ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 104, 2020-11-23 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום שני, ז' בכסלו התשפ"א, 23 בנובמבר 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 256(, התש"ף–2020, שהחזירה ועדת הכספים.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 55) (תשלום בדיעבד של גמלת הבטחה הכנסה למי שהגיע לגיל פרישה), התשפ"א–2020, של חברי הכנסת איתן גינזבורג, מיקי לוי וטלי פלוסקוב.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם – החל בהצעת חוק פ/2390/23 וכלה בהצעת חוק פ/2430/23: הצעת חוק התקנת מצלמות לשם פיקוח והגנה בחינוך המיוחד, התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת בועז טופורובסקי, יאיר לפיד, שלמה קרעי, מיכאל מלכיאלי, הילה שי וזאן, עמית הלוי, יואל רזבוזוב, יוראי להב הרצנו, אנטאנס שחאדה, אנדרי קוז'ינוב, מיכל שיר סגמן, יואב סגלוביץ', רם בן ברק, אורלי פרומן, ע'דיר כמאל מריח, יפעת שאשא ביטון, משה יעלון, יאיר גולן, מיקי לוי, אלעזר שטרן, אוריאל בוסו, אוסנת הילה מארק, אלי אבידר, עידן רול, יצחק פינדרוס, אופיר סופר, אורנה ברביבאי ותהלה פרידמן; הצעת חוק הכנסת (תיקון – דיווח מנהלים כלליים חדשים לוועדות הכנסת), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת משה יעלון, אורלי פרומן, אנדרי קוז'ינוב, ע'דיר כמאל מריח, אלי אבידר, יאיר גולן, מאיר כהן, יואב סגלוביץ', רם בן ברק, איתן גינזבורג וצבי האוזר; הצעת חוק שיווי זכויות האישה (תיקון – תחולה על תפקידים דתיים), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יוליה מלינובסקי קונין, עודד פורר, אלי אבידר, יבגני סובה, חמד עמאר ואלכס קושניר; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי הוצאות כיבוד לפגישה מחוץ למקום העיסוק), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת עידן רול, שלמה קרעי, יאיר לפיד, יעקב מרגי, שרן מרים השכל, משה יעלון, יבגני סובה, מאיר כהן, עפר שלח, אורלי פרומן, מיקי לוי, יואב סגלוביץ', יואל רזבוזוב, אימאן ח'טיב יאסין, אנדרי קוז'ינוב ויוראי להב הרצנו; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (דחיית הגשת דיווח שנתי לעסק שהוקם ברבעון האחרון של השנה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת עידן רול, יעקב מרגי, יאיר לפיד, עמית הלוי, שרן מרים השכל, קטי קטרין שטרית, איילת שקד, משה יעלון, מיקי לוי, יאיר גולן, אורנה ברביבאי, עפר שלח, אימאן ח'טיב יאסין, יואב סגלוביץ', יואל רזבוזוב, אנדרי קוז'ינוב, אורלי פרומן, קארין אלהרר, מאיר כהן, יוראי להב הרצנו ויבגני סובה; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (טיפול נפשי כהוצאה מוכרת), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אלכס קושניר,

ירדנה מלר-הורוביץ: עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין וחמד עמאר; הצעת חוק הטבות מס ליישוב מעורב, התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת אוסנת הילה מארק; הצעת חוק מעון ראש הממשלה, התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יאיר לפיד ומיקי לוי; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ביטול הפטור ממס לתשלומים ושירותים הניתנים לראש הממשלה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת מיקי לוי ויאיר לפיד; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – מס בשיעור אפס לחצי שנה) (הוראת שעה), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת עודד פורר; הצעת חוק הסדרת שוק הקנביס לצריכה עצמית, התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הטבות למי שמקבל גמלה לפי חוק הביטוח הלאומי וקיבל גמלת הבטחת הכנסה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יבגני סובה, עודד פורר, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין, חמד עמאר ואלכס קושניר; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – קצבת נכות וקצבת שאירים), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יבגני סובה, עודד פורר, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין, חמד עמאר ואלכס קושניר; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי פגיעה לעצמאי), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת עפר שלח; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי פגיעה לעצמאי), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון – ביטול מבחן הכנסה), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת אופיר כץ; הצעת חוק לסימון סוסים, חמורים ופרדים ולהגנתם, התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת תמר זנדברג, אלי אבידר ומיקי חיימוביץ'; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (פטור מתשלום דמי חניה באזורי מגורים במהלך שבתות ומועדי ישראל), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת משה אבוטבול, ינון אזולאי, משה ארבל, יעקב מרגי, יעקב טסלר, יצחק פינדרוס, אליהו ברוכי, שלמה קרעי, חוה אתי עטייה, קטי קטרין שטרית, יוסף טייב, מיכאל מלכיאלי, אוריאל בוסו ועמית הלוי; הצעת חוק לתיקון דיני הרשויות המקומיות (ביטול סמכות שר הפנים לעניין חוקי עזר בדבר פתיחתם וסגירתם של עסקים בימי מנוחה),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יוליה מלינובסקי קונין, עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר ואלכס קושניר; הצעת חוק השמירה על המקומות הקדושים (תיקון – המועצה הציבורית והגבלת כהונת הממונה), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – חובת הקמת מערכת סולרית לייצור חשמל במבנים), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת בועז טופורובסקי; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הגבלת דמי חניה במוסד רפואי), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אוסאמה סעדי, אחמד טיבי וסונדוס סאלח; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – צירוף הוראות שימוש בשפה העברית למוצרי חשמל), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת משה אבוטבול, ינון אזולאי, משה ארבל, יעקב מרגי, יעקב טסלר, יצחק פינדרוס, אליהו ברוכי, שלמה קרעי, חוה אתי עטייה, קטי קטרין שטרית, מיקי חיימוביץ', יוסף טייב, מיכאל מלכיאלי ואוריאל בוסו; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – סימון תוצרת חקלאית שאינה ארוזה מראש), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי, צבי האוזר, רם בן ברק ומשה ארבל; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הגבלת סכום אגרת רישיון רכב), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק משק המים (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי, ינון אזולאי, אימאן ח'טיב יאסין, קרן ברק, יבגני סובה, עוזי דיין וישראל אייכלר; הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון – המעמד המשפטי של בעלי חיים), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת מיקי חיימוביץ', מיכל וונש, איתן גינזבורג, מרב מיכאלי, תמר זנדברג ועינב קאבלה; הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון – הסדרת העיסוק בפודולוגיה), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת יוסף טייב; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – פטור מתקופת אכשרה לחיילים משוחררים), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת יוראי להב הרצנו; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – הפסקת כהונה של ראש הממשלה, שר או סגן שר מחמת הגשת כתב אישום), מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – שלילת סמכותה של ועדת הבחירות המרכזית לעניין אישור או פסילת מועמד או רשימה מלהשתתף בבחירות),

ירדנה מלר-הורוביץ: מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק התאמת טפסים ממשלתיים (פרטי הורים), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת יוראי להב הרצנו; הצעת חוק העונשין (תיקון – תקיפת נהג אוטובוס), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת מנסור עבאס, ווליד טאהא, סעיד אלחרומי ואימאן ח'טיב יאסין; הצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון – הזכות לשוויון), מאת חברי הכנסת גדעון סער וצבי האוזר; הצעת חוק נישואין וגירושין, התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יוליה מלינובסקי קונין, עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, חמד עמאר ואלכס קושניר; הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת ענישה במקרי אונס ותקיפה מינית), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק הרשתות החברתיות, התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת עמית הלוי; הצעת חוק הפקדות וזכויות סוציאליות לעצמאים (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת עודד פורר; הצעת חוק הפקדות וזכויות סוציאליות לעצמאים (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת מכלוף מיקי זוהר, יאיר לפיד, איתן גינזבורג, ניר ברקת, אבי דיכטר, אופיר כץ, חוה אתי עטייה, שלמה קרעי, יפעת שאשא ביטון, שרן מרים השכל, קטי קטרין שטרית, מאי גולן, טלי פלוסקוב, עוזי דיין, אריאל קלנר, אוסנת הילה מארק, הילה שי וזאן, יעקב מרגי, מיכאל מלכיאלי, משה ארבל, ינון אזולאי, משה אבוטבול, אוריאל בוסו, יוסף טייב, אביגדור ליברמן, עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין, חמד עמאר, אלכס קושניר, איילת שקד, בצלאל סמוטריץ', מתן כהנא, אופיר סופר, ניצן הורוביץ, יאיר גולן, משה גפני, יעקב טסלר, יעקב אשר, ישראל אייכלר, יצחק פינדרוס, אליהו ברוכי, אנטאנס שחאדה, אחמד טיבי, מנסור עבאס, עאידה תומא סלימאן, היבה יזבק, אוסאמה סעדי, סמי אבו שחאדה, סונדוס סאלח, אימאן ח'טיב יאסין, משה יעלון, מאיר כהן, עפר שלח, קארין אלהרר, יואל רזבוזוב, אלעזר שטרן, מיקי לוי, רם בן ברק, יואב סגלוביץ',

ירדנה מלר-הורוביץ: תמר זנדברג, בועז טופורובסקי, אנדרי קוז'ינוב, עידן רול, צבי האוזר, נפתלי בנט ועופר כסיף; הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון – שלילת האפוטרופסות הטבעית עבור נאשמים ומורשעים בעבירות אלימות במשפחה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יוליה מלינובסקי קונין, קרן ברק, מאי גולן, מיכל וונש, תמר זנדברג, ע'דיר כמאל מריח, מרב מיכאלי, תהלה פרידמן, קטי קטרין שטרית, עאידה תומא סלימאן, יבגני סובה, אלי אבידר ואלכס קושניר; הצעת חוק הטבות במס ליישובים (תיקוני חקיקה והוראת שעה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת מכלוף מיקי זוהר, שלמה קרעי, הילה שי וזאן, ינון אזולאי, ניר ברקת, קרן ברק, אנטאנס שחאדה, קטי קטרין שטרית ומיכל שיר סגמן.

ירדנה מלר-הורוביץ: הודעת שר הבינוי והשיכון חבר הכנסת יעקב ליצמן על מסקנות הוועדה המיוחדת לזכויות הילד בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת בועז טופורובסקי ואחמד טיבי בנושא: שבעה ילדים ו-117 אזרחים מצאו את מותם מתחילת השנה כתוצאה מתאונות דרכים.

ירדנה מלר-הורוביץ: ההסכמים האלה: הסכם בין ממשלת ישראל לממשלת הרפובליקה הפדרלית של גרמניה בדבר תמיכה כספית במוסד יד ושם, רשות הזיכרון לשואה ולגבורה, למטרות חקר ותיעוד השואה וקידום פעולות חינוך וזיכרון; אמנה בין-לאומית להקמת פורום הגז הים תיכוני –East Mediterranean Gas Forum (EMGF).

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: << נושא >> 1.

יריב לוין: כישלון הממשלה בטיפול במשבר הקורונה; << נושא >>

יריב לוין: << נושא >> 3.

יריב לוין: ממשלת השיתוק לא נוקפת אצבע בזמן שעוד נשים נרצחות << נושא >>

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים מכאן להצעות אי-אמון בממשלה.

יריב לוין: הראשונה שבהן, כותרתה: כישלון הממשלה בטיפול במשבר הקורונה – הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם.

יריב לוין: תנמק את ההצעה חברת הכנסת קארין אלהרר, בבקשה.

קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, "זוהי ממשלה שנולדה על קרקע מפוצלת – – – אך היא יוצאת לדרך עמוסה בתקווה אמיתית של העם – – – למצות את המשותף כדי לשרת טוב יותר את עמנו, להתמודד עם אתגרים דחופים ומגוונים"; "יש לנו תשתית חינוכית חשובה, ואין לך השפעה חשובה יותר לעתיד העם והארץ מן ההשקעה והמאמץ החינוכי"; "זוהי ממשלה שתצטרך להוכיח כי למשול פירושו לשכנע".

קארין אלהרר: את הדברים הללו אמר ראש הממשלה ונשיא המדינה לשעבר שמעון פרס, זכרו לברכה, בעת השבעת ממשלת האחדות בין הליכוד למערך.

קארין אלהרר: בחצי השנה האחרונה שבה פעלה ממשלת האחדות הנוכחית, זאת שקמה כדי לטפל במשבר הקורונה, להגיע להישגים – אותה ממשלה קמה גם היא על קרקע מפוצלת אחרי שלוש מערכות בחירות מלאות בהכפשות, ברפש, ואיכשהו, תאמינו לי, בדרך שאני אפילו לא יודעת להסביר אותה, במקום לאחות את הקרעים ואת השבר, היא הצליחה אפילו להעמיק אותו.

קארין אלהרר: לקחתם מדינה שידעה מלחמות, משברים כלכליים וקיומיים, מדינה שחשבה: באמת שעברנו כאן הכול, והוכחתם שעם הרבה מאמץ, ולא מעט דיבורים, הכול אפשרי – אפשר להביא עשרות אלפי משפחות לחרפת רעב, לסדר בריונים שיכו במוצ"ש מפגינים; אפשר לאבד את אמון הציבור ולהישאר על הכיסא, ואפשר גם לדאוג הרבה מאוד לכיסא.

קארין אלהרר: הממשלה הזאת הגיעה להישגים מדהימים בכל התחומים: כלכלה, בריאות, חברה וכמובן חינוך.

קארין אלהרר: אני יודעת שאתם נורא עסוקים – מה קורה איתכם, עם הג'וב שלכם, עם הכיסא שלכם.

קארין אלהרר: אני רוצה רגע לספר לכם על העולם האמיתי:

קארין אלהרר: בחצי השנה האחרונה הצליחה הממשלה לשכוח שהחינוך זה לא רק כאן ועכשיו, זה לא רק מה שקורה היום; החינוך של היום הוא בעצם העתיד – העתיד של העם והארץ הזאת.

קארין אלהרר: הוא שמכתיב איזו חברה נהיה, מה יהיו ערכינו וגם מי יהיו מנהיגינו.

קארין אלהרר: מאז הסגר הראשון נסגרו 2,500 גנים פרטיים.

קארין אלהרר: הם לא הצליחו לשרוד את המשבר.

קארין אלהרר: בשיחה עם הנציגים הם תיארו בעיות כלכליות, בריאותיות וניהוליות שהוצגו לממשלה.

קארין אלהרר: פגשו אותם, אבל הם לא קיבלו מענה.

קארין אלהרר: מחליטים על סגירה, ואז על פתיחה, אבל לא מתייעצים, לא אומרים מה נדרש, לא בודקים איך אפשר לעשות את זה יותר טוב.

קארין אלהרר: ובהיעדר תמיכה, עוד ועוד מסגרות נסגרות ומשאירות מאחור הורים שאין להם מי שישמור על הילדים כשכבר מאפשרים להם לחזור לעבודה.

קארין אלהרר: שמונה חודשים מאז שהחל המשבר, שני סגרים מאחורינו, במשרד הבריאות מסמנים לנו כבר את הבא, אבל עדיין, למרבה הצער, שר החינוך ושר הרווחה לא ראו לנכון לשבת יחד ולבדוק ש-420,000 ילדים שזכאים לארוחה חמה במהלך יום הלימודים יקבלו אותה עד הבית במקרה של סגר.

קארין אלהרר: בסגר הראשון, פחות מ-5% מהתלמידים שזכאים לארוחה חמה קיבלו אותה; מאז הסגר השני – רק 90,000 תלמידים.

קארין אלהרר: עכשיו, כל מי שנמצא כאן במליאה וכל מי שצופה יכול להעיד על כך שהסגרים האלה שעברנו הופכים גם את הבתים הנורמטיביים לסירי לחץ.

קארין אלהרר: דמיינו לעצמכם איך הסגר הזה עובר בבית שאין בו ביטחון תזונתי, בבית שבו גם בשגרה אין להורים איך לספק לילדים ארוחה חמה במהלך היום, בבית שבו הילדים הולכים לישון רעבים.

קארין אלהרר: אותי המחשבה הזאת זעזעה.

קארין אלהרר: פניתי לשר החינוך והרווחה בבקשה פשוטה: תדאגו שהילדים יקבלו את ההזנה עד הבית.

קארין אלהרר: הרי תקציב – יש; זכאות – יש.

קארין אלהרר: מה אין?

קארין אלהרר: שוב, ממשלה שמצליחה לעבוד ביחד, אפילו על הדברים הפשוטים – אפילו על 420,000 ילדים שפשוט לא ילכו לישון רעבים.

קארין אלהרר: הקמתם ממשלה עם למעלה מ-34 שרים, אבל לא יודעים לדבר אחד עם השני ולא מצליחים לגרום לשום דבר פשוט לקרות כאן.

קארין אלהרר: שנים צועקים בבית הזה "משילות" ו"התגברות", אבל בינתיים תוקעים את הדברים שתלויים רק בכם, כמו למשל מינוי בכירים: אין מפכ"ל, אין תחליף לחצי מצמרת משרד האוצר שהתפטרה, והרשימה עוד ארוכה, אבל העיקר – יש מנכ"ל חליפי, למשרד חליפי, של ראש ממשלה חליפי.

קארין אלהרר: בינתיים נשים נרצחות.

קארין אלהרר: רק בשבוע שעבר נרצחה ופאא עבאהרה, והמשטרה, חסרת מפכ"ל, עוד לא הצליחה לתפוס את הרוצח; עסקים נסגרים – רק הבוקר פורסם על עלייה של 41% בבקשות לפשיטת רגל.

קארין אלהרר: בעלי עסקים קורסים, ולא כולם מצליחים לקבל את הפיצוי בגלל הביורוקרטיה, אבל העיקר – המקורבים זוכים.

קארין אלהרר: 36 שרים, כמו שכתוב בחוק, רואים רק את הכיסא שלהם.

קארין אלהרר: שישה חודשים פותחים וסוגרים את המדינה בלי לראות את האזרחים, בלי לראות את הנשים שבשבילן משמעות הסגר היא כלא, הישארות במעגל האלימות ללא דרך יציאה; בלי לראות ילדים שמפתחים בעיות רגשיות מחודשים של שהייה בבית שהפך לסיר לחץ; בלי לנסות למזער את הבור הכלכלי שהכנסתם אליו, כי יש עוד ועוד משרדים, משרדים מומצאים, מנכ"לים מומצאים.

קארין אלהרר: שישה חודשים מחממים את הכיסא, וברקע המדינה קורסת.

קארין אלהרר: מדינת ישראל זקוקה לממשלה מתפקדת.

קארין אלהרר: אם יש משהו שהוכחתם בחצי השנה האחרונה זה שאתם ממש לא.

קארין אלהרר: הגיע הזמן שתלכו הביתה.

קארין אלהרר: תודה.

יריב לוין: תודה רבה לחברת הכנסת קארין אלהרר.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעת האי-אמון מטעם סיעות ישראל ביתנו וימינה, שכותרתה: כישלון הממשלה בניהול משבר הקורונה והרס הכלכלה הישראלית.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת אלכס קושניר להציג את הצעת האי-אמון.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדי השר, אין שבוע ואין יום שאנחנו לא עולים על בימת הכנסת ומדברים על כך שהממשלה הזאת מפקירה ציבורים שלמים – בגלל אינטרסים פוליטיים צרים או פשוט בגלל שלומיאליות וניתוק מוחלט מהשטח.

אלכס קושניר: הסטודנטים, העסקים הקטנים, התלמידים, המובטלים כבר לא תולים בכם שום תקווה.

אלכס קושניר: כל ההצהרות שלכם כבר לא מרגשות אף אחד.

אלכס קושניר: ראש הממשלה הראשי עסוק בהטבות המס שלו, וראש הממשלה המשני עסוק במינוי מנכ"ל למשרד ראש הממשלה המשני.

אלכס קושניר: במקביל, היום משרד האוצר מבקש להעביר 37 מיליון שקלים לצורכי הדת, ובאותו הזמן נודע לנו שהסיוע בשכר הדירה לחיילים הבודדים המשוחררים נעצר כי אין תקציב.

אלכס קושניר: למשרד הביטחון הגדול אין 5 מיליון שקלים כדי לשלם לחיילים הבודדים המשוחררים 1,000 שקל בחודש.

אלכס קושניר: אגב, זה על פי חוק.

אלכס קושניר: אתם קולטים?

אלכס קושניר: אין לו 5 מיליון שקל.

אלכס קושניר: התקציב של משרד הביטחון, אם אני לא טועה, הוא 50 מיליארד, אבל 5 מיליון לחיילים, שמגיע להם על פי חוק, אין.

אלכס קושניר: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שזה פשוט שפל המדרגה.

אלכס קושניר: איבדנו את כל סולם הערכים הבסיסי, ואדון ראש הממשלה המשני, גם הוא כנראה איבד את זה לחלוטין.

אלכס קושניר: לא אכפת לו שהחיילים האלה נשארים ברחוב.

אלכס קושניר: דווקא עכשיו, כשאין להם עבודה והם לא זכאים לדמי אבטלה, להוסיף חטא על פשע ולזרוק אותם מהבתים?

אלכס קושניר: ממה בדיוק הם אמורים לשלם שכר דירה?

אלכס קושניר: איפה הם אמורים לגור, ברחוב?

אלכס קושניר: הם מספט

אלכס קושניר: מבר לא מקבלים סיוע בשכר דירה.

אלכס קושניר: אז כדאי שתדע, אדוני ראש הממשלה המשני, שקיימות שתי קבוצות של חיילים בודדים: אלה שעולים למדינת ישראל מתוך תחושת שליחות ורצון לתרום ומשאירים הכול מאחור, ואלה ללא עורף משפחתי, שעל אף הקשיים באים ומתגייסים.

אלכס קושניר: הם עושים מאמץ עליון כדי לשרת את המדינה, ואתה זורק אותם.

אלכס קושניר: הם נשארים בשולי החברה בגלל המדיניות ההזויה שלך; יותר נכון בגלל חוסר המדיניות שלך וחוסר האכפתיות שלך.

אלכס קושניר: אז אדוני ראש הממשלה המשני, אני מבקש ממך שתרד מהאולימפוס, תעלה על ב' ותתחיל לשרת את אלה שבחרו לשרת את המדינה, אחרת אתה פשוט באמת לא רלוונטי, אתה מיותר.

אלכס קושניר: אבל במקומך, מזל, יש אנשים טובים – ארגוני החברה האזרחית, שעושים את העבודה ומסייעים לחיילים יום-יום, בשקט, בלי לדבר.

אלכס קושניר: הם עושים את העבודה, ואתה מחפש כותרות.

אלכס קושניר: יחד עם האנשים המדהימים האלה החלטנו לעשות מעשה ולחייב את המדינה להיכנס מתחת לאלונקה.

אלכס קושניר: כתבנו הצעת חוק, הצעה שתיתן סיוע הוליסטי לחיילים, אבל מעבר לסיוע, היא תיתן להם תקווה, היא תיתן תחושה שהמדינה דואגת להם ומוקירה את תרומתם.

אלכס קושניר: ההצעה כוללת טיפול בכל תחומי החיים של החיילים והחיילות הבודדים המשוחררים ונותנת להם אפשרות להיקלט בחיי האזרחות בצורה מיטבית שתעזור להם לממש את הפוטנציאל הטמון בהם.

אלכס קושניר: היא תאפשר לכל חייל בודד משוחרר לקבל מענק הסתגלות של 2,600 שקלים למשך חצי שנה – מדובר בסכום שיאפשר להם להתחיל את החיים האזרחיים בלי פחד ובלי לחץ, בלי לדאוג מה יהיה מחר.

אלכס קושניר: ההצעה גם תעניק להם סיוע אמיתי בתשלום שכר דירה, 2,000 שקל למשך שלוש שנים, והיא תפטור אותם גם באופן מלא מתשלומי ארנונה ותיתן הנחה משמעותית על החשמל.

אלכס קושניר: מדובר בשלוש שנים קריטיות של בניית חיים אזרחיים, חיפוש עבודה וכניסה לאקדמיה.

אלכס קושניר: במקביל, בתקופה הזאת הם יקבלו סבסוד מלא על נסיעה בתחבורה הציבורית.

אלכס קושניר: אבל לא מספיק לעזור להם בתנאי מחיה ובתנאי מגורים, חייבים לסייע להם להשתלב בשוק התעסוקה.

אלכס קושניר: הצעה זו מאפשרת להם להיקלט בשוק התעסוקה בצורה כזאת שמעסיקים יקבלו תמריצים לקלוט חיילים בודדים משוחררים, והמדינה תשתתף במחצית שכרם במשך חצי שנה במקרה שהמעסיק מחזיק אותו בעבודה שנה.

אלכס קושניר: הנושא השלישי: אנחנו חייבים לאפשר לחיילים אופק.

אלכס קושניר: מדובר באוכלוסייה צעירה, עם מוטיבציה מהגבוהות ביותר, שלמרות הקשיים בבית הם באו ושירתו את המדינה בגאווה.

אלכס קושניר: הם חזקים וחכמים, הם חייבים סיוע, ואנחנו חייבים לנצל את הפוטנציאל שטמון בהם ולאפשר להם להיכנס לעולם האקדמיה ולסבסד להם את הלימודים, אבל לא רק את הלימודים; את הפסיכומטרי, את המכינות, את לימודי התעודה – כל דבר שיאפשר להם לממש את הפוטנציאל שלהם, כי את הפוטנציאל שלהם אנחנו נקבל אחר כך בחזרה כמדינה.

אלכס קושניר: יש תחומי סיוע נוספים, ולכולם מטרה אחת: לעטוף את החיילים והחיילות בסיוע שיאפשר להם לממש את הפוטנציאל האדיר הטמון בהם.

אלכס קושניר: אתם תשאלו אותי למה אני לא מעלה את הצעת החוק הזאת להצבעה, אז אני אגיד לכם: כי הממשלה שלכם פשוט לא מתפקדת.

אלכס קושניר: אני יודע שאתם תפילו אותה.

אלכס קושניר: הרי ועדת השרים פשוט לא מתכנסת, אז כל דבר טוב שנעלה – אתם תדחו ותפסלו.

אלכס קושניר: אתם פשוט הורסים כל חלקה טובה וכל הצעה טובה.

אלכס קושניר: ובחזרה אליך, אדוני ראש הממשלה המשני, אדון בני גנץ.

אלכס קושניר: אם נישאר לך משהו מהערכים שאתה כל כך אוהב לדבר עליהם אז קח את ההצעה הזאת, תהפוך אותה לממשלתית ותעביר.

אלכס קושניר: אגב, לגבי המקור התקציבי – תאמין לי שהתקציב של משרד ראש הממשלה החליפי ועוד כמה משרדים מיותרים שיצרתם כאן יספיק לתת את הסיוע למשך חמש שנים לפחות.

אלכס קושניר: אני מבקש ממך, אדוני ראש הממשלה המשני, אם אתה רוצה להפוך להיות רלוונטי, קח את ההצעה ותעלה אותה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

יריב לוין: אני מודה לחבר הכנסת אלכס קושניר, ומזמין את השר המקשר, השר דוד אמסלם, להשיב במשולב על שתי הצעות האי-אמון.

יריב לוין: בבקשה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם כול, אני רוצה להגיד לך, חמד עמאר – בשבוע שעבר לא היית כי היית בבידוד.

חמד עמאר: הייתי בבידוד.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: אני רק רוצה לספר לך – – –

חמד עמאר: אגיד לך את האמת, אני אדבר על זה כאן.

חמד עמאר: אני מקבל הודעה אחרי תשעה ימים ממשרד הבריאות: נחשפת לחולה קורונה ואתה צריך להיכנס לבידוד.

חמד עמאר: תאר לעצמך אזרח רגיל, שהיה נדבק, ואחרי תשעה ימים אומרים לו: נחשפת לחולה קורונה.

חמד עמאר: הוא היה מדביק עשרות – – –

עאידה תומא סלימאן: חמד, זה קורה כל הזמן.

עאידה תומא סלימאן: זה קורה מתחילת הקורונה.

חמד עמאר: כן, ומדברים על זה, כמה אנחנו – – –

דוד אמסלם: חבר הכנסת חמד עמאר, אתה צודק בעניין הזה, אבל רציתי רק לציין, אתה יודע, שהיושב-ראש ציין שכשכל החברים אצלכם במפלגה יושבים, סימן שהיושב-ראש רוצה לעלות לדבר – ליברמן.

דוד אמסלם: ליברמן בשבוע שעבר עלה לדבר, אז אמרנו: חמד עמאר חסר ונמצא בבידוד, אז אמר לנו ליברמן שגם בבית אתה נמצא בהקשב, מה שנקרא, זאת אומרת, גם בבית, כשאתה בבידוד, אתה נמצא בהאזנה.

דוד אמסלם: זה אפרופו ככה, אתה יודע, קצת – – –

חמד עמאר: באתי לשמוע גם אותך.

דוד אמסלם: יפה, תודה רבה.

דוד אמסלם: אני רוצה לענות לחברת הכנסת קארין אלהרר, אבל היא יצאה.

דוד אמסלם: בדרך כלל כל שבוע אתם מעלים ומגישים הצעת אי-אמון בממשלה שהנושא שלה הוא כישלון בטיפול במשבר הקורונה.

דוד אמסלם: אתם מעלים גרה – כל הזמן אותו נושא, אותו נושא כל שבוע.

דוד אמסלם: כל שבוע אני משיב לכם פחות או יותר אותו דבר.

דוד אמסלם: אני מציע לכם בכלל כבר לשנות קצת את הנושאים ולגוון.

דוד אמסלם: אתם כל הזמן אומרים שאנחנו מעמיקים את השבר ואת המתח וכו', ורק אני אומר לעצמי שכל אחד שעולה כאן יקליט את עצמו ואחרי זה ילך לשמוע בבית מה הוא אמר ויחליט עם עצמו אם הוא בעצם מעמיק את השבר ואת המתח ומסית בין איש לרעהו בחברה או שזה אנחנו.

דוד אמסלם: דרך אגב, היחיד שעונה לכם ועולה כל שבוע זה אני.

דוד אמסלם: אתם עולים בסריות לכאן, כמעט כל הזמן.

דוד אמסלם: עוד מעט יתפתח פה דיון, אתה תעלה, החברים שלך כולם ימשיכו להכפיש את הממשלה, את ראש הממשלה, את הליכוד, את המחנה הלאומי – – –

אלכס קושניר: כי איך יכול להיות שחיילים בודדים – – –

דוד אמסלם: עוד לא.

דוד אמסלם: אני אומר באופן כללי.

דוד אמסלם: כפי שאמרה קארין אלהרר קודם, אנחנו שוכרים בריונים להרביץ למפגינים, ואנחנו בכלל גורמים לאנשים להיות בחרפת רעב וכו' וכו'.

דוד אמסלם: כל שבוע יש לכם את הסיסמאות, ואיך אתם פותחים?

דוד אמסלם: אנחנו המסיתים.

דוד אמסלם: אז לכן אני מציע לכם: טלו קורה מבין עיניכם, תקשיבו למילים שאתם אומרים, למשפטים, כשאתם מדברים, גם בהפגנות בחוץ, כשאתם נמצאים, וגם פה, ואחרי זה תשאלו את עצמכם מי זה המסית ומי בעצם קם בבוקר כדי לסייע לאזרחי מדינת ישראל להתנהל במשבר החמור שאנחנו נמצאים בו כבר חודשים לא מעטים, עוד מעט שנה.

דוד אמסלם: אז לכן אני אומר, בגדול, ואני אומר לכם כל שבוע: הקורונה זו לא שאלה של הליכוד.

דוד אמסלם: אנחנו לא המצאנו אותה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אם יכולתם לטעון את זה מולנו, גם הייתם עושים את זה.

אלכס קושניר: אבל אתם צריכים לתת תשובות ולא נותנים.

דוד אמסלם: אני מספר לך, אם הייתם יכולים לבוא, ושהציבור יאמין לכם, ולהאשים את ראש הממשלה נתניהו בהמצאת הקורונה, אין לי ספק שהייתם עושים את זה.

אלכס קושניר: למה אתה מכניס לנו מילים לפה?

דוד אמסלם: אני לא מכניס לכם שום דבר.

דוד אמסלם: אחרי זה יש לך את זכות הדיבור.

אלכס קושניר: אדוני השר, אני רוצה לשאול שאלה.

אלכס קושניר: אפשר?

דוד אמסלם: לכן אני אומר – תקשיבו כל שבוע – אני אומר, סוגיית הקורונה היא לא רלוונטית למפלגה זו או אחרת.

דוד אמסלם: כל עם ישראל נמצא בה, כל העולם נמצא.

דוד אמסלם: כרגע המציאות היא שאנחנו צריכים לעזור אחד לשני כדי לצאת מהאירוע.

דוד אמסלם: זה מה שחשוב פה.

דוד אמסלם: אחרי זה נתקוטט, אחרי זה נשאיר את הפוליטיקה, אחרי זה נאמר את מה שנאמר, אבל כרגע אנחנו נמצאים בעיצומו של המשבר, כבר עוד מעט שנה.

אלי אבידר: אתם לא מסוגלים לנהל אותו.

דוד אמסלם: לכן – אני כמעט לא שמעתי מכם עצה אחת חוץ מההכפשות.

אלי אבידר: נתנו עצות, אתם לא שמעתם – – –

דוד אמסלם: חוץ מהכפשות מבוקר עד לילה.

דוד אמסלם: עכשיו ברור לכם לחלוטין – באמת, אני גם סבור שבהיגיון שלכם אתם אמורים להבין את זה – זה לא משנה כרגע מי היה ראש הממשלה.

יריב לוין: חבר הכנסת קושניר, נא לשבת.

דוד אמסלם: הרי ברור לחלוטין שכל ראש ממשלה – – –

אלכס קושניר: אני מפחד שהוא לא יראה אותי.

יריב לוין: אל תדאג, אתה מספיק גבוה להיראות טוב.

דוד אמסלם: שכל ראש ממשלה שהיה היום נמצא בתפקידו כראש ממשלה היה מנסה – דרך אגב, כל ראש ממשלה בעולם או כל נשיא בעולם עושה אותה פעולה: הוא מנסה לעזור ולסייע למדינה שלו ולציבור שלו לשרוד את התקופה הזאת גם בהיבט הכלכלי וגם בהיבט הרפואי.

דוד אמסלם: הרי אין שאלה כזאת בכלל.

אלי אבידר: אבל הוא לא מסוגל.

דוד אמסלם: רק אתם באים לכאן ומטיחים האשמות כמעט על בסיס יומי, מכפישים, מדברים לא יפה, ועוד בסוף מה אומרים לי?

דוד אמסלם: איך אני מדבר.

דוד אמסלם: אני אומר לכם, רבותיי, באמת באמת, תקשיבו פעם לעצמכם – הגמל לא רואה את דבשתו.

דוד אמסלם: אבל אני מציע לכם, כל אחד שעולה לכאן, שיקליט את עצמו, אחרי זה ילך הביתה וישמע, ויגיד בסוף לעצמו אם הוא תרם בזה משהו לעם ישראל.

דוד אמסלם: משהו שהוא אמר כאן, האם זה תרם עכשיו לעם ישראל – לאחד מעם ישראל, לא צריך לכולם, אפילו לחלקם – בסוגיית הקורונה, בסוגיית הכלכלה, בסוגיית הבריאות, או שלא – או שלהפך, הוא רק העמיק את הקרע?

דוד אמסלם: אני מציע לכם באמת לשים לב לזה.

דוד אמסלם: הרי ברור לכם לחלוטין שאם אתם לא משסים ומגדפים, אני גם לא עונה לכם בכלל, לא צריך לענות.

דוד אמסלם: ואז אין הצעות אי-אמון, ואנחנו ממשיכים כרגיל לנהל את המשבר.

דוד אמסלם: אבל לכן אני אומר, בגדול, אנחנו חיים בעולם ערכים הפוך כמעט.

דוד אמסלם: אתם בעצם, כפי שאמרתי, גורמים לשסע ולקרע בעם, ואתם בעצם מאשימים אותנו.

דוד אמסלם: עכשיו לגבי מה שאתה אמרת, חבר הכנסת קושניר.

דוד אמסלם: תראה, אני שמעתי אותך עכשיו, ואמרת ש-37 מיליון שקלים היו לנושאי דת – –

אלכס קושניר: זה תוספת של כל שבוע.

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: – – ו-5 מיליון שקלים היו חסרים לחיילים.

דוד אמסלם: אני רוצה להגיד לך משהו.

דוד אמסלם: אני לא יודע למה, אבל איך שזה לא יהיה, תמיד אתם תבואו ותגידו למה לדת אסור לתת.

אלכס קושניר: אז בוא תסביר, למה לחיילים אין?

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: מה הקשר?

דוד אמסלם: אני לא רואה את הקשר בין הדת לבין החיילים.

דוד אמסלם: יכול להיות שבסוגיית החיילים – רק שנייה, עוד מעט אני אספר לך – אתה צודק, אבל מה זה קשור לדת?

דוד אמסלם: אין, אין, אין קשר בין הדברים.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה לספר לך עוד סוד קטן, חבר הכנסת קושניר: החיילים הם לא איזה אירוע של המפלגה שלך.

אלכס קושניר: אין ספק, אבל תן לי לענות לך.

דוד אמסלם: החיילים הם כל עם ישראל.

דוד אמסלם: אני נולדתי בארץ, דרך אגב, הייתי חייל, כל חיי, גם במילואים.

דוד אמסלם: הילדים שלי שירתו בצה"ל.

אלכס קושניר: – – –

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: הרי אין מחלוקת בינינו – –

אלכס קושניר: נו, אז למה אתם לא עושים כלום?

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: – – אין מחלוקת בינינו על סיוע.

דוד אמסלם: אבל אתה מנכס לך את החיילים, ומהצד השני של המשוואה אתה שם את התקציב של נושא הדת.

דוד אמסלם: מה הקשר?

דוד אמסלם: מה הקשר בין אחד לשני?

דוד אמסלם: אני אגיד לך מה הקשר.

אלכס קושניר: אני אגיד לך.

דוד אמסלם: אני אגיד לך: בגלל שזה הפופוליזם – –

אלכס קושניר: אני אגיד לך, אני חושב – – –

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: – – זה הפופוליזם הנמוך, איפה שאתם יכולים – – –

אלכס קושניר: תקשיב – – –

דוד אמסלם: תן לי שנייה, אלכס, רק שנייה, תן לי.

אלכס קושניר: לא, אבל אתה לא צודק.

דוד אמסלם: אני כבר אמרתי משהו פעם, תן לי, אני רוצה לסיים.

אלכס קושניר: תקשיב, מוסדות החינוך, מוסדות הדת, זקוקים עכשיו ל-17 מיליון שקל – – – וחיילים מספטמבר ברחוב.

דוד אמסלם: אדוני, מר אלכס קושניר.

אלכס קושניר: ברחוב, דודי.

אלכס קושניר: אין לכם 5 מיליון לחיילים בודדים?

דוד אמסלם: אלכס קושניר, אני אסביר לך משהו.

אלכס קושניר: איפה הערכים שלכם?

דוד אמסלם: בוא אני אספר לך משהו.

דוד אמסלם: המפלגה שלך בנויה – – –

אלכס קושניר: עזוב את המפלגה שלי.

אלכס קושניר: אתה אומר: בוא ננכס את החיילים אלינו.

אלכס קושניר: אנחנו, אגב – ליברמן בקדנציה הקודמת העביר חוק סיוע לחיילים בודדים, ואת החוק הזה אתם עכשיו לא מקיימים.

דוד אמסלם: תן לי, אתה מפריע לי עכשיו.

דוד אמסלם: תן לי, תן לי רק שנייה – – –

אלכס קושניר: מי נתן לכם את הזכות לעבור על החוק?

אלכס קושניר: אתם עוברים על החוק.

יריב לוין: חבר הכנסת קושניר, עד כאן.

יריב לוין: זה לא דיבייט.

אלכס קושניר: זו לא פוליטיקה.

יריב לוין: חבר הכנסת קושניר.

אלכס קושניר: אלה חיילים בודדים.

אלכס קושניר: חיילים בודדים נמצאים ברחוב בגללכם.

יריב לוין: חבר הכנסת קושניר, שב, בבקשה.

אלכס קושניר: בגלל שאתה לא מכנס ועדה – – –

יריב לוין: חבר הכנסת קושניר.

דוד אמסלם: חבר הכנסת קושניר, שמענו אותך פה בקשב רב.

דוד אמסלם: אני לא מפריע לך אף פעם.

דוד אמסלם: אתה יודע, שמעתי אותך.

אלכס קושניר: אבל אתה נותן תשובות לא הגיוניות.

יריב לוין: חבר הכנסת קושניר, הוא אומר את מה שהוא רוצה.

יריב לוין: לא ראיתי שהוא הפריע לך כשאתה אמרת את מה שאתה רצית.

אלכס קושניר: אבל הוא מסלף.

יריב לוין: חבר הכנסת קושניר, את זה יקבע הציבור, לא אתה ולא הוא.

דוד אמסלם: הרי אתה – אמרתי, אני אסביר לך ממה אתם בנויים.

דוד אמסלם: אתם, המפלגה שלכם, בנויים בעיקר – אם אני מוריד לכם את השבת ואת החרדים נגמר לכם האירוע, אין לכם על מה לדבר.

אלכס קושניר: איזה מזל שאתה קיים.

דוד אמסלם: אני מספר לך.

דוד אמסלם: כל פעם שאתם עולים לכאן, או שאתם משניאים על הציבור את החרדים או שאתם משניאים על הציבור את מורשת ישראל.

אלכס קושניר: אם אתם כל כך מושלמים, למה – – –

יריב לוין: חבר הכנסת קושניר, מספיק, באמת מספיק.

יריב לוין: מותר לו לומר מה שהוא רוצה.

דוד אמסלם: בזה אתם גמורים.

דוד אמסלם: אני לא יודע איך קשרת – למה לא קשרת בין החיילים לזיקוקים בחג העצמאות?

דוד אמסלם: למה לא קשרת בין זה לבין מופעי התרבות?

אלכס קושניר: מה הקשר?

דוד אמסלם: למה לקחת דווקא את הדת והצמדת?

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שלשם אתה מכוון.

אלכס קושניר: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת קושניר, מספיק כבר.

דוד אמסלם: אם אני יכול להשניא עוד כמה יהודים אחד על השני, למה לא? זו הפרנסה.

דוד אמסלם: מזה אתם מתפרנסים; מזה יש עתיד מתפרנסים – רק משנאה.

אלכס קושניר: ואתם דואגים רק לעצמכם.

יריב לוין: חבר הכנסת קושניר, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יריב לוין: זה לא דיבייט פה.

יבגני סובה: – – – אדוני השר – – –

יריב לוין: מותר לו לומר את מה שהוא רוצה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: אנחנו נעלה לסיכום, יש לי עוד נושאים כבדים בהמשך.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אני מודה לשר אמסלם.

יריב לוין: אני עובר מכאן להצעת האי-אמון הבאה – הצעת האי-אמון של סיעת הרשימה המשותפת, שכותרתה: ממשלת השיתוק לא נוקפת אצבע בזמן שעוד נשים נרצחות.

יריב לוין: תציג את הצעת האי-אמון חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה.

יריב לוין: השר אמסלם, אני מציע שתברר אם אתה זה שישיב גם על ההצעה הזו, כי אני לא רואה כאן שר אחר.

יבגני סובה: אנחנו הבנו שהשר לביטחון הפנים יגיע.

יריב לוין: גם אני הבנתי כך, אבל אני לא רואה את השר לביטחון הפנים.

חמד עמאר: זה מה שנאמר – – –

יריב לוין: אפשר לשפר – יש מה לשפר בראייתי, ובכל זאת, נדמה לי שהוא לא כאן.

קריאה: – – –

יריב לוין: אז אני מבקש שהממשלה תדע ותחליט מי משיב בשמה.

יריב לוין: בבקשה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, אני רוצה להקדיש את נאום האי-אמון הזה לזכרה של ופאא עבאהרה, אם לחמישה, שנדקרה על ידי בן זוגה האלים בתוך מכוניתה בכיכר העיר עראבה לפני שבוע; אני רוצה להקדיש את נאום האי-אמון הזה לזכרה של מאיה וישניאק בת ה-22, שנחנקה למוות על ידי בן זוגה במיטתו בחודש מאי; אני מקדישה את נאום האי-אמון הזה ל-20 הנשים שנרצחו על ידי גברים אלימים השנה; אני מקדישה את נאום האי-אמון הזה לאותן עשרות אלפי נשים שמפחדות בבית שלהן, שמפחדות על הילדים שלהן, שמפחדות על גופן ועל בריאותן; אני מקדישה את נאום האי-אמון לעשרות אלפי נשים שמפחדות לדבר, כי הן יודעות שאם יגידו את הדבר הלא-נכון, הגבר שבבית ירביץ להן; אני מקדישה את נאום האי-אמון הזה לנשים שכבר הבינו שהן צריכות לעזוב, אבל לא יכולות, כי אין להן כסף לעזוב את הבית; כמו כן, אני מקדישה אותו לנשים שהגבר האלים שאיים עליהן ישב בכלא, אבל שוחרר בשחרור מינהלי בלי טיפול, בלי פיקוח, בלי שום דבר.

עאידה תומא סלימאן: 20 הנשים שנרצחו כבר לא יכולות לדבר.

עאידה תומא סלימאן: הנשים שמתחבאות בביתן או במקלטים לנשים מוכות מושתקות ומפוחדות.

עאידה תומא סלימאן: אז בשם כל הנשים האלה אני מביעה בממשלה הזאת אי-אמון.

עאידה תומא סלימאן: ופאא, כמו חצי מהנשים הנרצחות, הייתה מוכרת לרווחה.

עאידה תומא סלימאן: כמו 30% מהנרצחות, היא הייתה מוכרת למשטרה.

עאידה תומא סלימאן: זה לא מנע את הרצח שלה.

עאידה תומא סלימאן: ופאא לא הסתגרה וסבלה בשקט – היא פנתה והתדפקה על כל דלת, אבל המערכות לא פעלו לטובתה.

עאידה תומא סלימאן: השוטר שאמר לה בעצבנות: את לא תלמדי אותי את עבודתי – הוא לא חריג במערכת.

עאידה תומא סלימאן: 75% מהנשים הנרצחות המוכרות למשטרה היו נשים ערביות.

עאידה תומא סלימאן: ופאא הייתה אחת מהן.

עאידה תומא סלימאן: זו התנהלות רשלנית במקרה הטוב וגזענית במקרה הרע.

עאידה תומא סלימאן: ולא שמענו את המערכת מתנערת מהשוטר הזה, או לפחות מכריזה על פתיחה בחקירה נגדו.

עאידה תומא סלימאן: השר לביטחון הפנים אמיר אוחנה, שמעכב את הקמת היחידה למעקב אחר גברים אלימים, לא ראה לנכון לפתוח בחקירה על הרשלנות ברצח ופאא.

עאידה תומא סלימאן: הוא אפילו לא למד את הלקח הבסיסי של רציחות על ידי אסירי אלימות במשפחה משוחררים, שכאלה היו לפחות שניים השנה, ועדיין, למרות כל הבקשות, לא עצר את השחרורים המינהליים של אסירי אלמ"ב.

עאידה תומא סלימאן: כשהשר לביטחון הפנים הציג את יעדיו המרכזיים, הנושא של אלימות נגד נשים לא עלה ולא היה באג'נדה שלו.

עאידה תומא סלימאן: וכך מתנהלת הממשלה כולה.

עאידה תומא סלימאן: ראש הממשלה מתייחס לנושא אולי פעם בשנה כדי לצאת ידי חובה, כמו מה ששמענו היום, מספר לעצמו איך מסתכלת עלינו הממשלה הזאת – עלינו, הנשים.

עאידה תומא סלימאן: ראש הממשלה היום אמר שכלפי בעלי חיים – נשים זה לא בעלי חיים שאתה יכול להכות בהם, והיום אנחנו אומרים: גם בעלי חיים אתה לא מכה.

עאידה תומא סלימאן: אמר נתניהו: אנחנו מבינים שיש תובנה ויש אינטליגנציה ויש קוגניציה ורגשות גם לבעלי חיים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מאוד מתחברים לזה, אז אנחנו חומלים על בעלי חיים.

עאידה תומא סלימאן: נשים הן בעלי חיים.

עאידה תומא סלימאן: תקשיבו טוב מאוד, נשים, אזרחיות מדינת ישראל: נשים הן בעלי חיים, ילדים הם בעלי חיים – בעלי חיים עם זכויות.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, מר בנימין נתניהו, ראש הממשלה.

עאידה תומא סלימאן: והדבר הזה צריך לעבור מן העולם.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו אזרחיות, אנחנו בנות אדם ובנות חווה, לא בעלי חיים.

עאידה תומא סלימאן: ואם אפשר להמשיך את המטאפורה הזאת, אפשר להגיד: ראש הממשלה, אתה בעל חיים; יש לך זכויות, כמו זכות הזכאות, החפות.

עאידה תומא סלימאן: אבל אם להגיד את האמת, אין חמלה בליבי עליך אחרי מה ששמעתי, ואני לא יכולה לסלוח על מעידה כזאת.

עאידה תומא סלימאן: זאת לא מעידה, זאת מדיניות, ראש הממשלה.

עאידה תומא סלימאן: הממשלה הזאת לא עושה דבר כמו שצריך למען הנשים.

עאידה תומא סלימאן: התוכנית הלאומית שאושרה ב-2017 עדיין לא זכתה לתקצוב מספיק.

עאידה תומא סלימאן: 50 מיליון ש"ח, מתוך תקציב של 400 מיליארד, לא יכולים להקצות להגנה על נשים, אבל לפני חודש אישרו בוועדת הכספים מיליונים לתוכניות לזהות יהודית.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה איך הכספים האלה – המיליארדים למערכת הביטחון, המיליונים למטוסי קרב, ההטבות להתנחלויות והכבישים העוקפים – איך הם עוברים, ועל 50 מיליון ש"ח צריך להיאבק.

עאידה תומא סלימאן: מאז שהתוכנית אושרה נרצחו יותר מ-70 נשים בישראל, ונפתחו 30,000 תיקים במשטרה על אלימות של גברים כלפי נשים, ומתוכם 75% נסגרו.

עאידה תומא סלימאן: כמעט מחצית מהעבריינים של אלימות במשפחה הם עבריינים חוזרים.

עאידה תומא סלימאן: בכל שנה מדווחים על כ-600 תיקים של הפרת צו הגנה, ובכל זאת, חוק האזיקונים עדיין תקוע בצנרת מ-2017, כשהעברתי אותו בקריאה טרומית.

עאידה תומא סלימאן: התמונה ברורה: אלימות של גברים כלפי נשים היא בעיה כרונית בינתיים.

עאידה תומא סלימאן: כדי להילחם באופן אפקטיבי בתופעה, שנובעת מנסיבות חברתיות, צריך מערך שלם.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו כבר שנה – היינו שנה, לאורך 2019 – בלי חקיקה, בדיוק אחרי שהכנסת הזאת, באותו יום כמו היום, ב-2018, הפילה את הבקשה שהעליתי לוועדת חקירה לרצח נשים.

עאידה תומא סלימאן: ואז יצאנו לשנת בחירות, ואחריה הגיעה שנת קורונה, וכל מי שמבין באלימות ידע לנבא שבקורונה יעלה רף האלימות.

עאידה תומא סלימאן: איך התכוננה הממשלה?

עאידה תומא סלימאן: האם היא באמת התכוננה?

עאידה תומא סלימאן: אני ציפיתי שלאחר שנתיים של תקיעות, של שיתוק, הכנסת תהפוך לבית חרושת של חקיקה ושל החלטות שיגנו על נשים.

עאידה תומא סלימאן: לצערי, אנחנו עדיין שבויים בידיים של הממשלה, שמתקוטטת בתוכה ומונעת חקיקה.

עאידה תומא סלימאן: ביום רביעי, לכבוד היום הבין-לאומי למאבק באלימות נגד נשים, אני מעלה הצעת חוק שכל אדם שמכיר מעט את הנושא אמור לתמוך בה.

עאידה תומא סלימאן: אני אציע שהשופטים, לפני שיוציאו צווי הרחקה והגנה, יהיו מחויבים בתסקיר שיגיד עד כמה האדם מסוכן ויחייבו אותו בטיפול.

עאידה תומא סלימאן: בשבוע שעבר הממשלה קיבלה החלטה שכולה בעניין טיפול בגברים.

עאידה תומא סלימאן: בואו, אני מעמידה אתגר מול הבית הזה: ביום רביעי נראה אם תוכלו להתעלות על מצב השיתוק ואם תוכלו באמת להתעלות על הגישה שרואה בנו בעלי חיים ולהתייחס אלינו כבני אדם, כנשים, כאזרחיות שמגיע להן ביטחון, ותצביעו, למרות שזה בא מצד האופוזיציה.

עאידה תומא סלימאן: כי אם להגיד לכם את האמת, בזמן שאתם בממשלה משותקת, בזמן שאיבדתם את האמון של כולנו, אולי תצילו את נפשכם אם תתנהגו ככה.

עאידה תומא סלימאן: בינתיים אתם בגדתם באזרחים, אתם בגדתם בביטחונן של הנשים במדינת ישראל.

יריב לוין: אני מודה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, ואני מזמין את השרה אורלי לוי אבקסיס להשיב בשם הממשלה.

קריאה: אם אפשר להתייחס למשפט שנשים הן בעלי חיים.

יריב לוין: אני מבקש גם לנצל את ההזדמנות הזאת ולברך אותך ואת חברת הכנסת אוסנת מארק על הכנס החשוב שקיימתן היום בנושא המאבק באלימות נגד נשים.

יריב לוין: הבמה שלך, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, בטרם אתחיל בתשובתי יש לי חוב קטן.

אורלי לוי אבקסיס: כמי שמגיעה מבית שחונכנו בו לדייק בציטוטים – אפילו בראי ההלכה, האומר דברים בשם אומרם מקרב את הגאולה – חשוב לי להכניס לקונטקסט הנכון את ראש הממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: לצערי הרב, הטקסט שאמצעי התקשורת בחרו שוב להעצים נאמר ממקום של קל וחומר.

אורלי לוי אבקסיס: ראש הממשלה ורעייתו הגיעו היום לכנס שערכתי יחד עם חברת הכנסת חברתי אוסנת מארק בנושא מיגור האלימות נגד נשים בחברה הישראלית.

אורלי לוי אבקסיס: היינו גם אנשי בשורה היום – ותכף גם אומר מהי הבשורה – וכדי לחדד את העניין שאל לנו להיות אדישים, בעיקר בימים ובתקופות שבהם אפילו בעלי החיים זוכים לחמלה, להבנה ולרצון למנוע מהם סבל מיותר – יש לנו צער בעלי חיים, הכאב על הצער של בעלי החיים כשפוגעים בהם, אז קל וחומר כשאנחנו מדברים על נשים וילדים שנמצאים תחת הטרור הזה.

אורלי לוי אבקסיס: לקחת מאירוע שלם ציטוט של ראש הממשלה, כאשר בחלק מהדברים לא רק שהוא אומר מה נעשה וכמה זה חשוב לו ולרעייתו אלא גם מה בכוונתנו לעשות, להעצים את זה ולקחת את זה תחת הכותרת שבימים שבהם גם בעלי חיים זוכים לחמלה צריך להסתכל גם על נשים וילדים כעל בעלי חיים, כאל נשמת חי, לקחת ולעוות את הדברים – אני חושבת שהגזמנו.

אורלי לוי אבקסיס: אני פונה פה גם למערכות של העיתונים וגם לכתבים ולעורכים, שבוחרים מכל האירוע הזה לקחת את המשפט הזה, לשנות אותו ולהפוך אותו למשפט אומלל.

עאידה תומא סלימאן: לא צריך הסבר.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני אומר לך, חברתי חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, אני יודעת כמה הנושא הזה חשוב לך.

אורלי לוי אבקסיס: עאידה תומא סלימאן, אני ואת מלוות את המאבק הזה לא מעכשיו.

אורלי לוי אבקסיס: עוד בהיותי שותפה לספסל של חברי הכנסת, וגם כאשר התמניתי להיות שרה, נפגשתי עם כל אחד ואחת מכם מהרשימה המשותפת.

עאידה תומא סלימאן: זאת אמירה של ראש הממשלה, את לא צריכה להסביר אותה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל היא הוצאה מההקשר שלה, עאידה.

אורלי לוי אבקסיס: היא הוצאה מההקשר, ואני מרגישה חובה לשים את זה בהקשר, כי גם אנשי בשורה היינו היום בכנס הזה, וחבל לי מאוד שלא אימאן, לא סונדוס, לא עאידה – שפעלנו לא מעט, גם בהיותך יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, אם תרצי לקרוא לזה, בנושאים הללו, שמנו בצד את חילוקי הדעות של ימין ושמאל והעלינו על נס את המאבק המשותף.

אורלי לוי אבקסיס: אני עדיין רואה בכם לא רק שותפים אלא בעלי האינטרס הגדול ביותר להיאבק, וכל מי שמוכן לקחת חלק במאבק הזה מבורך.

אורלי לוי אבקסיס: קל וחומר כשראש הממשלה מתחייב באופן אישי לבוא ולהעצים, גם בתקציבים, גם בהתייחסות ואפילו בהקמת רשות לאומית.

אורלי לוי אבקסיס: לבוא ולקחת משפט שהוצא מהקשרו והופך להיות משפט אומלל זאת תעודת עניות לעורכי החדשות, למי שעוסק בנושא של האלימות נגד נשים, במיגור האלימות.

אורלי לוי אבקסיס: כל מי שבוחר את הפוזיציה הפוליטית כדי לנגח ראש ממשלה או ממשלה ולוקח את הדבר הזה במקום את הבשורה האמיתית – הקמת רשות לאומית למניעת אלימות במשפחה, למניעת אלימות נגד נשים וילדים – אנחנו קצת התבלבלנו, קצת איבדנו את דעתנו.

אורלי לוי אבקסיס: לכן אני מבקשת להעמיד כמה דברים על דיוקם.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, חבריי, תופעת האלימות נגד נשים וילדים היא מגפה עולמית.

אורלי לוי אבקסיס: בעקבות המשבר הנוכחי, נשים רבות – ועוד יותר, גם ילדים – כלואות בין שתי מגפות.

אורלי לוי אבקסיס: מתחילת השנה נרצחו בישראל 20 נשים.

אורלי לוי אבקסיס: מאז משבר תחילת משבר הקורונה התקבלו 7,200 תלונות על אלימות במשפחה, פי שלושה מהתקופה המקבילה אשתקד.

אורלי לוי אבקסיס: המשך קיומו של הטרור הזה הוא אות קלון מוסרי לחברה כולה ומכשול בדרך להתפתחות שלנו כחברה שוויונית יותר, בריאה ומשגשגת.

אורלי לוי אבקסיס: במשך 12 שנותיי בכנסת, וכעת גם בממשלה, אני פועלת ונאבקת למען נשים וילדים שכלואים במאבק ובמעגל הסבל הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מאמינה שבעת הזאת יש צורך בפעולה חזקה, נחושה ומתואמת להתמודדות עם היקף התופעה.

אורלי לוי אבקסיס: אין לנו צורך בעוד ועוד ועדות – ועדה שרודפת ועדה, ועדה שבודקת את המסקנות של הוועדה הקודמת, ועדה שתבוא ותגיד מה לא עשינו בוועדה הקודמת, עוד ועוד דוחות.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר לכם שלעיתים יש לי תחושה שהם פשוט העתק-הדבק לסיכומים, למסקנות, להעלאת חסמים.

אורלי לוי אבקסיס: מוועדה לוועדה אנחנו רואים את אותם דברים שמובאים בפנינו.

אורלי לוי אבקסיס: לעיתים התחושה היא שפרט לוועדות לא נעשים פה הרבה דברים.

אורלי לוי אבקסיס: אין לנו זמן לבזבז.

אורלי לוי אבקסיס: זה הזמן למנהיגות מתקנת שתיקח אחריות על התמודדות עם המצב למיגור הנגע החולה הזה בחברה הישראלית.

אורלי לוי אבקסיס: אני שמחה מאוד לבשר שראש הממשלה הודיע הבוקר בכנס שהובלנו למאבק באלימות נגד נשים, אני וחברת הכנסת אוסנת מארק, על כך שהוא מאמץ את היוזמה שקידמתי בממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: וטענתי, כאשר רצו והעבירו עוד ועדה – למרות שהוועדה שהסתיימה ב-2017 לא מוצתה, המסקנות, לא כולן יושמו; גם כשהייתה החלטת ממשלה להעברת הכספים לא היו תוכניות במשרדים כדי שימצו את התקציבים האלה עד תום ושיגיעו לכל אחד ואחת מהילדים והנשים שנמצאים בסבל הזה – תקום רשות לאומית בישראל למאבק באלימות נגד נשים.

אורלי לוי אבקסיס: הרשות תקבל סמכות ואחריות לתקן את הכשלים ואת החסמים, שידועים כבר עשורים; היא תמסד את התיאום ואת שיתוף הפעולה בין משרדי הממשלה; היא תחבר בין מטה השטח למטה המרכזי ותקבע יעדים למשרדי הממשלה; היא תאסוף נתונים ותקבע מדדים, תבצע הערכה ומחקר, תתכנן מדיניות לאומית ארוכת טווח לצמצום – ובעזרת השם גם למיגור – התופעה הארורה הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: אני רק אספר לכם שהמשרד לחיזוק ולקידום קהילתי פועל רבות בנושא המאבק באלימות נגד נשים וילדים.

אורלי לוי אבקסיס: הרשות לביטחון קהילתי פרוסה בכל הרשויות המקומיות בארץ, והיום עשינו גם ישיבת זום עם כל מנהלי התוכניות בכל היישובים.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר לכם שיש תוכניות מותאמות קהילה, יש תוכניות שמדברות על אוכלוסיות ספציפיות.

אורלי לוי אבקסיס: מה שמתאים לחברה הערבית לא בהכרח מתאים לערים במרכז הארץ; מה שמתאים לחברה מעורבת פחות מתאים לחברה בדלנית.

אורלי לוי אבקסיס: מה שאנחנו מנסים ליצור זה להתאים את החליפה לאוכלוסייה, לנפגעים, ולקשור את אותם בעלי השפעה, את אותם נבחרי ציבור, את אותם אנשים בעלי שיעור קומה בכל קהילה כדי להפוך אותם לשותפים במאבק הזה.

אורלי לוי אבקסיס: הרשות לביטחון קהילתי תרחיב את תוכניות ההתערבות מבוססות הקהילה, שעל פי מחקרים בין-לאומיים יש להן את האפקטיביות הרבה ביותר בצמצום התופעה בטווח הארוך.

אורלי לוי אבקסיס: בנוסף, בימים אלה מוקם במשרד – ומי כמוכם יודע זאת, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, שאנחנו עובדים כרגע על הקמת האגף למיעוטים ולחברה הערבית שיקדם תוכניות ממוקדות, מבוססות מחקר, להעצמת החברה הערבית, להעצמת האישה בחברה הערבית ולמיגור תופעת האלימות נגד נשים.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להודיע לכן, כפי שאתן כבר יודעות, שבראש האגף תעמוד אישה מהחברה הערבית, בעלת ידע וניסיון בתחום המאבק באלימות נגד נשים.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא יהיה פוליטי.

אורלי לוי אבקסיס: זה יהיה ענייני וזה יהיה מקצועי.

אורלי לוי אבקסיס: אני בוחרת לשים בראש האגף הזה מישהי שמגיעה מהשטח, מישהי שמכירה את הניואנסים, מישהי שמכירה את התוכניות – מה עובד יותר, מה עובד פחות – שיודעת להצביע על הכשלים המאוד-ענייניים ויודעת להעצים לנו את הבעייתיות שיש לפעמים בין התוכניות שנרקמות במשרדים או באקדמיה לבין המפגש בשטח עצמו, כי אין מי שיודע טוב יותר ממי שחי את זה יום-יום.

אורלי לוי אבקסיס: היום אנחנו גם אנשי בשורה, כי הקמה של הרשות למאבק באלימות נגד נשים וילדים היא מהלך מהחשובים ביותר בחברה הישראלית, מהלך שהוא קריטי להתפתחות ולשגשוג של החברה הישראלית.

אורלי לוי אבקסיס: ואני רוצה לומר לכם, ראש הממשלה הבטיח, ובעבר הוא גם ידע להקים את הרשות לקידום מעמד האישה במשרד ראש הממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: הרשות הצליחה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר שמדי שנה בשנה אנחנו מקבלים מהם נתונים – הם עושים מחקר, הם מבקשים להציף את הנושא.

אורלי לוי אבקסיס: נכון, יש עוד מה לעשות גם בנושא הזה, אבל אי-אפשר לומר שהתמורות לא חלו.

אורלי לוי אבקסיס: ישנן תמורות; היינו רוצים לראות אותן בקצב מהיר יותר.

אורלי לוי אבקסיס: וההכרזה על הקמת הרשות היא שהייתה צריכה לתפוס את כל כותרות העיתונים, היא שהייתה צריכה לתפוס את כל כותרות האתרים באינטרנט.

אורלי לוי אבקסיס: במקום זה לוקחים חצי אמירה, מוציאים אותה מההקשר, ובמקום חמלה הופכים אותה למשהו שמקטין.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני רוצה לומר לכם:

אורלי לוי אבקסיס: אם הגענו לימים שבהם יש אוכלוסיות שמרחמות על בעלי חיים ופחות על נשים – צריך גם את זה להזכיר.

אורלי לוי אבקסיס: ואם אנחנו בימים שבהם אנחנו צריכים לשתף פעולה, בין בימין ובין בשמאל, בין בחברה הערבית ובין בחברה החרדית, בין במרכז הארץ ובין בפריפריה – אנחנו מחויבים לנושא.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא מתכוונת להרפות מכך, וכפי שפעלתי וחוקקתי לא מעט – חלק מהחקיקה גם נעשתה איתך, אדוני היושב-ראש, כאשר היינו חברים שנינו, ח"כים חדשים, הגענו לכנסת, ישבנו כיסא מול כיסא, כיסא לצד כיסא, ושברנו את הראש איך מגינים על הילדים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: אז רק שתדעו לכם, לא מעט מהחקיקה על הרחבת הפיקוח על עברייני מין – שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: פיצוי עבירה, פיצוי נפגעי עבירה קטינים – שזה בדרך כלל פגיעות גופניות, נפשיות ומיניות – זה שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר אנחנו מדברים על אי-העסקת עבריין מין בכל מוסד שיש בו ילדים – זה שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: יש עוד הרבה מאוד חקיקה, ובין היתר קידמנו נושאים שונים.

אורלי לוי אבקסיס: אני רק רוצה להציג פה נושא נוסף, שהוא חשוב מאוד, ואני גם אפנה אותו לשר לביטחון הפנים באופן אישי: הרוצח של ופאא מסוף השבוע, לצערי הרב, מסתובב חופשי.

אורלי לוי אבקסיס: הוא מסתובב חופשי כי כנראה יש מי שעוזר לו; הוא מסתובב חופשי כי כנראה המציאות מאפשרת לו להסתובב חופשי; הוא מסתובב חופשי, ואנחנו יודעים שלבן אדם שאין מה להפסיד אז באמת אין מה להפסיד, והוא מסוכן – הוא מסוכן לילדים ולילדות שנשארו מאחור, הוא מסוכן לעראבה, הוא מסוכן לחברה הישראלית.

אורלי לוי אבקסיס: כל רוצח נתעב שכזה, ששלח ידו באם, באישה – אישה שאזרה אומץ להגיד די לסבל הזה – אנחנו כחברה על כל גווניה מחויבים להיות מגויסים לא רק כדי לתפוס אותו אלא גם כדי לסמן אותו, למען יראו הבאים אחריו שאנחנו לא נחסוך בדבר כדי להעמיד אותו למשפט ולדין, ויפה שעה אחת קודם.

אורלי לוי אבקסיס: אני מתפללת שלא נדע ולא נשמע עוד על אירועים שכאלה, וכל מי שייתן ידו לקיפוח חיים של נשים, של ילדים, ובפרט של בני המשפחה, שזה אמור להיות המקום הבטוח והמגן ביותר, והפך להיות – יש מי שהגדירו זאת סדנת שבי מתמשכת.

אורלי לוי אבקסיס: אז בסדנת שבי, איך שהסבירו לי היום, יודעים החיילים שמתישהו – זו סדנה והיא תיגמר, אבל באירועים האלה הם לא יודעים מתי זה הסוף.

אורלי לוי אבקסיס: אני חוזרת ואומרת: אנחנו מחויבים לנושא, ואתן יודעות, ואתן חלק מהשולחן העגול למניעת האלימות בחברה הערבית.

אורלי לוי אבקסיס: אני חלק בלתי נפרד ומוביל בנושא הזה, ואני לא מתכוונת לוותר.

אורלי לוי אבקסיס: הבאנו גם תקציבים לנושא הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נקים את האגף כמו שצריך, ואני גם אפקח על כך שהרשות תקום.

עאידה תומא סלימאן: – – – אחריות בלעדית שלך.

אורלי לוי אבקסיס: של כל מי שחבר בממשלה, בכנסת, עאידה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא צריכה לשבת עד 22:00, להתחנן ולהגיע לשרים כדי שניידת תעמוד מול ביתם של ההורים של ופאא עבאהרה.

אורלי לוי אבקסיס: את צודקת.

אורלי לוי אבקסיס: אירוע שכזה חייב להיות ברגע נתון, על כל אישה שמאוימת.

אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת לכם, הרשות הזאת תקדם פעילות רוחבית.

אורלי לוי אבקסיס: יש בכוונתי אפילו להעצים ולראות – כשיש משהו טוב, תוכנית טובה, כדאי להעתיק אותה.

אורלי לוי אבקסיס: 105 להגנה על ילדים ברשת, יש שם עבודה רב-משרדית – אני יודעת כי זה תחת המשרד שלי.

אורלי לוי אבקסיס: יש שם את הפן האזרחי ואת הפן המשטרתי, יש שם את החינוך, את הרווחה, את הבריאות, את הרשות לחיזוק וקידום קהילתי, יש שם הרבה מאוד גורמים, וברגע שנכנסת תלונה, כולם מתייצבים ביחד כדי לתפור את החליפה המתאימה, כדי לתפוס את העבריין, וגם כדי להבטיח שיש מי שמטפל באותו אירוע פרט לעניין המשטרתי.

אורלי לוי אבקסיס: הלוואי שיהיה בידנו להקים עוד ועוד גופים כאלה, שיערבו גם את הפן האזרחי, גם את הפן המשטרתי, ויביאו למזור אמיתי ולפעולה אפקטיבית מיידית.

אורלי לוי אבקסיס: אני אומר לך משהו, אני עובדת על זה קשה מאוד – בעזרת השם, לא רק הקמת הרשות למאבק באלימות נגד נשים וילדים, אלא גם משהו דמוי 105, שייתן שירות אמיתי, מיידי, לאותן נפגעות שמרגישות מאוימות, ואפשר יהיה גם לעקוב – מה עושים במשטרה ומה עושים במשרדים האחרים.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבטיחה לכם לא להרפות לרגע מהנושא הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אם ישנם שרים נוספים, וראש ממשלה, וחברי כנסת – אדרבה ואדרבה, בואו נשתף כולנו פעולה.

אורלי לוי אבקסיס: נשים לרגע את המחלוקות הפוליטיות בצד, כי פה צריך להיות קונסנזוס.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לשרה אורלי לוי אבקסיס.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן לדיון הסיעתי.

יריב לוין: ראשון הדוברים – ראש האופוזיציה חבר הכנסת יאיר לפיד, מטעם סיעת יש עתיד-תל"ם, בבקשה.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה למסור מפה, ברשותך, הודעה לחבר הכנסת השר בני גנץ, לשר אריה דרעי, ליושב-ראש הקואליציה מיקי זוהר ולשר אמסלם.

יאיר לפיד: אני רוצה להודיע לכל האנשים המכובדים האלה: תפקיד יושב-ראש האופוזיציה תפוס.

יאיר לפיד: אני מבין שאתם כל היום באים הנה ומסבירים כמה הממשלה הזאת גרועה.

יאיר לפיד: אני רוצה להזכיר לכם, זה הג'וב שלי, ואני לא מוכן להעביר לכם אותו.

יאיר לפיד: אני לא מוכן שאתם גם תשבו בממשלה וגם תיהנו מהזכויות של יושב-ראש האופוזיציה.

יאיר לפיד: כל עוד אני ראש האופוזיציה, אני מבקש להשאיר לי להסביר כמה זו הממשלה הגרועה והמטורללת ביותר בתולדות המדינה.

יאיר לפיד: אני לא זקוק לשום עזרה.

יאיר לפיד: אני מסתדר מצוין.

יאיר לפיד: תפסיקו כל הזמן להסביר לציבור שאתם חברים בממשלה גרועה.

יאיר לפיד: הוא שם לב לבד, הוא יודע את זה, ואני לא זקוק לשום סיוע בתפקידי.

יאיר לפיד: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לראש האופוזיציה.

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים לדובר הבא – חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בשם הרשימה המשותפת, בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, הנאום הראשון שלי אחרי שבועיים של בידוד הוא על מקרה שזעזע את החברה בכלל ואת החברה הערבית בפרט, ביישוב שלי, עראבה.

אוסאמה סעדי: אני בא משם ואני מכיר את המשפחה של הנרצחת, ופאא עבאהרה.

אוסאמה סעדי: הם שכנים שלי, ולצערי, בגלל הבידוד שלי לא יכולתי אפילו להשתתף בהלוויה שלה ולא לנחם אותם.

אוסאמה סעדי: לכן אני מנצל את ההזדמנות לשלוח מכאן למשפחה את תנחומיי הכנים על רצח אישה נפלאה, שגידלה חמישה ילדים ונדקרה למוות על ידי גרושה, בעלה לשעבר, שעד היום, כבוד השר אמסלם, למרות שעברו שבעה ימים, לא נתפס ולא נעצר.

אוסאמה סעדי: שבוע ימים.

אוסאמה סעדי: אני בקשר עם המשפחה, וכולכם קראתם את הפניות שלהם ואת התחינות שלהם, למה המשטרה עד היום לא תפסה את הרוצח, והם מבקשים הגנה.

אוסאמה סעדי: ואני שואל אתכם, ואני שואל אותך, כבוד השר, ואת כבוד השרה אורלי לוי אבקסיס, שטוענת שאנחנו עושים מהעניין הזה נושא פוליטי וויכוח פוליטי: מי עושה מזה עניין פוליטי?

אוסאמה סעדי: כשאנחנו מבקשים הגנה ואנחנו נאבקים נגד פשיעה ונגד אלימות בכלל, שגובה מאיתנו קורבנות – לכמה הגענו, סמי?

אוסאמה סעדי: יותר מ-90 הרוגים בחברה הערבית מאז תחילת השנה.

אוסאמה סעדי: אני אמרתי כל הזמן לכבוד היושב-ראש שאני חושש שנשבור את השיא שהיה בשנה שעברה, 94, וכנראה אנחנו מתקרבים במהירות לכיוון הזה.

אוסאמה סעדי: אז אני אומר, כאשר ופאא עבאהרה מתקשרת באותו יום בטלפון לשוטר, אדוני היושב-ראש, ואומרת לו: אני חוששת לחיים שלי, ואז הוא אומר לה – סונדוס, מה הוא אומר לה? – אל תלמדי אותנו מה העבודה שלנו.

אוסאמה סעדי: והיא נרצחת אחרי כמה שעות, כאשר כל המחלקות של הרווחה יודעות על המקרה שלה, כאשר המשטרה יודעת, כאשר אותו שופט – ואני עכשיו לא רוצה להתנפל, אבל אני אומר:

אוסאמה סעדי: הדברים האלה לא צריכים בדיקה, כבוד השר?

אוסאמה סעדי: הדברים האלה זועקים לשמיים.

אוסאמה סעדי: זה לא שהכתובת לא הייתה על הקיר; היא הייתה – במושגים של הקורונה באדום בוהק?

אוסאמה סעדי: אז אדום בוהק.

אוסאמה סעדי: איפה כולנו?

אוסאמה סעדי: לאן הגענו?

אוסאמה סעדי: לאן הידרדרנו כחברה שאנחנו לא יכולים להגן ולהציל אישה שזועקת הצילו?

אוסאמה סעדי: זה מחייב בדיקה.

אוסאמה סעדי: זה צריך – כבוד השר, במקום שהשרה אורלי לוי אבקסיס תבוא ותהפוך את הנושא הזה לפוליטי ותאשים אותנו שאנחנו עושים מזה עניין פוליטי, אני אומר לכם, הייתם צריכים מהיום הראשון – ואני התקשרתי לשר לביטחון הפנים אמיר אוחנה, אמרתי לו: כבוד השר, תעשו משהו, מה אתם רוצים שיקרה?

אוסאמה סעדי: שבוע ימים.

אוסאמה סעדי: אם היה מדובר בפיגוע על רקע לאומני הייתם הופכים את כל האדמה ומוצאים את הרוצח ואת מבצע העבירה ואת מבצע הפשע, אבל כאשר מדובר בוופאא – סליחה, ופאא, אנחנו לא הצלחנו לעזור לך ולהציל את החיים שלך.

אוסאמה סעדי: כולנו מתנצלים בפנייך.

אוסאמה סעדי: את ופאא אי-אפשר להחזיר, אבל לפחות שנמנע את הרצח הבא.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

משה ארבל: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי יעלה ויבוא.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להעלות כמה נקודות שבאמת מפריעות לי ומפריעות להרבה הרבה מהאנשים שצופים בנו עכשיו.

מיכאל מלכיאלי: בסגר הראשון, בתקופת פסח, המדינה הבינה: אנשים נמצאים בבית, המצב קשה, אין שום סיבה בעולם שההורים ישלמו למעונות היום עבור הזמן שהילדים לא נמצאים במעונות היום.

מיכאל מלכיאלי: אין שום סיבה בעולם.

מיכאל מלכיאלי: הרי ההורים עם הילדים בבית, אין להם הכנסה, לחלקם הגדול, אז אי-אפשר לדרוש מהם לשלם על המעונות כשהילדים בבית.

מיכאל מלכיאלי: זו הייתה הצעה חכמה של האוצר יחד עם התמ"ת.

מיכאל מלכיאלי: בא הסגר השני – ריבונו של עולם, אלפי אנשים מאבדים את מקומות הפרנסה שלהם, לאלפי אנשים אין מה לאכול בבית, ועדיין הוראת הקבע של המעון דופקת, מחייבת אותם מדי חודש בחודשו.

מיכאל מלכיאלי: אין שום שכל, אין שום היגיון בדבר הזה.

מיכאל מלכיאלי: למה משפחה שיש לה ילד או שני ילדים במעון יום ושני ההורים כבר לא עובדים, המעון ממשיך לחייב אותם כאילו הילדים נמצאים שם?

מיכאל מלכיאלי: אז נכון, יש גננות, יש מטפלות במעון, צריך לתת להן שכר, אין שום ספק.

מיכאל מלכיאלי: תבואו לאיזו הבנה.

מיכאל מלכיאלי: אני קורא למשרד האוצר יחד עם התמ"ת לזכות את ההורים על הכסף הזה שנעשק מהם שלא כדין.

מיכאל מלכיאלי: אין שום סיבה בעולם – בדיוק כמו ההחלטה הצודקת של משרד האוצר בסגר הראשון, צריך גם בסגר השני לפצות את ההורים ולהחזיר להם כסף שנלקח מהם שלא כדין.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, יש עוד דבר שמטריד אותי.

מיכאל מלכיאלי: אתה יודע, מדינת ישראל מעודדת סטודנטים ללכת ללמוד באקדמיה.

מיכאל מלכיאלי: חלקם חרדים, ערבים, בני מיעוטים, ובכלל עמך בית ישראל.

מיכאל מלכיאלי: השנה מדינת ישראל הכפילה את הכסף שנמצא בסעיף של מלגת טלדור, כ-250 מיליון שקל.

מיכאל מלכיאלי: אלפי סטודנטים, אנשים שאין להם אפשרות לשלם על התואר שלהם, אין להם אפשרות, הגישו מסמכים, ניירות, אנשים שזכאים לכסף הזה.

מיכאל מלכיאלי: ברגע האחרון, בגלל איזו אי-הבנה עם החשב הכללי באיזה מכרז שיצא, נעצר הכול.

מיכאל מלכיאלי: עשרות אלפי סטודנטים לא יודעים איך להתחיל את שנת הלימודים שלהם.

מיכאל מלכיאלי: אני קורא למשרד האוצר ולשר, שהוא אדם רגיש ואכפת לו, לשבת עם החשכ"ל, למצוא פתרון לאותם מענקים, מענקי טלדור.

מיכאל מלכיאלי: אין סיבה בעולם שלאותם אלפי סטודנטים, שאנחנו יודעים שגם להורים שלהם קשה לכלכל אותם, לא יימצא הפתרון לכסף הזה.

מיכאל מלכיאלי: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לסיים בעוד דבר.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לחזק את ידיהם של משה קונינסקי, ראש עיריית כרמיאל, ושל חבר המועצה הרב אוריאל מלכה, על המאבק הצודק שלהם להכניס את העיר כרמיאל יחד עם עוד ערים להטבות מס.

מיכאל מלכיאלי: העיר כרמיאל, שהיא עיר מעורבת ונמצאת בקשיים לא פשוטים – נכון, בסוציו הם נמצאים במספר אחר, אבל תכל'ס, לעירייה יש הרבה הרבה מה להשקיע, והיא רוצה, ויש שם ראש עיר חדש עם הרבה מרץ ויכולת, יחד עם חברי המועצה שלו.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לחזק אותם, ואנחנו שותפים למאבק הצודק שלהם.

מיכאל מלכיאלי: כרמיאל צריכה לקבל את הטבות המס בשביל שגשוגה של העיר.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

משה ארבל: חבר הכנסת ישראל אייכלר יעלה ויבוא.

משה ארבל: שלוש דקות לרשות אדוני.

ישראל אייכלר: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית, בפתח דבריי, אני רוצה לברך את אחינו יונתן פולארד בברכה כפולה: קודם כול, ברוך מתיר אסורים, לסיום חמש השנים שבהן הוא היה כפוף – סגרו לו את הידיים וניהלו מעקב בארצות הברית, ובעיקר לא נתנו לו לעלות לארץ ישראל, וזאת אחרי 30 שנה שהוא היה כלוא מאחורי סורג ובריח.

ישראל אייכלר: אני זוכר שהיה איזה לילה מושלג, כשהייתי בצפון קרוליינה לבקר אסיר יהודי אחר בבית חולים בבית סוהר – בבית חולים של בית הסוהר שהיה סמוך לבניין שבו היה יונתן.

ישראל אייכלר: אני זוכר את המקום.

ישראל אייכלר: הסתכלתי על החלונות, לא ידעתי איפה בדיוק הוא יושב, והטראומה הזאת מלווה אותי הרבה שנים.

ישראל אייכלר: לכן הברכה השנייה היא ברוך הבא ליונתן, שיזכה לעלות לארץ הקודש.

ישראל אייכלר: אני מבין שהוא מחכה, בעזרת השם, לרפואה שלמה לאשתו הצדיקה, ואני בטוח שהוא יצליח לעלות מתי שהוא רק יוכל.

ישראל אייכלר: אני מקווה מאוד שמדינת ישראל תדע לפחות עכשיו, אחרי 35 שנה, כשכל אחד היום אומר: זה לא אני שהסגרתי אותו, כשכבר אין אנשים שאומרים שהיו צריכים להכניס לו כדור לראש אלא להפך – אנשים מבינים ומדינת ישראל הכירה שהוא מרגל ישראלי והוא עבד בשליחות ישראל – שכשהוא עולה לארץ, שלפחות תהיה לו איזושהי דירה, איזושהי פרנסה.

ישראל אייכלר: אני לא נכנס לרגע לסיפור המאסר באריכותו, אני לא נכנס לשאלה אם וכמה היה נחוץ להעסיק אותו, אבל אלה דברים ששייכים להיסטוריה.

ישראל אייכלר: אני מתייחס לעובדה שיהודי, אחינו ובשרנו, סיים תקופה של למעלה מדור, ויש לי תחושה אישית, סובייקטיבית, שאם הוא לא היה מרגל יהודי אלא מרגל רוסי או ממדינה אחרת, הוא לא היה יושב 30 שנה; היו גומרים אחרי עשר שנים אולי.

ישראל אייכלר: הוא התייסר וכאב בין שערי הכלא, ועכשיו יש לו הזדמנות להשאיר את הכול מאחור ולהתחיל חיים חדשים.

ישראל אייכלר: אנחנו מחבקים אותו.

ישראל אייכלר: העם היהודי כולו מחבק אותך, יונתן פולארד.

ישראל אייכלר: רוב העם שמכבד את המסורת ואת הערכים הבסיסיים של העם היהודי מכיר לך טובה ופותח לך את השערים בשמחה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, האווירה היום בכנסת היא כבר אווירת בחירות.

ישראל אייכלר: כל ראשי המפלגות כבר מדברים בשפה של בחירות.

ישראל אייכלר: יש עוד אנשים שאומרים שאולי בכל זאת לא יהיו בחירות, אבל הקמפיינים כבר מצלצלים בשידורים ובנאומים.

ישראל אייכלר: וכמו תמיד, כשמדברים בחירות מדברים על הדברים הגדולים; שוכחים את האזרח הפשוט, שמה הוא רוצה בסך הכול?

ישראל אייכלר: תחבורה, תחבורה ציבורית, והיום, בפרט בתקופת הקורונה, במקום להקל על ציבור, מקשים עליו.

ישראל אייכלר: אני מתחנן – דיברתי עכשיו עם סגן שר התחבורה.

ישראל אייכלר: אני מתחנן מפה לשרת התחבורה ולשר הבריאות: תאפשרו לאנשים לעלות לפחות 50 איש על אוטובוס.

ישראל אייכלר: אנשים נשארים בתחנות, דווקא אנשים שאין להם רכב.

ישראל אייכלר: ואותו דבר דיור, תעסוקה, חופש תנועה, חופש דת, חינוך, גני ילדים, צהרונים, משפחתונים – כל הדברים האלה מתאיידים כאילו לא היו תחת גלגלי הסיסמאות של הפוליטיקה הגדולה.

ישראל אייכלר: אבל אני רוצה, אדוני היושב-ראש, לסיים באמירה שהאזרח הקטן לא צריך משהו גדול.

ישראל אייכלר: הוא רוצה נסיעה נורמלית מנקודה לנקודה; הוא רוצה שהנהג לא ישאיר אותו בתחנה; הוא רוצה שיהיו לו צהרונים; הוא רוצה פרנסה.

ישראל אייכלר: הוא רוצה את הדברים הפשוטים, פשוט לחיות בארץ הזאת.

ישראל אייכלר: אסור לשכוח את זה דווקא עכשיו, כשהבחירות בפתח – הזמן שלנו לדבר עם האזרחים על מצוקותיהם.

ישראל אייכלר: בעזרת השם, נעשה ונצליח.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת ישראל אייכלר.

משה ארבל: חבר הכנסת חמד עמאר יעלה ויבוא.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, ב-15 בנובמבר 2020, זה אומר לפני קרוב לשבוע, החלטת ממשלה – בעצם עוד החלטת ממשלה – בנושא העצמת היישוב הדרוזי והצ'רקסי.

חמד עמאר: קראתי את ההחלטה, אמרתי: יופי, סוף-סוף אולי יאשרו תוכנית חומש, אולי יאשרו תקציב שמגיע לאותן רשויות.

חמד עמאר: אבל אני קורא את ההחלטה: סעיף ראשון מדבר – ותשמע, אדוני היושב-ראש – סעיף ראשון מדבר על להעביר את מינהלת העצמת היישוב הדרוזי והצ'רקסי מהמשרד לפיתוח אזורי למשרד ראש הממשלה.

חמד עמאר: כשהעבירו את זה אז ממשרד ראש הממשלה למשרד לפיתוח אזורי, אמרתי: זו החלטה שגויה, אסור להעביר את המינהלת, אבל יופי, בסוף החליטו להחזיר את זה למשרד ראש הממשלה.

חמד עמאר: אני מברך על ההחלטה.

חמד עמאר: ההחלטה השנייה מדברת על להפוך את המינהלת לרשות.

חמד עמאר: אני מחפש כסף – איפה יש עוד תקציב?

חמד עמאר: ואז אני מוצא 50 מיליון שקל תקציב.

חמד עמאר: אז יש שתי החלטות: האחת – להעביר למשרד ראש הממשלה, והשנייה – מהמינהלת להעביר את זה לרשות, וכשהגעתי לכסף ראיתי 50 מיליון שקל.

חמד עמאר: אמרתי: יופי, אישרו 50 מיליון ב-11 מיליארד שקל שאושרו, ועוד 50 מיליון – זה אומר 100 מיליון.

חמד עמאר: ואז אני קורא, ומתברר שאותם 50 מיליון שקל, שאישרו אותם כשאישרנו את התוספת של ה-11 מיליון – מיליארד, סליחה, 11 מיליארד שקל, שאישרנו אותם כאן בכנסת כתוספת תקציבית ל-2020 – אותם 50 מיליון שקל, מחלקים אותם: 40 מיליון שקל לפרויקטים בתשתיות, ובאותם 40 מיליון שקל – פרויקטים שמחוללים הכנסה לרשויות המקומיות.

חמד עמאר: ואז אני יושב ומחשב: 40 מיליון שקל לא יכולים לסלול כביש אחד.

חמד עמאר: כביש אחד הם לא יכולים לסלול.

חמד עמאר: ואנחנו מדברים על קרוב ל-20 יישובים, כי זה לא רק היישובים הדרוזיים – היישובים הדרוזיים והצ'רקסיים, וגם היישובים ששייכים לדרוזים במועצות האזוריות.

חמד עמאר: אנחנו מדברים על יישובים אזוריים כאשר אנחנו מדברים על 40 מיליון שקל.

חמד עמאר: זה אומר שיישוב קטן יקבל 600,000 שקל ויישוב גדול אולי יגיע ל-3-2 מיליון שקל, שזה כלום תקציב.

חמד עמאר: באותה החלטה יש עוד 10 מיליון שקל.

חמד עמאר: 10 מיליון שקל הולכים לתוכניות מתאר ותוכניות מפורטות, 10 מיליון שקל לתוכניות מפורטות ולתוכניות מתאר, ואז מתברר בתוך ההחלטה שזה לאלה שכבר הפקידו את התוכנית, בשביל לתת להם את המפורטות, לא לאלה שלא הפקידו, ובקרקע פרטית.

חמד עמאר: אז כל ה-50 מיליון שקל זה כלום.

חמד עמאר: ואני שומע את ראש הממשלה – עוד החלטה, אני חייב להוסיף עוד משפט אחד ואני מסיים: חיזוק השפה העברית אצל התלמידים הדרוזים.

חמד עמאר: אני אומר: יופי, בואו נחזק את השפה העברית אצל התלמידים הדרוזים.

חמד עמאר: כמה כסף מיועד לפרויקט הזה?

חמד עמאר: אפס תקציב.

חמד עמאר: אפס.

חמד עמאר: בתוך ההחלטה לא מוזכר סכום.

חמד עמאר: מוזכר רק במילים: נחזק את השפה העברית לדרוזים.

חמד עמאר: לכן, אני – ראש הממשלה, שמעתי אותך.

חמד עמאר: אמרת: אני אוהב את העדה הדרוזית, אני דואג לאחיי הדרוזים.

חמד עמאר: תאמינו לי, עם אחים כאלה אני לא צריך אויבים.

משה ארבל: טוב, תודה.

חמד עמאר: עם אחים כאלה אני לא צריך אויבים.

חמד עמאר: לכן, ראש הממשלה – וגם בהחלטה שלך כתוב, כתוב בתוך ההחלטה שלא תאושר תוכנית חומש לדרוזים בשנת 2020.

חמד עמאר: תכנס את הממשלה, תאשר תוכנית חומש לעדה הדרוזית.

חמד עמאר: מגיע לנו.

חמד עמאר: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת חמד עמאר.

משה ארבל: חבר הכנסת נפתלי בנט – אינו נוכח; חבר הכנסת יאיר גולן – – –

נפתלי בנט: – – –

משה ארבל: אה, מחילה.

משה ארבל: חבר הכנסת נפתלי בנט – יעלה ויבוא אדוני, בכבוד.

משה ארבל: כבודו נחבא אל הכלים.

נפתלי בנט: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני כמה שעות פגשתי קבוצה של תיכוניסטים שעלו לכאן מחיפה, כיתה י', י"א, י"ב, בנים ובנות, והם שאלו: מה קורה שם?

נפתלי בנט: מה קורה שם בבניין הזה?

נפתלי בנט: למה אתם לא דואגים לנו?

נפתלי בנט: בבה"ד 1 – גם ראש הממשלה מכיר, גם שר הביטחון מכיר – כתוב בענק פסוק מהתנ"ך: "ממני תראו וכן תעשו", שהוא היסוד של שתי מילים: דוגמה אישית.

נפתלי בנט: אנחנו לא צריכים רק לנהל מדינה – אנחנו צריכים להוות דוגמה אישית לדור הצעיר.

נפתלי בנט: דוגמה אישית זה כשבן-גוריון יורד לשדה בוקר כדי להראות שצריך ליישב את הנגב, אז הוא עושה את זה בעצמו.

נפתלי בנט: הוא לא חשב שבעצמו הוא יישב את כל הנגב, הוא הבין שלמנהיג יש משקל בעניין הזה.

נפתלי בנט: כשבגין עולה לנאום והוא אומר: ספרדים, אשכנזים, כולנו אחים – הוא מבין שזאת דוגמה אישית, וגם כשהוא הולך אחר כך לגור בצניעות – כשהוא פורש אין לו אפילו דירה משלו – בבית ברחוב צמח.

נפתלי בנט: הם שאלו אותי: תסביר לנו, תסביר לנו מה קורה.

נפתלי בנט: יש היום 2.5 מיליון צעירים, ילדים, שמסתכלים אל הבית הזה, וב-24 השעות האחרונות מה שהם רואים זה ראש ממשלה שלא מספר לשר החוץ שהוא יוצא לביקור דיפלומטי ולשר הביטחון שהוא יוצא לביקור ביטחוני, ומדליף עליהם שהם לא ידעו כדי להשפיל אותם.

נפתלי בנט: הם מקימים ועדת חקירה פוליטית – על דבר מאוד חשוב, לגופו של עניין – כדי להשפיל אותו, ובתגובה, השר לביטחון פנים, כשבקריית שמונה שורפים לנו משאיות, אז השר לביטחון פנים, מה שיש לו לעשות זה להקים ועדת חקירה נגד שר הביטחון.

נפתלי בנט: זו הדוגמה האישית?

נפתלי בנט: זו הדוגמה האישית של מדינת היהודים?

נפתלי בנט: לזה באתם?

נפתלי בנט: לזה נכנסתם לפוליטיקה?

נפתלי בנט: כדי להיות כמו באחרון השווקים, אחרוני התגרנים?

נפתלי בנט: לא אכפת לכם מכלום?

נפתלי בנט: כלום?

נפתלי בנט: מה אתם חושבים?

נפתלי בנט: אתם לא חושבים על נער שהולך בעוד רגע להתגייס לגולני, והוא אומר: על מה אני נלחם, על ההתנהלות הנוראה הזאת?

נפתלי בנט: תתעשתו.

נפתלי בנט: הדוגמה האישית הכי טובה שאתם יכולים לתת כיום היא להגיד שאתם נכשלתם ולפנות את הדרך למנהיגות חדשה לישראל.

נפתלי בנט: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת נפתלי בנט.

משה ארבל: חבר הכנסת יאיר גולן יעלה ויבוא.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ליוויתי היום את רועי פלג, מראשי המחאה, לחקירתו השישית במשטרת מוריה.

יאיר גולן: כל חקירה נמשכת שעות.

יאיר גולן: בכל חקירה – חזרה על אותן השאלות.

יאיר גולן: כל חקירה היא בסך הכול הטרדה של האזרח, ללא כל צורך הקשור בטובת הציבור.

יאיר גולן: מה רוצה המשטרה מרועי פלג, אזרח ישר דרך, שומר חוק, ששירת ביחידה קרבית, שעבד כל חייו קשה על מנת לבסס את עצמו ואת משפחתו?

יאיר גולן: מה רוצה המשטרה מאמיר השכל, מגונן בן יצחק, משולה קליין, מאפרת ספרן, מישי הדס, מדניאל אוחנה, מרוית נאור ועוד אחרים, רבים רבים, כולם אזרחים טובים, נאמנים, שומרי חוק, הדורשים דבר פשוט: ראש ממשלה ישר דרך, ישר דרך כמוהם?

יאיר גולן: חבל שהשר לביטחון הפנים לא נמצא כאן.

יאיר גולן: הייתי אומר לו שיש לנו משטרה מצוינת.

יאיר גולן: אני סומך עליה.

יאיר גולן: אני פוגש את השוטרים שלנו, של כולנו, מדי סוף שבוע, עושים עבודה כפוית טובה וקשה.

יאיר גולן: והייתי אומר לאוחנה: הפסק, הפסק מייד לעשות שימוש במשטרה לצרכים פוליטיים.

יאיר גולן: הפסק את החקירות המיותרות.

יאיר גולן: פעילי המחאה הם אזרחים שומרי חוק המוחים נגד שחיתות.

יאיר גולן: השר אוחנה, אני יודע שזה קשה לך, אבל אם אתה רוצה לעשות את תפקידך, אם נשאר בך עוד קמצוץ של אכפתיות ביחס לתפקידך, טפל בשחיתות, טפל במה שמחרב והורס את החברה הישראלית מבפנים – שחיתות.

יאיר גולן: האזרחים הנהדרים האלה שאת שמותיהם הזכרתי, אותם לא צריך לעצור; אותם צריך להעלות על נס, לשבח, לרומם.

יאיר גולן: יש להעניק להם את אות האזרח הטוב על שהחליטו לצאת מבתיהם החמים ולהפגין על מה שהם מזהים כהשחתת המרחב הציבורי, השחתת השירות הציבורי, השחתת היכולת שלנו לחיות יחדיו ולבנות יחדיו.

יאיר גולן: וכל זה עבור מה?

יאיר גולן: על מנת לאפשר לראש ממשלה מושחת לבצר עוד ועוד את שלטונו בניגוד לרצון העם, בניגוד לצורכי האזרחים.

יאיר גולן: המשטרה היא של כולנו; החוק הוא של כולנו; השופטים הם של כולנו; הפרקליטות היא של כולנו; מערכת אכיפת החוק כולה היא של כולנו.

יאיר גולן: הניחו למערכת אכיפת החוק.

יאיר גולן: תנו לה לעבוד.

יאיר גולן: תנו לה להתמקד בעיקר – תנו לה להילחם באלימות נגד נשים, באלימות בכלל, בשחיתות, בעבירות צווארון לבן, במניעת תאונות דרכים, בשמירה על הסדר הציבורי ובשמירה על זכות האזרחים למחות ולהפגין נגד ראש ממשלה מושחת ונגד ממשלה מסואבת.

יאיר גולן: מבחינתי רועי פלג קיבל היום את אות האזרח הטוב, שאותו יוכל לענוד בגאווה רבה.

יאיר גולן: מדינת ישראל תהיה טובה יותר אם יהיו בה עוד ועוד אזרחים מעוטרים באות האזרח הטוב, אות האזרח הנלחם בשחיתות.

יאיר גולן: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת יאיר גולן.

משה ארבל: יסכם כבוד השר המקשר דוד אמסלם.

משה ארבל: יעלה ויבוא.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם ראינו את יאיר לפיד עולה ומוסר הודעה ואומר שתפקיד יושב-ראש האופוזיציה תפוס.

דוד אמסלם: אז קודם כול אני רוצה לומר לו שרשמנו בפנינו את ההודעה, ואנחנו נשתדל מאוד שאתה תמשיך לשרת את עם ישראל מהתפקיד הזה.

דוד אמסלם: לגבי מר גולן, חבר הכנסת גולן, מישהו שלח לי איזשהו משהו שכתבת או צייצת לגבי עמית סגל, ואני מקריא, אני מצטט: אני וחבריי, אלה שבאמת בנו את הארץ הזו ואלה שבאמת נלחמים עליה ובונים אותה גם כיום, לא ניתן למשיחיים כמוך להשתלט על סדר-היום.

דוד אמסלם: אני מבין ממך, חבר הכנסת יאיר גולן, שרק אתם בניתם את הארץ; אנחנו כנראה לא בנינו כלום.

דוד אמסלם: אני חושב שיש פה ריח עצום, גדול, של גזענות.

דוד אמסלם: אני חושב שאתה גזען גדול ואיש קטן.

דוד אמסלם: אתה פשוט בושה וכלימה.

דוד אמסלם: אני רוצה לעבור, אדוני היושב-ראש, לכמה דברים שאני מבקש להתייחס אליהם בדברי הסיכום שלי.

דוד אמסלם: קודם כול, היום זה 127 יום שהם 18 שבועות ויום אחד שוועדת שרים לחקיקה לא מתכנסת, וכל זה בגלל אבי ניסנקורן ומפלגת כחול לבן.

דוד אמסלם: היום גם הוספנו לרשימה – סליחה, אתמול – בנוסף לכל ההפרות שמניתי בשבוע שעבר, ששר הביטחון גנץ החליט להקים ועדת בדיקה לענייני הצוללות.

דוד אמסלם: עוד מעט אני אתייחס לכל הוועדה הזאת וכל הפארסה הזאת.

דוד אמסלם: דבר שני, אני רוצה להקריא לכם, ואמרתי שכל שבוע אני אקריא את זה, בגלל שאני מתפלא איך לא הזדעזעה הארץ ואיך לא עצרו כל רשתות השידור.

דוד אמסלם: איך אמרתי?

דוד אמסלם: איך לא עצרו הטלוויזיות ואיך אתם לא עולים לכאן וכל שבוע או כל יום וכל שעה לא מדברים על זה?

דוד אמסלם: אני מקריא לכם פסוקו של שבוע, תמליל השיחה של מנדלבליט עם חברו.

דוד אמסלם: מנדלבליט: מי שתפרו אותי בתיק הזה הם דינה זילבר ושי ניצן – את זה אומר היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט.

דוד אמסלם: דרך אגב, מי זו דינה זילבר?

דוד אמסלם: זו המשנה שלו היום.

דוד אמסלם: ומי זה שי ניצן?

דוד אמסלם: זה היה פרקליט המדינה, כידוע לכם, שלו.

דוד אמסלם: דרך אגב, הם עבדו יחד, הוא היה הבוס של שניהם.

דוד אמסלם: והוא אומר את זה כשהוא היה היועץ המשפטי לממשלה.

דוד אמסלם: אחרי זה הוא ממשיך: המניאק הזה לא מחליט בתיק שלי.

דוד אמסלם: יש לי תיק פתוח – דרך אגב, כשאני מצטט אותו, אז מר לפיד בא ושואל אותי: דודי, למה אתה מדבר ככה?

דוד אמסלם: אני אומר לו: אני מצטט את הבן אדם שבכל יום אתה עולה ומגן עליו, זה מה שעשיתי פה – בסוף אני אתפוצץ עליו.

דוד אמסלם: יש לי רישום משטרתי, תיק בלתי מבורר.

דוד אמסלם: אני רוצה לדעת שזה נסגר מחוסר אשמה.

דוד אמסלם: הוא לא רוצה לדעת מה קרה, הוא רוצה לדעת שזה נסגר מחוסר אשמה – זו ההנחיה שלו.

דוד אמסלם: זה הכיוון, לשם אני רוצה שזה יקרה, לא משנה מה קרה.

דוד אמסלם: למה מחזיקים בן אדם בגרון?

דוד אמסלם: דרך אגב, כפי שאמרתי, זו שיחה ששני אנשים שחים לפי תומם.

דוד אמסלם: אני מניח שאם המשטרה הייתה מקליטה מאן דהו מדבר עם חבר שלו באופן כזה שהוא לא יודע שמקליטים אותו, אני מניח שבוודאי ובוודאי היו מאשימים אותו בסחיטה באיומים.

דוד אמסלם: מנדלבליט עצמו – עזוב מנדלבליט, איך אמרתי?

דוד אמסלם: גם שנה א' במשפטים, אני מניח שאם הוא היה באיזושהי בחינה, אז הוא היה חושב שיש פה דבר חמור, איום ונורא, גם לאזרח רגיל.

דוד אמסלם: כאן בעצם היועץ המשפטי לממשלה אומר שמחזיקים אותו בגרון, וכאן לא רעשה הארץ ולא געשה.

דוד אמסלם: אנחנו עברנו על זה ככה, כאילו כלום לא קרה.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים, כל האופוזיציה בכל יום באים לפה, תוקפים את ראש הממשלה גם על התיקים התפורים וגם על משבר הקורונה.

דוד אמסלם: אני מקריא משהו של היועץ המשפטי – אני לא שומע לא את סגלוביץ' לא את המקהלה הזאת.

דוד אמסלם: שום דבר, לא מתייחסים.

דוד אמסלם: כאילו כלום לא קרה, כאילו שמעו שני ילדים בגן משוחחים.

דוד אמסלם: אני רק רוצה לספר ולבשר ליושב-ראש היקר שלנו, שמנהל את הישיבה עכשיו, שדאג כל כך הרבה למנדלבליט כשדיברתי עליו, אז נציב קבילות השופטים דוד רוזן הודיע שהתלונה של הגברת – דרך אגב, היא גם שכנה שלך, והיא גם דתייה – נבדקה ונמצאה מוצדקת, קרי, המעצר היה לשווא, בשבת.

משה ארבל: לא בהנחייתו של היועץ המשפטי לממשלה.

דוד אמסלם: בוודאי שלא.

דוד אמסלם: יש לידו איזשהו מאבטח שהולך – איך אמרתי?

דוד אמסלם: הוא לא נמצא באירוע בכלל.

דוד אמסלם: הוא לא יודע מה קורה, שום דבר.

דוד אמסלם: לא שומע, לא רואה, כנראה עסוק כל הזמן בדרך בלהגיד תהילים, ולא מבין מה קורה בסביבה שלו בכלל.

דוד אמסלם: אני מציע לך גם לא להגיד את זה שוב, בגלל שבסופו של דבר אתה מבין לבד מה שכל בר-דעת מבין: באירוע הזה, גם שתיקה כהודאה דמיא.

דוד אמסלם: גם כשאתה שותק, הרבה פעמים אתה מאשר ככה את האירוע.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה לעבור לנושא שלישי.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר מה אמרה הגב' דינה זילבר, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, לפני כמה ימים, באחת מהרצאות הסיום שלה.

דוד אמסלם: היא אומרת: המשילות היא מפלטו של הפייק-מנהיג.

דוד אמסלם: ככה מדבר פקיד בכיר בפרקליטות.

דוד אמסלם: לא משנה כרגע מי זה המנהיג.

דוד אמסלם: אני כל חיי הייתי פקיד, רבותיי.

דוד אמסלם: רק שני סוגים של פקידים יכולים לדבר ככה.

דוד אמסלם: אף פקיד לא מדבר ככה – בדנ"א שלו הוא יודע שאם הוא ידבר ככה, למוחרת הוא יועמד לדין וכנראה גם יסולק מעבודתו – חוץ ממי?

דוד אמסלם: קודם כול, ראשי הפרקליטות.

דוד אמסלם: להם מותר הכול.

דוד אמסלם: פקידה במדינת ישראל, בכירה מאוד, במערכת המשפט – היא אמורה לדעת מה התקשי"ר ומה מותר לה – אומרת על ראש הממשלה שהוא פייק מנהיג.

דוד אמסלם: ואני מצפה – איך אמרתי?

דוד אמסלם: פרופ' דניאל הרשקוביץ', איך אמר הגשש?

דוד אמסלם: "המשרוקית של השופט אפילו לא מוציאה מנגינה של מארש".

דוד אמסלם: אתה לא קיים, כאילו אתה לא נציב שירות המדינה.

דוד אמסלם: אני יודע שאצלך מוזמנים אנשים לשימועים על דברים קטנים, אבל את דינה זילבר – מה פתאום?

דוד אמסלם: אתה כותב מכתב ליועץ המשפטי.

דוד אמסלם: זו בדיוק העבודה שלך.

דוד אמסלם: אתה צריך לטפל בזה, לא היועץ המשפטי לממשלה.

דוד אמסלם: הרי כבר קרה בעבר.

דוד אמסלם: אני רוצה להזכיר לך, כשעשינו דיון בזמנו על היועצים המשפטיים, עוד בקדנציה הקודמת, היא תקפה בוועדת חוקה את השרה אז, השרה שקד, כשהיא תמכה בחוק הזה של היועצים המשפטיים; כאילו מדובר כאן באיזשהו בן אדם שהוא מעל כל חוק, מעל כל נורמה, מתנהל לפי איך שהוא רוצה, משגיח הכשרות של השרים.

דוד אמסלם: בושה וחרפה.

דוד אמסלם: אני מצפה ממך קודם כול לקרוא לה – אני חושב שזו בושה וחרפה, וכל פקיד במדינה מבין שקרה פה משהו, אבל אותך זה לא מעניין.

דוד אמסלם: אז אני מבקש ממך, תטפל במקרה החמור הזה, בגלל שיש עוד אנשים שרואים את זה, ותאמין לי, גם יפנו אליך בבוא היום וישאלו אותך למה היא לא ואנחנו כן, על דברים הרבה יותר קטנים.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה לעבור לנושא האחרון, ברשותך, אדוני היושב-ראש.

דוד אמסלם: איך אמר גנץ?

דוד אמסלם: ישראל לפני הכול.

דוד אמסלם: זו הסיסמה של גנץ.

דוד אמסלם: כל הזמן הוא בא לתקשורת ואומר: ישראל לפני הכול.

דוד אמסלם: אז אמרתי – – –

אלי אבידר: ראש הממשלה החליפי, קצת כבוד.

דוד אמסלם: אמרתי לעצמי: בוא נבדוק באמת למה הוא מתכוון, ישראל לפני הכול.

אלי אבידר: ראש הממשלה החליפי, קצת כבוד.

דוד אמסלם: לפני כמה שבועות הוא התראיין ב-ynet, ואני מצטט: "אסור לקבל החלטות אסטרטגיות שלא דרך המערכות הרלוונטיות".

דוד אמסלם: את זה אומר מר גנץ.

דוד אמסלם: "אני לא אוכל לעשות את כל הבדיקות שהייתי רוצה בעולם.

דוד אמסלם: בנושא זה יש יועץ משפטי לממשלה, שאנחנו תומכים בו בכל החלטה שלו.

דוד אמסלם: הוא לא מצא לנכון לפתוח את העניין הזה לחקירה.

דוד אמסלם: הוא חזר ובדק, ושוב, ולא מצא לפתוח את העניין הזה לחקירה, אז אני אסתפק בעניין הזה".

דוד אמסלם: ככה אומר גנץ א' – זה לפני כחודשיים ימים.

דוד אמסלם: דרך אגב, הוא גם מקנח: אני באתי לעשות, לשרת את המדינה.

דוד אמסלם: הוא שואל: אני באתי לשרת את המדינה או לפרק את הממשלה?

דוד אמסלם: באתי לשרת את המדינה.

דוד אמסלם: זה לא הולך ביחד.

דוד אמסלם: זה הסיכום שלו לעניין הזה.

דוד אמסלם: לפני כ-24 שעות – אני כבר לא זוכר, אני חושב שזה היה אתמול, כמדומני – אנחנו שומעים הודעה שגנץ עושה מסיבת עיתונאים ומורה על הקמת ועדת חקירה בעניין פרשת הצוללות.

דוד אמסלם: עוד מעט נדבר בדיוק למה הוא מתכוון.

דוד אמסלם: אני רוצה לנתח את סדר-היום של אתמול.

דוד אמסלם: מה קרה לנו אתמול?

דוד אמסלם: קודם כול, בשבוע שעבר מנדלבליט הוציא מכתב לשר האוצר בעניין החשב.

דוד אמסלם: הוא אמר לו: אדוני שר האוצר, אתה חייב למנות חשב.

דוד אמסלם: מה הייתה התוכנית?

דוד אמסלם: בפועל, הוא וניסנקורן חשבו שככה הם ייצרו את ההזדמנות למנות את מנכ"ל משרד המשפטים: זה יסדר לו את המכתב שהוא חייב חשב, וההוא יבקש בתמורה את מנכ"ל משרד המשפטים.

דוד אמסלם: בפועל, מה שקרה, גנץ ביקש למנות את מנכ"ל משרד ראש הממשלה החליפי תמורת החשב.

דוד אמסלם: תבינו את העסקה.

דוד אמסלם: כמובן, ניסנקורן החרים את הישיבה, וההודעה שהוא פותח בחקירה בסוגיית הצוללות יצאה מגנץ מייד אחרי הצוהריים.

דוד אמסלם: אז באופן מעשי, אם אני מצמצם את המונה ואת המכנה, מה אני רואה?

דוד אמסלם: בעצם קיבלנו את בצר תמורת הצוללות, זה מה שקרה.

דוד אמסלם: בוא נעזוב שנייה את הרקע של החשב.

דוד אמסלם: מה קרה לנו?

דוד אמסלם: בבוקר קיבלנו את בצר – בערב קיבלנו את הצוללות.

דוד אמסלם: זה בעצם המאזן שקרה פה.

דוד אמסלם: אני רוצה לספר, רבותיי, מה הרקע שהיה לנו בהקמת הממשלה.

דוד אמסלם: אני בכוונה רוצה לספר את כל הסיפור הכרונולוגי.

דוד אמסלם: בהתחלה, כחול לבן, כשגם לפיד היה שם, רצו למנות את מאיר כהן ליושב-ראש הכנסת.

דוד אמסלם: מדוע?

דוד אמסלם: הם רצו להעביר חוק, לדעתי הכי אנטי-דמוקרטי שנתקלתי בו בחיי – דרך אגב, בדיוק כמו השיטה האיראנית – שראש ממשלה שיש נגדו כתב אישום לא יכול לכהן.

דוד אמסלם: זאת הייתה המטרה שלכם – להוציא את ראש הממשלה מהמשחק לא באמצעות הקלפי.

דוד אמסלם: אתם ידעתם שאתם לא יכולים לנצח אותו, בגלל ששלוש מערכות בחירות לא ניצחתם אותו, אז אמרתם: אם אנחנו לא יכולים להוציא אותו דרך הקלפי אנחנו נוציא אותו באמצעות חקיקה.

דוד אמסלם: בא גנץ, ישב כאן בתפקיד יושב-ראש הכנסת, ובעצם הוא גם הוביל במהלך כל המשא ומתן להקמת הממשלה.

דוד אמסלם: מה שקרה זה שהם ארגנו לעצמם איזשהו הסכם בלתי נתפס – אדוני היושב-ראש, אני קורא לזה סחיטה באיומים – הם אמרו לנו: או שאתם אוכלים את זה או שאנחנו יורים לכם בראש הממשלה בראש או שאנחנו מוציאים אותו מהמשחק.

דוד אמסלם: לא יאומן כי יסופר.

דוד אמסלם: ככה מתנהל בכלל עולם – אני לא רוצה להגיד איזה.

דוד אמסלם: עכשיו, מה קרה?

דוד אמסלם: בא גנץ והקים את הוועדה אתמול, אז בואו נראה מה קרה לנו: קודם כול, הרי הסוגיה הזאת נחקרה גם במשטרה וגם בפרקליטות, אז אתם כל הזמן מבקרים אותנו על כך שאנחנו כאילו פוגעים בשלטון החוק, אנחנו לא מאמינים להם וכו'.

דוד אמסלם: הרי זה הלכה למעשה מה שאתם עושים, אדוני שר המשפטים – אתם לא מקבלים את ההכרעה, לא של הפרקליטות ולא של המשטרה.

קריאה: דקה.

דוד אמסלם: בעניין הזה.

דוד אמסלם: הרי ברור לכם לחלוטין, אתם בעצם מחליטים לפי העניין אם אתם מאמצים את ההחלטות של המשטרה והפרקליטות או לא.

דוד אמסלם: בואו ואספר לכם סוד: לוועדה הזאת אין שום סמכות בכלל, זה קשקוש בלבוש.

דוד אמסלם: איזו סמכות?

דוד אמסלם: מחר כל שר יבוא לכאן, יקים לעצמו ועדות כאלה ואחרות – הרי אתם יודעים לבד שיש או ועדת חקירה פרלמנטרית או ועדת חקירה ממשלתית, שהממשלה צריכה להצביע ולהקים אותה.

דוד אמסלם: מה עשה עכשיו גנץ?

דוד אמסלם: כדי לתת לזה איזו ארומה של איזו ועדה, הלך, לקח את השופט סטרשנוב, הקים ועדה, כאילו, ישראבלוף, כאילו שזו ועדת חקירה ממשלתית, ושם שם את השופט סטרשנוב.

דוד אמסלם: דרך אגב, השופט סטרשנוב זה שופט בהזמנה – הרי הוא עצמו לפני שנה אמר ב-ynet שראש הממשלה צריך להתפטר.

דוד אמסלם: למה הדבר דומה?

דוד אמסלם: אם הייתי עושה איזושהי אנלוגיה לעולם הכדורגל, אדוני היושב-ראש, הייתי לוקח את הקפטן של הקבוצה השנייה, עושה אותו שופט.

דוד אמסלם: זה מה שקורה פה.

דוד אמסלם: בואו נגיד ככה, אפילו לעשות בדיחה טובה הוא לא יודע.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, הרי לא יעלה על הדעת שכל שר, או שר הפנים עכשיו – יבוא השר לביטחון פנים ויחליט שהוא מקים עכשיו ועדה לבחון למשל את המשטרה בפרשת הממד החמישי, או שר האוצר יקים ועדה איך בעצם אלשיך בזמנו העסיק את ליאור חורב.

דוד אמסלם: הרי אם זה מה שיקרה, במקום לטפל בקורונה אנחנו כל היום נעסוק כאן רק בוועדות אחד על השני.

דוד אמסלם: זה לא מתקבל על הדעת.

דוד אמסלם: דרך אגב, עוד דבר שהדהים אותי: גם מר גנץ, לפני כשבועיים וחצי, שלושה, השר שטייניץ, בא לתקשורת.

דוד אמסלם: מה הוא אומר בטלוויזיה?

דוד אמסלם: "אני עוד שבועיים אחליט".

דוד אמסלם: אני הייתי בהלם.

דוד אמסלם: אם אתה חושב שצריך ועדה, למשל בדיקה, אז אתמול זה כבר היה צריך להיות.

דוד אמסלם: מה זה עוד שבועיים תחליט?

דוד אמסלם: אתה מתכוון שבעוד שבועיים אנחנו בעצם נראה מה קורה עם התקציב, מה קורה עם הקואליציה, אם אתה תמשיך או לא תמשיך, זאת אומרת, זה בעצם מה שהחלטת – בשבועיים האלה אתה שוקל את הנושא הפוליטי.

דוד אמסלם: אני אומר לך שגם הוועדה הזאת היא המשך השיטה שלך של סחיטה באיומים, שלכם.

דוד אמסלם: אתם כל היום סוחטים אותנו באיומים.

דוד אמסלם: אבל אני רוצה להגיד דבר חמור לסיכום.

דוד אמסלם: תראו, רבותיי, מה שחמור בדבר הזה, אדוני היושב-ראש, זה לא מה הוא עושה.

דוד אמסלם: זו פעם ראשונה לדעתי כמעט מאז קום המדינה ששר הביטחון משתמש במשרד הביטחון לצרכים פוליטיים.

דוד אמסלם: זה הדהים אותי.

דוד אמסלם: לא יאומן כי יסופר.

דוד אמסלם: אתה בעצם מבזה בהליך הזה את כל המערכת, את משרד הביטחון על כל מרכיביו.

דוד אמסלם: הרי אם צריך לעשות שם ביקורת כזאת או אחרת על נוהל כזה או אחר, אין שום בעיה – קח את המנכ"ל שלך, כמו כל משרד, שיקים לו איזושהי ועדה קטנה פנימית וינסה לבדוק את ההליכים.

דוד אמסלם: אבל כשאתה לוקח את זה לנושאים הפוליטיים פר אקסלנס כאילו זה עסק פרטי שלך – רבותיי, זו פגיעה בביטחון המדינה, לדעתי, בוודאי ובוודאי במשרד הביטחון עצמו.

דוד אמסלם: אז לכן, לסיום, אני מבקש כמובן מחברי הכנסת לדחות את כל הצעות האי-אמון שהעלו היום.

דוד אמסלם: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת על מנת שנוכל לעבור להצבעה.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: נא לעלות למעלה.

יריב לוין: אנחנו נחכה שתגיעו למקומות.

יריב לוין: נא לשבת, בבקשה.

יריב לוין: אני מאשר לחבר הכנסת משה ארבל להצביע מכאן, כי הוא צריך אחר כך להחליף אותי, אז הוא יוכל להצביע מכאן.

יריב לוין: אני מבקש משאר חברי הכנסת, מי שרוצה להצביע, לשבת במקום.

יריב לוין: אנחנו נחכה שחברת הכנסת מלינובסקי תגיע.

יריב לוין: רומן יוכל לסמן לי כשהוא רואה אותה ואז אנחנו נוכל.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על שלוש הצעות האי-אמון בממשלה.

יריב לוין: ההצבעה הראשונה היא על הצעת האי-אמון של סיעת יש עתיד-תל"ם, שכותרתה: כישלון הממשלה בטיפול במשבר הקורונה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם להביע אי-אמון בממשלה – 37 נגד – 54 נמנעים – אין הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: חבר הכנסת ארבל, אני מוסיף את קולך נגד.

יריב לוין: אם כך, 37 בעד, 55 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: הצעת האי-אמון של סיעת יש עתיד-תל"ם נדחתה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעת האי-אמון של סיעות ישראל ביתנו וימינה, שכותרתה: כישלון הממשלה בניהול משבר הקורונה והרס הכלכלה הישראלית.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעות ישראל ביתנו וימינה להביע אי-אמון בממשלה – 25 נגד – 54 נמנעים – 2 הצעת סיעות ישראל ביתנו וימינה להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: אם כן, 25 בעד, 55 נגד, בצירוף קולו של חבר הכנסת ארבל, שני נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, גם הצעת האי-אמון הזאת נדחתה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעת האי-אמון השלישית והאחרונה, של סיעת הרשימה המשותפת, שכותרתה: ממשלת השיתוק לא נוקפת אצבע בזמן שעוד נשים נרצחות.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה – 31 נגד – 53 נמנעים – אין הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: 31 בעד, 54 נגד, בצירוף קולו של חבר הכנסת ארבל, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, גם הצעת האי-אמון הזו נדחתה.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, הכנסת דחתה את כל שלוש הצעות האי-אמון בממשלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן לסעיף הבא – הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 43ה(א) לחוק-יסוד: הממשלה בדבר החלטתה לאשר את מינויו של חבר הכנסת יצחק כהן, המתמנה על ידי שר האוצר, בהסכמת ראש הממשלה, לסגן שר במשרד האוצר.

יריב לוין: ימסור את ההודעה השר המקשר בין הממשלה לכנסת דוד אמסלם.

יריב לוין: בבקשה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע כי הממשלה החליטה, בהתאם לסעיף 43(א) לחוק-יסוד: הממשלה, לאשר את מינויו של חבר הכנסת יצחק כהן, המתמנה על ידי שר האוצר, בהסכמת ראש הממשלה, לסגן שר במשרד האוצר.

דוד אמסלם: זיקתו של סגן שר האוצר במשרד האוצר היא לראש הממשלה.

דוד אמסלם: תודה.

יריב לוין: תודה רבה לשר אמסלם.

יריב לוין: כן, אני מזמין את סגן השר יצחק כהן למסור את הצהרת האמונים, בבקשה.

יריב לוין: נדמה לי שסגן השר כהן קובע שיא עולמי – שלוש הצהרות אמונים באותה קדנציה, ונדמה לי, אדוני סגן השר, שהקדנציה היא בקושי חצי שנה בינתיים.

יריב לוין: אז איך אומרים, עוד היד נטויה.

יצחק כהן: איך אומרים, האלוקים רואה את הנרדף.

יריב לוין: בבקשה, אדוני סגן השר.

יריב לוין: אדוני, אתה צריך רק להקריא את ההצהרה.

יצחק כהן: כן.

יצחק כהן: אני יצחק כהן, בן חיים ומנטינה, זכרם לברכה, מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כסגן שר ולקיים את החלטות הכנסת.

יריב לוין: תודה רבה ובהצלחה, אדוני סגן השר.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: [מס' כ/850; דברי הכנסת, חוב' ב', ישיבה 88; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים מכאן לסעיף הבא על סדר-היום – הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 256), התש"ף–2020, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

יריב לוין: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה, ואני מזמין את יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת משה גפני – אם אפשר לומר, בשעה טובה – להציג את הצעת החוק הזאת, בבקשה.

יריב לוין: חברת הכנסת מיכל שיר, טרחת כל כך הרבה, הינה הרגע הגיע, יושב-ראש ועדת הכספים מציג את הצעת החוק.

יריב לוין: אז בבקשה, אדוני יושב-ראש הוועדה.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, בראשית דבריי אני רוצה לברך את הרב יצחק כהן על התמנותו לסגן שר, ואני מתכבד להביא בפני חברי הכנסת את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 256), התשפ"א–2020.

משה גפני: אני מבקש להביא את החוק הזה לקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: הצעת חוק זו מקורה בהצעת חוק פרטית שיזמו חברי הכנסת מיכל שיר, עודד פורר, מיכאל מלכיאלי, קטי שטרית, שרן השכל, מיקי לוי, קרן ברק ויעקב מרגי.

משה גפני: חוק הטבות במס, שנחקק בשנת 2015, הסדיר את הטבות המס לאחר שנים רבות שבהן הנושא לא היה מוסדר בכללותו.

משה גפני: ועדת הכספים הסדירה את הנושא וקבעה שלושה קריטריונים אחידים למתן הטבות מס: מדרג חברתי-כלכלי, מדד ביטחוני ומדד פריפריאלי.

משה גפני: מטרת הטבות המס היא לסייע ליישובים בפריפריה ולמנוע מהם הגירה שלילית של תושבים חזקים.

משה גפני: כיוון שהחוק משנת 2015 שינה מאוד את המסלולים ואת שיעורי הזיכוי במס לעומת המצב ששרר קודם לכן, נקבעו בו כמה הוראות שעה.

משה גפני: מטרת הוראות השעה הייתה כפולה: האחת – להעניק זמן למציאת פתרונות ליישובים שנפגעו בשל החקיקה החדשה, והשנייה – למנוע פגיעה משמעותית מדי, שעלולה לייצר בעצמה הגירה שלילית.

משה גפני: הוראות השעה הללו הוארכו אומנם עד לאחרונה, אך למעשה לא התקיימו דיוני עומק ולא נבחנו – לא בממשלה ולא בכנסת – הפתרונות האפשריים ליישובים הכלולים בהוראת השעה.

משה גפני: הוראת השעה פקעה ביוני 2020.

משה גפני: אחד היישובים שנפגעו משינוי החוק, שנכלל גם ביישובים בהוראת השעה מ-2015, הוא היישוב עכו.

משה גפני: עם תיקונים נוספים שנעשו בשנתיים האחרונות הפגיעה בו אף הוחמרה.

משה גפני: בשל כך הובאה הצעת חוק זו על ידי חברי הכנסת, ובדיון בוועדת הכספים, בתיאום עם משרד האוצר ובהסכמת משרד המשפטים, הוחלט להוסיף להגדרת "יישוב עירוני שהמדרג החברתי-כלכלי שלו והמדד הפריפריאלי שלו נמוכים מ-4" תוספת לזיכוי ממס שהוא זכאי לו – שיעור של 5% מהכנסתו החייבת מיגיעה אישית; לתקרת ההכנסה ייווסף סכום נוסף, 36,000 שקלים חדשים, ובלבד שסך הזיכוי ממס לא יעלה על 12%, עד לתקרת הכנסה של 168,000 שקלים חדשים.

משה גפני: כבר עם חקיקת החוק בשנת 2015 מצאה לנכון הכנסת לקבוע הוראות שונות מעט ביחס ליישוב עירוני, וזאת להבדיל מיישובים וממועצות אזוריות.

משה גפני: ההנחה הייתה שיישוב עירוני מספק שירותים מוניציפליים ושירותי חינוך ליישובים שבסביבתו, ולכן מצאנו לנכון להעניק תוספת לתושבי יישוב עירוני, על מנת לשפר את מצבו ולחזקו באוכלוסייה חזקה.

משה גפני: התיקון השני שהוסיפה הוועדה, אף הוא בהסכמה עם משרד האוצר ומשרד המשפטים, היה להאריך את הוראות השעה עד תום שנת 2020, וזאת על מנת שלא תיגרם פגיעה ליישובים הכלולים בהוראות אלו.

משה גפני: הוראות השעה הוארכו באופן אוטומטי בשל שלוש מערכות בחירות, אך לא נעשתה הבחינה למציאת פתרונות.

משה גפני: עתה, בשל המצב הכלכלי הקשה לכל התושבים בשל משבר הקורונה, סברנו שלא נכון לייצר פגיעה נוספת ולהפסיק את ההטבה באמצע שנת מס.

משה גפני: אני רוצה להגיד לחברי הכנסת: אני ביקשתי כמה פעמים – שלוש פעמים ביקשתי להאריך את הוראת השעה, ובפעם האחרונה אמרתי שיותר אני לא אבקש.

משה גפני: קרה מה שקרה עם הקורונה, שזה באמת שינה סדרי בראשית, ובאמת המציאות הזאת היא מציאות מאוד קשה.

משה גפני: החברים האחרים בוועדה הם שהביאו את הארכת הוראת השעה, ואני בוועדה, בהסכמת החברים, הכנסתי את זה לחוק שעליו אנחנו מדברים.

משה גפני: הוא עבר, הוא מגיע עכשיו לקריאה השנייה והשלישית, אבל הוא עבר כבר בטרומית והוא עבר בקריאה ראשונה, ואנחנו מוסיפים את זה לחוק.

משה גפני: הכול נעשה בהסכמה, בסופו של דבר, בדיונים שקיימנו עם הממשלה; הכול נעשה בהסכמת משרד האוצר, משרד המשפטים והיועץ המשפטי לממשלה.

משה גפני: עם זאת, קבענו שיוקם צוות בין-משרדי של משרד האוצר והמשפטים ביחס להמשך הבחינה של הוראות השעה.

משה גפני: להצעת החוק לא צורפו הסתייגויות וכן הוגשו בקשות דיבור.

משה גפני: לפיכך, אבקשכם לאשר את הצעת החוק המונחת בפניכם בקריאה השנייה ובקריאה השלישית, וכפי שאמרתי, יש הסכמה של משרד האוצר, הסכמה של משרד המשפטים – אם סגן השר יוכל לאשר שזה נעשה בהסכמה.

יריב לוין: כן, אני אבקש מסגן השר כהן לגשת למיקרופון ולאשר, אם אכן כך הדבר, שהממשלה תומכת בהצעת החוק ומסכימה לכך שהיא לא תיראה כהצעה תקציבית, כך שלא נידרש לרוב של לפחות 50 חברי כנסת בכל אחת מהקריאות.

יצחק כהן: אכן הממשלה תומכת.

יצחק כהן: אתמול היא ביצעה איזשהו קיצוץ פלאט כדי לגבות את המקור התקציבי, כך שיש מקור תקציבי לעניין הזה.

יצחק כהן: אני רוצה גם לברך את תושבי עכו ואת כל מי שנהנה מהתיקון הזה.

יצחק כהן: בשם הממשלה אני מודיע: יש מקור תקציבי אחרי ביצוע פלאט אתמול בממשלה.

יריב לוין: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה לרב יצחק כהן, סגן השר.

משה גפני: אני מודה לך, אדוני יושב-ראש הכנסת.

משה גפני: אני מבקש את תמיכת הכנסת בהצעת החוק המשולבת הזאת.

משה גפני: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אם כן, אין צורך ברוב של 50 חברי כנסת אלא פשוט ברוב רגיל בכל אחת מהקריאות, נוכח הודעת הממשלה שנמסרה על ידי סגן השר יצחק כהן.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, אבל הוגשו בקשות רשות דיבור.

יריב לוין: חברת הכנסת הילה שי וזאן – איננה; חבר הכנסת אביגדור ליברמן – איננו; חבר הכנסת עודד פורר – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, יש הרבה חוקים שהקואליציה מציעה ואנחנו כאופוזיציה תומכים בהם, כי אנחנו חושבים שנכון לתמוך בחוק שבאמת מסייע לאזרחים בעת המשבר, בשעה קשה, כשלאנשים באמת אין מה לאכול.

יבגני סובה: אני פונה גם ליושב-ראש, שמתחלף כרגע: אתה מכיר את המצוקה של האנשים, אדוני היושב-ראש.

יבגני סובה: אני רוצה לנצל את הדקות האלה שיש לי ולספר כמה סיפורים אישיים שאני נתקלתי בהם בשבועות האחרונים.

יבגני סובה: לפני שבועיים – סיפרתי את זה כבר, אבל בקצרה – הייתי בבית קפה בראשון שנפתח בשיא המשבר; כשפתחו, כשנתנו לפתוח את המקומות.

יבגני סובה: כמעט 9,000 שקל ארנונה, כל חודשיים.

יבגני סובה: הממשלה סגרה את בתי הקפה, לא נותנת שום מענה, מחייבים לשלם ארנונה, ואנשים לא מקבלים שקל בגלל שהם נפתחו בשנת 2020.

יבגני סובה: והאנשים לא רק נמצאים בחובות – הם כרגע על סף פשיטת רגל.

יבגני סובה: האנשים פשוט מיואשים, ואין להם מישהו שבכלל יבוא ויסביר להם מהו הסיוע של המדינה.

יבגני סובה: אני אתן לכם עוד דוגמה: סוכני נסיעות נמצאים היום על סף התאבדות.

יבגני סובה: כשאני אומר "על סף התאבדות", יושבים פה נציגי הממשלה שאפילו לא מקשיבים לזה.

יבגני סובה: אדוני השר האחד, אדוני השר השני, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, תרדו לשטח, תקשיבו לאנשים.

יבגני סובה: כשאנחנו זועקים את הזעקה זה לא בגלל שבא לנו להתנגח עם הקואליציה.

יבגני סובה: כותבים לי אנשים שהם בחובות והם שוקלים להתאבד.

יבגני סובה: אתם שומעים מה שאני אומר לכם?

יבגני סובה: אלה הפניות של אנשים אלינו, לדואר של הכנסת.

יבגני סובה: מה אני אמור לעשות כשאני מקבל פנייה כזאת?

יבגני סובה: אני מעביר את זה לרשות הרווחה, ולאנשים האלה עושים עוד יותר בעיות, כי לאנשים האלה יש ילדים קטנים, לאנשים האלה יש עסקים.

יבגני סובה: אני כבר לא יודע, אני פוחד שיפגעו באנשים האלה שכותבים לי שהם שוקלים להתאבד בגלל החובות הכלכליים.

יבגני סובה: תגידו לי עכשיו מה עליי לעשות.

יבגני סובה: איך אני צריך להתנהג כחבר כנסת שמקבל פניות מסוג זה?

יבגני סובה: אני אומר להם: תפנו למחלקה לסיוע לעסקים קטנים במשרד הכלכלה – שום דבר.

יבגני סובה: שום דבר.

יבגני סובה: גורנישט מיט גורנישט, כמו שאומרים ביידיש.

יבגני סובה: הם לא מקבלים שום סיוע.

יבגני סובה: אני אומר: תפנו בבקשה לקבל הנחה בארנונה – שום דבר, 25% על חודשיים קיבלו עסקים שפעלו בשנת 2019, ושום סיוע לעסקים שנפתחו בסוף שנת 2019 או לפני המשבר בתחילת 2020.

יבגני סובה: היום כל היום מדברים על מכוני כושר ובריכות ופילאטיס וכל האנשים – מנסים לשקם את האנשים, מנסים לסייע להם בזמן המשבר.

יבגני סובה: משרד הבריאות נלחם במספרים, אבל לא מבין שיש אנשים שהנזק שייגרם להם כתוצאה מהמשבר יותר גדול מהנזק של הקורונה.

יבגני סובה: לא הצלחתי לקבל תשובה מדוע משרד הבריאות, הממשלה, מסרבים לפתוח מכוני כושר, מועדוני פילאטיס, יוגה.

יבגני סובה: זה פשוט טירוף.

יבגני סובה: ולא רק שהאנשים האלה גם זועקים שיש פגיעה קשה בבריאות הנפש, הם גם זועקים מבחינה כלכלית, כי החובות שלהם היום מסתכמים בעשרות אלפי שקלים.

יבגני סובה: מה שאני אומר זה דבר פשוט: חבר'ה, שרי הממשלה, אתם פשוט מנותקים, אין לי מילה אחרת.

יבגני סובה: אני לא יודע עם מי אתם מדברים, למי אתם יוצאים לשטח, אני לא יודע מה אתם שומעים, אבל טיסות לסעודיה וטיסות מסעודיה לא יחליפו את הסיוע הכלכלי לאנשים.

יבגני סובה: אני מבין שאפשר להתפאר בטיסות לסעודיה, וזה חשוב מאוד, אבל זה לא תחליף לסיוע כלכלי.

יבגני סובה: אי-אפשר להחליף את הסיוע בטיסות לסעודיה ובכל מיני ספינים.

יבגני סובה: אני באמת רוצה לפנות לליבם של השרים, וזה לא משנה כרגע אם זה הליכוד, כחול לבן: אתם עושים פה התנגחויות בגלל היועץ המשפטי לממשלה, כשאנשים מסתכלים עלינו ואומרים: מה קשור עכשיו היועץ המשפטי לממשלה כשאין לי מה לאכול, אין לי איך לסגור את החובות?

יבגני סובה: ובאמת זו בעיה.

יבגני סובה: למה זו בעיה?

יבגני סובה: זו לא בעיה בגלל שאני דואג להם שיהיה להם מה לאכול; אני דואג גם לקופת המדינה, כי האנשים האלה הפסיקו לשלם מיסים.

יבגני סובה: עוד חודשיים, עוד שלושה חודשים, הם לא ישלמו מיסים.

יבגני סובה: וגם אלה שיחזרו, אני אומר לכם בצער רב ובלב כבד, הם פשוט יעבדו בשחור.

יבגני סובה: אתם קולטים מה קורה פה?

יבגני סובה: 25% מהמשק כבר עובר לשחור.

יבגני סובה: למה שאנשים יאמינו למערכת ויתחילו לשלם את כל החשבוניות?

יבגני סובה: למה?

יבגני סובה: תכף תגידו: מה, אתה קורא לאנרכיה?

יבגני סובה: אתה קורא לאנשים לשלם בשחור?

יבגני סובה: לא, אני לא קורא לאנרכיה.

יבגני סובה: אני קורא לאנשים להתעשת ובאמת לראות את המצב העגום הזה שנקלענו אליו.

משה ארבל: תודה.

יבגני סובה: חצי משפט, אדוני היושב-ראש, ואני אסיים.

יבגני סובה: אם אתם לא תפקחו עיניים, אז אנחנו נפקח לכם את העיניים.

יבגני סובה: תתחילו להתעשת, כי המדינה הזאת הולכת לאיבוד כלכלי מוחלט.

יבגני סובה: תודה רבה לכם.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת יבגני סובה.

משה ארבל: חבר הכנסת אלי אבידר – מוותר.

משה ארבל: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי תעלה ותבוא, בבקשה.

משה ארבל: חמש דקות לרשותך, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני איעזר בחבר הכנסת גפני – חבר הכנסת גפני, אני צריכה את העזרה שלך כיושב-ראש ועדת הכספים, איש שמבין במשהו.

יוליה מלינובסקי: אנחנו לפעמים במחלוקת, אבל יש דברים שבהם אני נעזרת בך.

יוליה מלינובסקי: היום בבוקר התבשרתי שנגמר הכסף לסיוע בשכר דירה לחיילים בודדים.

יוליה מלינובסקי: זה חוק שאני העברתי בכנסת העשרים; זה חוק, לא תקנות, לא נוהל, לא שום דבר.

יוליה מלינובסקי: איך יכולים לעזאזל להגיד שנגמר הכסף לדבר הזה?

יוליה מלינובסקי: תסביר לי, מבחינת הוועדה ומבחינת התקציב – – –

משה גפני: אני אמרתי היום בוועדת הכספים, אני אטפל בזה.

יוליה מלינובסקי: לא, אבל תקשיבו, זה משהו מטורף.

יוליה מלינובסקי: עבר חוק במדינת ישראל, במקרה זה חוק שלי, שמקצה סיוע לחיילים בודדים בשנה הראשונה אחרי השחרור – הגיוני ביותר, צודק ביותר, נכון ביותר – 1,000 שקל בחודש.

יוליה מלינובסקי: בואו, כמה חיילים בודדים יש לנו כבר?

יוליה מלינובסקי: לצערי הרב לא עשרות אלפים – 3,000 בשנה.

יוליה מלינובסקי: והיום משרד הביטחון מודיע שנגמר הסעיף התקציבי.

יוליה מלינובסקי: זה כמו להגיד מחר, אדוני היושב-ראש, שנגמר הכסף בסעיף התקציבי לקצבאות זקנה.

יוליה מלינובסקי: זה חוק, זה לא יכול להיות.

יוליה מלינובסקי: זה משהו שאני שמעתי ברדיו ולא האמנתי.

יוליה מלינובסקי: אחר כך בא שר הביטחון ואומר: וואו, אני אטפל בזה.

יוליה מלינובסקי: או שזה פייק ניוז, עשו את זה בכוונה תחילה כדי שאחר כך שר הביטחון הגדול יבוא ויגיד שהוא יטפל, או שדברים רעים קורים במשרד הביטחון.

יוליה מלינובסקי: איך זה יכול להיות בכלל?

יוליה מלינובסקי: במקום שעכשיו, בתקופת הקורונה – מה זה חייל בודד?

יוליה מלינובסקי: זה חייל שאו שהוא עולה חדש, ואז אין לו פה הורים והוא לבד בארץ, או שאלה הרבה אנשים, חבר'ה צעירים ממשפחות חרדיות שהתגייסו לצבא, המשפחה לא מכירה בהם והם חיים לבד.

יוליה מלינובסקי: זה מה שצריך להגיד.

יוליה מלינובסקי: שרים, דודי אמסלם, אדוני השר פרץ, אלה החיילים הבודדים – או עולים חדשים או חרדים לשעבר שהלכו והתגייסו לצבא ואז המשפחות זרקו אותם, או ממשפחות קשות יום, מכל מיני מקומות לא טובים, שהלכו לצבא, וזה בעצם המקום היחיד.

יוליה מלינובסקי: הם התגייסו, שירתו, תרמו, וצריכים עזרה אחרי השחרור.

יוליה מלינובסקי: אותו בחור חרדי, אין לו לאן לחזור.

יוליה מלינובסקי: המשפחה לא מכירה בו, הוא מוקצה שם.

יוליה מלינובסקי: עולה חדש – מה אתם רוצים, שיחזור לחו"ל?

יוליה מלינובסקי: כן, כנראה שזו המטרה.

יוליה מלינובסקי: אז עכשיו פתאום אין כסף.

יוליה מלינובסקי: בכמה מדובר בשנה?

יוליה מלינובסקי: אתם יודעים שזה גרושים.

יוליה מלינובסקי: 3,000 חיילים בודדים משתחררים בשנה.

יוליה מלינובסקי: הסיוע זה 1,000 שקל בחודש, זה הכול.

יוליה מלינובסקי: נגמר הכסף.

יוליה מלינובסקי: למשרד הביטחון, עם כל המיליארדים שיש שם, נגמר הכסף.

יוליה מלינובסקי: אז למנות, רבאק, את המנכ"ל למשרד ראש הממשלה החלופי יש כסף, לבזבז פה למשרדי ממשלה שאף אחד לא יודע במה הם מתעסקים, ולשרים וללשכות יש כסף, ולחיילים בודדים לסיוע בשכר דירה אין כסף?

יוליה מלינובסקי: אז עכשיו כולם מתגייסים לעזור, אבל לא צריך, יש חוק.

יוליה מלינובסקי: זה מה שאני לא מצליחה להבין.

יוליה מלינובסקי: אולי השר המקשר יסביר לי.

יוליה מלינובסקי: מה, הממשלה לא מכבדת את החוקים שהכנסת חוקקה?

יוליה מלינובסקי: זה חוק, זה בבסיס התקציב.

יוליה מלינובסקי: זה לא בתקנות, זה לא בנוהל, זה לא בשום דבר – זה חוק שעבר פה בכנסת בשלוש קריאות.

יוליה מלינובסקי: אגב, כשאביגדור ליברמן היה שר הביטחון עבדתי על החוק הזה, ואז הוא אמר לי: עזבי, למה חוק, שלוש קריאות, אוצר-שמוצר?

יוליה מלינובסקי: בואי נעשה את זה בנוהל או בתקנות, זה יהיה יותר מהיר, יותר קל.

יוליה מלינובסקי: אמרתי לו: כי עכשיו אתה שר הביטחון, מחר לא.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה חוק.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה שגם מי שיבוא אחר כך בתור יכבד את החוק הזה, שזה ייכנס לבסיס התקציב.

יוליה מלינובסקי: כנראה במדינה הזאת ובשלטון שלנו כבר שום דבר לא קדוש, גם לחוקים לא שמים לב.

יוליה מלינובסקי: אז אדוני יושב-ראש הישיבה עכשיו, אני לא אתפלא אם בעוד חודש יגידו לנו: נגמר התקציב לקצבאות ילדים, לקצבאות קשישים או לקצבאות נכים, ככה בפשטות, כי זה כנראה מה שקורה לנו עכשיו, לצערי הרב.

יוליה מלינובסקי: אני מקווה מאוד שכל הגורמים הרלוונטיים יתעשתו ויפסיקו לשחק משחקים פוליטיים מסריחים ויעבירו כסף למי שבאמת זקוק לו ולמי שמגיע.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

משה ארבל: חבר הכנסת חמד עמאר – מוותר; חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח; חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חבר הכנסת אנטאנס שחאדה – אינו נוכח.

משה ארבל: חבר הכנסת אחמד טיבי יעלה ויבוא.

מיקי לוי: אין רשימת דוברים.

משה ארבל: מזכירת הכנסת מציינת שמסתייגים לא מופיעים בדרך כלל במסך, אבל זה מונח לפניכם.

משה ארבל: בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, סוף-סוף אנחנו מגיעים לתחנה הזאת של אישור בקריאה שנייה ושלישית של חוק הטבות המס בצפון, שהתחיל לגבי העיר עכו.

אחמד טיבי: כולנו תמכנו בחוק, שיזמה חברת הכנסת מיכל שיר בתיאום עם ראש העיר ועם נציגי הציבור המקומיים בעירייה, יהודים וערבים.

אחמד טיבי: זה מחזיר אותי אל לפני שנתיים-שלוש, כאשר הצלחנו בוועדת הכספים, כל חברי הוועדה פה אחד, להרחיב את רשימת היישובים הזכאים להטבות מס, ואז לראשונה נכללו ברשימה מספר רב של יישובים ערביים – הטבת מס של 7%, 10% – ואין ספק שזה סייע לפרט וגם לקהילה.

אחמד טיבי: הפעם השיעור עלה בחלק מהיישובים האלה עד כדי 12% הטבת מס.

אחמד טיבי: תושבי עכו חיכו לזה בקוצר רוח, אבל גם יישובים נוספים שהעברנו אותם בהצבעה, את הרשימה, לרבות יישובים ערביים.

אחמד טיבי: לכן אני רוצה לברך על המוגמר.

אחמד טיבי: נשאר חוב קטן של ועדת הכספים, שניסינו – אתה זוכר, אוסאמה – כבר לפני שנתיים-שלוש, אעבלין וכאוכב אבו אל-היג'א, בגלל כמה מטרים ובית פה.

אחמד טיבי: עשינו תצלומי אוויר, יזמנו, נפגשנו, ראשי שני היישובים הגיעו לוועדת הכספים, נפגשו עם יו"ר הוועדה, עם היועצת המשפטית, ועד עצם היום הזה עדיין הנושא הזה לא הוסדר.

אחמד טיבי: אנחנו מחויבים להמשיך לפעול בנושא הזה כדי לעזור גם לתושבי שני היישובים האלה.

אחמד טיבי: לכן אני אגיד (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: מזל טוב לתושבי עכו וליתר היישובים הערביים שיפיקו בסוף תועלת מהחוק הזה של הטבות המס.

אחמד טיבי: נמשיך לפעול גם בנושא אעבלין וכאוכב, שעוד לא הסתיים.

אחמד טיבי: ) נשארו לי שתי דקות.

אחמד טיבי: אני רוצה לדבר על התחלואה בקורונה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: לאחרונה שיעור הנדבקים ביישובים הערביים בכלל החיוביים הגיע כמעט ל-50%.

אחמד טיבי: זה שיעור גדול.

אחמד טיבי: הסיבה היא התקהלות ואי-קיום ההנחיות, וזה בא אחרי הצלחה של היישובים הערביים והחברה הערבית לפני יותר מחודש וחצי, ואין סיבה שבקהילה ובחברה שהצליחה המצב יהיה כמו שהוא היום.

אחמד טיבי: נכון, החתונות הן אחת הסיבות.

אחמד טיבי: יש גם אזרחים, יהודים וערבים כאחד, שלא נכנסים לבידוד למרות שהם צריכים להיכנס לבידוד.

אחמד טיבי: זאת טעות.

אחמד טיבי: אסור להקל ראש בהוראות של משרד הבריאות, ואני קורא לאנשים לכבד את ההוראות של משרד הבריאות, לא להתקהל.

אחמד טיבי: אפשר לדחות חתונות, ולא צריך להשתתף בחתונות עם ההתקהלות הזאת, כי אחרי כל חתונה יש התפרצות, והדבר פוגע במשתתף, בסביבה, במשפחה, וזה חוסר אחריות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

משה ארבל: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, בבקשה, אדוני, חמש דקות לרשותך.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אנטאנס שחאדה: חבריי חברי הכנסת, אומנם השינוי או החוק הזה מיטיב עם מספר רב של יישובים באוכלוסייה הערבית, ובמקור היה מיועד להיטיב עם תושבי עכו שסובלים ממצב כלכלי קשה, סובלים ממציאות כלכלית וחברתית קשה מאוד, ופעלנו ברשימה המשותפת – אדוני היושב-ראש, רעש.

משה ארבל: אני מבקש מעובדי הסיעות לשמור על השקט.

אנטאנס שחאדה: עבדנו ביחד ברשימה המשותפת בוועדת הכספים כדי לשנות את ההצעה המקורית ולכלול עוד יישובים ערביים באזור.

גדעון סער: לא אתם שיניתם אותה.

גדעון סער: למען הפרוטוקול, לא אתם שיניתם אותה.

אנטאנס שחאדה: אנחנו נצביע נגד אם אתה – אנחנו עבדנו ונמשיך לעבוד – –

גדעון סער: – – –

משה ארבל: חבר הכנסת סער, חבר הכנסת שחאדה ציין שהם פעלו.

אנטאנס שחאדה: – – להוסיף יישובים ערביים.

אנטאנס שחאדה: זה זכותם.

גדעון סער: לא היה שום קשר.

אנטאנס שחאדה: אה, לא היה.

אנטאנס שחאדה: תמיד יש לנו קשר ותמיד נפעל, בלי קשר, עם קשר.

אנטאנס שחאדה: נמשיך לפעול כדי להשיג תוצאות והטבות ליישובים הערביים, לאוכלוסייה הערבית, בלי טובות של אף אחד.

אנטאנס שחאדה: זאת המשימה שלנו ונמשיך ליישם אותה בפועל.

אנטאנס שחאדה: כאשר עובדים, חבריי חברי המשותפת בעיקר, נמשיך לעבוד באופן מאוחד, באופן רציני, ללחוץ בתוך הוועדות וגם במליאה להשיג את התוצאות.

אנטאנס שחאדה: אבל מה שרציתי להגיד כאן זה שזאת טיפה בים, כבוד היושב-ראש.

אנטאנס שחאדה: אותם יישובים ערביים, אותה אוכלוסייה ערבית שסובלת ממציאות כלכלית קשה – חלק גדול מאותם תושבים אינם מגיעים לרף המס המזכה; חלק גדול במיוחד מהנשים הערביות באותם יישובים לא ייהנו מהטבת המס, כי ההכנסה שלהן אינה מזכה אותן בהטבות מס.

אנטאנס שחאדה: ההכנסה כל כך נמוכה, שזה לא משנה בהרבה את המציאות הכלכלית.

אנטאנס שחאדה: נוסף לחוק הזה – ואנחנו מברכים על החוק הזה, הן לעכו והן לכל היישובים באזור, אבל אנחנו דורשים עוד השקעות בכלכלה הערבית, יצירת מקומות עבודה לנשים ערביות, אבל בתנאים טובים; לא להשאיר את האוכלוסייה הערבית מתחת לרף העוני ולגבול העוני.

אנטאנס שחאדה: אנחנו רוצים השקעות בתשתיות, הקמת אזורי תעשייה, תקציבים לרשויות המקומיות, תקציבים לרווחה, לחינוך, אבל בעיקר לשפר את פריון העבודה, את ההכנסה של הנשים וגם של הגברים וגם של הצעירים, כי אם באמת רוצים לטפל בבעיות העוני, בבעיות הפשיעה, באלימות, מתחילים גם בשיפור כלכלי.

אנטאנס שחאדה: לא נוותר, נמשיך לעבוד.

אנטאנס שחאדה: נתמוך בכל החוקים שייטיבו עם האוכלוסייה הערבית, ניזום חוקים כאלה, ואנחנו מצפים, כבוד השר המקשר, שלא יטרפדו את החוקים שמיטיבים עם האוכלוסייה הערבית.

אנטאנס שחאדה: לסיום אני מברך עוד פעם על החוק הזה.

אנטאנס שחאדה: נמשיך ונציע עוד חוקים, ונפעל להשיג את הזכויות של האזרחים הערבים.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת שחאדה.

משה ארבל: חבר הכנסת מנסור עבאס, בבקשה, אדוני.

משה ארבל: בבקשה, אדוני.

מנסור עבאס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: ברצוננו לברך את בני עמנו בעיר עכו על ההישג הגדול הזה, שמחזק את ההזדמנויות שלהם לחיות בכבוד ולממש את זכותם להפחתת מס כמו שאר התושבים.

מנסור עבאס: בהתחלה הייתה כוונה שרק חלק מתושבי עכו יקבלו את ההפחתה הזאת, אבל ברור לגמרי שבהתמדה ובעבודה זכותם התממשה בהיבט זה, נוסף על שאר היישובים הערביים שקיבלו תוספת בשיעור הפחתת המס.

מנסור עבאס: עדיין יש מקום לעבודה גם עבור קבוצה של יישובים שציין החבר אחמד, אעבלין וכאוכב אבו אל-היג'א, ואוסיף גם את היישוב ואדי אל-חמאם, ששוכן במרחק מטרים מהיישוב מג'דל, שמקבל כמובן הפחתת מס.

מנסור עבאס: כדי לממש עניין זה, כלומר את הזכות הזאת, עלינו ברשימה המשותפת לעשות כל מאמץ במישור זה, אבל גם חשוב לציין שחלק מהיישובים הערביים במועצות האזוריות שנמצאות במקומות הגבוהים בדירוג הכלכלי-חברתי לא מקבלים הפחתות מס, דוגמת הכפרים ואדי סלאמה, כמאנה והיישובים שבמועצה האזורית משגב, וגם במטה אשר – שייח' דנון, ערב אל-הראמשה.

מנסור עבאס: אלה חלק מהיישובים הערביים שיש להם זכות להיכלל בהפחתה הזאת, אולם מכיוון שהם נמצאים במועצות אזוריות שהן ברמה חברתית-כלכלית גבוהה, נשלל מהם הדבר הזה.

מנסור עבאס: ברכות לבני עמנו בעכו.

מנסור עבאס: אנחנו כמובן זה כמה חודשים בקשר עם האחים בעירייה, נציגי התושבים בעכו, האח אדהם אל-ג'מל, סגן ראש עיריית עכו, והשייח' עבאס זכור, מבכירי התנועה האסלאמית בעכו, וכל תושבי עכו.

מנסור עבאס: אנו מברכים אותם על עבודתם המסורה בשירות בני עמנו בעכו, ואנחנו תמיד נהיה חיילים בעבורם ונעמוד לשירותם.

מנסור עבאס: פעם נוספת אנו מברכים אותם, ואינשאללה נגיע להישגים נוספים ולשיפורים נוספים בזכויות בני החברה הערבית.

מנסור עבאס: שלום עליכם ורחמי האל וברכותיו.

מנסור עבאס: )

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת מנסור עבאס.

משה ארבל: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

דוד אמסלם: טוב, מנסור, תתרגם לנו, נו, תעלה תתרגם, נו.

משה ארבל: לתרגם זה על חמש הדקות שלך.

אלי אבידר: תביא לי מיקרופון, אני אתרגם סימולטנית.

משה ארבל: אני מבין שהוא עבר לימין באופן קיצוני.

משה ארבל: אבידר מבקש לתרגם אותך.

אלי אבידר: האמת היא שהוא דיבר יפה.

משה ארבל: יש איזה תיאום ביניכם?

אלי אבידר: הוא דיבר יפה מאוד.

משה ארבל: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה, גברתי, חמש דקות.

אלי אבידר: ערבית אנחנו מבינים גם כן, הוא דיבר יפה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, תרשו לי קודם כול לברך את אנשי העיר שלי, העיר עכו.

עאידה תומא סלימאן: למען ההגינות אני חייבת להגיד שאני אהיה אחת מאלה שייהנו מהטבת המס הזאת, אבל זה לא מה שחשוב.

עאידה תומא סלימאן: מה שחשוב זה שהתושבים בעכו שנפגעו קשות בעת הקורונה, למרות שהעיר שלנו עיר תיירותית, בכל זאת, למרות הפגיעה הקשה בזמן הקורונה, לא נמצאה דרך לפצות את התושבים, והמינימום שהיה צריך זה לשנות את החוק הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני מברכת אותם לא רק על אחוזי הטבת המס שהם קיבלו אלא אני מברכת אותם על זה שהם קיבלו את הטבת המס הזאת בלי שום נגע של גזענות בשפה שבה נכתב החוק.

עאידה תומא סלימאן: אני ישבתי שם והקשבתי ושמעתי שמתנערים מהתמיכה שהייתה לחברי הרשימה המשותפת בחוק הזה, אז אני אומרת לאלה שמתנערים משיתוף הפעולה הזה שדווקא מה שעשינו למען החוק הזה – היטבנו אותו מהנוסח המקורי שהובא לכנסת.

עאידה תומא סלימאן: הנוסח המקורי דיבר על שיקולים דמוגרפיים.

עאידה תומא סלימאן: "שיקולים דמוגרפיים" היא מילה מכובסת בעצם לגישה שרוצה להיטיב רק עם חלק מהתושבים, בהיותם תושבים יהודים, ומזניחה את שאר התושבים של העיר, את עיקר האנשים שסובלים ממצוקה כלכלית.

עאידה תומא סלימאן: ההתערבות שלנו, הלחץ והקשרים, ההידיינות והדיבורים עם ראש העיר עכו הובילו לזה שהחוק יחזור למוטב – יחזור לנוסח האזרחי שמכבד את המציעים, מכבד את המצביעים ומכבד את המוטבים מהחוק הזה.

עאידה תומא סלימאן: בעצם הוא חזר לשיקולים האנושיים הבסיסיים, הסוציו-אקונומיים, שמביאים בחשבון את הצורך האמיתי של תושבי המקום – להיטיב איתם כדי שמצבם הכלכלי-חברתי ישתפר.

עאידה תומא סלימאן: ההתערבות שלנו בעצם שדרגה את החוק הזה ועשתה אותו חוק יותר טוב, שלא רק אנשי עכו נהנים ממנו, אלא נהנים ממנו גם תושבים ערבים מחוץ לעכו, שהיה ניסיון להדיר אותם והם הודרו שנים רבות מהטבות המס.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגינויים והוויכוח שהיו בוועדת הכספים כאשר התרחבה היריעה ונשמעו קולות גזעניים שפחדו שאולי החוק הזה ייטיב גם עם יישובים ערביים הם ההוכחה שההתערבות שלנו שדרגה את החוק הזה והפכה אותו לחוק יותר טוב.

עאידה תומא סלימאן: (אומרת דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: ולבני עמנו בעכו ולבני עמנו בכל הכפרים והערים מסביב לעיר עכו ובגליל שהפיקו תועלת מתיקון החוק הזה, שהוא זכות שהגיע להם לקבלה באופן מיידי, אני אומרת אלף מזל טוב.

עאידה תומא סלימאן: ברכותיי.

עאידה תומא סלימאן: אנו מקווים שזה יהיה פיצוי על הנזק הכלכלי שנגרם לכל התושבים בשנה האחרונה.

עאידה תומא סלימאן: ) מברוכ.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

אלי אבידר: גם לנוסח הזה אני מסכים.

משה ארבל: אני חוזר.

משה ארבל: חברת הכנסת הילה שי וזאן, בבקשה, גברתי, חמש דקות לרשותך.

הילה שי וזאן: תודה רבה.

הילה שי וזאן: כבוד יושב-ראש הישיבה, חברי וחברות הכנסת, עשרות אלפי תושבים מ-74 יישובים בצפון, בבקעה ובדרום, שחלקם נמצאים ממש על קו התפר, סמוך לגבול ובחשש מאירועים ביטחוניים, דווקא הם נפגעו בגלל ביורוקרטיה.

הילה שי וזאן: ככה פשוט.

הילה שי וזאן: מאז חודש יוני הופסקו וקוצצו הטבות המס לתושבי הפריפריה בגלל התפלפלויות משפטיות וגרירת רגליים של משרד האוצר ומשרד המשפטים, אבל סוף-סוף אנחנו מגיעים להארכת הוראת השעה.

הילה שי וזאן: עשרות אלפי אזרחים שמתגוררים ביישובים סמוכי גדר, מרוחקים ממרכז הארץ, יקבלו בחזרה מה שמגיע להם.

הילה שי וזאן: תושבי הפריפריה מתמודדים עם משבר הקורונה ביתר שאת לעומת תושבי המרכז.

הילה שי וזאן: לצד הקורונה הם מתמודדים עם מגמת אבטלה ומשבר תעסוקתי קשה.

הילה שי וזאן: את הגל השני הפריפריה ספגה באופן משמעותי אף יותר.

הילה שי וזאן: לצד התשתית הבריאותית שהוזנחה באזורים רבים במשך שנים, הקורונה מייצרת באזורים נרחבים בישראל מצב חירום של ממש.

הילה שי וזאן: מגפת הקורונה היא גם הזדמנות עבור הפריפריה.

הילה שי וזאן: ההגבלות על המרחב העירוני לצד האפשרות לעבוד מהבית יכולות להיות בשורה עבורם, אבל אסור להסתנוור מהחזון של ההייטקיסטים שעובדים מביתם שבדימונה.

הילה שי וזאן: סיבוב קצר בערד או בנתיבות יגלה רחובות עזובים, מלאים בשלטי "להשכרה", שווקים ריקים ואלפי אנשים שחיים את קשיי הפריפריה במשך שנים והמגפה ריסקה אותם כלכלית לחלוטין.

הילה שי וזאן: הטבות המס הן כלי חשוב לעזור לכל אותם ערים, יישובים ומועצות בהתמודדויות עם קשיי הריחוק מהמרכז בגלל משבר הקורונה ובכלל.

הילה שי וזאן: ההטבות נועדו להבטיח את חוזק היישובים, לעזור למשוך אוכלוסייה מהמרכז ולמנוע הגירה שלילית.

הילה שי וזאן: מה שניתן לכל אותם היישובים הנמצאים בריחוק ממרכז הארץ ניתן להם בזכות ולא בחסד.

הילה שי וזאן: לא ייתכן שהם יילקחו על ידי המדינה, ובוודאי שלא בעת הזאת.

הילה שי וזאן: אני גאה שיש לי חלק באישור הארכת הוראת השעה.

הילה שי וזאן: תושבי כפר ורדים, ורד יריחו, מועצה אזורית מטה אשר, אבטליון, רתמים ועוד עשרות יישובים ברחבי הארץ, היום הזה הוא צעד חשוב במאבקנו לצדק עבורכם.

הילה שי וזאן: אתם מתיישבים בקצות הארץ מתוך ציונות לשמה, ותפקידנו לספק לכם את המעטפת הראויה.

הילה שי וזאן: אני מתחייבת פה לפעול בשמי ובשם מפלגתי גם בעבור המועצות האזוריות שהוחרגו מחוק עכו שלא בצדק.

הילה שי וזאן: חוסנה של ישראל נמדד לפי חוסנה של הפריפריה.

הילה שי וזאן: אין מדינה חזקה עם חוליות חלשות בה.

הילה שי וזאן: יש מי שמקשיב לאתגרכם ועושה הכול כדי שהעוולה הביורוקרטית הזאת תיפסק.

הילה שי וזאן: ברכות לחברתי חברת הכנסת מיכל שיר על חוק חשוב זה.

הילה שי וזאן: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת הילה שי וזאן.

משה ארבל: חבר הכנסת ווליד טאהא.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חשוב להגיד שבדימונה, נתיבות וערד אין הגירה שלילית.

מאיר כהן: באים אנשים, ברוך השם.

משה ארבל: כן ירבו.

משה ארבל: חבר הכנסת עופר כסיף – אינו נוכח; חברת הכנסת היבה יזבק – אינה נוכחת.

משה ארבל: חבר הכנסת אוסאמה סעדי יעלה ויבוא.

משה ארבל: אני רק מודיע כעת לחברי הכנסת שלא יהיו נוכחים בזמן שאני קורא את שמותיהם שאני לא אאפשר לעלות לדבר בדיעבד.

משה ארבל: מי שנרשם לדיבור צריך להיות כאן בזמן.

משה ארבל: חבר הכנסת סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, אני מברך על הצעת החוק הזאת, שעוד מעט תעבור בקריאה שנייה ושלישית.

אוסאמה סעדי: חברת הכנסת מיכל שיר הציעה את ההצעה המקורית, להעלות את הטבת המס מ-7% ל-12%, ואנחנו תמכנו בהצעה הזאת מהרגע הראשון, אבל בעניין הנימוקים, כמובן, טוב שהעניין הדמוגרפי ירד מהשולחן, ירד מעל הפרק, וגם מהצעת החוק זה ירד.

אוסאמה סעדי: אנחנו מברכים את תושבי עכו, הערבים והיהודים, שמגיעה להם היום הטבת המס הזאת.

אוסאמה סעדי: כמובן שגם בוועדת הכספים היו הרבה דיונים וויכוחים על המקור התקציבי, ואני מברך גם את יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת גפני ואת היועצת המשפטית לוועדה וממלאת מקום היועץ המשפטי עו"ד שגית אפיק, שבאמת עמלה קשה.

אוסאמה סעדי: למעשה, ההצעה הסופית שאנחנו מצביעים עליה עכשיו, לא רק שהיא מיטיבה ועושה צדק עם תושבי עכו היהודים והערבים, אלא שסוף-סוף גם הצלחנו לתקן את העוול שנגרם, אדוני היושב-ראש, לכמה יישובים ערביים, שבשנת 2016 בפעם הראשונה אני וחבריי – באותה ישיבה היינו אני וחברי חבר הכנסת אחמד טיבי בוועדת הכספים, אם אתה זוכר, ואז עשינו את הקו הזה, ובפעם הראשונה הכנסנו את היישובים עראבה, סח'נין, דיר חנא, אל-מע'אר, ראמה, אל-שאע'ור, טמרה, ג'דיידה-מכר, כפר יאסיף, אבו סנאן, כל האי אל-בלדאת.

אוסאמה סעדי: אז הייתה הפעם הראשונה, אדוני היושב-ראש, שהם זכו ליהנות מהטבת המס הזאת.

אוסאמה סעדי: היום, אחרי הצעת החוק הזאת, אני רוצה להגיד את רשימת היישובים שנהנים מהטבת המס הזאת, השר אמסלם, שהיא עולה באמת לתקציב 50 מיליון שקל, אבל זה 50 מיליון נטו לאזרחים ביישובים האלה, וכאשר צריך להגיד מילת תודה, אנחנו יודעים להגיד מילת תודה.

אוסאמה סעדי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: להלן רשימת היישובים הערביים שיזכו בהטבות מס: עכו קיבלה 7%, ועכשיו תקבל 12%; מזרעה – 7%, תקבל עכשיו 12%; ג'וליס – 7%, עכשיו 12%; ג'דיידה-מכר – 10%, עכשיו 12%; אבו סנאן – 10%, עכשיו 12%; ירכא – 10%, עכשיו 12%; טמרה – 10%, עכשיו 12%, דיר אל-אסד – 10%, עכשיו 12%; בענה – 10%, עכשיו 12%; כאבול – 10%, עכשיו 12%; סח'נין – 10% עכשיו 12%; ראמה – 10%, עכשיו 12%; וגם היישוב שלי עראבה – היה גם 10%, עכשיו גם תקבל 12%.

אוסאמה סעדי: היישובים שלהלן, מצבם נשאר כמות שהוא: כפר יאסיף – היה 7%, יישאר 7%; יאנוח-ג'ת – 12%, יישאר 12%; שעב – 12%; נחף – 12%; דיר חנא – 12%; מעיליא – 12%; מע'אר – ג'אבר ומנסור מתגוררים במע'אר – הייתה 12%, תישאר 12%; ואדי סלאמה – 12%, תישאר 12%.

אוסאמה סעדי: ) כמובן, חבריי הזכירו יישובים נוספים.

אוסאמה סעדי: שגית, יש לך חוב שאנחנו חייבים למלא סוף-סוף ולפרוע את השטר הזה לגבי אעבלין וכאוכב.

אוסאמה סעדי: את יודעת שהיו דיונים בוועדה והם בתוך הקו המקורי, ולכן צריך לתקן את העוול ולתת הטבת מס גם לכאוכב וגם לאעבלין.

אוסאמה סעדי: חברי מנסור הזכיר את ואדי אל-חמאם, ואני מזכיר עוד יישוב שאני חושב שמגיע לו, הוא ממש קרוב לקו הזה – עילבון.

אוסאמה סעדי: מגיע לו.

אוסאמה סעדי: דיברנו והיינו בקשר עם מועצת עילבון ועם ראש המועצה חברי סמיר אבו זייד.

אוסאמה סעדי: מגיע להם.

אוסאמה סעדי: אלה היישובים שאני חושב שצריך לתקן את העוול ולתת להם את הטבת המס.

אוסאמה סעדי: (אומר בערבית: מזל טוב לכל היישובים הערביים שהוזכרו.

אוסאמה סעדי: )

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

משה ארבל: חבר הכנסת יוסף ג'בארין – מוותר; חבר הכנסת סעיד אלחרומי – אינו נוכח; חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – מוותר; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – מוותר.

משה ארבל: חברת הכנסת סונדוס סאלח.

משה ארבל: בבקשה, גברתי, חמש דקות לרשותך.

סונדוס סאלח: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, אני מברכת על החוק החשוב מאוד ומברכת את החברים שלי – – –

משה ארבל: חבר הכנסת סעדי, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

משה ארבל: בבקשה.

סונדוס סאלח: לאוסאמה מותר.

סונדוס סאלח: אני מברכת את חבריי מהרשימה המשותפת בוועדת הכספים, שנלחמו ושינו והצליחו להיטיב את החוק הזה ועם התושבים, תושבי עכו ותושבים של יישובים ערביים נוספים.

סונדוס סאלח: יחד עם זאת, העיר נצרת בסגר.

סונדוס סאלח: העיר הערבית הגדולה ביותר בסגר.

סונדוס סאלח: נצרת, עיר הבשורה, בימים האלה, בימי שגרה בשנים קודמות, הייתה מתכוננת לקבל עשרות אלפי תיירים שפקדו אותה לקראת חג המולד.

סונדוס סאלח: נצרת נפגעה כלכלית קשה מאוד, ואם אנחנו נשווה את התוכניות של הממשלה, שדאגה לעיר אילת, המקבילה לה בחברה היהודית, לנצרת בחברה הערבית, נראה שיש כאן אפליה אחת גדולה, ממסדית, מתוכננת, וממשיכים אותה עד לרגע הזה.

סונדוס סאלח: בעיר נצרת לא הסברתם כשהיה צריך להסביר ולהעלות את המודעות למסוכנות של נגיף הקורונה בתחילת המגפה, לא בדקתם במינון הנכון בתחילת המשבר, לא דאגתם לרשת ביטחון חברתית-כלכלית, לא אכפתם כשהיה צריך לאכוף בזמן אמת בכל ההתקהלויות שהיו.

סונדוס סאלח: רק מה?

סונדוס סאלח: רק סגרתם את העיר נצרת, עם בעיות ואתגרים כל כך קשים, ועכשיו רק התושבים וראש העיר נצרת נושאים באחריות הזאת ומנסים לצאת מהמשברים, שרק הועמקו וגדלו כתוצאה מההתנהגות של הממשלה ומאי-טיפול הולם ושוויוני בנצרת כמו שנעשה בעיר אילת.

סונדוס סאלח: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת סונדוס סאלח.

משה ארבל: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – מוותרת; חבר הכנסת שלמה קרעי – אינו נוכח; חבר הכנסת ינון אזולאי – אינו נוכח; חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' – – –

איתן גינזבורג: הוא פה.

משה ארבל: יעלה ויבוא.

משה ארבל: עכואי שורשי, מגיע לו.

ינון אזולאי: ברשות אדוני יושב-ראש הישיבה, השרים, חבריי חברי הכנסת, ראש העיר עכו מר שמעון לנקרי, שנמצא פה קרוב אלינו בחדר וצופה בנו, שעשה רבות למען העיר עכו, ועושה רבות – אני מכיר אותו עוד מכשהייתי גר שם – כמובן תושבי עכו היקרים שצופים בנו ומחכים ליום הזה, לרגע הזה, ברשות כולכם, בשבילי זו סגירת מעגל ביום כזה, כי אם אני איזכר, בשנת 2001, כמדומני, מו"ר אבי ז"ל עמד פה והעביר את חוק הטבות מס לעכו.

ינון אזולאי: החוק לאחר מכן עבר גלגולים רבים, וברוך השם הגענו לרגע הזה, לרגע המיוחל שבו אנחנו מעבירים את זה.

ינון אזולאי: ולמה אני אומר לתושבי עכו "יישר כוח לכם"?

ינון אזולאי: אתם חזקים ואתם לא חלשים, מגיע לכם את זה בזכות ולא בחסד.

ינון אזולאי: ואיך אנחנו יודעים שאתם חזקים?

ינון אזולאי: כי בזכותכם, בזכות העבודה שלכם, בזכות העבודה של שמעון לנקרי ראש העיר, כולם זכו בסופו של דבר שהטבות המס יהיו להם עד סוף השנה – בזכות אותם תושבי עכו החזקים, בזכות ראש העיר.

ינון אזולאי: אני רוצה להגיד לכם, בעכו אני גדלתי.

ינון אזולאי: זו הייתה עיר מעורבת, אבל עיר שהייתה בה אהבת חינם בין תושבים יהודים ללא יהודים, בין תושבים דתיים לשאינם דתיים, חרדים, דתיים לאומיים.

ינון אזולאי: כולנו גדלנו ביחד.

ינון אזולאי: עיר לדוגמה.

ינון אזולאי: גדלתי, אפשר להגיד, על ברכיו של המרא דאתרא הרב שלום לופס זצ"ל, שבשבוע שעבר היה יום האזכרה שלו, והוא לימד אותנו מהי אהבת חינם ולימד אותנו מהי דרך האמת שבה תדבק.

ינון אזולאי: כשאתה הולך עם האמת שלך אתה גם מצליח.

ינון אזולאי: הוא היה אומר: עכו – ראשי תיבות עמוד כגבר והתגבר.

ינון אזולאי: תלך בדרך שלך – אתה תצליח.

ינון אזולאי: מיכל, הלכת בדרך ארוכה, אבל התמדת, לא עזבת את זה.

ינון אזולאי: כולנו היינו ביחד.

ינון אזולאי: אני שמח שאני שותף לוועדות שהייתי, בשבילי זה פשוט תענוג, ומגיע לך על זה יישר כוח גדול.

ינון אזולאי: ולכל תושבי עכו שחיזקו אותנו: יישר כוח לכם.

ינון אזולאי: יישר כוח גם לרב גפני, שבכל עת שרק היה יכול, דחף, וכמובן ליועצת המשפטית של הוועדה, שגית.

ינון אזולאי: תאמיני לי, לולי היא – מיכל, את שומעת?

ינון אזולאי: לולי העקשנות שלה זה לא היה מגיע, ולולי העקשנות שלה הטבות המס לכלל הערים לא היה מגיעות, ומגיע לה על זה יישר כוח, ותודה רבה לכולם.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת ינון אזולאי.

משה ארבל: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' יעלה ויבוא.

משה ארבל: חמש דקות לרשות אדוני.

אלי אבידר: בצלאל, אנחנו רדומים, תדליק את העסק.

איימן עודה: היושב-ראש, אין שמות של הדוברים.

משה ארבל: נכון, נכון.

משה ארבל: זה מחולק לפניכם, אם תבקשו.

איימן עודה: אולי תקרא שמות?

משה ארבל: אחרי חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' תעלה חברת הכנסת מרב מיכאלי, ולאחר מכן יושב-ראש הוועדה יסכם ונוכל לעבור להצבעה.

משה ארבל: אז אנחנו כמעט לקראת אחרון הדוברים.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': חבריי השרים, חבריי חברי הכנסת, כמובן התוצאה בהצעת החוק הזאת טובה: עכו תקבל הטבות מס, נעודד אנשים חזקים שמרוויחים הרבה לבוא ולהתגורר בעיר.

בצלאל סמוטריץ': כמה יישובים ערביים מסביב יקבלו, וגם זה טוב – שיגורו ביישובים שלהם ולא יבואו לגור לא בעכו ולא בכרמיאל ולא ביישובים שלנו.

אנטאנס שחאדה: – – –

סמי אבו שחאדה: זה לא טוב – – –

בצלאל סמוטריץ': אבל הדרך – הדרך הייתה דרך רעה, ודיברנו על זה כבר בוועדה.

סמי אבו שחאדה: אתה התחלת לא טוב.

סמי אבו שחאדה: דווקא בעכו מצבך לא טוב.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק המקורית שהגישה חברת הכנסת מיכל שיר – –

סמי אבו שחאדה: חבר הכנסת סמוטריץ', הם היו בעכו לפני.

בצלאל סמוטריץ': – – דיברה, בצדק, על הצורך לחזק את עכו בהיותה עיר מעורבת, שבשל המאפיין הייחודי הזה סובלת מהגירה שלילית, כדי להביא אליה יהודים.

בצלאל סמוטריץ': זו לא מילה גסה.

בצלאל סמוטריץ': לייהד את הגליל זאת משימה לאומית ציונית סופר-חשובה, ובשביל זה רצינו לתת לעכו הטבות מס.

תמר זנדברג: – – –

אנטאנס שחאדה: זאת גזענות.

בצלאל סמוטריץ': באו היועצים המשפטיים ואמרו: לא, מה פתאום, אסור להגיד עיר מעורבת, ציונות זה גזענות.

בצלאל סמוטריץ': לצערי הרב חבריי בליכוד התקפלו בנקודה הזאת ליועמ"שים – וזו הסיבה ששנים שנים אתה מצביע ימין ומקבל שמאל.

בצלאל סמוטריץ': תראו, חבריי בליכוד, אי-אפשר כל היום לדבר, אדוני השר אמסלם, על היועץ המשפטי לממשלה ועל בג"ץ, וכשיש הזדמנות לתקן – לא לתקן.

בצלאל סמוטריץ': אז ביום רביעי תהיה הזדמנות לתקן.

בצלאל סמוטריץ': אדוני השר אמסלם, אני מעלה ביום רביעי להצבעה את הצעת החוק שלי, שתקבע תקופת צינון של עשר שנים ליועץ משפטי לממשלה ולפרקליט מדינה שירצו להתמנות לבית המשפט העליון.

בצלאל סמוטריץ': לא ייתכן ששני האנשים החזקים האלה יקבלו החלטות במסגרת תפקידם כשהם פוזלים אל הג'וב הבא ורוצים לרצות את נשיאת העליון ואת הקליקה הזאת של השופטים ואת אנשי לשכת עורכי הדין, שבסוף שולטים בוועדה.

בצלאל סמוטריץ': אין דבר מוצדק מזה.

בצלאל סמוטריץ': אגב, אם החוק הזה היה קיים היום, מני מזוז, שאסר את הפרקטיקה של הריסת בתי מחבלים כחלק מהמאבק בטרור ועוד ועוד, לא היה שופט היום.

מיקי לוי: בצלאל, אלי אומר שעשר שנים זה מוקדם מדי.

אלי אבידר: תעשה 30 שנה, כמו החיסיון על הדיונים.

בצלאל סמוטריץ': ואם החוק הזה יעבור, אדוני השר, אז בעזרת השם שי ניצן לא יהיה שופט בבית המשפט העליון, לפחות לא בעשר השנים הקרובות.

בצלאל סמוטריץ': חבריי בליכוד, באמת באמת באמת לא נעים לי מכם.

בצלאל סמוטריץ': הרי אתם אכלתם את הדגים המסריחים, לקיתם וגורשתם מהעיר.

בצלאל סמוטריץ': כי אני העליתי כאן פעם אחר פעם אחר פעם הצבעה על הקמת ועדת חקירה פרלמנטרית שתבדוק את כל ניגודי העניינים שאתה, השר אמסלם, ואחרים, כולכם מדברים עליהם כל היום.

בצלאל סמוטריץ': ולמה הפלתם את זה?

בצלאל סמוטריץ': כי לא רציתם שכחול לבן יקימו ועדה על הצוללות.

בצלאל סמוטריץ': אז אכלתם את הדגים המסריחים, אתם ויתרתם על האידיאולוגיה ועל ההתחייבויות שלכם לבוחרים ועל היכולת להביא שינוי ולהתחיל לתקן את השחיתות במערכת המשפט, וקיבלתם ועדת חקירה.

בצלאל סמוטריץ': ועכשיו נראה אתכם מצביעים ביום רביעי, פעם אחת להתחיל לתקן.

בצלאל סמוטריץ': כן, יועץ משפטי ופרקליט מדינה הם חלק מהרשות המבצעת, ואסור בשום פנים ואופן שהם יהיו minded לתפקיד הבא שלהם, שהוא הרצון – ולצערי הרב זו כבר פרקטיקה; כל היועצים המשפטיים האחרונים הפכו לשופטים בעליון, זה מין איזה "חבר ממנה חבר".

יואב סגלוביץ': בנט יבוא ברביעי?

בצלאל סמוטריץ': אז מה קורה עכשיו?

בצלאל סמוטריץ': היועץ המשפטי לממשלה, במקום שהוא ייצג את הממשלה לפני בג"ץ, הוא הזרוע של בג"ץ אצל הממשלה, לאכוף את בג"ץ אצל הממשלה.

בצלאל סמוטריץ': למה?

בצלאל סמוטריץ': כאילו מה, אחר כך יש סיכוי שימנו אותו לעליון אם הוא לא יהיה גרופי שלהם ולא יעבוד אצלם?

דוד אמסלם: דרך אגב, למה אצלכם – – –

בצלאל סמוטריץ': אני מצפה – אדוני השר המקשר, יש לך יומיים – – –

דוד אמסלם: אני שואל – – –

בצלאל סמוטריץ': כן, מה אתה שואל?

דוד אמסלם: למה אתה מציע צינון?

דוד אמסלם: למה שזה לא יהיה התפקיד האחרון שלו?

בצלאל סמוטריץ': אז אני אסביר לך, אני אסביר.

בצלאל סמוטריץ': אתה צודק.

בצלאל סמוטריץ': מה לעשות שיש פסק דין של בג"ץ – ואתם עדיין לא הבאתם את פסקת ההתגברות – שלמנוע לחלוטין מאדם – שאלה טובה, מה ששואל השר אמסלם – למנוע לחלוטין מאדם להתמנות לתפקיד זה לא מידתי, כיוון שזה פוגע בחופש העיסוק שלו.

בצלאל סמוטריץ': אי-אפשר לקבוע שפלוני לא יכול בכלל להתמנות לתפקיד מסוים.

בצלאל סמוטריץ': יש לו חופש עיסוק, זה חוק-יסוד.

בצלאל סמוטריץ': צודק.

בצלאל סמוטריץ': כן, אומר בג"ץ, מותר לייצר תקופות צינון, ובפירוש נתתי תקופת צינון.

בצלאל סמוטריץ': היום, אגב, התקופה עומדת על שנה וחצי, ואנחנו מאריכים אותה לעשר שנים, ובעיניי זאת אמירה: אתה יועץ משפטי – תתמקד בתפקיד שלך עכשיו; אתה פרקליט מדינה – תתמקד בתפקיד שלך עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': אל תקבל החלטות עם יד רוחצת יד, באיזה סימביוזה – –

סמי אבו שחאדה: אבל אפשר באופן מידתי – אם הם מצביעים ימינה, אז לא צריך תקופת צינון.

בצלאל סמוטריץ': – – ושיתוף פעולה בינך לבין בית המשפט העליון, בינך לבין לשכת עורכי הדין, רק כדי להתמנות אחר כך לשופט בבית המשפט העליון, ואני לא אזכיר עכשיו את הפרשיות של אפי נוה וכו'.

בצלאל סמוטריץ': איך אומרים, אמון הציבור במערכת המשפט היום – מתחת לתחתית, זה בלמטה של התחתית של החבית.

בצלאל סמוטריץ': עוד מתחת לשמרים, איפה שזה שוקע – שם נמצא היום אמון הציבור, ואפשר לחזק את האמון הזה ואפשר לתקן את המערכת.

משה ארבל: תודה.

בצלאל סמוטריץ': ואני מצפה מהח"כים החרדים, מהליכוד, מישראל ביתנו – מכם אני לא מצפה, זה בסדר, החבר'ה של יש עתיד.

בצלאל סמוטריץ': אתם הרי מספרים סיפורי סבתא.

בצלאל סמוטריץ': כן, אתם וניסנקורן – –

משה ארבל: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': – – שומרי החומות של השחיתות של מערכת המשפט.

בצלאל סמוטריץ': אני מצפה להעביר את החוק הזה ולהתחיל לתקן.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

קריאה: – – –

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

משה ארבל: חברת הכנסת מרב מיכאלי – אחרונת הדוברות, תעלה ותבוא.

משה ארבל: חמש דקות לרשותך, בבקשה.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני.

מרב מיכאלי: חברותיי וחבריי חברי הכנסת, השבוע אנחנו מציינות ומציינים את היום הבין-לאומי למאבק באלימות כלפי נשים.

מרב מיכאלי: השנה, תשמחו לדעת, המאבק באלימות כלפי נשים הגיע למיינסטרים.

מרב מיכאלי: איך אנחנו יכולות ויכולים לדעת את זה?

מרב מיכאלי: משום שבכנסת ישראל נפל דבר: ראש הממשלה ורעייתו הגיעו לכבד במעמד אירוע לציון היום הבין-לאומי למאבק באלימות כלפי נשים.

מרב מיכאלי: במעמד הזה ראש הממשלה נשא דברים, ובדברים שהוא נשא הוא הותקף אחר כך ברחבי הרשת על אמירה באמת, איך להגיד, לא כל כך מוצלחת שהייתה לו בעניין הזה לגבי נשים.

מרב מיכאלי: הוא הותקף באמת מכל עבר על אמירה, איך להגיד, לא כל כך מוצלחת.

מרב מיכאלי: ואני אומרת לכן, חברות וחברים, הוא הותקף שלא בצדק.

מרב מיכאלי: ולמה לא בצדק?

מרב מיכאלי: משום שברור ומובן מאליו שההתבטאות הזאת הייתה טעות.

מרב מיכאלי: טעות.

מרב מיכאלי: זה לא משהו שהוא התכוון אליו או הוא עומד מאחוריו.

מרב מיכאלי: זה לא משהו שהיה מנסח אותו אלמלא היה כל כך טרוד וכל כך עמוס, ולכן באמת שהוא לא ראוי ולא מן הדין שיתקיפו אותו על הטעות הזאת.

מרב מיכאלי: מן הדין שנתקיף ונחזור ונתקיף אותו לא על הטעות שלו אלא על המדיניות שלו בשוטף, כי המדיניות של נתניהו, ראש הממשלה, ושל הממשלה שלו – וצריך לומר, של הממשלות שלו, למן היותו ראש ממשלה – היא מדיניות שמתעלמת לחלוטין מרצח נשים, מאלימות כלפי נשים, מאונס, מפגיעה מינית, מהטרדה מינית.

מרב מיכאלי: פשוט מתעלמת.

מרב מיכאלי: זה פשוט לא מעניין אותו ואת הממשלות שלו.

מרב מיכאלי: איך אנחנו יכולות לדעת את הדבר הזה?

מרב מיכאלי: אנחנו יכולות לדעת שמדי שנה בשנה ב-12 השנה האחרונות נרצחות בין 20 ל-30 נשים על ידי בן זוגן או קרוב משפחה אחר ולא נעשה כמעט שום דבר כדי לחסוך את החיים האלה ולמנוע את הרציחות האלה.

מרב מיכאלי: אנחנו יודעות שאחרי שנים על גבי שנים של מאבק, סוף כל סוף הואילה הממשלה להקים ועדה בין-משרדית ולנסח תוכנית בין-משרדית מקצועית למאבק באלימות כלפי נשים, להצלה של ילדות וילדים ונשים שחיות תחת טרור, אבל התוכנית הזאת עד עצם היום הזה לא תוקצבה במלואה, וחמור מזה – לא מיושמת, לא נאכפת.

מרב מיכאלי: גם חוקים שיש בספר החוקים שלנו שאוסרים אלימות, שאמורים להגן על נשים, שאמורים לתת ביטחון לילדות וילדים, לא נאכפים, לא מיושמים.

מרב מיכאלי: ולאף אחד מממשלת נתניהו זה לא מפריע, זה לא מדיר שינה מעיניו.

מרב מיכאלי: איך אנחנו יכולות לדעת?

מרב מיכאלי: אנחנו יכולות לדעת שלא שמענו את נתניהו מעולם מגנה רצח של אישה; מעולם לא שמענו אותו מתחייב לנקוט פעולה; לא שמענו אותו מאיים על אף אחד שמעורב באלימות הזאת.

מרב מיכאלי: איך אנחנו יודעות את זה?

מרב מיכאלי: אנחנו יודעות את זה ככה, שבשנה רגילה 82% מהתיקים בעבירות מין נסגרים בלי כתב אישום; השנה 92% מהתיקים האלה נסגרים בלי כתב אישום.

מרב מיכאלי: אנחנו יודעות שאין תקציבים ואין הכוונה ממשלתית להתמודדות עם אלימות כלפי נשים.

מרב מיכאלי: יותר מזה, אנחנו יודעות שראש הממשלה נתניהו ממשיך להעסיק את היועץ המקורב הבכיר, יחיד הסגולה, נתן אשל, למרות שזה הורחק מהשירות הציבורי והוענש בכך שלא יעבוד יותר בשירות הציבורי, אחרי שהוא אישית פגע מינית באישה שהייתה כפופה לו במשרד ראש הממשלה, תחת אחריותו של נתניהו ראש הממשלה.

מרב מיכאלי: על זה, חברות וחברים, אנחנו צריכות לא רק להתקיף את נתניהו אלא בעיקר להחליף את נתניהו, את נתניהו ואת הממשלה שלו, שיש בה 36 שרות ושרים – אולי 35, אולי 34, תלוי איזה יום, מי סופרת, באמת קצת קשה לעקוב – אבל בשום שלב הממשלה הזאת לא עושה שום דבר כדי להגן על אף אישה מפני האלימות שהיא חשופה לה.

מרב מיכאלי: ועל זה, חברות יקרות, על זה הם ממש חייבים ללכת.

יריב לוין: תודה רבה לחברת הכנסת מרב מיכאלי.

יריב לוין: אדוני יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת גפני, אתה מבקש לסכם?

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: מי שמבקש להשתתף בהצבעה – נא לעלות למעלה, למעט חברת הכנסת מיכל שיר סגמן, שמגיע לה חודש פטור מלעלות למעלה על המאמץ העצום הזה.

יריב לוין: בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, רבותיי השרים, חברת הכנסת מיכל שיר, זה בניין שאסור להתייאש בו.

משה גפני: אפילו כשאת רואה שיש קשיים בדרך, והרבה מאוד בעיות, צריך לדעת להתמיד, וטוב שעשית כך.

משה גפני: אני שמח שבסופו של דבר גם עלינו בפלטפורמה לעניין הזה, כדי לתקן את הנושא של הוראת השעה.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, אני ממש עושה את זה בקצרה, אבל בשביל חברי כנסת החדשים אני רוצה לספר שאנחנו עשינו את החוק של הטבות המס לאחר שהייתה החלטת בג"ץ שזה עומד להיפסל – עומד להיפסל מכיוון שעשו את זה בלי קריטריונים: הוסיפו יישובים, הורידו יישובים.

משה גפני: אז הוספנו גם, חבר הכנסת טיבי, את היישובים הערביים, שלא היו, ובחוק הזה כולם נמצאים על פי קריטריון, אמות מידה שוויוניות, והרבה יישובים ערביים נכנסו לחוק הזה, וכמובן חוקים נוספים.

משה גפני: הייתה ההצעה המקורית שאנחנו נוסיף עכשיו את עכו.

משה גפני: אנחנו, גם היועצת המשפטית של הוועדה שגית וגם אני, לא רצינו שיוסיפו יישוב – זה נגד כל המצב הזה שבו אנחנו הולכים על פי קריטריונים – וקבענו אמת מידה שהייתה בקריטריונים, ורק אמרנו שעד מס' 4 אנחנו נוסיף עוד סכום מסוים, וזה יהיה גם לעכו – אגב, גם לטבריה, גם לחצור וגם לעוד יישובים ערביים שנמצאים באזור – וזה פתר את הבעיה.

משה גפני: אנחנו מוסיפים את הוראת השעה, שלא אני ביקשתי את זה אבל אני תמכתי – אני מסיים, מסיים, מסיים.

משה גפני: אני רוצה להגיד, אדוני היושב-ראש, משפט אחרון.

משה גפני: כשהחוק הזה עבר, זה אחד מהחוקים הבודדים שכל חברי ועדת הכספים עמדו על רגליהם ומחאו כפיים, כי זה היה באמת תמיכה גדולה מאוד בפריפריה.

משה גפני: זה הגיע ללמעלה מ-2 מיליארד שקל, שאז האוצר נתן וראש הממשלה נתן והשרים נתנו, וזה הגיע למצב הזה.

משה גפני: אני אומר עכשיו, אם הממשלה לא תיקח את זה על עצמה, צריך לעשות חוק נוסף על הטבות המס, עם קריטריונים ברורים, על מנת שדברים ישתנו, שאנחנו נהיה חדשניים, שאנחנו נהיה באמות המידה שצריך להיות בחוק הזה.

משה גפני: אני מבקש, אדוני יושב-ראש הכנסת, את תמיכת חברי המליאה, חברי הכנסת, בחוק החשוב הזה.

משה גפני: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכספים.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנא לשבת.

יריב לוין: בבקשה לשבת.

יריב לוין: מכובדיי, סגן השר מולא, אנא, לשבת כדי שנוכל לעבור להצבעה.

יריב לוין: רבותיי, נא לשבת, בבקשה.

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 256), התשפ"א–2020.

יריב לוין: מאחר שלהצעה לא הוגשו הסתייגויות, אנחנו עוברים באופן מיידי להצבעה על הצעת החוק בקריאה השנייה כנוסח הוועדה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 1–2 – 73 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

יריב לוין: אני אוסיף כמובן את קולה של חברת הכנסת מיכל שיר סגמן – אם כן, 74 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים – ואת קולה של חברת הכנסת מיקי חיימוביץ' שמחליפה אותי.

יריב לוין: אם כך, 75 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, הצעת החוק התקבלה בקריאה השנייה כנוסח הוועדה.

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השלישית על הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 256), התשפ"א–2020.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 77 נגד – 1 נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 256), התשפ"א–2020, נתקבל.

יריב לוין: אם כן, בצירוף קולותיהן של חברות הכנסת שיר סגמן וחיימוביץ', 79 בעד, אחד נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שבשעה טובה הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 256), התשפ"א–2020, התקבלה בקריאה השלישית, ונכנסה לספר החוקים.

יריב לוין: אני רוצה לברך את תושבי העיר עכו, את ראש העיר שמעון לנקרי, את יוזמת הצעת החוק חברת הכנסת מיכל שיר סגמן ואת חברי הכנסת שהיו שותפים להצעה, את השר דוד אמסלם וחבר הכנסת גדעון סער, שהשקיעו מאמץ עצום כדי לקדם ולהבטיח את זה שהצעת החוק הזאת תאושר, וכמובן את יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת משה גפני.

יריב לוין: אני מבקש להזמין את חברת הכנסת מיכל שיר סגמן לומר דברי תודה, בבקשה.

מיכל שיר סגמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מודה שאני טיפה מתרגשת.

מיכל שיר סגמן: זהו החוק הראשון שהובלתי, והוא אושר בדיוק בזמן הנכון.

מיכל שיר סגמן: בדיוק בשביל רגעים כאלה בחרתי להיות שליחת ציבור – לא בשביל סטטיסטיקות של העברת חוקים, אלא בשביל לשנות מציאות עבור אלו הזקוקים לכך.

מיכל שיר סגמן: החוק עבר לאחר דרך תלאות לא פשוטה.

מיכל שיר סגמן: זהו חוק חשוב, טוב וצודק, חוק שמהווה בשורה ענקית לעיר עכו ותושביה ותיקון עוול עבור ערים נוספות, כמו טבריה, חצור הגלילית, ירכא, ראמה ועוד רבות אחרות; חוק שיביא לבלימת ההגירה השלילית, חיזוק היישובים, לצמיחה ולתנופה.

מיכל שיר סגמן: עבורם זהו חבל הצלה ואוויר לנשימה, ממש אוויר לנשימה, עבור מאות אלפי בתי אב בישראל שפשוט חנוקים כלכלית מנזקי משבר הקורונה שהיכה בהם, בעוד במקביל הם התמודדו עם נזקי אפליית הטבות המס, שהיא לבדה כמעט וריסקה אותם.

מיכל שיר סגמן: הורדת הטבות המס לפני שנתיים הביאה להגירה שלילית מהעיר עכו לטובת נהריה, וגרמה לנזק עצום שאיים לקחת את עכו היפהפייה והשוקקת, המהווה דוגמה ומופת, 30 שנה אחורנית.

מיכל שיר סגמן: אני רוצה להודות לידידי ראש העיר שמעון לנקרי על המאבק הבלתי-מתפשר שלו למען הצלת העיר עכו.

מיכל שיר סגמן: תושבי עכו בורכו בלוחם אמיתי שיוביל אותם.

מיכל שיר סגמן: אני גאה על המאבק המשותף שלנו, ועוד יותר שמחה על כך שהצלחנו.

מיכל שיר סגמן: תודה גם לחבר אמת, חבר הכנסת גדעון סער.

מיכל שיר סגמן: במילים פשוטות, החוק זה לא היה עובר ללא הסיוע, התמיכה והחוכמה שלך.

מיכל שיר סגמן: אתה חבר אמת לא רק לי אלא גם של תושבי עכו וערי הפריפריה כולן.

מיכל שיר סגמן: אני רוצה להודות גם לרב גפני על עקשנותו להעביר את החוק בוועדת הכספים ולהילחם על התוספת להארכת הוראת השעה לשאר היישובים עד לסוף השנה.

מיכל שיר סגמן: תודה לשגית אפיק, היועצת המשפטית של ועדת הכספים, שעמלה רבות על החוק וסייעה רבות כדי שייכנס לספר החוקים.

מיכל שיר סגמן: לבסוף, אני רוצה להודות גם למני דדון, היועץ הפרלמנטרי שלי, ולצוות הנפלא שמלווה אותי וחי בכל רגע את הליך החקיקה הארוך והסבוך.

מיכל שיר סגמן: לבסוף, אני חייבת להעמיד כמה דברים על דיוקם.

מיכל שיר סגמן: הנוסח של החוק המקורי שלי הורחב לרשויות נוספות בסיכום מול גורמי המקצוע של משרד המשפטים ורשות המיסים, אבל לרשימה המשותפת אין קשר לחוק.

מיכל שיר סגמן: אתם לא חתומים עליו.

מיכל שיר סגמן: אפשר לברך על חוק, אפשר לתמוך בחוק, אבל לא לבוא ולומר או לקחת איזושהי בעלות עליו.

מיכל שיר סגמן: זה לא הוגן, וזה לא מה שהייתי מצפה בבית המחוקקים של מדינת ישראל.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה לסיעות הבית על הצבעתכם.

מיכל שיר סגמן: הצבעתם למען הדבר הטוב – לטובת האזרחים ותיקון העוול.

מיכל שיר סגמן: בשביל זה אנחנו כאן כולנו.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת מיכל שיר סגמן.

יריב לוין: רק נציין לפרוטוקול שככל הנראה הייתה איזושהי תקלת מחשב שבעטייה נרשם כאילו חברת הכנסת תהלה פרידמן הצביעה נגד, למרות שכפי שאני מבין היא לא הייתה במקומה.

יריב לוין: הדבר הזה כמובן ייבדק, אבל זה לא משנה, בסופו של עניין החוק עבר כמובן ברוב עצום ונכנס לספר החוקים.

יריב לוין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/857).

יריב לוין: ]

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא – הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 55) (תשלום בדיעבד של גמלת הבטחת הכנסה למי שהגיע לגיל פרישה), התשפ"א–2020, הצעת החוק לקריאה הראשונה.

יריב לוין: ההצעה היא של חברי הכנסת איתן גינזבורג, מיקי לוי וטלי פלוסקוב.

יריב לוין: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת איתן גינזבורג.

יריב לוין: אני רק מציין שהצעת החוק הזאת היא הצעה תקציבית, ולכן היא מחייבת רוב של לפחות 50 חברי כנסת שיתמכו בה בקריאה הראשונה, וכמובן אחר כך גם בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת גינזבורג.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: כנסת נכבדה, אני שמח להציג בפניכם לקריאה הראשונה את הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 55) (תשלום בדיעבד של גמלת הבטחת הכנסה למי שהגיע לגיל פרישה).

איתן גינזבורג: הצעת החוק הזאת באה לתקן עוולה שעל פניו נראית ביורוקרטית, אבל היא הרבה יותר, הרבה יותר מזה.

איתן גינזבורג: תארו לעצמכם מצב שבו אדם שעבד כל חייו והגיע לגיל הפרישה ומקבל, כפי שמגיע לו, קצבת אזרח ותיק, 1,558 שקלים חדשים לחודש.

איתן גינזבורג: את זה מקבלים באופן אוטומטי.

איתן גינזבורג: אבל מה קורה למי שאין פנסיה או שהפנסיה שלו מאוד נמוכה?

איתן גינזבורג: ברור שהוא זכאי להבטחת הכנסה, אבל מה, בניגוד לקצבת הזקנה, שאותה מקבלים לפי הגיל, את הבטחת ההכנסה צריך לבקש.

איתן גינזבורג: ומה קורה למי שלא יודע שמגיעה לו הבטחת הכנסה?

איתן גינזבורג: אתם כבר יכולים לנחש: הוא פשוט לא יקבל.

איתן גינזבורג: וכשמגלה אותו אדם שהוא זכאי לקבל סיוע בדמות הבטחה הכנסה, אז הוא מקבל אותה רק מהרגע שהוא ביקש.

איתן גינזבורג: לא מהרגע שמגיע לו – רק מהרגע שהוא ביקש.

איתן גינזבורג: אף אחד לא יחלוק על כך שמגיעה לו הבטחת הכנסה, אבל הוא לא ביקש, ואם הוא לא ביקש אז הוא לא יקבל.

איתן גינזבורג: לא מדובר בפרוטות, מדובר על תוספת שיכולה להגיע לכדי 1,800 שקלים, שעבור אותם אנשים זה כסף שהוא משמעותי, אלה שקלים קריטיים.

איתן גינזבורג: הם יכולים לסייע לעוד שעה של חימום בחורף, הם יכולים לסייע בעוד תרופה, בקניית מזון, בעוד טיפול שיניים.

איתן גינזבורג: זאת המציאות במדינת ישראל.

איתן גינזבורג: לכן, חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת באה לתקן עוולה.

איתן גינזבורג: היא באה לקבוע שמי שמגיעה לו או לה הבטחת הכנסה ולא ידעו שמגיעה להם אותה הבטחת הכנסה, או שלא הגישו בקשה, או שהגישו בקשה באיחור, הם לא ייענשו על כך – הם לא יפסידו את הכסף שמגיע להם בדין.

איתן גינזבורג: הם יזכו לקבל את התשלום גם אם פנו בדיעבד.

איתן גינזבורג: זו הצעת חוק שבאה לעשות צדק.

איתן גינזבורג: אזרח ותיק שמגיעה לו גמלת הבטחת הכנסה והיא אושרה לו באיחור, יקבל את הגמלה רטרואקטיבית ברגע שהגיש אותה.

איתן גינזבורג: זה כך צריך להיות, זה הדבר הנכון לעשות.

איתן גינזבורג: זה צודק ואין צודק מזה.

איתן גינזבורג: בהזדמנות הזאת אני רוצה לברך את חברתי חברת הכנסת טלי פלוסקוב, שלחמה לאורך השנים, חברת הכנסת פלוסקוב, תקופה ארוכה למען תיקון העוול ועשיית הצדק שכל כך מתבקש, ואני שמח, גברתי, שאנחנו הגענו לרגע הזה שבו אפשר להצביע על החוק הזה בקריאה ראשונה.

איתן גינזבורג: אני כמובן רוצה להודות ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת כץ על שקידם את הצעת החוק, על שנלחם עבור אותם אזרחים, ואני בטוח שהוא ימשיך לעשות את זה גם לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

איתן גינזבורג: אני קורא לכל חברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק הזאת.

איתן גינזבורג: היא קונסנזוס של קואליציה ואופוזיציה והיא בעיקר הצעת חוק צודקת ונכונה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך, חבר הכנסת גינזבורג.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו ממשיכים לדוברים הבאים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': רשימת הדוברים נסגרת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הדובר הבא – חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, פעמים רבות, בשל חוסר היכרות עם הזכויות המגיעות להם ובשל קושי נגישות וקשיי שפה וביורוקרטיה, מגישים אזרחים ותיקים תביעה לגמלת הבטחת הכנסה באיחור, ויוצא שהם הנפגעים המרכזיים מההוראה הזאת שקבועה היום בחוק, כי מי שנמצא זכאי להבטחה, אם גילה זאת באיחור, זכאותו עומדת לו מתחילת החודש שבו הוא ביקש את הבקשה.

מיקי לוי: כך, האזרחים הוותיקים המתקיימים מקצבת אזרח ותיק וזקוקים לגמלת הבטחת הכנסה מאבדים חודשים של זכאות בשל אותם קשיים בהגשת התביעה למוסד לביטוח לאומי.

מיקי לוי: לעיתים אלה קשיי שפה של עולים חדשים, לעיתים זו הביורוקרטיה, לעיתים זה חוסר ידע.

מיקי לוי: בקיצור, הם הנפגעים המרכזיים.

מיקי לוי: ההצעה הזאת תאפשר תשלום רטרואקטיבי של גמלת הבטחת הכנסה בעד 12 החודשים שקדמו להגשת התביעה, אם המבוטח עומד בתנאי הזכאות של גמלת הבטחת הכנסה והוא זכאי לקצבת אזרח ותיק.

מיקי לוי: כך יתאפשר זמן ראוי למיצוי זכויות.

מיקי לוי: זו הצעה חשובה, ואני שמח שהיא זוכה לתמיכת הממשלה.

מיקי לוי: אני בדרך כלל נגד חוקים רטרואקטיביים.

מיקי לוי: אני חושב שאין להם גבול.

מיקי לוי: הפעם הזאת זה תיקון עוול לאנשים שהם אזרחים ותיקים שאינם מכירים, גברתי, את הפרוצדורה, אינם מכירים את ההליך, הביורוקרטיה מקשה עליהם ויש קושי בשפה.

מיקי לוי: אני חושב שהתיקון הזה הוא חשוב מאוד.

מיקי לוי: הוא תיקון שיתקן עוול רב-שנים.

מיקי לוי: זו הצעה חשובה בעת הזאת ובכלל, ויש בה תיקון של עיוות וחוסר צדק.

מיקי לוי: ביממה האחרונה הובאו לשולחני מקרים שבהם חברות תקשורת ניתקו אזרחים ותיקים מקו הטלפון או האינטרנט בשל קושי לשלם תשלומים בתקופת הקורונה, או לחלופין, בשל פטירה של אחד מבני הזוג שהוא אזרח ותיק שנפטר בתקופת משבר הקורונה ובן זוגו לא הצליח להעביר את החשבון על שמו.

מיקי לוי: כך החשבון צבר חובות וריבית עד כדי ניתוק, ובמקרים חריגים – פתיחת הליכי הוצאה לפועל.

מיקי לוי: פניתי בנושאים האלה לשרי התקשורת והאזרחים הוותיקים בבקשה ובתקווה כי ייאסר על חברות התקשורת והאינטרנט להטיל ריבית על חובות של אזרחים ותיקים אלו וכן לבצע ניתוקים לאוכלוסייה זו.

מיקי לוי: אני מסיים; אה, יש לי זמן.

מיקי לוי: נוכח המשבר ונוכח הקשיים הייחודיים שחווה אוכלוסייה זו, אני מקווה שהבית הזה ידע עם השרים הרלוונטיים לתת מענה גם למצוקה זו.

מיקי לוי: אני מזכיר את זה כי זה בהחלט מתחבר לתיקון שאנחנו עומדים לעשות פה של העוול שנגרם לאזרחים ותיקים בכך שיוכלו לקבל את ההכנסה הזאת גם אם הגישו אותה מאוחר יותר, 12 חודשים רטרואקטיבית.

מיקי לוי: טלי, נלחמת על העניין הזה זמן רב.

מיקי לוי: יישר כוח ובהצלחה לכולנו.

מיקי לוי: אני, בעניין הניתוקים של אותם אזרחים ותיקים, הגשתי שאילתה.

מיקי לוי: אם זה לא יתוקן, לא תהיה לנו ברירה אלא להגיש חוק מתוקן, שלא יהיה אפשר לנתק אזרחים ותיקים מהאינטרנט במקרה שבן הזוג שעליו היה רשומים הכבלים או האינטרנט הלך מן העולם והאינטרנט נותק.

מיקי לוי: תודה רבה ובהצלחה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת טלי פלוסקוב, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת לוי, נרשם שלא השתמשת בכל מכסת הדקות שלך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': דבר נדיר מאוד.

מיקי לוי: הלכתי הפעם על טוב.

טלי פלוסקוב: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני כל כך נרגשת שסוף-סוף בכנסת העשרים-ושלוש עולה הצעת חוק חברתית.

טלי פלוסקוב: לצערי הרב זה לא קורה הרבה בכנסת הזאת, ולכן בעיניי כל הצלחה כזאת זו הצלחה של כל הכנסת העשרים-ושלוש.

טלי פלוסקוב: אני יודעת שכל הסיעות וכל חברי הכנסת של כל הסיעות תומכים בהצעת החוק הזאת, כי אין יותר צודקת ממנה.

טלי פלוסקוב: אזכיר לכם שבכנסת העשרים אני עמדתי בראש ועדה שכל מטרתה הייתה בניית תוכנית אב לאומית בתחום הזקנה.

טלי פלוסקוב: טיפלנו בהמון נושאים, ובדיון אחד נחשפתי לנושא כשאחת מהנשים שהשתתפה בדיון, אזרחית ותיקה, סיפרה על עצמה שהיא התחילה לקבל קצבת נכות יחד עם קצבת הזקנה שלה ויוצא לה סכום כולל שהוא פחות ממה שמקבל אזרח ותיק רגיל לא נכה שמקבל קצבת זקנה יחד עם השלמת הכנסה.

טלי פלוסקוב: בדיון אז השתתפו גם נציגים של הביטוח הלאומי, ומייד כמובן שאלתי: איך יכול להיות שאדם באותו גיל, באותו המצב, נכה, מקבל פחות מאדם רגיל שמקבל השלמת הכנסה?

טלי פלוסקוב: אז התברר לנו שהדבר היחיד שהגברת הייתה צריכה לעשות זה למלא טופס בקשה להשלמת הכנסה.

טלי פלוסקוב: כמובן, הגברת עשתה את זה, אבל היא התחילה לקבל את השלמת ההכנסה הזאת רק מיום הגשת הבקשה, כאשר בפועל זה הגיע לה הרבה קודם אבל אף אחד לא אמר לה את זה – לא בעירייה, כשקיבלו אותה, לא עובדת סוציאלית שהיא דיברה אתה, לא הרופא, כי זו לא העבודה שלו, ולא היה לידה מישהו שידע להביא אותה למיצוי הזכויות שלה.

טלי פלוסקוב: השאלה שנשאלה אז: למה אישה שבעצם חיה מתחת לקו העוני, ובשבילה כל שקל חשוב, לה אישית ולמשפחתה – ובמקרה הזה בכלל הייתה ערירית – למה לא לשלם לה רטרואקטיבית?

טלי פלוסקוב: מה שקרה לה, שהיא פשוט לא ידעה שהיא הייתה צריכה למלא את הטופס.

טלי פלוסקוב: היא לא דיברה את השפה העברית, כי היא באמת הייתה עולה.

טלי פלוסקוב: בשום מקום היא לא מצאה את המידע הזה.

טלי פלוסקוב: אז אנחנו הבנו שחייבים לתקן את הדבר הזה, כי אנחנו יודעים, חבר'ה – וזה דבר שנורא מרגיז אותי – שכשהביטוח הלאומי מוצא שאזרח חייב לו כסף הוא יודע לגבות את זה שבע שנים אחורה.

טלי פלוסקוב: אז למה כשהביטוח הלאומי רואה שהוא חייב כסף לאזרח והאזרח לא מקבל את זה רק כי הוא לא יודע למצות את הזכויות שלו – למה שאנחנו לא נשלם לו גם רטרואקטיבית?

טלי פלוסקוב: בהצעת החוק הטרומית, המקורית, אני ביקשתי שישה חודשים רטרואקטיבית.

טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד לכם שזה המקום להודות ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת חיים כץ, שכאשר בדיון בקריאה טרומית בוועדה שמע את ההסברים, אז הוא אמר: רגע, אז למה רק שישה חודשים?

טלי פלוסקוב: בואו נתקן את זה ל-12 חודשים.

טלי פלוסקוב: ועוד דבר אחד.

טלי פלוסקוב: אנחנו כרגע צריכים 50 אצבעות, 50 חברי כנסת שיצביעו על הצעת החוק, כי בעצם יש טענה של האוצר שהצעת החוק הזאת היא תקציבית.

טלי פלוסקוב: אני תוהה ועומדת על כך, ואני אוכיח לכם, שזאת לא הצעת חוק תקציבית, וההערכה שלכם הייתה לא מקצועית.

טלי פלוסקוב: לא נכנסתם לעומק הנושא, ואין כל כך הרבה אנשים שאנחנו צריכים לתקן להם את העוול, וטוב שכך.

טלי פלוסקוב: וטוב שכך.

טלי פלוסקוב: אבל גם האנשים שאנחנו לא משלמים להם עוד 200 שקל השלמה – אתם לא מבינים כמה נותנת להם התוספת הזאת ועד כמה זה שאנחנו נשלם להם את זה רטרואקטיבית ישמח אותם ויוסיף להם את ערך החיים ואת הדברים הנפלאים שהם לא יכלו להרשות לעצמם במצב שלפני.

מאיר כהן: טלי, כל הכבוד על היוזמה הזאת.

טלי פלוסקוב: תודה רבה, מאיר.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: באמת מחמם את הלב.

מאיר כהן: מכירים את האוכלוסייה הזאת – – – כל הכבוד על היוזמה הזאת.

טלי פלוסקוב: רק בקשה אחת:

טלי פלוסקוב: כל חברי הכנסת שיושבים עכשיו בחדרים ושומעים אותי – אני ממש מבקשת: עזבו את הכול, תגיעו למליאה.

טלי פלוסקוב: אנחנו צריכים 50 אצבעות, והאנשים שנרשמו לדבר בטח לא ידברו הרבה, כי הנושא הוא בקונסנזוס.

טלי פלוסקוב: נצביע ונאשר את זה ונביא בשורה לאזרחי מדינת ישראל.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת מרב מיכאלי – אינה נוכחת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

אלכס קושניר: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני חייב לומר לכם שלא יהיו הרבה פעמים שאני אעמוד כאן ואני אסכים עם הקואליציה ואני אסכים עם טלי ועם איתן ועם מיקי, שהעלו באמת הצעת חוק חשובה, הצעת חוק צודקת, שחבל שלא עלתה לפני כן.

אלכס קושניר: אני באמת מאוד מקווה שהפער בין הקריאה הראשונה לשנייה ושלישית יהיה ממש זניח וקטן, כדי שנוכל באמת עוד להספיק לעשות את זה בכנסת הזאת, כי אנחנו יודעים שהממשלה הזאת פחות יציבה.

אלכס קושניר: יחד עם זה, אני רוצה להזכיר לכם שסכומי השלמת הכנסה – כולל קצבת הזקנה – היום ליחיד נעים מ-3,237 שקלים עד 3,301 שקלים.

אלכס קושניר: ברור שבסכום כזה קשה מאוד להתקיים ובלתי אפשרי לשרוד.

אלכס קושניר: פה אני רוצה להזכיר גם לחבריי בליכוד וגם לחבריי בכחול לבן: במערכת הבחירות הראשונה והשנייה והשלישית מפלגת ישראל ביתנו הציעה הצעת חוק שגם היא מאוד צודקת, שאומרת שהכנסת מינימום לקשיש צריכה להיות לפחות 70% משכר המינימום.

אלכס קושניר: ואני אזכיר לכם עוד דבר: באחת ממערכות הבחירות – אני כבר לא זוכר איזו, כי היו הרבה – הצגנו את הדרישה הזאת כדרישת סף, ואז שמענו מיושב-ראש כחול לבן בני גנץ: אני מקבל, אפשר להתקדם, וגם שמענו מבנימין נתניהו שגם עליו זה מקובל, העיקר שניכנס לקואליציה.

אלכס קושניר: עכשיו אנחנו לא בקואליציה, אבל שני ראשי הממשלה, האחד ראשי והשני משני, הבטיחו שהדבר הזה יקרה, וגם כאן אני בטוח שיהיו הרבה מאוד חברי כנסת שיסכימו איתי, ולכן אני מבקש: כל עוד יש לנו זמן בכנסת הזאת, בואו נקדם את הצעת החוק הזאת, כדי שהקשישים האלה גם יקבלו את השלמת ההכנסה רטרואקטיבית, מה שאתם מציעים, אבל גם נוכל להעלות להם את השלמת ההכנסה לסכום שיהיה סביר, שבאמת יוכלו להתקיים.

אלכס קושניר: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת ווליד טאהא – מוותר; חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – אינו נמצא.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, את מלמעלה?

עאידה תומא סלימאן: כן.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושבת-ראש, אין לנו הרבה חוקים שמגיעים דווקא ואפשר באמת להצביע עליהם בקונסנזוס מלא.

עאידה תומא סלימאן: אני מברכת את המציעים.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת טלי, זאת הצעת חוק שבאמת מתקנת עוול להרבה אנשים שצריכים את התיקון הזה, וגם חבר הכנסת איתן.

עאידה תומא סלימאן: אני מברכת את שניכם, ואני מברכת את עצמנו, שאם באמת נתעסק במצוקות של הציבור ואם נקשיב לציבור ולצרכים שלו, אנחנו נוכל כולנו להיות בקונסנזוס וכולנו נוכל להצביע.

עאידה תומא סלימאן: חבל שדווקא כאשר עסקנו במלאכה הזאת, בהצעת החוק בעניין עכו, והרחבנו אותה שתכלול את הציבור באמת שצריך תיקון כזה וצריך חקיקה כזאת, זה הפריע כנראה למישהו.

עאידה תומא סלימאן: אני פונה מפה לחברת הכנסת חברתנו מיכל שיר.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה מה גרם לה לעמוד ולהגיד: לא הייתה לכם שום נגיעה לחוק הזה ברשימה המשותפת.

עאידה תומא סלימאן: רק לפני שעה נתבקשנו למסור חתימות כדי להבטיח, במקרה שהיא תצטרך הצבעה שמית, שאנחנו נתמוך בזה וניתן את האפשרות הזאת.

עאידה תומא סלימאן: לאורך כל הדרך, מאז שחוקק החוק הזה, ההסתייגויות שלנו, של הרשימה המשותפת, נכנסו לתוך החוק ושינו אותו מהותית.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו היינו בשיח ובדיבורים, וכשידע ראש העיר שאנחנו עומדים על זה, לשנות את השיח הפוגע שנמצא במקור – אפילו קיימנו ישיבה בעירי עכו.

עאידה תומא סלימאן: נקראתי לפגוש את ראש העיר, והוא הבטיח שאכן לא יסכים לניסוחים כאלה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו עבדנו מאוד קשה שהחוק יצא בצורה הכי טובה.

עאידה תומא סלימאן: נכון, אנחנו לא חתומים על החוק הזה, אבל אנחנו – איך אומרים?

עאידה תומא סלימאן: בערבית אומרים: האת אל-בצמה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לצערי אני לא אוכל לעזור בתרגום.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, טביעת האצבע שלנו והמדיניות היותר-צודקת שלנו בסוף ניצחה ונמצאת בחוק.

עאידה תומא סלימאן: אז לא חתמנו, לא יזמנו, אבל הובלנו וקיבלנו מה שרצינו, וחבל להתנער מכל זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הדוברת הבאה – חברת הכנסת אורלי פרומן, בבקשה.

אורלי פרומן: קודם כול, גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, יישר כוח, חברת הכנסת פלוסקוב, לך ולכל יוזמי החוק החשוב הזה.

אורלי פרומן: אני ארצה להקדיש את דבריי – במסגרת החודש למאבק באלימות נגד נשים אני מביאה את דבריה של שרון מיכאלי, עובדת סוציאלית, המספרת את סיפורה של מטופלת שליוותה, ואת דבריה: מעט מדי, מאוחר מדי.

אורלי פרומן: שנים שהיא חיה ככה בלחישות, הולכת על קצות האצבעות מסערות למהמורות.

אורלי פרומן: יש סיכוי שאתם מכירים אותה, אולי רק חלקים תלושים מגופה, גוף ספוג באלימות ובכאב.

אורלי פרומן: ייתכן שראיתם והמשכתם בדרככם.

אורלי פרומן: הבחנתם בפוסטר המתיישן תלוי בתחנת האוטובוס?

אורלי פרומן: זאת היא, ג', באמצע שנות השלושים לחייה, אם לארבעה.

אורלי פרומן: היא אומרת: התחתנתי מתוך אהבה גדולה – ושום דבר בהופעתה אינו מעיד על הגיהינום שעברה.

אורלי פרומן: היא התנדבה להצטלם לפוסטר הקמפיין כדי לעורר מודעות לנושא האלימות במשפחה.

אורלי פרומן: עשר שנים של תירוצים, כנועה במעגל האלימות בשביל ארבעת ילדיה, שבהן תמיד ידעה: אלימות היא אלימות.

אורלי פרומן: אלימות חונקת כל תקווה.

אורלי פרומן: בוקר אחד אזרה אומץ והבריחה את ילדיה אל עתיד טוב יותר.

אורלי פרומן: הם נאלצו להסתתר במקלט.

אורלי פרומן: היום פועלים בישראל 14 מקלטים לנשים נפגעות אלימות ולילדיהם.

אורלי פרומן: הם מופעלים על ידי עמותות וארגונים בתמיכה תקציבית של משרד הרווחה.

אורלי פרומן: קיומם של המקלטים מסייע לקורבנות האלימות אך גם עומד כהוכחה לכך שהכאת נשים בידי בני זוגן היא תופעה חברתית קיימת ונפוצה.

אורלי פרומן: הסטטיסטיקה קשה: אחת מכל ארבע נשים בישראל ספגה אלימות מבן זוגה.

אורלי פרומן: תקופת הקורונה החריפה את הבעיה וקיימת מגמת עלייה ניכרת במספר הפניות לעזרה.

אורלי פרומן: כשרע אז רע מאוד.

אורלי פרומן: 20 נשים נרצחו השנה על ידי בני זוגן, שתיים מהן רק בחודש שעבר.

אורלי פרומן: בישראל של שנת 2020, לצערי – אומרת העובדת הסוציאלית – נדחק הנושא לשוליים.

אורלי פרומן: המחסור בהקצאת תקציבים מנציח את התופעה ומפקיר את קורבנות האלימות חשופים לגורלם.

אורלי פרומן: הינה לכם כמה פתרונות: לבנות בהקדם מקלטים נוספים ברחבי הארץ, להעמיד ליווי ותמיכה נפשיים ולהשית תוכניות שיקום ארוכות טווח, גם בהשתלבות מחודשת בקהילה.

אורלי פרומן: להמשיך את הפרסום וההסברה לצורך העלאת המודעות, לצד ענישה מחמירה לגברים אלימים ומכים.

אורלי פרומן: מערכות הצדק והמשפט חייבות לתת מענים מתאימים לטיפול ולליווי של גברים מכים בין כותלי הכלא ומחוצה לו – שיקום, שיקום ועוד שיקום.

אורלי פרומן: ואי-אפשר להפחית בחשיבותם של העובדים הסוציאליים בתהליך כולו.

אורלי פרומן: כעובדת סוציאלית – כך אומרת שרון – אני מלווה נפגעות אלימות בתקופות הקשות ובמציאת הדרך חזרה אל מציאות נסבלת וזועקת את זעקתן.

אורלי פרומן: לא ייתכן שמדינת ישראל, מדינת הרווחה, תפקיר את קורבנות האלימות לגורלן.

אורלי פרומן: ממשלת ישראל, התעוררי, זאת מגפה שאפשר לעצור.

אורלי פרומן: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת יואב סגלוביץ', בבקשה.

יואב סגלוביץ': גברתי היושבת בראש, חבריי חברי הכנסת, ביום רביעי מציינים את היום הבין-לאומי למאבק באלימות כלפי נשים.

יואב סגלוביץ': זאת עוד נקודת ציון בכל נורות האזהרה המהבהבות לנו באדום לגבי האלימות בחברה באופן כללי, ובמיוחד האלימות כלפי נשים.

יואב סגלוביץ': לפני שבועיים ביקרתי בבאקה אל-גרבייה.

יואב סגלוביץ': פגשתי את ראש המועצה ראיד דקה ואת כלל חברי המועצה בנושא האלימות והפשיעה.

יואב סגלוביץ': החברה הערבית קוראת לכולנו להבין, להשתתף ולהרגיש.

יואב סגלוביץ': חשבתי ביני לבין עצמי, תוך כדי הביקור: כמה אני קורא – בעיתונות שאני קורא אותה, כי בעוונותיי אינני דובר השפה הערבית – כמה אני קורא על אלימות בחברה הערבית?

יואב סגלוביץ': לא כמה אני יודע אלא כמה באמת אני קורא, כמה אני נגיש.

יואב סגלוביץ': מחסום השפה, לעיתים כמו מחסומים רבים אחרים, מנגיש בצורה פחותה מדי את מה שקורה בחברה הערבית ואת מה שקורה בחברה בישראל.

יואב סגלוביץ': ישבתי שם וחשבתי, ואמרתי בחיוך לחברי המועצה שישבו שם: אתם זוכרים שאני לא בתפקיד של פעם ואני גם לא חבר בקואליציה.

יואב סגלוביץ': אני באתי להקשיב, באתי ללמוד.

יואב סגלוביץ': אז הם אמרו: כן, אבל זה חשוב שכל אחד שמגיע יקשיב וילמד וישפיע, ואולי אתה יכול להשפיע.

יואב סגלוביץ': אז אמרתי: הדרך שלי היום להשפיע, בפרלמנט לפחות, בתפקיד שבו אני נושא היום, כחבר כנסת, היא לדבר על זה, לגרום לאנשים שנמצאים בשלטון, בקואליציה, לעשות מעשה.

יואב סגלוביץ': אני יודע שיש כוונות לעשות משהו ומדברים על כוונות לעשות מעשה.

יואב סגלוביץ': בניגוד למי שמדברים על מה צריך לעשות, אני חושב שאני יכול לומר ולציין מה צריך לעשות מניסיון העבר שלי.

יואב סגלוביץ': אחד הדברים שלא מספיק מדובר בו כאשר מדובר על הפשיעה החמורה ועל פשיעה המאורגנת הוא הפשיעה הכלכלית שעוטפת את העניין הזה.

יואב סגלוביץ': מה זה עושה לאנשים עבריינים ולארגוני פשיעה שמגיע רכב, מגיע גרר, ומעלה ותופס את כלי הרכב, את המרצדס ואת הב.מ.וו.

יואב סגלוביץ': החדשים, ובמה זה מקרין על החבר'ה הצעירים שגדלים שם, ואומרים: מיהו בעצם המודל לחיקוי?

יואב סגלוביץ': עד שלא יישבר המודל לחיקוי – זה רק חלק מהעניין, ואין פה זמן לדבר על הכול, אבל זה רק חלק.

יואב סגלוביץ': עד שלא נשבור בכוח, כולנו ביחד, ובוודאי הכול על פי חוק ועל פי עבודת המשטרה ומה שינחו, ועד שלא נפגע בכיס של העבריינים – ואני אומר, בכיס של העבריינים; זה בסדר להעלות את הענישה, אני בעד.

יואב סגלוביץ': הייתה פה הצעה בשבוע שעבר להעלות ל-12 חודשים, עונש מינימום, אבל צריכים להבין שלפגוע בכיס זה יותר משמעותי לעיתים.

יואב סגלוביץ': מה שצריך לעשות זה להכניס עבירה מינהלית.

יואב סגלוביץ': היום עבירה מינהלית היא רק בעבירות עוון; לעשות אותה גם בעבירת פשע מצומצמת –עבירה של החזקת נשק.

יואב סגלוביץ': דמיינו בנפשכם שכל אחד שתופסים לו נשק זה כמו פנס ברכב שלא עובד.

יואב סגלוביץ': עבירה מוחלטת, 75,000 שקלים קנס; חלק מהאנשים יגרסו את הנשק.

יואב סגלוביץ': אני מקווה שמי ששומע אותי בקואליציה ירים את הכפפה.

יואב סגלוביץ': אני אגיש את מה שאני אגיש, אבל בלי הקואליציה זה לא יעבור.

יואב סגלוביץ': אני חושב שאפשר, אני יודע שאפשר, אני יודע שצריך, כי לתושבי המגזר הערבי – בבאקה אל-גרבייה פשוט היינו רק עכשיו – מגיע לילדים שם לצאת מהבית בבטחה כמו כשהילדים שלי הולכים מהבית.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת מאיר כהן, בבקשה.

מאיר כהן: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברת הכנסת טלי פלוסקוב, הינה, התקרבת.

מאיר כהן: כל הכבוד לך ולמיקי.

מאיר כהן: מי עוד היה שותף?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': איתן גינזבורג.

מאיר כהן: ולאיתן גינזבורג.

מאיר כהן: אני חושב שזאת הצעה – מההצעות הקטנות שבורחות לנו מתחת לידיים במשך השנים ובא מישהו ומאיר עם פנס בדיוק על מה שצריך לעשות.

מאיר כהן: אני באמת ובתמים חושב שזאת הצעה מצוינת, וכולם צריכים לתמוך בה מקיר לקיר, ותודה על הרגישות שלך.

מאיר כהן: אני רוצה, גברתי היושבת-ראש, להזכיר שמחזירים את כיתות א'–ו' מחר ואת י"א–י"ב בשבוע הבא, ובאיזה מקום ז'–י' הפכו להיות איזה ילדים שקופים שקצת לא מדברים עליהם.

מאיר כהן: בכלל, הרעיון הזה של החיטוב נוצר בחטא.

מאיר כהן: אני חושב שזו טעות גדולה מאוד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ממש מסכימה איתך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הכול בסדר.

מאיר כהן: אבל דווקא הילדים האלה, קצת לא מדברים עליהם, ובאמת, אני מצטרף לקריאתו של שר החינוך שיפתחו את כל בתי הספר, שלא ישאירו את הילדים האלה מכיתה ז' עד כיתה י' מאחור, במדרון אחורי.

מאיר כהן: חראם, אלה ילדים שצריכים לחזור לבית הספר כמו י"א וכמו א'–ה'.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אריאל קלנר, בבקשה.

אריאל קלנר: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, יש כאן הצעת חוק בקונסנזוס, ואני מברך עליה.

אריאל קלנר: אבל אתמול היה מקרה מצער.

אריאל קלנר: זאת, גברתי היושבת-ראש, כיפה, כיפה סרוגה.

אריאל קלנר: רקמה די פשוטה, לא משהו מפואר; צנוע ויהודי.

אריאל קלנר: אמש יצא חבר הכנסת יאיר גולן בהשתלחות נטולת רסן כנגד ציבור שלם, וכך הוא כתב:

אריאל קלנר: סגל הצעיר אינו חשוב, הוא בורג קטן במחנה הימין הקיצוני-משיחי, מחנה ששלח את סגל לדברר אותו.

אריאל קלנר: קטן עליו להתעמת עם עמית סגל לבדו, הוא הרי יודע איזה ציבור שלח אותו כחייל במערכה, אז הוא ממשיך: "סגל הצעיר, אתה מייצג ציבור שהגה ומימש את מרב האלימות הפוליטית בישראל".

אריאל קלנר: באמת, יאיר גולן?

אריאל קלנר: אלימות?

אריאל קלנר: זה מה שאתה מייחס לנו, לציבור הדתי-לאומי?

אריאל קלנר: הציבור הזה, שספג כל כך הרבה טרור ושכול, בין השאר בגלל ממשלות שמאל שהביאו לכאן מרצחים וחימשו אותם, באצילות ובהדר הוא קיבל את הדין והמשיך לשרת במסירות את המדינה.

אלעזר שטרן: תרגיע.

אלעזר שטרן: תרגיע.

אלעזר שטרן: מה יש לך – – –

אריאל קלנר: אז למה להסית?

אריאל קלנר: למה?

אלעזר שטרן: הציבור הציוני-דתי חטף טרור בגלל הממשלות או בגלל המחבלים?

אריאל קלנר: קיבל בגלל הממשלות – סליחה, בגלל המחבלים.

אלעזר שטרן: באמת?

אלעזר שטרן: באמת?

אריאל קלנר: סליחה, בוודאי שבגלל המחבלים, אבל היה פה מחדל.

אלעזר שטרן: תרגיע.

אריאל קלנר: ואתה – לא אתה, אני מדבר אל יאיר גולן עכשיו.

אלעזר שטרן: גם לא בגללו.

אריאל קלנר: לא רק בגללו, כי הוא היה איש צבא, אבל בגלל מדיניות שגויה.

אריאל קלנר: בגלל מדיניות שגויה.

אלעזר שטרן: ודברים אחרים.

אריאל קלנר: זאב נשאר זאב, אבל מי שפותח לו את הדלת – הוא אשם.

אריאל קלנר: ויאיר גולן מוסיף: "אני וחבריי, אלה שבאמת בנו את הארץ הזו ואלה שבאמת נלחמים עליה" – באמת, יאיר?

אריאל קלנר: אתם אלה שבאמת נלחמים עליה?

אריאל קלנר: ומה עם רועי קליין, השם ייקום דמו, או האחים פרץ, השם ייקום דמם?

אריאל קלנר: הם בכאילו נלחמו על הארץ הזאת?

אריאל קלנר: אין לך בושה?

אריאל קלנר: כמה פטרונות, כמה התנשאות.

אריאל קלנר: מי שמך לקבוע מי באמת נלחם על הארץ הזאת?

אריאל קלנר: חצוף.

אריאל קלנר: עם ישראל בפריפריה, במרכז ובהתיישבות אוהב את הארץ הזאת, אוהב את הארץ שלו, אוהב את המסורת שלו ומתעב ניסיונות כמו שלך ושכמותך.

אריאל קלנר: כחובב זיהוי תהליכים משנות השלושים, אזכיר לך, יאיר, את אחד ממנהיגי השמאל הציוני, ברל כצנלסון שמו, שבשנת 1936 כבר זיהה את התהליך שהביא אותך להתאבל על סאיב עריקאת ולהוציא כל כך הרבה שנאה ורוע כלפי אחיך.

אריאל קלנר: וכך כתב ברל כצנלסון: "היש בעמים אשר מבניו הגיעו לידי סילוף כזה, שכלי ונפשי, שכל מה שעושה עמם, כל יצירתו וכל ייסוריו הם בזויים ושנואים, וכל מה שעושה אויב עמם, כל שוד וכל רצח וכל אונס, ממלא את ליבם רגש הערצה והתמכרות?

אריאל קלנר: " נגמרו ימי הפטרונות שלכם, יאיר גולן.

אריאל קלנר: המדינה הזאת היא גם שלנו, בטח לא פחות משלך.

אריאל קלנר: זו כיפה סרוגה.

אריאל קלנר: אני יודע שקשה לך לאהוב; תנסה לפחות פחות לשנוא.

אריאל קלנר: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת קטי שטרית – מוותרת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת וחברות הכנסת, אני רוצה לדבר בערבית ולברך את תושבי עכו והסביבה.

איימן עודה: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: תושבי עכו, שכנינו, אנחנו, תושבי חיפה, רוצים לברך אתכם על הפחתת המס שלמענה עבדה הרשימה המשותפת במלוא המסירות.

איימן עודה: אני רוצה לברך את בת העיר עכו עאידה תומא סלימאן ואת חברי ועדת הכספים אחמד טיבי ואנטאנס שחאדה, ועל סיועו של אוסאמה סעדי.

איימן עודה: אני רוצה לומר לתושבי עכו, ברשותך, עאידה, כי כאשר הייתי בחטיבת הביניים הגיע אלינו מורה לשפה הערבית ודקלם שירה מאת ראשד חוסיין על אודות עכו: "חלום הרועים, ריקוד הריחן, אדמת הטללים, שיבולי החיטה הביישניות במלוא הדרן, צוף הפרחים שלי וחלומות הפז של הנערים הם כל מה שיש לי.

איימן עודה: האם תרצה עכו בהם כמתנה?

איימן עודה: " זהו משורר משנות החמישים שיש לו שדה והר.

איימן עודה: אנחנו רחוקים מלהתקרב לענק היפה הזה ראשד חוסיין, אבל שיפרנו את המצב קמעא, והצלחנו לתת את המתנה היפה הזאת לתושבי עכו וגם הכפרים שהפיקו תועלת מהפחתת המס, מזרעה, גו'לס, ג'דיידה-מכר, אבו סנאן, ירכא, עראבה, טמרה, דיר אל-אסד, בענה, כאבול, סח'נין וראמה.

איימן עודה: אלף מזל טוב, בני עמנו.

איימן עודה: זה חלק ממה שאתם ראויים לו.

איימן עודה: תהיו בריאים.

איימן עודה: ) תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אוריאל בוסו, בבקשה.

אוריאל בוסו: גברתי היושבת-ראש, מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, ישנו נושא מאוד מאוד כאוב שלמעשה מלווה אותנו מתחילת הקורונה, וללא ספק ילווה אותנו עד לסיום הקורונה – הקורונה נמצאת איתנו כבר חודשים ארוכים, וכנראה תלווה אותנו במתכונת ובמינון כזה או אחר עוד כמה חודשים – נושא החתונות, אירועים.

אוריאל בוסו: אין ספק שלפי כל הבדיקות, אחד ממקדמי ההדבקה הגדולים הוא אירועים, אבל מקבלי ההחלטות, ובעיקר משרד הבריאות – השר דרעי לפני שלושה שבועות כבר צעק בקבינט הקורונה: תיתנו מתווה תו לבן, תו סגול, תנו מתווה לאירועים, לאולמות, לחתונות.

אוריאל בוסו: אתם יודעים מה המשמעות?

אוריאל בוסו: תחשבו על הכלה שיומיים לפני החתונה היא לא יודעת איפה תתקיים החופה שלה, וכשאחר כך עושים חופה, גם ב-20 איש, בסוף יורד גשם.

אוריאל בוסו: לפי כל הבדיקות, מתקיימים בכל יום מספר גדול מאוד של אירועים, ולאו דווקא בהפרות של מאות אנשים, אבל במקום 20 יש 50, 80, 100 איש.

אוריאל בוסו: תיתן מתווה.

אוריאל בוסו: תחשבו על בעלי אולמות האירועים, שהם הראשונים לחטוף את המכה הכלכלית הקשה ביותר, הראשונים, וכנראה יהיו גם האחרונים שיחזרו למתווה.

אוריאל בוסו: אבל אני לא מדבר רק עליהם; אני מדבר על הנפש, על הרגש שלכם, מקבלי ההחלטות.

אוריאל בוסו: משרד הבריאות, אנא מכם, אם אתם תיתנו תו, תחליטו שבכל אירוע רק משפחה גרעינית, 40, 50 איש לכל צד – למה מה שטוב לנסיעות לחוץ לארץ לא טוב לאירועים?

אוריאל בוסו: למשל, 48 שעות לפני האירוע – בדיקת קורונה.

אוריאל בוסו: יש עוד רעיונות, אבל תפתחו את הראש כן לקיים את הדבר הזה.

אוריאל בוסו: גם אם נצליח לאכוף 60%, 70%, אבל לפחות ה-70% יתקיימו במתכונת נאותה, נשמור על הבריאות ונציל את הזוגות.

אוריאל בוסו: יש לי סיפורים כואבים.

אוריאל בוסו: כשהשר דרעי הציג מתווה על חתונות, אז אמרו לו: בטח אתה דואג למגזר כזה או אחר.

אוריאל בוסו: ואני רוצה להגיד לכם שהפניות שאני מקבל מהמגזר הכללי של זוגות ששנה שלמה חיכו להתחתן, אמרו: עוד חודש, עוד חודשיים, עוד שלושה – עבר קיץ שלם, כנראה שגם חורף שלם יעבור.

אוריאל בוסו: הם לא רואים את הסוף.

אוריאל בוסו: זוגות מתפרקים, בתים מתפרקים.

אוריאל בוסו: אנה אנו באים?

אוריאל בוסו: אנא מכם, תמצאו מתווה, תחליטו על תו מסוים, ורק כך נוכל לאפשר את שגרת חיי הקורונה, שאי-אפשר לדעת את סופה, בשביל להציל ולעזור, למען הציבור.

אוריאל בוסו: קראתי אתמול שבתל אביב קבעו תו: חיים בטוח – מחזירים את העולם לשגרה, קבעו פיילוט לעולם התרבות.

אוריאל בוסו: תגידו לי, תרבות אפשר להחזיר לשגרה, חתונות אי-אפשר להחזיר לשגרה?

אוריאל בוסו: מה יותר חשוב?

אוריאל בוסו: מעניין שזה יותר חשוב.

אוריאל בוסו: אבל ככה צריך לנהוג.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

תמר זנדברג: השבוע הכנסת, כמו כל העולם, מציינת את היום הבין-לאומי למניעת אלימות נגד נשים.

תמר זנדברג: השבוע זה תופס אותנו תשעה חודשים בתוך משבר, ורק בשבועות האחרונים מתחיל להתגלות יותר ויותר ובאופן עמוק עד כמה משבר הקורונה הוא משבר נשי.

תמר זנדברג: הנתונים מהשבועות האחרונים הראו לנו שכמעט 70% ממפוטרי הקורונה הם מפוטרות.

תמר זנדברג: הם גם הראו לנו שכשבתי הספר מושבתים – בכיתות מסוימות כבר כמעט תשעה כמעט רצוף, בוודאי חודשיים רצוף – אז נשים פרופסיונליות, נשים שהן עורכות דין, שהן מנהלות, שהן עובדות הייטק, כמובן מקצועות אחרים, בשביל הקולגות הגברים שלהן שום דבר לא השתנה, אבל בשבילן, הן יושבות ומתפעלות את הזום של הילדים.

תמר זנדברג: המקצועות הטיפוליים, שספגו את המשבר הזה על הכתפיים שלהם, מה שנקרא נכנסו מתחת לאלונקה – האחיות, המורות, עובדות הסיעוד וכו' – נשים.

תמר זנדברג: והשבוע אנחנו רואות עד כמה נפגעות האלימות, הנרצחות, הנשים שסובלות מאלימות בבית, המותקפות, הן נשים.

תמר זנדברג: בסוף השבוע קראתי מחקר שצוטט בגלובס שגרם לי פשוט לאבד לרגע את הנשימה ולהשמיט את איפה שקראתי – זה לא היה עיתון מודפס – מהיד.

תמר זנדברג: המחקר הזה ציין שמשבר הקורונה מחזיר נשים 100 שנה אחורה מבחינת החזרה שלהן הביתה אל מול האפשרויות וההזדמנויות בעבודה, שגם ככה היו מצומצמות ומופלות לרעה עוד קודם לכן, ושייקח עשרות שנים להחזיר נשים לנקודה שהייתה ערב משבר הקורונה, שבעצמה הייתה לא שוויונית.

תמר זנדברג: לכן, גברתי היושבת-ראש, כאשר אנחנו מציינות היום את היום הזה – והיום הוצג הדוח של ארגון מרכזי הסיוע בוועדה לקידום מעמד האישה, שמצא שוב, כמו כל שנה, שלמעלה מ-90% מתיקי האונס והפגיעה המינית נסגרים ולא מגיעים לא לכתב אישום ולא להרשעה, וזה כל שנה, אבל השנה במשבר הקורונה עומק הבור שנשים הושלכו אליו הוא חמור במיוחד, ויש סכנה שבלי עזרה ממשלתית מסיבית נשים תתקשינה מאוד לטפס מתחתית הבור הזה.

תמר זנדברג: אני לא נכחתי באירוע היום בכנסת שבו ראש הממשלה כנראה טעה.

תמר זנדברג: אני לא רוצה לייחס כוונה רעה במצבים כאלה, אבל אני כן חושבת שמה שעבר לו בראש באותו רגע, כנראה באופן אינסטינקטיבי ולא מקריאה מנייר, לא היה בדיוק האסוציאציה שאמורה הייתה לעבור שם באותו רגע.

תמר זנדברג: נשאיר לאחרים לחשוב למה ואיך זה קרה.

תמר זנדברג: אבל אני כן אסיים בציטוט הפמיניסטי האהוב עליי.

תמר זנדברג: הרבה פעמים אנחנו נשאלות מה זה פמיניזם, אז חברות וחברים, תפנימו ותשננו: פמיניזם זו התובנה הרדיקלית שנשים הן בנות אדם.

תמר זנדברג: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת איילת שקד נמצאת כאן?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מלמעלה, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אחרון הדוברים, כנראה.

יוסף ג'בארין: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, טוב, האמת שזה נאום ראשון שלי מלמעלה.

יוסף ג'בארין: זו באמת חוויה ייחודית ומעניינת.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שתהיה הזדמנות לכולם לחוות אותה.

יוסף ג'בארין: סוף-סוף אנחנו מצביעים על חקיקה חשובה, חברתית, מבורכת, ואני מניח שכל סיעות המשכן כאן יתגייסו כדי לתמוך בה.

יוסף ג'בארין: אנחנו צריכים 50 חברי כנסת שיתמכו, ולכן אתם יכולים לראות שחברי הרשימה המשותפת נמצאים כאן כדי להבטיח שהצעת החוק החשובה הזאת תעבור.

יוסף ג'בארין: מדובר כאן בתרומה חשובה לאוכלוסיות מוחלשות בכל הציבור בישראל, ואני רוצה להוסיף בהזדמנות הזאת את מה שאני מבקש כבר כמה שנים, מאז שאני בכנסת, מהמוסד לביטוח לאומי – חברים, קטי, אומנם אני למעלה, אבל הרעש נשמע – אני רוצה להדגיש את מה שאני מעלה בפני המוסד לביטוח לאומי זה כמה שנים, בעצם מאז שאני בכנסת:

יוסף ג'בארין: המוסד לביטוח לאומי אינו דואג להשתמש בשפה הערבית בהתכתבות שלו עם ציבור האזרחים הערבים.

יוסף ג'בארין: הוא לא נותן את הכבוד לשפה הערבית כשפה רשמית.

יוסף ג'בארין: כשאני בדקתי את הטפסים, שהם בעצם התשובות שהמוסד לביטוח לאומי נותן לאנשים, התשובות הקבועות מראש, ראיתי שבסך הכול יש 50, 60 מקסימום, תשובות קבועות מראש שהמוסד לביטוח לאומי שולח לאנשים.

יוסף ג'בארין: תהיתי גם בפני השר, גם בפני מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי, מדוע אי-אפשר לתרגם את אותם מכתבים שהמוסד לביטוח לאומי שולח לאזרחים הערבים לשפה הערבית.

יוסף ג'בארין: אני אומר לך, חברתי טלי פלוסקוב, לפעמים לקרוא גם בעברית מהמוסד לביטוח לאומי לא כל כך מבינים מה הם רוצים, אז על אחת כמה וכמה למי שלא שולט בשפה העברית.

יוסף ג'בארין: לכן אני אנצל את ההזדמנות הזו לברך על הצעת החוק, אבל גם לקרוא למוסד לביטוח לאומי לכבד את מעמדה של השפה הערבית ולהוסיף את השפה הערבית להתכתבויות שלו עם האזרחים הערבים, ובכלל בכל הפעילות של המוסד לביטוח לאומי, לרבות פעילות ההסברה, באופן שוטף, כמובן גם על הצעת החוק החשובה הזאת והמצב המשפטי החדש.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה גם לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת איתן גינזבורג, אתה תסכם לקראת הצבעה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו בודקים, שנייה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תכף נדע.

קריאה: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן, אבל אנחנו צריכים 50.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

איתן גינזבורג: חבריי חברי הכנסת, ראשית, צריך לברך.

איתן גינזבורג: אנחנו לא זוכים להרבה רגעים כאלה במשכן שבהם אנחנו שומעים חברי כנסת מכל סיעות הבית מברכים על הצעת חוק שבאמת באמת מבינים שהיא לא סוגיה של קואליציה ואופוזיציה, שהיא באמת תיקון של עוולה וחוסר צדק אמיתי שאף אחד לא יכול להסביר אותו.

איתן גינזבורג: אף אחד לא יכול להבין מדוע הסיטואציה שבה אדם שיצא לגמלאות, פנסיונר שמגיעה לו קצבת זקנה והוא מקבל קצבת זקנה, אבל גם מגיעה לו באותה עת הבטחת הכנסה, ומסיבות שונות, ולא חשוב מה הסיבה, הוא לא ידע שמגיעה לו אותה קצבת הבטחת הכנסה, הוא לא זכר, הוא לא ידע כיצד להגיש את הבקשה, זה לא חשוב מה הסיבה למה הוא לא ביקש את קצבת הבטחת ההכנסה; הוא לא ביקש.

איתן גינזבורג: הוא לא צריך להיענש על זה, הוא לא צריך להיפגע מזה, המדינה לא צריכה למנוע ממנו את מה שמגיע לו בדין, כי אם הוא היה מבקש את זה במועד הוא גם היה מקבל.

איתן גינזבורג: אז אם הוא שכח לבקש, אם הוא לא זכר לבקש, אם הוא לא ידע, אם הוא טעה, אם הייתה לו בעיה טכנית ביורוקרטית בטפסים שהגיש, זה לא צריך למנוע ממנו לקבל את מה שמגיע לו – לקבל את תוספת הבטחת ההכנסה של עוד 1,800 שקלים שמגיעים לו.

איתן גינזבורג: ולכן, אין ספק, חבריי חברי הכנסת, שהחוק הזה הוא חוק צודק, הוא חוק ראוי, הוא חוק שלא בכדי יש בו קונסנזוס רחב מאוד, הוא חוק שבו כל הדוברים לפניי אמרו שצריך לתקן את העוול הזה, ואין שום סיבה שמישהו יתנגד לתיקון העוולה הזאת.

איתן גינזבורג: אני גם רוצה לברך את הממשלה על כך שהיא אפשרה לחוק הזה לעלות לדיון והיא תמכה בו בוועדת שרים לחקיקה, והיא קידמה אותו.

איתן גינזבורג: זה רק מראה, חברים, שכשרוצים – יכולים.

איתן גינזבורג: כשאנחנו מתכנסים לתקן עוולות אמיתיות של אזרחים, כולם מתגייסים, כולם מגיעים, כולם תומכים, כולם מברכים, כולם נהנים, ובעיקר – אזרחי ישראל, אלו שבאמת מגיע להם, מקבלים את מה שמגיע להם.

איתן גינזבורג: זה מראה שאפשר גם אחרת.

איתן גינזבורג: אפשר לפעול ביחד.

איתן גינזבורג: אפשר לעשות דברים טובים לטובת המדינה.

איתן גינזבורג: אפשר להניח בצד מחלוקות.

איתן גינזבורג: אפשר לראות איך אנחנו משלבים ידיים, ויש לנו כל כך הרבה סיבות למה צריך לשלב ידיים, בטח בתקופה כל כך קשה של משבר בריאותי בדמות הקורונה, בתקופה כל כך קשה של משבר כלכלי, של משפחות שנאנקות בבית כי אין להם כסף, כי הם נמצאים בחופשה כפויה ללא תשלום, כי הם פוטרו ממקום עבודתם.

איתן גינזבורג: אנחנו פה בשבילם.

איתן גינזבורג: אנחנו פה צריכים להתגייס כדי לסייע להם.

איתן גינזבורג: אפשר להתווכח איך, אבל אין ויכוח שכולנו מסכימים שצריך לסייע להם.

איתן גינזבורג: אין ויכוח שיש חשיבות לקיומו של הפרלמנט הזה, שימשיך לתפקד ולפעול ולכהן, כי זה מה שרצה העם, זה המבנה שבו הוא בחר, לטוב ולרע.

איתן גינזבורג: צריכים להתמודד עם זה.

איתן גינזבורג: צריך לראות איך עושים את הכול כדי שהכנסת לא תתפזר, כדי שהכנסת תמשיך לכהן, שתוציא את ימיה כמה שיותר.

איתן גינזבורג: אבל לצורך זה, כדי שנמשיך לתפקד, כדי שנמשיך לעשות דברים טובים, חייבים להעביר תקציב למדינת ישראל.

איתן גינזבורג: צריך להעביר תקציב שיאפשר לנו לעשות עוד דברים טובים וחשובים למען העם ולמען האזרחים.

קריאה: – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סעדי, יש בוסית אחת פה במליאה.

איתן גינזבורג: אני לא יודע.

איתן גינזבורג: יש?

אלכס קושניר: איתן, יש.

אלכס קושניר: יאללה.

איתן גינזבורג: לא, אז הינה, אני מקבל פה הודעות סותרות.

איתן גינזבורג: אני לא יודע.

איתן גינזבורג: הינה, השר אלקין מגיע ושר המשפטים מגיע.

איתן גינזבורג: אז רבותיי, אם כך, מאה אחוז, אז אני חושב שכולם מסכימים שצריך להמשיך, כולם מסכימים שהחוק הזה הוא חוק חשוב.

איתן גינזבורג: יש מקום לקונסנזוס בתוך הבית הזה, ואני שמח שיש לנו את הזכות להעביר את הצעת החוק הזאת.

איתן גינזבורג: גם חברת הכנסת פלוסקוב, גם חבר הכנסת לוי וכולם ביחד נזכה להעביר הצעת חוק חשובה לאזרחי ישראל הוותיקים, האזרחים הוותיקים שלנו, ואני מקווה שכולם תתמכו בנו גם בקריאה השנייה והשלישית.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חברים.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת איתן גינזבורג.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנא, לשבת במקומות.

יריב לוין: אני אאפשר למי שנמצא במליאה ומקומו למעלה להשתתף בהצבעה הזאת, אבל כל שאר האנשים, מי שנמצא למעלה או מי שמקומו בתוך המליאה ונמצא במליאה, נא לשבת במקום.

יריב לוין: אנא, לשבת.

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 55) (תשלום בדיעבד של גמלת הבטחת הכנסה למי שהגיע לגיל פרישה), התשפ"א–2020, בקריאה הראשונה.

יריב לוין: אני מזכיר שיש צורך בתמיכה של לפחות 50 חברי כנסת, שכן מדובר בהצעת חוק תקציבית.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה, בבקשה.

יריב לוין: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 74 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 55) (תשלום בדיעבד של גמלת הבטחת הכנסה למי שהגיע לגיל פרישה), התשפ"א–2020, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יריב לוין: אני מוסיף את קולותיהם של חברי הכנסת מרגי, פלוסקוב ומלינובסקי – בעד.

יריב לוין: אם כן, בסך הכול הצביעו 77 בעד, אחד נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: חבר הכנסת סגן השר יצחק כהן הצביע בטעות נגד, למרות שהתכוון להצביע בעד.

יריב לוין: אני מציין את זה לפרוטוקול, אבל אנחנו לא יכולים לשנות את התוצאות.

יריב לוין: בכל אופן, התוצאה היא 77 בעד, אחד נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שהצעת החוק התקבלה בקריאה הראשונה, ותוחזר לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לשם הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: [מס' מ/1362; דברי הכנסת, מושב ראשון, חוב' כ"ו, ישיבה 77; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים להצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 61), התשפ"א–2020, לקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת יעקב מרגי, יושב-ראש ועדת הכלכלה, להציג את הצעת החוק, בבקשה.

יעקב מרגי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: חבריי חברי הכנסת, מכובדיי השרים, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 61), התשפ"א–2020, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יעקב מרגי: הצעת החוק – אתה יודע כמה עבדנו על החוק הזה?

קריאה: – – –

יעקב מרגי: גם הפרוטוקול צריך להשתכנע.

יעקב מרגי: הצעת החוק, שהיא הצעת חוק ממשלתית שאליה מוזגה הצעת החוק הפרטית של חברי הכנסת משה גפני ויעקב אשר, כוללת שני נושאים עיקריים: הנושא הראשון – הקמת מאגר המכונה "אל תתקשרו אליי" ברשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן; הנושא השני סמכות הממונה על הרשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן להוציא צווים מינהליים בשל הפרת הוראות חוק הגנת הצרכן.

יעקב מרגי: לגבי הנושא הראשון, רבים מאיתנו מכירים את הפרקטיקה של שיווק טלפוני שבעקבותיו מצליחים לא פעם עוסקים לשכנע צרכנים לבצע עסקאות שונות.

יעקב מרגי: לצערי, השיווק הטלפוני מתאפיין לעיתים בניסיונות להפעיל השפעה בלתי הוגנת כלפי צרכנים, והוא מכוון במקרים רבים כלפי קשישים ועולים חדשים שעשויים להתקשות בהבנת תנאי העסקה ולבצע בעקבות השיחה עסקאות שאינן נהירות להם ובסכומים גבוהים.

יעקב מרגי: בעקבות משבר הקורונה והגבלות התנועה שהוטלו מאז החלה המגפה חלה עלייה בהיקף עסקאות מכר מרחוק, ובפרט במקרים של הפעלת השפעה בלתי הוגנת בשיווק טלפוני כלפי אוכלוסיות מוחלשות.

יעקב מרגי: לפיכך, מוצע לקבוע כי הרשות תקים מאגר שבו יירשמו מספרי טלפון בלבד של צרכנים שמעוניינים להגביל פניות שיווקיות אליהם.

יעקב מרגי: פנייה שיווקית מוגדרת כפנייה של עוסק לצרכן באמצעות שיחה למספר הטלפון שלו במטרה להתקשר בעסקה, גם אם ההתקשרות בעסקה נעשית במועד מאוחר יותר וגם אם מדובר בהצעה לקבלת נכס או שירות בחינם, בהנחה או תוך מתן הטבה.

יעקב מרגי: יודגש כי ההסדר המוצע יחול רק לגבי פניות שיווקיות באמצעות שיחה.

יעקב מרגי: ההגבלות על דרכי התקשרות אחרות עם צרכנים, שלא באמצעות שיחה, דוגמת הודעות סמ"ס, דואר אלקטרוני או הודעות מוקלטות, כולל צנתוקים, מוסדרות היום בסעיף 30א לחוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב–1982, הידוע בכינויו "חוק הספאם".

יעקב מרגי: לפי המוצע בהצעת החוק שבפניכם, כל צרכן יוכל לבקש לרשום מספר טלפון, שלו או של אדם אחר, במאגר, ובכך למנוע פניות שיווקיות לאותו מספר טלפון.

יעקב מרגי: הרשות להגנת הצרכן תידרש לנקוט אמצעים סבירים כדי לוודא שהבקשה אכן נמסרה על דעת הצרכן.

יעקב מרגי: משנרשם מספר הטלפון במאגר, יהיה אסור לעוסק או למי מטעמו לבצע פניות שיווקיות לאותו מספר טלפון, למעט במקרים חריגים שנקבעו בתוספת השישית לחוק.

יעקב מרגי: יצוין שבמסגרת הדיונים בהצעת החוק ועדת הכלכלה עמדה על כך שחריגים אלה ייכללו בהצעת החוק כבר כעת, ולא ייקבעו בתקנות במועד מאוחר יותר כפי שהציעה הממשלה בנוסח המקורי.

יעקב מרגי: בוועדה התקיים דיון ער בחריגים כדי לוודא שההסדר המוצע יהיה מאוזן ככל הניתן ויאפשר התנהלות מסחרית סבירה תוך מניעת שיווק טלפוני אגרסיבי.

יעקב מרגי: החריגים שנקבעו הם מקרים ונסיבות שבהם עוסק יהיה רשאי לפנות לצרכן בפנייה שיווקית בשיחת טלפון אף שאותו צרכן ביקש לכלול את מספר הטלפון שלו במאגר.

יעקב מרגי: אלה החריגים: 1.

יעקב מרגי: פנייה של עוסק לצרכן לאחר שהצרכן ביקש שהעוסק יחזור אליו בשיחת טלפון; 2.

יעקב מרגי: פנייה של עוסק לצרכן בקשר לעסקה מתמשכת ביניהם, אם הפנייה נערכת בתקופת העסקה ולגבי אותה עסקה, למעט פנייה שיווקית לגבי עסקה אחרת או הארכת העסקה הקיימת.

יעקב מרגי: עם זאת, הצרכן יוכל לבקש מיוזמתו להאריך את העסקה הקיימת; 3.

יעקב מרגי: צרכן שהסכים במפורש ובכתב, שלא במסגרת שיחה, לפניות שיווקיות של עוסק מסוים, כל עוד ההסכמה לא הושגה באמצעות פנייה טלפונית לצרכן.

יעקב מרגי: חריג זה נועד לתת מענה למקרים שבהם יש אינטרס משותף לעוסקים ולצרכנים לקיים תקשורת טלפונית ביניהם, בעיקר אם מדובר בצרכנים שאינם עושים שימוש באמצעים טכנולוגיים, כגון מיילים ואפליקציות שונות, ומעוניינים לקבל הצעות שיווקיות בטלפון מעוסק מסוים; 4.

יעקב מרגי: צרכן שפנה מיוזמתו לעוסק ונתן את הסכמתו המפורשת לקבל ממנו פניות שיווקיות.

יעקב מרגי: לעניין אותם חריגים, הוועדה החליטה לקבוע כי ככלל, נטל ההוכחה כי הצרכן הסכים לקבלת פניות שיווקיות יהיה על העוסק.

יעקב מרגי: את רשימת החריגים ניתן יהיה לעדכן בצו שיוציא שר הכלכלה והתעשייה באישור ועדת הכלכלה.

יעקב מרגי: לגבי הנושא השני המוסדר בהצעת החוק, מדובר במתן סמכות לממונה על הגנת הצרכן והסחר ההוגן להוציא צו מינהלי כלפי עוסק להפסקת הפרה של הוראה מהוראות החוק, שבו הממונה יהיה רשאי להורות לעוסק להפסיק הפרה או לבצע פעולה למניעת ההפרה או לתיקונה.

יעקב מרגי: כיום, סמכותו של הממונה להוציא צווים מינהליים מוגבלת להפרת הוראות בודדות ומסוימות המנויות בחוק הגנת הצרכן.

יעקב מרגי: מוצע לחזק את סמכויות הממונה ולהקנות לו סמכות להוציא צו מינהלי בשל הפרה של כל הוראה מהוראות חוק הגנת הצרכן במקרה של הפעלת השפעה בלתי הוגנת על צרכן, וכן במקרה שבו עוסק מפר הוראה מהוראות החוק באופן שעלול לפגוע בשיקול הדעת של צרכן בעל מאפיינים מיוחדים, דוגמת צרכן שהוא אזרח ותיק, אדם עם מוגבלות או צרכן שאינו יודע במידה מספקת את השפה שבה נקשרה העסקה, או אם ההפרה נוגעת למספר רב של צרכנים או עלולה להסב נזק משמעותי לצרכן.

יעקב מרגי: לפי המוצע, לממונה על הגנת הצרכן תהיה סמכות להטיל עיצומים כספיים על עוסקים בשל הפרת הוראות החוק המוצע.

יעקב מרגי: נוסף על השינויים הרבים שהכניסה הוועדה להצעת החוק, שעל חלקם עמדתי בדבריי, החלטנו גם על הוספת סעיף דיווח לוועדה, כדי לוודא שהרשות להגנת הצרכן עומדת בלוחות הזמנים להקמת המאגר וכדי להפעיל פיקוח פרלמנטרי על אופן יישום ההוראות המוצעות הנוספות.

יעקב מרגי: ההסדר הנוגע למאגר אמור להיכנס לתוקף בתום שנה וחצי מיום פרסומו של החוק.

יעקב מרגי: חבריי חברי הכנסת, אני מצפה כי הממשלה בכלל והרשות להגנת הצרכן בפרט אכן יעמדו בלוחות הזמנים הקבועים בחוק ואשר הוצגו בוועדה להקמת המאגר ולהפעלתו, ובכלל זה כי שר הכלכלה והתעשייה יביא בהקדם לאישור הוועדה את התקנות הנדרשות לכך.

יעקב מרגי: אני מקווה כי הצעת החוק, בשינויים המשמעותיים שנעשו בה במהלך דיוני הוועדה, אכן תסייע לצרכנים שמעוניינים בכך להימנע מפניות שיווקיות, ובפרט תיתן מענה חשוב לאוכלוסיות מיוחדות, שחשופות לא אחת לשיווק טלפוני אגרסיבי, והכול תוך איזון ראוי בין האינטרסים הצרכניים לאינטרסים המסחריים.

יעקב מרגי: אני מבקש להודות לשרה לשוויון חברתי מירב כהן, שלקחה את זה באופן אישי וליוותה את הליך החקיקה בוועדה – זה לא מובן מאליו – לשר הכלכלה והתעשייה עמיר פרץ, למנהלת הוועדה ד"ר עידית חנוכה ולצוותה, וכן ליועץ המשפטי לוועדה עו"ד איתי עצמון, לעו"ד נעמה דניאל ולמתמחה גאיה בלומנפלד, וכן לאנשי הרשות להגנת הצרכן והסחר ההוגן – הממונה מיכאל אטלן, והיועצת המשפטית של הרשות עו"ד חנה ויינשטוק טירי, לחבר הכנסת לשעבר מיקי רוזנטל, שהחל את השיח בכנסת על עוקץ שיווקי אגרסיבי, ואף ניסה לקדם את החקיקה, לצוות לשכתי, ובראשותם גב' פנינה, שלי איפרגן, נתנאל ושלמה, ולנציגי המגזר העסקי, שלא הקלו עלינו את החיים בדיונים אבל השתתפו ושיפרו במעט את החוק.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש מכם לאשר אותה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

– – –

יעקב מרגי: אם היית תלמיד מצטיין, היית שומע את זה בפתיחה.

שמעתי בפתיחה – – –

יעקב מרגי: אם היית טורח לבוא בחקיקה, הייתי מברך אותך גם בסיום.

יעקב מרגי: בפעם הבאה.

יעקב מרגי: אל תתחיל איתי.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב מרגי, יושב-ראש ועדת הכלכלה.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, אבל ישנן בקשות רשות דיבור.

יריב לוין: חבר הכנסת אביגדור ליברמן – איננו; חבר הכנסת עודד פורר – איננו; חבר הכנסת יבגני סובה – מוותר; חבר הכנסת אלי אבידר – איננו; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – איננה; חבר הכנסת חמד עמאר – איננו; חבר הכנסת אלכס קושניר – איננו; חברת הכנסת הילה שי וזאן – איננה; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – איננו.

יריב לוין: ביקשה השרה מירב כהן לומר דברים, והיא רשאית לעשות זאת, כמובן.

יריב לוין: אני מזמין אותה, בבקשה.

מירב כהן: שלום.

מירב כהן: אני מתרגשת לעמוד כאן

מירב כהן: לפניכם על הבמה הזאת היום, לא רק כי זאת הצעת החוק הראשונה שלי שיזמתי ואני זוכה להביא לאישור מליאת הכנסת בקריאה השלישית, אלא כי הצעת חוק זו היא סגירת מעגל אישית עבורי.

מירב כהן: במידה לא מבוטלת היא מסמלת את הסיבה שנכנסתי לפוליטיקה, את הסיבה שאני עומדת כאן לפניכם.

מירב כהן: לפני כשנתיים וחצי קיבלנו החלטה לנהל מלחמת חורמה בתעשיית עושק הקשישים, והמאבק הזה עיצב במידה רבה את מי שאני כיום ואת הסיבה שבכלל נכנסתי לפוליטיקה והגעתי לכנסת.

מירב כהן: הצעת החוק הזאת היא הראשונה מבין עשרה תיקוני חקיקה שאני מקדמת עם שותפים יקרים בממשלה ובכנסת, ובראשם שר הכלכלה והתעשייה חבר הכנסת עמיר פרץ.

מירב כהן: מדובר ברפורמה כוללת שתייצר מהפכה של ממש ביחסים שבין צרכנים חלשים לבין חברות שלא מתביישות לנצל את חולשתם, וכולי תקווה שכנסת זו תספיק לחוקק את תשעת התיקונים הנוספים.

מירב כהן: לפני קצת פחות מחודשיים הצגנו לכם כאן את הצעת החוק שלנו, ובשבועות שחלפו מאז עבדנו קשה מאוד, יחד עם יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת יעקב מרגי וחברי הוועדה המאוד-מסורים, כדי שהצעת החוק הזאת תקודם במקצועיות ובמהירות, על מנת לסייע ולספק הגנה לציבור הצרכנים בכלל ולצרכנים המוחלשים בפרט.

מירב כהן: אחרי כמה דיונים, חשיבה משותפת והוספת מנגנוני איזון, אני מאמינה שהצעת החוק בשלה, מדויקת ומהווה בשורה אמיתית לכל אלה שנפגעו ממקרי עוקץ וניצול, ויוכלו עתה ליהנות מהגנה שהיא מאוד משמעותית.

מירב כהן: הדיונים בוועדה היו מעמיקים, ולמעשה עסקו במתח שבין הרצון שלנו להגן על הפרטיות של הצרכנים לבין הרצון להימנע מהטלת הגבלות על עסקים.

מירב כהן: אני מאמינה שלכל אדם צריכה להיות האפשרות לבחור אם הוא מעוניין שיפנו אליו לטלפון הפרטי שלו עם הצעות, בעיקר כשמדובר בצרכנים שהם בגדר "טרף קל", במירכאות, כמובן.

מירב כהן: ברקע הדברים אזכיר כי לצערנו בישראל התפתחה בשנים האחרונות פרקטיקה של שיווק אגרסיבי ומטעה באמצעות הטלפון, והאוכלוסייה שנפגעת רבות היא אוכלוסיית האזרחים הוותיקים.

מירב כהן: אני מכירה וטיפלתי באופן אישי באין-ספור מקרים של אזרחים ותיקים שנוצלו ניצול ציני וקר על ידי משווקים שהוליכו אותם שולל בטלפון בכל מיני עסקאות שקריות.

מירב כהן: האזרחים הוותיקים האלה נעשקו בעשרות אלפי שקלים, לפעמים במאות אלפי שקלים, ולצערי גם טיפלנו במקרים שהנזק הגיע למיליוני שקלים.

מירב כהן: חשוב להבין: הפגיעה באזרחים הוותיקים היא לא רק כספית, היא פגיעה בכבוד העצמי שלהם.

מירב כהן: זו פגיעה שגורמת להם תחושת השפלה, פחד מאנשים וריחוק.

מירב כהן: אני מזכירה שמדובר בקבוצת אוכלוסייה שממילא סובלת מבדידות ומיחס חברתי שאינו מכבד מספיק, על אחת כמה וכמה בימים אלה של הגבלות וריחוק חברתי.

מירב כהן: תארו לעצמכם כמה קשה עבורם ההתמודדות עם העושק הזה, והראיה הכי טובה לכך היא שחלקם לא מספרים אפילו לבני משפחתם הקרובים ביותר מחמת הבושה, הם לא משתפים במה שעובר עליהם למרות שהם מגיעים לעיתים לעוני של ממש.

מירב כהן: בעקבות הדיונים בוועדה נוספו להצעת החוק כמה חריגים שקובעים את המצבים שבהם למרות שצרכן יהיה רשום במאגר, בכל זאת יהיה ניתן לפנות אליו.

מירב כהן: החוק הזה נועד להיאבק בתופעה המכוערת שפירטתי עליה, ולמעשה להטיל הגבלות על אופן ביצוע שיחות של שיווק טלפוני.

מירב כהן: יושב-ראש ועדת הכלכלה הציג את הצעת החוק, אז אני לא אאריך בדברים, רק חשוב לי להציג את עיקרי הדברים.

מירב כהן: הצעת החוק שעליה נצביע הערב מקימה מאגר של מספרי טלפון שאליהם ייאסר על העוסק לבצע שיחות שיווק, ולמאגר הזה יקראו "אל תתקשרו אליי".

מירב כהן: המאגר ינוהל ברשות להגנת הצרכן וסחר הוגן, וכל צרכן יהיה רשאי לבקש שמספר הטלפון שלו ייכלל במאגר.

מירב כהן: אני אשתף שיש מדינות בעולם שבהן כולם נמצאים במאגר, ואם מישהו רוצה שיפנו אליו, הוא מודיע: אני מוכן שיפנו אליי.

מירב כהן: פה אנחנו לא רצינו להטיל מגבלות קשות על עסקים, ואמרנו: רק מי שזה קרוב לליבו וממש חשוב לו שלא יציקו לו בטלפון, הוא באופן יזום מבקש להיות חלק מהמאגר הזה.

מירב כהן: לכן עוסק שיבקש לקיים שיחת שיווק יצטרך לפנות קודם לרשות, לבדוק אם מספר הטלפון שהוא מעוניין לפנות אליו נמצא במאגר, ואם כן, ייאסר על אותו בעל עסק להתקשר לאותו צרכן.

מירב כהן: תכלית החוק היא למעשה לא לחכות למקרה העושק ואז לנסות בדיעבד לעזור לאותו קשיש שנעשק, אלא לייצר מראש חומת הגנה על אותם צרכנים שזקוקים לכך, כדי שלא ניתן יהיה לנצל את חולשתם ולעשוק אותם.

מירב כהן: כמו שאמרתי, כחלק מדיוני הוועדה כן הכנסנו איזונים ואפשרנו במקרים מסוימים בכל זאת לבעלי העסקים להתקשר, ליצור קשר גם עם צרכנים שנמצאים באותו מאגר.

מירב כהן: כך למשל אם הצרכן פנה מיוזמתו לעוסק יהיה אפשר לפנות אליו, או כאשר הוא לקוח קיים, וכן הלאה.

מירב כהן: נקודה חשובה היא שרצינו שיהיו גם שיניים לחוק הזה, וקבענו שהממונה ברשות לסחר הוגן יוכל להטיל עיצום כספי בגובה של 45,000 שקלים לתאגיד ו-25,000 שקלים לעוסק פרטי על עוסק שפנה לצרכן על אף שמספרו הופיע במאגר "אל תתקשרו אליי".

מירב כהן: בנוסף, אם התריעו בפני עסק והוא שוב פנה, אפשר להטיל עליו עיצום כספי מוגדל בגובה של פי שלושה מהעיצום הכספי המקורי.

מירב כהן: זאת אומרת, רצינו שזו לא תהיה רק אמירה, אלא גם עם עיצומים כספיים בצידה.

יבגני סובה: גברתי השרה, את רוצה שהחוק יעבור או שאת רוצה לדבר על החוק?

יבגני סובה: רוצים כבר להצביע.

מירב כהן: כמו שהצגתי בעבר, את הצעת החוק הזאת אני מקדישה לאישה מקסימה שסיפורה האישי נחרט בי, רותי זמיר, זיכרונה לברכה, שתמימותה נוצלה לרעה על ידי שורה של חברות ונוכלים שעשקו אותה, רוקנו אותה מנכסיה ורמסו את כבודה.

מירב כהן: לפני סיום אני רוצה להודות לכל השותפים שעמלו על קידום הצעת החוק הזאת:

מירב כהן: לשר הכלכלה והתעשייה והצוות שלו, לאנשי הרשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן, שעמלו רבות על הצעת החוק, ליושב-ראש ועדת הכלכלה ועובדי הוועדה, שקיימו דיונים מעמיקים ועניינים בהצעה, ולבסוף ללשכה המשפטית במשרד לשוויון חברתי – הם עבדו קשה מאוד במטרה שהצעת החוק הזאת תעבור באופן הטוב ביותר ובזמן הקצר ביותר.

מירב כהן: אנחנו נמצאים בימים לא פשוטים מבחינה כלכלית, חברתית ופוליטית, ועדיין, עם כל הרעש מסביב, אנחנו מתקדמים עם הרפורמה החשובה הזאת עקב בצד אגודל, ועל כך אני רוצה להודות לכל העוסקים במלאכה.

מירב כהן: תודה רבה.

מירב כהן: נעשה ונצליח.

יריב לוין: תודה רבה לשרה מירב כהן.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנא, לשבת כדי שנוכל לעבור להצבעה.

יריב לוין: אני אאפשר למי שיושב באולם להשתתף בהצבעה גם ממקומו ביציע.

יריב לוין: אנא, לשבת.

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 61), התשפ"א–2020.

יריב לוין: כאמור, להצעת החוק אין הסתייגויות, ולפיכך אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השנייה על הצעת החוק כנוסח הוועדה.

יריב לוין: כנוסח הוועדה, בקריאה השנייה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 7 בעד סעיפים 1–8 – 49 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–8 נתקבלו.

יריב לוין: מי מבקש להוסיף את קולו בעד?

יריב לוין: חבר הכנסת רול, חבר הכנסת טאהא, חבר הכנסת קרעי, חבר הכנסת מלכיאלי – ארבעה קולות נוספים.

יריב לוין: אם כן, בסך הכול יש לנו 53 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שהצעת החוק אושרה בקריאה השנייה כנוסח הוועדה.

יריב לוין: לפיכך אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 61), התשפ"א–2020, בקריאה השלישית.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 8 בעד החוק – 49 נגד – אין נמנעים – אין חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 61), התשפ"א–2020, נתקבל.

יריב לוין: אני מוסיף את קולותיהם של חברי הכנסת טאהא, קרעי ומלכיאלי.

יריב לוין: בסך הכול יש לנו 52 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שהצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 61), התשפ"א–2020, התקבלה בקריאה השלישית ונכנסה לספר החוקים.

יריב לוין: אני מברך, כמובן, את יוזמי הצעת החוק, חברי הכנסת משה גפני ויעקב אשר, את השרה מירב כהן ואת כל העושים במלאכה.

יריב לוין: [מס' כ/855; דברי הכנסת, חוב' ה', ישיבה 100; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים מכאן לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק לביטול העדכון של שכר חברי הכנסת בשנת 2021 (הוראת שעה), התשפ"א–2020, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

יריב לוין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת איתן גינזבורג.

יריב לוין: עד שיגיע חבר הכנסת גינזבורג אני רק אעיר שוועדת הכספים של הכנסת קיבלה החלטה דומה גם ביחס לשכר השרים, סגני השרים והשופטים, ונוכח המצב הזה, אני חושב שבמציאות של היום אנחנו נדרשים גם להצעת החוק שנוגעת לחברי הכנסת.

יריב לוין: אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, בבקשה.

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

): חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה והשלישית את הצעת החוק לביטול העדכון של שכר חברי הכנסת בשנת 2021.

): מדובר בהצעה שיזמה ועדת הכנסת ואליה מוזגה הצעת חוק פרטית.

): מטרת ההצעה היא למנוע את העדכון האוטומטי של שכר חברי הכנסת, שכר שכידוע משתנה מדי חודש ינואר בכל שנה באופן אוטומטי לפי השינוי בשכר הממוצע במשק בשנה הקודמת.

): השנה, בשל משבר הקורונה, שהוביל לעלייה חדה במספר המובטלים והאנשים המצויים בחופשה כפויה ללא תשלום, צפויה הייתה להיות עלייה חריגה בשכר הממוצע במשק, דבר שיכול היה להוביל לעלייה חדה גם בשכר חברי הכנסת ושאר נושאי המשרה הבכירים בשירות המדינה, ובהם, כפי שציינת, אדוני היושב-ראש, הנשיא, ראש הממשלה, שרים, סגני שרים, נושאי משרות שיפוטיות וכל הצמודים אליהם, לרבות ראשי הרשויות המקומיות.

): נראה לי שברור לכולם כי בעת הזאת העלאת שכר לנציגי ציבור ולשאר נושאי המשרה הבכירים בישראל לא רק שהיא לא סבירה, היא גם לא ראויה.

): כשאזרחי ישראל מצויים תחת משבר כלכלי כל כך קשה, שלצערי הרב עלול ללוות אותנו עוד זמן רב, וכשאנשים מאבדים את מקור פרנסתם ולא יודעים כיצד יסגרו את החודש, הדבר האחרון שצריך לקרות הוא שמשכורתנו תעלה, ודאי כשהעלייה המדוברת היא חסרת פרופורציות.

): מסיבה זו בחנו, בחנתי, כיצד במסגרת התפקיד, במסגרת הכנסת, בוועדת הכנסת, נוכל לבטל את אותה עלייה שצפויה לקרות בתחילת השנה הבאה, ונוכחנו שיש בסמכות ועדת הכנסת לעשות את זה באמצעות חקיקה ראשית.

): בד בבד פניתי ליושב-ראש ועדת הכספים של הכנסת חבר הכנסת משה גפני על מנת שהוועדה בראשותו תוכל להוביל החלטה דומה בנוגע לשאר נושאי המשרה הבכירים שהזכרתי קודם, מכיוון שבסמכותה לעשות את זה ביושבה כוועדת השירות של אותם תפקידים בשירות הציבורי.

): הפנייה כמובן נענתה בחיוב, והיא מומשה לכדי החלטה בוועדת הכספים ביום רביעי האחרון, לאחר שהצעת החוק שעליה אנו מצביעים היום עברה בקריאה ראשונה, והיא כבר היום פורסמה ברשומות, אותה החלטה של ועדת כספים.

): היום, בהצבעה הנוכחית, אנחנו משלימים את המהלך של הקפאת שכר אחידה ורוחבית של כל נושאי המשרה בישראל – כאמור, נשיא המדינה, השרים, חברי הכנסת, השופטים, הדיינים, הקאדים, ראשי הרשויות המקומיות וכל מי שצמוד לאותם תפקידים.

): שמחתי שהיוזמה לביטול עדכון השכר זכתה לתמיכה של כל סיעות הבית, הצעת החוק אושרה בקריאה הראשונה במליאה פה אחד בתמיכה של 65 חברי הכנסת, וכך היה גם בוועדת הכספים של הכנסת.

): גם בוועדת הכנסת הצעת החוק הזאת זכתה לתמיכה רחבה, אבל בעת הדיון הוגשו שתי הסתייגויות, אחת של חברי הכנסת שטרן וטופורובסקי ואחת של חבר הכנסת קרעי.

): מדובר בשתי הצעות שראוי שיתקיים עליהן דיון נפרד, ואני תומך בקיום הדיון הזה, אבל הדיון עליהן לא צריך להתקיים במסגרת החקיקה הזאת ולהגיע כהסתייגויות.

): הנושאים שהועלו, כפי שניתן היה לראות בוועדה, אינם נושאים פשוטים כלל ועיקר, אינם דבר של מה בכך שניתן להעביר אותו בהינף של הסתייגות בוועדה, ועל כן שתי ההצעות נדחו, ואני מבקש גם מהמליאה לדחות את אותן הסתייגויות ולאשר את ההצעה בנוסח שאישרה הוועדה, שהוא גם הנוסח שאושר בוועדת הכספים ביחס ליתר נושאי המשרה.

): מחובתנו, במיוחד בעת הזאת, להעביר את הצעת החוק הזאת, ואני קורא לכולם לתמוך בה.

): תודה רבה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת איתן גינזבורג.

יריב לוין: אם כן, כפי שנאמר, להצעת החוק הוגשו הסתייגויות, ולפיכך אנחנו נעבור להנמקת ההסתייגויות.

יריב לוין: ראשון הדוברים – חבר הכנסת שלמה קרעי.

יריב לוין: לרשותך 15 דקות.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: כנסת נכבדה, מכובדי השר, הצעת החוק שעולה כאן להצבעה היא הרע במיעוטו.

שלמה קרעי: היא מקפיאה באופן זמני לשנה אחת את העלייה הדרמטית הצפויה בשכר, אבל ככלב השב על קיאו, השכר יעלה שוב, בלי להתחשב בתמונת המצב של המובטלים במשק בשנה שאחריה.

שלמה קרעי: הגשתי הסתייגות יחד עם חברי חבר הכנסת מיקי לוי ועוד אחרים שחתמו על הצעת החוק המקורית, שהעיוות הזה של חוסר הנשיאה בנטל עם הציבור בתקופה קשה זו הפריע להם באמת, ולא רק לצאת ידי חובה כמו שהצעת החוק הזאת מנסה לעשות.

שלמה קרעי: ההסתייגות הזאת שניצבת כאן לפנינו היא למעשה מודל מוקטן של הצעת החוק המקורית שלי, שחתומים עליה חברים מכל סיעות הבית.

שלמה קרעי: הצעת החוק המקורית הזאת ניסתה לעשות סדר לגבי כל בכירי המגזר הציבורי, למעלה מ-2,000 איש, שעלות שכרם השנתית היא קרוב ל-2 מיליארד שקלים.

שלמה קרעי: לצערי, חבר הכנסת גינזבורג וסיעת כחול לבן חסמו את הצעת החוק מלעלות להצבעה במליאה לפני כשבועיים, למרות הסכמה של יתר סיעות הבית.

שלמה קרעי: לגופו של עניין, ההסתייגות הזאת מכניסה לתוך נוסחת החישוב את המובטלים ודמי האבטלה, כי הרי ממה נוצר העיוות?

שלמה קרעי: איך פתאום השכר הממוצע במשק קפץ ב-15%, ב-20%?

שלמה קרעי: ממה זה נוצר?

שלמה קרעי: מכך שרוב המובטלים בתקופה הזאת הם כאלה שהשתכרו שכר נמוך יחסית, וכאשר הם יצאו מחוץ למשוואה, לאבטלה או לחל"ת, השכר הממוצע עלה משמעותית.

שלמה קרעי: בהסתייגות הזאת אנחנו מציעים, במקום הקפאה זמנית, להכניס את המובטלים ודמי האבטלה לתוך נוסחת החישוב באופן קבוע, דבר שישקף נכוחה את מצב המשק האמיתי בתוך הנוסחה לעדכון שכר בכירי המשק.

שלמה קרעי: אני אתן דוגמה מספרית גם מהנתונים האחרונים.

שלמה קרעי: למשל, השכר הממוצע במשק בינואר האחרון היה 10,800 שקלים.

שלמה קרעי: נכון לחודש אוגוסט, שהיה פחות, אחוז האבטלה ירד בתקופה הזאת, כי המשק חזר לעבוד, השכר הממוצע עמד על 11,600 שקלים, אחרי שבאפריל, למשל, בזמן הסגר, השכר הממוצע עמד על 12,600 שקלים.

שלמה קרעי: אז ניקח את חודש אוגוסט – כמו שאמרתי, עלייה של 7.5% ביחס לינואר האחרון – בעצם, לחברי הכנסת, לנו, העלייה, אם תחושב לפי חודש אוגוסט, תהיה עלייה של כ-3,400 שקלים לחודש לפי השכר הממוצע במשק כמו שהוא מחושב כיום.

שלמה קרעי: נניח ששיעור האבטלה באוגוסט היה 11% – זה פחות או יותר מה שהוא היה לפי נתוני הלמ"ס – אם נכניס את 11% אחוזי האבטלה למשוואת השכר הממוצע, עם דמי אבטלה ממוצעים של כ-3,700 שקלים למובטל, נקבל שכר ממוצע אמיתי, שמשקף את תמונת המצב במשק, של 10,700 שקלים – ירידת שכר של כ-1%.

שלמה קרעי: בעצם אנחנו מקבלים תמונת מצב אמיתית של מצב המשק.

שלמה קרעי: אם יש בעיות כלכליות, אם יש מיתון, אם יש קורונה, אנחנו מקבלים בתוך הנוסחה את המצב האמיתי.

שלמה קרעי: לא צריך לשלוף מהמותן קיצוץ של 10%, קיצוץ של 5%, הקפאה זמנית; יש תמונה אמיתית שבתוכה משוקף המשק באופן נכון.

שלמה קרעי: כמה מעלות טובות יש להסתייגות הזאת על פני נוסח הצעת החוק המקורית: ראשית, מדובר בתיקון שמסדיר באופן קבוע את כל עניין עדכון השכר לגבי כל בכירי המגזר הציבורי.

שלמה קרעי: הוא משקף נכונה את המצב הכלכלי ואת שיעור המובטלים בתוך נוסחת החישוב.

שלמה קרעי: זוהי נשיאה אמיתית בעול עם הציבור, ולא מתווה פופוליסטי חד-פעמי שנועד רק לצאת ידי חובת התקשורת.

שלמה קרעי: שנית, איתן גינזבורג, שהתנגד להסתייגות ולתיקון המוצע, בפועל, בהתנגדות להסתייגות הזו, למעשה לא מוכן שיקצצו לו אפילו 1% משכרו.

שלמה קרעי: המובטלים בבית, יקצצו להם 30% משכרם, כי דמי האבטלה הם 30% לפחות פחות מהשכר, אבל לחבר הכנסת גינזבורג ולחברי כחול לבן לא תישחק אפילו אגורה אחת מתלוש המשכורת.

שלמה קרעי: דבר נוסף – שתדע, חבר הכנסת לוי – שוחחתי היום עם פרופ' דניאל פפרמן, מנהל הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, וביקשתי נתונים על אוגוסט, הנתונים האחרונים.

שלמה קרעי: סיפרתי לו למה אני רוצה את זה – בשביל ההסתייגות הזאת – והוא סיפר לי שהם בימים אלו מכינים מדד חדש של השכר הממוצע במשק, מדד כזה שישקף גם את המובטלים ודמי האבטלה.

שלמה קרעי: במדד החדש מובטל ייחשב כשכיר ודמי האבטלה ייחשבו כשכר – בדיוק ההסתייגות הזאת, בדיוק הצעת החוק שעליה דיברתי.

שלמה קרעי: סיפרתי לו – – –

מיקי לוי: – – – עניין השכר, דמי האבטלה או שכר מינימום, זה כמעט היינו הך.

שלמה קרעי: זה לא היינו הך, כי דמי האבטלה הממוצעים הם כ-4,000 שקלים, זה פחות משכר המינימום אפילו.

אוסאמה סעדי: אבל שלמה, מה אתה רוצה מאיתנו עכשיו, שנחזיר את זה לוועדה?

שלמה קרעי: לא, לא.

שלמה קרעי: רגע.

שלמה קרעי: רגע, אני אסביר, אוסאמה.

מיקי לוי: – – – שתצביע על ההסתייגות.

שלמה קרעי: אוסאמה, אני אסביר.

שלמה קרעי: אני אסביר.

מיקי לוי: שתצביע על ההסתייגות.

שלמה קרעי: לא, אני אסביר.

אוסאמה סעדי: – – – את זה ויחזירו את זה לוועדה.

שלמה קרעי: אני אסביר, אוסאמה, את הכול.

אוסאמה סעדי: – – – חברי כנסת לא הצביעו.

שלמה קרעי: אוסאמה, אני אסביר את הכול.

אוסאמה סעדי: אתה צודק, אבל מה נעשה?

שלמה קרעי: נכון, אתה צודק.

אוסאמה סעדי: – – – לחזור – – –

קריאות: – – –

יריב לוין: תרשו לי, יש היגיון רב בדברים של חבר הכנסת סעדי.

אוסאמה סעדי: – – –

שלמה קרעי: אוסאמה, אתה צודק וגם היושב-ראש צודק, ותכף נגיע למה הפתרון.

שלמה קרעי: אמרתי לו שזו בדיוק הצעת החוק שהגשנו כבר לפני כמה חודשים, ברגע שגילינו את העיוות הזה בנוסחה, וזו גם ההסתייגות בחוק המוצע היום, כלומר, בתוך כמה ימים ככל הנראה יהיה כבר לחשבות הכנסת מדד מוכן לשימוש בהתאם להסתייגות ולהצעת החוק הזאת, שיכלול את המובטלים ודמי אבטלה, כך שכולנו נישא בעול עם הציבור.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, לצערי, בגלל ההתנגדות של כחול לבן ומלחמות הקרדיט שלהם לא הצלחנו להשיג הסכמה רחבה לאישור ההסתייגות הזאת, למרות שדווקא מהם, הצדקנים, היה מצופה לשאת על כפיים הצעה כזאת של נשיאה בעול עם הציבור.

שלמה קרעי: אגב, אוסאמה, ההסתייגות מוכנה – מצביעים וזה עובר – אבל לא נעשה את זה, כי לא השגנו הסכמה רחבה.

שלמה קרעי: לצערי, אדוני היושב-ראש, מאות בכירים במגזר הציבורי יזכו להעלאת שכר בינואר הקרוב של אלפי שקלים בחודש – –

אוסאמה סעדי: זה לא בגללנו, זה ועדת הכספים.

אוסאמה סעדי: אנחנו את שלנו עושים.

שלמה קרעי: – – בכירים שלא כלולים, אוסאמה, בכירים שלא כלולים בהחלטות של ועדת הכנסת וועדת הכספים, לא כלולים בשתי הוועדות, כמו פרקליטים בכירים ובכירים בפנסיות תקציביות.

שלמה קרעי: הם יקבלו תוספת של אלפי שקלים בחודש.

שלמה קרעי: יש מאות, ואולי 1,000 כאלה, אני לא יודע בדיוק את המספר, הכול בשביל הפוליטיקה הקטנה של איתן גינזבורג וכחול לבן.

שלמה קרעי: לכן, אדוני היושב-ראש, מכיוון שלא הגענו להסכמה, אני מבקש למשוך את ההסתייגויות שלי בעניין.

שלמה קרעי: בכנסת הבאה, לאחר הבחירות שכחול לבן מובילים אותנו אליהן בפוליטיקה הקטנה שלהם, יהיה לנו רוב, בעזרת השם, לתקן את העיוות הזה בחוק כך שיחול על כל אלפי בכירי המגזר הציבורי הצמודים לשכר הממוצע במשק.

שלמה קרעי: נקודה נוספת שאני רוצה לסיים בה: קודם עבר כאן החוק לטובת תושבי עכו, אז אני רוצה לברך את העיר עכו ותושביה.

שלמה קרעי: ברכות לחבריי בליכוד שיזמו את זה ולכל חברי ועדת הכספים שתמכו.

שלמה קרעי: הצלחנו לתקן עוול, לסייע להתיישבות בעיר ולחזק את ההתיישבות היהודית בצפון ובגליל.

שלמה קרעי: תודה רבה.

יריב לוין: אני מודה לחבר הכנסת שלמה קרעי ומודה לך, חבר הכנסת קרעי, גם על ההחלטה למשוך את ההסתייגויות.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת אלעזר שטרן.

יריב לוין: חבר הכנסת שטרן, בכבוד.

יריב לוין: לרשותך חמש דקות, בבקשה.

אלעזר שטרן: תודה, אדוני היושב-ראש.

אלעזר שטרן: אוסאמה, כבר קיבלת מחמאה – מה אכפת לך עכשיו – מהיושב-ראש.

אוסאמה סעדי: גם ממך אני רוצה לקבל.

אוסאמה סעדי: יאללה, נו.

אלעזר שטרן: יאללה, תכף.

אלעזר שטרן: ראית כמה נאומים היו פה?

אלעזר שטרן: זאת הבעיה עכשיו?

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, כמובן שאני בעד הצעת החוק הזאת, אבל אני מוכרח להגיד שבאמת היינו יכולים ללכת יותר רחוק.

אלעזר שטרן: אני מבין את ההיגיון של מה שאמר חברי חבר הכנסת קרעי.

אלעזר שטרן: כמובן שיש בזה היגיון, ובגלל זה אנחנו מטפלים בזה קודם כול עכשיו, אבל יחד עם זאת אני חושב שהדבר היותר-נכון הוא להוציא אותנו בכלל מההשפעה, או אפילו מהאישור, בגלל שגם היום אנחנו אומנם מאשרים, אבל כשאתה מאשר משהו אתה גם משפיע על משהו.

אלעזר שטרן: אני חושב שאנחנו, חברי הכנסת, לא צריכים להיות חלק מהעניין הזה.

אלעזר שטרן: זה נכון שצריכים לפעול הכי מהר, כדי שאת ההעלאה הלא-מוצדקת הזאת לא נקבל, ואחר כך לטפל בזה שיוציאו אותנו מההשפעה שלנו.

יריב לוין: חבר הכנסת שטרן, אני יכול לומר לך שאני מנסה כבר כמה קדנציות ליזום הצעה שבאמת תוציא את העניין הזה מכאן, אבל היא תקבע עיקרון אחד – יש דרגות: נשיא המדינה בדרגה ראשונה, ראש הממשלה, נשיא בית המשפט העליון, יושב-ראש הכנסת בדרגה שנייה וכו', על פי העיקרון שכל שלוש רשויות השלטון הן שוות, ואז תהיה ועדה חיצונית, והיא תקבע – –

אלעזר שטרן: מאה אחוז.

יריב לוין: – – את השכר בכל דרגה באופן שוויוני לכולם.

יריב לוין: אם אתה, אם אתה מסכים לזה – –

אלעזר שטרן: כן.

יריב לוין: – – ואם סיעתך תסכים לתמוך בזה, אני חושב שזאת תהיה פריצת דרך גדולה ונוכל להתקדם, כי אני חושב שזה הדבר הנכון לעשות.

יריב לוין: צריך ליצור – –

אלעזר שטרן: אני מניח שכן.

יריב לוין: – – שוויון בין כל שלוש רשויות השלטון ולייצר גורם חיצוני שיקבע את הדברים – – –

אלעזר שטרן: מה זה שוויון?

אלעזר שטרן: נקבע דרגות, והגורם החיצוני יקבע כמה בכל דרגה.

יריב לוין: בכל דרגה.

יריב לוין: אמת ויציב.

אלעזר שטרן: כן.

אלעזר שטרן: אני חושב – – –

יריב לוין: טוב, אני חייב לומר שעד היום, להבנתי, זו לא הייתה עמדת סיעתך, ואם אתה מוכן לתמוך במהלך הזה – –

אלעזר שטרן: אני מכיר את העמדה – – –

יריב לוין: – – אני מברך.

אלעזר שטרן: עמדת סיעתי הייתה להוציא אותנו מכל התהליך הזה – –

יריב לוין: זה בסדר, אבל – – –

אלעזר שטרן: – – ואני חושב שזו טכניקה של הוצאתנו מכל התהליך הזה.

יריב לוין: מאה אחוז.

יריב לוין: אם יש נכונות לתמוך – – –

אלעזר שטרן: שמע, אם אין בתוכו כל מיני דברים שאני לא הבנתי עכשיו – – –

יריב לוין: לא, לא, לא, אין שום דבר.

יריב לוין: המשמעות היחידה היא רק באמת ליצוק שוויון בין כל שלוש רשויות השלטון, כי כולם כאן יודעים שזה לא המצב היום.

אלעזר שטרן: אוקיי.

יריב לוין: ואני חושב – – –

שלמה קרעי: – – – אז הגשתי אותה – – –

יריב לוין: אז אם חבר הכנסת קרעי עשה גם את העבודה הזאת והגיש את הצעתו – – –

אלעזר שטרן: והעתיק את ההצעה שלך.

יריב לוין: לא, לא, זה בסדר גמור.

יריב לוין: אני לא יכול להגיש הצעות חוק, וזה רק מבורך.

אלעזר שטרן: הבנתי.

יריב לוין: אני חושב שבמובן הזה אני באמת אשמח, חבר הכנסת שטרן, אם אתה תחזור אלינו עם תשובה חיובית – –

אלעזר שטרן: בסדר גמור.

אלעזר שטרן: בבקשה, חבר הכנסת קרעי – – –

יריב לוין: – – לעניין הזה.

יריב לוין: זה יהיה דבר גדול.

אלעזר שטרן: שיביא אותה.

אלעזר שטרן: אני לא יודע מה הוא עשה.

אלעזר שטרן: תביא אותה, ויכול להיות.

יריב לוין: זה יהיה בהחלט דבר חשוב.

יריב לוין: בבקשה.

אלעזר שטרן: בסדר גמור.

אלעזר שטרן: טוב, אדוני, אם אני כבר עומד כאן, אני מבקש את רשותך, אני לא יכול להתעלם מפגיעה קשה שאני חושב שנעשתה היום בחיילי צה"ל.

אלעזר שטרן: בוועדת הרווחה החלטנו לטפל – זה סיפור שנמשך כבר כמה פעמים – במשרתי השירות הלאומי-אזרחי החרדים.

אלעזר שטרן: השירות שלהם הוא בשעות מוגבלות במשך היום, והם עבדו בעוד עבודה כדי לפרנס את משפחתם.

אלעזר שטרן: עכשיו הם מפוטרים והם לא קיבלו דמי אבטלה, והיום ועדת הרווחה החליטה לאפשר להם לקבל דמי אבטלה.

אלעזר שטרן: אבל מה הבעיה?

אלעזר שטרן: דווקא חיילי צה"ל שיש להם בדיוק את אותה בעיה – אני לא מדבר על כל חייל צה"ל אלא על חיילי צה"ל האלה שהמצב הסוציו-אקונומי שלהם הכי קשה, והם מקבלים מהצבא, למרות חוק שירות ביטחון, אישור לעבודה פרטית; זו פרוצדורה שקיימת שנים – אותם זרקנו הצידה.

אלעזר שטרן: עכשיו, בתוך עמי אני יושב, ויושב-ראש הוועדה חברי חבר הכנסת כץ היה מודע לעניין הזה, אבל הוא אמר: לא הצלחנו.

אלעזר שטרן: בטח לא הצלחנו – בגלל שלדיון הזה באים ח"כים חרדים שיש להם אינטרס ברור – ואני מכבד אותו.

אלעזר שטרן: אני כבר אמרתי: אני בעד שחרדים שמשרתים שירות לאומי-אזרחי יקבלו, אבל הם יכלו גם להגיד אותו דבר ולכפוף את חיילי צה"ל.

אלעזר שטרן: יוצא היום מצב שיבוא חייל חרדי מסוציו-אקונומי נמוך לשכונה שלו, שגם ככה הוא לא זוכה שם למחיאות כפיים אלא ההפך, ויבוא אחד שלא רצה ללבוש מדים, והוא כן יקבל דמי אבטלה והחייל לא יקבל דמי אבטלה, ואני חושב שהעוול הזה הוא עוול צועק.

אלעזר שטרן: כואב לי.

אלעזר שטרן: אני חושב שהיה נכון גם להשהות – או כמובן לחבר את הכול יחד, שכולם היו מקבלים מהיום, אבל אם כבר לא – להשהות גם את השכר של החרדים משרתי השירות הלאומי-אזרחי על מנת לא לתת להם עדיפות על חיילי צה"ל.

אלעזר שטרן: זה לא לכבודו של הבית הזה.

אלעזר שטרן: תודה, אדוני.

משה אבוטבול: מר שטרן, אתה יודע רק לקלקל.

משה אבוטבול: לתקן אתה לא יודע.

יריב לוין: תודה לחבר הכנסת אלעזר שטרן.

משה אבוטבול: רק מנסה לקלקל.

אלעזר שטרן: אבוטבול, אתה, הכי טוב שתשתוק.

אלעזר שטרן: יש לנו אייכלר אחד.

משה אבוטבול: – – – החרדים – – –

אלעזר שטרן: בש"ס – תעזוב אותך.

משה אבוטבול: אתה לא – – –

אלעזר שטרן: היית דואג לחיילי צה"ל.

משה אבוטבול: אל תדבר גבוה.

אלעזר שטרן: היית דואג לחיילי צה"ל.

משה אבוטבול: אני רוצה – – –

אלעזר שטרן: אנחנו שמענו עליך.

אלעזר שטרן: לא כדאי לך.

משה אבוטבול: את ההצגות שלך תעשה ביש עתיד.

אלעזר שטרן: לא כדאי לך.

אלעזר שטרן: גם החברים שלך יודעים מי אתה.

אלעזר שטרן: תודה.

משה אבוטבול: ביש עתיד תעשה את ההצגות שלך, לא אצלנו.

יריב לוין: חבר הכנסת אבוטבול, תודה רבה.

משה אבוטבול: אל תדבר – – –

יריב לוין: חבר הכנסת אבוטבול, קודם כול בישיבה ולא בעמידה.

משה אבוטבול: בשמחה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן להנמקה נוספת.

אלעזר שטרן: סליחה, אדוני, אני מושך את ההצבעה על ההסתייגות.

יריב לוין: אתה מושך את ההסתייגות?

יריב לוין: אבל גם חבר הכנסת טופורובסקי.

יריב לוין: אם אתה רוצה לדבר, חבר הכנסת טופורובסקי – – –

קריאה: – – –

יריב לוין: מוותר, וגם מושך את ההסתייגויות.

יריב לוין: אם כך, לאור ההודעות של חברי הכנסת קרעי, טופורובסקי ושטרן, נמשכו כל ההסתייגויות.

מיקי לוי: סליחה, אדוני, אנחנו לא מושכים.

יריב לוין: אתה לא הצטרפת, חבר הכנסת לוי.

יריב לוין: מה לעשות?

יריב לוין: מה לעשות?

אוסאמה סעדי: עוד לא למדת – – – מיקי לוי, עוד לא למדת?

אוסאמה סעדי: מיקי לוי – – –

שלמה קרעי: – – – בעד.

אוסאמה סעדי: מיקי, מגיע לך.

יריב לוין: עכשיו, רבותיי, יש לנו בקשות רשות דיבור.

יריב לוין: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, בבקשה, הבמה שלך, בבקשה.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, תודה.

ניצן הורוביץ: אנחנו כמובן תומכים בחוק הזה.

ניצן הורוביץ: הוא יעבור פה אחד.

ניצן הורוביץ: אני חושב שהיה צריך לעשות מנגנון.

ניצן הורוביץ: אני, אגב, שמעתי מה שאמרת.

ניצן הורוביץ: יש בזה היגיון.

יריב לוין: מצוין.

ניצן הורוביץ: אני לפני זה הייתי רוצה להתייחס למשהו שעבר פה קודם, וזו ההצעה בעניין עכו ויישובים נוספים.

ניצן הורוביץ: אם מסתכלים על המפה, עכו מוקפת בשטח גדול שמשום מה לא נכלל בהצעה הזאת – המועצה האזורית מטה אשר.

ניצן הורוביץ: יש יישובים שצמודים לעכו, שורה ארוכה של יישובים שמשום מה הוציאו אותם מההסדר הזה של הצעת החוק, יישובים כמו אחיהוד ובוסתן הגליל ובן עמי ובצת ולימן ועמקה וקיבוצים כמו כפר מסריק ועין המפרץ ואפק ואילון – המון יישובים במועצה האזורית מטה אשר, שמשום מה זה התחיל בעכו, הוסיפו יישובים ערביים, יפה מאוד, אבל למה את המועצה האזורית שנמצאת בדיוק באותו מקום הוציאו?

ניצן הורוביץ: אני לא מבין את זה.

ניצן הורוביץ: המועצה האזורית – – –

משה ארבל: קוראים לזה מדד סוציו-אקונומי.

ניצן הורוביץ: מאה אחוז, אבל יש גם במטה אשר, גם במטה אשר יש יישובים כאלה, רק כתוב בחוק "להוציא מועצות אזוריות".

ניצן הורוביץ: זאת אומרת, גם יישובים בסוציו-אקונומי נמוך, כמו למשל היישוב שייח' דנון במועצה האזורית מטה אשר, שלא ייהנה מזה, כי הוצאתם מועצות אזוריות.

ניצן הורוביץ: למה?

ניצן הורוביץ: אבל למה האפליה הזאת?

ינון אזולאי: אני רוצה להגיד לך – אתה צודק – – – הוראת שעה שתתקן גם את – – –

ניצן הורוביץ: תראה, אני אגיש על המועצה האזורית, כי זה לא צודק.

ניצן הורוביץ: זה כל השטח שמקיף את עכו, כל השטח, עד גבול לבנון ועד הקריות.

ניצן הורוביץ: ואם נותנים לעכו וליישובים, ירכא – מאה אחוז, אני בעד, אבל למה לא ליישובים האלה של מטה אשר?

ניצן הורוביץ: גם הם לא מבינים את זה.

ניצן הורוביץ: זו מועצה אזורית גדולה, ויש שם אנשים מכל הסוגים.

ניצן הורוביץ: אני חושב שנעשה פה אי-צדק.

ניצן הורוביץ: זו בעיניי אפליה.

מיקי לוי: צריך לדבר על יישובים, לא על מועצה.

ניצן הורוביץ: בסדר, אבל בחוק, מיקי, אמרו בלי מועצות אזוריות.

ניצן הורוביץ: למה?

מיקי לוי: על יישובים עם אותם קריטריונים – – – להחיל – – –

ניצן הורוביץ: מאה אחוז, אני מסכים איתך – אשכול 4.

ניצן הורוביץ: אז אני אגיש תיקון לעניין הזה.

ניצן הורוביץ: אני אבקש שתתמוך, מיקי, באמת, כי אין סיבה.

ניצן הורוביץ: למה שבאחיהוד לא יקבלו?

ניצן הורוביץ: לא, באמת, אני שואל.

ניצן הורוביץ: מה, הם אנשים מסוג אחר?

ניצן הורוביץ: מה זה הדבר הזה?

ניצן הורוביץ: אז מה אם הם במועצה אזורית?

ניצן הורוביץ: במועצה האזורית הזאת יש יישובים, קיבוצים, מושבים, יישובים קהילתיים, ישובים ערביים מכל הסוגים.

ניצן הורוביץ: זו אחת המועצות הגדולות בישראל.

ניצן הורוביץ: טוב, אני אגיש ואני מקווה שזה יזכה לתמיכה.

ניצן הורוביץ: הם גם ילכו לבג"ץ על זה, אם אני לא טועה.

ניצן הורוביץ: אני חושב שיש להם גם קייס פה.

ניצן הורוביץ: אני רוצה להגיד לסיום, לנוכח כל מה שקרה היום בכנסת, בישיבות הסיעות, שאני חושב שמי שמסתכל על זה, אזרחי המדינה שרואים מה הולך כאן מבינים, אדוני היושב-ראש, שהסיפור פה גמור.

ניצן הורוביץ: אני חושב שהממשלה הזאת נקרעת, לא מתפקדת, הכנסת הזאת לא מתפקדת כמו כנסת נורמלית, אין ועדת שרים לחקיקה, אין פה תהליכים רגילים, אין תקציב, אין את כל הדברים שהם בסיס העבודה פה, למי שמכיר, ומספיק ודי.

ניצן הורוביץ: אני חושב שמבחינת כחול לבן – ואני אומר את זה כי אנחנו, מרצ, שלוש פעמים המלצנו על בני גנץ לראשות הממשלה.

ניצן הורוביץ: הלכנו לנשיא המדינה, המלצנו על בני גנץ שלוש פעמים, והוא לקח את ההמלצה שלנו והלך לביבי.

ניצן הורוביץ: אני חושב שכל מה שאמרו עם הקמת הממשלה הזאת התברר כבלתי תקף, בלתי ישים, בלתי אפשרי ומזיק.

ניצן הורוביץ: אני חושב שכל יום שממשלת הכלאיים הזאת ממשיכה זה פשוט נזק.

ניצן הורוביץ: אני לא שש, אדוני היו"ר, לרוץ לבחירות, בטח לא בתקופה כזאת, אבל די, הממשלה הזאת נגמרה, הסיפור נגמר.

ניצן הורוביץ: רוב הציבור תומך בבחירות.

ניצן הורוביץ: אני רק מקווה שבניגוד לפעמים הקודמות שבהן הגוש שהיה נגד נתניהו קיבל רוב – קיבל רוב בבחירות האחרונות, 62 מנדטים – אבל התפרק בגלל התנהגות של כמה מאנשי הגוש שערקו, אני מקווה שהפעם הגוש ימשיך לקבל רוב וידע להתלכד ולהקים ממשלה אחרת ולשלוח את נתניהו לטפל בענייניו המשפטיים ושתהיה לנו כאן ממשלה אחרת.

ניצן הורוביץ: בכל אופן, הממשלה הזאת גמרה.

ניצן הורוביץ: תם ונשלם.

ניצן הורוביץ: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת ניצן הורוביץ.

יריב לוין: חברת הכנסת מרב מיכאלי – איננה; חבר הכנסת אביגדור ליברמן – איננו; חבר הכנסת עודד פורר – איננו; חבר הכנסת יבגני סובה – מוותר; חבר הכנסת אלי אבידר – איננו; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – איננה; חבר הכנסת חמד עמאר – איננו; חבר הכנסת אלכס קושניר – אף הוא איננו.

יריב לוין: משכך, חברות וחברי הכנסת, אנחנו יכולים לעבור להצבעה על הצעת חוק לביטול העדכון של שכר חברי הכנסת בשנת 2021 (הוראת שעה), התשפ"א–2020, בקריאה השנייה.

יריב לוין: מאחר שכל ההסתייגויות הוסרו, אנחנו יכולים לעבור להצבעה בקריאה השנייה על הצעת החוק כנוסח הוועדה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 9 בעד סעיפים 1–4 – 34 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

יריב לוין: אני אוסיף את קולותיהם של חברי הכנסת שנמצאים במליאה – חבר הכנסת טייב, חבר הכנסת הלוי, אני מבין ששניכם בעד, וחבר הכנסת קרעי, שנמצא רחוק ממקומו, ואני מוסיף גם אותו.

יריב לוין: אם כך, שלושה נוספים בעד.

יריב לוין: אם כך, 37 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שהצעת החוק אושרה בקריאה השנייה כנוסח הוועדה.

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים להצעת חוק לביטול העדכון של שכר חברי הכנסת בשנת 2021 (הוראת שעה), התשפ"א–2020, בקריאה השלישית.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 10 בעד החוק – 36 נגד – אין נמנעים –אין החוק לביטול העדכון של שכר חברי הכנסת בשנת 2021 (הוראת שעה), התשפ"א–2020, נתקבל.

יריב לוין: אני מוסיף שוב את קולותיהם של חברי הכנסת הלוי, טייב וקרעי.

יריב לוין: אם כן, בעד – 39, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שהצעת חוק לביטול העדכון של שכר חברי הכנסת בשנת 2021 (הוראת שעה), התשפ"א–2020, התקבלה בקריאה השלישית, ונכנסה לספר החוקים.

יריב לוין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1372).

יריב לוין: ]

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק דחיית מועדים לביצוע בדיקות של מתקני גז (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), התשפ"א–2020, לקריאה הראשונה.

יריב לוין: יציג את הצעת החוק שר האנרגיה יובל שטייניץ, בבקשה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני אציג מאוד בקצרה את הצעת החוק, אבל לפני זה אני לא יכול שלא להתייחס לפרסומים בדבר ביקורו של ראש הממשלה נתניהו בסעודיה.

יובל שטייניץ: מה שאנחנו רואים שקורה בחצי השנה האחרונה זה מהלך היסטורי של פריצה – פריצה של מעגל הבידוד, העוינות, המלחמה, האיבה, החרם והנתק כלפי מדינת ישראל.

יובל שטייניץ: ראש הממשלה נתניהו, שהוביל – כבר לפני שש שנים התחיל להוביל, או שבע שנים; דיבר איתי על כך לראשונה לפני שבע שנים – את המהלך להסכמי שלום עם האמירויות ועם בחריין, כמובן גם עם סודאן, ממשיך ליצור תקדימים היסטוריים שמחזקים את החזית מול איראן ומקטינים ומבטלים את הבידוד של עם ישראל.

יובל שטייניץ: אנחנו כבר יכולים לנסוע להודו בלי לעקוף את חצי האי ערב; אנחנו יכולים לנסוע לברזיל וארגנטינה בלי לעקוף חצי מכדור הארץ.

יובל שטייניץ: אני אומר את זה דווקא היום כי כל כך שמעתי פה את המנגחים, כולל מהשמאל.

יובל שטייניץ: לא שמעתי – היה פה הורוביץ, יושב-ראש מרצ, חבר הכנסת הורוביץ.

יובל שטייניץ: לא שמעתי אותו מברך את ראש הממשלה על ההישג האדיר הזה.

יובל שטייניץ: סוף-סוף השלום פה מתרחב בקצב מהיר, נורמליזציה והסכמי שלום עם חלק מהמדינות, ישראלים יכולים לטוס מעל סעודיה, מעל סודאן, מעל צ'אד, טסים לאיחוד האמירויות.

יובל שטייניץ: ציפיתי שהשמאל ימחא כפיים לראש הממשלה, שמביא את ההישגים ההיסטוריים האלה.

יובל שטייניץ: כל כך הרבה פעמים שמענו את מרצ מדברת על שלום ועל כך שהשלום לא מתקדם.

יובל שטייניץ: במקום זה הוא דיבר ביום החגיגי הזה על החלפת ראש הממשלה.

יובל שטייניץ: כנראה השלום חשוב לשמאל רק אם השמאל הוא שרוצה את השלום.

יובל שטייניץ: כשהימין מביא שלום ונורמליזציה ופתיחות זה כנראה לא שווה הרבה.

יובל שטייניץ: לגבי ההסבר, ההסבר לחוק הזה מאוד קצר ואני אקרא אותו במהירות.

יובל שטייניץ: ספקי הגז הפחמימני המעובה, מה שמכונה גז בישול, חייבים לפי החוק לבדוק אחת לתקופה את כל מתקני הגז שהם מספקים להם גז כדי להבטיח את תקינותם ובטיחותם.

יובל שטייניץ: חלק מהבדיקות מבוצעות בתוך דירת הצרכן – צריך לבדוק את החיבורים של הגז בתוך הדירה של הצרכן – אבל בעקבות התפשטות נגיף הקורונה בישראל ספקי הגז נתקלים לעיתים, בחודשים האחרונים, בחצי השנה האחרונה, בקשיים לבצע את הבדיקות בדירות של צרכנים שבהן חלק מיושבי הבית חולים בקורונה, או שמישהו מיושבי הבית נמצא בבידוד, או שבבית יש קשישים או אנשים בסיכון שחוששים שייכנס אליהם טכנאי גז לבדוק את הגז, כי הם בקבוצת סיכון וחוששים להידבק מהנגיף.

יובל שטייניץ: עכשיו, לפי החוק, אם לא ביצעו את הבדיקה בזמן, הספקים חייבים לנתק את הגז; דווקא עכשיו, בחורף – גז בישול, ובחלק מהבתים גז חימום – צריכים להפסיק לאותן משפחות, לאותם קשישים, לפעמים, לאותם חולים, את אספקת הגז.

יובל שטייניץ: כדי למנוע את זה אנחנו הגשנו כאן הצעת חוק שמאפשרת לדחות בתקופה קצרה של עד ארבעה חודשים את הבדיקות התקופתיות של מתקני הגז באותם מקרים שבהם לא ניתן לבצע את הבדיקה במועדה בגלל נגיף הקורונה, כמו למשל במקרה שבו חולה קורונה או אדם הנמצא בבידוד שוהה בדירה שהייתה צריכה להיבדק באותו תאריך.

יובל שטייניץ: דחיית הבדיקה לא תחול במקרה של תקלה במתקן גז המחייבת לבדוק את המתקן באופן מיידי.

יובל שטייניץ: ההצעה הזאת נועדה לאפשר דבר אחד – לא לנתק לאנשים את אספקת גז הבישול שלהם, הגז הפחמימני המעובה, כדי שגם במהלך החודשים הקרובים גם אלה שחלו בקורונה, היו בבידוד ואיכשהו לא הצליחו לבדוק את מתקני הגז בביתם, יוכלו להמשיך לחמם מזון ויוכלו להמשיך, אם הם משתמשים בגז בישול, גם לחמם את הדירה.

יובל שטייניץ: זו המטרה – לא לנתק לאנשים שנקלעו לצרה הזאת את הגז.

יובל שטייניץ: אפשר לדחות את הניתוק הזה ולדחות את הבדיקות האלה עד ארבעה חודשים.

יובל שטייניץ: אני בטוח שכולם פה יסכימו ויתמכו בזה.

יובל שטייניץ: תודה רבה לכולם.

מנסור עבאס: תודה, אדוני שר האנרגיה יובל שטייניץ.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

מנסור עבאס: חברת הכנסת איילת שקד – אינה נוכחת; חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חבר הכנסת עמית הלוי, בבקשה.

יובל שטייניץ: אני יכול להצביע למפרע ולחזור לדיונים בוועדת הקורונה?

יובל שטייניץ: אני צוחק.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

עמית הלוי: ד"ר מנסור, היושב-ראש, חברותיי וחבריי לכנסת, בשנת 1543 פורסם הספר "על תנועתם של גרמי השמיים" של ניקולאוס קופרניקוס.

עמית הלוי: עד התיאוריה של קופרניקוס חשבנו שאנחנו חיים ביקום שכדור הארץ במרכזו והכול סובב סביבו, סביב כדור הארץ.

עמית הלוי: אחרי המהפכה הקופרניקאית אנחנו יודעים שאנחנו אחד מכוכבי הלכת המסתובבים סביב השמש.

עמית הלוי: התיאוריה הזאת, כידוע, הייתה נגד הדוגמה הדתית בזמנו ונגד הדוגמה המדעית ששלטו בשיח הציבורי, אבל הדוגמות האלה נשארו איפה שנשארו, וכמו שגלילאו אמר אחר כך, הארץ נוע תנוע, ואכן היא נעה.

יובל שטייניץ: רק הערה קצרה, כדי להעמיד דברים על דיוקם ובהירותם: התגלית העיקרית של קופרניקוס הייתה שלא השמש מסתובבת מסביב לארץ אלא כדור הארץ מסתובב סביב עצמו, ולכן אנחנו רואים את השמש כאילו מסתובבת סביבנו בשעה שאנחנו מי שמסתובבים סביב עצמנו.

יובל שטייניץ: כתוצאה מכך עברנו מהמערכת הגיאוצנטרית, שכאילו כדור הארץ הוא במרכז היקום, למערכת הליוצנטרית.

יובל שטייניץ: קופרניקוס חשב שהשמש היא מרכז היקום, וכמובן היום אנחנו יודעים שיש מיליארדי מיליארדי שמשות רק בגלקסיית שביל החלב ומיליארדי מיליארדי גלקסיות, אבל זו הייתה ההתחלה של פריצת תמונת העולם שאפיינה אותנו מיוון העתיקה ועד העת החדשה – – –

עמית הלוי: תודה רבה.

עמית הלוי: זה טוב שחברי כנסת מדברים כשד"ר שטייניץ כאן, אבל זה לא על חשבון – – –

מנסור עבאס: אין ספק, אבל הוא צריך גם להגיד שההשפעה של התגלית הזאת היא לא רק על המדע והפיזיקה אלא בעיקר על הפילוסופיה ועל מעמדו של האדם ביקום עצמו והאלוהים.

עמית הלוי: אז אני הזכרתי את זה כאן כדי לומר לאזרחי ישראל ולכם, חבריי וחברותיי, שמה שקורה במזרח התיכון בחודשים האחרונים זו מהפכה קופרניקאית, כיוון שגם אנחנו גדלנו על הדוגמה הפסאודו-מדעית של כל מיני פרופסורים למזרח תיכון, או כל מיני דיפלומטים מכל העולם, שהשורשים שלהם למעשה עוד מהאסכולות הבריטיות של לורנס איש ערב, והאסכולות האלה אמרו שכל הכוכבים במזרח התיכון סובבים סביב הפיקציה הזאת, ההמצאה הזאת, שכונתה במהלך המאה העשרים "העם הפלסטיני", והמזרח התיכון במאה השנים האחרונות עבר פלסטיניזציה.

עמית הלוי: כלומר, אתה כדיפלומט – לא משנה, גרמני, בריטי, צרפתי, ספרדי – היית מגיע לסעודיה, היית מגיע לפגישה בסוריה, והיו שואלים אותך: תרמת לאונר"א?

עמית הלוי: גינית את ישראל?

עמית הלוי: עשית עוד גינוי באו"ם?

עמית הלוי: כל השיח, כרטיס הכניסה למועדון הזה היה כרטיס הכניסה הפלסטיני.

עמית הלוי: לא דיברת פלסטינית – לא נכנסת לשכונה הזאת.

עמית הלוי: זה היה המצב.

עמית הלוי: שלושת ההסכמים של החודשים האחרונים של ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו הם באמת לא פחות ממהפכה קופרניקאית.

עמית הלוי: סובבנו את זה, כמו שאמר כאן ד"ר שטייניץ: השמש במרכז, וזו השמש של האמת שמפזרת את השקרים ואת ההמצאות – האמת על עם ישראל שחוזר לארצו; האמת שאנחנו עם משחרר ולא כובש; האמת שאנחנו עם שוחר שלום וצדק; האמת, ד"ר מנסור, שחברות ושלום טובים מרצח ומלחמה.

עמית הלוי: זאת האמת – ואני שמח שאתה כאן – של בשורת אברהם.

עמית הלוי: זאת האמת של בני אברהם.

עמית הלוי: אבנאא' איסמאעיל אבן איברהים, נכון?

עמית הלוי: כך אומרים?

מנסור עבאס: כן.

עמית הלוי: השמש הזאת, השמש הישראלית הזאת, שנמצאת היום במרכז המזרח התיכון, שרבים יותר ויותר רוצים בקרבתה, מכירים במופת שהיא מייצגת, ששרידי חרב הצליחו פה בשני דורות להפוך את המדבר הזה לגן עדן, לאחת המדינות המפותחות בעולם, שרוצים ללמוד ממנה ורוצים להתחבר אליה נגד כוחות השקר והרוע והאלימות – זאת המהפכה במזרח התיכון.

עמית הלוי: ואתמול, כמו שציינת, קרה עוד צעד, וזה צעד חשוב מאוד במהפכה הזאת, בקופרניקאיות הזאת, צעד קטן של ראש הממשלה בנימין נתניהו אבל צעד גדול למזרח התיכון: זאת הפגישה הלילית הזו עם מוחמד בן סלמאן.

עמית הלוי: העובדה שהפנים של סעודיה מכוונות לחברות ולשלום – כמו השכנות שלה – מכוונות לאמת ולצדק, לא לרצחנות, לא לשקר, לא לשקר הפלסטיני ולא להשפעה הרעה של איראן וכוחות האופל, זו בשורה דרמטית.

עמית הלוי: הם עושים את זה בדרכם שלהם, הסעודים, בשמירה על המנהגים, על האמונות, בקצב שלהם, וטוב שכך, אבל סעודיה היא אבן הראשה של המהפכה הזאת.

עמית הלוי: היא הכעבה של המהפכה שמוביל ראש הממשלה, כיוון שסעודיה היא כידוע בקשר כלכלי ותעשייתי הדוק עם ידידתנו ארצות הברית, מעצמת-העל של החירות העולמית, וההשקעה של ראש הממשלה בסעודיה, החיבור שהוא יוצר לישראל, מחזקת בדיוק את זה, את הציר העולמי של התבונה והחירות, של האמת והמוסר, וההשפעה הזאת של החיבור הזה על מדינת ישראל תהיה לדורות.

עמית הלוי: אני רוצה לסיים בכך שהתבונה והמעשה המדיני הזה שלך, ראש הממשלה, מחזקים את הדברים ששמענו בסוף השבוע האחרון מנשיא ארצות הברית הקודם ברק אובאמה, שכנראה כמו בלעם הקדום בא לקלל אבל יצא מברך כשהוא אמר:

עמית הלוי: הבדלי מדיניות נורמליים עם ראש ממשלת ישראל נתניהו גובים מחיר פוליטי פנימי שלא היה קיים ביחסים עם מנהיגים אחרים בעולם.

עמית הלוי: השפעתו של נתניהו על המרחב הפוליטי הפנימי, הפנים-אמריקאי, יותר גדולה – והוא מנה שם את ראש ממשלות יפן, קנדה, צרפת, גרמניה וכו'.

עמית הלוי: ואני רוצה לומר לך, אדוני ראש הממשלה, שההשפעה שלך על הפוליטיקה הפנימית במזרח התיכון לא פחות גדולה מההשפעה על הפוליטיקה הפנים-אמריקאית, ואת זה חשוב לומר היום נוכח כל הגמדים טרוטי העיניים שלא מבינים בכלל את המהפכה המדינית הזאת ומטרידים אותך – –

מנסור עבאס: טוב.

עמית הלוי: – – ומטרללים אותך בזוטות של דברים, מפריעים בשם הדמוקרטיה לעבודה הראויה של דמוקרטיה ושל נבחרי ציבור – אני מסיים, אדוני היושב-ראש.

מנסור עבאס: עמית, נתתי לך שש דקות.

עמית הלוי: ראש הממשלה, אל תירא מפני המלעיזים – הינה, אני מסיים – אל תירא מפני המלעיזים ואל תבוש מפני המלעיגים.

עמית הלוי: זו ההלכה הראשונה בשולחן ערוך.

עמית הלוי: האמת איתך, ואתה עוד תיזכר בדיוק – כפי שאמר ברק אובמה; גם בזה הוא צודק – –

מנסור עבאס: כן.

עמית הלוי: – – כמגינו של העם היהודי.

עמית הלוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אדוני השר, אתה יכול ללכת.

מיקי לוי: אני מצביע בעד.

מיקי לוי: נתקזז איתך.

מיקי לוי: חיובי.

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: עמית, המבחן האמיתי של ראש הממשלה זה השלום עם העם הפלסטיני.

מנסור עבאס: זה המבחן האמיתי.

מנסור עבאס: אני מעוניין לשמוע את החזון שלך לשלום הזה.

עמית הלוי: אז אנחנו – – –

מנסור עבאס: שיביא 55 הסכמי שלום עם מדינות העולם הערבי והמוסלמי.

יובל שטייניץ: אבל לא עכשיו, אחרי ההצבעה.

מנסור עבאס: אחרי ההצבעה.

מנסור עבאס: אז בואו נסיים את הנושא שלנו.

עמית הלוי: כמו כל שלום, הוא חייב להיות מבוסס על אנשים שהחליטו שהם מוותרים על העוינות ועל האויבות, שהם באים בשביל שלום.

עמית הלוי: שלום לא עושים עם אויבים, שלום עושים עם אנשים שהחליטו שהם לא אויבים.

מנסור עבאס: לא, דווקא שלום עושים עם אויבים.

עמית הלוי: לא.

עמית הלוי: לא, לא, לא.

מנסור עבאס: עם מי?

עמית הלוי: זה חינוך רע, ד"ר מנסור.

עמית הלוי: שלום עושים עם אנשים שהחליטו להפסיק להיות אויבים – –

מנסור עבאס: אז נמשיך לדון.

עמית הלוי: – – שהם רוצים לעשות שלום ולהשלים אחד את השני, לא להתנגד אחד לשני.

מנסור עבאס: אנחנו נדון ביחד בסוגיה הזאת.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה – אינו נוכח; חבר הכנסת אלי אבידר – אינו נוכח; חברת הכנסת מרב מיכאלי – אינה נוכחת; חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת חמד עמאר – אינו נוכח; חבר הכנסת ווליד טאהא – אינו נוכח; חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת; חבר הכנסת אריאל קלנר – אינו נוכח; חבר הכנסת עודד פורר – גם אינו נוכח.

מנסור עבאס: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה, אבל אל תבקש תוספת זמן.

מיקי לוי: דווקא עכשיו לאף אחד לא בוער.

קריאה: מיקי, קח את הזמן שלי.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, כמובן שאני אצביע בעד החוק הזה, כדי לאפשר לכל הצוותים המקצועיים להתארגן על עצמם ולבדוק גם במקומות שלא היה ניתן בגלל הקורונה.

מיקי לוי: בהחלט אצביע בעד.

מיקי לוי: בשולי הדברים אגיד – אמרתי את זה גם לשר שטייניץ – לפני שלוש שנים ניסיתי להתעסק עם צוברי הגז.

מיקי לוי: בכל עיר ועיר מסתבר שבניית צוברי הגז נעשתה בצורה לא מסודרת: לעיתים צובר אחד עבור שני בניינים, לא יודעים היכן הוא ממוקם, היכן ברזי הביטחון, לא יודעים כלום.

מיקי לוי: ניסיתי לקחת את זה על עצמי – זה בלתי אפשרי.

מיקי לוי: חלק אומרים שהרשות המוניציפלית צריכה למפות, חלק אומרים שזה פיקוד העורף.

מיקי לוי: חברים – ואמרתי את זה לשר שטייניץ; בגלל זה אני אומר את זה לפרוטוקול – אם מישהו לא ירים את זה ולא ייקח את זה, חס וחלילה עלול לקרות פה אסון של קריסה של בית כזה או אחר.

מיקי לוי: לטפל, ויפה שעה אחת קודם.

מיקי לוי: לעניינים אחרים.

מיקי לוי: אנחנו נמצאים בתקופה כלכלית וחברתית קשה מאוד: 700,000 מובטלים, גירעון מצטבר של 137.1 מיליארדי שקלים, 80,000 עסקים קטנים שצפויים להיסגר השנה, והממשלה מאיימת בסגר שלישי כאשר המשק בחלקו עוד סגור.

מיקי לוי: כשכל זה ברקע מצא שר הביטחון, שהוא גם ראש הממשלה הרזרבי, זמן ומקור תקציבי למינוי מקורב שלו להיות מנכ"ל משרד ראש ממשלה חלופי, שכאמור לא השפיע על דבר וחצי דבר בחצי השנה שחלפה וגם לא ישפיע על דבר גם בחודשים הבאים.

מיקי לוי: כשר ביטחון היה יכול לנהל את הכול ממשרדו ולא היה צריך לבזבז כל כך הרבה כסף, כ-30 מיליון שקל, על המשרדים הנוספים.

מיקי לוי: כשאין מפכ"ל למשטרת ישראל, אין ראש אגף תקציבים, אין מנכ"ל למשרד האוצר ואין פרקליט מדינה, אין מנכ"ל למשרד המשפטים, אין נציב שב"ס, מאות דירקטורים בחברות ציבוריות אינם מאוישים, כאשר תקציבי הסיוע לחיילים בודדים אזלו, כאשר התקציב למיגור האלימות נגד נשים תוקצב בחוסר, כאשר ועדת סל התרופות מתקשה לפעול נוכח היעדר תקציב מוגדר לתקצוב התרופות שייכנסו לסל ב-2021 – ריכז ראש הממשלה הרזרבי מאמץ עליון ותקציב ציבורי שהיום יש בו חוסר למינוי מקורב למשרה חסרת חשיבות.

מיקי לוי: בושה, בושה, בושה.

מיקי לוי: כחול לבן נמצאת באחד מרגעי המשבר הערכי הגדולים ביותר מאז הצטרפה לממשלה.

מיקי לוי: אבדו הערכים, אבדה גם הבושה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת מיקי לוי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת עוזי דיין – אינו נוכח; חבר הכנסת אלעזר שטרן – אינו נוכח; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח; חבר הכנסת ינון אזולאי; חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח; חבר הכנסת מאיר כהן – גם אינו נוכח; חברת הכנסת טלי פלוסקוב – אינה נוכחת; חברת הכנסת עאידה תומא – אינה נוכחת; חבר הכנסת סעיד אלחרומי – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אוריאל בוסו, בבקשה.

אוריאל בוסו: מכובדי היושב-ראש, מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, לפני יומיים היה פסטיבל שלם של ברכות למי שאמור להגיע לארץ ישראל לאחר 30 שנות גלות, יונתן פולארד, ברכות כמעט מכל הקשת הפוליטית, ימין ושמאל, וראש הממשלה, שרים, חברי כנסת.

אוריאל בוסו: אתמול אני שומע בריאיון ברדיו קול חי אצל השדרן אבי מימרן את עו"ד ניצנה דרשן-לייטנר, עורכת הדין של משפחת פולארד, ושואלים אותה: מה אמור לקבל מר יונתן פולארד?

אוריאל בוסו: אז כמובן ששרת הקליטה אמרה: הוא יקבל את סל הקליטה המגיע לו, ואנחנו מבינים שלא מדובר בסל קליטה רגיל.

אוריאל בוסו: צריך – אם כבר הכרנו בכך שהוא היה בשירות המדינה והוא חוזר חולה, ללא מגורים, סל קליטה רגיל לא יכול להחזיק כזה דבר.

אוריאל בוסו: אז אני קורא לכל מי שהשתמש בזה כסמל של שמחה וברכות או כסמל של ניצחון, קודם כול לגרום לכך – ואדאג גם להעלות הצעה לסדר-היום לדיון מהיר – שהמדינה תכיר גם במתן שכר וסל מלא, כולל דיור וטיפולים רפואיים, ליונתן פולארד.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, למעשה קיבלתי כבר חודשים תלונות מהורים לילדים במעונות, משפחתונים.

אוריאל בוסו: אני מאלה שעזרו גם בוועדת הכספים לתת את המענק ממשרד האוצר.

אוריאל בוסו: אבל מתברר שמההורים, בעלי המעונות גובים שכר מלא על ימי סגר, ימי בידוד; לפעמים ימי בידוד שלא באשמת הילדים אלא באשמת המטפלות, ואת הכסף הן מקבלות מלא.

אוריאל בוסו: ישנן רשתות מכובדות ששלחו בכתב להורים ורשמו להם בדיוק: ימי סגר לא יגבו, ימים של בידוד לא יגבו, ונתנו להם בדיוק מתווה.

אוריאל בוסו: היו אחרים שהגדילו לעשות ואמרו להם: נגבה רק 30%.

אוריאל בוסו: הם פנו למשרד התמ"ת – שולחים אותם לאוצר, לרווחה, לכל מיני משרדים.

אוריאל בוסו: ריבונו של עולם, אנחנו מסבסדים את המעונות.

אוריאל בוסו: למה הם אמורים לגבות שכר מלא?

אוריאל בוסו: אותם הורים, חלקם לא בעבודה, בלי כסף, לאחר קיזוז, לא דמי חל"ת, המצב גם ככה קשה, והשכר במעונות גבוה מאוד.

אוריאל בוסו: אני מחזק גם את יושב-ראש סיעת ש"ס חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, שהגיש הצעה דחופה לסדר-היום לדון בנושא הזה.

אוריאל בוסו: צריך למנוע את העוול לאותם הורים לילדים שגובים מהם את השכר המלא במעונות בתקופת סגר וימי בידוד.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אוריאל בוסו.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורלי פרומן – אינה נוכחת; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חברת הכנסת סונדוס סאלח – אינה נוכחת; חברת הכנסת היבה יזבק – אינה נוכחת; חבר הכנסת יוסף ג'בארין – אינו נוכח; חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – אינו נוכח; חבר הכנסת יאיר גולן – אינו נוכח; חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת; חבר הכנסת יעקב טסלר – אינו נוכח; חבר הכנסת יבגני סובה – –

יבגני סובה: – – –

מנסור עבאס: – – מוותר; חבר הכנסת אלכס קושניר.

מנסור עבאס: רשימת הדוברים הסתיימה.

מנסור עבאס: אנחנו נעבור להצבעה.

מיקי לוי: אדוני, אפשר להצביע מכאן?

מנסור עבאס: כן, כן, כמובן, כמובן.

מנסור עבאס: אנחנו מצביעים על הצעת חוק דחיית מועדים לביצוע בדיקות של מתקני גז (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), התשפ"א–2020, בקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 4 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק דחיית מועדים לביצוע בדיקות של מתקני גז (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), התשפ"א–2020, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת מיקי לוי בעד, כן?

מיקי לוי: בעד.

מנסור עבאס: חבר הכנסת בוסו, בעד?

אוריאל בוסו: – – –

מיקי לוי: ערב טוב.

מיקי לוי: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: תודה, מיקי.

מנסור עבאס: אז שישה?

מנסור עבאס: שישה חברי כנסת בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מנסור עבאס: אני קובע שהצעת חוק דחיית מועדים לביצוע בדיקות של מתקני גז (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), התשפ"א–2020, עוברת בקריאה ראשונה, והמשך הדיון בוועדת הכלכלה, הכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת הכלכלה.

מנסור עבאס: תם סדר-היום.

מנסור עבאס: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, ח' בכסלו התשפ"א, 24 בנובמבר 2020, בשעה 16:00.

מנסור עבאס: ישיבה זו נעולה.