאל סמוטריץ': אבל הקורונה יכולה גם לייצר אסון גדול, מכיוון שאם אנחנו ניכנע לקמפיין הציני והשקרי של ארגוני השמאל, שמבקש עכשיו לתת להם עוד מענקים ועוד סיוע ולקבע את הנוכחות שלהם כאן, אז במקום לנצל הזדמנות, הקורונה תיהפך לבכייה לדורות בהקשר הזה.

בצלאל סמוטריץ': אז היום בג"ץ פסק שצריך להמשיך את ההסדר, לפחות במסגרת צו ביניים, של הביטוח הרפואי לילדים שלהם, וביטוח לאומי כבר הודה בשבוע שעבר או לפני שבועיים שהוא נותן להם מענקי לידה וקצבאות ילדים – אגב, בניגוד לחוק; כל מיני פרשנויות מפולפלות.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא רוצים לעודד אותם להישאר כאן.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו רוצים מדינה יהודית עם רוב יהודי.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא רוצים פצצות זמן חברתיות, לאומיות, כלכליות, וזה מה שיש היום באותן שכונות חלשות – אגב, כבר מזמן לא רק בדרום תל אביב.

בצלאל סמוטריץ': אז אנחנו נמשיך להתעסק עכשיו בכיסאות המוזיקליים, להעביר לשר הדיגיטל – אני לא יודע מה זה שר הדיגיטל, מאיפה במדינה נורמלית צריך שיהיה שר דיגיטל, אבל בסדר, הייתם צריכים עוד כיסא.

בצלאל סמוטריץ': אז עכשיו נעביר לשר הדיגיטל את הסמכויות על הזה ועל ההוא, ולפני רגע הסמכנו את השרה הזאת לשר ההוא – אני מסיים – במקום לטפל בדברים החשובים.

בצלאל סמוטריץ': כפי שאמרתי, משבר הקורונה יכול היה להיות הזדמנות יוצאת מן הכלל.

בצלאל סמוטריץ': אם רק הייתה כאן קצת אחריות, קצת חשיבה וקצת רצינות בעבודה, יכולנו אלפים רבים להוציא ולהשיב לביתם, והלוואי שהממשלה תתעורר.

בצלאל סמוטריץ': מוטב מאוחר מלעולם לא.

אורנה ברביבאי: תודה, חבר הכנסת סמוטריץ'.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, היום התפרסם המקרה שבו משפחה מכרמיאל פנתה לבית המשפט נגד עיריית כרמיאל כדי לחייב את העירייה לממן נסיעות של תלמידים ערבים שמתגוררים – המשפחה מתגוררת, משפחת בכרי – 15 שנים בכרמיאל.

אחמד טיבי: בכרמיאל יש כ-500 תלמידים ערבים.

אחמד טיבי: בגלל שאין בית ספר ערבי, הם לומדים מחוץ לכרמיאל, ביישובים ערביים.

אחמד טיבי: אז הם פנו לבית משפט השלום בקריות, והרשם – נדמה לי יריב או יניב לוזון שמו – פסק שלפי חוק הלאום כרמיאל היא יישוב יהודי, הגירה יהודית, ולכן דינה של הפנייה, של העתירה, להידחות על הסף.

אחמד טיבי: מה ביקשו המשפחות הערביות, שהן של אזרחי מדינת ישראל?

אחמד טיבי: בית ספר, ביקשו בית ספר.

אחמד טיבי: איזה פשע.

אחמד טיבי: איזו יוהרה לבקש בית ספר בערבית בכרמיאל, בנוף הגליל.

אחמד טיבי: יש בתי ספר בלוד, ברמלה; יש בתי ספר ערביים ששייכים למשרד החינוך, משרד החינוך של מדינת ישראל, גם בחיפה.

אחמד טיבי: ומה קרה?

אחמד טיבי: לא קרה כלום.

אחמד טיבי: זה לא מזיק לאף אחד, לא מאיים על אף אחד.

אחמד טיבי: בתי ספר שאמורים להיות שייכים – ת"פ של משרד החינוך של מדינת ישראל.

אחמד טיבי: ראה זה פלא, אמרו: אם אין בית ספר – נלמד בחוץ, אבל תנו לנו החזרי נסיעות, דווקא בתקופה הזאת של הקורונה.

אחמד טיבי: הפסיקה המבישה של הרשם היא אות קין גם על מצחו שלו וגם על מצחו של מי שדחף לקבל ולאשרר את חוק הלאום, שאמרו בהתחלה שזה דקלרטיבי – לא, מתברר שהוא מקור סמכות של פסיקות.

אחמד טיבי: לכן, תזכרו את הפסיקה הזאת בעוד שנים רבות.

אחמד טיבי: תזכרו אותה.

אחמד טיבי: היא אות קין על מצחה של מערכת המשפט וכל אלה שהצביעו בעד חוק הלאום.

אורנה ברביבאי: תודה, חבר הכנסת טיבי.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת עידן רול – איננו; חבר הכנסת יאיר גולן – איננו.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

סמי אבו שחאדה: מוותר.

אורנה ברביבאי: מוותר.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת אלכס קושניר – איננו.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

מיקי לוי: חברי כנסת, אדוני השר, תופעה של פיטורי עובדים בחסות הקורונה – עבדו שנים ופוטרו בניגוד לחוק.

מיקי לוי: חברות שולחות עובדים מבוגרים הביתה בחסות הקורונה.

מיקי לוי: אולג, בן 60, פוטר מרשת א.ל.מ.

מיקי לוי: אולג, בן 60, פוטר מרשת א.ל.מ בגלל קיצוצים, אלא שמייד הועסקו שני עובדים צעירים במקומו.

מיקי לוי: סיפורו של אולג הוא דוגמה לתופעה מדאיגה בחברה הישראלית.

מיקי לוי: הקורונה הפכה לתירוץ של קסם שמאפשר למעסיקים לפטר עובדים מבוגרים ללא הסברים.

מיקי לוי: לאחרונה עצר בית הדין לעבודה כמה מקרים שבהם פוטרו עובדים מבוגרים בניגוד לחוק.

מיקי לוי: מיהם העובדים שמפוטרים?

מיקי לוי: בדרך כלל אלה העובדים המוחלשים במשק.

מיקי לוי: מדוע הם מפוטרים?

מיקי לוי: ככה, כי אפשר, כי הם חלשים, והם לא ייגשו לבית הדין לעבודה, כי אין להם את האמצעים, אין להם את העוצמות לתבוע ואין להם את היכולת.

מיקי לוי: זוהי תופעה מדאיגה מאוד, תופעה בזויה של ניצול עובדים מוחלשים במשק העבודה הישראלי.

מיקי לוי: אני קורא לשר המשפטים ולשר העבודה והרווחה לתת את דעתם ולפעול נגד אותם מעסיקים.

מיקי לוי: כל הפיטורים הם בניגוד לחוק.

מיקי לוי: יש לעשות מעשה – להוציא התראות, להוציא הודעות לציבור, לבצע הסברה לציבור העובדים.

מיקי לוי: אני קורא לאוניברסיטאות שבהן יש פקולטות למשפטים ובדרך כלל הן מחזיקות סיוע משפטי לנצרכים ללא כל תמורה לפתוח את שעריהן, לפרסם כי הן נותנות סיוע משפטי לאותם עובדים מוחלשים במשק, למי שפוטר שלא כדין ממקום עבודתו והמעסיק, המעביד, ניצל את הכוח שלו בחסות הקורונה.

מיקי לוי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חבר הכנסת מיקי לוי.

ג'אבר עסאקלה: מיקי, אין לך מה להגיד על פסקות בית המשפט הקשות בעניין – – –

מיקי לוי: יש הרבה.

מיקי לוי: לא שמעת, כנראה.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת מיקי לוי סיים את דבריו.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה.

מיקי לוי: תגיד, לכם אין מה להגיד על הדברים שאני רוצה?

מיקי לוי: כמה פעמים ברחתם מהצבעות, תגיד לי?

קריאות: אוה.

מיקי לוי: אה, אתם רוצים עכשיו?

מיקי לוי: תאמינו לי – – –

ג'אבר עסאקלה: אתם צריכים להגיד משהו.

ג'אבר עסאקלה: אתם לא אומרים.

מיקי לוי: אנחנו הצבענו נגד החוק הנורא הזה, ואתה יודע שאנחנו ניסינו גם לתקן אותו עם שתי מילים – להוסיף שתי מילים, זהו.

מיקי לוי: אתה יודע בדיוק.

סמי אבו שחאדה: צריך לבטל אותו, לא לתקן אותו, אדוני.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת זנדברג, בבקשה.

מיקי לוי: – – –

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת לוי, בבקשה, תן לתמר זנדברג לדבר.

מיקי לוי: – – – שוויונית, ואם תרצה, דמוקרטית.

מיקי לוי: זהו.

מיקי לוי: כל – – –

אורנה ברביבאי: מיקי, היא רוצה להתחיל.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

מיקי לוי: אני מתנצל, גברתי.

תמר זנדברג: זה בסדר.

תמר זנדברג: תודה, גברתי היושבת-ראש.

תמר זנדברג: אני רוצה רגע לחרוג ממנהגי עד כה וממנהג רוב הדוברים פה ולהתייחס לנושא הדיון.

תמר זנדברג: לדעתי, זה קצת עבר פה מתחת לרדאר.

אורנה ברביבאי: נשכח, נשכח.

אורנה ברביבאי: כן.

תמר זנדברג: לא, אבל תראו על מה אנחנו מצביעים.

תמר זנדברג: יש פה העברת סמכויות בנושא רגיש, בנושא תקשורת, מראש ממשלה שבעוד שבועיים, חודש, אמור להתחיל משפט שחיתות שלו שנוגע לתקשורת, ואסור לו לגעת בדברים האלה, והעברת הסמכויות מתבצעת – אנחנו עומדים עכשיו להצביע – לא לשר התקשורת, שזה תחום עיסוקו, אלא לשר אחר.

תמר זנדברג: איזה שר?

תמר זנדברג: דודי אמסלם.

תמר זנדברג: תשאלו: איזה שר הוא?

תמר זנדברג: אני לא יודעת.

תמר זנדברג: שר הדיגיטל; השר המקשר עם הכנסת – שר השקר כלשהו, שבא לפה כל שבוע לנאומי הסתה החוזרים ונשנים אחד אחרי השני בשירות נתניהו והשחיתות שלו.

תמר זנדברג: הוא תוקף את המפגינים נגד נתניהו, הוא משפיל ומכפיש במילות הסתה קשות מאוד את המחאה נגד השחיתות של ראש הממשלה, ועוד כמה דקות הוא הולך לקבל כאן את הסמכויות שנלקחו מראש הממשלה בגלל ניגוד העניינים ובגלל משפט השחיתות שבגללם ההפגנות.

תמר זנדברג: תגידו, זה עולם הפוך?

תמר זנדברג: השתגענו?

תמר זנדברג: וזה כבר עובר בשקט.

תמר זנדברג: הכול הולך.

תמר זנדברג: רק בגלל זה לממשלה הזאת אסור לכהן עוד יום אחד.

תמר זנדברג: תגידו, איפה אנחנו נמצאים?

תמר זנדברג: יש כאן איזה ליקוי מאורות יוצא דופן.

תמר זנדברג: וסליחה, אני הבטחתי לעצמי כבר כמה פעמים שאני לא אעלה ואגיד: כחול לבן, כחול לבן, כחול לבן, כאילו זה הכול עליהם, אבל באמת, כחול לבן, מה קורה?

תמר זנדברג: איפה אתם?

תמר זנדברג: אתם בצוללות?

תמר זנדברג: אתם בחוקי השוויון?

תמר זנדברג: כן?

תמר זנדברג: לא? אתם במאחזים הבלתי-חוקיים?

תמר זנדברג: מה קורה?

תמר זנדברג: ולכן, חברות וחברים, באמת, אני חושבת שהנושא הזה, לא מספיק דובר בו והוא לא מספיק הרעיד פה את אמות הסיפים.

תמר זנדברג: מישהו יכול לדעת ומישהו יכול להיות בטוח שהשר דודי אמסלם יקבל החלטות בנושא בזק, בנושאים שנוגעים למשפט עם אישום של שוחד, באופן עצמאי?

תמר זנדברג: הוא יחשוב לעצמו ויגיד: מה טובת אזרחי המדינה בתחומים האלה?

תמר זנדברג: זה באמת – אני חושבת שעצם העברת הסמכויות הזאת צריכה להיחקר כחלק מפרשיות השחיתות; היא איזו הסתעפות, כנראה, של כתב האישום פה.

תמר זנדברג: בוודאי ובוודאי שזה לא מענה לניגוד העניינים החמור, ובוודאי ובוודאי, לדעתי, בוודאי שכולנו היינו צריכים להסכים מראש שיש כאן ניגוד עניינים, שהעברת הסמכויות תועבר באופן אוטומטי לשר אחר, ובכלל, האמת היא שראש הממשלה שנאשם בכאלה אישומים לא אמור היה להיות ראש ממשלה כבר מזמן, אז על מה אנחנו מדברים פה בעצם?

תמר זנדברג: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת ווליד טאהא; חבר הכנסת ישראל אייכלר; חברת הכנסת מרב מיכאלי; חבר הכנסת אלי אבידר; חבר הכנסת מתן כהנא; חבר הכנסת אוסאמה סעדי; חבר הכנסת עודד פורר; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת אריאל קלנר, בבקשה.

אריאל קלנר: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, 1985 – ואני בן חמש – יונתן פולארד נתפס.

אריאל קלנר: לאחר שנתיים הוא נידון למאסר עולם.

אריאל קלנר: בינתיים חלפו השנים.

אריאל קלנר: אני היום אבא, ברוך השם.

אריאל קלנר: רוב ילדיי כבר עברו את גיל חמש, הגיל שבו אני הייתי כשפולארד נעצר.

אריאל קלנר: לפני כ-20 שנה נחשפתי לסיפור, ואף השתתפתי בכמה פעילויות למענו.

אריאל קלנר: לפני חמש שנים, לאחר שנות המתנה וכיסופים, זכה פולארד להשתחרר מכבלי המאסר.

אריאל קלנר: בימים אלו התבשרנו סוף-סוף על שחרורו המוחלט של יונתן.

אריאל קלנר: יונתן חוזר הביתה.

אריאל קלנר: בימים ההם יונתן פולארד לא עמד מנגד.

אריאל קלנר: הוא לא חשב על עצמו.

אריאל קלנר: מול עיניו עמדה מדינת ישראל, עמדה אחריותו האישית והלאומית.

אריאל קלנר: הוא בחר בזהות היהודית שלו.

אריאל קלנר: על פני חירותו האישית הוא בחר באחווה, בעם ישראל.

אריאל קלנר: לימים הסביר פולארד את מעשיו.

אריאל קלנר: גברתי, מצמרר לקרוא את הקטע המלא.

אריאל קלנר: כך אומר פולארד: "מעדיף אני להעלות רקב בכלא מאשר לשבת חס וחלילה שבעה על מאות אלפי ישראלים שעלולים היו למות בגלל פחדנותי".

אריאל קלנר: והוא אכן נרקב בכלא 35 שנה.

אריאל קלנר: אני שומע היום שיש כאלה – אני מכנה אותם רקובים מוסרית – המנסים לגמד את מעשיו.

אריאל קלנר: יש כאלה שמנסים לפסול את פעולותיו, ובהם כאלה שלצערי הגיעו לתפקידים בכירים ביותר, מה שמוכיח שגם אדם קטן ושפל יכול להגיע לתפקיד בכיר.

אריאל קלנר: אני בז לכל אותם שפלים.

אריאל קלנר: לא תצליחו.

אריאל קלנר: עם ישראל מוקיר ויוקיר את פולארד הרבה אחרי שכל אותם גמדים ייעלמו מן העולם.

אריאל קלנר: לאורך ההיסטוריה יהודים הקריבו למען זהותם הלאומית והדתית למען עם ישראל, למען מדינת ישראל, למעננו.

אריאל קלנר: כאן, על דוכן הכנסת, אני רוצה לומר לפולארד במילות השיר המוכר: "אנחנו מחכים לך יותר מדי שנים".

אריאל קלנר: בין כל המוני בית ישראל שיחכו לך כשתגיע הביתה, יש גם אחד שהיום הוא חבר כנסת בן 40, והיה פעם ילד בן חמש כשנכלאת.

אריאל קלנר: בוא הביתה.

אריאל קלנר: תודה לכם.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לחבר הכנסת אריאל קלנר.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: דוד המלך אומר בתהילים: "והמלך ישמח באלוקים, יתהלל כל הנשבע בו כי יסכר פי דוברי שקר".

יצחק פינדרוס: היה פה היום מעשה נבזי ושקרי כאן בכנסת.

יצחק פינדרוס: לא הייתי מטריח את עצמי לעלות כאן בשעה כזאת, להטריח אתכם ולומר את זה, אבל כמו שאמר דוד המלך בתהילים, "יסכר פי דוברי שקר".

יצחק פינדרוס: יש כאן אדם ששנתיים ימים עסוק בלהפיץ שנאה ואיבה בעם הזה.

יצחק פינדרוס: זה דבר שנעבור את הפוליטיקה, נעבור ממשלות – הדבר הזה יישאר.

יצחק פינדרוס: לכן חובה לעמוד כאן – לא רק עליי, על כולם – ולהשתיק את השקר הזה.

יצחק פינדרוס: היה דיון באיזו ועדה: מי שרצח לא יכול לקבל חסות על ילדיו, מי שרצח את בת זוגו – דבר הכי הגיוני, נורמלי; חוק שעבר כאן ביום רביעי, הגיע היום לוועדת הכנסת לדיון באיזו ועדה.

יצחק פינדרוס: עומד איווט ליברמן, מה שהוא עושה כבר שנה וחצי בגלל שנתניהו עשה לו משהו – אני כבר לא זוכר מה, שלח לו חוקרים, אני כבר לא זוכר מה היה הסיפור, למה הוא כועס על נתניהו – ומסביר שיהדות התורה וש"ס מנסים להגן על רוצחים ולכן יהדות התורה וש"ס רוצים את החוק בוועדה של יהדות התורה בשביל לקבור את החוק.

יצחק פינדרוס: "יסכר פי דוברי שקר".

יצחק פינדרוס: אין בעשרת הדיברות "לא תרצח"?

יצחק פינדרוס: לא נכתב בחוקי מדינת ישראל, נכתב הרבה לפני בריאת העולם.

יצחק פינדרוס: הנושא הזה שרוצח לא יכול לקחת אחריות על ילדיו נכתב הרבה לפני חוקי מדינת ישראל.

יצחק פינדרוס: לבוא ולהציג את זה שיש לחרדים עניין להגן על רוצחים ולהסית את ארגוני הנשים לבוא נגד יהדות התורה וש"ס, על זה נאמר "יסכר פי דוברי שקר".

יצחק פינדרוס: וכפי שאמר דוד המלך בתחילת הפסוק: "המלך ישמח באלוקים – כל הנשבע בו", האמת תצא לאור והשקר ייסכר.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: אני עוצרת רגע את רשימת הדוברים לצורך הודעה של סגנית מזכירת הכנסת.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

אלינור ימין: תודה רבה.

אלינור ימין: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 55), התשפ"א–2020, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אלינור ימין: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה לך.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת רם בן ברק – אינו נוכח; חבר הכנסת מנסור עבאס – איננו.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, בבקשה.

אנטאנס שחאדה: כבוד היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, מספר רב של יישובים בחברה הערבית נמצאים יותר משבוע, חלקם יותר משבוע, בסגר, בגלל או כתוצאה מהתפרצות התחלואה בנגיף הקורונה.

אנטאנס שחאדה: אנחנו התרענו כבר ואמרנו שסגר לבד לא יפתור את הבעיה.

אנטאנס שחאדה: סגר שכולא בעצם את האזרחים, התושבים, באזור גיאוגרפי אחד ללא פתרונות, ללא התערבות אמיתית בתחום הכלכלה, הבריאות – הוצאת הנדבקים מחוץ ליישובים – רק יוסיף ויגדיל את התחלואה ביישובים הערביים, וזה מה שקורה.

אנטאנס שחאדה: לא פלא, לדוגמה, היישוב נצרת, העיר הערבית הגדולה ביותר, כמעט 100,000 תושבים שכבר שבוע נמצאים בסגר, והתחלואה לא יורדת.

אנטאנס שחאדה: יש כמעט 1,000 נדבקים, כל יום נוספים 1,000 נדבקים חדשים ביישובים הערביים.

אנטאנס שחאדה: אחוז הנדבקים או הבדיקות החיוביות בסך הבדיקות – כמעט 50%, אבל אחוז הבדיקות הנעשות ביישובים הערביים – רק כמעט 15% מסך כל הבדיקות.

אנטאנס שחאדה: אנחנו פנינו כבר לפני כמה חודשים לפרויקטור היוצא גמזו ושלחנו אתמול עוד מכתב לפרויקטור החדש, פרופ' אש.

אנטאנס שחאדה: דרשנו: בלי פתרון כלכלי, תמיכה בעסקים שקורסים, במובטלים, בעובדים שדורשים, רוצים לצאת לעבודה, כי אין מי שיפצה אותם, כי צעירים ערבים אינם מקבלים דמי אבטלה, כי אלה שאינם יכולים לצאת ואינם בבידוד או בחל"ת, כמו הרבה מהמורים והמורות שעובדים בנצרת אבל מתגוררים מחוץ לנצרת – מי יפצה אותם?

אנטאנס שחאדה: הרי הם לא בחל"ת, לא נדבקים ולא בבידוד.

אנטאנס שחאדה: תחת איזו הגדרה יפוצו בלי לתת כלים לרשויות המקומיות הערביות?

אנטאנס שחאדה: זה כבר גל שלישי כמעט.

אנטאנס שחאדה: אנחנו לקראת גל שלישי ועוד פעם הפרויקטור ומשרד הבריאות משתמשים באותם כלים.

אנטאנס שחאדה: ריבונו של עולם, זה לא יעזור גם הפעם.

אנטאנס שחאדה: צריך תוכנית רחבה להתמודד עם הנגיף בחברה הערבית.

אנטאנס שחאדה: העיר אום אל-פחם, כפר ריינה, עראבה, אלה יישובים שנכנסו לקו האדום, מוגדרים כאדום ונכנסו לסגר.

אנטאנס שחאדה: אילו תקציבים משרד הפנים העביר לרשויות המקומיות?

אנטאנס שחאדה: איזו תוספת כוח אדם נוספה לרשויות האלה?

אנטאנס שחאדה: כלום.

אנטאנס שחאדה: העיר נצרת, שבנויה ומבוססת על תיירות, כבר שבעה חודשים בלי תיירים.

אנטאנס שחאדה: זה אסון כלכלי, ואנחנו לקראת חגי הכריסטמס וראש השנה ועדיין ה-30 מיליון שהובטחו לפני כמה חודשים לא הועברו לנצרת.

אנטאנס שחאדה: מה ש-30 מיליון – היה צורך לפני כמה חודשים, וזה כלום; היום הסכום הוא פי עשרה לפחות כדי לעזור לעיר הזאת.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אנטאנס שחאדה: על משרדי הממשלה להתפכח עכשיו, באופן מיידי, לשתף פעולה עם ראשי הרשויות, עם הרשימה המשותפת ועם חדר החירום של ועדת המעקב ולהציע פתרון כללי.

אנטאנס שחאדה: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חבר הכנסת שחאדה.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; חבר הכנסת משה ארבל – מוותר; חברת הכנסת קארין אלהרר – אינה נוכחת.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה.

יוסף ג'בארין: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, פשוט לקרוא ולא להאמין את אותו פסק דין של רשם בכיר בבית משפט השלום בקריות, שבעצם נותן לגיטימציה להדרת התלמידים הערבים, לפגיעה בזכותם לחינוך, לפגיעה בתושבים הערבים בכרמיאל, כאשר הוא מצביע על חוק הלאום כחוק שמשפטית מאפשר את המסקנה שאליה הגיע אותו רשם.

יוסף ג'בארין: מהי המסקנה?

יוסף ג'בארין: שבעצם אין זכות לתלמידים הערבים בכרמיאל ללמוד בכרמיאל ואין להם זכות לקבל החזר נסיעות לבתי ספר מחוץ לכרמיאל.

יוסף ג'בארין: הוא כותב שהתושבים הערבים בכרמיאל מהווים היום 6%, ואומר שהזכות הזאת יכולה בעצם לפגוע – בניסוח שלו – במאזן הדמוגרפי של כרמיאל, והוא מצטט את סעיף 7 בחוק הלאום, אותו סעיף שאומר שההתיישבות היהודית היא ערך לאומי, ומסתמך על הסעיף הזה כמקור לאפליה, להדרה, לגזענות שהוא מכשיר אותה.

יוסף ג'בארין: אני אומר, לקרוא ולא להאמין, אבל אולי לא צריך להיות מופתעים שחקיקת החוק הזה, החוק הגזעני, החוק שבא לקדם עליונות יהודית על חשבון ערכי השוויון ועל חשבון מעמדם של האזרחים הערבים, של המיעוט הערבי בישראל – אנחנו הזהרנו שהחוק הזה הוא חוק מסוכן.

יוסף ג'בארין: הוא חוק שמעודד לא רק אפליה וגזענות – הוא מעודד גם שנאה, ולכן אני רואה את ההחלטה הזאת כהחלטה שמעודדת שנאה, שאומרת לתושבים הערבים בכרמיאל: זה לא המקום שלכם, אין לכם זכות לגור כאן, אין לכם זכות לחינוך.

יוסף ג'בארין: ולכן אני אומר שיש לדחות בקול ברור את המסקנה של אותו רשם בכיר.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שזה ייהפך בערכאות השיפוטיות.

יוסף ג'בארין: אני אומר לכם, אסור שחוק הלאום יישאר בספר החוקים ולו יום אחד, כי אלה התוצאות ההרסניות שאני מזהיר מהן, גם בעתיד.

יוסף ג'בארין: הגיע הזמן, אולי באמת הגיע הזמן שהמילה שוויון – העיקרון הבסיסי הזה יזכה לעיגון בספר החוקים.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה.

סעיד אלחרומי: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, זה כמה חודשים מתנהל בנגב, ובמיוחד באזור הסייג, מאבק עיקש בין התושבים המקומיים, תושבי הכפרים ח'רבת אל-וטן, אל-אטרש, ביר אל-חמאם, א-זרנוק, אל-ע'רה וביר אל-משאש, לבין הטרקטורים של הקרן קיימת.

סעיד אלחרומי: בשירות מינהל מקרקעי ישראל, הקרן קיימת פועלת שם במבצע נטיעות של אלפי דונמים ועשרות אלפי דונמים ששייכים לתושבי הכפרים האלה.

סעיד אלחרומי: והמאבק הזה כבר שישה חודשים – הם יצאו מחלק מהשטחים, והמאבק ממשיך בשאר המקומות, וישנה התעלמות מוחלטת מהניסיון להגיע להידברות ולהגיע להכרה ביישובים האלה.

סעיד אלחרומי: גרים שם עשרות אלפי אנשים, בששת הכפרים שנמצאים באזור הזה, אבל משום מה החלטה של השר הקודם, השר אורי אריאל, מתבצעת עכשיו.

סעיד אלחרומי: אני כאן אומר מעל הדוכן הזה: תושבי הכפרים האלה ותושבי הנגב בכלל לא ירשו למצב הזה להתקיים.

סעיד אלחרומי: הם לא ירשו לגזול את אדמותיהם ולגזול את עתידם ולפגוע בהתפתחות הנגב.

סעיד אלחרומי: הנגב הוא לכלל התושבים ולכלל האזרחים שגרים בו.

סעיד אלחרומי: אפשר לפתח את הנגב ואפשר לעשות שם דברים נפלאים ביחד, ולא כל אוכלוסייה לחוד.

סעיד אלחרומי: הנגב הוא של כולנו ושל האנשים שחיים בו זה מאות שנים בכפרים שלהם.

סעיד אלחרומי: אין סיכוי שתוכנית גרועה ותוכנית גזענית זו תעבור בכפרים האלה.

סעיד אלחרומי: אני אומר את זה מעל הדוכן, אמרתי את זה לפני כמה שנים, ולצערי לא הייתה אוזן קשבת.

סעיד אלחרומי: היום יש פתח של דו-שיח והידברות.

סעיד אלחרומי: אני מקווה שהשכל הישר יגבר על הרצון להשתלט על אדמות התושבים הבדואים שם.

סעיד אלחרומי: תודה, גברתי.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חבר הכנסת אלחרומי.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת ינון אזולאי נוכח?

אורנה ברביבאי: איננו.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת עוזי דיין, בבקשה.

עוזי דיין: כבוד היושבת-ראש, האלופה במיל' אורנה ברביבאי ויושבת-ראש השדולה למען חיילי המילואים, כבוד השרים, כבוד השר גבי אשכנזי, שר החוץ, רב-אלוף במילואים – אני מקפיד לומר את כל התארים בגלל שאני מדבר כאן כיושב-ראש שדולת נכי צה"ל וכמי שנפצע שלוש פעמים והיה לו המזל, ממש המזל, שלא נפגע יותר קשה.

עוזי דיין: אני מדבר אליכם, חברי הכנסת הנכבדים – – –

יובל שטייניץ: אני סמל ראשון בגולני.

יובל שטייניץ: לא ראוי אזכור?

אורנה ברביבאי: קודם כול הלוחמים.

אורנה ברביבאי: קודם כול הלוחמים.

עוזי דיין: והשר לאנרגיה, סמל, לוחם בחטיבת גולני.

אורנה ברביבאי: עוזי דיין, נשארו לך עוד שתי דקות מהנאום.

עוזי דיין: כן כן, עשיתי את הטעות הכי גדולה.

עוזי דיין: אני מדבר אליכם כיושב-ראש שדולת נכי צה"ל, ואני רוצה לומר לכם שאנחנו חייבים את מה שכולנו יודעים לקבוצה של אנשים ונשים אלה, ששייכים למועדון שהם לא ביקשו בכלל להתקבל אליו – אנחנו חייבים להם חוב מוסרי, ערכי ומעשי.

עוזי דיין: יש הסכמה לא רק שאנחנו חייבים להם, אלא שאנחנו לא ממלאים את החובה הזאת כהלכה, ויש לזה כתובת: משרד הביטחון.

עוזי דיין: יש בו שר ביטחון, יש בו אפילו שני שרים, ובמשרד הביטחון – אגף השיקום.

עוזי דיין: ידוע מה צריך לעשות, ויש חברים רבים ששותפים להסכמה הזאת שיש פה הזנחה וחסר טיפול כמו שצריך, גם ברווחה שלהם וגם בשיקום שלהם.

עוזי דיין: אני אמנה את הנקודות בקצרה – יש שמונה נקודות, כמניין נרות חנוכה: קודם כול צריך לעשות שינוי ארגוני, מבני ואישי באגף השיקום, בגלל שהגענו למצב משברי שבו לנכי צה"ל אין אמון באגף השיקום.

עוזי דיין: מבחינתם הוא לא מייצג אותם כמו שצריך, הוא לא דואג לדברים הבסיסיים, ואפילו לא הדברים שעל פי חוק, מבחינתם; צריך לשקם את המערך הרפואי – יש הרבה מאוד סיפורים אמיתיים מהחיים על מה שנכי צה"ל עוברים; צריך לכתוב בצורה מסודרת תורת שיקום עדכנית – אין היום תורת שיקום כתובה עדכנית לטיפול, לשיקום של נכי צה"ל.

אורנה ברביבאי: אתה לא תספיק את כל השמונה, אז אולי תבחר את מה שהכי חשוב ותמשיך מחר – – –

עוזי דיין: אני מבקש שייתנו לי בכל זאת להשלים.

עוזי דיין: אני אעשה את זה יותר מהר.

אורנה ברביבאי: אז תזדרז, בבקשה.

עוזי דיין: צריך להקים מערך לטיפול בהלומי קרב ופדויי שבי; צריך לבטל את מבחן ההכנסה; צריך לתקן תקנות של העסקה; צריך לעשות חקיקה חדשה לחוק בתי הלוחם – היום המדינה משתתפת רק ב-16% מהעלות, וכל השאר נופל על מס תשלום החברות של נכי צה"ל, וצריך בסופו של דבר לקבוע לזה מסגרות תקציבית.

עוזי דיין: כל הדברים האלה תקועים למרות שיש שר, ואפילו שניים, במשרד הביטחון.

עוזי דיין: אני אסיים ואומר, כיוון שמחר אנחנו מארחים – –

אורנה ברביבאי: נכון.

עוזי דיין: – – את פצועי מערכת הביטחון, מערכות ישראל, ואת פצועי פעולות האיבה, אז אנחנו צריכים – ואני אומר את זה היום בשביל לא לקלקל את האווירה של מחר – להבטיח שהטיפול בהם לא יסבול מחילוק דעות מפלגתי, לא יסבול מסדר עדיפויות שגוי ואפילו לא מוויכוח על מקורות תקציב, גם לא בזמן הקורונה.

אורנה ברביבאי: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה.

עוזי דיין: אסיים ואומר: דעו לכם שבבית הזה, למרות המצב, יש פה מאסה קריטית וקבוצה גדולה של חברי כנסת שמחויבים לכם, חייבים לכם, ולא נפקיר אתכם.

עוזי דיין: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת עוזי דיין, בגלל חשיבות הנושא לא עצרתי אותך, אבל אתה דיברת כפול מהזמן, וזה לא הוגן כלפי החברים האחרים.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת מרב מיכאלי, בבקשה.

מרב מיכאלי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

מרב מיכאלי: חבריי וחברותיי חברות הכנסת, אנחנו מתבקשות ומתבקשים להצביע עכשיו על העברת סמכויות שאומרת בעצם שראש ממשלת ישראל לא רשאי, לא רשאי לאשר מכירה של שירות חיוני.

מרב מיכאלי: שירות חיוני לאזרחיות ואזרחי ישראל – ראש הממשלה שלנו לא רשאי יהיה לקבל החלטה לגביו, זאת אומרת אנחנו, אזרחיות ואזרחי ישראל, לא יכולות ויכולים לסמוך על ראש הממשלה נתניהו שהוא יקבל החלטה עניינית, אמיתית, לטובת אזרחיות ואזרחי ישראל, לטובת המדינה, לטובת הביטחון של המדינה, לגבי איזשהו שירות חיוני.

מרב מיכאלי: עכשיו אני רוצה להגיד לכם, אנחנו יודעות ויודעים שזה נכון.

מרב מיכאלי: ואיך אנחנו יודעים את זה?

מרב מיכאלי: כי רק ממש לפני – כמה זמן זה היה?

מרב מיכאלי: חודש?

מרב מיכאלי: מר נתניהו אישר לאמריקאים מאחורי הגב של מערכת הביטחון שלנו למכור מטוסי F-35.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת מרגי, בבקשה.

שלמה קרעי: ראש הממשלה הביא שלושה הסכמי שלום שאתם בשמאל לא חלמתם עליהם.

מרב מיכאלי: ראש הממשלה אישר מאחורי הגב של מערכת הביטחון.

מרב מיכאלי: עכשיו, אם אין עם זה בעיה, אז מה הבעיה?

מרב מיכאלי: שתף את מערכת הביטחון בשיקולים.

מרב מיכאלי: מי אם לא מערכת הביטחון, השב"כ, הצבא, המוסד, המל"ל, משרד הביטחון – אם אין עם זה בעיה, שתף אותם, אדרבה ואדרבה.

מרב מיכאלי: אני הצבעתי בעד הסכם השלום הזה.

מרב מיכאלי: אני הצבעתי גם בעד הסכם השלום השני, שלא יהיה ספק.

מרב מיכאלי: אבל אנחנו לא יכולות ולא יכולים לסמוך על ראש הממשלה הזה בדברים הכי חיוניים לביטחונה של מדינת ישראל, לקיומה של מדינת ישראל, ואם לא אכפת לכן ולכם – גם לקיומו של כל אזרח ואזרחית.

מרב מיכאלי: אנחנו לא יכולות ויכולים לסמוך עליו בשירותים החיוניים של פרנסה, של בריאות, של – ישבנו היום בוועדת הקורונה – פעילות גופנית, בשביל לשמור על הבריאות; לא רק קורונה זה בריאות.

מרב מיכאלי: אנחנו לא יכולות ויכולים לסמוך על ראש הממשלה הזה בשום שירות חיוני, מה שהופך את ראש הממשלה הזה ללא חיוני בעליל.

מרב מיכאלי: אם אנחנו לא יכולות ויכולים לסמוך עליו בעניינים חיוניים, הוא פשוט לא חיוני לנו.

מרב מיכאלי: מה שחיוני לנו הוא להחליף אותו בהקדם, משום שראש ממשלה שלא מסוגל ואי-אפשר לסמוך עליו בעניינים החיוניים ביותר לאזרחיות ואזרחי ישראל פשוט איננו חיוני לנו.

שלמה קרעי: רוב אזרחי ישראל חושבים שהעבודה לא חיונית, כנראה, עם שלושה מנדטים שקיבלתם.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חברת הכנסת מיכאלי.

אורנה ברביבאי: לחבר הכנסת איתן גינזבורג יש כמה הודעות, ואחר כך יסכם את הדיון השר שטייניץ.

אורנה ברביבאי: גינזבורג כאן?

אורנה ברביבאי: בבקשה.

אורנה ברביבאי: על הודעת הממשלה אפשר יהיה להצביע מכאן.

אורנה ברביבאי: על החקיקה בהמשך – תצטרכו לעלות למעלה.

קריאה: אפשר להצביע – – –

אורנה ברביבאי: על הודעת הממשלה אפשר יהיה להצביע מכאן.

אורנה ברביבאי: על החקיקה – רק מהמקומות, בהמשך.

אורנה ברביבאי: בסדר?

): כנסת נכבדה, ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום כי הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי תדון בהצעות החוק הבאות לשם הכנתן לקריאה ראשונה: הצעת חוק הכשרות המשפטית ואפוטרופסות (תיקון) (שלילת אפוטרופסות הטבעית עבור נאשמים המורשעים בעבירות אלימות במשפחה), התשפ"א–2020, שמספרה 2429, של חבר הכנסת עודד פורר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הכשרות המשפטית ואפוטרופסות (תיקון) (שלילת אפוטרופסות מהורה שהורשע ברצח הורה נוסף של הקטין או של הקטין), התשפ"א–2020, שמספרה 2333, של חבר הכנסת גדעון סער; הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון) (התחייבות לקבלת טיפול), התש"ף–2020, שמספרה 1058, של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן וקבוצת חברי הכנסת.

): כמו כן קבעה ועדת הכנסת כי ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בהצעה לסדר-היום של חבר הכנסת עמית הלוי בנושא: ניגודי עניינים של בכירים בשירות המדינה.

יצחק פינדרוס: – – – ניגוד עניינים.

): אני בטוח, חבר הכנסת פינדרוס, שאתה תהיה פעיל מאוד באותה ישיבה בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

יצחק פינדרוס: לא, אני מתכוון להגיע.

): בנוסף, גברתי – –

יצחק פינדרוס: – – –

): – – אני מתכבד להציג בפניכם את הרכב הוועדה המשותפת ליישומים ביומטריים לפי חוק הכללת אמצעי זיהוי ביומטריים ולנתוני זיהוי ביומטריים במסמכי זיהוי ובמאגר המידע, התש"ע–2009.

): החוק קובע, למעשה, כי הוועדה המשותפת תפעל בעניינים הנוגעים לפעילות רשויות הביטחון ולהבטחת מידע וישיבותיה יהיו חסויות.

): ועדה זו תפעל נוסף לוועדת הכנסת המשותפת שמורכבת מחברים מוועדות החוקה, חוק ומשפט, הפנים והמדע ושההרכב שלה כבר קבוע מזה זמן.

): סעיף 32(א) לחוק קובע כי הוועדה המשותפת תהיה בהרכב הזה: יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, והוא יהיה היושב-ראש, יושב-ראש ועדת הכנסת המשותפת, שני חברי כנסת החברים בוועדת החוקה, חוק ומשפט, אחד מסיעות הקואליציה ואחד מסיעות האופוזיציה, וכן חברי כנסת מוועדת המשנה למודיעין ולשירותים חשאיים של ועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

): בהתאם, קבעה ועדת הכנסת היום רק את זהות חברי ועדת החוקה, חוק ומשפט שיהיו חברים בוועדה המשותפת, כדלקמן: מהקואליציה – חברת הכנסת עינב קאבלה, ומהאופוזיציה – חבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

): לפיכך, זהו הרכב הוועדה המשותפת ליישומים ביומטריים נכון להיום, וככל שיחולו שינויים בזהות החברים שקביעתם לא נדרשת על ידי ועדת הכנסת, ישתנה ההרכב בהתאם: היושב-ראש יהיה חבר הכנסת צבי האוזר, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת יעקב אשר, יושב-ראש ועדת הכנסת המשותפת, מטעם ועדת החוקה: חברי הכנסת עינב קאבלה ויואב סגלוביץ', וחברי ועדת המשנה למודיעין ולשירותים חשאיים, שהם חברי הכנסת אבי דיכטר, משה בוגי יעלון, אביגדור ליברמן וגדעון סער.

): עוד אני מתכבד להציג את הרכב הוועדה המשותפת לפי חוק האזנות סתר, התשל"ט–1979.

): סעיף 4(ה) לחוק, שעוסק בהאזנות סתר למטרת ביטחון המדינה, קובע כך: שר, שהוא למעשה או ראש הממשלה או שר הביטחון, ידווח מדי שנה לוועדת משותפת ושל ועדת החוקה, חוק ומשפט ושל ועדת החוץ והביטחון של הכנסת – שזוהי הוועדה המשותפת – על מספר ההיתרים שניתנו לפי פרק זה.

): הוועדה המשותפת תדון בנושאים אלו בדלתיים סגורות.

): ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום כי הוועדה המשותפת תהיה בת שישה חברים, שלושה מכל ועדה, לפי ההרכב הזה: מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט יכהנו חבר הכנסת יעקב אשר, שישמש יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת איתן גינזבורג וחברת הכנסת איילת שקד; מטעם ועדת החוץ והביטחון יכהנו חברי הכנסת צבי האוזר, מיקי מכלוף זוהר ומשה בוגי יעלון.

): דבר אחרון, ברצוני להודיע, גברתי – אני מתכבד להודיע על חילופי אישים בוועדה המשותפת של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות וועדת החוץ והביטחון לאישור חקיקת משנה לפי חוק שירות לאומי-אזרחי, התשע"ד–2014: מטעם ועדת החוץ והביטחון, במקום חבר הכנסת נפתלי בנט תכהן חברת הכנסת אורנה ברביבאי, ומטעם ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, במקום חבר הכנסת עידן רול יכהן חבר הכנסת אופיר סופר.

): בכך תמו הודעותיי.

): תודה רבה לך, גברתי.

): תודה רבה לחברי הכנסת.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: יסכם את הדיון – – –

קריאה: הצבעה.

אורנה ברביבאי: הצבעה?

אורנה ברביבאי: אין סיכום דיון?

אורנה ברביבאי: בבקשה, אני מאפשרת הצבעה מכאן.

אורנה ברביבאי: בחוק הבא זה יהיה רק מהמקומות.

אורנה ברביבאי: אנחנו מצביעים על אישור הודעת הממשלה.

אורנה ברביבאי: הצבעה.

אורנה ברביבאי: הצבעה מס' 5 בעד הודעת הממשלה – 20 נגד – 4 נמנעים – 1 הודעת הממשלה על העברת סמכויות מראש הממשלה לשר הדיגיטל הלאומי נתקבלה.

אורנה ברביבאי: תכף אנחנו ניקח הצבעות מכאן.

אורנה ברביבאי: בעד – 20, נגד – ארבעה, נמנע – אחד.

אורנה ברביבאי: אני אתחיל לאסוף מכאן: איימן עודה – נגד; מאי גולן – בעד.

אורנה ברביבאי: מי לא הצביע עוד מכאן?

אורנה ברביבאי: אלחרומי?

אורנה ברביבאי: לא היית במליאה, ידידי.

אורנה ברביבאי: לא היית במליאה בזמן ההצבעה.

אורנה ברביבאי: את איימן ראיתי כאן.

אורנה ברביבאי: סעיד לא היה, איימן היה.

אורנה ברביבאי: כן, עוד מישהו?

אורנה ברביבאי: אתה היית כאן?

אנטאנס שחאדה: אני הייתי כאן, יצאתי.

אורנה ברביבאי: לא, לא.

אורנה ברביבאי: מי שנכח במליאה.

אורנה ברביבאי: אל תיצרו כללים חדשים.

אורנה ברביבאי: אוקיי, אם כך, הייתה לנו תוספת של אחד נגד, ובסך הכול בעד – 21, נגד – חמישה, אחד נמנע.

אורנה ברביבאי: הודעת הממשלה אושרה.

אורנה ברביבאי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1373).

אורנה ברביבאי: ]

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים מכאן להצעת חוק שירותי תעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה או שינוי בתנאיה) (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקון) (תיקון מס' 2) (הוראת שעה – קיצור המועד להשבת התמורה), התשפ"א–2020, לקריאה ראשונה.

אורנה ברביבאי: יציג את החוק שר האנרגיה יובל שטייניץ, בבקשה.

יובל שטייניץ: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, התבקשתי על ידי חברתי השרה מירי רגב, שרת התחבורה, להציג את החוק במקומה, אז אני מקריא מן הכתב.

יובל שטייניץ: חוק שירותי התעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה או שינוי בתנאיה), שנחקק בשנת התשע"ב, 2012, חייב חברות תעופה להעניק לנוסעיהן הטבות מסוימות בשל איחור בטיסה או ביטולה: שירותי סיוע בפועל, כגון מזון ושתייה, שירותי תקשורת, הלנה והסעה במקרה של איחור בטיסה מעל לשעתיים, השבת תמורה או כרטיס טיסה חלופי במקרה של איחור או הקדמה במועד המראת הטיסה מעל חמש שעות, וכן פיצוי כספי במקרה של ביטול טיסה או איחור או הקדמה במועד המראתה מעל שמונה שעות.

יובל שטייניץ: מגפת הקורונה העולמית והשפעותיה הקשות על ענף התעופה האזרחי הבין-לאומי, ובפרט היקף עצום של ביטולי כרטיסי טיסה וירידה חדה בהיקף הביקוש העתידי לטיסות, לצד הטלת הגבלות מצד מדינות העולם על כניסה לשטחיהן של בני אדם שאינם אזרחים של אותה מדינה, הקשו מאוד על חברות התעופה לבצע את לוח הטיסות המתוכנן, וכן הקשו על תכנון לוח טיסות עתידי שניתן להתחייב לעמוד בו בחריגה של מספר מועט של שעות.

יובל שטייניץ: מצב דברים זה הוביל את הממשלה להתאים את ההטבות שזכאים להן הנוסעים בעקבות ביטול טיסה או איחור במועד ההמראה שלה לפי חוק שירותי תעופה למצב הדברים בענף התעופה בעקבות משבר מגפת הקורונה.

יובל שטייניץ: באמצעות הוראת השעה נקבע איזון בין חובות חברות התעופה לזכויות הצרכניות בנסיבות החדשות שנגרמו בענף בשל התפרצות הנגיף.

יובל שטייניץ: ביולי 2020 פורסמה הוראת שעה אשר שינתה באופן זמני את זכאות הנוסעים להטבות עקב ביטול טיסה או איחור או הקדמה במועד ההמראה לפי חוק שירותי תעופה כלהלן: מועד הזכאות להשבת תמורה בנסיבות המזכות בהטבה זו נדחה מ-21 ימים מיום שהנוסע או סוכן הנסיעות הודיע בכתב למפעיל האווירי או למארגן על רצונו בהשבת התמורה ל-90 ימים ממועד המראת הטיסה הנקוב בכרטיס הטיסה שהונפק לאותו נוסע.

יובל שטייניץ: בהמשך, בחודש אוגוסט 2020, תוקנה הוראת השעה באופן שיאפשר דחייה נוספת בהשבת התמורה לטיסות שמועד המראתן היה לפני יותר מ-90 ימים כאמור, וזאת עד 1 באוקטובר 2020.

יובל שטייניץ: הארכה נוספת זו יועדה רק לחברות תעופה ומארגנים שמחזור ההכנסות שלהם ברבעון השני של שנת 2020 ירד בשיעור של 70% לפחות לעומת מחזור ההכנסות שלהם ברבעון השני של שנת 2019, ובלבד שהם מסרו הודעה לרשות התעופה על ירידה כאמור בהכנסותיהם.

יובל שטייניץ: יצוין כי 21 חברות תעופה ומארגנים הגישו הודעה כאמור.

יובל שטייניץ: לפי סעיף 1 לחוק הוראת השעה, הוא חל על טיסות שמועד המראתן מיום ה-1 במרץ 2020 ועד יום 31 באוגוסט 2020, תקופה הנקראת בחוק הוראת השעה "התקופה הקובעת".

יובל שטייניץ: בסעיף 3 לחוק הוראת השעה הוסמכה שרת התחבורה והבטיחות בדרכים, בהתייעצות עם שר הכלכלה והמסחר ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, להאריך בצו את התקופה הקובעת בתקופות נוספות שבמצטבר לא יעלו על תשעה חודשים, כלומר לכל היותר 31 במאי 2021.

יובל שטייניץ: סמכות הארכה זו ניתנה בכפוף לקיומן של הגבלות שמטילות מדינות על כניסות בני אדם לשטחן לשם התגוננות בפני נגיף הקורונה החדש המשפיעות באופן משמעותי על תנועת הנוסעים מישראל ואליה.

יובל שטייניץ: בתוקף סמכותה כאמור, ובשל התמשכות משבר הקורונה בענף התעופה ועימו המגבלות על מעבר בני אדם ממדינה למדינה, האריכה שרת התחבורה את התקופה הקובעת בצו, כך שנכון להיום חוק הוראת השעה חל על טיסות שמועד המראתן עד ליום י"ד בכסלו, 30 בנובמבר 2020.

יובל שטייניץ: לעת הזאת, בחלוף כשמונה חודשים מאז פרוץ משבר הקורונה ולאחר שמרבית חברות התעופה, הן הישראליות והן הזרות, קיבלו סיוע ממשלתי שאמור היה לסייע משמעותית במצוקה התזרימית הקשה שאליה נקלעו, ההערכה היא כי מבחינת תזרים המזומנים של מרבית חברות התעופה והמארגנים, הם יכולים לעמוד בהשבת תמורה בטווחי זמן קצרים כמוסדר בחוק שירותי התעופה הקבוע, ואין עוד הצדקה לדחייה כה משמעותית בהשבת התמורה לנוסעים.

יובל שטייניץ: מנגד, להשבת תמורה בטווח זמן קצר יכולה להיות משמעות רבה מבחינת ציבור הנוסעים, בפרט בטיסות שהן למטרות חיוניות.

יובל שטייניץ: בשל חשש שזמינות חברות התעופה תפגע ביכולת הנוסע להוכיח שפנה לחברה, מוצע לקבוע כי המועד להשבת התמורה יהיה 30 ימים ממועד ההמראה המתוכנן, וזאת לטיסות שמועד המראתן מיום 1 בדצמבר 2020 ואילך.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: [הצעת חוק פ/2350/23; נספחות.

אורנה ברביבאי: ]

אורנה ברביבאי: להצעת החוק הממשלתית הוצמדה הצעה לדיון מוקדם – הצעת חוק שירותי תעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה או שינוי בתנאיה) (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש – תיקון) (תיקון – קיצור המועד להשבת התמורה), התשפ"א–2020.

אורנה ברביבאי: יציג את ההצעה חבר הכנסת יעקב מרגי.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

אורנה ברביבאי: מרגי, יש לך שלוש דקות.

אורנה ברביבאי: אחריו תתאפשר הצבעה רק מהמקומות, ואנחנו נצביע פעמיים, פעם על החוק ופעם על ההצמדה.

אורנה ברביבאי: כן, אחרי הרשימה כמובן – יהיו דוברים.

קריאה: – – –

אורנה ברביבאי: יש דיון.

אורנה ברביבאי: התכוונתי שייקחו את מקומם.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

קריאה: – – –

אורנה ברביבאי: שלוש דקות, בבקשה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: גברתי היושבת בראש – אני אעשה את זה קצר יותר – מכובדי השר, הצעת החוק הזאת נולדה בעקבות זה שצו התעופה שהיינו מביאים לוועדה כל פעם היה להאריך בהוראת שעה לחודש – תמיד לחודש, לתקופה של חודש – לתת לחברות שהות של 90 יום להחזיר את התמורה ששולמה עבור כרטיס טיסה שבוטלה.

יעקב מרגי: זה היה נכון בתחילת משבר הקורונה, כשאף אחד לא ידע, והנושא הזה נחת על חברות התעופה כרעם ביום בהיר וזה איים בקריסתן.

יעקב מרגי: היום, כשזה כבר גל שני ומשבר הקורונה מתמשך, חשבנו לנכון שיש לצמצם את הפגיעה בצרכנים – לצמצם את זה ל-30 יום.

יעקב מרגי: לכן, דרשתי מהממשלה שלא תהיה שום הארכת צו פעם נוספת אם היא לא תביא תיקון, והממשלה עמדה בזה.

יעקב מרגי: לכן הצעת החוק שלי התייתרה, אבל הצמדנו אותה לנוסח הממשלתי, וזה מה שקורה היום.

קריאה: – – –

יעקב מרגי: הממשלתית – הצמדנו אותה.

אורנה ברביבאי: הצעת חוק שירותי תעופה.

יעקב מרגי: הצמדנו אותה להצעת החוק הממשלתית.

אחמד טיבי: – – –

אורנה ברביבאי: שירותי תעופה.

יעקב מרגי: אני אסביר לכם משהו על טיבי.

קריאה: חוק טיבי.

קריאה: חוק טיבי.

יעקב מרגי: לא, לא.

יעקב מרגי: אני מבקש.

יעקב מרגי: צריך לרדת לסוף דעתו.

יעקב מרגי: אנחנו היום מתקנים – בהוראת השעה הזאת אנחנו כל פעם מתקנים מחדש את חוק טיבי, שבא וחוקק כדי לתת פיצוי – – –

אורנה ברביבאי: רצית לשמוע באוזן "חוק טיבי"?

אחמד טיבי: זה החוק הצרכני ביותר, וכל הזמן אתם מאריכים אותו.

יעקב מרגי: חוק טיבי, נכון, נכון, הוא צודק.

אורנה ברביבאי: הוא פשוט רצה לשמוע את השם – – –

יעקב מרגי: אני ירדתי לסוף דעתך, ולכן מייד רציתי להשיב לך.

אורנה ברביבאי: אני מתנצלת.

אורנה ברביבאי: חוק טיבי.

יעקב מרגי: ותודה רבה לכולם, ותודה – – –

אחמד טיבי: לא לזה התכוונתי, אבל תודה שענית.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

יעקב מרגי: ותודה רבה גם לשרת התחבורה, שלקחה לתשומת ליבה, כי אמרתי להם באחד הדיונים: יהיה יותר קל להחליף יו"ר ועדת כלכלה מאשר לאשר את הצו עוד פעם ב-90 יום וכפי שהוא מוגש אלינו.

יעקב מרגי: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה, חבר הכנסת מרגי.

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת משה ארבל, בבקשה.

קריאה: – – –

אורנה ברביבאי: לחלוטין לא.

אורנה ברביבאי: בפעם הקודמת הוא ויתר, עליזה.

אורנה ברביבאי: למה אתם – – –

קריאה: משה, מה קרה?

משה ארבל: גב' בראשי, אנחנו לקראת בחירות, לא?

משה ארבל: אנחנו צריכים כמה סינקים בערוץ הכנסת, שיהיה מה לעשות.

משה ארבל: אבל תדעי לך שאני עומד לדבר על משהו מאוד מאוד מאוד חשוב שאני בטוח שגם את תתחברי אליו.

משה ארבל: ובכן, גברתי היושבת-ראש, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, בחומש דברים כותבת התורה בפרשת עגלה ערופה: כאשר נמצא חלל מחוץ לעיר שלא יודעים מי הרג אותו – "וכל זקני העיר הקרובים אל החלל ירחצו את ידיהם על העגלה הערופה בנחל; וענו ואמרו ידינו לא שפכו את הדם הזה ועינינו לא ראו; כפר לעמך ישראל אשר פדית ה' ואל תיתן דם נקי בקרב עמך ישראל וניכפר להם הדם; ואתה תבער הדם הנקי מקרבך כי תעשה הישר בעיני ה'".

משה ארבל: יונתן היילו – נער שסבל סבל רב, סבל נפשי וסבל גופני – אנחנו צריכים לעמוד פה ולומר: סליחה, יונתן.

משה ארבל: סליחה שלא הצלחנו לאפשר לך לחזור, אחרי תקופת המאסר שלך, להשתלב בחברה.

משה ארבל: סליחה שאנחנו כחברה לא השכלנו לתת לך את כל הכלים להשתלב, להתמודד איתה.

משה ארבל: שואלים חז"ל: וכי זקני העיר שופכי דמים הם?

משה ארבל: למה הם צריכים לומר סליחה?

משה ארבל: למה הם צריכים לבוא, על העגלה הערופה בנחל, ולומר "ידינו לא שפכו את הדם הזה"?

משה ארבל: יש לאותם זקנים אחריות.

משה ארבל: יש לנו, נבחרי הציבור, אחריות.

משה ארבל: אם נער מגיע למצב כזה, מצב נוראי כזה, שיושב ומרצה שנות מאסר, והנשיא באמת חנן אותו בעקבות הנסיבות הקשות הללו, ובסוף אנחנו מוצאים את גופתו מוטלת בחוף הים – יש לנו אחריות, כחברה.

משה ארבל: רק לפני כשבועיים ביקרתי ביקור פתע בכלא אופק לנערים שעוד לא צמחה להם חתימת זקן.

משה ארבל: כמה מהם חוזרים למאסר שני ושלישי עוד לפני גיל 18?

משה ארבל: מה אנחנו כחברה עשינו?

משה ארבל: יונתן, סליחה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: דברים מרגשים.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת מרב מיכאלי – אינה נוכחת; חבר הכנסת עופר כסיף – אינו נוכח; חבר הכנסת אריאל קלנר – אינו נוכח; חבר הכנסת יבגני סובה – אינו נוכח; חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה?

ג'אבר עסאקלה: מוותר.

אורנה ברביבאי: מוותר.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת מנסור עבאס – אינו נוכח.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, בבקשה.

אנטאנס שחאדה: כבוד היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני עוד פעם נאלץ לדבר על מה שקורה ביישובים הערביים לנוכח התפרצות מגפת הקורונה, כי התביעות, הדרישות, הטלפונים והפניות שאנחנו מקבלים מראשי הרשויות, מהאזרחים, זה באמת גורם לנו להתפלא.

אנטאנס שחאדה: אנחנו מתפלאים, חבריי חברי הכנסת, על מקבלי ההחלטות, על האדישות שבה מטופלת הבעיה ביישובים הערביים.

אנטאנס שחאדה: ראינו איך משרדי הממשלה והממשלה טיפלו במצבי חירום ביישובים אחרים, אבל על מצוקת היישובים הערביים בימים האלה אף אחד לא מדבר, אף משרד ממשלתי.

אנטאנס שחאדה: ראש הממשלה מתעלם לגמרי, שר הבריאות מתעלם לגמרי, שר האוצר נעלם.

אנטאנס שחאדה: לאף אחד לא אכפת מה שקורה שם.

אנטאנס שחאדה: התרגלנו כבר לגזענות, לאפליה, אבל אדישות במצב כזה?

אנטאנס שחאדה: אדישות במצב חירום בריאותי-כלכלי כזה?

אנטאנס שחאדה: עוד לא ראינו דבר כזה.

אנטאנס שחאדה: אף יישוב במדינה לא היה עומד במה שעוברים עכשיו היישובים הערביים, או כמה יישובים ערביים שהוכרזו כיישובים אדומים והפתרון היה להכריז עליהם כאזורים מוגבלים ולהטיל סגר, אין יוצא ואין נכנס.

אנטאנס שחאדה: זה מה שהממשלה עשתה.

אנטאנס שחאדה: לדוגמה, העיר נצרת, העיר הגדולה ביותר, העיר הערבית הגדולה ביותר בישראל, עם כ-100,000 תושבים, בסגר כבר שבוע, וככל הנראה הסגר יוארך לעוד כמה ימים.

אנטאנס שחאדה: העיר הגדולה ביותר – הכלכלה בעיר הזאת מושתתת על תיירות, מסחר, שירותים ומסעדות, וכל אלה מושבתים כבר שבעה חודשים.

אנטאנס שחאדה: ריבונו של עולם, שבעה חודשים אין אף תייר בנצרת, ואנחנו מדברים עכשיו על דצמבר, חודש החגים.

אנטאנס שחאדה: זה החג של נצרת – כריסטמס, ראש השנה, תיירים, תיירות פנים.

אנטאנס שחאדה: בשנה שעברה ביקרו בנצרת בחודש זה כחצי מיליון מבקרים.

אנטאנס שחאדה: התהלוכה המסורתית, עצי האשוח, המסעדות פורחות ובתי המלון, תעסוקה – הכול משותק עכשיו.

אנטאנס שחאדה: העיר נצרת קורסת; התיירות קורסת, מסעדות קורסות, מסחר קורס, בתי העסק קורסים, שירותי הרווחה קורסים.

אנטאנס שחאדה: העירייה קורסת – אין לה תקציבים.

אנטאנס שחאדה: ראש העיר צועק שהוא לא יכול לשלם משכורות, כי העסקים והאזרחים, הבתים, לא משלמים ארנונה.

אנטאנס שחאדה: מה עוד אפשר לדרוש?

אנטאנס שחאדה: איך עוד אפשר לצעוק?

אנטאנס שחאדה: היו יישובים שנכנסו למצוקה – הממשלה טיפלה בזה.

אנטאנס שחאדה: מצאו פתרון לאילת, מצאו פתרון לים המלח ומצאו פתרון לטבריה.

אנטאנס שחאדה: רק לנצרת וליישובים הערביים האחרים לא מוצאים פתרון, כי לא רוצים למצוא פתרון.

אנטאנס שחאדה: רבותיי, תתעוררו עכשיו.

אנטאנס שחאדה: זה לא יפתור את הבעיה.

אורנה ברביבאי: תודה.

אנטאנס שחאדה: בלי טיפול במגפה, בלי טיפול כלכלי, בלי עזרה כלכלית, לא ישתנה כלום.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, אנטאנס שחאדה.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת תהלה פרידמן – אינה נוכחת.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת הילה שי וזאן, בבקשה.

הילה שי וזאן: כבוד יושבת-ראש הישיבה, חברות וחברי הכנסת, מכובדיי כולם, ברצוני להודות ליושב-ראש ועדת הכלכלה, חברי חבר הכנסת יעקב מרגי, על היוזמה שנקט על מנת לעשות קצת סדר בהחזרי הטיסות.

הילה שי וזאן: הצעת החוק החשובה שיזמנו נועדה בראש ובראשונה לעזור לצרכנים מול הקשיים שמציבות בפניהם חברות התעופה.

הילה שי וזאן: בתחילת המשבר עולם התעופה היה בכאוס מוחלט.

הילה שי וזאן: לא היה ברור מה יעלה בגורל הכסף שהלך לכרטיסי טיסה, איך ומתי נשוב לטוס.

הילה שי וזאן: לפני ארבעה חודשים אישרנו בוועדת הכלכלה הוראת שעה המשהה חלק מהזכויות הצרכניות שנקבעו בחוק טיבי.

הילה שי וזאן: בהתאם לכך נקבע כי בתקופת הוראת השעה ההחזר הכספי יינתן ללקוחות בתוך 90 יום מיום ביטול הטיסה ולא בתוך 21 יום מהיום שהנוסע ביקש זאת.

הילה שי וזאן: הארכת זמני החזרת הכספים שקבענו דאז נקבעה כדי להיטיב עם חברות התעופה ולאפשר להן מרחב נשימה בשל המשבר הפיננסי והתזרימי הקשה שאליו נקלעו.

הילה שי וזאן: שיהיה ברור, אני רואה בהמשך פעילותן של חברות התעופה ומניעת קריסתן אינטרס צרכני מובהק, אך לא ייתכן כי ארבעה חודשים מאז העברת הוראת השעה אני מקבלת מאות פניות של צרכנים שעדיין לא קיבלו את כספם.

הילה שי וזאן: בדיון שערכתי בוועדת המשנה לצרכנות בראשותי גיליתי כי לצד הלקוחות הרבים שטרם קיבלו את כספם מחברות התעופה, גם סוכנויות הנסיעות אינן עומדות במחויבות הבסיסית ביותר כלפי הלקוח וגם הן מעכבות כספים שלא שייכים להן.

הילה שי וזאן: חשוב לומר: סדרי העדיפויות השתנו מקצה לקצה.

הילה שי וזאן: כסף ששימש בעבר לכרטיסי טיסה היום משמש לצרכים הבסיסיים ביותר.

הילה שי וזאן: הגיעו אליי פניות של לקוחות שמחכים לקבל עשרות אלפי שקלים בחזרה, כסף שכעת חיוני עבורם כדי לשרוד במשבר.

הילה שי וזאן: כדי להביא לאיזון בין האינטרס הצרכני לבין תמיכה בחברות התעופה, שנמצאות כעת במשבר חריף, יזמנו את התיקון המוצע לחוק, שיקצר את זמן ההחזר ל-30 יום ממועד הטיסה.

הילה שי וזאן: התיקון המוצע הוא צעד חשוב כדי לעודד רכישה של כרטיסי טיסה, במיוחד לטיסות למטרות חיוניות, בשלב זה, וכמובן כדי לתמרץ את שוק התעופה.

הילה שי וזאן: כאשר הצרכן יודע שהוא יקבל את כספו זמן קצר יחסית אחרי מועד הטיסה, ביטחונו לרכוש את הכרטיס גדל.

הילה שי וזאן: הדבר שצרכנים כרגע הכי משוועים לו זה ודאות וביטחון, וזה בדיוק מה שהצעת החוק מציעה להם.

הילה שי וזאן: התיקון המוצע כאן הוא צעד חשוב לקראת הציבור ולעידוד המשק והצריכה, אך לצערי מדובר במענה חלקי בלבד.

הילה שי וזאן: עד שלא יעבור חוק שמטפל באופן נקודתי בסוכנויות הנסיעות, נמשיך לקבל עוד מאות תלונות מצרכנים שלא מקבלים את כספם בחזרה.

הילה שי וזאן: נמשיך לדייק ולעבד את הצעת החוק בוועדה כדי לוודאי שכל כספי הטיסות שבוטלו – יוחזרו, עד לאחרון הלקוחות.

הילה שי וזאן: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חברת הכנסת הילה שי וזאן.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב טסלר – אינו נוכח; חבר הכנסת אלכס קושניר – נוכח?

אורנה ברביבאי: אני מציעה שמי שרוצה להצביע יתפוס את מקומו.

אורנה ברביבאי: שר האנרגיה, אתה מעוניין לסכם את הדיון?

יובל שטייניץ: – – –

אורנה ברביבאי: לא מעוניין לסכם את הדיון.

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים להצבעה.

אורנה ברביבאי: שבו, בבקשה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: זה לא – – –

אורנה ברביבאי: תכף אני אפעיל את זה.

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים להצבעה ראשונה על הצעת חוק שירותי תעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה או שינוי בתנאיה) (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקון).

אורנה ברביבאי: לאחר מכן אנחנו נצביע גם על ההצמדה של מרגי.

אורנה ברביבאי: הצבעה.

קריאה: תהיה עוד הצבעה?

אורנה ברביבאי: כן, אחר כך תהיה עוד הצבעה.

אורנה ברביבאי: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שירותי תעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה או שינוי בתנאיה) (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקון) (תיקון מס' 2) (הוראת שעה – קיצור המועד להשבת התמורה), התשפ"א–2020, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

אורנה ברביבאי: 14 בעד, אפס נגד, אפס נמנעים, ולכן ההצעה התקבלה בקריאה ראשונה ותעבור לדיון בוועדת הכלכלה.

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים להצבעה על ההצמדה בדיון מוקדם – הצעת חוק שירותי תעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה).

אורנה ברביבאי: הצבעה, בבקשה.

אורנה ברביבאי: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שירותי תעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה או שינוי בתנאיה) (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש – תיקון) (תיקון – קיצור המועד להשבת התמורה), התשפ"א–2020, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

אורנה ברביבאי: בעד – 14, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אורנה ברביבאי: ההצעה תעבור לוועדת הכלכלה.

אורנה ברביבאי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/1374).

אורנה ברביבאי: ]

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים מכאן להמשך סדר-היום – הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 23 – הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (מענק חד-פעמי נוסף), התשפ"א–2020, לקריאה ראשונה.

אורנה ברביבאי: יציג את הצעת החוק שר החוץ, השר גבי אשכנזי, בבקשה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: גברתי היושבת-ראש, חברי וחברות הכנסת, התבקשתי להשיב בשמו של חבר הכנסת, השר מיכאל ביטון, המופקד על הנושא הזה, בכל הקשור להצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 23 – הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (מענק חד-פעמי נוסף), התשפ"א–2020.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אני משיב את הדברים בשם השר וכפי שהוא מסר לי אותם.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אוכלוסיית החיילים המשוחררים נפגעה באופן קשה מהמשבר הכלכלי.

גבריאל (גבי) אשכנזי: עד כה המענה הממשלתי שניתן לאוכלוסייה זו היה חלקי בלבד.

גבריאל (גבי) אשכנזי: חלקם הגדול של החיילים המשוחררים מוצאים עצמם בעת הזאת ללא תעסוקה, ובלית ברירה נשענים על הוריהם.

גבריאל (גבי) אשכנזי: בראשית משבר הקורונה החליטה הממשלה לקצר את תקופת האכשרה הקבועה בחוק הביטוח הלאומי כתנאי לזכאות לדמי אבטלה לכלל האוכלוסייה מ-12 חודשים לשישה חודשים בלבד.

גבריאל (גבי) אשכנזי: החיילים המשוחררים הוחרגו מתיקון זה כך שחיילים שהשתחררו בתוך תקופת הקורונה או סמוך לתחילתה לא יכולים לצבור תקופת זכאות ואינם זכאים לקבל דמי אבטלה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: הממשלה פעלה עד כה בכמה ערוצי סיוע לחיילים המשוחררים, ובהם אישור מענק של 4,000 שקלים בשלוש פעימות לחיילים בודדים משוחררים הזכאים לסיוע בשכר דירה בשנה הראשונה לשחרורם, לצד הסיוע הקבוע בחוק של כ-1,000 שקלים מדי חודש.

גבריאל (גבי) אשכנזי: ההטבה ניתנה ללמעלה מ-2,500 חיילים משוחררים בודדים.

גבריאל (גבי) אשכנזי: דבר נוסף – מתן אפשרות למשיכה חלקית של כספי הפיקדון בחוק לחיילים המשוחררים עבור כל מטרה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: עד אז זה היה מוגבל למטרות מסוימות.

גבריאל (גבי) אשכנזי: בנוסף, מענק חד-פעמי סמלי של 500 שקלים עבור כלל החיילים המשוחררים שהשתחררו בשנת 2020, בין שהם בודדים ובין שלא.

גבריאל (גבי) אשכנזי: כולם.

גבריאל (גבי) אשכנזי: לצד פעולות אלה, במאמץ משותף של משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, הביטוח הלאומי וכמובן משרד הביטחון, קודם קמפיין שמטרתו עידוד והנגשת מידע עבור החיילים המשוחררים להגשת תביעה לקצבת הבטחת הכנסה בגובה של כ-1,400 ש"ח חודשיים לכל חייל משוחרר הזכאי לקבלם על פי הקריטריונים של הביטוח הלאומי.

גבריאל (גבי) אשכנזי: יחד עם זאת, עקב המשך המשבר הבריאותי והכלכלי, אנחנו מביאים כעת הצעת חוק נוספת שתיתן סיוע נוסף לחיילים המשוחררים – מענק נוסף לכלל החיילים המשוחררים בשנת 2020 ולאלה שעתידים להשתחרר עד לתום שנה זו, קרי 2020.

גבריאל (גבי) אשכנזי: המענק ישולם באופן חד-פעמי, תוך הבחנה בין שלוש קבוצות אוכלוסייה: הראשונה – חיילים משוחררים בודדים וחיילים משוחררים שבזמן שירותם הוכרו כזכאים לתשמ"ש, כלומר תשלומי משפחה, יקבלו סכום חד-פעמי של 4,500 שקלים; הקבוצה השנייה – כלל החיילים המשוחררים ומסיימי השירות הלאומי אזרחי ששירתו תקופה של לפחות 22 חודשים, יקבלו סכום של 1,800 שקלים; הקבוצה השלישית – כל היתר, יתר הזכאים, אלו ששירתו מתחת ל-22 חודשים, חיילים משוחררים ומסיימי שירות לאומי-אזרחי יקבלו סכום של 1,000 ש"ח.

גבריאל (גבי) אשכנזי: הקרן, קרן החיילים המשוחררים, תפעל להעברת המענק לחיילים המשוחררים הזכאים לא יאוחר מיום 31 בדצמבר 2020, ולמשוחררי חודש דצמבר, קרי סוף 2020 – תוך 30 יום משחרורם, כלומר סוף ינואר 2021.

גבריאל (גבי) אשכנזי: לצד הסיוע הכספי שכבר ניתן לחיילים המשוחררים ולסיוע שיינתן במסגרת תיקון חוק זה, חשוב לציין כי התקבלו החלטות נוספות למען החיילים המשוחררים: הראשונה – להאריך לחיילים המשוחררים שהשתחררו בשנת 2019 ובשנת 2020 בשנה נוספת את התקופה שבמסגרתה יוכלו לעבוד בעבודה מועדפת, אלה שעובדים ואלה שעדיין לא עובדים.

גבריאל (גבי) אשכנזי: דבר נוסף – לקיים הכשרות מקצועיות ייעודיות לחיילים המשוחררים על מנת לסייע להם להשתלב בשוק התעסוקה ולמסד מסלולי הכשרה וכלי השמה חדשים אשר ייתנו מענה משמעותי לאוכלוסייה זו.

גבריאל (גבי) אשכנזי: בשם השר מיכאל ביטון, השר לנושאים אזרחיים וחברתיים במשרד הביטחון, אני רוצה להודות למי שסייע להובלת המהלך – באמת, מהלך בקונסנזוס: לראש הממשלה בנימין נתניהו, לשר הביטחון וראש הממשלה החליפי בני גנץ, לשר האוצר ישראל כץ ולצוות משרדו, לשרים נוספים שדחפו וקידמו מענה כולל למען החיילים המשוחררים ולצוותים המקצועיים במשרד הביטחון, ובראשם מנכ"ל משרד הביטחון מר אמיר אשל.

גבריאל (גבי) אשכנזי: ברצוני לציין גם את היו"רים של הוועדות השונות בכנסת וחברי כנסת נוספים שעוסקים רבות בסיוע לחיילים המשוחררים, ולחיילים הבודדים בפרט.

גבריאל (גבי) אשכנזי: תודה לכל העוסקים במלאכה והמעלים את נושאי החיילים המשוחררים על סדר-היום הציבורי.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אבקש כי הכנסת תאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ותעבירה לדיון בוועדת הקליטה להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

גבריאל (גבי) אשכנזי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: הקליטה?

אורנה ברביבאי: לא העבודה, כפי שנרשם פה?

גבריאל (גבי) אשכנזי: הקליטה.

אורנה ברביבאי: אוקיי, כי זה מה שכתוב פה – העבודה והרווחה.

אורנה ברביבאי: אוקיי.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לשר החוץ.

אורנה ברביבאי: תראו, נרשמה רשימת דוברים ארוכה.

אורנה ברביבאי: אני לא אקרא את כולם, כי אני רואה שהם לא נוכחים.

אורנה ברביבאי: למי שיש לי ספק – חבר הכנסת אריאל קלנר נמצא כאן?

אורנה ברביבאי: אינו נוכח; חבר הכנסת משה ארבל – אינו נוכח.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

אורנה ברביבאי: אלכס קושניר הוא אחרון הדוברים, ואחריו תהיה הצבעה, אז אני מבקשת לשבת במקומותיכם.

בצלאל סמוטריץ': את השם שלי כבר קראתם?

אורנה ברביבאי: סליחה, פספסתי אותך, לא ראיתי.

אורנה ברביבאי: אוקיי.

אורנה ברביבאי: לא משנה, בוא, תעלה.

אורנה ברביבאי: זה לא משנה.

אורנה ברביבאי: – – –

אורנה ברביבאי: אגב, אתה לא רשום.

אורנה ברביבאי: אני אאפשר לך, אבל אתה לא רשום.

אלכס קושניר: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, באמת מהלך מבורך, אין ספק.

אלכס קושניר: להעביר חוק כזה במצב כזה – מהלך מאוד מאוד חשוב.

אלכס קושניר: אני חייב לומר שאני, כיושב-ראש ועדת המשנה לחיילים הבודדים, אני עוסק בזה ממש ביום-יום, מקבל המון המון פניות מהחיילים שנמצאים באמת במצוקה, ואני מאוד שמח שאתה פה, כי אתה מכיר את זה מקרוב – הייתה לך איזו שנה-שנתיים בצה"ל.

אלכס קושניר: אז אני רוצה להגיד לך שעם כל הברכות שלי, אני חושב שמדובר בפלסטר, כי בסופו של דבר מה שקורה היום – – –

יובל שטייניץ: אני רק רוצה לומר לך, הוא היה המפקד שלי, מג"ד שלי בגדוד 12 בגולני.

אלכס קושניר: תשמע, אני מאוד שמח.

אלכס קושניר: אני מקווה שזה גם יעזור לכם איכשהו להסתדר אחד עם השני בין קואליציה לאופוזיציה, או שאני לא מקווה; אני לא יודע.

יובל שטייניץ: תשמע, הוא עדיין חושב שהוא נותן לי פקודות בגלל שהוא היה המג"ד שלי.

אלכס קושניר: הבנתי.

אלכס קושניר: אתה רוצה להגיב לו, אדוני השר?

אורנה ברביבאי: זה על חשבון הזמן שלך, קושניר.

אלכס קושניר: אה, לא, אז סליחה.

אורנה ברביבאי: לא, לא.

אורנה ברביבאי: זה על חשבון זמנך.

אורנה ברביבאי: כן, בבקשה.

אלכס קושניר: אז אני חושב שמדובר בפלסטר מסיבה אחת פשוטה: חייל בודד, בין שמדובר בעולה חדש ובין שמדובר בחסר עורף משפחתי, עושה מאמץ מיוחד בשביל להתגייס לצה"ל.

אלכס קושניר: באמת, או שהוא מגיע מחו"ל, או שהוא מתגבר על הקשיים שיש לו כאן בארץ, ומתגייס בתקווה לשרת את המדינה ובסופו של דבר בתקווה לקבל את התמיכה כדי שהוא יוכל באמת לעשות את המוביליות החברתית ולהתקדם בתוך החברה.

אלכס קושניר: אבל קורה מצב שברגע שהחייל משתחרר, הוא הופך להיות מחייל בודד לאזרח בודד.

אלכס קושניר: אז מה שאני מציע – יש לי הצעת חוק שמגדירה את מעמדו של החייל הבודד שכוללת הרבה מאוד סעיפים, כי זו באמת הצעת חוק גדולה, מקיפה, אבל אני רוצה לגעת בארבעה סעיפים כדי שתבינו על מה אני מדבר.

אלכס קושניר: הסעיף הראשון זה דמי הסתגלות.

אלכס קושניר: חייל משתחרר מהצבא – הוא נכנס לתוך תהום, הוא לא מכיר את החיים באזרחות, ולכן אני חושב שלשלם לו דמי הסתגלות במשך חצי שנה בגובה של 2,600 שקלים, שזה חצי שכר מינימום, זה משהו שמדינת ישראל יכולה לעמוד בו.

אלכס קושניר: דבר נוסף – החייל הזה צריך דירה.

אלכס קושניר: הוא משתחרר, ודרך אגב, אם הוא חי בדירת אל"ח או בתנועה הקיבוצית, ביום שהוא מגיע לבקו"ם אומרים לו: תעזוב את הבית, ואז אין לו זמן בכלל להתארגן בחפש"ש, הוא ממש ממש לחוץ, מוצא את הדירה, ואז אין לו איך לשלם.

אלכס קושניר: אני חושב שלתת לו סיוע בשכר דירה בגובה של 2,000 שקלים למשך תקופה של שלוש שנים עד שיסתדר גם זה משהו שהמדינה יכולה לעמוד בו.

אלכס קושניר: דבר נוסף – החיילים צריכים ללמוד; הרבה מאוד מהם רוצים ללמוד.

אלכס קושניר: אני חושב שכפי שהמדינה מסייעת ומממנת באופן מלא את הלימודים לחיילים הבודדים העולים, אין שום סיבה שהיא לא תעשה את זה לחיילים הבודדים חסרי העורף המשפחתי, שאגב, הרבה מאוד הם חבר'ה יוצאי החברה החרדית, יוצאים בשאלה ולא רק יוצאים בשאלה.

אלכס קושניר: ודבר אחרון – אני חושב שהחיילים האלה חייבים סיוע במציאת עבודה.

אלכס קושניר: יש כל מיני סוגים של סיוע.

גבריאל (גבי) אשכנזי: מה?

אלכס קושניר: סיוע במציאת עבודה.

אלכס קושניר: אגב, יש מנגנונים.

אלכס קושניר: אני חושב שאפשר לתמרץ מעסיקים לקחת חיילים בודדים משוחררים לעבודה ולסבסד להם את שכר המינימום – חצי שכר מינימום במשך חצי שנה, אם הם מחזיקים את החייל המשוחרר בעבודה שנה.

אלכס קושניר: זה תהליך שקורה, נגיד, במשרד הקליטה עם העולים החדשים, משהו שעשיתי בתור מנכ"ל, ואני חושב שאפשר לעשות את זה פה.

אלכס קושניר: לסיכום אני אגיד: לא מדובר בהרבה מאוד חיילים.

אלכס קושניר: מדובר בכ-6,000 חיילים שעושים שירות פעיל בצה"ל.

אלכס קושניר: תעשו את החישוב כמה – – –

קריאה: – – –

אורנה ברביבאי: הוא מדבר רק על בודדים.

אלכס קושניר: אני מדבר על חיילים בודדים.

אורנה ברביבאי: הוא לא מדבר על החוק הזה, הוא מדבר על החוק שלו.

אלכס קושניר: אז זה בסך הכול 6,000 חיילים.

אלכס קושניר: אני חושב שמדינת ישראל הגדולה והחזקה ומשרד הביטחון יכולים לעמוד בזה.

אלכס קושניר: אני אעלה את הצעת החוק הזאת בקרוב במליאת הכנסת.

אלכס קושניר: אני מאוד מקווה שלא יהיו פה קואליציה ואופוזיציה וכולם יתמכו בזה.

אלכס קושניר: אני חושב שזה חוק ראוי – – –

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חבר הכנסת קושניר.

אלכס קושניר: ואת החוק הזה אני מבקש להעביר לוועדת הקליטה.

אלכס קושניר: תודה.

קריאה: אלכס, אם לא יהיה קואליציה–אופוזיציה – – –

קריאות: – – –

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת סמוטריץ' הוא אחרון הדוברים, ואחריו – שר החוץ, תרצה להתייחס?

אורנה ברביבאי: לסכם?

אורנה ברביבאי: כן, חבר הכנסת סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, גברתי היושבת בראש.

בצלאל סמוטריץ': חבריי השרים, חבריי חברי הכנסת, אני כמובן מברך מאוד על החוק, וכפי שאמר חבר הכנסת קושניר, זה יותר טוב מכלום, אבל אפשר וצריך לעשות יותר, ובעיקר בתחומי החכות – כפי שהוא תיאר, פחות דגים ויותר חכות – להעמיד את החיילים האלה, כפי שצריך הרבה דברים אחרים, על הרגליים.

בצלאל סמוטריץ': תראו, אני רוצה לדבר בשתיים וחצי הדקות שנשארו לי – אנחנו התרגלנו כבר, לצערי הרב, שהרבה מאוד נושאים חשובים ומשמעותיים הפכו למשחק ולסחורה פוליטית בתוך הממשלה הלא-מתפקדת הזאת.

בצלאל סמוטריץ': תקציב המדינה, קודש-הקודשים של כלכלה במדינה מודרנית, בשגרה, בטח במשבר כלכלי כל כך גדול שאנחנו בתוכו, הפך לאיזו מסחרה כזאת של תהיה תחנת יציאה, לא תהיה תחנת יציאה; הביטחון – ועדת חקירה על הצוללות, אין אחד שחושב שהייתה כאן החלטה עניינית.

בצלאל סמוטריץ': עוד פעם, לשים לו אצבע בעין, נמנה לו ועדת חקירה.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר לחבריי בליכוד ובמפלגות החרדיות, יש סוגיות שבהן – –

יעקב מרגי: – – –

בצלאל סמוטריץ': – – חבר הכנסת מרגי, תקשיב טוב-טוב – לא משחקים.

בצלאל סמוטריץ': והניסיון לשים אצבע בעין של כחול לבן ולהעלות עכשיו את חוק השוויון וחוק-יסוד: הלאום זה מסוג האירועים – זה נשק לא קונבנציונלי.

בצלאל סמוטריץ': כדרכו של השמאל, שעוטף הכול במילים יפות – אוטובוסים מתפוצצים זה שלום, וציונות ואהבת הארץ זה חלוקת הארץ ומסירת שטחים, ודיקטטורה שיפוטית זו דמוקרטיה מהותית, אז חורבן המדינה היהודית או היסוד היהודי בהגדרת הזהות והמדיניות של המדינה זה שוויון.

בצלאל סמוטריץ': לוקחים איזה מונח יפה – מי יכול להיות נגד שוויון?

בצלאל סמוטריץ': ולכולם ברור שזו עכשיו מהפכה, כן?

בצלאל סמוטריץ': הפיכה שיפוטית על סטרואידים, דור 13.

בצלאל סמוטריץ': זו תהיה בכייה לדורות.

בצלאל סמוטריץ': ואני אומר לכם, חבריי בש"ס ובליכוד ובאגודה, זה לא, לא משחקים באש.

יעקב מרגי: מה אתה מציע?

בצלאל סמוטריץ': אני אומר חד-משמעית: אם הדבר הזה עולה לכנסת אתם מפזרים את הכנסת באותו יום כדי שאי-אפשר יהיה לחוקק.

בצלאל סמוטריץ': זה לא, אתה יודע, יעבירו בטרומית ויעשו לנו אצבע בעין.

בצלאל סמוטריץ': עברנו את זה בחוק ההמרה, עברנו את זה בכל מיני חוקים.

בצלאל סמוטריץ': זה צריך להיות ברור: אנחנו מדינה יהודית.

בצלאל סמוטריץ': אם השוויון נכנס לתוך חוק-יסוד: הלאום, ובג"ץ בחסותו מבטל את האופי היהודי לחלוטין, לא בהקשרים של התיישבות וציונות וחוק השבות ועלייה – –

יעקב מרגי: – – –

בצלאל סמוטריץ': – – לא במונחים של זהות יהודית, שבתות ומועדי ישראל, משפחה, קדושה, כל הוויכוחים שאנחנו מנהלים בתוך החברה הישראלית ובבית הזה – וזה בסדר גמור להתווכח דמוקרטית – יוכרעו באבחת סכין משפטית חדה, פרוגרסיבית, פוסט-יהודית, פוסט-ציונית, פוסט-לאומית, של בג"ץ.

בצלאל סמוטריץ': זה הכלי.

בצלאל סמוטריץ': אתם צריכים להבהיר בצורה חד-משמעית: אם הדבר הזה נכנס לסדר-היום בנשיאות, אתם באותו היום שמים את כל החשבונות הפוליטיים בצד ומפזרים את הכנסת כדי שהדבר הזה לא יוכל לעבור.

בצלאל סמוטריץ': אם חלילה, חלילה, חלילה – הרב רפי, אחרים – במשמרת שלכם החוק הזה יתקדם ולו פרומיל, זו תהיה בכייה לדורות.

בצלאל סמוטריץ': ואני אומר שוב: משחקים פוליטיים אנחנו יודעים, קואליציה–אופוזיציה, קואליציה שבתוך הקואליציה, אופוזיציה שבתוך הקואליציה – –

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': – – להכול כבר התרגלנו.

בצלאל סמוטריץ': יש דברים שבהם לא משחקים.

בצלאל סמוטריץ': אני מרים כאן עכשיו דגל אדום בגובה של התקרה הזאת, מצלצל בכל הפעמונים ואומר לכם: תתעוררו.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חבר הכנסת סמוטריץ'.

אורנה ברביבאי: שר החוץ, אתה מעוניין לסכם את הדיון, בבקשה?

אורנה ברביבאי: לא.

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים להצבעה.

אורנה ברביבאי: חברים, מי שמעוניין להצביע – שישב במקומו.

אורנה ברביבאי: ההצבעה היא על הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 23 – הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (מענק חד-פעמי נוסף), התשפ"א–2020, בקריאה ראשונה.

אורנה ברביבאי: הוועדה המוסמכת לדון היא ועדת הקליטה.

אורנה ברביבאי: הצבעה.

אורנה ברביבאי: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 16 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 23 – הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (מענק חד-פעמי נוסף), התשפ"א–2020, לוועדת העלייה והקליטה נתקבלה.

אורנה ברביבאי: בעד – 16, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אורנה ברביבאי: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותעבור לוועדת הקליטה.

אורנה ברביבאי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1375).

אורנה ברביבאי: ]

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים להצעות חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (הוראת שעה), התשפ"א2020–, לקריאה ראשונה; קיבלה פטור מחובת הנחה.

אורנה ברביבאי: יציג את הצעת החוק סגן שר הפנים יואב בן צור, בבקשה.

יואב בן צור: גברתי היושבת-ראש, מכובדיי השרים, חבריי חברי הכנסת, עניינה של הצעת החוק המונחת בפניכם היא הארכת תוקפן של הוראות שונות שנחקקו בחוק למניעת הסתננות העוסקות בהוצאות צו גירוש למסתננים חדשים, החזקתם במשמורת ואיסור הוצאת כספי מסתנן.

יואב בן צור: כמו כן, הצעת החוק מבקשת לתקן את החוק למניעת הסתננות ולהבטחת יציאתם של מסתננים מישראל, להאריך את תוקפם של תיקוני חקיקה שעניינם ענישה פלילית מוגברת כלפי מעסיקיהם של המסתננים שפג תוקף הרישיון הזמני לישיבת ביקור שניתן להם או שמועסקים בניגוד למגבלה גיאוגרפית שנקבעה ברישיון, וכן ענישה מינהלית כלפי מעסיקים אלו.

יואב בן צור: כמו כן מוצע להאריך את תוקפם של ההסדרים בעניין החזקה במשמורת בשלוש שנים נוספות.

יואב בן צור: אני מבקש מכולם להצביע בעד החוק.

יואב בן צור: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לסגן השר יואב בן צור.

אורנה ברביבאי: אני מקריאה מרשימת הדוברים מי שאני מניחה שאולי כאן:

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת יעקב טסלר – אינו נוכח; חבר הכנסת עמית הלוי – אינו נוכח; חבר הכנסת אריאל קלנר, עמית הלוי כאן?

אורנה ברביבאי: אינו נוכח; חבר הכנסת אריאל קלנר – אינו נוכח; חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח; חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' – עמית, אני אאפשר לך תכף.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח; חבר הכנסת סעיד אלחרומי – אינו נוכח.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת עמית הלוי, בבקשה.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת עמית הלוי הוא האחרון.

אורנה ברביבאי: אחר כך תרצה לסכם, סגן השר?

אורנה ברביבאי: לא.

אורנה ברביבאי: אז אחרי עמית הלוי תהיה הצבעה.

אורנה ברביבאי: סליחה, עליזה, את פונה אליי?

אורנה ברביבאי: אוקיי, את רוצה שאני לא אאפשר לו לדבר, עליזה?

אורנה ברביבאי: אנחנו נאפשר לחבר הכנסת לדבר.

עמית הלוי: מה שעליזה אומרת.

עמית הלוי: אני – – –

ינון אזולאי: עמית, תגיד להם שעל זה אנחנו מקבלים כסף, על זה המשכורת שלנו.

אורנה ברביבאי: כן.

עמית הלוי: אני אבדוק את הציון שלי אצל עליזה אחרי – – –

אורנה ברביבאי: אתה מסתבך.

אורנה ברביבאי: כן, בבקשה.

עמית הלוי: תודה.

עמית הלוי: גברתי היושבת-ראש, חברותיי וחבריי לכנסת, אני עליתי לכאן כי שמעתי היום את יושב-ראש כחול לבן בני גנץ מודיע שהוא יעלה ביום רביעי למליאה כאן את חוק-יסוד: מגילת העצמאות.

עמית הלוי: זה חוק-יסוד שיחייב לפרש את מכלול החקיקה במדינת ישראל – כלומר, כל מה שאנחנו עושים כאן, גברתי, כל מה שעשינו כאן, כל מה שנעשה, כל החוקים, כל חוקי-היסוד כולם – הכול יתפרש לפי מה?

עמית הלוי: לפי ערכי מגילת העצמאות.

עמית הלוי: אני לא יודע כמה זמן אתה תהיה כאן, בני גנץ, בכנסת.

עמית הלוי: אני כן יודע שאם החותם שאתה תשאיר אחריך כמחוקק בכל השנה וחצי שאתה כאן – –

יעקב מרגי: עמית, אבל תהיה הוגן, תעבירו תקציב, מה הבעיה?

יעקב מרגי: תעבירו תקציב, מה – – –

עמית הלוי: – – יהיה החוק הזה – אם החותם שבני גנץ ישאיר כאן יהיה החוק הזה, אתה תיזכר לדיראון עולם כמי שהיה שותף להריסת הדמוקרטיה הישראלית.

עמית הלוי: אני אומר מילים קשות, ואני בוחר את המילים הללו בקפדנות – אתה תהיה שותף להריסת הדמוקרטיה הישראלית, לריקון הבית הזה, לריקון התפקידים של כולנו, חבר הכנסת מרגי, לריקון התוכן של תפקיד חברי הכנסת.

עמית הלוי: זה כמובן – – –

יעקב מרגי: תעבירו תקציב.

יעקב מרגי: בואו נעביר תקציב.

עמית הלוי: זה כמובן לא התחיל ממך, חבר הכנסת גנץ.

עמית הלוי: זה לא התחיל ממך.

עמית הלוי: כולכם מחזיקים פה בשיפולי גלימתו של אהרן ברק, שבהתנהלות המשפטית שלו בז לבית הזה, בז לדמוקרטיה הישראלית, בז לאזרחי ישראל ולרצונם – –

מיקי לוי: אלה דברים חמורים, מה שאתה אומר על אהרן ברק.

עמית הלוי: – – והוא גם עשה את זה, מיקי לוי – –

מיקי לוי: תחזור בך.

עמית הלוי: – – הוא עשה את זה, מיקי לוי, בשם הדמוקרטיה ובשם הנאורות ובשם הליברליזם.

עמית הלוי: ובוא אני אסביר לך, מיקי לוי, מה זו נאורות ומה זה ליברליזם.

מיקי לוי: מה שאתה אומר על אהרן ברק זה בושה.

עמית הלוי: נאורות, נאורות זה – ליברליזם זה לתת חופש לאזרחים לקבוע את גורלם, זו נאורות; לתת לעם לממש את רצונו – זו נאורות.

עמית הלוי: לא שתשעה אנשים מחליטים בשביל תשעה מיליון אזרחים.

עמית הלוי: זו לא נאורות, זו לא דמוקרטיה – זו אוליגרכיה, ואתם שותפים לזה.

עמית הלוי: אתם כולכם מחזיקים בגלימה של אהרן ברק ושותפים למהפכה הזאת.

עמית הלוי: לא סתם הוא קרא לזה מהפכה, כי זו מהפכה.

מיקי לוי: שומרי הסף מהשחיתות של המפלגה שלך.

עמית הלוי: אלו לא שומרי סף, אלו סוהרי סף.

מיקי לוי: שומרי הסף.

עמית הלוי: אלו סוהרי סף, כיוון שהם כולאים את כל הציבור.

עמית הלוי: הם הפכו להיות – הם קוראים לעצמם שומרי סף – –

מיקי לוי: אתם הורסי הדמוקרטיה ומערכת אכיפת החוק.

עמית הלוי: – – והם סוהרי סף, זה מה שהם.

עמית הלוי: עכשיו, פעם היו כאן מחוקקים.

עמית הלוי: מה הסיפור של הדבר הזה?

עמית הלוי: הרי יש פה היסטוריה: היו מחוקקים, היו חוקים; בא מיקי לוי, רצה לחוקק חוק – הינה הוא צועק מלמעלה – הוא היה מחוקק חוק, רק מה?

עמית הלוי: בא אהרן ברק ואמר: לא לא לא, אתם, יש לכם סמכות כאספה מכוננת, תעשו חוקי-יסוד.

עמית הלוי: פה הוא עשה התגנבות יחידים ב-1992 – – –

אורנה ברביבאי: עמית הלוי, אתה צריך לסיים, בבקשה.

עמית הלוי: טוב, משפט סיום.

עמית הלוי: לקחת ולעשות – עם מגילת העצמאות, לא פחות, יש גבול לאירוניה, יש גבול לעזות המצח.

עמית הלוי: לקחת את מגילת העצמאות, מסמך היסוד כאן, מסמך הכרזת העצמאות של מדינת ישראל, שאם יש בה משהו – גברתי היושבת-ראש, את מכירה את מגילת העצמאות – היא כולה סיפורו של העם היהודי: "בארץ ישראל קם העם היהודי" – כמה וכמה פעמים מופיע פה העם – – –

אורנה ברביבאי: אם אתה שואל אותי אז אני עונה שהיא מדברת גם על ערכים של צדק ושוויון.

עמית הלוי: נכון, אבל אין בה שום שוויון לאומי.

עמית הלוי: להפך, היא – כמו כל הוגה ציוני – –

אורנה ברביבאי: אבל זה לא המקום לדיון עכשיו.

עמית הלוי: – – ואני בטוח שאת מסכימה לזה, מדינת ישראל מממשת את הזכויות הלאומיות של העם היהודי.

עמית הלוי: לשם כך הקמנו את המדינה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

עמית הלוי: אין ציוני שחושב אחרת.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

עמית הלוי: ולכן – אני מסיים – אם בשימוש במגילת העצמאות, לקחת את היסוד הזה שלנו כעם חופשי בארצנו, ושוב, במין פלפול משפטי כזה, להפוך אותו – –

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת עמית הלוי, בבקשה.

עמית הלוי: – – להפוך את מגילת העצמאות לכתב פלסתר – –

אורנה ברביבאי: בבקשה לסיים.

עמית הלוי: – – זו תהיה חרפה לבית הזה, ואם בני גנץ יהיה שותף לזה הוא יהיה שותף, כמו שאמרתי קודם, לריקון הפרלמנט הישראלי מסמכויותיו.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לך.

עמית הלוי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: חברים, זו דוגמה לזה שאני משתדלת להיות מנומסת ולא לחדול חבר כנסת באמצע, אבל תכבדו אתם את עצמכם – את הזמן ואת הזמן של החברים שלכם.

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק, בהנחה שבן צור לא מעוניין לסכם את הדיון, אז אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (הוראת שעה), התשפ"א–2020, בקריאה ראשונה – שקיבלה פטור, והוועדה המוסמכת לדון בחוק היא ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אורנה ברביבאי: הצבעה, בבקשה.

קריאה: יש עוד אחד.

אורנה ברביבאי: יש חוק נוסף.

אורנה ברביבאי: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (הוראת שעה), התשפ"א–2020, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

אורנה ברביבאי: סיכום: בעד – עשרה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אורנה ברביבאי: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה.

אורנה ברביבאי: מרגי, אפשרתי לך להצביע מכאן מאחר שאתה הדובר הבא.

אורנה ברביבאי: זה אומר שבעד – 11 אנשים.

אורנה ברביבאי: זה יעבור לוועדת הקליטה – – –

יעקב מרגי: – – –

אורנה ברביבאי: לא.

אורנה ברביבאי: עמית הלוי סיים לדבר, ולכן נאפשר לך גם – 12.

אורנה ברביבאי: יעבור לוועדת – – –

איתן גינזבורג: – – –

אורנה ברביבאי: למה?

אורנה ברביבאי: הם שינו את זה?

אורנה ברביבאי: הפנים והגנת הסביבה.

אורנה ברביבאי: יעבור לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

אורנה ברביבאי: [מס' מ/1347; דברי הכנסת, מושב ראשון, חוב' כ"א, ישיבה ס"ב; נספחות.

אורנה ברביבאי: ]

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים להצעת החוק האחרונה בסדר-היום היום – הצעת חוק מקורות אנרגיה (תיקון מס' 2), התשפ"א–2020, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

אורנה ברביבאי: קיבלה פטור מחובת הנחה.

אורנה ברביבאי: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה יעקב מרגי.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: גברתי היושבת בראש, מכובדיי השרים, אתה יודע, תמיד כשדפקו אותי כשהייתי בסוף, אמרו לי: אתה בסוף, אחרון אחרון חביב.

אורנה ברביבאי: אחרון חביב, לא?

יעקב מרגי: לא יודע, אף פעם לא קניתי את זה.

יעקב מרגי: גברתי היושבת בראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדיי השרים, קצת סבלנות, עבדנו קשה על החוק הזה.

יעקב מרגי: אני חייב גם לומר את זה, גם לציבור וגם לפרוטוקול, אז איתכם הסליחה.

יעקב מרגי: אני מתכבד להציג לפניכם את הצעת חוק מקורות אנרגיה (תיקון מס' 2), התשפ"א–2020, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

יעקב מרגי: הצעת החוק, שהיא הצעת חוק ממשלתית, כוללת תיקון מקיף בחוק מקורות אנרגיה, התש"ן–1989, שהוא חוק המסדיר ניצול יעיל של מקורות אנרגיה במטרה להביא לחיסכון ויעילות במשק.

יעקב מרגי: מטרת התיקון המוצע היא לקבוע הקלות ביבוא מכשירי חשמל, וכן להתאים את הוראות החוק, שהוא חוק מיושן, לחקיקה עדכנית בהתאם להתפתחויות שחלו במהלך הזמן.

יעקב מרגי: עיקר התיקון נוגע לקביעת הקלות על יבואנים של מכשירי חשמל ולהפחתת הנטל הרגולטורי והביורוקרטי המוטל עליהם בתהליך היבוא.

יעקב מרגי: המהלך הוא חלק ממסקנות ועדת לנג משנת 2014, אשר מצאה כי נטל האסדרה בישראל בכל הנוגע ליבוא גבוה ביחס למדינות מתקדמות וגורם לייקור תהליך היבוא ולהתמשכותו.

יעקב מרגי: כתוצאה מכך נוצרת ריכוזיות ענפית ונמנעת תחרות שעשויה להביא להורדת מחירים ונוצרים חסמים לכניסתם לשוק של יבואנים קטנים ובינוניים.

יעקב מרגי: לפי האסדרה הקיימת, יבואן מוצרי חשמל מחויב להעביר את המוצרים לבדיקה במכון התקנים או במעבדה המוסמכת לכך לבדיקה מקדימה כפולה: האחת – בדיקת עמידת המכשיר בתקני בטיחות, והשנייה – בדיקה ליעילות האנרגטית של המכשיר לפי הנחיות משרד האנרגיה.

יעקב מרגי: כדי להקל את הליך היבוא של מכשירי חשמל מוצע לשנות את אופן הבדיקה המקדימה של דרישת היעילות האנרגטית ולאפשר יבוא גם ללא בדיקת מעבדה אלא על סמך הצהרת היבואן, כפי שאסביר כעת.

יעקב מרגי: אציין כי ההסדר החדש לעניין ההקלות ביבוא יחול רק על סוגי מכשירים חשמליים שיקבע שר האנרגיה בתקנות, ולפי הצהרות נציגי המשרד בדיוני הוועדה, בכוונת המשרד להחיל בהדרגה את ההסדר החדש.

יעקב מרגי: ההסדר המוצע כולל שלושה עיקרים: 1.

יעקב מרגי: אישור על פי הצהרה מקוונת.

יעקב מרגי: לפי המוצע, היבואן או היצרן יצהירו במערכת מקוונת על עמידה של אב-הטיפוס של המכשיר החשמלי המיועד ליבוא בדרישות היעילות האנרגטית, וכן יתחייבו לציית להוראות הממונה במשרד האנרגיה אם יידרשו לכך.

יעקב מרגי: הצהרה זו תחליף את הצורך לקבל את אישור הממונה המותנה בבדיקת מעבדה.

יעקב מרגי: לפי ההסדר המוצע, תישמר האפשרות ליבואן או ליצרן הרוצה בכך להגיש בקשת אישור לממונה לאחר בדיקת המכשיר במעבדה בישראל, בדומה להליך שהיה נהוג עד כה.

יעקב מרגי: 2.

יעקב מרגי: עקיבות, שמירת מסמכים – תחול חובה על היבואן או היצרן לשמור מסמכים המעידים על עמידת המכשיר בנצילות אנרגטית לתקופה של שבע שנים לפחות.

יעקב מרגי: 3.

יעקב מרגי: פיקוח ואכיפה – במקביל להקלות בהליכי היבוא מוצע לעבות את מערך הפיקוח והאכיפה של משרד האנרגיה.

יעקב מרגי: הצעת החוק כוללת פרק סמכויות פיקוח כמקובל בחקיקה עדכנית, וכן, לראשונה, מתן סמכות לממונה במשרד האנרגיה להטיל עיצום כספי על מי שמפר הוראה מהוראות החוק או התקנות לפיו.

יעקב מרגי: כפי שציינתי, יישום ההסדר המוצע תלוי למעשה בתקנות שיתקין שר האנרגיה.

יעקב מרגי: תקנות אלה, שבהן ייקבעו בין היתר סוגי המכשירים החשמליים שיחול עליהם ההסדר החדש, הדירוג האנרגטי לכל מכשיר – מה שמכונה היום דירוג A – והמדרג האנרגטי הכללי, כלומר טווח הדירוגים האנרגטיים.

יעקב מרגי: ההסדר המוצע יחול גם על יצרנים בישראל, כדי שגם הייצור המקומי יחויב בדרישות החוק.

יעקב מרגי: התקנות האמורות יותקנו בשים לב לאמות המידה המקובלות במדינות מתקדמות ובמטרה לקדם חיסכון באנרגיה, צמצום ביקוש לחשמל והפחתת זיהום האוויר.

יעקב מרגי: התקנות הנוגעות לנצילות האנרגטית ולמדרג האנרגטי יותקנו בהתייעצות עם השר להגנת הסביבה.

יעקב מרגי: לפי המוצע, ייאסר על יבואן או יצרן לייבא, לשווק או להעביר למשווק מכשיר חשמלי אלא אם כן בידו אישור לפי ההצהרה המקוונת או אישור מאת הממונה המעיד על עמידת המכשיר ביעילות האנרגטית שנקבעה לו.

יעקב מרגי: בנוסף, יבואנים ויצרנים יהיו מחויבים להעביר מכשיר חשמלי לשיווק יחד עם תווית הדירוג האנרגטי שנקבעה למכשיר בעת מתן האישור ואשר תוצמד למכשיר, וזאת כדי ליידע את הצרכנים על מידת היעילות האנרגטית שלו, כלומר, אסור יהיה להציג מכשיר חשמלי למכירה ללא תווית הדירוג האנרגטי.

יעקב מרגי: כמו כן, הדירוג האנרגטי של מכשיר חשמלי יוצג בכל פרסומת של המכשיר וכן בעת שיווק מרחוק, למשל בשיווק באינטרנט.

יעקב מרגי: לממונה במשרד האנרגיה יוקנו סמכויות רחבות לנקוט הליכים שונים כלפי יבואן, יצרן או משווק שלא יעמדו בדרישות החוק, לרבות הפסקת שיווק, איסוף מכשירים ששווקו ללא תווית אנרגטית והטלת קנסות.

יעקב מרגי: עם זאת, סמכויות האכיפה לעניין שיווק מרחוק כאמור יוקנו לממונה על הגנת הצרכן והסחר ההוגן, המוסמך לפי חוק הגנת הצרכן לאכוף את קיום חובות הגילוי של המשווק בשיווק מרחוק.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, לתיקון בחוק מקורות אנרגיה נלווה – מה שעשינו בהגדלת ראש – גם תיקון עקיף לחוק ההסדרים.

יעקב מרגי: בצוק העיתים – אני אומר את זה שלא מההקראה – הסתבר שתוקף הפטור מהיטלי השבחה על התקנת תאים פוטו-וולטאיים על גגות של בתים פג בסוף השנה.

יעקב מרגי: בתיקון הזה מצאנו מין שבמינו והכנסנו תיקון לחוק ההסדרים שמאריך זאת עד 2025 – מאריך את התקנה מארבע שנים לתשע שנים.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, לתיקון בחוק מקורות אנרגיה נלווה גם תיקון עקיף לחוק ההסדרים משנת 2016 שיזמה חברת הכנסת מיקי חיימוביץ' בנושא הארכת הפטור מהיטל השבחה למתקנים פוטו-וולטאיים המותקנים על גגות בניינים, תיקון שלא נכלל בהצעת החוק המקורית.

יעקב מרגי: אף שמדובר בהליך לא שגרתי, החלטתי להצטרף לבקשתה של חברת הכנסת חיימוביץ' ולקדם את הארכת הפטור, שעומד לפקוע בעוד כחודש, בחמש שנים נוספות, כדי להמשיך ולעודד את הקמת המתקנים האלה לטובת המטרה החשובה, שמוסכמת על כולנו, של קידום ייצור חשמל מאנרגיה מתחדשת ועמידה ביעדים שהציבה הממשלה בעניין זה.

יעקב מרגי: אני מקווה כי הצעת החוק אכן תסייע בהסרת חסמים ביבוא מכשירי חשמל ובקידום התחרות בענף זה, וכן תאפשר יבוא נרחב אך מושכל של מכשירי חשמל יעילים אנרגטית אשר יביאו לחיסכון בעלויות לצרכן ולכלל המשק.

יעקב מרגי: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש מכם לאשר אותה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

יעקב מרגי: ברשותכם, אני מבקש להודות לעו"ד איתי עצמון, היועץ המשפטי של ועדת הכלכלה, לעו"ד ורד קירו-זילברמן מהלשכה המשפטית, למנהלת הוועדה הגב' ד"ר עידית חנוכה ולצוות ועדת הכלכלה, לצוות לשכתי ובראשו גב' פנינה שלי איפרגן, לעו"ד שבתאי אלבוחר, לעו"ד חגית אייזנמן מלכה מהלשכה המשפטית של משרד האנרגיה, למר אוריאל בבצ'יק, מנהל אגף אנרגיה קיימת במשרד האנרגיה, ליועץ של שר האנרגיה יובל, דן לסרי, יועץ שר האנרגיה.

יעקב מרגי: בכלל, יובל חושב שנכנסתי לוועדת הכלכלה לנקות לו שולחן; לא מפסיק להעסיק אותנו מתחילת הקדנציה, ואני שמח להיות שותף ליוזמות החשובות האלה.

יעקב מרגי: תודה רבה גם לכם.

אורנה ברביבאי: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת יעקב מרגי.

אורנה ברביבאי: יתייחס שר האנרגיה יובל שטייניץ.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: – – –

אורנה ברביבאי: יתייחס בקצרה ואחריו תהיה הצבעה.

אורנה ברביבאי: להגיד "שטייניץ" ולהגיד "בקצרה", השר אשכנזי, זה אוקסימורון.

יובל שטייניץ: זה יהיה מאוד בקצרה.

אורנה ברביבאי: כן, בבקשה.

קריאה: – – – תגיד מילה, נצביע – – –

יובל שטייניץ: תודה.

יובל שטייניץ: גברתי היושבת-ראש, חבריי השרים, חבר הכנסת מרגי, יושב-ראש ועדת הכלכלה, אתה הודית לכולם, ואני רוצה להודות לך על עבודה מסורה, מקצועית ומצוינת שאתה עושה בוועדה, יחד עם הוועדה שלך, ולא פעם ראשונה.

יובל שטייניץ: החוק הזה הוא חשוב.

יובל שטייניץ: הוא ייעל יבוא מכשירים, ייצור תחרות, הורדת מחירים, ידגיש את העניין של התייעלות אנרגטית.

יובל שטייניץ: גם הארכה שיזמת יחד עם חברת הכנסת מיקי חיימוביץ' בחמש שנים לפטור מהיטל השבחה על מתקנים סולריים חשובה מאוד, כי אנחנו מקום שני – הגענו כבר למקום שני – אבל אנחנו רוצים להיות מקום ראשון בעולם בחשמל מהשמש, ולכן גם מה שהרכבת על החוק הזה חשוב מאוד.

יובל שטייניץ: חבר הכנסת מרגי, באמת אין מילים בפי על העבודה המסורה והכל-כך עניינית, בלי פזילות לפופוליזם, לתקשורת, אלא ממש הכול לגופו של עניין, שאתה מבצע בתפקידך.

יובל שטייניץ: זה ראוי לשבח.

יובל שטייניץ: רציתי להודות לך אישית.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: לא ייאמן, השר שטייניץ היה קצר.

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים להצבעה.

אורנה ברביבאי: נחכה רק שקרן תגיע למעלה.

קריאה: – – –

אורנה ברביבאי: בקריאה השנייה והשלישית ברציפות.

אורנה ברביבאי: אנחנו עושים את זה כי להצעת החוק, כפי שאמר חבר הכנסת מרגי, לא הוגשו הסתייגויות, ואאפשר לך להצביע מכאן.

יובל שטייניץ: אני רק רוצה לומר לך, ששיבחת אותי על קוצר הדברים, אני אומר לכל חבריי שזה לא תקדים.

אורנה ברביבאי: לא תקדים, שלא נתרגל.

אורנה ברביבאי: הבנתי.

אורנה ברביבאי: זה נרשם בפרוטוקול.

אורנה ברביבאי: נחכה עוד דקה לקרן.

יעקב מרגי: אם הייתי יודע, הייתי עולה.

אורנה ברביבאי: אין ספק מה תהיה ההצבעה שלך, מרגי, ולכן זה בסדר שאתה מצביע מפה.

אורנה ברביבאי: יכול להיות שהיא הלכה והיא לא עלתה להצביע?

מיקי לוי: מרגי, איפה השותפה?

קריאה: לא, הינה, היא פה, היא פה.

קריאה: היא הגיעה.

אורנה ברביבאי: היא הגיעה?

יעקב מרגי: הינה, היא הגיעה.

אורנה ברביבאי: יפה.

יעקב מרגי: אני יודע לענות על עצמי.

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק מקורות אנרגיה (תיקון מס' 2), התשפ"א–2020, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

אורנה ברביבאי: הצבעה.

אורנה ברביבאי: הצבעה מס' 10 בעד סעיפים 1–20 – 12 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–20 נתקבלו.

אורנה ברביבאי: בעד – 13, נכון?

אורנה ברביבאי: מרגי, אני כוללת אותך.

אורנה ברביבאי: בעד – 13, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אורנה ברביבאי: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

אורנה ברביבאי: ואנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית, כנוסח הוועדה.

אורנה ברביבאי: בבקשה, הצבעה.

קריאה: יעקב, אפשר עדיין להתחרט, יעקב.

יעקב מרגי: תראה כמה אנרגיות חיוביות – – –

קריאה: יעקב, אתה לא רוצה לעלות להודות לכל מי שהצביע?

יעקב מרגי: כבר הודינו.

יעקב מרגי: הצבעה מס' 11 בעד החוק – 11 נגד – אין נמנעים – אין חוק מקורות אנרגיה (תיקון מס' 2), התשפ"א–2020, נתקבל.

אורנה ברביבאי: בעד – 12, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אורנה ברביבאי: ברכות על מעבר החוק, כולל כמובן מרגי.

אורנה ברביבאי: ברכות ליוזמי החוק.

אורנה ברביבאי: כמובן, החוק יכנס לספר החוקים.

אורנה ברביבאי: חברים, תם סדר-היום.

אורנה ברביבאי: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, ט"ו בכסלו התשפ"א, 1 בדצמבר 2020, בשעה 16:00.

אורנה ברביבאי: ישיבה זו נעולה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.