ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 103, 2020-11-18 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום רביעי, ב' בכסלו התשפ"א, 18 בנובמבר 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: בפתח סדר-היום של היום: שאילתות דחופות, והראשונה שבהן – שאילתה מס' 111, של חבר הכנסת אלעזר שטרן, בנושא: תוכנית היערכות לחורף עבור אוכלוסיית הקשישים בישראל.

יריב לוין: אני מזמין את סגן שר הבריאות יואב קיש לעלות ולהשיב, ואת חבר הכנסת שטרן.

יריב לוין: אתה יכול לגשת למיקרופון ולהציג את השאילתה.

יריב לוין: לאחר מכן, אדוני סגן השר, כבר נאפשר לך לענות על שאילתות רגילות בצמוד לשאילתה זו.

יריב לוין: בבקשה.

אלעזר שטרן: תודה, אדוני.

יריב לוין: בבקשה.

אלעזר שטרן: סגן שר הבריאות, אפשר?

אלעזר שטרן: אתה מוכן?

אלעזר שטרן: לפי דוח של מכון זולת שפורסם בחודש שעבר, עולה תמונה קשה של הפקרת אוכלוסיית הקשישים בישראל, במיוחד לקראת – או כבר בתוך עונת החורף הקרובה.

אלעזר שטרן: רצוני לשאול: האם למשרד הבריאות יש תוכנית היערכות מוכנה לחורף, מיוחדת עבור אוכלוסיית הקשישים?

אלעזר שטרן: תודה, אדוני.

יריב לוין: בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אוכלוסיית הקשישים בישראל, המונה היום כ-1.1 מיליון איש, נמצאת מרביתה בקהילה, ולשמחתנו רובה עצמאית בתפקודה ומטופלת בקהילה.

יואב קיש: עם זאת, מדובר כמובן באוכלוסייה בסיכון למחלות חורף – שפעת וסיבוכיה – וכמו כן, כמובן, היא אוכלוסיית סיכון לחלות בקורונה.

יואב קיש: אני מפרט את הפעולות שמבצע המשרד להיערכות לקראת החורף לטיפול בקשישים בקהילה.

יואב קיש: התחסנות לשפעת – תעדוף על פי גיל וגם על פי מורכבות רפואית.

יואב קיש: משרד הבריאות יצא עם קופות החולים יחדיו במבצע לחיסון אינטנסיבי של אוכלוסיות בסיכון וקשישים.

יואב קיש: נכון להיום, שיעור ניכר כבר התחסן.

יואב קיש: כמו כן, ניתנה עדיפות להתחסנות למטפלים לפי גמלת סיעוד.

יואב קיש: אני חייב לומר שמדינת ישראל נערכה לרכש כמעט כפול מבשנה שעברה של חיסוני השפעת, ואתה רואה, בהשוואה – למשל יש מדינות אירופה שמצאו את עצמן, לצערן, ללא חיסונים, אז אני חושב שבעניין הזה יש הצלחה גדולה בהיערכות וגם בחיסונים עצמם.

יואב קיש: אנחנו בנינו תוכנית מיוחדת שמטרתה תמרוץ לקופות להרחיב את האשפוז הביתי, בעיקר לתחלואת חורף חריפה, כחלופה לאשפוז פנימי.

יואב קיש: המטרה של התוכנית הזאת היא כמובן גם למנוע מאותה אוכלוסיית סיכון להגיע לאשפוזי בתי חולים, אם ניתן, ולתמרץ ולהפעיל את מערכת האשפוז הביתי.

יואב קיש: נושא נוסף – תמרוץ לסדנאות לאורח חיים בריא ותזונה מאוזנת, שידוע שמהווה מניעה ראשונית לתחלואה זיהומית בחורף, במסגרת התוכניות הלאומיות לשימור תפקוד ומטופלים עם דמנציה.

יואב קיש: בהתייחס לקשישים במסגרות חוץ-ביתיות, ומדובר כמובן במוסדות הסיעודיים, בתי חולים גריאטריים ואשפוז המשכי במרכזים גריאטריים, המר"גים – התחסנות לשפעת: בימים אלה מבוצעת פעילות הסברה בקרב כל הנהלות המוסדות לקידום חיסון של כל המטופלים וכן של אנשי הצוות.

יואב קיש: נבנית תוכנית תמרוץ לטיפול במוסדות הסיעודיים כחלופת אשפוז פנימי.

יואב קיש: כמובן שבנושא קורונה אנחנו מפעילים את התוכנית מגן אבות ואימהות בראשות פרופ' נמרוד מימון, שבמאמץ מרוכז וניהול של בדיקות אני חושב שאפשר לומר שחסכה מאות חיים של אנשים באוכלוסיית הסיכון.

יואב קיש: במסגרות בתי החולים הכלליים – תוכנית שנבנית במשרד עם מנהלי בתי החולים הכלליים – מושם דגש על איתור קשישים שניתן לתת להם המשך טיפול מיטבי באשפוז בית או במר"גים – מה שאמרתי קודם – ובמוסדות שמהם הגיעו.

יואב קיש: המטרה של תוכנית זו היא שוב, להוריד את העומס מבתי החולים ולהשאיר את הקשישים בסביבה הטבעית המוכרת שלהם.

יואב קיש: פעילות עם גורמים מחוץ למערכת הבריאות – פורום משותף לגיל השלישי: בנינו פעילויות בין-משרדיות עם בריאות, רווחה, שוויון חברתי וביטוח לאומי, בעיקר באמצעות רשויות מקומיות וקופות החולים, לתת מענה זמין ויעיל לתחלואת החורף הקרובה, אם זה לשפעת, אם זה לווירוסים אחרים ואם זה לתחלואת הקורונה, ולסייע לקשישים ששוהים בבדידות על ידי מארג שכונות תומכות, מתנדבים ועוד.

יואב קיש: אני מכיר תוכניות כאלה גם במשרד הרווחה, וצריך באמת להתייחס, מעבר לתחלואה עצמה של השפעת והקושי שהיא מביאה, גם לנושא הבדידות והצורך בחיבור בתקופה שבה בגלל הקורונה אנשים ממעטים לצאת מביתם וממעטים להיפגש.

יואב קיש: עד כאן.

יואב קיש: תודה.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת שטרן, בבקשה.

אלעזר שטרן: אדוני, על הפעולות שציינת אני כמובן מברך.

אלעזר שטרן: אני מכיר את האוכלוסייה הזאת, מה שנקרא, מידע אישי, אבל בעיקר מהתעסקות ארוכת שנים.

יואב קיש: ידע אישי.

יואב קיש: מה, אתה מגיע לשם?

יואב קיש: מה הכוונה ידע אישי?

אלעזר שטרן: תכף אני אגיד לך.

יואב קיש: טוב.

אלעזר שטרן: אבל בעיקר מהתעסקות ארוכת שנים בניצולי שואה – –

יואב קיש: אוקיי.

אלעזר שטרן: – – גם בקרן לרווחה.

אלעזר שטרן: אז אתה – – –

יואב קיש: האמת, כולנו מקווים להגיע ולהכיר את זה גם מידע אישי.

אלעזר שטרן: כן.

אלעזר שטרן: לא, אבל יש לנו גם הורים והורים-של, אתה יודע את זה.

יואב קיש: נכון, סבים, סבתות.

יואב קיש: ברור.

אלעזר שטרן: כן.

אלעזר שטרן: האמת היא שהיו לי הורים כאלה.

אלעזר שטרן: אבל אתה ראית כמוני, אני מקווה, שבירושלים מצאו השבוע שתי גופות של עריריים, אחד מהם באמת אדם מבוגר שמת כנראה ימים, אם לא שבועות, בתוך הבית, ואף אחד לא היה שם.

אלעזר שטרן: אתה רמזת כאן – אני לא יודע כמה שיתוף הפעולה ביניכם לבין משרד הרווחה מסמן את האוכלוסייה הזאת, שחיה באיזה סוג של ספק, ועלולה ליפול בין הכיסאות.

אלעזר שטרן: אני מבקש רק לשאול על שני דברים, מכיוון שגם שוחחתי עם פרופ' נמרוד מימון.

אלעזר שטרן: אחד, אני חושב שגם מי שהיום נמצא באוכלוסייה במקומות מוגנים – אתה ציינת חלק מהמוסדות; לא ציינת דיור מוגן, ציינת מחלקות סיעודיות ובתי חולים – בנושא הפסיכולוגי-פסיכיאטרי, עם אורך הסגר המתמשך והאיום הקיומי ממש שיש עליהם כתוצאה מהיותם אוכלוסיות בסיכון, הם צריכים לקבל טיפול מיוחד, לא רק מכיוון שהחורף בא, לא רק כי יש קורונה, אלא בקורונה בהינתן סגר כזה.

אלעזר שטרן: אני מקווה שבאמת, ואני מציע – אני חושב שלגבי המוות של הערירי הזה מצד אחד והתופעה שאני תיארתי, שהיא מוכרת כבר, של הנזקים הנפשיים, אתם, יחד עם משרד הרווחה, צריכים לקיים על זה – אני לא רוצה להגיד לך אם סוג של צוות או התייעצויות קבועות, עיתיות, לעשות סוג של Screening על הגיל הזה.

אלעזר שטרן: תודה.

יואב קיש: תודה לחבר הכנסת שטרן.

יואב קיש: אתה מציין נקודה שהתייחסתי אליה בסיום דבריי, שהיא אכן נקודה בפוקוס מרכזי שלנו.

יואב קיש: אני יכול לומר לך שלדעתי – אני לא בדיוק זוכר, לדעתי זה היה אולי אפילו לפני הסגר השני; אני מדבר על חודשיים-שלושה – הייתה החלטה בקבינט הקורונה להקצות, דרך משרד הרווחה ודרך המשרד לשוויון חברתי ובראשות השרים איציק שמולי והשרה מירב כהן, תוכנית בדיוק כדי לגעת בנושא הזה.

יואב קיש: זה עובד.

יואב קיש: זה קורה.

יואב קיש: אני מכיר אישית – היום אני בשיח עם השר איציק שמולי על תוכניות לחיזוק של מערך הרווחה בקשר עם אותה אוכלוסיית סיכון.

יואב קיש: אני נגעתי בעיקר בנושא של תחלואת חורף, שעליה דיברת, וחשבתי שלכך כיוונת, אבל אם הכוונה היא באמת לנושא הבדידות בגיל השלישי – – –

אלעזר שטרן: – – –

יואב קיש: התכוונת גם וגם?

יואב קיש: אוקיי, אז על זה דיברנו.

יואב קיש: עכשיו אני אדבר על זה.

יואב קיש: בוודאי תופעת הבדידות – בגיל השלישי במיוחד, כמו שאמרתי בדבריי – לנוכח הקורונה והסיכונים בהתקהלויות, במפגשים ובהידבקות, מייצרת אתגר מאוד גדול לאותם אנשים.

יואב קיש: אנחנו עושים תוכניות שהן dedicated, מיוחדות.

יואב קיש: ואני אומר עוד פעם, זו לא הובלה של משרד הבריאות.

יואב קיש: ניתנה האחריות בקבינט הקורונה למשרד הרווחה ולמשרד לשוויון חברתי.

יואב קיש: יש תוכניות פעילות שיוצאות.

יואב קיש: אני יודע עכשיו על תוכנית שמדברת על תוספת של עוד כ-5,000 – זה ממש ברמה של מסכים שהם ייעודיים, שהתפעול שלהם הוא הכי פשוט בעולם ושדרכם אנשים יכולים לתקשר ולראות, כדי לא לייצר חשיפה; עזרה שוטפת, מוקדי טלפונים.

יואב קיש: אם התשובה הזאת לא מספקת, אני מציע שתפנה לשר הרווחה או לשרה לשוויון חברתי, שהם בעצם אלה שמובילים את התוכנית.

יואב קיש: עד כאן.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנחנו עוברים לשאילתות רגילות, שעליהן יענה סגן שר הבריאות.

יריב לוין: הראשונה שבהן – שאילתה מס' 343, של חבר הכנסת מיקי לוי, שכותרתה רכישת מסכות מסין.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת לוי.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: אדוני סגן השר, הובא לידיעתי כי משרדך רכש מסכות למשרדי הממשלה השונים.

מיקי לוי: הרכישה צפויה להתבצע מסין בגלל הפרשי מחיר זעומים בהשוואה ליצרנים הישראליים.

מיקי לוי: החלטה זו עלולה להביא לפיטורי עשרות עובדים בקווי ייצור ייעודיים.

מיקי לוי: אני מבקש לשאול: 1.

מיקי לוי: מדוע?

מיקי לוי: 2.

מיקי לוי: מהו הפער, אם ידוע לך? 3.

מיקי לוי: האם תפעלו לשינוי ההחלטה הזאת? 4.

מיקי לוי: אם לא – מדוע?

מיקי לוי: 5.

מיקי לוי: האם משרדך פועל להעדפת רכש תוצרת ישראל, כחול-לבן, בתקופה משברית זו?

מיקי לוי: תודה רבה.

יואב קיש: תודה לחבר הכנסת מיקי לוי.

יואב קיש: האמת היא שזו תשובה טובה שאני גם גאה לתת אותה.

מיקי לוי: אם היא תהיה טובה, אני אשים עליה את ידיי.

יואב קיש: מאוד טובה.

יואב קיש: קודם כול, אנחנו כמובן במשרד הבריאות רואים חשיבות רבה בהעדפת תוצרת כחול-לבן.

יואב קיש: אנחנו איננו רוכשים – וזה בניגוד לשאלה שלך – מסכות עבור משרדי ממשלה אחרים.

יואב קיש: כל משרד רוכש לעצמו.

יואב קיש: אנחנו מבצעים רכש למשרד הבריאות ולמערכת הבריאות.

יואב קיש: יש קווי ייצור שהוקמו בארץ.

יואב קיש: לפני שנה, לצורך העניין, לא היו קווי ייצור של מסכות.

יואב קיש: הוקמו שני מפעלים, אחד בשדרות ואחד באזור התעשייה ברקן, עם תמיכה צמודה של משרד הבריאות ומשרד הביטחון.

יואב קיש: אני אומר לך שמשרד הבריאות, אם הוא צריך לקנות מסכות, הוא קונה רק תוצרת ישראלית.

יואב קיש: דרך אגב, זה גם מחויב בחקיקה, בגלל נושא הטקסטיל; זה מוגדר כטקסטיל.

יואב קיש: אני חייב לומר עוד דבר: המסכות הישראליות הן לאין ערוך יותר איכותיות מהיבוא מסין.

יואב קיש: אני חושב שזה אפילו לא אותו מוצר.

יואב קיש: אני חושב שגם כשאנשים שמים אותן – היושב-ראש, המסכה שלך היא מסכה מסין, ממה שאנחנו מכירים.

יואב קיש: יש מסכות ישראליות, לבנות משני הצדדים, שהן הרבה יותר נוחות, הן איכותיות.

יואב קיש: הן מסכות פרמיום.

יואב קיש: דרך אגב, אנחנו אמרנו ליצרנים: תמכרו אותן גם דרך – אנשים ישלמו.

יואב קיש: ופה אני גם אתקן אותך: המספרים הם גבוהים, זה כמעט פי שניים בעלות.

יואב קיש: אני לא יודע אם זה נעים עכשיו לדבר פה – – –

מיקי לוי: לא צריך.

מיקי לוי: פי שניים – – –

יואב קיש: אני יכול להציג לך, אפילו יותר מפי שניים.

יואב קיש: ואני יכול להגיד לך שפשוט משרד הבריאות קנה את כל המלאי שהוא צריך לשנה הקרובה.

יואב קיש: בסוף דצמבר נגמר החוזה ואנחנו לא הולכים לקנות עוד כי אנחנו לא צריכים.

יואב קיש: זה לא שאנחנו קונים מסין.

יואב קיש: לדוגמה, איפה כן יש בעיה?

יואב קיש: ואני מסכים איתך שיש פה בעיה, למשל בקופות חולים.

יואב קיש: הן קונות בעצמן, הן לא קונות תחתינו, והן צריכות לקבל את ההחלטה.

יואב קיש: פה הן לא כפופות לחוק כמו משרדי הממשלה – האם הם משלמים פי שניים על מסכה ישראלית יותר נוחה או שיש פה עניין של תקציב.

יואב קיש: זה מגיע למיליוני שקלים.

יואב קיש: החוק, דרך אגב, מדבר על 15%; אני מניח שאתה מכיר אותו.

יואב קיש: בטקסטיל הוא מחייב לקנות, אז את הטקסטיל אנחנו קונים כמשרד הבריאות, אבל גופים אחרים – אני לא שולט עליהם ולא יכול.

יואב קיש: והנושא הזה של אותם מפעלים – הצעתי היא ומה שניסיתי לומר להם: לכו לשוק הפרטי.

יואב קיש: במקום 20 אגורות שתעלה מסכה, תמכרו את זה ב-40 אגורות.

יואב קיש: כשזה פרמיום ונוח והרבה יותר נעים אני חושב שיש לזה שוק, והמוצר הוא מוצר מצוין.

יואב קיש: אנחנו עושים את המקסימום שאנחנו יכולים.

יואב קיש: מעבר לזה אנחנו לא יכולים.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת לוי, בבקשה.

מיקי לוי: אין לי שאלה.

מיקי לוי: אני רוצה להודות לסגן השר על זה שהמשרד קונה.

מיקי לוי: ראוי ששאר משרדי הממשלה יַראו העדפת תוצרת הארץ כחול-לבן.

מיקי לוי: אני קורא לציבור הישראלי: גם אם זה טיפה יותר, לעת הזאת, עת מצוקה, להעדיף תוצרת הארץ.

מיקי לוי: אני מאוד מעריך את התשובה שלך.

מיקי לוי: תודה לך.

יואב קיש: תודה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת לוי.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן לשאילתה מס' 348, של חבר הכנסת אחמד טיבי, שכותרתה פתיחת גני הילדים.

יריב לוין: בבקשה.

אחמד טיבי: מכובדי סגן השר, אדוני היושב-ראש, בתחילת החודש נתקבלה ההחלטה לפתוח את גני הילדים ללא הכנה מוקדמת.

אחמד טיבי: ברצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: מי המשרד האחראי להחלטה? 2.

אחמד טיבי: מדוע הודרו הצוותים המקצועיים במשרד החינוך מקבלת ההחלטה? 3.

אחמד טיבי: האם הופקו הלקחים מהטעויות בגל הראשון?

אחמד טיבי: 4.

אחמד טיבי: אם כן – מהם?

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: ראשית, ברמה העקרונית ברור שיש פה מגוון שיקולים בין משרד הבריאות למשרד החינוך.

יואב קיש: בנושאים הבריאותיים זה משרד הבריאות; בנושאים הפדגוגיים-חינוכיים, היערכות לעניין, זה משרד החינוך, כמובן.

יואב קיש: על ההחלטה בכללותה כמובן מי שאחראית ואמונה זה ממשלת ישראל.

יואב קיש: קבינט הקורונה אימץ את אסטרטגיית היציאה של משרד הבריאות, ובה הוגדר שבשלב הראשון ייפתחו גני הילדים – זה היה ב-18 באוקטובר השנה – ומשרד החינוך אחראי להוצאה לפועל של החלטה זו.

יואב קיש: אנחנו במשרד הבריאות עובדים בשיתוף פעולה מלא עם הצוותים המקצועיים של משרד החינוך, וגם לעיתים יש מן הסתם חילוקי דעות, וזה טבעי.

יואב קיש: אני יכול לתת לך דוגמה אחרת: למשל, בתוכנית מתווה הפתיחה של החינוך משרד הבריאות חשב שתעדוף של משרד החינוך זה שאחרי גנים וא' עד ד' הגדרנו י"א-י"ב.

יואב קיש: בא משרד החינוך ואמר: אנחנו מעדיפים, פדגוגית, את ה'-ו', וה'-ו' קיבלו קדימות לפני י"א-י"ב, בעקבות החלטת משרד החינוך.

יואב קיש: ברמה הבריאותית כמובן אנחנו העדפנו שהילדים היותר-צעירים יתחילו.

יואב קיש: לאחר הגל הראשון ולאחר פתיחת הלימודים ב-1 בספטמבר נעשה תהליך של הפקת לקחים – אני פה מתייחס לשאלה הנוספת שלך, האם הופקו הלקחים – ובסופו הוחלט על כמה צעדים שמבחינה בריאותית פותחים בצורה יותר בטוחה את מערכת הגנים.

יואב קיש: אלה הצעדים: ראשית, עטיית מסכה או משקף פנים לצוות המטפל, שעד כה זה לא הוגדר; אכילה – הייתה בקשה, ככל שניתן כמובן – ויש מקומות שלא ניתן – במרחב הפתוח.

יואב קיש: זה נושא שהושם עליו דגש; צמצמנו את הערבוב בין קפסולות בצהרונים משתי קבוצות אורגניות ככל האפשר ולכל היותר משלוש קבוצות עד 28 ילדים; היו 35 ילדים.

יואב קיש: כל ההחלטות האלה, יש להן גם משמעויות כספיות כמובן.

יואב קיש: אסרנו כניסה של מפעילים חיצוניים לגנים.

יואב קיש: דרך אגב, יש אנשים שנפגעו מזה, ואנחנו מקבלים גם ביקורת, אבל בסופו של דבר הרעיון היה למנוע מעבר בין גן לגן, או מינימום אנשים, ולשמור כמה שאפשר על מתווה של קפסולה עם מינימום חפיפות בין הקפסולות.

יואב קיש: בפתיחה הקודמת היה אפשר לראות שש קבוצות ביום.

יואב קיש: זה בוטל.

יואב קיש: גם בנושא הגננת המחליפה – שגם זה היה נושא מורכב, כי יש פה הסכמי העסקה, והגננות עם ימי חופשה שלהן, והייתה גננת שמחליפה כל יום בגן אחר – למעשה הגבלנו את זה למקסימום שלושה גנים, ממצב שהיו שישה גנים.

יואב קיש: זה לא מיטבי מבחינת הבריאות, אבל גם אנחנו בסופו של דבר נתקלים באילוצים וצריכים להתפשר.

יואב קיש: עשינו סקר בידוק לגננות עם פתיחת מסגרות החינוך, סקר שקורה בשוטף, וגם היום אנחנו כמובן קוראים לכל הגננות: לכו להיבדק, כולל סייעות.

יואב קיש: תחום שאולי פחות קשור ישירות: מה שהיה בזמנו, בסגר על ערים אדומות אפשרנו בעבר לצאת לטובת לימוד.

יואב קיש: היום זה נחסם, ומי שנמצא בעיר אדומה, בסגר, לא יוצא, גם לא לטובת סיוע, סייעות או גננות.

יואב קיש: בסופו של דבר, מערכת החינוך – ופה אולי אני טיפה יוצא החוצה מהכיוון של הגנים – אני חושב שהוגדר בהחלטת הממשלה שהיא תטופל בנפרד.

יואב קיש: אנחנו רואים בה ערך עליון, אולי חוץ מערך החיים, מה שנקרא, שזה באמת הערך שבראש כל המאבק בקורונה, אבל החינוך והזכות לשמור על החינוך של הילדים ולהימנע ככל שניתן מפגיעה הושמו בראש סדר העדיפויות של הקבינט.

יואב קיש: אני יכול לומר לך שגם ההחלטה האחרונה שהתקבלה, על פתיחת ה'-ו' ואחרי זה י"א-י"ב, הייתה החלטה שבמשרד הבריאות התנגדנו לה.

יואב קיש: יש פה מחיר שאנחנו משלמים לשם פתיחת מערכת החינוך, ובמשרד הבריאות חוששים מזה מאוד.

יואב קיש: אנחנו עושים הכול כדי להקטין את הסיכון.

יואב קיש: אנחנו הולכים למבצע "מגן חינוך" – דיגום של כל המורים וגם תלמידים שנוכל לקבל את ההסכמה של ההורים שלהם; דיגום שבועי כדי לעצור ולהקטין ככל שניתן את ההדבקות במערכת החינוך – עם הרבה מאוד חששות.

יואב קיש: אני מאוד מקווה שהמהלך הזה של "מגן חינוך" אכן יקטין את ההדבקות ויאפשר לנו לשמור על רמת תחלואה נמוכה גם במערכת החינוך.

יואב קיש: בסופו של דבר אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם משרד החינוך, עם השר יואב גלנט.

יואב קיש: יש להם את כל הנתונים, בקרה מאוד טובה על מה שקורה בכל בית ספר, ובתי ספר שבהם תהיה תחלואה ייסגרו.

יואב קיש: עד כאן.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה, סגן השר.

אחמד טיבי: אתמול הוטל סגר על הכפר אכסאל – כפר כתום, לא אדום, לפי הרמזור.

אחמד טיבי: מספר הנדבקים ביחס לאוכלוסייה הוא 27 ל-10,000, ולפי הכללים שנקבעו על ידי משרד הבריאות וקבינט הקורונה הוא לא חייב בהטלת סגר.

אחמד טיבי: אני דיברתי עם בכיר בצוות הקורונה.

אחמד טיבי: הוא אמר לי: זאת טעות.

אחמד טיבי: איך עושים טעות כזאת?

אחמד טיבי: איך שמים יישוב שלם בסגר למרות שיש יישובים אדומים שלא הוכנסו לסגר, והוא יישוב כתום, אכסאל, וכן הוכנס לסגר?

אחמד טיבי: זו לא טעות כתיב, זו טעות בשיקול דעת ובהחלטה.

אחמד טיבי: הוגש ערעור על ידי ראש המועצה, אבו רפא, ואמרו לו: נחליט היום בישיבת קבינט.

אחמד טיבי: לא ככה צריך להתייחס ליישוב שלם ולאזרחים.

אחמד טיבי: בלאו הכי המצוקה גדולה.

יואב קיש: קצת לגבי אכסאל – אני פותח פה את הנתונים.

יואב קיש: אני לא רוצה לתת לך, חבר הכנסת טיבי, תשובה שאני לא בחנתי אותה לעומק.

יואב קיש: אני יכול לומר לך שאנחנו כן, בעקבות החלטת הקבינט לאחרונה, מרחיבים את המעגל של הסגר, כי אם אנחנו הולכים מצד אחד לפתיחות ומאפשרים פתיחות כמו הביגים וכמו מערכת החינוך, חייבים לפחות לאזן את זה ולצמצם ולסגור יותר איפה שיש תחלואה מתפרצת.

יואב קיש: לצערי, אכסאל נמצא שם.

יואב קיש: אבל הנושא הזה ייבדק, ואם אכן הטענות שאמרת נכונות, אז מן הסתם הוא ישוחרר, ואפילו עוד היום.

יואב קיש: אם לא, אז לא.

יואב קיש: אז אני לא רוצה לומר דברים שעוד לא בדקתי.

אחמד טיבי: שחרור הוא על ידי משרד הבריאות או צריך קבינט קורונה?

יואב קיש: שחרור זה לא קבינט קורונה.

יואב קיש: יש ועדת שרים לענייני אזורים מיוחדים – –

אחמד טיבי: מוגבלים.

יואב קיש: – – מוגבלים, והיא יכולה לעשות את זה – ברמת שחרור זה יכול להיות טלפונית, כי אם המלצת משרד הבריאות היא שצריך לשחרר, אז אפשר גם טלפונית.

אחמד טיבי: אפשר לבדוק את זה ולעדכן אותי?

יואב קיש: אז א.

יואב קיש: אני אומר עוד פעם, אני בטוח שאם התנאים שאתה אומר – אם נעשתה טעות, רואים איזה משהו שהמצב השתפר שם, אז זה יתוקן.

יואב קיש: אנחנו נבדוק את זה.

יואב קיש: אני לא מכיר כרגע את הנתונים בשלוף.

יואב קיש: ניסיתי למצוא.

יואב קיש: אני יכול לומר לך שלא הייתה כנראה – אני רואה פה שלא הייתה טעות בנתונים, אבל לאור ירידת הנתונים ייתכן שהם ישוחררו מהסגר כבר היום, אז אני לא רוצה לתת תשובה פורמלית.

יואב קיש: ייבדק ונעדכן.

יואב קיש: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

יריב לוין: אני מודה לסגן שר הבריאות יואב קיש.

יואב קיש: והיושב-ראש, אני מבטיח להביא לך מסכה תוצרת הארץ, שתראה שהיא יותר איכותית ואולי תחליטו לרכוש, גם אם זה קצת יותר יקר.

יריב לוין: אני יכול לומר שזה גם נעשה, וכבר נרכשו מסכות, אז אנחנו כבר – – –

יואב קיש: מצבנו טוב.

יריב לוין: כן.

יואב קיש: תודה.

יריב לוין: למיטב הבנתי, הדבר הזה – – –

אחמד טיבי: אני מבקש שיהיה בכל הצבעים.

יריב לוין: הדבר הזה כבר קרה.

יואב קיש: יופי.

יואב קיש: תודה.

יריב לוין: תודה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אני מבקש בכל הצבעים – – –

יריב לוין: כן, אם כי הצבע שאתה חובש, אני קצת מתקשה איתו.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, אני מזמין את שר המשפטים אבי ניסנקורן להשיב על שאילתה דחופה מס' 108, של חברת הכנסת מאי גולן, בנושא:

יריב לוין: הסתרת מידע חיוני מנציגי ציבור בוועדת האיתור בנוגע למינויים בכירים בשירות המדינה.

יריב לוין: אני מזמין את חברת הכנסת גולן למיקרופון להקריא את השאילתה לאחר שהשר יגיע לדוכן.

קריאה: – – –

יריב לוין: כן, בוודאי.

מאי גולן: אני רוצה לשאול את כבוד השר: לאחרונה פורסם כי לוועדת האיתור למשרת פרקליט המדינה ותפקידים רגישים אחרים לא הגיע כלל המידע המקיף והנחוץ בנוגע למועמדים – מידע חשוב, יש לציין, בנוגע לתלונות עבר כנגד המועמדים שהם היום כסוד ממש, וסביר להניח, סביר אפילו מאוד להניח, שאילו כן היה מגיע לידיעת חברי הוועדה, ייתכן שהם היו מצביעים אחרת.

מאי גולן: זהו מצב שאינו מתקבל על הדעת, כי – –

יריב לוין: אני מבקש להקריא רק את השאלה.

יריב לוין: רק את השאלה.

מאי גולן: כן, כן.

מאי גולן: – – כי חברי הוועדה מתבקשים להצביע בלי שמידע זה הובא לפניהם.

מאי גולן: 1.

מאי גולן: השאלה הראשונה שלי: האם הדבר נכון?

מאי גולן: 2.

מאי גולן: מדוע?

יריב לוין: בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לפי מיטב ידיעתי, כל המידע הרלוונטי, כולל מידע על הליך בירור, בדיקה, חקירה או שימוע שבו היו מעורבים מועמדים עולה בפני החברים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הייתה פנייה בנושא הזה גם בנושא ועדת איתור לפרקליט המדינה, וזאת גם התשובה שניתנה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כל המידע הרלוונטי עולה ויעלה בפני ועדת האיתור ויהיה שקוף לחברי ועדת האיתור.

אברהם (אבי) ניסנקורן: המועמדים עצמם חייבים למלא את זה בשאלון ולציין ולפרט כל מידע שיעלה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה הובהר גם על ידי מרכז ועדת האיתור לתפקיד פרקליט המדינה, והובהר גם למועמדים שהם צריכים לפרט את כל המידע הרלוונטי, כולל גופי ביקורת רלוונטיים דוגמת נציב תלונות הציבור על מייצגי המדינה בערכאות, נציבות תלונות הציבור על שופטים, מבקר המדינה, נציב תלונות הציבור וכדומה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לכן, אני לא חושב שתהיה בעיית חוסר מידע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כמובן, חברי ועדת האיתור יקבלו החלטה לפי שיקול דעתם, אבל יהיה מידע שקוף לכולם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא יהיה מידע שאחד מהחברים יודע וחבר אחר לא יודע.

יריב לוין: שאלה נוספת לחברת הכנסת גולן, בבקשה.

מאי גולן: אז אם יש מידע ברור ומהימן על מידע שלא פורסם, בתור, כמובן, מי שדוגל בשקיפות, אם יגיע מידע כזה לא יפעלו לא ממשרד המשפטים ולא מצידו של היועץ המשפטי לממשלה לחשוף את זה?

מאי גולן: זאת אומרת, אם היום אנחנו מביאים לאדוני השר מידע שכזה, הוא ייחשף בפני נציגי הציבור וחברי הוועדה לפני שהם בוחרים?

אברהם (אבי) ניסנקורן: כל מידע שקשור לגוף שבדק, אני אומר "גוף", אני לא מדבר על מידע מעיתונות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כל מידע מגוף שבדק, ובדק – ונתתי דוגמאות: נציב קבילות פרקליטות, נציב קבילות שופטים וכדומה – יהיה שקוף לכל חברי הוועדה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן – אדוני השר, אנא תישאר איתנו לשאילתה רגילה, שמספרה 344, אף היא של חברת הכנסת מאי גולן, בנושא: התנהלותו של הדיין רג'א מרזוק בבית הדין למשמורת.

יריב לוין: בבקשה.

תמר זנדברג: – – –

יריב לוין: אה, סליחה, סליחה, צודקת.

יריב לוין: חברת הכנסת זנדברג, סליחה.

יריב לוין: הבטחתי לך שאלה נוספת לשאילתה הדחופה, אז בבקשה.

יריב לוין: נכון, נכון.

תמר זנדברג: תודה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: אדוני השר, שלשום נרצחה עוד אישה, ופאא כנאענה עבאהרה, והמידע שנאסף מאז הרצח מראה על התנהלות בעייתית מאוד גם של מערכת המשפט; לדוגמה, אם הרוצח שלה היה מקבל את עונש המאסר שביקשה הפרקליטות – אני אגיד מה זה רלוונטי אליך, אני רואה את זה.

תמר זנדברג: אם הוא היה מקבל את עונש המאסר שביקשה הפרקליטות במשפט שהוא עמד אליו ב-2019, הוא עדיין היה יושב בכלא היום.

תמר זנדברג: ואם שופט היה מקבל את הבקשה להרחקה ל-45 יום ולא שופט חמישה ימים, כמו שביקשו רק לפני חודש, היא עדיין הייתה היום בחיים והוא היה מורחק ממנה.

תמר זנדברג: השאלה שלי היא כזאת: אתה כמובן לא שולט בהחלטות השופטים, אבל כן עומדות בפני משרד המשפטים כבר כמה שנים הצעות שונות להכשרות שופטים בנושא עבירות מין ועבירות אלימות במשפחה, ואפילו הצעה שקידמו כאן חברות כנסת, ביניהן מיכל רוזין ואחרות, לבתי דין מיוחדים לעבירות מסוג כזה.

תמר זנדברג: נשאלת השאלה: האם באמת, לאור מגפה בלתי נתפסת, אתה מתכוון לקחת איזשהו מהלך יזום מטעם משרד המשפטים, יחד עם הנהלת בתי המשפט בכיוון הזה?

תמר זנדברג: כי מערכת המשפט, לצערנו הרב, הופכת להיות חלק מהקלת הראש בחייהן של נשים, שממשיכות להירצח.

תמר זנדברג: תודה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז כמה דברים, ואני מדבר רגע במישור הכללי: דבר ראשון, הנושא הזה של עונשין בדין הפלילי והחמרת עונשים בכל המישור הפלילי – הרי יש הרבה מישורים שבהם זה עולה בכנסת ישראל בחודשים האחרונים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה נושא מורכב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה נושא מורכב, שגם אין לו תשובה פשוטה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כי מצד אחד, תמיד הלב בא ואומר: בואו נחמיר בעונשים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ומצד שני, ברמת מערכת וברמת פתרון אמיתי, וגם בהשוואה בין-לאומית גם, ומה הדבר הנכון, מה בסופו של דבר מצמצם את היקף הפשיעה – יש ועדות שאמרו דברים אחרים, וזה נושא מורכב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: באופן ספציפי ברור שאני כשר משפטים, ובאופן אישי, חושב שעבירות מין זה נושא חמור, ועבירות של רצח ואלימות כלפי נשים – בוודאי חמור, ודברים שצריכים להחמיר בהם מאוד.

תמר זנדברג: כל הפתרון הוא – – – בתחומים האלה.

תמר זנדברג: לא מכירים – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מגיע לזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לגבי מדיניות בתי המשפט בנושאים השונים בדין הפלילי – עוד פעם, יש לכאן ולכאן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אומר: לפעמים מחמירים, לפעמים לא מחמירים, אני לא חושב שאפשר להגיד גזרה אחת ודין אחד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: באופן ספציפי, אני לא חושב שצריך להקים ערכאה מיוחדת, זה לא הפתרון הנכון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מקבל תדיר בקשות להקים ערכאות מיוחדות, וזה בסופו של דבר פוגע ביעילות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני כן מקבל את מה שאת אומרת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אבדוק את הנושא של הכשרות בנושא של עבירות מין, בייחוד לגבי השופטים שבסופו של דבר מתפקדים כשופטים בעבירות כאלה – ולראות איך אנחנו מגדילים את המודעות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אעשה, אני ארשום לי ואני אעשה את הבדיקה, ונעשה תקצוב, אם צריך.

תמר זנדברג: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: עכשיו, אנחנו יכולים לעבור לשאילתה מס' 344, של חברת הכנסת מאי גולן, בנושא התנהלותו של הדיין רג'א מרזוק, בבית הדין למשמורת.

יריב לוין: בבקשה.

מאי גולן: בתחקיר עיתונאי שפורסם – לא ראשון, אגב – פורסם כי הדיין רג'א מרזוק משחרר שוב ושוב מסתננים שנקטו אלימות פיזית, מילולית, מינית כלפי אזרחים, כלפי תושבים.

מאי גולן: אותו דיין משחרר שוב ושוב, ללא נקיטה של שום אמצעי מניעה כלפי אותם מסתננים בלתי חוקיים.

מאי גולן: השאלה שלי: מדוע הוא בוחר לעשות כך, למרות המסוכנות שלהם לחברה?

יריב לוין: נדמה לי שהייתה שאלה שנייה.

יריב לוין: צריך להקריא את השאילתה כפי שהיא, חברת הכנסת גולן.

מאי גולן: – – –

יריב לוין: יש שאלה שנייה בשאילתה שמופיעה אצלי.

מאי גולן: מה, צריך לקרוא את שתיהן?

יריב לוין: ודאי.

יריב לוין: צריך לקרוא את השאילתה כפי שהיא, פשוט וקל, מילה במילה.

מאי גולן: לא.

מאי גולן: לא קיבלתי אותה, אבל אני יודעת אותה.

מאי גולן: אין בעיה.

מאי גולן: לא קיבלתי אותה.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: חברת הכנסת גולן.

יריב לוין: השאילתה שהגשת, יש בה משפט פתיחה ושתי שאלות, נכון?

יריב לוין: בנייר שאצלך.

יריב לוין: כך זה אמור להיות.

יריב לוין: זה מה שאני רואה לפניי לפחות.

יריב לוין: צריך פשוט להקריא את זה כמו שזה.

מאי גולן: אין בעיה.

מאי גולן: אני פשוט רציתי להוסיף משפט שם, אם מותר לי, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: לא מותר.

מאי גולן: למה?

יריב לוין: כי צריך להקריא את השאילתה כפי שהיא.

מאי גולן: אבל חברת הכנסת זנדברג לא הקריאה כרגע מדף.

יריב לוין: בוודאי שלא.

יריב לוין: כי היא שאלה שאלה נוספת.

מאי גולן: כל השאלה הזאת?

יריב לוין: את לא בשלב השאלה הנוספת.

יריב לוין: כרגע את בשלב הצגת השאילתה.

יריב לוין: את השאילתה מציגים כמו שהיא כתובה.

מאי גולן: הינה, אני מקריאה: האם בכוונת השר לפעול להקמת ועדת בדיקה בנוגע להתנהלותו התמוהה של הדיין?

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: השאלה שצריך לשקול היא באמת שאלת המסוכנות לציבור ויכול להיות שאני או את היינו מגיעים להחלטה אחרת במקרים שאת ציינת בשאלה שלך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: באופן ספציפי, לגבי הדיין רג'א מרזוק – הוא מכהן כבר שמונה וחצי שנים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: נותרו לכהונה שלו עוד שנה וחצי, ואחריהן הוא מסיים את הכהונה שלו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני רוצה לציין שהיום תקופת הכהונה המקסימלית היא עשר שנים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני עומד לבדוק את זה, ואני כנראה אקצר את תקופת הכהונה המקסימלית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: היום זה לא טוב לדעתי, משני כיוונים: זה גם חמש פלוס חמש, ואז החמש הנוספות הן על בסיס עיקרון אי-תלות; זה לא דבר בריא שיבחנו אחרי חמש אם להאריך לו, וגם עשר שנים זה כנראה יותר מדי זמן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אעשה בדיקה, וכנראה התקופה המצטברת תהיה יותר קצרה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בעצם, המקום להגיש ערר, וזה מה שקורה גם בהרבה מקרים – להגיש ערעור לבית המשפט לעניינים מינהליים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה בעצם הפתרון דה פקטו במקרים האלה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זהו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אומר בהיבט אחר – ההחלטות האלה לאו דווקא מאפיינות את ההחלטות שקיימות באופן כללי בסוגיה הזאת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני עברתי על ההחלטות שקיימות, ובאמת זה לא מאפיין.

מאי גולן: – – – מאוד קשים – – – הן רציניות בגלל המקרים.

מאי גולן: המקרים מאוד קשים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אומר, הן לא מאפיינות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני בא ואומר: יכול מאוד להיות שאת או אני היינו מגיעים להחלטה אחרת מבחינת המסוכנת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בכל מקרה, דה פקטו אין מקום לוועדת בדיקה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש לו שנה וחצי לכהונה.

מאי גולן: שנה וחצי – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש בית דין שאפשר לערער אליו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסופו של דבר החלטות על מסוכנות הן החלטות של שיקול דעת של דיין שאפשר לערער עליהן.

יריב לוין: שאלה נוספת לחברת הכנסת מאי גולן.

יריב לוין: בבקשה.

מאי גולן: אני רק רוצה לציין – קודם כול אני מאוד מברכת על כך שייבדק עניין הארכת הכהונה שלו.

מאי גולן: אני רק רוצה לציין – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא, הוא לא.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הוא מסיים עוד שנה וחצי, אי-אפשר להאריך עוד פעם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אחרי שתי הארכות אי-אפשר להאריך פעם נוספת.

מאי גולן: אוקיי.

מאי גולן: אני רק רוצה לציין בקשר לוועדת הבדיקה: אני לא יודעת אם אתה יודע, אבל בדרום תל אביב לבד אחוז הפשיעה של המהגרים הבלתי-חוקיים הוא פי שניים מאשר בחברה הכללית, וזה לפי נתונים מלפני שנתיים, אני בטוחה שהיום זה יותר.

מאי גולן: כל מסתנן אלים כזה שכבר נתפס ולצערי אינו מגורש אל מחוץ לארץ – אותו דיין מחזיר אותו במקרים לא פשוטים.

מאי גולן: לכן, ועדת בדיקה בנוגע למה שקורה – והייתי מאוד ממליצה לכבוד השר לקרוא את התחקיר הארוך בנוגע לדיין הזה, כי זה לא משהו רגיל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: קראתי.

מאי גולן: היית מבין שיש פה עניין שהוא לא של מה בכך.

מאי גולן: יש פה עניין של אג'נדה ספציפית שבה האדם הזה מתעלם מפשעים מאוד מאוד קשים, ומשחרר אנשים מסוכנים לכל החברה הישראלית, לא רק לדרום תל אביב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני רק רוצה לחדד למי שלא נמצא בתוך זה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הרי יש פה שני שלבים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש את האירוע של ההליך הפלילי, שמתקיים, ומתקיים גם לגבי האנשים שאותו דיין אחר כך דן בהם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ההליך הפלילי מתקיים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו מדברים על סיטואציה שבהליך הפלילי לא הכניסו את אותו בן אדם למעצר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בית המשפט הפלילי החליט שהוא לא מכניס אותו למעצר – שזה האירוע הראשון, כי אם אותו בן אדם במעצר, אז זה לא רלוונטי בכלל; אחרי שההליך הפלילי הכריע שהוא לא במעצר, אז עולה שאלת המסוכנות, שהיא לא חלף מעצר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זו שאלת מסוכנות.

מאי גולן: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה, שנייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל עוד פעם אני מחדד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש את ההליך הפלילי, שבהליך הפלילי צריך לדון ובסופו של דבר להכריע בעבירה הפלילית – כן או לא, ומה העונש שעומד בצידה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אחרי ההליך הפלילי, או בצד ההליך הפלילי, כשההליך הפלילי לא נוקט בכך צד, אז עולה שאלת המסוכנות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: המסוכנות זה לא חלף הליך פלילי, כן?

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה הליך אחר שבא ואומר: אנחנו בודקים את המסוכנות, משהו מיוחד לשוהים בלתי חוקיים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בנקודה הזאת אני אומר: האירועים שאת מציינת לא מייצגים את ההחלטות של הדיינים שדנים בתיקים באופן כללי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה לא מייצג.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל יש את שיקול דעת לאותו דיין.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ציינתי שיש בית דין לערעורים גם בהליך הזה, בנושא של המסוכנות, ואת תקופת הכהונה שנותרה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת הסיטואציה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני כן אבחן, אמרתי, את תקופת הכהונה המקסימלית שנותנים באופן כללי לדיינים.

מאי גולן: צריך לזכור שאי-אפשר לדעת עוד כמה – – – שנה וחצי.

מאי גולן: כל מקרה זה עולם ומלואו, וכל יום יש פשעים בדרום תל אביב ובכלל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל אני עוד פעם מחדד – על פשעים יש גם הליך פלילי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: צריך רק לחדד שהוא לא הכתובת – – –

מאי גולן: השר, יש פה אג'נדה ספציפית לגבי מסתננים בלתי חוקיים, שאותם הוא משחרר והם אנשים אלימים.

מאי גולן: זה לא איזשהו משהו שהוא עקרונות או ערכים.

מאי גולן: יש פה אלימות.

יריב לוין: תודה רבה לשר המשפטים אבי ניסנקורן.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, עד כאן פרק השאילתות, ואנחנו נשוב לשאילתות רגילות גם בהמשך סדר-היום.

יריב לוין: [הצעת חוק פ/1992/23; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים להצעות חוק לדיון מוקדם.

יריב לוין: אני רק לא רואה כאן את השר יצחק כהן, חבר הכנסת פורר, אז אנחנו אולי נחכה לו רגע כדי שהוא ישמע את הדברים שאתה אומר.

עודד פורר: אני מעדיף לחכות לו.

יריב לוין: אז אני מציע שאנחנו נמתין רגע עד שהוא יגיע.

יריב לוין: הוא לא נמצא כאן בכלל?

יריב לוין: אם כך יהיה המצב, אז הממשלה לא תוכל להשיב, אם זה יהיה המצב.

יריב לוין: אז אני מזמין את חבר הכנסת עודד פורר להציג את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי בגין הוצאות טיפול בילדים), התש"ף

יריב לוין: –2020, לקריאה הטרומית.

עודד פורר: אז אני מבין שלא תהיה לי תשובת ממשלה.

יריב לוין: אלא אם כן השר כהן יגיע.

עודד פורר: אולי שהאופוזיציה יגייסו, כי לא תהיה תשובת ממשלה.

יריב לוין: עד שתסיים את הזמן, כן.

עודד פורר: אני יכול לדבר מהר.

עודד פורר: אולי אפשר עכשיו לעשות הצבעה.

יריב לוין: כן, זאת החלטה שלך.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: לדעתי יש גם הצעה מוצמדת של חברת הכנסת אלהרר.

יריב לוין: צריך לקרוא גם לה, כי אני רואה שגם היא איננה כאן, אז אני מציע שיקראו גם לה, כדי שהיא לא תאבד את זכותה.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת פורר.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: חבריי חברי הכנסת, קצת חבל לי – הוא עדיין שר או סגן השר, כהן – – –

יריב לוין: עדיין שר.

עודד פורר: שהוא לא נמצא כאן, ובכלל שלא נמצא כאן מישהו מהאוצר או מהמשרדים הכלכליים.

עודד פורר: הרי על מה מדובר בהצעת החוק?

עודד פורר: אנחנו מקיימים דיונים על דיונים כאן בכנסת, גם בוועדות, איך לתגבר את הכלכלה הישראלית, איך לשלב יותר נשים בתעסוקה, איך להוציא יותר נשים לעבודה ואיך לאפשר יותר לבני זוג לעבוד.

עודד פורר: באים בני הזוג ואומרים – ומי שיש לו פה ילדים קטנים בוודאי מכיר את זה: תשמע, כדי ששנינו נצא לעבוד אנחנו צריכים מסגרת לילד או לילדה.

עודד פורר: בלי זה אי-אפשר לצאת לעבוד.

עודד פורר: מישהו צריך להישאר עם הילד או הילדה.

עודד פורר: זה עולה כסף, ואז מתחילים לעשות את החשבון: אם אני צריך לשלם – – –

יריב לוין: נא לשמור על השקט.

יריב לוין: תודה.

עודד פורר: אם צריך לשלם 3,000 שקלים או יותר למסגרת לילד או לילדה, אומרת האישה, לשם מה אני אצא לעבודה?

עודד פורר: אם יש לי שני ילדים – קל וחומר.

עודד פורר: אני אומר לכם, היום כשיוצאים שני בני הזוג לעבוד משלמים סכום שהוא לפעמים יותר גבוה מהמשכנתה שלהם על הזכות הזאת.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, חבר הכנסת פורר לא אמור להיות בתחרות.

יריב לוין: פשוט אי-אפשר לשמוע את הדברים, אנא.

יריב לוין: ואם אפשר להגביר קצת את המיקרופון של חבר הכנסת פורר, בבקשה, זה גם יעזור.

יריב לוין: בבקשה.

עודד פורר: אדוני, כששני בני זוג רוצים לצאת לעבוד, הם צריכים בעצם לקחת משכנתה.

עודד פורר: אם יש לי שני ילדים מתחת לגיל שלוש, אני צריך לשים אותם במסגרת, והמחיר יכול להגיע ל-6,000 שקל בחודש ואפילו יותר.

עודד פורר: לא כולם זכאים לאותן מסגרות מסובסדות, שבדרך כלל ניתנות לשכבות מאוד מאוד מסוימות בציבור הישראלי.

עודד פורר: אז לא ביקשנו עכשיו שישלמו להם את המסגרת.

עודד פורר: אמרנו דבר מאוד פשוט – ומי שעסק בדיני מיסים מכיר את הכלל: הוצאה שהיא לטובת ייצור ההכנסה היא הוצאה מוכרת.

עודד פורר: אם אני אקנה עכשיו מחשב לעסק שלי כי אני צריך אותו לעבודה שלי, ההוצאה הזאת היא הוצאה מוכרת, ובדוח השנתי רואים שזאת הוצאה מוכרת, מורידים לי אותה ממניין ההכנסות ואז מחשבים לי את ההכנסה הפנויה שעל פיה גובים לי מס.

עודד פורר: מה אומרים היום?

עודד פורר: זה ויכוח שהיה עם רשות המיסים הרבה שנים, כי בעבר הייתה פרצה שניסו להיכנס בה, והיו אומרים: לא, הוצאות על טיפול בילד לא יכולות להיות הוצאות מוכרות.

עודד פורר: אנחנו רוצים בהצעת החוק הזאת להגיד בדיוק הפוך: הוצאות על טיפול בילד – כן, הן הוצאות מוכרות.

עודד פורר: עכשיו, ממה נפשך, רשות המיסים, בהתנגדות לעניין הזה?

עודד פורר: הרי ההוצאה המוכרת הזאת תזכה את זוג ההורים בהטבה רק אם הם יצאו לעבוד – רק אם הם יצאו לעבוד, התפרנסו ומשלמים מיסים ומגלגלים את אותו גלגל כלכלי שעליו אנחנו מדברים.

עודד פורר: כמה מתאמצים כאן במשרד האוצר להוציא עוד ועוד אנשים לעבודה; כמה מתאמצים כאן לשלב עוד ועוד את שני בני הזוג, ששני בני הזוג יצאו להתפרנס, מה שנקרא מיצוי כושר ההשתכרות.

עודד פורר: באנו וביקשנו דבר מאוד פשוט.

עודד פורר: אין הצעת חוק פשוטה מזו, שתקדם את שני המינים, שתקדם את הכלכלה הישראלית, שתסייע בידנו לצאת מהמשבר הכלכלי הזה בצורה טובה יותר.

עודד פורר: ואגב, זאת הצעת חוק שהיא נכונה לא בגלל משבר הקורונה; קל וחומר שהיא נכונה במשבר הקורונה, אבל ההצעה הזאת היא נכונה, צודקת, ונדרשת דווקא עכשיו – דווקא עכשיו, כשאנחנו רוצים להגיד לציבור: תצאו לעבוד, אל תשבו בבית.

עודד פורר: כי היום, כשעושים בני הזוג את החשבון, הרבה פעמים הם אומרים: בשביל לשלם 6,000 שקל על גן לשני ילדים – אגב, לעיתים זה אפילו יותר – עדיף להישאר בבית.

עודד פורר: כל המשק הישראלי וכל הציבור הישראלי מפסיד.

עודד פורר: זאת לא הצעת חוק שהמצאנו.

עודד פורר: היא כבר רצה ומתגלגלת כמה כנסות.

עודד פורר: מי שמכהן היום כשר הרווחה, איציק שמולי, חתם על הצעת חוק דומה.

עודד פורר: רבים מחברי הקואליציה הגישו הצעות חוק דומות.

עודד פורר: אין ויכוח שזו הצעת חוק צודקת.

עודד פורר: עכשיו תצטרך הקואליציה לעשות את חשבון הנפש שלה: האם מקדמים הצעות חוק צודקות, נכונות, ראויות מבחינה כלכלית, שאין מחלוקת כאן בכנסת שהן נכונות, והרי לא יעלה לכאן חבר כנסת אחד שאם יידרש להגיד את דעתו ויגיד שהצעת החוק הזאת אינה צודקת, או שבגלל שבקואליציה לא מצליחים לכנס את ועדת השרים לענייני חקיקה ולכן הממשלה לא קובעת עמדה ולא קבעה עמדה על הצעת החוק הזאת, אז דוחים אותה.

עודד פורר: הינה, אני אומר לכם פה, חבריי לאופוזיציה וחבריי מהקואליציה, יש לכם הזדמנות להעביר את הצעת החוק הזאת בקריאה טרומית.

עודד פורר: נוריד אותה לדיון או בוועדה לקידום מעמד האישה או בוועדת הכספים או בכל ועדה שהכנסת תחליט, נקדם אותה, נדון בה ונוכל להעביר אותה.

עודד פורר: ועדת השרים לענייני חקיקה זה לא חזות הכול, שבגלל שאין שום הסכמה בין חבר הכנסת השר דודי אמסלם לבין השר אבי ניסנקורן אז אי-אפשר לקדם הצעות חוק שהן הצעות חוק צודקות.

עודד פורר: לכן, אדוני, אני אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק.

עודד פורר: תודה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת עודד פורר.

יריב לוין: [הצעת חוק פ/1067/23; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: להצעת החוק מוצמדת הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי בגין הוצאות טיפול בילדים), התש"ף

יריב לוין: –2020, של חברת הכנסת קארין אלהרר.

יריב לוין: אני מזמין את חברת הכנסת אלהרר להציג את הצעת החוק המוצמדת, בבקשה.

יריב לוין: אני מבין שישיב השר אלקין.

יריב לוין: כך הודיעו לי עכשיו.

קארין אלהרר: תודה רבה, אדוני יושב-ראש הכנסת.

קארין אלהרר: כנסת נכבדה, הגשתי את הצעת החוק הזאת, שעליה נצביע עוד מעט, אבל היום אנחנו שמונה חודשים מפרוץ משבר הקורונה והחשיבות שלה התחדדה מאוד מאז ההגשה.

קארין אלהרר: בשנת 2020 נולדים ילדים במדינת ישראל שהיא לא רואה אותם.

קארין אלהרר: המדינה לא רואה את הילדים עד גיל שלוש.

קארין אלהרר: שלוש שנים הילדים גדלים במסגרות לא מסובסדות ולא מפוקחות.

קארין אלהרר: ההורים משלמים אלפי שקלים מדי חודש על שירותי מטפלת או מעון כדי שיוכלו לצאת לעבודה, אבל היעדר הפיקוח על המסגרות לא מאפשר להם להשאיר את הילדים בלב שקט – אלפי שקלים בחודש, שבתקופת הקורונה, שבה רבים איבדו את מקומות העבודה שלהם, הופכים למשמעותיים אפילו יותר.

קארין אלהרר: הצעת החוק הזאת תאפשר להורים לקבל החזר עבור ההוצאות על מסגרות לילדיהם, אבל כשאתם מצביעים עליה חשוב שתבינו: ההשפעה היא הרבה הרבה יותר גדולה מהחזר המס בלבד.

קארין אלהרר: הצעת החוק בעיקר תאפשר לנשים – כן, לנשים, כי בסוף נשים נשארות בבית – את החופש בהתלבטות אם לחזור למעגל העבודה אחרי הלידה או להישאר בבית ולטפל בילד בעצמן.

קארין אלהרר: הצעת החוק תאפשר למשק להשתקם מהמשבר שאליו הוא נקלע בשל הניהול הכושל, וכן, הממשלה מתנהלת בניהול כושל של משבר הקורונה.

קארין אלהרר: למה?

קארין אלהרר: כי ההכרה במעון כהוצאה תפחית את העלות למשפחות שנקלעו למשבר כלכלי וחוסכות כעת שקל לשקל.

קארין אלהרר: רק בכנסת הקודמת הגיש חברי השר היום ואז חבר הכנסת איציק שמולי הצעה דומה או אפילו זהה.

קארין אלהרר: הרבה זמן לא עבר.

קארין אלהרר: היום הוא שר רווחה.

קארין אלהרר: אני מאוד מקווה שהיום, מעמדת הכוח שבה הוא נמצא בממשלת ישראל – הוא יצביע איתנו על הצעת החוק הזאת, בעד ההורים, בעד הילדים, בעד המסגרות.

קארין אלהרר: אני רוצה מילה אחרונה לסיום.

קארין אלהרר: תראו, אני שומעת כל שבוע את התירוץ שזה לא עבר ועדת שרים.

קארין אלהרר: יש לי חדשות בשבילכם: ועדת השרים לא מתקיימת לא בגללנו – היא לא מתקיימת בגללכם.

קארין אלהרר: קחו אחריות.

קארין אלהרר: או שתקיימו ועדות שרים או שתצביעו על פי צו מצפונכם.

קארין אלהרר: האפשרות השנייה בוודאי טובה יותר.

קארין אלהרר: תודה רבה.

יריב לוין: אני מודה לחברת הכנסת קארין אלהרר, ואני מזמין את השר זאב אלקין להשיב בשם הממשלה.

יריב לוין: בבקשה.

אלי אבידר: השר אלקין, אולי תתייחס להערה הגזענית של שלמה קרעי לגבי העולים מרוסיה – – – קולכם לא נשמע – – –

יוליה מלינובסקי: – – –

זאב אלקין: אני אתייחס בשמחה לכל נושא שאתה רוצה בעולם, אבל קודם אני אמלא את חובתי הקריינית בשם השר יצחק כהן בנושא של שני החוקים הנדונים.

זאב אלקין: אני רק אעיר הערה, קארין: אני לא שמעתי מעל הדוכן הזה קריאות, לא ממך ולא מחברי סיעתך, להצביע לפי צו מצפוננו כשייצגת סיעה של שר האוצר באחת מהממשלות בעבר – –

קארין אלהרר: לא שאלת אותי – – –

זאב אלקין: – – אלא אז דווקא ביקשתם מאיתנו לנהוג באחריות, לפי החלטות ממשלה ולפי המשמעת הקואליציונית.

זאב אלקין: אבל כנראה שהפוזיציה משנה את הגישה.

זאב אלקין: זה בסדר, זה תמיד ככה.

עודד פורר: – – – בניגוד להחלטות הוועדה – – –

קארין אלהרר: עם ועדת שרים.

זאב אלקין: חבר הכנסת פורר, מי כמוך מכיר את תקנון עבודת הממשלה, ואתה יודע היטב שכל עוד אין החלטה פוזיטיבית של ועדת שרים לחקיקה, עמדת הממשלה היא להתנגד.

עודד פורר: – – – את הוועדה.

קארין אלהרר: תדונו, מה הבעיה?

זאב אלקין: ולכן זה לא נכון להגיד שכל עוד אין החלטה כל אחד יכול לעשות – – –

עודד פורר: זאת אומרת שממשלת ישראל במשך חודשים ארוכים מתנגדת לכל חקיקה במדינת ישראל, ללא קשר אם היא נחוצה או לא נחוצה.

זאב אלקין: חוץ מנושאים דחופים בנושא קורונה, שהם כן נדונים בוועדת שרים לחקיקה, והיא מתכנסת לצרכים האלה.

עודד פורר: או בנושא המיסוי של ראש הממשלה.

זאב אלקין: עכשיו, לגבי הסוגיה הספציפית שהעליתם, כאמור, אני פה שליח של השר יצחק כהן אז אני מקריא את התשובה: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, התקנון לעבודת הממשלה, כפי שכבר אמרתי, קובע כי הצעת חוק פרטית שתובא לדיון במליאת הכנסת וטרם נקבעה עמדה לגביה על ידי ועדת שרים לענייני חקיקה, תהיה עמדת הממשלה להתנגד.

זאב אלקין: בהיעדר עמדה כאמור, הממשלה מתנגדת להצעת החוק.

זאב אלקין: אך עדיין ביקש משרד האוצר להבהיר ולהתייחס לגופן של הטענות בהצעת החוק, לא כעמדת ועדת שרים, אלא כעמדה מקצועית של האוצר, ואני אשתף אתכם בהערות האלה.

זאב אלקין: חבר הכנסת פורר, כולל אותך, כי אתה אחד מהם.

קריאה: – – –

זאב אלקין: עליזה, אני רק התחלתי לקרוא, אל דאגה.

זאב אלקין: אני עוד רחוק מסיום, את יכולה לא לדאוג.

קריאות: – – –

זאב אלקין: ברשותכם, אני אמשיך.

זאב אלקין: אני מבין את הדיאלוג הער, אבל אני מניח שחבר הכנסת פורר וחברת הכנסת קארין אלהרר רוצים לשמוע את ההתייחסות המקצועית של האוצר.

זאב אלקין: סעיף 17 לפקודה קובע כלל שלפיו הוצאות ששימשו לצורך ייצור הכנסה יותרו בניכוי ויפחיתו את חובת המס של הנישום כאשר הן שימשו לצורך ייצור הכנסה בלבד.

זאב אלקין: שימו לב, זאת הנקודה המרכזית.

זאב אלקין: הצעת החוק מנוגדת לעיקרון הבסיסי הזה בדיני המס, שלפיו הוצאות שמשמשות גם לצורך פרטי אינן מותרות בניכוי, והיא בעלת משמעויות רחבות נוספות בהקשר הזה.

זאב אלקין: או כפי שאומר הסעיף הזה, עם כל הרצון – ואני תכף אעבור לנקודות אחרות שקשורות לרצון לעודד נשים לצאת לשוק העבודה ולעזור להן – הוצאות פרטיות אינן משמשות לצורך ההכרה במיסוי, ולכן שבירת הכלל הזה תשנה לחלוטין את הסיטואציה.

זאב אלקין: נושא ההכרה בהוצאות לטיפול בילדים לצורכי מס נדון רבות בממשלה ובכנסת – הנושא, אגב.

זאב אלקין: המחוקק, לפי המלצות הממשלה, כבר נתן את דעתו בנושא וערך את האיזון הראוי במכלול השיקולים בעניין זה.

זאב אלקין: בתיקון מס' 170 לפקודה משנת 2009, תוקן סעיף 32(1) לפקודה, שנקבע בו במפורש כי לא תותרנה בניכוי הוצאות טיפול בילד או השגחה עליו.

זאב אלקין: זאת אומרת שהחוק נתן את דעתו על הסוגיה שאתם מעלים ולאחר לאחר דין ודברים קבע שבכל זאת זה לא נכון להכיר.

זאב אלקין: יחד עם זה – וזאת הנקודה המשמעותית – במקביל להוספת הסעיף האמור בחוק, כפי שרצה המחוקק, נוסף סעיף 66(ג)(4)(ג) לפקודה, שאתם בוודאי מכירים אותו בעל פה, שלפיו זכאית אישה לנקודת זיכוי נוספת בעד – – –

יואב גלנט: תחזור על הסעיף.

זאב אלקין: 66(ג)(4)(ג).

זאב אלקין: מי שזוכר את כל פקודת המס בעל פה, אז הוא בוודאי יודע לאיזה סעיף אני מכוון.

זאב אלקין: לפי הסעיף הזה זכאית האישה לנקודת זיכוי נוספת בעד כל אחד מילדיה עד הגיעם לגיל חמש.

זאב אלקין: בשנת 2019 נוספה חצי נקודה נוספת הניתנת לאם לילד עד גיל חמש במסגרת הסעיף כאמור, כך שכיום – קשה לי, אדוני היושב-ראש, אני לא שומע את עצמי.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

זאב אלקין: גם אני רוצה להבין את הטקסט שאני מקריא, וקשה לי כשאני לא שומע את עצמי.

יריב לוין: השר אלקין, אין בעיה.

יריב לוין: נא לשבת, בבקשה.

יבגני סובה: – – – מה עם קרעי – – –

יריב לוין: חבר הכנסת סובה, בזה הרגע אתה עוזר לגיוס של הקואליציה, כי אני אהיה מוכרח להוסיף לו עוד דקה, ואם תמשיך לדבר זה יהיה יותר.

יריב לוין: אז אנא, לשבת.

יבגני סובה: אני דואג לרמת העברית של העולים החדשים – – –

זאב אלקין: אם תאפשרו לי לסיים את התשובה המקצועית, ואם ייוותר לי זמן, אני בשמחה אתייחס גם לסוגיה השנייה.

יריב לוין: קושניר, מלינובסקי, סובה.

קריאה: – – –

זאב אלקין: לא, אני מוגבל גם לפי הכללים, חבר הכנסת זוהר.

יריב לוין: כן, מוגבל בזמן.

יריב לוין: נא לשבת, בבקשה.

קריאה: – – – יש לך עוד ארבע וחצי דקות.

זאב אלקין: אני אנצל אותן עד תומן.

קריאה: – – –

יריב לוין: לא שומעים.

יריב לוין: אנא להגביר את המיקרופון, גם שלי וגם של השר אלקין.

יריב לוין: אם אפשר להגביר את המיקרופונים.

יריב לוין: עכשיו שומעים, יופי.

יריב לוין: אז אנא, נא לשבת.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברי הכנסת מרגי, אזולאי, פלוסקוב, נא לשבת, בבקשה.

יריב לוין: נא לשבת, כי אי-אפשר לשמוע.

יריב לוין: חבר הכנסת הלוי, סגן השר מולא, נא לשבת.

יריב לוין: נא לשבת, בבקשה.

יריב לוין: חבר הכנסת הלוי וסגן השר מולא, אתם אפילו לא שומעים.

יריב לוין: אפילו לא שומעים.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: תודה רבה.

זאב אלקין: טוב, אני יכול להמשיך, אדוני?

יריב לוין: בבקשה, אדוני.

יריב לוין: אני אוסיף לך דקה וחצי שנלקחה ממך.

זאב אלקין: תודה רבה.

זאב אלקין: בוודאי, אני עוד חייב תשובות על השאלות מהקהל, חוץ מההתייחסות להצעת החוק.

זאב אלקין: אני לא יכול להשאיר את האופוזיציה בלי תשובות על מה שהם ביקשו.

זאב אלקין: אוקיי, אז אני חוזר ואומר:

זאב אלקין: בשנת 2019 נוספה חצי נקודה נוספת הניתנת לאם לילד עד גיל חמש במסגרת הסעיף האמור, כך שכיום ניתנות נקודה וחצי זיכוי במסגרתו, וזה בנוסף על נקודות הזיכוי האחרות הניתנות לאימהות במסגרת סעיף 66(ג)(4) – השר גלנט, מאוד חשוב היה לך לדעת את המספר המדויק של הסעיף.

זאב אלקין: אז הפעם אני מדבר על סעיף 66(ג)(4) לפקודה.

זאב אלקין: יצוין כי בשנת 2019 נוספה חצי נקודת זיכוי גם לאבות לילדים והורחבו שנות הזכאות עד גיל 5, סעיף 66(5) לפקודה.

זאב אלקין: אגב, בזכות השר – – –

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת זה בלתי אפשרי ככה.

יריב לוין: זה פשוט בלתי אפשרי.

יריב לוין: נא לשבת, נא לשבת.

יריב לוין: חבר הכנסת בוסו, נא לשבת.

יריב לוין: נא לשבת, פשוט לשבת.

יריב לוין: זו הדרך הכי טובה להבטיח שיהיה שקט.

יריב לוין: חבר הכנסת זוהר, אתה עם הגב לדוכן.

יריב לוין: נא לשבת, תודה.

זאב אלקין: אז כאמור, דיברתי על סעיף 66(5) לפקודה.

זאב אלקין: אגב, בזכות זה שהשר כהן זיכה אותי להקריא את התשובה הזאת למדתי באקראי שאני גם זכאי לחצי נקודת זיכוי – כחלק מאבות לילדים קטנים, אז אני מודה לאדוני על השליחות הזאת.

עודד פורר: זאת אומרת שאתה מעדיף שנשים עם הכנסה גבוהה לא יצאו לעבודה.

עודד פורר: אתה אומר: אני עכשיו אקח אישה עם הכנסה גבוהה ואני אדאג שהיא תרוויח פחות – – –

זאב אלקין: לא.

זאב אלקין: חבר הכנסת פורר, דווקא לנשים עם הכנסה גבוהה הפער בין ההכנסה לבין עלות המעון הוא כזה שבוודאי כדאי להן לצאת לשוק העבודה.

זאב אלקין: הבעיה הגדולה ביותר זה דווקא עם אותן 80%, שזה הרוב המוחלט של הנשים, כפי שנאמר כאן בתשובה, שבכלל לא מגיעות לסף המס, ובגלל המשכורת הנמוכה יש שאלה אם כדאי להן לצאת לשוק העבודה בגלל מה שהן צריכות לשלם במעון.

זאב אלקין: לכן הכיוון היותר-נכון לתמרץ אותן זה לתמרץ אותן בתשלום על מעון, ולא בהטבת מס כפי שאתם מציעים.

זאב אלקין: אני חושב שזה די ברור ודי פשוט.

זאב אלקין: מבין האימהות והאבות שמשלמים מס ההצעה אינה רגרסיבית גם בינם לבין עצמם, שכן ההטבה משתנה בהתאם לגובה הכנסתו של הנישום והיא מנוכה מהמס המשולם על ידיו.

זאב אלקין: בהתאם לכך, נישום בעל הכנסה גבוהה המשלם מס גבוה יותר ייהנה יותר מהחוק שלכם ומהתאמת המס, בעוד נישום בעלי הכנסה נמוכה או נישום שאינו מגיע לסף המס, כמו שאמרתי קודם, ייהנה מההטבה נמוכה או בכלל לא ייהנה ממנה.

זאב אלקין: לכן, בסוף הצעת החוק, שלכאורה באה לעזור לנשים לפתור את הבעיה הכלכלית ביציאה לעבודה, דווקא עוזרת לאלה – כמה שיותר אתה מקבל משכורת כך אתה תיהנה יותר מהצעת החוק הזאת, וכמובן אני לא בטוח שאפילו המציעים, זאת המטרה שאליה הם רצו להגיע.

עודד פורר: תוסיפו מיסים, שאם מישהו חס וחלילה מרוויח יותר – – –

יריב לוין: השר אלקין, אם אתה רוצה לענות על שאלות מהיציע, זה הזמן.

זאב אלקין: אני עוד לא סיימתי אפילו – – –

יריב לוין: אתה אחרי התוספת.

זאב אלקין: הבנתי, אוקי אני אסיים את הקריאה, ובכל זאת משפט.

זאב אלקין: בנוסף, ההצעה מעלה קשיי יישום רבים בשל החובה לבדוק את היקף משרת האם או את הימצאות הילד במעון אך ורק בזמן העבודה.

זאב אלקין: להצעת החוק עלות תקציבית של מיליארדי ש"ח בשנה.

זאב אלקין: כמובן, בהתאם לכך, אבקש מחברי הכנסת להסיר את הצעת החוק מסדר-היום.

זאב אלקין: עכשיו מילה על השאלה מהיציע מכמה חברים שלנו מישראל ביתנו.

זאב אלקין: גם אני בהתחלה, כשראיתי את הכותרות שהוצאתם לתקשורת, חשבתי שחברי חבר הכנסת קרעי שגה כאן בסוגיה הזאת.

זאב אלקין: אבל בדרך כלל אני טורח לבדוק את הדברים ודאגתי לצפות בקטע עצמו.

זאב אלקין: מצפייה בקטע עצמו, שראיתי, אני חושב שעשיתם עוול גדול לחבר הכנסת קרעי והשתמשתם באירוע הזה לצורך ליבוי שנאה בין-עדתית לצרכים פוליטיים בלבד, וחבל שזה כך.

זאב אלקין: חבר הכנסת קרעי לא העיר על מבטא או התבטאות או טעות – שהיא בסדר, היא מובנת; אגב, לא רק עולים טועים בעברית.

זאב אלקין: בסוגיות האלה הרבה צברים, כולל גם בבית הזה, טועים בעברית.

זאב אלקין: חבר כנסת קרעי העיר על כך שאותו עולה שמגיע לכאן ויום אחרי זה חוזר לרוסיה ולא נשאר כאן לא ידע עברית.

זאב אלקין: אני חושב שעם הקביעה העובדתית הזאת קשה להתווכח.

אלי אבידר: – – –

זאב אלקין: ההחלטה שלכם לקחת את זה למקום הנמוך הזה של ליבוי השנאה רק כדי להפיק ממנו צרכים פוליטיים – תתביישו לכם.

זאב אלקין: אנחנו כבר מספיק שנים במדינה הזאת.

זאב אלקין: אנחנו גאים בעברית שלנו.

זאב אלקין: אין לי שום בעיה, אני גאה בעברית שלי.

זאב אלקין: קיבלתי גושפנקה עוד שם במוסקבה מאבשלום קור על מבחן בעברית שעברתי אצלו, ועד היום הוא גם מעיר לי על הטעויות, כמו שהוא מעיר גם לצברים על הטעויות שלהם בעברית.

יוליה מלינובסקי: – – –

זאב אלקין: לכן, צאו כבר מהתסביך הזה.

זאב אלקין: אנחנו שווים בין שווים.

זאב אלקין: אף אחד לא מעיר לנו על המבטא ואף אחד לא רודף אותנו בגלל העברית.

זאב אלקין: אני מבין שיש צורך פוליטי ללבות כל הזמן את השנאה, אבל בואו נתמודד עם הבעיות האמיתיות ולא עם בעיות ממוצאות, ולכן חבל לקחת את זה למקומות האלה.

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: תודה רבה לשר אלקין.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, השרה רגב, נא לשבת.

יריב לוין: נא לשבת, בבקשה.

יריב לוין: אם כן, אני מזמין את חבר הכנסת עודד פורר להשיב, בבקשה.

עודד פורר: אדוני השר אלקין, אתה רוצה להתמקד בבעיות האמיתיות?

עודד פורר: אז בואו תתמקדו פעם אחת בבעיות האמיתיות.

עודד פורר: בואו תתמקדו באיך מוציאים אנשים לעבודה ולא באיך מדקלמים פה את כל מה שכותבים לכם פקידי האוצר עם סעיפים ותתי-סעיפים, שאתם יודעים שאתם לא מאמינים בהם.

עודד פורר: הרי ברור לחלוטין שכשאנחנו מדברים על תשלום מס אמת, הוצאה שהיא הוצאה לצורך ייצור הכנסה צריכה להיות הוצאה מוכרת.

עודד פורר: ברור לחלוטין שכשאישה – או גבר, אגב – יוצאים לעבודה וכדי לצאת לעבודה צריכים לשים את הילד או הילדה במסגרת.

עודד פורר: בלי הכרה בהוצאה הזו הם לא יצאו לעבודה.

עודד פורר: אז אל תספר לי על המעונות שאתם נותנים לשכבה מאוד מאוד ספציפית באוכלוסייה, ואתה יודע מי מקבל את המעונות האלה.

עודד פורר: אתה יודע שתנאי למעונות האלו הוא לא ששני בני הזוג עובדים אלא רק שהאישה תצא לעבודה, ולא שהאישה והגבר שניהם יצאו לעבודה.

עודד פורר: אם אתם באמת רוצים לעודד כאן תעסוקה, אם אתם באמת רוצים לעודד כאן שוויון ואתם באמת רוצים לעודד את הכלכלה הישראלית, תעשו את הדבר הפשוט והברור ביותר.

עודד פורר: אנשים רוצים לשלם מיסים אבל הם רוצים לשלם מס אמת.

עודד פורר: לא משנה אם האישה מרוויחה 6,000 או 10,000 או 20,000 שקלים.

עודד פורר: אני דווקא רוצה יותר נשים שירוויחו 20,000 שקלים.

עודד פורר: אני רוצה שכשהן מרוויחות את הסכום הזה, או כשהוא מרוויח את הסכום הזה, וכדי לצאת לעבודה הילד הולך למסגרת, לא תהיה לו משכנתה, וההוצאה הזו תהיה הוצאה מוכרת.

עודד פורר: אתה יודע עד מתי, השר אלקין?

עודד פורר: אתה אחראי למסגרות של החינוך הבלתי-פורמלי – עד שאתם תדאגו לזה שיהיה חינוך חינם גם מגיל שלושה חודשים עד גיל שלוש, כי זה מה שהמשק הישראלי צריך.

עודד פורר: אבל אתכם זה לא מעניין, אתכם מעניינות רק המריבות של ועדת השרים לענייני חקיקה וחוסר היכולת שלכם לאשר הצעת חוק, ולא האזרחים והאזרחיות הישראלים.

עודד פורר: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: תשיב חברת הכנסת קארין אלהרר, בבקשה.

קארין אלהרר: השר אלקין, יש לי כל כך הרבה מה לענות לך על התשובה, אבל אני באמת רוצה לדבר על תמצית הסיפור.

קארין אלהרר: יושבים חבורה של גברים ופשוט מתעסקים ומחליטים על נשים, כי בסוף מי שלא תצא לעבודה תהיה האישה, וחבל.

קארין אלהרר: אני לא רוצה לדבר על זה שאתה אומר שזאת הוצאה פרטית – ואוטו זה לא הוצאה פרטית?

קארין אלהרר: חבל לי שזה היחס שלכם כשמדובר בנשים, וזו כנראה סיבה ממש טובה שעוד נשים ישבו בממשלה ויקבלו החלטות; כי אתם את ההחלטות האלה לא יודעים לקבל.

יריב לוין: תודה רבה לחברת הכנסת אלהרר.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת על מנת שאנחנו נוכל לעבור להצבעה.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: השר שטייניץ, חבר הכנסת טיבי, נא לשבת.

יריב לוין: אנא לשבת.

יריב לוין: אצרף להצבעה את קולותיהם של חבר הכנסת פורר, שהציג את הצעת החוק והשיב לה; את קולו של חבר הכנסת מיקי לוי, שיציג כאן את הצעת החוק הבאה, ואת קולו של חבר הכנסת אליהו ברוכי, שצריך להחליף אותי לאחר ההצבעה.

יריב לוין: לא אוסיף מעבר לזה אפילו קול אחד נוסף.

יריב לוין: רבותיי, אני עובר להצבעה תחילה על הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי בגין הוצאות טיפול בילדים), התש"ף–2020.

יריב לוין: הצבעה בקריאה הטרומית.

יריב לוין: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 31 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 50 נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדה את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי בגין הוצאות טיפול בילדים), התש"ף

יריב לוין: –2020, לא נתקבלה.

יריב לוין: חבר הכנסת פורר, אני מניח שאני מוסיף את קולך בעד; חבר הכנסת מיקי לוי – מוסיף בעד; חבר הכנסת ברוכי – נגד.

יריב לוין: אם כן, בעד – 33, נגד – 51, אין נמנעים.

יריב לוין: הצעת החוק לא התקבלה וירדה מסדר-היום.

יריב לוין: אנחנו מצביעים עכשיו על הצעת החוק המוצמדת, הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי בגין הוצאות טיפול בילדים), התש"ף

יריב לוין: –2020 – נא לשבת, השר אמסלם.

יריב לוין: השר אמסלם, אנחנו בהצבעה – הצעתה של חבר הכנסת קארין אלהרר, בקריאה הטרומית.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 32 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 49 נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדה את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי בגין הוצאות טיפול בילדים), התש"ף

יריב לוין: –2020, לא נתקבלה.

יריב לוין: אני מוסיף שוב את קולותיהם של חברי הכנסת פורר ולוי – בעד, ואת קולו של חבר הכנסת ברוכי – נגד.

יריב לוין: אם כן, יש לנו 34 בעד, 50 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, אני קובע שגם הצעת החוק הזו לא התקבלה, והיא ירדה מסדר-היום.

יריב לוין: [הצעת חוק פ/353/23; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת מיקי לוי להציג את הצעת החוק לתיקון פקודת הדיג (איכון ספינות דיג), התש"ף–2020.

יריב לוין: בבקשה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: חברי כנסת נכבדים, שרים, הצעת החוק שאני מעלה היום אינה הצעת חוק פוליטית.

מיקי לוי: אני מקדים ואומר שצריך להצביע בעדה, בעד.

מיקי לוי: אני כבר אפרט אותה.

מיקי לוי: כבר 24 שעות מתמודדת מדינת ישראל עם האסון שפקד אותנו אתמול.

מיקי לוי: מעל 60 ק"מ מחופי הארץ מזוהמים מפגיעה בצינור שמוביל את הקונדנסט מאסדת לווייתן.

מיקי לוי: מי שלא יודע, הקונדנסט זהו חומר נדיף, רעיל ומסרטן, שהכרחי לתהליך הפקת הגז, ועכשיו מסכן מיליוני אזרחים במדינת ישראל.

מיקי לוי: ספינת מכמורת שפעלה בניגוד להיתרים פגעה בו אתמול וגרמה לאסון כבד.

מיקי לוי: מיליוני אזרחים נמצאים מאתמול בבתיהם ונמנעת מהם האפשרות לצאת מהבית לעבודה, לבתי הספר, לקניות.

מיקי לוי: את הפגיעות הבריאותיות נוכל לגלות רק בשנים הבאות.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, האסון הזה לשמחתי לא קרה, וגם פגיעה בצינור ובכבל התת-ימי לא התרחשה.

מיקי לוי: אבל אלו הסכנות שמשרדי הממשלה – אתם, הממשלה – רועדים מפניהן מאז שהעליתי את הסכנה הזו לפני כמה חודשים.

מיקי לוי: לכן, בחודשים האחרונים יצרנו ביחד את הצעת החוק הזו, בהדרכתם ובשיתופם המלא של משרדי הממשלה.

מיקי לוי: כיום פועלות בישראל 16 ספינות מכמורת לדיג, שמורידות רשתות לקרקעית הים וגורפות מערכות אקולוגיות שלמות.

מיקי לוי: לצערי הרב, במצב הקיים אין יכולת לאכוף און-ליין את השמירה על אזורי הדיג המותרים על פי התקנות, וקיימת סכנה לטבע בים, כמו גם סכנה ממשית לפגיעה בתשתיות.

מיקי לוי: אני מבין שלא כל כך אכפת לממשלה ולא כל כך שומעים אותי.

מיקי לוי: אז תדעו שמי שלא שומע אותי ויצביע בהמשך בעד – ואני אציין את זה – זה יהיה על ראשו.

מיקי לוי: מדינת ישראל יכולה לחטוף אסון:

מיקי לוי: אסון של פינוי רצועת החוף מתושבי מדינת ישראל, ואני לא מדבר על הפגיעה הכלכלית; אסון בדמות פגיעה בצינורות הגז, כבלי התקשורת התת-ימיים שפרוסים במימי הים התיכון מחוץ לאזורים האלה.

מיקי לוי: לכן יצרנו את הצעת החוק שלפניכם, שעל פיה יוקם מערך איכון של ספינות הדיג.

מיקי לוי: 16 ספינות דיג עם GPS, זה הכול.

מיקי לוי: קחו את החוק הזה, אני לא רוצה אותו, שהממשלה תביא אותו.

מיקי לוי: ה-GPS אמור לוודא שאין חריגה מאזורי הדיג המותרים על פי החוק.

מיקי לוי: במסגרת הדיונים על הצעת החוק הסכימו רשות הגז ומשרד האנרגיה – השר שטייניץ ומשרדו – לממן את עלות ההצעה, שעלותה בסך הכול 4.5 מיליון שקלים.

מיקי לוי: המימון יכלול את תוכנת האיכון, מימון שוטף של מעקב האיכון, שיתבצע ברשות הספנות או ברשות שמורות הטבע, וכן את התקנת המערכות בכל הספינות.

מיקי לוי: הכול על חשבון המדינה ולא על חשבון בעלי הספינות עצמן.

מיקי לוי: אני רוצה להודות לשר שטייניץ.

מיקי לוי: השר שטייניץ, נדמה לי שהוא בפינה שם.

מיקי לוי: חבר הכנסת טיבי, זה השר שטייניץ שם?

מיקי לוי: השר שטייניץ, אני אליך.

מיקי לוי: אני רוצה להודות לך על ההבנה והמימון של התקנת ה-GPS בספינות הדיג, מתוך הבנה שחס וחלילה אם תהיה פגיעה בצנרת הגז או בצנרת של הקונדנסט שמוביל את הרעלים אל מחוצה לים, אל החוף – אני רוצה להודות לך על העניין הזה; על החשיבות של ההצעה, שהבנת שצריך לבצע, והמקור התקציבי ממשרדך.

מיקי לוי: ניסית לקדם אותה בוועדת השרים אבל אין כבר ועדת שרים.

מיקי לוי: אני מודה מכל הלב גם לשרה להגנת הסביבה גילה גמליאל, שגם היא התנהלה בענייניות ומקצועיות, הבינה את הסכנה האקולוגית והוציאה מכתב תמיכה בהצעה.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, עד כאן הכול ורוד.

מיקי לוי: אבל למרות תמיכת המשרד להגנת הסביבה והאנרגיה ואי-התנגדות משרד התקשורת שר החקלאות שוסטר מתנגד להצעה – או לא מתנגד, הוא לא אומר; הוא אומר רק: אני בודק – ומורח אותה במשך כמה חודשים.

מיקי לוי: הטענה הרשמית היא כמובן טענה משפטית ריקה מתוכן, ועל פיה חוק הדיג זה לא המקום לעניינים אקולוגיים.

מיקי לוי: אינני יודע על אילו קבוצות לחץ השר שוסטר מנסה להגן, וכפי שאני גם רואה הוא לא יבוא להשיב לי.

מיקי לוי: גם אמרנו לכם:

מיקי לוי: החוק הנורבגי הזה יגרום לכך שהשרים שהם לא חברי כנסת לא יגיעו כדי להשיב לנו על הדברים שלנו.

מיקי לוי: הינה דוגמה נוספת לאיך שהשר שוסטר שם פס על הבית הזה.

מיקי לוי: דבר אחד בטוח: השר שוסטר לא מייצג את האינטרס של כלל האזרחים בישראל ואת האינטרס הציבורי.

מיקי לוי: צריך לשים את הדברים האלה על השולחן: השר שוסטר מסכן בהתנגדותו נכסים אסטרטגיים של מדינת ישראל, ואם יקרה אסון זה יהיה על ראשו ועל ראשם של אלה שיצביעו היום נגד.

מיקי לוי: משרד החקלאות טוען משנת 2009 שיקדם את ההצעה הממשלתית, אבל עיניכם הרואות, חוץ מלהתנגד כלום לא זז.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, בדיוק בשביל למנוע מקרים כאלה קיימת הכנסת.

מיקי לוי: אם שר מתנהל בחוסר היגיון ובצורה שרירותית ובחוסר אחריות, ואם משרד ממשלתי מתנהל ברשלנות חמורה שעלולה לסכן את הציבור, הכנסת צריכה להכריע ולפתור את הבעיה.

מיקי לוי: לא כל דבר זה עניין פוליטי קואליציוני.

מיקי לוי: במשך תקופה ארוכה ניהלנו משא ומתן עם משרדי הממשלה.

מיקי לוי: השגנו, כאמור, תקציב.

מיקי לוי: שלושה משרדי ממשלה מסכימים ומבינים את הסכנה.

מיקי לוי: תפרנו חליפה מידתית נקודתית לסכנה, ונמנעתי מלהעלות את ההצעה להצבעה, כי זה לא עניין פוליטי.

מיקי לוי: אבל יש גבול, וצריך לשים קו אדום.

מיקי לוי: הצעת החוק שלפנינו אינה סתם עוד הצעת חוק פרטית.

מיקי לוי: מדובר בהצעה רצינית, שנתמכת על ידי שלושה משרדי ממשלה רלוונטיים, ועובדה שביחד עימם אפילו נמצא פתרון ריאלי ומוסכם לתקציב הלא-גבוה, כ-4.5 מיליון שקלים.

מיקי לוי: הצעת החוק מבקשת לטפל בבעיה שפוגעת במערכות אקולוגיות שלמות בים ומסכנת – מסכנת, תקשיבו – את כבל הסיבים האופטיים התת-ימי שנפרס בים בין מדינת ישראל לבין העולם, ואת צינורות הגז.

מיקי לוי: עלות הפרויקט – ואני אתן פרס למי שיודע מה עלות הפרויקט חוץ מהשר שטייניץ.

מיקי לוי: מה עלות הפרויקט של הנחת צינורות הגז בינינו לבין אירופה?

סמי אבו שחאדה: מיקי, לא צריך להגזים.

מיקי לוי: אף אחד לא יודע.

סמי אבו שחאדה: – – – בגודל הנזק שעושים למסכנים האלה – – –

מיקי לוי: 6 מיליארד יורו.

מיקי לוי: 6 מיליארד יורו.

מיקי לוי: אם ייפגע צינור גז על ידי רשת וכבל, תבינו מה ההשלכות.

מיקי לוי: אני כבר לא מדבר על הצינור הרעיל שמוביל את הקונדנסט.

סמי אבו שחאדה: זה לא מדויק.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, אני מבקש מכם הפעם לחשוב אחרת ולא להיות נעולים על חלוקה של אופוזיציה וקואליציה.

מיקי לוי: אנא מכם, אני מתחנן, אם מחר יקרה פה אסון, יחזרו להצבעה הזו ויבדקו את כל מי שהתנגד – וכל מי שהתנגד, כולל השר שוסטר שלא עושה את עבודתו, יצטרך להסביר מדוע הוא עשה את זה.

מיקי לוי: אתם מתעלמים מנזקים שיכולים לקרות – נזקים בריאותיים, נזקים כלכליים.

מיקי לוי: מי שיצביע נגד ההצעה הזו – וכולה הצעה טרומית כדי לחייב את הממשלה להתחיל לפעול – יחטא לתפקידו כחבר כנסת.

מיקי לוי: אני מבקש בכל לשון של בקשה להצביע בעד, כדי להביא למצב שלא תהיה סכנה לאזרחי מדינת ישראל שגרים לאורך החוף.

מיקי לוי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מיקי לוי, תודה רבה.

אליהו ברוכי: על הצעת החוק תשיב השרה אורלי לוי אבקסיס, בבקשה.

מיקי לוי: – – – כי עכשיו היא לא יודעת על מה היא מדברת.

אורלי לוי אבקסיס: הקשבתי לך.

מיקי לוי: צר לי, זה לא ברמה האישית.

מיקי לוי: זה השר שוסטר, אבל בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: טוב, אז חבר הכנסת מיקי לוי, אני חייבת לומר שניסית להסביר את זה, ואני הקשבתי, ובחלק מהדברים אני שמעתי אותך גם אומר:

אורלי לוי אבקסיס: אם אתם מטפלים בזה, אני לא צריך את הצעת החוק הפרטית.

אורלי לוי אבקסיס: קחו את זה, תגישו ממשלתית, תעשו משהו בנדון.

אורלי לוי אבקסיס: ציינת גם שיש כמה משרדי ממשלה שכבר הסכימו לרעיון והתחילו לעבוד.

אורלי לוי אבקסיס: אז תנוח דעתך, כי מהתשובה של שר החקלאות שקיבלתי כדי לענות – שוב, אני אומרת לך בשם שר החקלאות – אז צריך אולי לומר שהתהליך לא רק קורם עור וגידים אלא ההסדרה של הנושא אכן עומדת על סדר-יומו של שר החקלאות.

אורלי לוי אבקסיס: ולפי התשובה, ככה אני חוזרת ואומרת, ההתקדמות היא אפילו מהירה.

אורלי לוי אבקסיס: אז עמדת הממשלה, משרד החקלאות, להצעת חוק לתיקון פקודת הדיג (איכון ספינות דיג), של חבר הכנסת מיקי לוי, התשובה היא כך: עמדת משרד החקלאות היא כי עיקרי הצעת החוק ביחס לחובת מכשירי איכון היא נכונה.

אורלי לוי אבקסיס: המשרד אף פועל בחודשים האחרונים על מנת לקדם זאת במטרה לשמור באופן מיטבי על משאב הדגה, לצד קיום דיג מסחרי ותרבות פנאי וכחלק ממסורת של כל מדינה שוכנת חוף ים.

אורלי לוי אבקסיס: יחד עם זאת, יש לסיים את עבודת המטה הפנים-משרדית והבין-משרדית, הבוחנת את כלל ההיבטים הקשורים בקידום מהלך זה על כלל היבטיו המקצועיים, התקציבים והמשפטיים.

אורלי לוי אבקסיס: משרד החקלאות פועל מול משרד האנרגיה, רשות הספנות במשרד התחבורה, המשרד להגנת הסביבה ורשות הטבע והגנים, לשם השלמת הדרישות והתאמת היישום למציאות העדכנית של הדיג בישראל.

אורלי לוי אבקסיס: המשרד מקדם בימים אלו את תהליך RIA, הליך להערכת השפעות רגולציה חדשה אשר משרד ממשלתי נדרש לבצע טרם קידומה, וחלקו הגדול כבר הסתיים.

אורלי לוי אבקסיס: גורמי המקצוע במשרד עושים מאמצים לסיים את הליך הבחינה בהקדם האפשרי.

אורלי לוי אבקסיס: לפי עמדתו של שר החקלאות ועמדת הממשלה – מאחר שלא הייתה ועדת שרים לחקיקה, לכן עמדת הממשלה בדרך כלל עמדה אוטומטית: מה שלא עולה לוועדת שרים לחקיקה, אז הקואליציה מתנגדת.

אורלי לוי אבקסיס: מאחר שלא הייתה ועדת שרים לחקיקה אז עמדת הממשלה היא להתנגד.

אורלי לוי אבקסיס: אבל יתרה מזו, מוסיף ואומר שר החקלאות – לאחר כל מה שציינתי שנעשה במשרדו, כפי שהוא מציין, ומול המשרדים הנוספים – הוא אומר:

אורלי לוי אבקסיס: אין אנו רואים מקום לאישור הצעת חוק פרטית בעוד הממשלה מבצעת את המהלך בדרך המלך, ותוך שימת דגש לכלל המשתנים בהיבטים הראויים.

אורלי לוי אבקסיס: אז כפי שאתה מבין, אנחנו רואים שאכן התהליך במשרד החקלאות, התהליך הפנים-משרדי, הבין-משרדי, קורם עור וגידים, ורוב-רובו של התהליך – אלא אם כן אתה יודע אחרת – כבר הגיע לסיומו.

אורלי לוי אבקסיס: ולכן אני חושבת שאולי כדאי להסיר את – רגע, שנייה.

מיקי לוי: אני יודע, אורלי.

אורלי לוי אבקסיס: מיקי, אני רוצה להגיע לפתרון, שבסוף אולי באיזשהו אופן לא תאבד גם את הצעת החוק הפרטית שלך.

אורלי לוי אבקסיס: אולי נגיע לאיזשהו הסדר שבו נחכה לוועדת שרים לחקיקה.

אורלי לוי אבקסיס: בתווך הזה ננסה להגיע להסדר עם משרדי הממשלה הרלוונטיים.

אורלי לוי אבקסיס: כפי שאמרת, השר שטייניץ אפילו מוכן לממן את העלות של ה-4.5 מיליון ש"ח.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שזה פתיר.

אורלי לוי אבקסיס: הכדור בידיך.

אורלי לוי אבקסיס: ואני באמת מאמינה שחבל מאוד שעל אירוע כזה הצעת החוק הפרטית שלך לא תוכל לעלות בחצי שנה הקרובה, וגם לא תהיה לך אולי את היכולת, אתה יודע, לאיים, ולהגיש את זה להצבעה מול הקואליציה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו פרלמנטרים ותיקים, ואני באמת חושבת, גם לאחר ששמעתי אותך וגם לאחר שקראתי את התשובה, שיש על מה לדבר, אבל זה כמובן בידיך.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: אז כפי שאמרתי, עמדת שר החקלאות ועמדת הקואליציה היא להתנגד בינתיים להצעת החוק הפרטית, אלא אם כן יבחר חבר הכנסת מיקי לוי להגיע לדין ודברים עד אשר תהיה ועדת שרים לחקיקה וידונו במשרדים.

אורלי לוי אבקסיס: אז לפני שאני ארד, מיקי, אני רוצה לספר לך שהדגה במדינת ישראל – כמי שגרה באזור שיש בו הרבה מאוד בריכות דגים לתעשייה, וזה מפרנס לא מעט מהמועצות האזוריות, בטח ובטח באזורנו – הם סובלים לא מעט גם מכל עונת הנדידה.

אורלי לוי אבקסיס: עונת הנדידה היום היא מרהיבה ביופייה.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מתעוררים בבקרים בעמק בית שאן, בעמק המעיינות, אנחנו יכולים לראות להקות-להקות של עופות מים, שחוץ מהמראה המלהיב שלהם יש לזה גם עלות כלכלית.

אורלי לוי אבקסיס: בעלי הכנף האלו, בדרכם חוצת היבשות, זקוקים לאוכל, למנוחה, ומה טוב יותר מבריכת דגים או מגידולים באופן כזה שיאפשרו גם להרוויח?

אורלי לוי אבקסיס: אז יש לזה עלות כלכלית ויש לזה הפסדים מאוד גדולים, ואנחנו בכלל צריכים לנסות לחשוב איך אנחנו מעודדים את הדגה במדינת ישראל; כי אנחנו יודעים שבחלק מהדברים, חברי מיקי לוי, אנחנו מאפשרים אפילו יבוא של דגה באופן קפוא לא באיכות כל כך טובה.

אורלי לוי אבקסיס: לעומת זאת, כאשר אנחנו מדברים על הגידול והתוצרת המקומית, יש לזה עלויות לא קטנות גם מאחר שאנחנו דורשים לדאוג לתנאים נוספים של משרד החקלאות, משרד הבריאות, איכות הסביבה.

אורלי לוי אבקסיס: אני זוכרת שגם בהיותי חברת כנסת בוועדת הכספים קרה לא פעם שנאלצו לחסל בריכות שלמות מהחשש שישנו חיידק מסוים או זיהום מסוים, והנזקים האלה גדולים מאוד.

אורלי לוי אבקסיס: בתחרות הוגנת, אם לא נדע לשמר את האיכות הטובה של הדגה הטרייה במדינת ישראל, אנחנו יכולים לאבד עוד מקצוע והכנסה.

אורלי לוי אבקסיס: אז זה היה גם שיעור קטן על עונת הנדידה והנזק לדגה בישראל.

אורלי לוי אבקסיס: אבל בהחלט, מיקי, אם יש בליבך וברצונך – אנחנו נסייע כדי לראות מה ניתן לעשות בהמשך.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: עמדת הממשלה, מאחר שלא הייתה ועדת שרים לחקיקה, היא להתנגד, ועמדת שר החקלאות היא להתנגד.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מיקי לוי, אתה רוצה להגיב?

אליהו ברוכי: בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות לרשותך.

מיקי לוי: השרה לוי אבקסיס, באמת, צר לי עלייך שנתנו לך תשובה כזאת – אני לא רוצה לכנות אותה במילים גסות.

מיקי לוי: מה שהקראת מכאן הוא בלשון המעטה – ואני לא בא בטענות אליך, אלא אל מי ששלח את זה, אבל לא רוצה להגיד מילה גסה אבל – אינו אמת.

מיקי לוי: כל חודשיים בדקנו עם משרד החקלאות: "נראה", "נבדוק".

מיקי לוי: משרד החקלאות הוא לא המבצע.

מיקי לוי: הוא רק צריך לתת את הסכמתו על פי חוקי הדיג, זה הכול.

מיקי לוי: מי שמבצע זה משרד האנרגיה.

מיקי לוי: השר שוסטר לא עושה את עבודתו.

יעקב מרגי: הוא צודק.

יעקב מרגי: מיקי צודק.

מיקי לוי: אני אומר לכם את זה: אתם מסכנים את צינור הגז, אתם מסכנים את הכבל התת-ימי.

מיקי לוי: ולמה אני צריך להסכים?

מיקי לוי: תעבירו את זה בטרומית, ואחר כך שהממשלה תיקח את זה.

מיקי לוי: אני מתחנן על זה כבר כמה שנים.

מיקי לוי: כמה שנים, עכשיו, כשצינור הקונדנסט מעביר את הרעלים לחוף – אם אחת מהספינות תפגע בו – – –

סמי אבו שחאדה: – – – הים מזמן קיים, הצינורות קיימים מזמן, הצינורות קיימים מזמן, החפירות התחילו מזמן – – –

מיקי לוי: בוא, תן לי, תן לי, תן לי, תן לי, תן לי.

מיקי לוי: תעלה לכאן ותשיב.

סמי אבו שחאדה: חנקו את הדייגים מכל הצדדים – – –

מיקי לוי: מה זה שייך?

מיקי לוי: אינך מבין דבר וחצי דבר.

סמי אבו שחאדה: מיקי, אין צורך.

סמי אבו שחאדה: אין צורך להמשיך – – –

מיקי לוי: ולכן אני אומר לכם: כל הסיפור במימון ממשלתי – לבדוק 16 ספינות.

מיקי לוי: 16 ספינות שמשליכות את הכבלים עם – – –

סמי אבו שחאדה: – – – יותר.

סמי אבו שחאדה: לא צריכים יותר – – –

מיקי לוי: אתה מוכן כבר להפסיק להפריע לי?

סמי אבו שחאדה: מיקי, אני מנסה להסביר לך – – – הדייגים.

סמי אבו שחאדה: אתה מדבר על סיבים אופטיים, אתה מדבר על צינורות, אתה מדבר על כל דבר חוץ מהדייגים.

מיקי לוי: 16 ספינות משליכות את רשת הדיג עם כבלים לקרקעית, אל הקרקעית, ולכן אמורות ועלולות – – –

סמי אבו שחאדה: – – –

מיקי לוי: אני רוצה את הזמן שלי או שתוציא אותו.

מיקי לוי: אתה לא מעיר לו.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בבקשה.

קריאות: – – –

מיקי לוי: יש גבול גם לצעקות הביניים, אי-אפשר להפריע שעה לאורך כל הנאום.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מיקי, בבקשה.

איימן עודה: סוף-סוף יש קול יותר חזק מהקול שלך.

קריאות: – – –

מיקי לוי: הוא סתם מקשקש, איימן.

מיקי לוי: הוא לא יכול להתחרות בי.

מיקי לוי: קריאות ביניים יכולות להיות קצובות.

מיקי לוי: הוא לא יכול לקחת את כל שלוש הדקות, מה עוד שהוא לא מבין דבר וחצי דבר בעניין.

מיקי לוי: לכן אני אומר לכם: תתעוררו מהמשמעת.

מיקי לוי: אין כאן עניין פוליטי.

מיקי לוי: יש כאן עניין של נזק שעלול להיגרם לצינורות הגז של מדינת ישראל.

יעקב מרגי: – – –

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מרגי, תודה.

מיקי לוי: 6 מיליארד יורו הושקעו בפרויקט הזה.

מיקי לוי: הכבל התת-ימי שמקשר אותנו עם העולם.

מיקי לוי: הצינור שמעביר את הרעלים מלווייתן אל החוף כדי להוביל אותם למקום אחר, אם ייפגע צינור כזה אנשים לא יוכלו לצאת מבתיהם.

מיקי לוי: השר שוסטר לא עשה דבר וחצי דבר.

מיקי לוי: השר שטייניץ יכול להעיד על העניין הזה.

מיקי לוי: זה לא הכסף שלו, זה לא היוזמה שלו.

מיקי לוי: גם השרה גילה גמליאל נתנה את דעתה והסכמתה מתוך דאגה לאיכות הסביבה.

מיקי לוי: אז מה תלכו לעשות, להצביע נגד חוק טרומי שיחייב את הממשלה לפעול?

מיקי לוי: כל הסיפור על יבוא דגים, השרה, באמת לא עקרוני.

אליהו ברוכי: נא לסיים.

מיקי לוי: אני מבקש מכם לחשוב בהיגיון.

מיקי לוי: כולה הצעת חוק טרומית שבאה להציל את חופי ישראל ואת צינור הגז.

מיקי לוי: אני רודף אחרי זה שמונה שנים, ושום דבר לא נעשה, ובאתי לא פעם ולא פעמיים.

מיקי לוי: השר שוסטר אינו עושה את עבודתו.

מיקי לוי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: אנחנו נעבור להצבעה.

אליהו ברוכי: אני אוסיף להצבעה, מאלה שלא נוכחים, רק את חברי הכנסת מיקי לוי.

אליהו ברוכי: אני מבקש מכל חברי וחברות הכנסת לתפוס את המקומות.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק לתיקון פקודת הדיג (איכון ספינות דיג), התש"ף

אליהו ברוכי: –2020, של חבר הכנסת מיקי לוי.

אליהו ברוכי: בבקשה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 58 נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדה את הצעת לתיקון פקודת הדיג (איכון ספינות דיג), התש"ף

אליהו ברוכי: –2020, לא נתקבלה.

אליהו ברוכי: תוצאות ההצבעה הן 12 בעד, 58 נגד.

אליהו ברוכי: אני מוסיף את חבר הכנסת מיקי לוי – בעד, וחבר הכנסת אבוטבול – נגד, אז תוצאות ההצבעה הן 13 בעד, 59 נגד.

אליהו ברוכי: החוק לא התקבל.

אליהו ברוכי: [הצעת חוק פ/2066/23; נספחות.

אליהו ברוכי: ]

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה – הצעת חוק העונשין (תיקון – קביעת עונש מזערי והוראת שעה לעבירת החזקת נשק בלא רשות על פי דין), התש"ף

אליהו ברוכי: –2020, של חבר הכנסת איימן עודה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.

אליהו ברוכי: להצעה הזו מוצמדת הצעת חוק נוספת, של חבר הכנסת גדעון סער, הצעת חוק העונשין (תיקון – עונש מינימום על החזקת נשק בלתי חוקי), התש"ף–2020.

אליהו ברוכי: בבקשה, חבר הכנסת.

אליהו ברוכי: לרשותך עשר דקות.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, כמה פעמים עמדנו פה והצגנו נתונים כל כך ברורים על הגזענות ההורגת, על האפליה ההורגת – לא פחות מהמילה "הורגת".

איימן עודה: אני רוצה להגיד לכם שהמאבק שלנו עכשיו עומד על כך: זה או אנחנו או ארגוני הפשע.

איימן עודה: או אנחנו או ארגוני הפשע.

איימן עודה: ואתם צריכים להחליט: או שאתם עם החברה שלנו או שאתם עם ארגוני הפשע.

איימן עודה: השאלה היא בכלל לא נתונים.

איימן עודה: אתם, אין לכם מושג מה זה להיות הורה ערבי שמחסיר פעימה כל פעם שהבן שלו יוצא מהבית.

איימן עודה: זה אני, זה אנטאנס, זה אחמד, זה ג'אבר – מחסירים פעימה כל פעם שהבן שלנו יוצא מהבית.

איימן עודה: אין לכם מושג מה זה להיות צעיר ערבי שנמצא בסיכון מירי חי פי מאה מאשר ממוות מנגיף הקורונה; פי מאה מאשר ממוות מנגיף הקורונה.

איימן עודה: בכמה ניחומי אבלים אנחנו עוד נבקר, כמה פעמים נסתכל בעיניים להורים השכולים.

איימן עודה: אם היה לי שקל אחד על כל פעם שהממשלה הבטיחה תוכנית לטיפול בארגוני הפשע כבר היה לי תקציב שלם ותוכנית רצינית.

איימן עודה: אנחנו רוצים מעשים ולא דיבורים.

איימן עודה: קראתי את התוכנית הממשלתית.

איימן עודה: קראתי אותה.

איימן עודה: היא מדברת על גיוס אפילו של מוסלמים – לא ערבים, גיוס מוסלמים.

איימן עודה: אבל למה כשערבי הורג או רוצח יהודים אף אחד לא שואל אותנו: איפה השוטרים שלכם?

איימן עודה: למה?

איימן עודה: בשכונת חליסה בחיפה בעשור האחרון נהרגו עשרה אנשים – תשעה ערבים ויהודי אחד.

איימן עודה: אחרי שיהודי נרצח, באותו יום הצליחו להגיע לצעיר מחיפה.

איימן עודה: לא שאלו אותנו על תחנות משטרה, על גיוס ערבים, לא שאלו כלום.

איימן עודה: אותו דבר בכפר קאסם.

איימן עודה: בעשור האחרון נהרגו תשעה אנשים – שמונה ערבים ויהודי אחד.

איימן עודה: לא שאלו כלום.

איימן עודה: לכן, אם בתוכנית הממשלתית לא יהיה שינוי עומק – אנחנו דוחים אותה מכול וכול, לא רוצים אותה.

איימן עודה: אנחנו כן רוצים תוכנית ממשלתית, אבל תוכנית ממשלתית שתיאבק נגד ארגוני הפשע, נגד הפרוטקשן, נגד השוק האפור, למען איסוף נשק בלתי מורשה.

איימן עודה: אבי ניסנקורן, הנשק הבלתי-מורשה, מאיפה הוא מגיע אלינו?

איימן עודה: 70% ממנו מהצבא.

איימן עודה: מדינת ישראל הכל-כך ביטחונית – מהצבא שלה מגיע נשק בלתי חוקי לידי האזרחים הערבים.

איימן עודה: אנחנו רוצים שיאספו את הנשק הבלתי-חוקי.

איימן עודה: כל פעם שאנחנו מדברים נגד ארגוני הפשע המאורגן, אנחנו מסכנים את חיינו.

איימן עודה: אני מסכן את החיים שלי.

איימן עודה: אני קיבלתי איומים.

איימן עודה: קיבלתי איומים.

איימן עודה: זה לא מעניין אותנו.

איימן עודה: זה או החברה שלנו או ארגוני הפשע המאורגן.

איימן עודה: אתם צריכים להחליט: או שאתם עם החברה או שאתם עם ארגוני הפשע המאורגן.

איימן עודה: זה עומד בדיוק כך.

איימן עודה: מדברים בתוכנית על הקמת תחנות משטרה.

איימן עודה: אני לא נגד הקמת תחנות משטרה.

איימן עודה: אני נגד הגזענות של המשטרה.

איימן עודה: יש תחנת משטרה בנצרת, באום אל-פחם, בכפר קאסם.

איימן עודה: יש תחנת משטרה במג'ד אל-כרום.

איימן עודה: מאז שהוקמה, הרצח רק עלה במג'ד אל-כרום.

איימן עודה: השאלה היא לא הקמת תחנות משטרה.

איימן עודה: השאלה היא איך המשטרה מתייחסת לאזרחים הערבים.

איימן עודה: ועדת אור – לא אני – קבעה שהמשטרה מתייחסת לערבים כאל אויבים ולא כאל אזרחים.

איימן עודה: ועדת אור, ועדת חקירה ממלכתית – זה לא אני – קבעה שהמשטרה מטפחת תרבות שקר.

איימן עודה: זה בנימין נתניהו הגזען נגדנו.

איימן עודה: רק כשהוא רוצה להשתמש בזה נגד המשטרה אז פתאום מסיבת עיתונאים ופתאום הוא עומד לצד יעקוב אבו אלקיעאן.

איימן עודה: כמה צביעות, כמה שקר, כמה גזענות, על חשבון הדם של האזרחים שלנו, כמה.

שלמה קרעי: עד מתי תמשיכו לתמוך בטרור?

אליהו ברוכי: חבר הכנסת קרעי, תודה.

אליהו ברוכי: בבקשה.

שלמה קרעי: – – – לתמוך בטרור.

איימן עודה: אתה תסתום את הפה שלך.

איימן עודה: אתה תסתום את הפה, אתה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת – – –

איימן עודה: אתה תסתום את הפה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת, בבקשה.

איימן עודה: תסתום את הפה, חתיכת מלוכלך שכמוך.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת, בבקשה.

שלמה קרעי: – – –

איימן עודה: חתיכת מנוול שכמוך, תסתום.

שלמה קרעי: – – –

אליהו ברוכי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

איימן עודה: תשתוק אתה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת קרעי, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה, בבקשה.

איימן עודה: ופאא עבאהרה נרצחה ואתה מדבר על טרור?

איימן עודה: תשתוק אתה, תשתוק – – –

שלמה קרעי: תגנה טרור.

איימן עודה: תשתוק.

שלמה קרעי: תגנה טרור.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

איימן עודה: יינעל, יינעל – תשתוק אתה.

איימן עודה: 94 אזרחים ערבים נהרגו השנה הזאת.

איימן עודה: 94 מהשכנים שלי, מהאחים שלי, נהרגו השנה הזאת.

איימן עודה: ופה יש משטרה שמצליחה לעשות הכול.

איימן עודה: מצליחה – כשהיא רוצה.

איימן עודה: מה, אתם לא יודעים מה השמות של ארגוני הפשע המאורגן?

איימן עודה: אנחנו ברשימה המשותפת קוראים לכם להיכנס באבא של אבא שלהם, לכסח להם את הפרצוף.

איימן עודה: תכסחו את הפרצוף של ארגוני הפשע המאורגן, זה מה שאנחנו רוצים.

איימן עודה: יש דבר יותר ברור מזה?

איימן עודה: אנחנו רוצים לחיות בחברה ללא נשק, ללא נשק.

איימן עודה: לא רוצים את הנשק.

איימן עודה: במה הוא טוב, הנשק הזה, במה הוא טוב, רק תגידו לי.

איימן עודה: רק תגידו לי במה הנשק הזה הוא טוב, רק תגידו.

איימן עודה: אם הורגים ערבי זה טוב?

איימן עודה: אם הורגים יהודי זה טוב?

איימן עודה: אם זה סוגיה פלילית זה טוב?

איימן עודה: אם זה סוגיה ביטחונית זה טוב?

איימן עודה: אנחנו לא רוצים נשק כלל וכלל.

איימן עודה: רוצים לחיות בחברה ללא נשק.

איימן עודה: איך אני יכול לבקר את ההורים?

איימן עודה: אני יושב-ראש המשותפת עם 15 מנדטים, על מה אני יכול לדבר עם הציבור שלי?

איימן עודה: תגידו לי, על מה אני יכול לדבר עם הציבור שלי, רק תסבירו לי, תסבירו לי.

איימן עודה: מה אנחנו צריכים לעשות?

איימן עודה: כן, אנחנו צריכים לסגור את איילון.

איימן עודה: כן, כן, כן.

איימן עודה: עשרות אלפים, לא לצאת משם, לא לצאת משם עד שתעשו משהו.

איימן עודה: פנה אליי דודי אמסלם ואמר לי: איימן – – –

שלמה קרעי: מתי – – –

אליהו ברוכי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: – – – אתה הצבעת נגד.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

איימן עודה: חברים, אנחנו נעשה את הכול, אבל את הכול, את הכול, את הכול, את הכול.

איימן עודה: אנחנו נשתגע.

איימן עודה: אנחנו נעשה את הכול בשביל לחיות בבטחה, לחיות בכבוד, לחיות חיים נורמטיביים.

איימן עודה: וזה הכי פשוט, חמישה דברים: ארגוני פשע מאורגן, פרוטקשן, שוק אפור – המשטרה יודעת את הכול עליהם.

איימן עודה: וגם פיענוח התיקים.

איימן עודה: למה פיענוח התיקים?

איימן עודה: גם בגלל הצדק, גם בגלל ההרתעה, גם בשביל שהאימא שיודעת מי הרג את הבן שלה לא תראה את הפנים שלו בשכונה.

איימן עודה: מדברים על נקמה – אני נגד נקמה בכל מקרה ומקרה, בכל מקרה.

איימן עודה: נגד נקמה, נקודה.

איימן עודה: אני מסתכל על אימא שאומרת לי: אני רואה את הבחור שרצח את הבן שלי.

איימן עודה: ואני אומר לה: אסור לנקום, המשטרה צריכה לטפל.

איימן עודה: אז אנחנו איבדנו את המבנה המסורתי ולא הרווחנו את המדינה.

איימן עודה: אין.

איימן עודה: אני מדבר עם בחור ושואל אותו: למה אתה משלם פרוטקשן, למה אתה לא פונה למשטרה?

איימן עודה: הוא מסתכל עליי כאילו ירדתי ממאדים, אני לא יודע מאיפה ירדתי.

איימן עודה: הוא אומר לי: מה, אתה רוצה שהם יהרגו אותי, שהם ירצחו את הבן שלי?

איימן עודה: אין מדינה, אין, אין מדינה.

איימן עודה: והדבר החמישי: איסוף הנשק הבלתי-מורשה.

איימן עודה: זה בידי המדינה, זה בידי המדינה.

איימן עודה: היא לא צריכה לשאול אותנו.

איימן עודה: היא לא צריכה לשאול אותנו בכלל.

איימן עודה: כשערבי הורג יהודי היא לא שואלת אותנו.

איימן עודה: היא לא צריכה לשאול אותנו.

איימן עודה: ארגוני פשע, למה לשאול אותנו?

איימן עודה: נשק, למה לשאול אותנו?

איימן עודה: פיענוח תיקים, למה לשאול אותנו?

איימן עודה: יש מדינה או אין מדינה?

איימן עודה: יש משטרה או אין משטרה?

איימן עודה: למה צריך לשאול את נציגי הציבור?

איימן עודה: התוכנית הממשלתית – במידה שלא יהיה שינוי מהותי בתוכנית הזו שמדברים עליה, אז שיחזירו אותה.

איימן עודה: אנחנו רוצים שינוי מהותי.

אליהו ברוכי: תודה, תודה.

איימן עודה: תודה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת איימן עודה, תודה רבה.

אליהו ברוכי: [הצעת חוק פ/1893/23; נספחות.

אליהו ברוכי: ]

אליהו ברוכי: ישנה הצעה מוצמדת.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה.

אליהו ברוכי: השר ניסנקורן, רק רגע, יש לנו הצעת חוק מוצמדת.

אליהו ברוכי: יציג אותה חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, נדמה לי שזה כבר בגדר ידיעה של כל אחד שיושב באולם הזה, ולא רק של מי שיושב באולם הזה, שהיום החזקת נשק בלתי חוקי היא בגדר מכת מדינה, והיא ללא ספק אחד הגורמים העיקריים לעלייה בשיעור מקרי הרצח והאלימות בחברה, בדגש על החברה הערבית.

גדעון סער: מבקר המדינה, בדוח מיוחד על התמודדות המשטרה עם החזקת אמצעי לחימה לא חוקיים ואירועי ירי ביישובי החברה הערבית וביישובים מעורבים, התייחס, בין היתר, גם לענישה הקלה, גם להסדרי טיעון מקילים בעבירות של אמל"ח וירי.

גדעון סער: עשיתי קצת שיעורי בית ובדקתי, כולל מהתקופה ממש האחרונה.

גדעון סער: אני רוצה לתת לכם דוגמאות של תיקים על עבירה שעונשה על פי החוק הקיים היום הוא שבע שנות מאסר, החזקת נשק בלתי חוקי – שמסתיימת בעבודות שירות.

גדעון סער: תיק שהסתיים, על פי פרסום, בדצמבר 2019, על החזקת אקדח בלתי חוקי – 260 שעות, לא ימים, שעות, של עבודות שירות לציבור.

גדעון סער: תיק של תושב פזורת אום-בטין מהנגב, על החזקת נשק מאולתר, אוטומטי – שישה חודשי עבודות שירות.

גדעון סער: המקור הוא תאגיד השידור הציבורי.

גדעון סער: זאת ידיעה מאוקטובר 2019: תיק על החזקת M16 פלוס מחסניות, של תושב כפר מנדא – שמונה חודשי עבודות שירות.

גדעון סער: זאת אומרת, הפיכת העונש הקבוע בחוק בעבירה חמורה בהגדרה לחוכא ואטלולא.

גדעון סער: והיום גורמים פליליים וארגוני פשע מחזיקים וסוחרים בנשק בלתי חוקי.

גדעון סער: אני מדבר גם על עבירה שקבועה בסעיף של סחר בנשק בלתי חוקי.

אליהו ברוכי: נא לסיים, בבקשה.

גדעון סער: חשבתי, אדוני היושב-ראש, שיש לי עשר דקות.

אליהו ברוכי: שלוש דקות – זאת הצעה מוצמדת.

גדעון סער: אז אדוני יביא בחשבון את העובדה שלקחתי בחשבון שיש לי עשר דקות, אז אני אחתור לסיום.

אליהו ברוכי: נא לסיים, בבקשה.

גדעון סער: המדינה מזמן הייתה צריכה לצאת למלחמת חורמה כדי להילחם במכת המדינה הזאת.

גדעון סער: בוודאי שחייב להיות מרכיב של ענישה חמורה ומרתיעה.

גדעון סער: יש היום מחסני נשק בבתים, ויש לנו הזדמנות לעשות מעשה באופן שחוצה מחנות פוליטיים, אם אני וחברי כנסת מסיעת הרשימה המשותפת מגישים הצעות חוק באותו עניין – ובכנסת הקודמת זה היה דודי אמסלם ודוד ביטן.

גדעון סער: אני בעד להעביר מסר של העברת החוק בקריאה טרומית ולדון אחר כך.

גדעון סער: אם הממשלה צריכה עוד שבוע על מנת לשקול עניין שהוא בפיקוח נפש – אגב, אני רוצה לומר שהיה גם מרכיב שלא היה בהצעת החוק שלי, של ויתור וולונטרי, בלי ענישה, על נשק בלתי חוקי, שהיה קיים בהצעת החוק השנייה.

גדעון סער: רבותיי, לא קורה שום דבר בדברים האלה, ואנחנו מידרדרים לחברה יותר ויותר אלימה ויותר ויותר חמושה באופן בלתי חוקי.

אליהו ברוכי: נא לסיים.

גדעון סער: לכן אני חושב שהכנסת חייבת לעשות מעשה.

גדעון סער: בשורה התחתונה, אני אומר עוד פעם: אני מוכן להמתין שבוע, על פי הצעת הממשלה, אבל אני חושב שאם הממשלה לא תשכיל לעשות מעשה, הכנסת חייבת לעשות זאת.

אליהו ברוכי: מה סוכם ביניכם, חבר הכנסת איימן ישיב?

שלמה קרעי: אם הוא משיב, יש הצבעה.

איימן עודה: תשובה והצבעה במועד אחר.

אליהו ברוכי: תשובה והצבעה במועד אחר.

אליהו ברוכי: בסדר.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: [הצעת חוק פ/173/23; נספחות.

אליהו ברוכי: ]

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה – הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – הפסקת כהונה של ראש הממשלה, שר או סגן שר מחמת הגשת כתב אישום).

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יאיר לפיד, בבקשה.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, להצעת החוק הזאת יש שני ממדים – אחד פוליטי טהור ואחד ערכי.

יאיר לפיד: אני אתחיל, ברשותך, דווקא בפוליטי.

יאיר לפיד: סהדי במרומים, אני לא מבין את כחול לבן.

יאיר לפיד: הרי החוק הזה הוא כל מה שהם צריכים.

יאיר לפיד: הם מעמידים פנים כבר די הרבה זמן שהם בכלל האופוזיציה שבתוך הקואליציה.

יאיר לפיד: השר אמסלם, שיושב פה, אמר את זה לא פעם, שכחול לבן משחקים אותה כאילו הם אופוזיציה בזמן שהם חלק מהקואליציה.

יאיר לפיד: פה נותנים להם את כל הכלים שהם היו זקוקים להם.

יאיר לפיד: אני אסביר: הצעת החוק הזאת אומרת שבמדינת ישראל אדם שיש לו כתבי אישום לא יוכל להיות ראש ממשלה, שר או סגן שר, מהכנסת הבאה.

יאיר לפיד: חוקים הם לא רטרואקטיביים – מהכנסת הבאה.

יאיר לפיד: זה אומר שאם הצעת החוק הזאת עוברת היום, נתניהו יהיה חייב לתת לבני גנץ את הרוטציה ולא ילך לבחירות, כי הוא לא יוכל לכהן אחריהן.

יאיר לפיד: זה כל מה שהם רצו, לייצר מצב שבו חייבים לקיים את ההסכמים איתם.

יאיר לפיד: נותנים להם כלי – וכמו שאתם רואים, הם נמלטו מהאולם כל עוד נפשם בם כדי לא לנצל את הכלי הזה.

יאיר לפיד: כל מה שרציתם: אפשר להעביר תקציב, תקוים הרוטציה, גנץ יהיה ראש ממשלה בנובמבר הקרוב.

יאיר לפיד: איזה היגיון יש בעובדה שאפילו מזה אתם נמלטים?

יאיר לפיד: מה כל כך מפחיד אתכם, ממה אתם מפחדים?

יאיר לפיד: למה אתם מפחדים ממנו כל כך?

יאיר לפיד: מה הוא יעשה לכם?

יאיר לפיד: יעמיד אתכם בפינה?

יאיר לפיד: יחתום הסכם עם האמירויות בלי לגלות לכם?

יאיר לפיד: לא יעביר תקציב?

יאיר לפיד: ינהל קבינט קורונה של שבע שעות ובסוף לא יהיו החלטות?

יאיר לפיד: מה הוא יעשה לכם שכל כך מפחיד אתכם, שאתם לא מעבירים הצעת חוק שמסייעת קודם כול לכם?

יאיר לפיד: בפוליטיקה יש פשרות – אני הראשון להאמין בזה.

יאיר לפיד: אני עומד בראש מפלגת מרכז, אנשי מרכז מאמינים בפשרות.

יאיר לפיד: אבל כשאתה נמצא בחיים פוליטיים ואתה רוצה להגיע לפשרות, כדאי לך להגיע אליהן מעמדת כוח.

יאיר לפיד: וכשאתה מנהל משא ומתן עם בנימין נתניהו – ואני ניהלתי בחיי לא מעט משאים ומתנים עם בנימין נתניהו – עוד יותר כדאי לך להגיע מעמדת כוח.

יאיר לפיד: אז פה יש הצעה שנותנת לאנשי כחול לבן עמדת כוח, והם נבהלים מזה נורא ובורחים מהמליאה, כי חס וחלילה שתהיה להם עמדת כוח מול נתניהו, כמו שהם אומרים שהם רוצים כל הזמן.

יאיר לפיד: ומעבר לזה, יש את עמדת הכוח האולטימטיבית, ועמדת הכוח האמיתית בעולם הזה זה הערכים שלך.

יאיר לפיד: אם יש לך ערכים ואתה יודע אותם ואתה מוכן להיאבק עליהם, אין עמדת כוח גדולה מזה.

יאיר לפיד: אני למשל לא מסכים בהרבה מובנים – לא בהרבה מובנים, כמעט בכל מובן – עם עמדותיו של יושב-ראש הכנסת יריב לוין בנושא בית המשפט העליון.

יאיר לפיד: אבל כל אדם בבניין הזה יודע שאלה ערכיו.

יאיר לפיד: הוא מאמין בזה בכל ליבו, הוא ייאבק על זה בכל הזדמנות שתהיה לו.

יאיר לפיד: זו עמדת כוח.

יאיר לפיד: ערכים זה כוח – וגם על הכוח הזה הם מוותרים.

יאיר לפיד: הצעת החוק הזו רוצה להחזיר למדינת ישראל ערכים כמו יושר, הגינות, צדק.

יאיר לפיד: כי אנחנו יודעים את האמת: ראש ממשלה עם כתבי אישום זה בעצם להפך – זה כתבי אישום עם ראש ממשלה.

יאיר לפיד: זוהי האמת.

יאיר לפיד: כשלבן אדם יש כתבי אישום – זה מה שמעסיק אותו.

יאיר לפיד: זה הדבר העיקרי שמעסיק אותו.

שלמה קרעי: – – –

אליהו ברוכי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

יאיר לפיד: כשיש לך כתבי אישום, מה שמחזיק אותך ער בלילה זה לא האיראנים, זה לא הקורונה, זה לא הכלכלה.

יאיר לפיד: מה שמחזיק אותך ער בלילה זה שאתה שומע שוב ושוב בתוך החשכה את ההדהוד של טריקת דלת הברזל מאחוריך בתא הקטן שלך בבית הסוהר.

יאיר לפיד: זה מה שמעסיק אותך כשיש לך כתבי אישום.

יאיר לפיד: זה לא במקרה שלא יכול להיות לראש הממשלה נהג עם כתבי אישום; לא יכול להיות לו מאבטח עם כתבי אישום; לא יכול להיות לו מנכ"ל, סמנכ"ל משרד עם כתבי אישום; בעצם לא יכול להיות סביבו אף אדם עם כתבי אישום.

יאיר לפיד: כי אדם עם כתבי אישום חשוף לסחיטה; אדם עם כתבי אישום מזיע וער בלילות; אדם עם כתבי אישום לא יכול למלא את תפקידו כפי שהוא צריך למלא את תפקידו.

יאיר לפיד: אדם זכאי עד שהוכחה אשמתו, זה נכון על כל אחד, וזה בוודאי נכון על ראש הממשלה.

יאיר לפיד: ואני יודע שאתם לא תאמינו לי: אני באמת מאחל מכל ליבי לבנימין נתניהו שיצא זכאי.

יאיר לפיד: אני מכיר אותו המון המון שנים, לא רוצה לראות אותו מורשע.

יאיר לפיד: כל אדם זכאי עד שתוכח אשמתו.

יאיר לפיד: אבל גם למדינה יש זכויות, ומדינת ישראל זכאית לראש ממשלה שלא מתעסק עם שום דבר חוץ מהכלכלה שלה, הקורונה שלה, הביטחון שלה, מה שטוב לאזרחיה; לא בעצמו, לא בכספו, לא בחרדות שלו, לא בחששות שלו, לא בכתבי האישום שלו.

יאיר לפיד: זה הדבר הבסיסי ביותר שאנחנו מצפים מראש הממשלה – תעמוד רק בזה.

יאיר לפיד: וזה לא המצב.

יאיר לפיד: כל עוד יש לו כתבי אישום הוא לא ראש ממשלה במשרה מלאה.

יאיר לפיד: יש לנו, במדינה האהובה הזו, משבר מנהיגות, משבר אמון.

יאיר לפיד: אנחנו לא מצליחים לגרום לציבור הישראלי להאמין למנהיגיו בשעת החירום הקשה בתולדותיהם.

יאיר לפיד: כשמתים נערמים, כשבתי הקברות מלאים, כשבתי החולים מלאים, כשעסקים מתמוטטים, יש לנו משבר אמון עם ההנהגה.

יאיר לפיד: אנחנו מסתכלים מקום-מקום בעולם – המדינות היחידות שמתמודדות היטב עם הקורונה אלה המדינות שבהן הציבור מאמין למנהיגיו.

יאיר לפיד: הציבור במדינת ישראל אינו מאמין למנהיגו, והוא לא יכול להאמין למנהיגו כי מנהיגו עסוק במקום אחר.

יאיר לפיד: הוא עסוק בבית המשפט.

יאיר לפיד: לא היה ולא יהיה רגע שפל נורא יותר למנהיגות הישראלית מהרגע הזה שבו עמד ראש ממשלת ישראל על מדרגות בית המשפט, שריו מאחוריו עטויים במסכות, ואמר שתופרים לו תיקים.

יאיר לפיד: לא יהיה שפל כזה, עד הפעם הבאה שכתבי האישום שלו יובילו אותו להמשיך במסע שלו להרוס את המשטרה, להרוס את הפרקליטות, להרוס את בית המשפט.

יאיר לפיד: אנחנו לא יכולים להרשות את זה לעצמנו אף פעם, אנחנו בטח לא יכולים להרשות לעצמנו את זה ברגע של משבר לאומי כמו המגפה שהכתה בנו.

יאיר לפיד: אני קורא לכנסת לאשר את הצעת החוק.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: על הצעת החוק ישיב השר דוד אמסלם, בבקשה.

שלמה קרעי: – – – יועץ משפטי לממשלה שתופסים אותו בגרון להפיל שלטון.

שלמה קרעי: שכחת מה כתבת בטור – – – שלך לפני כמה שנים, שאסור, זו סכנה לדמוקרטיה?

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה, קודם כול, להתייחס להצעת חוק של איימן עודה וגדעון סער.

דוד אמסלם: אני תומך בה באופן מלא.

דוד אמסלם: אני גם הגשתי אותה בכנסת הקודמת.

דוד אמסלם: ואני מקווה, בעזרת השם, שבשבוע הבא אנחנו נעלה אותה כאן במליאה, בגלל שאני רואה בזה באמת דיני נפשות ממש.

דוד אמסלם: במדינה דמוקרטית הגיונית לא יכול להיות מצב מהסוג הזה.

דוד אמסלם: אז אני באמת שמח גם על הסיכום הזה.

דוד אמסלם: ברשותך, אני רוצה לעבור להצעת האי-אמון ולהשיב לחבר הכנסת לפיד.

קריאה: זה לא אי-אמון.

דוד אמסלם: חבר הכנסת לפיד – לאי-אמון – אני רוצה להזכיר לך קודם כול את המאמר היפה שכתבת, חקירוקרטיה.

דוד אמסלם: לא אקריא אותו.

יאיר לפיד: אבל תקריא את השורה האחרונה.

דוד אמסלם: לא אקריא אותו.

דוד אמסלם: אז דיברת בשורה אחרונה על אהוד אולמרט, אבל אני לא אקריא.

דוד אמסלם: אין לי אותו כאן.

דוד אמסלם: אני רוצה להשיב לך באמת בהגינות.

דוד אמסלם: אתה התייחסת לשני נושאים – אחד פוליטי ואחד ערכי.

דוד אמסלם: לגבי הסיפור הפוליטי, האמת היא שאני רואה שאתה מדבר לכחול לבן ואתה מנסה לשכנע אותם לעזור לעצמם.

דוד אמסלם: אתה באת לסייע להם.

דוד אמסלם: הרי ברור לך לחלוטין שהם מבינים שהדבר האחרון שאתה רוצה זה לסייע להם.

יאיר לפיד: אנשים טובים, לא?

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: ולכן זה אבסורד מה שאתה אומר.

דוד אמסלם: אני אגיד לך מה חמור בהצעה.

דוד אמסלם: אתם הצעתם בפעם הקודמת – הרי מה קרה לנו, למה נקלענו לממשלה הזאת?

דוד אמסלם: אתם רציתם להציע הצעת חוק שמבחינתי זאת הצעת החוק האנטי-דמוקרטית הכי חריפה שנתקלתי בה אי פעם בחיי.

דוד אמסלם: אתם מבטלים את החלטת הציבור, בגלל שאתה ככה החלטת.

דוד אמסלם: זה אנינות הטעם שלך.

דוד אמסלם: דרך אגב, אתה בונה את החוק לפי הקונסטרוקציה שמתאימה לך עכשיו, ואתה לא מאפשר למדינת ישראל, לאזרחיה – אתה מבטל אותם.

דוד אמסלם: למה מי הם, הם לא מבינים כלום.

דוד אמסלם: אתה חכם גדול – ואתה לא מאפשר את זה לציבור הרחב.

דוד אמסלם: הרי זה בדיוק מה שהציבור הכריע בשלוש הבחירות האחרונות.

דוד אמסלם: שנה וחצי – שלוש מערכות בחירות.

דוד אמסלם: לא קרה דבר כזה, לדעתי, כמעט בתולדות האומות.

דוד אמסלם: על מה?

דוד אמסלם: בדיוק על זה.

דוד אמסלם: הם לא הופתעו היום בבוקר ופתאום הבינו שיש שלושה כתבי אישום.

דוד אמסלם: ארבע שנים הכול מודלף בעיתונים מהפרקליטות באופן מלא ומהמשטרה.

דוד אמסלם: דרך אגב, שואלים את היועץ המשפטי: למה אתה לא חוקר.

דוד אמסלם: למה שנחקור את עצמנו?

דוד אמסלם: חס ושלום.

דוד אמסלם: עבירה פלילית בין הקשות, דרך אגב, שמערערת את יסודות המשטר והדמוקרטיה במדינת ישראל והאמון במערכות.

דוד אמסלם: אתה מחר נחקר במשטרה, למה שתענה?

דוד אמסלם: למה שתענה?

דוד אמסלם: הרי באופן בסיסי מצופה מאזרח שישתף פעולה.

דוד אמסלם: אבל אם הוא רואה שהמשטרה, הפרקליטות עצמה, מפירים את החוק, ועוד הוא בחדר החקירות והעסק בעיתון, אז הוא שואל את עצמו: אז אם ככה, למה אני אמור להשיב להם?

דוד אמסלם: הרי מדובר פה באנשים שעוברים על החוק, ובשפה הרגילה הם עבריינים.

דוד אמסלם: הרי אין אופציה אחרת.

דוד אמסלם: כשאני ניהלתי את הדיון אמרתי להם: רבותיי, הרי אין אופציה אחרת.

דוד אמסלם: זה יכול לבוא או מהפרקליטות או מהמשטרה.

דוד אמסלם: הנאשם עצמו הרי עוד לא באירוע.

דוד אמסלם: אין לו שום דבר, אין לו חומר, אין לו כלום.

דוד אמסלם: אבל זה לא מזעזע אתכם, דרך אגב.

דוד אמסלם: לכן אני אומר: מה שקורה זה שאתם ביקשתם לשנות את הבסיס של הדמוקרטיה.

דוד אמסלם: באתם, תפרתם חוק למידות, והבאתם אותו לפני הבחירות.

דוד אמסלם: הרי תמיד אתה לא תדבר על הבחירות בעוד שתי פאזות.

דוד אמסלם: כי אתה חושב שהבחירות אולי יהיו בשבוע הבא או עוד שבועיים או עוד חודש או עוד חודשיים.

דוד אמסלם: גם אז, דרך אגב, רציתם למנות את מאיר כהן כיושב-ראש כדי להביא את החוק הזה עכשיו.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני אומר לך שזאת סחיטה באיומים הכי קשה שיכולה להיות.

דוד אמסלם: בכל דבר רגיל היו מעמידים אתכם לדין והייתם נכנסים לבית סוהר על זה.

דוד אמסלם: אתה בא, מאיים על ראש ממשלה שאם הוא לא מסכים ככה וככה, נביא לו את החוק.

דוד אמסלם: דרך אגב, תזכור תמיד: תמיד הגלגל מתגלגל, ויום אחד יהיה לנו רוב מוצק פה, אנחנו.

דוד אמסלם: אנחנו נעביר פה חוקים שאתם לא תוכלו להתמודד.

דוד אמסלם: אנחנו נבנה את המעטפת.

דוד אמסלם: כל דבר, תאמין לי, תן לי שבוע ואני מוצא מעטפת חוקית למה אתה לא יכול להיבחר.

דוד אמסלם: אני חושב שזה קודש הקודשים – להיבחר במדינת ישראל.

דוד אמסלם: זכות הבחירה והזכות להיבחר זה קודש הקודשים של הדמוקרטיה.

דוד אמסלם: בזה לא נוגעים.

קריאה: בית המשפט העליון.

דוד אמסלם: אבל בג"ץ, דרך אגב, כמובן בדרך כלל מאפשר או קובע רק שיהודים לא יכולים להיבחר.

דוד אמסלם: רק בצד אחד לא יכולים להיבחר באצטלות כאלה ואחרות, אבל כמובן בצד השני אין דבר כזה.

דוד אמסלם: אנחנו דמוקרטיה גדולה.

דוד אמסלם: לכן אני אומר: אני רואה בהצעה הזאת הצעה אנטי-דמוקרטית באופן הכי עמוק של המילה.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה היה דומה אם הייתי מציע הצעת חוק עכשיו לבטל את בית המשפט העליון ולהעלים אותו.

דוד אמסלם: לדעתי זה פחות או יותר אותו מעמד, בגלל שאני מבטל את זכות הציבור.

דוד אמסלם: לא ראש הממשלה אלא הציבור אמור לקבוע את מי הוא רוצה כמנהיגו – לא אתה ולא בוגי יעלון וגם לא אני.

דוד אמסלם: יש ציבור, תשעה מיליון איש – שיבואו ויבחרו את מי שהם רוצים.

דוד אמסלם: אבל, אמרתי, יום יבוא ואני מאמין שאתם תעבירו הצעת חוק שגם אנחנו לא יכולים להצביע בגלל שאין לנו מספיק שיקול דעת, אנחנו לא כל כך מבינים.

דוד אמסלם: אתם רוצים לעזור לנו, לסייע לנו.

דוד אמסלם: גם זה יהיה.

דוד אמסלם: באחד הטורים בידיעות אחרונות ראיתי את שלו כותב שבני עדות המזרח הם יותר מסורתיים אז לכן הם יותר נוטים לערכים המסורתיים יותר ופחות לדמוקרטיים.

דוד אמסלם: התחלנו את הטענה, כבר שמנו את הבסיס הראשון.

דוד אמסלם: ואנחנו הרי דמוקרטים.

דוד אמסלם: אני קראתי את זה ולא האמנתי שהוא כותב את זה, מאיר שלו, לפני כחודשיים.

קארין אלהרר: דודי, זה מעליב.

דוד אמסלם: לכן אני רוצה לומר לך שזה החוק הכי אנטי-דמוקרטי שאני חושב שקיים.

דוד אמסלם: עכשיו אני אבוא לעניין הערכי – – –

אלי אבידר: לא הבנו על עדות המזרח.

דוד אמסלם: אתה, כנראה, מהרגע שהגעת לדובאי – אכלת, נהנית – –

אלי אבידר: אבו דאבי.

דוד אמסלם: – – החדות שלך קצת ירדה.

אלי אבידר: בכל זאת תעזור לי.

אלי אבידר: עדות המזרח – – –

דוד אמסלם: לאט-לאט.

דוד אמסלם: אמרתי לך, שיעורים פרטיים בזום.

אלי אבידר: – – –

דוד אמסלם: אני רוצה לומר לך משהו, לפיד, וקח אותו אמיתי ועמוק עד הסוף.

דוד אמסלם: באמונה שלמה אני מאמין – אלוהים עדי – שתופרים שלושה תיקים לראש ממשלה.

דוד אמסלם: אתה לא מבין איך אני רואה את זה.

דוד אמסלם: אני רואה פה אירוע דרמטי שקורה במדינה.

דוד אמסלם: אני לא מאמין שזה יכול להיות.

דוד אמסלם: וסמוך עליי, אני בגיל 60, ראיתי הרבה דברים.

דוד אמסלם: אני לא כל כך תמים.

דוד אמסלם: קראתי כמעט כל דבר ודבר שם.

דוד אמסלם: אני לא מאמין שזה אמיתי.

דוד אמסלם: עד עכשיו אני לא מאמין שזה אמיתי.

דוד אמסלם: אני לא מאמין שיכולים לעשות עלילת דם כזאת, כל כך קשה, עם השלכות כל כך קשות על הדמוקרטיה.

דוד אמסלם: אני אומר, אם אתה באמת אומר – הרי אני לא חושב שאני פחות ישר ממך ולא פחות הגון ממך, ולא מחפש צדק פחות ממך.

דוד אמסלם: אני מגדל את ילדיי פה, אני רוצה שהמדינה שלנו תהיה טובה בדיוק כמו שאתה חושב.

דוד אמסלם: במקרה הזה אני מאמין באמונה שלמה שמה שקורה כאן זה הדבר הכי חמור שיכול להיות.

דוד אמסלם: אני רוצה להגיד משהו, ואל תתפלא.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני גם לא שומע אותך מתייחס לזה.

דוד אמסלם: אני רוצה להקריא לך איזו הקלטה קטנה ותבין שאני גם לא מדבר כל כך, ככה, אני לא הוזה.

דוד אמסלם: מר מנדלבליט – אני מצטט: מי שתפרו אותי בתיק זה דינה זילבר ושי ניצן.

דוד אמסלם: מי אומר את זה?

דוד אמסלם: לא אני, לא על ראש הממשלה.

דוד אמסלם: אומר את זה היועץ המשפטי לממשלה היום, שתפרו לו תיק – – –

קריאה: – – –

דוד אמסלם: אל תפריע לי.

דוד אמסלם: שתפרו לו תיק.

דוד אמסלם: זאת אומרת, מה הוא אומר, היועץ המשפטי?

קריאה: – – –

דוד אמסלם: שהלכה למעשה יש מציאות כזאת.

דוד אמסלם: עזוב אם תפרו לו או לא, אבל הוא מבין שיש מציאות כזאת.

דוד אמסלם: לדעתו, זה תפור לו.

דוד אמסלם: אבל בוודאי ובוודאי יועץ משפטי לממשלה זה לא חבר כנסת, זה לא הוגה דעות עיתונאי.

דוד אמסלם: יועץ משפטי לממשלה אומר שפרקליט המדינה, שזה מערכת, והמשנה שלו דינה זילבר, תפרו לו תיק.

דוד אמסלם: דרך אגב, לא שמעתי אתכם אומרים מילה פה.

סמי אבו שחאדה: אמרנו – – –

דוד אמסלם: אני חשבתי שמאותו רגע נעצרת המדינה; באים כולם לאולפנים, אברמוביץ' וכל החבורה, ואומרים: רבותיי, תעצרו את הטלוויזיות, אנחנו רוצים אותו פה, שיסביר לנו.

דוד אמסלם: הוא אומר: המניאק הזה לא מחליט בתיק שלי.

דוד אמסלם: יש לי תיק פתוח, הוא אומר.

קריאה: – – –

דוד אמסלם: מה אתה אומר לי: דודי, איך אתה מדבר?

דוד אמסלם: אני מצטט אותו.

דוד אמסלם: בסוף הוא אומר: אני רוצה לדעת שזה נסגר מחוסר אשמה.

דוד אמסלם: הוא לא רוצה לדעת מה קרה, הוא רוצה לדעת שזה נסגר מחוסר אשמה.

דוד אמסלם: זה בעצם הכיוון, והוא אומר לך: מחזיקים את הבן אדם בגרון.

דוד אמסלם: אז אם המערכת שאתה מדבר עליה – מר לפיד, אתה מבין במה אני מאמין?

דוד אמסלם: דרך אגב, אתה מבין במה מאמין היועץ המשפטי לממשלה?

דוד אמסלם: אני מאמין במה שהוא מאמין.

דוד אמסלם: אבל אני רוצה להזכיר לך לסיום משהו קטן.

יריב לוין: רק באמת משפט אחרון.

יריב לוין: הזמן נגמר.

דוד אמסלם: לסיום, אדוני.

דוד אמסלם: "מה שאתה מציע, שפקיד יוכל לפטר את ראש הממשלה.

דוד אמסלם: אתם לא יכולים לרצות את זה – – – לא רוצה להפקיר בידי יועץ משפטי את הסמכות הבלעדית המוחלטת לפיטורו של ראש ממשלה ולסילוקה של ממשלה"; אם הדמוקרטיה יקרה לך, אתה לא תרצה שפקידים יסלקו ממשלות.

דוד אמסלם: לך אני לא מחדש.

דוד אמסלם: אני מניח שמי ששמע אותי, הציטוט האחרון זה הציטוט על הנושא הזה של שר המשפטים דאז טומי לפיד שדיבר על העניין.

דוד אמסלם: ואתם אומרים: זה לא זה, זה לא ההוא.

דוד אמסלם: זה היה האירוע.

דוד אמסלם: הייתה ראיה.

דוד אמסלם: דנו אז על החוק על ראש ממשלה.

דוד אמסלם: אם לא היו דנים על זה על ראש ממשלה, אם לא הייתה היפותזה שזה יכול להיות, גם לא היו דנים על החוק.

דוד אמסלם: הרי אנחנו לא דנים על חוק תאורטי שלא יכול להיות.

דוד אמסלם: אנחנו דנים על חוק שההסתברות שלו נמוכה אבל יכולה להיות.

דוד אמסלם: ואז הם דנו על אותו חוק וזה מה שאביך, זיכרונו לברכה, אמר, ואני מסכים איתו בכל מילה.

דוד אמסלם: לכן אני מבקש מהכנסת לדחות את הצעת האי-אמון הזאת.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: ישיב ראש האופוזיציה חבר הכנסת יאיר לפיד, בבקשה.

יאיר לפיד: אדוני השר, אני דווקא האמנתי לך ומאמין לך לגמרי כשאמרת שאתה מגדל את ילדיך לאהוב את מדינת ישראל ולהיות אזרחים טובים.

יאיר לפיד: אני משוכנע שזה נכון.

יאיר לפיד: אני מקווה שהילדים שלך היום החמיצו את ערוץ הכנסת ולא שמעו את אבא שלהם עומד פה ומגייס את אביו המת של חבר כנסת כדי להטיח בו משהו.

יאיר לפיד: כי זה מעשה שלא עושים.

יאיר לפיד: אבא שלי דיבר על משהו אחר.

יאיר לפיד: ביני לבינך, לאף אחד אין סמכות לדבר בשם המת, אבל ביני לבינך, אם למישהו סמכות לדבר בשם המנוח זה לי, לא לך, ואבא שלי, אם היה נמצא פה עכשיו על הדוכן הזה, היה נואם בעד החוק הזה ומצביע בעד החוק הזה, ותתקשה לשכנע אותי שהכרת את אבא שלי המנוח טוב יותר ממני.

דוד אמסלם: רק משפט אחד, ברשותך.

דוד אמסלם: לפני חודש ציטטת לראש הממשלה מה אמר אביו – – –

יאיר לפיד: – – – ציטוט שלו.

דוד אמסלם: לא, לא, לא, אתה ציטטת מה אביו אמר.

דוד אמסלם: אני, דרך אגב, ציטטתי.

דוד אמסלם: לא אמרתי כלום.

יאיר לפיד: אני אומר, חבר הכנסת אמסלם, שהיות שהחלטת לשלוף את אבי המנוח, אני אומר לך באחריות מלאה שאם אבי המנוח היה פה הוא היה מצביע בעד הצעת החוק הזאת ותומך בה בלב שלם, מפני שהיא נכונה ומוצדקת.

יאיר לפיד: הדבר השני שתפס את אוזני בנאומך זה שאמרת פה שיום יבוא ואולי יהיה לכם רוב מוצק, ואתם תעבירו חוקים שלא מוצאים חן גם בעינינו.

יאיר לפיד: אתם כבר 11 שנה בשלטון, רצוף.

יאיר לפיד: נתניהו ראש ממשלה יותר מ-14 שנה.

יאיר לפיד: אתם השלטון, אתם כל הזמן השלטון.

דוד אמסלם: אנחנו לא עוברים את הקווים האדומים.

יאיר לפיד: מאה אחוז.

יאיר לפיד: אז רק אני רוצה, במקרה שהחמצתם את העובדה שאתם בשלטון וכל מה שקורה במדינת ישראל הוא מפני שאתם בשלטון – אז אני מעדכן אותך שאתם בשלטון.

יאיר לפיד: חלק מזה שאתם בשלטון זה שכל האנשים שדיברת עליהם פה מעל הדוכן מונו בידיכם.

יאיר לפיד: אחת הבעיות שיש עם אנשים שמאמינים לתיאוריות קונספירציה זה שבעצם אין סיבה להתווכח איתם.

יאיר לפיד: כי אם אתה אומר להם שאין באמת קונספירציה, הם אומרים שאתה לא מבין שום דבר, ואם אתה ממשיך להתעקש, אז הם חושבים שאתה חלק מהקונספירציה.

יאיר לפיד: אביחי מנדלבליט מונה בידיכם.

יאיר לפיד: הוא היה מזכיר הממשלה של נתניהו ואז נתניהו מינה אותו ליועץ המשפטי לממשלה.

יאיר לפיד: שי ניצן מונה בידי נתניהו, רוני אלשיך מונה בידי נתניהו, כל האנשים שעליהם דיברת מונו בידי נתניהו.

יאיר לפיד: ואתה מנסה לשכנע אותנו, לא בפעם הראשונה, שכל האנשים האלה שותפים לאיזו מזימה, דיפ סטייט, שמטרתה להפיל את ראש הממשלה.

דוד אמסלם: אני לא מנסה לשכנע.

דוד אמסלם: מה אתה אומר על הציטוט שדיברתי עליו עכשיו?

יאיר לפיד: מה שאני אומר לך, השר אמסלם, זה שזה כל כך מופרך וכל כך משונה, שאתם מוכרחים לפחות למצוא טיעון יותר טוב ללמה אתם רוצים שיכהן במדינת ישראל אדם שיש לו שלושה כתבי אישום פליליים חמורים שלא היו מאפשרים לו להיות הנהג של עצמו.

יאיר לפיד: אתה היית מסכים שלראש הממשלה יהיה נהג עם כתבי אישום?

יאיר לפיד: הרי אתה דואג לשלומו כל כך.

יאיר לפיד: אתה היית מסכים שיהיה לו מאבטח עם כתבי אישום?

יאיר לפיד: בחיים לא.

יאיר לפיד: למה?

יאיר לפיד: כי אתה יודע שכשלמישהו יש כתבי אישום הוא חשוף לסחיטה, הוא נכנס ללחץ, הראש שלו לא בעבודה, הוא מתעסק בדברים אחרים; קורים לו כל הדברים שקורים היום לראש ממשלת ישראל בעיצומו של משבר לאומי.

יאיר לפיד: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, הוגשה על ידי הממשלה בקשה לקיים הצבעה שמית, ולפיכך כך נעשה.

יריב לוין: מזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – בעד אלי אבידר – בעד יולי יואל אדלשטיין – נגד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד קארין אלהרר – בעד סעיד אלחרומי – בעד זאב אלקין – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – נגד גבי אשכנזי – אינו נוכח יעקב אשר – נגד אוריאל בוסו – נגד דוד ביטן – נגד רם בן ברק – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אורנה ברביבאי – בעד אליהו ברוכי – נגד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יוסף ג'בארין – בעד יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – נגד עוזי דיין – נגד אבי דיכטר – נגד צבי האוזר – אינו נוכח ניצן הורוביץ – בעד עמית הלוי – נגד צחי הנגבי – נגד יועז הנדל – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וונש – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – נגד תמר זנדברג – בעד אסף זמיר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – בעד מיקי חיימוביץ' – אינה נוכחת ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד יוסף טייב – נגד יעקב טסלר – נגד דסטה גדי יברקן – נגד היבה יזבק – בעד עומר ינקלביץ' – אינה נוכחת משה יעלון – בעד אלי כהן – נגד יצחק כהן – נגד מאיר כהן – בעד מירב כהן – אינה נוכחת מתן כהנא – אינו נוכח ע'דיר כמאל מריח – אינה נוכחת עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – נגד יאיר לפיד – בעד אוסנת הילה מארק – נגד פטין מולא – נגד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי קונין – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד יעקב מרגי – נגד משולם נהרי – נגד אבי ניסנקורן – אינו נוכח בנימין נתניהו – נגד סונדוס סאלח – בעד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח גדעון סער – נגד מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – נגד חמד עמאר – אינו נוכח ג'אבר עסאקלה – בעד עודד פורר – בעד יצחק פינדרוס – נגד טלי פלוסקוב – נגד אורלי פרומן – אינה נוכחת תהלה פרידמן – אינה נוכחת עמיר פרץ – אינו נוכח רפי פרץ – נגד עינב קאבלה – אינה נוכחת אנדרי קוז'ינוב – בעד אלכס קושניר –

ירדנה מלר-הורוביץ: בעד יואב קיש – נגד אריאל קלנר – נגד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – נגד עידן רול – בעד יואל רזבוזוב – בעד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אנטאנס שחאדה – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד הילה שי וזאן – אינה נוכחת מיכל שיר סגמן – נגד עפר שלח – בעד איציק שמולי – אינו נוכח רם שפע – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – בעד פנינה תמנו – אינה נוכחת

יריב לוין: המזכירה, נא לקרוא בבקשה את שמות חברי הכנסת שטרם השתתפו בהצבעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אופיר אקוניס – אינו נוכח גבי אשכנזי – אינו נוכח רם בן ברק – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח יאיר גולן – בעד איתן גינזבורג – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח צבי האוזר – אינו נוכח יועז הנדל – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וונש – אינה נוכחת אסף זמיר – אינו נוכח מיקי חיימוביץ' – אינה נוכחת בועז טופורובסקי – בעד עומר ינקלביץ' – אינה נוכחת מירב כהן – אינה נוכחת מתן כהנא – אינו נוכח ע'דיר כמאל מריח – אינה נוכחת עופר כסיף – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח אבי ניסנקורן – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – בעד חמד עמאר – אינו נוכח אורלי פרומן – אינה נוכחת תהלה פרידמן – אינה נוכחת עמיר פרץ – אינו נוכח עינב קאבלה – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת הילה שי וזאן – אינה נוכחת איציק שמולי – אינו נוכח רם שפע – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת פנינה תמנו – אינה נוכחת

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, האם נמצא באולם מי מכם שמעוניין עדיין להצביע ולא הצביע?

יריב לוין: אין.

יריב לוין: אם כך, תמה ההצבעה.

יריב לוין: מזכירת הכנסת, נא לסכם את הקולות.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת קושניר, שמעתי שמחפשים מצליף לסיעה.

יריב לוין: אז, כן – – –

אלכס קושניר: נכון.

אלכס קושניר: אתה צודק.

אלכס קושניר: אין פה חברי כנסת של הקואליציה.

אלכס קושניר: הקואליציה בסכנה.

יריב לוין: אז אני בהחלט אמליץ על המועמדות שלך.

אלכס קושניר: תודה רבה.

יאיר גולן: אבל הנדיבות היא באמת מרגשת.

יריב לוין: חבר הכנסת גולן, אתה יודע, זה מה שאני יכול להציע כרגע.

יאיר גולן: כל אחד – את מה שיש לו.

יריב לוין: זה המקסימום בשלב הזה, כן.

מאיר כהן: יריב, זה בהמשך לטבלת הייאוש – – –

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, בעד הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – הפסקת כהונה של ראש הממשלה, שר או סגן שר מחמת הגשת כתב אישום) הצביעו 36, נגדה הצביעו 50.

יריב לוין: משכך, ההצעה לא התקבלה וירדה מסדר-היום.

יריב לוין: << הלסי >> הצורך להקים ועדת חקירה פרלמנטרית לבחינת אי-העברת תקציב המדינה << הלסי >>

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן להצעה לסדר-היום בדבר הצורך להקים ועדת חקירה פרלמנטרית לבחינת אי-העברת תקציב המדינה, מס' 1983.

יריב לוין: אני מזמין את חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: חברות וחברים, בפעם האחרונה שהבית הזה הצביע על תקציב המדינה לא הייתה קורונה.

תמר זנדברג: זה היה במרץ 2018, עוד מעט שלוש שנים.

תמר זנדברג: עברו מאז שלוש פעמים חורף, קיץ, סתיו, אביב, ותקציב המדינה, שאמור להיות מאושר כל שנה – במקסימום, וגם זה קרה פעמים ספורות, ובניגוד לחוות דעת כלכליות, כל שנתיים – בקרוב ימלאו שלוש שנים לפעם האחרונה שהוא עבר.

תמר זנדברג: וזה לא שאין צורך בתקציב מדינה חדש.

תמר זנדברג: אם יש מתישהו צורך בתקציב מדינה זה עכשיו, במשבר כלכלי ובריאותי – שניהם דברים שנוגעים לתקציב המדינה.

תמר זנדברג: חסר תקדים.

תמר זנדברג: אני מזכירה לכולנו שתקציב מדינה הוא תוכנית העבודה השנתית של הממשלה.

תמר זנדברג: היא מגיעה לכאן לכנסת כל שנה – – –

יריב לוין: אנא, מצד שמאל מאחור, לשמור על השקט.

יריב לוין: אי-אפשר בצורה הזאת.

תמר זנדברג: תוכנית העבודה השנתית של הממשלה מגיעה לכאן, לכנסת, כל שנה – אדוני היושב-ראש, כחבר כנסת ותיק, תתקן אותי אם אני טועה – בערך בחודש יולי.

יריב לוין: תלוי.

תמר זנדברג: מתחילים לעבוד עליה בוועדות.

יריב לוין: תלוי, תלוי.

תמר זנדברג: היא עוברת בקריאה ראשונה.

תמר זנדברג: היא חוזרת לוועדות.

תמר זנדברג: יש פיצולים.

תמר זנדברג: אני עוד זוכרת את המילה הזאת, למרות ששלוש שנים כבר לא הצבענו על תקציב המדינה.

תמר זנדברג: מפצלים את הנושאים השונים לוועדות.

תמר זנדברג: יש חוק הסדרים.

תמר זנדברג: בחוק ההסדרים כרוכות רפורמות – חלקן טובות, הרבה מהן לא טובות.

תמר זנדברג: הכנסת הזו, דרך אגב, הרבה פעמים התנגדה וניסתה לצמצם את חוק ההסדרים, כי זו חקיקה מאוד מאוד אגרסיבית שבסל אחד כורכת הרבה מאוד דברים ולא עוסקת בהם לגופו של עניין, אחד-אחד.

תמר זנדברג: כל הדברים האלה הם מההתנהלות התקינה לא רק של כנסת ולא רק של ממשלה אלא של מדינה.

תמר זנדברג: ועכשיו, דווקא תשעה חודשים לתוך משבר קשה וחריף שיש לו השלכות כלכליות, גם פיננסיות, גם מקרו-כלכליות, ובעיקר השלכות של מדיניות ותקצוב שירותים באמת חסרי תקדים – דווקא עכשיו, במקום תקציב מדינה יש דבר חדש: קופסאות.

תמר זנדברג: אולי זה היה בסדר בחודש מרץ, אפריל, ניתנו פיצויים לעסקים, ניתנו דמי אבטלה, ניתנו מענקים – לאט-לאט התברר שזה כלום ושום דבר, ורחוק מאוד מלהיות חבילות הסיוע שנתנו במדינות המערב, במדינות ה-OECD.

תמר זנדברג: אבל בחודשים האלה עוד היה אפשר להבין את זה.

תמר זנדברג: זה שהיום אנחנו מתקרבים לסוף השנה, כמעט סוף נובמבר, ועדיין אין אפילו דיון על תקציב מדינה זה מהפשעים הכלכליים הגדולים שנעשו כאן.

תמר זנדברג: ואת זה לא אני אומרת, אדוני היושב-ראש, את זה אומר שר הביטחון וראש הממשלה החליפי בני גנץ ב-1 בנובמבר השנה, לפני שבועיים, ואני מצטטת: "התקציב הזה אמור היה להסתיים עוד לפני אוגוסט שחלף.

תמר זנדברג: היעדרו של תקציב מפריע לתפקוד התקין של הממשלה"; "תקציב 2021 הוא מחויב המציאות" – שימו לב, תקשיבו טוב – "אי-העברתו היא פיגוע כלכלי, התנקשות של ראש הממשלה ושר האוצר בכלכלת ישראל".

תמר זנדברג: ואללה, אני לא חושבת שאני הייתי מעיזה להגיד מילים כאלה, אבל אני מצטטת.

תמר זנדברג: זה ציטוט אחד לאחד.

תמר זנדברג: אז למי שרוצה לעתור, ועדת האתיקה – זה לא מילים שלי.

תמר זנדברג: אפילו באוצר לא מתכננים תקציב 2021.

תמר זנדברג: מי מפקיר ככה את המדינה מבחינה כלכלית?

תמר זנדברג: – אני ממשיכה את הציטוט.

תמר זנדברג: זה אירוע חמור ומקביל לכל ועדת חקירה שניתן לחשוב עליה.

תמר זנדברג: עכשיו, בואו ניכנס רגע לעומקם של דברים.

תמר זנדברג: אני עשיתי לי לאחרונה איזה ספורט.

תמר זנדברג: בכל ועדה שאני יושבת בה, כשעולה נציג האוצר – וככל שהנציג יותר בכיר, כך יותר טוב – אני שואלת אותו: האם באגף התקציבים, משרד האוצר, יש כרגע עבודה על תקציב המדינה?

תמר זנדברג: אתם יודעים מה, לא על תקציב 2021 – על תקציב 2020, על השנה שאנחנו עכשיו מסיימים, שגם לה עדיין אין תקציב מדינה מאושר.

תמר זנדברג: על מצעד הגמגומים שאנחנו שומעים מצד פקידי האוצר אני יכולה לכתוב, להקליט ולהשמיע פודקסט מיוחד: מצעד הגמגומים של הפקידים.

תמר זנדברג: אבל הם לא אשמים.

תמר זנדברג: מה זה אשמתם?

תמר זנדברג: האמת שגם אנחנו, אזרחי המדינה, לא אשמים.

תמר זנדברג: אבל אנחנו אלה שמשלמים את המחיר.

תמר זנדברג: בואו אני אגיד לכם רק כמה דברים קטנים, באמת קטנים, שמי שיושב כאן בוועדות הכנסת יום-יום רואה, דבר אחרי דבר, מה הפגעים, מי הנפגעים מהעובדה שאין תקציב.

תמר זנדברג: רק נגיד שמאז הפעם האחרונה שגובש תקציב, שהכנסת הצביעה כאן על תקציב המדינה, אוכלוסיית המדינה גדלה ב-5%.

תמר זנדברג: 5% יותר אזרחים, יותר צרכנים של מערכת הבריאות, של החינוך, של הדיור, של התחבורה – כל הדברים האלה.

תמר זנדברג: תקציב מדינה חדש – אין.

תמר זנדברג: סל התרופות – שמענו רק עכשיו, לאחרונה, את נציגי סל התרופות אומרים שלא יהיו תרופות וטיפולים מצילי חיים השנה בגלל שאין תקציב, ואין עלייה, אין את אותו טייס אוטומטי בעדכון סל התרופות.

תמר זנדברג: ארגונים: ארגוני הרווחה, תנועות נוער, מדרשת בן גוריון – חברות וחברים, היום יום רביעי, ואתמול שמעתי שמדרשת בן-גוריון צפויה להיסגר מחר; בית הספר הדו-לשוני בגבעת חביבה – ערכנו עליו דיון בוועדת החינוך בשבוע שעבר; מעונות לאוטיסטים, ספריית הברייל לעיוורים, תנועת הנוער, שמשוועות לחדש פעילות – כמובן, במסגרת ההנחיות; הקמת תחנות משטרה חדשות נדחתה; משרד החוץ מצמצם פעילות; רשות המיסים לא מגייסת עובדים חדשים; מעונות לנערים חוסים עומדים להיסגר; הקצבות לקשישים – החוק שהעברנו כאן בכנסת על עליית קצבאות הזקנה והנכות; קצבאות הילדים לא עלו.

תמר זנדברג: כמובן, לא צריך להזכיר את אלפי המיטות והצוות הרפואי שחסרים בבתי החולים – לא רק במחלקות הקורונה אלא בכל המקומות; את מערכת החינוך, שגם מתנהלת טלאי על טלאי.

תמר זנדברג: ואולי אם היו מכינים לא רק תקציב, מבחינת הכסף, אלא תוכנית עבודה של איך להתחיל את שנת 2021 במערכת החינוך, יכול להיות שהיינו רואים משהו קצת יותר הגיוני מאשר הפארסה שאנחנו רואים פה בפתיחת כיתות ללא שום הפקת לקחים, ללא שום מתווה וללא שום תוכנית במערכת החינוך, ומקדם ההדבקה רק עולה ועולה ומקדם אותנו כמה שיותר קרוב לסגר נוסף.

תמר זנדברג: למה כל הדברים האלה קורים?

תמר זנדברג: האם מדינת ישראל נקלעה לאיזה משבר – כן, היא נקלעה למשבר – לאיזה משהו, לאיזה אירוע שלא מאפשר העברת תקציב, כמו שהיה ושהרגשנו בחודשים מרץ ואפריל?

תמר זנדברג: האם איזה שיטפון הציף את מחשבי משרד האוצר שחייב את הפקידים לצאת משם ולשבת באיזה מקום יבש, והם התעכבו, והמחשבים והספרים – לא היה אפשר לכתוב אותם?

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: הסיבה לכך שמדינת ישראל מתנהלת ללא תקציב היא שראש הממשלה רוצה לשמור לעצמו נקודות יציאה על מנת לא לקיים את הרוטציה, נקודה.

תמר זנדברג: זאת הסיבה היחידה.

תמר זנדברג: בחודש מאי השנה נחתם הסכם קואליציוני, הכנסת העבירה חוק רוטציה, ובערב חתימת החוק ראש הממשלה, הנאשם בשוחד, התחרט.

תמר זנדברג: הוא גילה שהוא לא רוצה לפנות את הכיסא שלו בנובמבר 2021, ואז הוא התחיל לגרד בפדחתו יחד עם יועציו ולחפש מה אפשר לעשות כדי להימלט מההסכם הזה, כדי לא לקיים את החוק שבאותו יום רק העבירו, ואת ההסכם הקואליציוני שבאותו יום חתמו עליו, ונקודת היציאה היחידה שנמצאה זה התקציב.

תמר זנדברג: לצערי הרב, חבריי וידידיי מכחול לבן, שבמשך הרבה מאוד זמן אמרו לנו כמה שהם הפעילו את מיטב המוחות, את עורכי הדין ואת היועצים הכי הכי טובים כדי להגיע לחוק ולהסכם יצוק בבטון, בלי שטיקים ובלי טריקים, שאי-אפשר להפר, ולא חשוב כמה פרפורים יעשה ראש הממשלה הוא לא יצליח, והרוטציה, יגיע מועדה ופלופ, כמו שעון, וכמו שהכרכרה של סינדרלה יום אחד מתחלפת ככה יתחלף כיסא ראש הממשלה והדייר בבלפור – באותו יום הם גילו פתאום: אה, התקציב.

תמר זנדברג: איך שכחנו?

תמר זנדברג: הדבר השולי הזה שנקרא תקציב המדינה, לא חשבנו לעגן את זה מספיק טוב בהסכם הקואליציוני.

תמר זנדברג: ותשעה מיליון אזרחי המדינה מוחזקים בני ערובה בקרב הפוליטי הזה, שיש כאלה שקוראים לו "סימטרי" – אני לא אקרא לו "סימטרי".

תמר זנדברג: כחול לבן אולי תמימים, אולי לא חכמים מספיק – אני לא רוצה להשתמש במילים יותר חריפות – אולי קצת אני לא יודעת מה, אולי קצת נרפים, אולי קצת חלשים, אבל ראש ממשלה שנאשם בשוחד ועושה כל דבר, כולל כרגע להצביע נגד ההצעה הקודמת שאוסרת על ראש ממשלה לכהן כאשר הוא מואשם בשוחד, הוא זה שעושה כל שטיק וכל טריק אפשרי בניגוד להסכם הקואליציוני, בניגוד לחוק, בניגוד להבטחה המפורשת שלו, והכי חמור: בניגוד לאינטרסים הברורים של אזרחי ישראל.

תמר זנדברג: וכך, אדוני היושב-ראש, ובזה אני אסיים, אנחנו נגררים כבר כמעט שלוש שנים ללא תקציב מדינה, ללא תוכנית עבודה, ללא כסף לשירותים החברתיים והאזרחיים, ומפרפרים במשבר כלכלי בלתי מתקבל על הדעת בגלל הסיטואציה הזאת.

תמר זנדברג: זה פשע כלכלי חמור, שלא חשוב כמה פעמים ראש הממשלה החלופי יתקפל, אי-אפשר יהיה למחות אותו.

תמר זנדברג: תודה.

יריב לוין: תודה רבה לחברת הכנסת תמר זנדברג.

יריב לוין: << הלסי >> הצורך להקים ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא אי-העברת תקציב המדינה לשנים 2021-2020

יריב לוין: אנחנו מקיימים דיון במשולב בהצעה נוספת לסדר-היום בדבר הצורך להקים ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא אי-העברת תקציב המדינה לשנים 2021-2020, מס' 2092, של חבר הכנסת בועז טופורובסקי.

יריב לוין: בבקשה.

בועז טופורובסקי: תודה, אדוני היושב-ראש.

בועז טופורובסקי: חבריי, חברות וחברי הכנסת, בתחילת פברואר השנה שיתף אלעד רמות פוסט.

בועז טופורובסקי: הפוסט דיבר על כך שהרשלנות – אני מצטט את מה שהוא אמר – הרשלנות בכבישים הורגת אנשים.

בועז טופורובסקי: ב-20 בפברואר עלה אלעד על אופנוע, נסע בכביש 716, ובעיקול, סמוך לעין חרוד, הכביש היה חלק והוא החליק עם האופנוע.

בועז טופורובסקי: כתוצאה מהמהירות הוא נכנס במעקה הבטיחות.

בועז טופורובסקי: מעקה הבטיחות מוחזק על ידי העמודים.

בועז טופורובסקי: במהירות הזאת העמודים האלה היו כמו גליוטינה ועשו לאלעד מה שגיליוטינה עושה לאנשים, ואלעד מת.

בועז טופורובסקי: הוא מת, וזה היה שבוע לפני יום ההולדת ה-44 שלו, ומשפחתו יודעת היטב מה זה כשאין תקציב מדינה.

בועז טופורובסקי: אני אגיד לכם מה הקשר – – –

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אני חושב שכדאי להקשיב לדברים של חבר הכנסת טופורובסקי.

יריב לוין: אנא, אי-אפשר לנהל כך את הדברים.

יריב לוין: רוצים לדבר, צאו החוצה, זה בסדר גמור, אבל אי-אפשר ככה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: בבקשה.

בועז טופורובסקי: אני אחזור על זה, לא על הכול.

בועז טופורובסקי: אני אזכיר שאלעד רמות מת כתוצאה מזה שהוא החליק, נפגע ממעקה בטיחות.

בועז טופורובסקי: מעקה הבטיחות חתך אותו כמו שגיליוטינה חותכת אנשים.

בועז טופורובסקי: הוא התריע כמה ימים לפני כן.

בועז טופורובסקי: הוא היה שבוע לפני יום ההולדת ה-44 שלו.

בועז טופורובסקי: ומה הקשר בין זה לבין ועדת חקירה על התקציב?

בועז טופורובסקי: אני אגיד לכם: כי משרד התחבורה מכיר את העיקול הזה, וב-2018 הוא אמר שצריך לתקן את העיקול הזה ולעשות שכבת מגן על מעקה הבטיחות – כזאת שאם מישהו יחליק במהירות, העמודים לא יהיו גליוטינה; הם יעצרו וירככו את הפגיעה.

בועז טופורובסקי: אם הייתה כזאת שכבת מגן, אולי אלעד היה כאן.

בועז טופורובסקי: הוא היה יכול לשמוע; המשפחה שלו הייתה שמחה היום, במקום להיות עצובה.

בועז טופורובסקי: אבל בגלל שמ-2018 אין תקציב, לא היה תקציב לעבות את מעקות הבטיחות ולתקן אותם.

בועז טופורובסקי: לא היה תקציב להציל חיים.

בועז טופורובסקי: ולכן יכולים להגיד הרבה דברים על התקציב, אבל זה שאין תקציב, זה הורג אנשים.

בועז טופורובסקי: בגלל זה אנחנו כאן, חברי הכנסת, הממשלה, ראש הממשלה.

בועז טופורובסקי: אתם לא יכולים, לא יכולים להשתמש בתקציב סתם ככלי ניגוח פוליטי וזהו.

בועז טופורובסקי: אתם לא יכולים לישון בלילה כמו שצריך כשאתם יודעים שהרשלנות הזאת הורגת.

בועז טופורובסקי: כל הזמן אומרים: יש 119 חברי כנסת שמבינים מה חשיבות התקציב.

בועז טופורובסקי: יש 120 חברי כנסת.

בועז טופורובסקי: אין חבר כנסת אחד, כולל ראש הממשלה, שלא מבין עד כמה חשוב שלמדינת ישראל יהיה תקציב.

בועז טופורובסקי: אין מנכ"ל של חברה, אין בעלים של חנות, שלא יודע עד כמה חשוב שלמדינת ישראל יהיה תקציב.

בועז טופורובסקי: אין אזרח במדינת ישראל שלא מבין עד כמה חשוב שלמדינת ישראל יהיה תקציב.

בועז טופורובסקי: גם הדורות הבאים, גם אלה שעוד לא נולדו, מבינים טוב מאוד עד כמה חשוב שלמדינת ישראל יהיה תקציב, כי את הגירעון הזה, שהיום הוא 137 מיליארד ש"ח ורק הולך וגדל, הדורות הבאים יצטרכו לשלם בריבית דריבית דריבית.

בועז טופורובסקי: אז הוא גם הורג, והוא ימשיך לעלות כסף.

בועז טופורובסקי: זה אומר שיהיה חסר כסף במקומות שבהם צריך להציל חיים, ועוד אנשים ימותו.

בועז טופורובסקי: ועדת חקירה פרלמנטרית חייבת לקום.

בועז טופורובסקי: אני רוצה לתת כמה ציטוטים שיסבירו עד כמה הקואליציה הזאת מנותקת, יודעת מה האמת ופועלת ברשלנות בכל יום שבו היא לא מעבירה תקציב.

בועז טופורובסקי: אמר בני גנץ: לא חברתי אליך כשותף לפשע פוליטי וחברתי כנגד אזרחי ישראל.

בועז טופורובסקי: "אני ואתה יודעים – – – שבאוצר כבר קיים תקציב כמעט מוכן לשנת 2021, ואני לא אתן יד למנוע אותו".

בועז טופורובסקי: אחר כך הוא גם אמר שזה פיגוע כלכלי לא להעביר תקציב.

בועז טופורובסקי: אני רוצה לעבור מהפיגוע הכלכלי להיגיון של פסיכומטרי של ילדים בכיתה ג'.

בועז טופורובסקי: אם זה פיגוע כלכלי לא להעביר תקציב – אז מי שלא מעביר תקציב הוא טרוריסט כלכלי.

בועז טופורובסקי: קחו את זה בחשבון, כל אותם נבחרי ציבור שנותנים לזה יד.

בועז טופורובסקי: "אם לא נסתדר עד סוף החודש, נפזר את הכנסת", אמר גבי אשכנזי באוקטובר.

בועז טופורובסקי: אנחנו בנובמבר – לא הסתדרתם.

בועז טופורובסקי: אבל זה לא רק בכחול לבן.

בועז טופורובסקי: ישראל כץ, שר האוצר, אמר לפני חודש בדיוק: "בתקופה זו נדרשת יציבות כלכלית לצד רשת ביטחון ותוכניות הסיוע, שפועלות היטב, ולכן אין צורך להמתין", אפשר להעביר את התקציב עכשיו.

בועז טופורובסקי: הוא אמר היום ברדיו FM90, שאין בעיה להעביר תקציב תוך שבוע כי תוך שבוע הוא יהיה מוכן.

בועז טופורובסקי: אמר את זה שר האוצר של מדינת ישראל, ממפלגת השלטון.

בועז טופורובסקי: יושב-ראש ועדת הכספים גפני אמר באוגוסט: השכבות החלשות ומעמד הביניים הם אלו שייפגעו מכך; אסור ללכת לבחירות אבל חייבים לפתור את בעיות התקציב.

בועז טופורובסקי: אמר שר המודיעין אלי כהן: מדינת ישראל לא צריכה עכשיו ללכת לבחירות.

בועז טופורובסקי: יש לנו אתגרים בריאותיים וכלכליים.

בועז טופורובסקי: עם זאת, מדינת ישראל, צריכה בעת הנוכחית תקציב.

בועז טופורובסקי: כל כך הרבה אנשים שאצלם ההחלטה מבינים – תקציב.

בועז טופורובסקי: עצם העובדה שאין תקציב, דורשת הקמת ועדת חקירה פרלמנטרית שתבדוק את זה, כי לגישתי בן אדם רשלן, שיודע שהוא רשלן, וברשלנות שלו הוא יודע שהוא הורג אנשים, צריך לעמוד ולתת את הדין.

בועז טופורובסקי: ואנחנו בכנסת ישראל, שאנחנו חלק מהרשלנות הזו, חייבים להקים ועדה שתבדוק את זה ותפעל.

בועז טופורובסקי: רק ועדת חקירה תשחרר את ישראל.

בועז טופורובסקי: רק ועדת חקירה תמצא את האשמים.

בועז טופורובסקי: רק ועדת חקירה תביא לזה שכמה שיותר מהר ישימו כאן תקציב ויביאו תקציב למדינת ישראל.

בועז טופורובסקי: לכן, אני קורא לכם, חברי הכנסת: תאזרו קצת אומץ.

בועז טופורובסקי: תעשו פעם אחת פעולה שהיא וליבכם שווים.

בועז טופורובסקי: תעשו פעולה שתביא לכך שיהיה תקציב במדינת ישראל.

בועז טופורובסקי: אם אתם לא מצליחים לשכנע את נתניהו, תקימו ועדת חקירה.

בועז טופורובסקי: תראו איך תוך שבוע באמת יהיה כאן תקציב.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת בועז טופורובסקי.

יריב לוין: ישיב על שתי ההצעות לסדר-היום במשולב השר במשרד האוצר יצחק כהן.

יריב לוין: בבקשה.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק של החברים – של תמר ושל בועז: הצורך להקים ועדת חקירה פרלמנטרית לבחינת התנהלות המדינה ללא תקציב.

בועז טופורובסקי: קדימה, מרצ ויש עתיד, הקואליציה המתגבשת.

יצחק כהן: כבוד היושב-ראש – – –

אלעזר שטרן: גם איציק כהן, סגן שר האוצר.

יצחק כהן: אני לא יודע מה נסגר, לא ברור לי.

אלעזר שטרן: אדוני יכול להגיד את מה שהוא חושב באמת.

יצחק כהן: תוך כדי נאום אתה תבין מה אני אומר.

יצחק כהן: תסתכל בסבטקסט.

קריאה: סומך עליך.

יצחק כהן: חבריי חברי הכנסת, מאז תחילת שנת הכספים 2020 פועלת המדינה במסגרת חוק-יסוד: משק המדינה וקובעת התנהלותה לפי התקציב ההמשכי, בהיעדר תקציב.

יצחק כהן: ב-23 בספטמבר אישרה ועדת הכספים את הצעת הממשלה לעדכן את מסגרת התקציב ההמשכי ב-11 מיליארד שקלים נוספים, והתקציב ההמשכי בפועל לשנת 2020 יעמוד על 411 מיליארד שקלים, שהם כמיליארד שקלים מתחת למגבלת ההוצאה שהייתה אמורה להיות בתקציב בשנת 2020 אילו הוגש.

יצחק כהן: כמו כן, אדוני היושב-ראש, הוחלט על דחיית מועד אישור התקציב לשנת 2020 לחודש דצמבר.

יצחק כהן: במסגרת הרחבת התקציב ההמשכי ב-11 מיליארד שקלים, הוחלט על סיוע משמעותי של כמיליארד שקלים לנכים; תקצוב תוכניות משרד החינוך; העלאת יהודי הפלאשמורה ותקצוב להחלטות הממשלה כמו סיוע לעוטף עזה וליישובים הדרוזיים והצ'רקסיים.

יצחק כהן: משרד האוצר שוקד על הכנת תקציב המדינה וחוק ההסדרים לשנת 2021 ואישור התקציב לשנת 2020 לפי המועד האמור בחוק.

יצחק כהן: לכן אני יכול לומר לכם שהעבודה מתקדמת.

יצחק כהן: אנחנו לקראת סיום ההכנה של תקציב 2021 וגיבוש סופי של חוק ההסדרים במשק המדינה, שיש בו המון רפורמות, המון רפורמות עם מנועי האצה ועוד דברים חשובים מאוד.

יצחק כהן: אני מאוד מקווה שזה יגיע בימים הקרובים אל שולחנך, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: תוכל להפעיל את סמכותך בחוק להאצת התהליך לאישור התקציב.

יצחק כהן: בימים אלה, אדוני היושב-ראש, משרד האוצר מבצע את ההתאמות הנדרשות בגיבוש התקציב בהתאם להשפעות המקרו-כלכליות והאי-ודאות ששוררת בשל ההשפעות המשמעותיות של משבר נגיף הקורונה.

יצחק כהן: בנוסף, לצד תקציב המדינה, כפי שאמרתי, יוגש לאישור הממשלה והכנסת חוק הסדרים רחב עם רפורמות חשובות מאוד לקידום התחרות, להשקעה בתשתיות, לייעול המגזר הציבורי ולייצור מקומות עבודה חדשים במשק.

יצחק כהן: משרד האוצר פועל ללא לאות כדי להגיש את התקציב לאישור הממשלה בתחילת חודש דצמבר, בעזרת השם.

יצחק כהן: איפה בועז, איפה בועז?

יצחק כהן: לא שמעת.

יצחק כהן: תמר.

בועז טופורובסקי: בקיצור, אפשר עוד שבוע.

יצחק כהן: תמר זנדברג – היא לא שומעת.

יצחק כהן: איפה היא?

קריאה: בדרך למעלה.

יצחק כהן: אני אחזור על זה בשביל בועז.

יצחק כהן: משרד האוצר פועל ללא לאות בכדי להגיש את התקציב לאישור הממשלה בתחילת חודש דצמבר, ולאחר מכן – לאישורו בכנסת בהקדם האפשרי.

יצחק כהן: במסגרת התקציב, אדוני היושב-ראש, אנחנו נמשיך – – –

בועז טופורובסקי: תקציב לשבוע, כן?

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: גם 2020 וגם 2021.

יאיר לפיד: חידוש.

יצחק כהן: 2020, נאשרר אותו.

יאיר לפיד: 2021.

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: כפי שאמרתי.

יאיר לפיד: אז 2020 יהפוך להיות אחד חלקי 12 עד מרץ.

יצחק כהן: נכון, אם נגלוש למרץ.

יצחק כהן: כי לוחות הזמנים, כפי שהיושב-ראש קובע אותם בחוק, הם 45 יום עד 60 יום אחרי אישור הממשלה.

יצחק כהן: אחר כך הכנסת.

יצחק כהן: אז אני מניח שכבר נגלוש – – –

יאיר לפיד: אני רק אומר – – – לא לשבוע – – –

יצחק כהן: נגלוש – – – של 2021.

יאיר לפיד: זה שלושה חודשים בערך.

יאיר לפיד: יהיה מעניין בשלושת החודשים האלה.

יצחק כהן: למה?

יצחק כהן: תקציב המשכי של 2020 – בינתיים תרוצו עם התקציב של 2021 גם בוועדת הכספים וגם בשאר ועדות הכנסת, תאשרו אותו, ויהיה תקציב מדינה – – –

יאיר לפיד: היות – אני שאלתי שאלה רצינית.

יצחק כהן: אתה עוזר להעביר זמן, זה בסדר.

יאיר לפיד: זו שאלה רצינית.

יאיר לפיד: היות שהתקציב של השבוע בעצם הופך להיות 1 חלקי 12 – – –

יצחק כהן: לא שבוע, 2020.

יאיר לפיד: היות שתקציב 2020 יהפוך להיות 1 חלקי 12 של ינואר, פברואר ומרץ – –

יצחק כהן: על פי החוק.

יאיר לפיד: – – אז בכל זאת, יש משמעות גדולה לא אחורה אלא גם קדימה, למה שיהיה בתקציב 2020, שהכנסת, לדעתי, לא תספיק לדון בו.

יצחק כהן: תספיק, תספיק.

יצחק כהן: קודם כול, הוא למעשה – – –

יאיר לפיד: מה זה "למעשה"?

יצחק כהן: הוא כבר מאושר – – – ממשלה, כנסת – – –

יצחק כהן: הוא לא עבר ממשלה, הוא לא עבר כנסת, לא התקיים עליו דיון – זה עוד חודש, וזה יחול עד סוף מרץ.

יצחק כהן: אלה העובדות.

יצחק כהן: 1 חלקי 12.

יאיר לפיד: כן.

יאיר לפיד: ברור.

יצחק כהן: אבל במקביל תקציב 2021 וחוק ההסדרים ירוצו קדימה, אני מקווה.

יצחק כהן: אתם בטח תעזרו, תיתנו כתף.

יאיר לפיד: אין שאלה, תמיד.

יצחק כהן: אין שאלה.

יצחק כהן: במסגרת התקציב, אדוני יושב-ראש האופוזיציה, אנחנו נמשיך לשמור על האחריות הפיסקלית בתקציב, לצד הפרדה בין התקציב השוטף לבין תקציב הקורונה – תהיה הפרדה מוחלטת – והמשך הקצאת כל המשאבים הנדרשים לסיוע ולצורכי המשק בהתמודדות מול משבר הקורונה, מה שנקרא קופסאות.

יצחק כהן: אדוני היושב ראש, גם התבשרנו – איפה עליזה, היא עובדת?

יצחק כהן: לא נראה שיש שם פעילות.

יצחק כהן: גם התבשרנו על ידי יושב-ראש חברת הדירוג הבין-לאומית, S

יובל שטייניץ: מדינת ישראל בעשור האחרון – – – המדינה המערבית היחידה שבדקה פעמיים את דירוג האשראי.

יצחק כהן: נכון.

יובל שטייניץ: גם ב-2011 וגם ב-2014.

יצחק כהן: בייחוד אחרי היציאה מהמשבר של 2008, כשאתה היית שר האוצר.

יובל שטייניץ: זה ירד ל-40 – – – וכל מדינות המערב – – –

יצחק כהן: נכון.

יצחק כהן: חברות דירוג האשראי כנראה לא קוראות את העיתונים המקומיים של הכלכלה.

יצחק כהן: מה קרה, הכול בסדר?

יצחק כהן: סף גירוי נמוך.

יצחק כהן: זו בשורה, חבריי חברי הכנסת, חבריי השרים, זאת בשורה לכלכלה הישראלית על האמון שרוחשות לה גם חברות דירוג האשראי וגם הכלכלות הבין-לאומיות.

יצחק כהן: אני חושב שזה מושא להערצה.

יצחק כהן: אבל מה, אני פותח את העיתונים ואני רואה את הבכי והנהי.

יצחק כהן: למה לא הורידו דירוג האשראי?

יצחק כהן: כל התחזיות וכל הנבואות השחורות התבדו.

יצחק כהן: ואיזו אמירה, כשחברת P

יריב לוין: תודה רבה לשר יצחק כהן.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת נא לשבת כדי שנוכל לעבור להצביע.

יריב לוין: יש לנו שתי הצבעות, נא לשים לב.

יריב לוין: שתי הצבעות, אחת אחרי השנייה.

יריב לוין: נא לשבת, בבקשה.

יריב לוין: חבר הכנסת, בבקשה נא לשבת.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה ראשונה, על ההצעה לסדר-יום בדבר הצורך להקים ועדת חקירה פרלמנטרית לבחינת אי-העברת תקציב המדינה, הצעתה של חברת הכנסת תמר זנדברג.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 34 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 45 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה לא נתקבלה.

יריב לוין: 34 בעד, 45 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, ההצעה לסדר-היום נדחתה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על ההצעה השנייה, הצעה לסדר-היום בדבר הצורך להקים ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא אי-העברת תקציב לשנים 2021-2020, של חבר הכנסת בועז טופורובסקי.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 34 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 45 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה לא נתקבלה.

יריב לוין: אם כן, 34 בעד, 45 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך גם ההצעה הזאת לסדר-היום לא התקבלה.

יריב לוין: [מס' מ/1369; דברי הכנסת, חוב' ג', ישיבה 92; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו, בהתאם להסכמות שהושגו בין הסיעות השונות, לחוקים בקריאה השנייה והקריאה השלישית.

יריב לוין: הצעת החוק הראשונה: הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון מס' 52 – הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התשפ"א–2020, כאמור, בקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: יציג את הצעת החוק, בשם יושבת-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת איתן גינזבורג, בבקשה.

איתן גינזבורג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון מס' 52 – הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התשפ"א–2020, בקריאה השנייה והקריאה השלישית.

איתן גינזבורג: במהלך חודש דצמבר 2019 החלה התפשטות נגיף הקורונה מסין למקומות רבים בעולם ובכללם ישראל.

איתן גינזבורג: בשל כך מציאות חיינו השתנתה ללא היכר והגבלות משמעותיות מאוד הוטלו על הציבור מצד הממשלה.

איתן גינזבורג: אחת ההגבלות היותר-משמעותיות היא כמובן חובת הבידוד הביתי, שחייבה חולים בקורונה, אנשים שבאו במגע עם חולה קורונה מאומת, אנשים ששבו מחו"ל מיעדים שלא נחשבים כיעדים ירוקים ואנשים שחשו בתסמינים בעצמם – חלה עליהם חובת הבידוד, לשהות למשך זמן קצוב, שהוגדר על ידי משרד הבריאות, בבידוד בתוך ביתם מבלי יכולת לצאת החוצה.

איתן גינזבורג: בהצעת חוק זו, שיזמה הממשלה מוצע לקבוע בהוראת שעה, למשך תקופת תוקפה של הכרזת מצב חירום בשל נגיף הקורונה, לפי סעיף מס' 2 לחוק סמכויות מיוחדות (התמודדות עם נגיף הקורונה החדש), כי לאנשים אשר חייבים בחובת בידוד תינתן האפשרות להצביע בבחירות לרשויות המקומיות בקלפיות ייעודיות להם, והכול כפי שיקבע שר הפנים בהתייעצות עם שר הבריאות.

איתן גינזבורג: במהלך הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית החליטה ועדת הפנים כי צריך לקבוע באופן מפורש את הזכות של אותם חייבים בבידוד, לרבות חולים מאומתים, להצביע בבחירות לרשויות המקומיות.

איתן גינזבורג: הוועדה סברה כי קיים צורך בפירוט רחב יותר של ההוראות המסדירות את הצבעת המבודדים אך כי לצד זאת יש לאפשר גמישות בהצעת החוק, לאור האופי הדינמי של חובת הבידוד.

איתן גינזבורג: כאמור, הצעת החוק מסדירה הוראות כלליות לעניין הצבעות מבודדים, כנהוג גם ביחס לאוכלוסיות מיוחדות אחרות שמנויות בחוק הרשויות המקומיות (בחירות).

איתן גינזבורג: בין ההוראות שמוסדרות בהצעת החוק הזאת קיימות הוראות לעניין מקומות הקלפי ברשות המקומית שיוקצו להצבעת מבודדים החולים בנגיף הקורונה ומבודדים שאינם חולים; הרכב ועדת הקלפי של הקלפי הייעודית; הצהרת אדם שחייב בבידוד שמבקש להצביע בבחירות; אופן פרסום ההודעה בדבר מקומות הקלפיות וכן אופי ההתנהלות לשוהים במקום הקלפי.

איתן גינזבורג: כל זאת, תוך מתן גמישות ואפשרות לשר הפנים, בהתייעצות גם עם שר הבריאות, להסדיר הוראות פרטניות יותר.

איתן גינזבורג: נדגיש כי הצעת החוק מחילה את התיקון האמור בהוראת שעה גם על חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם), התשל"ה–1975, לעניין בחירות לראש הרשות המקומית.

איתן גינזבורג: הצעת החוק הזאת מוגשת ללא הסתייגויות, ובהזדמנות זו אני מבקש להודות לחברי הוועדה, כמובן ליושבת-ראש הוועדה, שהייתה הרוח החיה מאחורי הצעת החוק הזאת, והביאה אותה לכדי סיום, ולכל הגורמים שהיו מעורבים.

איתן גינזבורג: היא כמובן לא הייתה יכולה להיות כאן היום, לכן אני מחליף אותה.

איתן גינזבורג: ואני מבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית בנוסח המוצע על ידי הוועדה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת איתן גינזבורג.

משה ארבל: להצעת חוק זו ישנן בקשות רשות דיבור.

משה ארבל: ראשון הדוברים, חבר הכנסת אביגדור ליברמן – אינו נוכח; חבר הכנסת עודד פורר, יעלה ויבוא אדוני, לרשותך חמש דקות, בבקשה.

עודד פורר: אדוני היושב בראש, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק שמונחת בפנינו עניינה בחירות ברשויות המקומיות, אבל אני רוצה לדבר דווקא על הצעת החוק שלא מונחת בפנינו, וגם עניינה בחירות.

עודד פורר: לאחרונה נחשפנו לפתע פתאום, ואדוני ישב – – –

משה ארבל: אני מבקש מחברי הכנסת לשמור על השקט ולאפשר לחבר הכנסת פורר לומר את דבריו.

משה ארבל: בבקשה.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, לא השתנה כלום מאז שאמרת את מה שאמרת.

משה ארבל: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, אני גם מבין לגעגועים הרבים לחבר הכנסת אוסאמה סעדי, אבל חשוב מאוד שנשמור על השקט, ונאפשר לחבר הכנסת פורר להשלים את דבריו.

משה ארבל: גם כבוד שר התרבות והספורט.

משה ארבל: בבקשה, אדוני.

עודד פורר: אני רוצה לדבר דווקא על הצעת החוק שלא מונחת בפנינו, אבל גם עניינה בחירות.

עודד פורר: ואדוני היושב-ראש כיהן או יכהן או מכהן גם כסגן יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית, ויודע למה אני מתכוון כשאני מדבר על הצעת החוק שעניינה בחירות אבל לא הבחירות האלה.

עודד פורר: אץ לו רץ לו חבר הכנסת שלמה קרעי – שלא במצוותו, להערכתי, כי אינני בטוח שהוא בכלל מבין מה כתוב בהצעת החוק שלו – ומגיש הצעת חוק שעניינה הליך הבחירות לכנסת.

עודד פורר: ואם אני אנסה לתמצת את הצעת החוק של חבר הכנסת קרעי במשפט אחד כדי להסביר לאנשים מה המשמעות שלה, המשמעות שלה היא שבבחירות לא חשוב מה מצביעים, חשוב מה סופרים; בואו נתמקד לא בהצבעה ובבחירה של הבוחר, אלא בואו נתמקד בהליך הספירה ומי יהיה הסופר של הפתקאות האלה, כדי שנוכל להשפיע.

עודד פורר: חברים, במדינת ישראל מכהנת ועדת בחירות מרכזית בלתי תלויה בראשות שופט.

עודד פורר: אנחנו – גם אני כמי שכיהן כסגן יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית, וגם שאר נציגי הסיעות – הם ועדת הבחירות, אבל בפועל, מבחינה מהותית, אין לנו נגיעה בבחירות עצמן, בהליך עצמו – –

איתן גינזבורג: וטוב שכך.

עודד פורר: – – וטוב שכך.

עודד פורר: ואנחנו חושבים שכך צריך להיות.

עודד פורר: אבל כשאני רואה פתאום את נציגי הממשלה ואת נציגו של ראש הממשלה, חבר הכנסת קרעי, רץ לתקן את העניין הזה כדי שהוא יהיה זה שימנה את מזכירי ועדות הקלפי שיהיו אחראים לפיקוח, להצבעה ולספירה, כדי שהוא יהיה זה שיספור ויוכל לראות את ספירת הקולות, אני מבין – הינה הגיע חבר הכנסת קרעי – אני מבין אנה אנחנו באים; אני מבין בדיוק מה הכוונה.

שלמה קרעי: מה אתה מבין?

עודד פורר: ואני אומר לכם, אני אומר לכם כאן, חבריי, חבריי לאופוזיציה אבל גם חבריי מהקואליציה: הדמוקרטיה הישראלית חשובה יותר מקואליציה או אופוזיציה, מממשלה כזו או ממשלה אחרת.

עודד פורר: יש כללים מאוד מאוד ברורים שעליהם חשוב לשמור בבחירות במדינת ישראל: על היותן שוות, היותן חשאיות, על היכולת של כל אדם לבחור לפי צו מצפונו; ועל זה אנחנו נתעקש.

עודד פורר: אז ללא קשר להצעת החוק הזו, אני רוצה לנצל את הבמה כדי לפנות לחברים שלי, דווקא אלה מסיעות הקואליציה: תיזהרו כשיתחילו לבקש מכם לתמוך בכל מיני חוקים שעניינם הליך הבחירות לכנסת.

עודד פורר: מי שבא לקדם אותם בא לקדם לא את הליך הבחירות לכנסת אלא פשוט את המשוואה הברורה שאומרת:

עודד פורר: לא חשוב מה מצביעים, חשוב איך סופרים, ותנו להם או תנו לנו, לכל אחד, לפקח ולהיות זה שסופר.

עודד פורר: אני אומר לכם: תירגעו.

עודד פורר: נמשיך לקיים כאן במדינת ישראל הליך בחירות הוגנות, שוות, חשאיות, ונכבד את התוצאות האלה כשהן טובות יותר וכשהן טובות פחות לשיטתנו.

שלמה קרעי: אתה בטח לא קראת את ההצעה – – –

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת עודד פורר.

משה ארבל: חבר הכנסת אלי אבידר, חבר הכנסת אבידר.

אלי אבידר: כן, המפקד.

משה ארבל: אדוני ירצה לדבר?

משה ארבל: מוותר; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – מוותרת; חבר הכנסת חמד עמאר – אינו נוכח; חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח; חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חבר הכנסת אנטאנס שחאדה – מוותר; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת מנסור עבאס – אינו נוכח; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; חבר הכנסת ווליד טאהא – אינו נוכח; חבר הכנסת עופר כסיף – אינו נוכח; חברת הכנסת היבה יזבק – אינה נוכחת; חבר הכנסת אוסאמה סעדי, ממקום בידודך, אדוני ירצה לדבר?

משה ארבל: מוותר; חבר הכנסת יוסף ג'בארין – אינו נוכח.

משה ארבל: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, יעלה ויבוא, אדוני, בכבוד.

משה ארבל: חמש דקות לרשותך.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: חבריי חברי הכנסת, הבוקר קיימנו דיון מאוד חשוב בוועדת הפנים של הכנסת בנושא מוכנות גופי החירום לתקופת החורף.

סעיד אלחרומי: החורף מגיע, ובכל שנה אנחנו עדים להצפות בהמון רשויות, בעיקר ברשויות הערביות שיש בהן מחסור משווע בתשתיות.

סעיד אלחרומי: מככבת כל שנה קלנסווה, והתושבים שם סובלים רבות מהצפות שבעצם מכסות את רוב העיר.

סעיד אלחרומי: זו השעה לקרוא לגופי החירום ולמשרדי הממשלה כבר עכשיו להתכונן, וגם לרשויות המקומיות – בניקוזים ולמקומות שיש בהם מחסור אמיתי של תשתיות, ואיך לנקז את כמויות הגשם המגיעות בשברי הענן.

סעיד אלחרומי: התושבים לא חייבים לסבול כל שנה מחדש.

סעיד אלחרומי: יש גם רשויות גדולות, אדוני היושב-ראש, אשקלון ועוד מקומות, שבכל שנה אנחנו שומעים עליהם, הם עולים לכותרות.

סעיד אלחרומי: יש דבר נוסף, והוא השרפות שנגרמות מגופי החימום, בעיקר אצל המבוגרים היחידים, האנשים המבוגרים שנשארים בבית לבד.

סעיד אלחרומי: ישנה יוזמה של איחוד כבאות והצלה להתקין בדירות של הקשישים, של היחידים, גלאי עשן מיוחדים.

סעיד אלחרומי: העלות של הגלאי הזה היא עלות אפסית, עלות של כ-40 שקל.

סעיד אלחרומי: הרשויות המקומיות – ואני כאן

סעיד אלחרומי: קורא לרשויות המקומיות ומחלקות הרווחה ברשויות המקומיות להירתם למשימה ואכן לרכוש בכמויות לאנשים האלה – אנשים בודדים, מבוגרים.

סעיד אלחרומי: לפעמים הדלקה בוערת בבית והם לא מודעים לזה, ואף אחד לא יודע, וכאן, חס וחלילה, תקרה השרפה ונאבד חיי אדם.

סעיד אלחרומי: אז שוב, אני קורא לראשי הרשויות להירתם לפרויקט הזה של איחוד כבאות והצלה, ולהציל חיים.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת סעיד אלחרומי.

משה ארבל: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – מוותר; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – מוותר; חברת הכנסת סונדוס סאלח – אינה נוכחת; חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – מוותרת.

משה ארבל: אשר על כן, אני מתכבד לעבור להצבעה על הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון מס' 52) (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התשפ"א–2020.

משה ארבל: אני אאפשר לפנים משורת הדין לחברי הכנסת הנמצאים כאן במליאה לצרף את שמותיהם.

משה ארבל: אני רק מעדכן שבחוקים הבאים אני אבקש שכל אחד ישב במקומו.

משה ארבל: הצבעה כעת, בקריאה שנייה, על הצעת החוק האמורה.

משה ארבל: הצבעה.

משה ארבל: מייד לאחר תוצאות ההצבעה האלקטרונית אני אציין את שמות חברי הכנסת הנוכחים כאן שיבקשו להצביע.

משה ארבל: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 1–2 – 22 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

משה ארבל: תוצאות ההצבעה האלקטרונית הינן 22 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

משה ארבל: וכן, חברת הכנסת מרב מיכאלי – בעד, חבר הכנסת סעיד אלחרומי – בעד, חבר הכנסת יוסף טייב – בעד, חבר הכנסת ינון אזולאי – בעד, חבר הכנסת שלמה קרעי – בעד, השר יצחק כהן – בעד, חבר הכנסת אוסאמה סעדי – בעד.

משה ארבל: אשר על כן, תוצאות ההצבעה הינן 29 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

משה ארבל: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

משה ארבל: אני עובר כעת להצבעה על הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון מס' 52 – הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התשפ"א–2020, בקריאה שלישית.

משה ארבל: הצבעה.

משה ארבל: מייד לאחר תוצאות ההצבעה האלקטרונית אציין את שמות חברי הכנסת.

משה ארבל: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 19 נגד – אין נמנעים – אין חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון מס' 52 – הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התשפ"א–2020, נתקבל.

משה ארבל: ובכן, תוצאות ההצבעה הינן 19 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

משה ארבל: אני מצרף את חבר הכנסת איימן עודה – תומך, חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – תומכת, חבר הכנסת יוראי להב הרצנו – תומך, חבר הכנסת ינון אזולאי – תומך, חבר הכנסת שלמה קרעי – תומך, חברת הכנסת קרן ברק – תומכת, חבר הכנסת אוסאמה סעדי – תומך.

משה ארבל: על כן, 26 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

משה ארבל: אני קובע שהצעת החוק האמורה עברה בקריאה השלישית ותיכנס לספר החוקים.

משה ארבל: בהצלחה.

משה ארבל: מייד לאחר ברכתו של חבר הכנסת איתן גינזבורג, הודעה למזכירת הכנסת.

משה ארבל: לאחר מכן, הודעה אישית לחבר הכנסת שלמה קרעי.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: כנסת נכבדה, אני מודה לחברי הכנסת על העברת החוק הזה פה אחד ללא הסתייגויות.

איתן גינזבורג: נראה לי שזה חשוב, בעיקר לאור הבחירות שמסתמנות, מגיעות ומתממשות, בתל מונד בשבוע הבא.

איתן גינזבורג: זאת גם הזדמנות לאחל הצלחה לכל מי שמתמודד.

איתן גינזבורג: בסוף יצליח רק אדם אחד או אישה אחת, אבל נאחל לכולם הצלחה.

איתן גינזבורג: היה מאוד מאוד חשוב לוועדה שהבחירות האלה יתקיימו, גם בצל הקורונה.

איתן גינזבורג: היה חשוב לוועדה שכל תושב בעיר תל מונד ובכל יישוב אחר – לא תימנע ממנו זכות ההצבעה רק בגלל נגיף הקורונה או בגלל מצבו המבודד.

איתן גינזבורג: וטוב שהצלחנו להגיע בסופו של יום לסיטואציה שבה כל אזרח ותושב שירצה להצביע יוכל לעשות כן בקלפי ייעודית, מסוימת.

איתן גינזבורג: לא תימנע ממנו זכות ההצבעה.

איתן גינזבורג: יבואו לקחת אותו עם רכב מיוחד לפי קריאתו ובקשתו – יצביע ויחזור למקום בידודו.

איתן גינזבורג: זאת הזדמנות מצוינת להודות, כמובן, בראש ובראשונה, ליושבת-ראש הוועדה, חברת הכנסת מיקי חיימוביץ', שנבצר ממנה להיות פה היום אבל היא פעלה רבות לקידום החוק; לכל חברי הוועדה שהיו פעילים במימושו של החוק, ועמדו על הזכות של תושבי תל מונד ואחרים לממש את זכות הצבעתם; גם לצוות המקצועי של הוועדה, לצוות המשפטי ולכל מי שעמל על הבאתו של החוק הזה כגרסתו; כמובן, למשרד הפנים שעשה את התיקון החשוב הזה.

איתן גינזבורג: ממך, מה שנקרא, אדוני היושב-ראש, ליושב במרומים שם במשרד.

איתן גינזבורג: אני מודה לכולם.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת גינזבורג.

משה ארבל: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת החלטה בדבר אישור תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות והוראות נוספות) (תיקון מס' 9), התשפ"א–2020.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: חבר הכנסת שלמה קרעי, אני רק מחדד: על פי תקנון הכנסת נדרש, בהודעה אישית, להתייחס לדברים שאותם ציינת בכתב, וכתגובה לדברים האמורים, ולא למסור נאום אחר לחלוטין.

משה ארבל: אני אומר את זה לא בעקבותיך.

משה ארבל: חמש דקות לרשותך, אדוני.

שלמה קרעי: תודה, אדוני יושב-הראש.

שלמה קרעי: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת – היושב-ראש, תראה, אני מייד פונה לעניין.

שלמה קרעי: עמד כאן קודם חבר הכנסת עודד פורר וניסה להשמיץ הצעת חוק שכל מטרתה לקדם שקיפות, להגביר את טוהר הבחירות, לייעל את תהליך הבחירות באופן כזה שלכל נציגי המפלגות, קטנות כגדולות, יהיה את כל המידע שהם צריכים במהלך יום הבחירות לגבי אחוזי ההצבעה, לגבי נתוני ההצבעה בכל קלפי ובכל עיר.

שלמה קרעי: זה דבר שבבחירות האחרונות, ובכל המערכות, למעשה, רק המפלגות הגדולות זוכות לו, וגם הן לפעמים נכשלות עם האפליקציות.

שלמה קרעי: שמים משקיף בכל מקום במקום שהמשאב הגדול הזה, שאנחנו משקיעים בו מאות מיליונים – ועדת הבחירות – יקים ספר בוחרים ממוחשב.

שלמה קרעי: לא הצבעה ממוחשבת – ספר בוחרים, שנוכל לקבל נתונים און-ליין, כל נציגי המפלגות, ויוכלו לעבוד.

שלמה קרעי: המטרה של ועדת הבחירות היא לגרום לכך שבסופו של דבר לכל אחד תהיה הזכות להצביע, כל אחד יוכל לממש את זכותו, וגם לתת למפלגות אפשרות להמריץ את המצביעים שלהן, שאולי קצת אדישים מדי פעם.

שלמה קרעי: אם כבר מדברים על ניסיון לפוליטיזציה וניסיון לאי-סדרים, אז הצעת החוק הזאת, שעכשיו עברה בקריאה שנייה ושלישית, היא הצעת חוק שכמעט שביצעו בה מחטף.

שלמה קרעי: היושב-ראש שעמד כאן קודם, איתן גינזבורג, והיושבת-ראש בפועל מיקי חיימוביץ' ניסו להכניס סעיף שלא היה בחוק המקורי על ידי שר הפנים, סעיף שאומר: קלפי – יכול שתהיה קלפי ניידת בבחירות המקומיות.

שלמה קרעי: אני גיליתי את זה כמעט בפנדלים, אחרי שכבר לא היה אפשר להגיש הסתייגויות, אז הגשתי רוויזיה להצעת החוק.

שלמה קרעי: נלחמנו על הרוויזיה הזאת, וניסו להפיל אותה בכל הכוח.

שלמה קרעי: בסופו של דבר הגענו להסכמה יחד עם יושב-ראש הכנסת והסעיף המביש הזה הוסר מהצעת החוק.

שלמה קרעי: תארו לכם מה היה קורה – קלפי ניידת.

שלמה קרעי: נכון, תל מונד זה אולי קלפי אחת או שתיים או שלוש, יסתובבו עם אבטחה צמודה, ואפשר אולי לשמור במקרה הזה.

שלמה קרעי: אבל הדבר הזה יכול היה להיות תקדים למערכת הבחירות הארצית.

שלמה קרעי: מאות ואולי אלפי קלפיות שיסתובבו בין הבתים ברחבי הארץ.

שלמה קרעי: איזה טוהר בחירות’ איזה סדר?

שלמה קרעי: ושום דבר לא נוכל לעשות כדי לעצור את הזיופים שהיו יכולים לקרות.

שלמה קרעי: אז טוב שהדבר הזה הוסר מסדר-היום והצעת החוק עברה ללא זה.

שלמה קרעי: כמובן, בד בבד עם האפשרות לתת לכל מבודד, לכל חולה, להגיע לקלפי ייעודית לחולי קורונה, שיוכל להצביע.

שלמה קרעי: על זה אין לנו מחלוקת.

שלמה קרעי: ואני חוזר להצעת החוק שאותה השמיץ חבר הכנסת פורר, שעמד כאן.

שלמה קרעי: אז אני אגיד לכם כמה דברים, נקודות שיש בהצעה הזאת, כמה שהן חשובות.

שלמה קרעי: הדבר הראשון, כמו שאמרתי, זה מידע.

שלמה קרעי: מידע על המפלגות לאורך היום; מידע שעד היום הייתה מין מדיניות בוועדת הבחירות – כנראה מדיניות שנקבעה איכשהו לפני המון שנים – שלא נותנים את המידע הזה, להפך, גורמים לכך שהמידע הזה לא יוכל להגיע.

שלמה קרעי: יש איזשהו מערבל מיוחד שמערבל את הנתונים ונותן רק תוצאה ארצית.

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: למה שכל מפלגה תשים משקיף עם טאבלט בכל קלפי כדי שהוא יאמר מה אחוזי ההצבעה בקלפי, למה לא לתת לנו את זה דרך המשאב שאנחנו משקיעים בו?

שלמה קרעי: כנ"ל לגבי סריקת פרוטוקולים.

שלמה קרעי: אנחנו יושבים כאן למוחרת הבחירות שלושה ימים ושלושה לילות, ומחכים לכל בדל של מידע.

שלמה קרעי: בכל פעם מקבלים מידע מכל מיני מקומות ולא יודעים אם נעשו שינויים.

שלמה קרעי: מקבלים תלונות.

שלמה קרעי: למה שהפרוטוקולים לא ייסרקו מייד בסיום הספירה?

שלמה קרעי: בתוך שעתיים-שלוש נציגי כל המפלגות מקבלים את כל החומר הגולמי.

שלמה קרעי: שינויים שייעשו אחר כך – נוכל לבדוק, להשוות לחומר הגולמי.

שלמה קרעי: זה פוליטיזציה של הוועדה?

שלמה קרעי: זה בדיוק להפך.

שלמה קרעי: אנחנו רוצים כמה שיותר שקיפות, כמה שיותר מידע שיהיה לכל נציגי המפלגות.

שלמה קרעי: הפרקטיקה שבה אנחנו מובילים את זה היא בכמה דרכים.

שלמה קרעי: יש התנהלות מול הוועדה עצמה, יש הידברות – יש לי הידברות עם המנכ"לית ועם היועץ המשפטי.

שלמה קרעי: אנחנו מנסים להגיע להסכמות בחלק מהדברים, בעיקר בדברים החשובים.

שלמה קרעי: ויש גם את מליאת הוועדה, ששם אנחנו מקווים להשיג רוב ולקדם דברים שאולי בהם לא נצליח להגיע להסכמות, דברים שהם חשובים, דברים שאין בהם קונסנזוס; דברים שבעינינו צריך להיות בהם קונסנזוס.

שלמה קרעי: ואם מישהו מתנגד, צועק וקופץ, זה בעיקר בגלל שהוא לא קרא ולא הבין מה הצענו כאן, או כי הוא בצד השני של המפה וככה הוא רוצה לעשות.

שלמה קרעי: והדבר השלישי: יש גם הצעת חוק, כמו שאמרנו, שעומדת על השולחן.

שלמה קרעי: אנחנו גם בתהליך של קידומה דרך יושב-ראש ועדת החוקה, אנחנו בהידברות על זה.

שלמה קרעי: באמת נקווה שנצליח להשיג לבחירות הקרובות שקיפות, טוהר מידות ותוצאות אמת.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת שלמה קרעי.

משה ארבל: הנושא הבא בסדר-היום – הודעה למזכירת הכנסת.

משה ארבל: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת החלטה בדבר אישור תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות של מוסדות המקיימים פעילות חינוך) (תיקון מס' 6), התשפ"א–2020.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: [מס' מ/1368, פ/1764/23, פ/1928/23, פ/2022/23; דברי הכנסת, חוב' ג', ישיבה 92; נספחות.

משה ארבל: ]

משה ארבל: הנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשפ"א–2020.

משה ארבל: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העבודה, והרווחה והשירותים החברתיים חבר הכנסת חיים כץ, בבקשה.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הקורונה שנפלה עלינו אי שם בתחילת השנה יצרה מצב שהרבה מאוד אנשים, עשרות או מאות אלפים, עברו לבידוד.

חיים כץ: הם עברו לבידוד כשהנטל נפל הן על המעסיקים והן על העובדים.

חיים כץ: הממשלה לא נשאה בנטל והעובדים והמעסיקים שילמו, ושמו את ימי הבידוד כימי מחלה.

חיים כץ: הייתה פנייה לבג"ץ של המעסיקים/תעשיינים – אני לא רוצה להיכנס להגדרות, יש תעשיינים, יש מעסיקים, יש מעסיקים זעירים.

חיים כץ: הם פנו לבג"ץ, ובג"ץ החליט שימי בידוד זה לא מחלה.

חיים כץ: ואז נוצר מתווה של תעשיינים/מעסיקים, אוצר והסתדרות.

חיים כץ: מי שהובל שם לשחיטה היו העובדים.

חיים כץ: פתאום העובדים היו צריכים לשאת בנטל מטורף של כל ימי הבידוד.

חיים כץ: אני אחלק את זה לשלושה או לארבעה חלקים: חלק אחד היו התעשיינים/מעסיקים שקיבלו את כל ימי הבידוד כימי מחלה שירדו מהצבירה, וזה נכנס להם לכאורה למאזן והוריד להם את החובות.

חיים כץ: בנוסף הם קיבלו יומיים מחלה של העובדים בתשלום, ואת היתרה הם חילקו חצי-חצי עם הממשלה.

חיים כץ: היה האוצר, שהתחלק חצי-חצי עם הממשלה, והיו את העובדים, שחלקם – הגופים הפרטיים היו משופים, הגופים הציבוריים לא היו משופים.

חיים כץ: חיליק, קשה לי.

חיים כץ: אני חילקתי את המתווה הזה לשלושה וחצי אזורים: באזור העובדים הגענו להחלטה שעובד ישלם בגין יום מחלה אחד.

חיים כץ: הוא ישלם את זה ביום חופשה, אם הוא רוצה, על מנת שיהיו לו הפרשות פנסיוניות על אותו יום.

חיים כץ: בימי הבידוד, גם אם הוא יהיה 14 יום בבידוד, לא יורידו לו מעבר לארבעה ימי מכסה בצבירה; המקסימום שהוא ישלם יהיה ארבעה ימים, ואם הבידוד היה בשישי-שבת או בימי המנוחה, יורידו לו יומיים.

חיים כץ: המעסיקים חולקו לשני חלקים: עד 20 עובדים – יוליה, אלייך.

יוליה מלינובסקי: למה?

חיים כץ: כי אני מדבר על עובד בשבת.

יוליה מלינובסקי: – – –

משה ארבל: הייתי נעלב.

עודד פורר: יוליה בשבת לא עובדת.

חיים כץ: אני יודע.

חיים כץ: היא הייתה בוועדה ודיברה על מה יהיה עם עובד בשבת.

חיים כץ: אמרתי שיכירו לו יום מנוחה גם אם זה ביום ראשון.

חיים כץ: עד 20, המדינה תשפה את המעסיק ב-75% עלות, והמעסיק ישלם בגין 25% כאשר מורידים את היום הראשון, שהוא על חשבון העובד, ויום נוסף, שהוא על ידי המדינה.

חיים כץ: זאת אומרת, אם אנחנו לוקחים מכסה של שמונה ימים, לדוגמה, שזה הבידוד הממוצע, בבידוד הממוצע מעסיק זעיר של עד 20 עובדים יישא בעלויות של יום אחד, כי בשמונה ימים יש יומיים מנוחה, יש יום תשלום של העובד ויש יום תשלום של המדינה.

חיים כץ: על ארבעה ימים זה יהיה 0.25 ו-0.75.

חיים כץ: ואז יוליה באה ואמרה שעובדים בשבת, ושמנו את ששת הימים.

חיים כץ: אמרנו שיש את האוכלוסיות החלשות במשק שעובדות שישה ימים.

חיים כץ: לא רצינו שהם גם יצאו נפגעים, או נפגעות, ויצרנו מצב שלהם יורידו יום מנוחה אחד והם יקבלו תשלום בגין חמישה ימים.

חיים כץ: במתווה הזה יצרנו נוסחאות שאיזנו את המצב.

חיים כץ: למען האמת, חשבנו ורצינו שהמדינה תישא בכל ההוצאות, בכל ההוצאות, כי שמונה חודשים העובדים והתעשיינים והמעסיקים שילמו את כל העלויות בגין ימי הבידוד.

חיים כץ: דרך אגב, אני הצעתי להם – הם כעסו קצת; אמרתי, תגישו תביעה על רטרואקטיביות, כי הם סגרו עם המדינה הסדר לא הוגן ולא הגון כלפי העובדים.

חיים כץ: באתי וניסיתי לאזן ולייצר, ואני חושב שיצרתי מצב – כשזה עבר בוועדה, כשנכנסתי לוועדה, אמרו לי: כולם נגדך.

חיים כץ: אמרתי: בסדר, תשאלו אותי.

חיים כץ: יצרתי, עשינו.

חיים כץ: דרך אגב, זה עבר פה אחד.

חיים כץ: גם הקואליציה וגם האופוזיציה הבינו שזה לא מושלם, וזה לא מושלם, אבל עשינו עבודה ונכנסנו לפרטי פרטים.

חיים כץ: ואני אגיד לכם את האמת, זה לא מושלם כי לא נגענו בעצמאים.

חיים כץ: אני אומר לכם, שאחרי שהחוק הזה יעבור אנחנו צריכים לקחת את העצמאים ולראות איך אנחנו יוצרים מתווה שישפה אותם בצורה המתאימה, כי הם לא משופים בצורה המתאימה.

חיים כץ: ואנחנו לא רוצים לנצח אותם, בטח לא את העצמאים הקטנים שיש להם פה ושם עובד.

חיים כץ: התחייבתי בוועדה שאני אקח את זה על עצמי.

חיים כץ: כשמחוקקים, הלשכה המשפטית מכתיבה נאום, כדי שאם אחר כך יש פרשנויות ותביעות – כי יש פה כאלה שאולי לא יצאו כשכל תאוותם בידם.

חיים כץ: יכול להיות, אבל אם היינו יכולים להביא לכולם, לרצות את כולם ולהביא להם 100%, ואללה, היינו מביאים.

חיים כץ: אבל אנחנו לא יודעים להביא 100%.

חיים כץ: אז בהצעת החוק הזאת היו שלושה חברי כנסת – אני אעשה את זה מסודר: אני מתכבד להביא בפני הכנסת, בקריאה השנייה ולקריאה השלישית, את הצעת חוק תוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשפ"א–2020.

חיים כץ: הצעה זו היא מיזוג של הצעת חוק ממשלתית עם הצעות חוק פרטיות שיזמו משה ארבל, אדוני – למרות שמגיעה לך נזיפה, כי לא היית בשום דיון, בניגוד לקרן ברק ואוסאמה סעדי, שאפילו הגיע מהבידוד, שבאו לדיון – – –

משה ארבל: אני מקבל את הנזיפה, אבל הפקדתי את החוק בידיים הכי טובות.

חיים כץ: אימא שלי, עליה השלום, אמרה שיש שני סוגי אנשים: יש מסבירים ויש מסריחים.

חיים כץ: אני אומר לך, גם קרן וגם אוסאמה חשבו שהם הפקידו את זה בידיים הכי טובות.

חיים כץ: יחד עם זה, הם באו לבדוק שאני לא עושה פאולים.

חיים כץ: כי אנחנו בסך הכול, אפילו אם אנחנו חברי כנסת, אנחנו בני אדם, ואם אנחנו רק בני אדם, אנחנו גם יכולים לטעות.

חיים כץ: אני אומר לך שיום אחרי שהחוק עבר, אני הלכתי לישון וחשבתי על מה שיוליה אמרה על העבודה בשבת, והוספתי את הקבוצה של ששת הימים.

יוליה מלינובסקי: גם אני תורמת משהו, אה?

חיים כץ: כן, תרמת.

חיים כץ: את תרמת שישה ימים, כי חשבתי ואמרתי: את צודקת, כי יש במערכת גופים שעובדים שישה ימי עבודה בשבוע.

חיים כץ: כן.

יוליה מלינובסקי: אבל מאיפה אמרתי לך את זה?

יוליה מלינובסקי: עבדתי כמוכרת בחנות.

יוליה מלינובסקי: ידעתי.

חיים כץ: לפני שהיא עבדה בכנסת, היא עבדה.

חיים כץ: תרשמו לכם, לפני שהיא נבחרה לכנסת היא עבדה.

חיים כץ: לקחנו את זה בחשבון.

חיים כץ: ואני אומר לכם, גם אוסאמה – כל הכבוד לך שהגעת מבידוד, אבל לא באת בשביל החוק, באת כי לא רצית להישאר בבית; אמרת: הזדמנות טובה לשבת שם – וגם קרן ברק ישבו בכל הישיבות, בנוסף לשאר חברי הכנסת, והעירו את ההערות שלהם, לפעמים יותר נכונות, לפעמים פחות נכונות, אבל נלחמו על דעתם.

חיים כץ: הקשבנו, הבנו, בחלק תיקנו, בחלק הם קיבלו את ההערות שלי, כי הם אמרו שאני קצת בקי בעניין – במקרה, במקרה.

חיים כץ: מטרתו של החוק המוצע היא לקבוע בחקיקה הסדר מאוזן לעניין התשלום על ימי הבידוד של העובד, לנוכח פסיקת בית המשפט העליון שלפיה לא ניתן להתייחס לאדם השוהה בבידוד כאל חולה, להחיל עליו את חוק דמי מחלה, ושהורתה על בטלות הסדר תעודת המחלה הגורפת החל מ-30 בספטמבר 2020.

חיים כץ: הצעת החוק המונחת לפניכם קובעת הסדרים הן לעניין זכאות העובד לתשלום דמי בידוד בתקופת הבידוד והן לעניין זכאות המעסיק לשיפוי מהמדינה בגין תשלום דמי בידוד לעובדו, והיא עברה שינוי משמעותי במהלך הדיון בוועדה.

חיים כץ: הצעת החוק אינה דומה להסדר שנחתם: תעשיינים, ממשלה, הסתדרות.

חיים כץ: לא דומה.

חיים כץ: מבחינת זכאות העובד, הצעת החוק המקורית הציעה כי עובד השוהה בבידוד לא יהיה זכאי לתשלום בגין שני ימי בידוד, ויפחיתו לו ימי מחלה בעד כל הימים שבהם שהה בבידוד, ואם אין לו ימי מחלה – יורידו לו יום אחד על חשבונו ועל שאר הימים הוא יקבל תשלום של 70% בלבד משכר עבודתו.

חיים כץ: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת והחברים המציעים סירבו לקבל את ההסדר שהוצע על ידי הממשלה, עקב הפגיעה בשכר העובדים ובימי המחלה הצבורים שלהם, וקבעו, כפי שאפרט מייד, שהעובד יהיה זכאי לתשלום בגין 100% בעד כל תקופת הבידוד למעט יום אחד, וכי בעד כל תקופת הבידוד ייגרעו מהעובד לכל יותר ארבעה ימי מחלה, ואם אין לו ימי מחלה צבורים – הוא יקבל את אותן זכויות, וימי המחלה שיש להפחית יופחתו מימי המחלה העתידיים שיצבור: יורידו לו את המכסה, הוא יהיה חייב ארבעה ימים, ואם הוא יפרוש יתחשבנו.

חיים כץ: אפשר להתחשבן על ימי חופשה, לא קרה כלום.

חיים כץ: ואם אין לו גם ימי חופשה וגם ימי מחלה, אז אותו מעסיק יספוג ארבעה ימי מחלה.

חיים כץ: הוא לא ייפול, כי זה לא במאות אלפים.

חיים כץ: 1,000–2,000 – זה שווי יום מחלה.

חיים כץ: לא יקרה לאף אחד כלום.

חיים כץ: בעניין שיפוי המעסיק הוצע בהצעת החוק המקורית כי כלל המעסיקים הפרטיים יקבלו שיפוי זהה של 50% מתשלום דמי הבידוד ששילמו לעובד.

חיים כץ: הוועדה עמדה על הצורך לסייע לעסקים קטנים שסופגים פגיעה קשה בתקופת משבר הקורונה, וקבעה כי מי שמעסיקים עד 20 עובדים, כולל, יקבלו שיפוי מוגדל, של 75% מהתשלום ששילמו לעובד.

חיים כץ: אני מדבר על עלות, אני לא מדבר על המשכורת של העובד.

חיים כץ: עלות מעסיק, יש שם הפרשות סוציאליות.

חיים כץ: הוא ישופה ב-75% מעלות מעסיק.

חיים כץ: בנוסף, הוועדה אפשרה לחברות ממשלתיות ולחברות בנות ממשלתיות לקבל את השיפוי והגדילה את השיפוי לכלל המעסיקים ל-100% בגין יום אחד.

חיים כץ: מאחר שהעובד היה צריך לשלם יומיים והיה הסדר מול המעסיקים, המדינה לקחה על עצמה את תשלום היום השני.

חיים כץ: ואם היא לקחה על עצמה את היום השני, מי שמחשב על שמונה ימים, הממוצע, זה בערך 60/40.

חיים כץ: זה לא 50/40, זה 60/40.

חיים כץ: זה בערך יוצא 60/40.

חיים כץ: כעת אפרט את עיקרי ההסדר שהוועדה קבעה ואשר מונח בפניכם לאישור: עובד ששהה בבידוד עקב חובת בידוד שלו או של ילדו יקבל ממעסיקו תשלום מלא עבור ימי העבודה שבהם שהה בבידוד, אך רק בעד ימי העבודה ולא יותר מחמישה – יוליה, זה שלך – או שישה ימי עבודה בשבוע, כי מי שעובד חמישה ימים יתייחסו ליומיים כאל ימי מנוחה, ומי שעובד שישה ימים בשבוע יהיה לו יום מנוחה אחד.

חיים כץ: תשלום כאמור יהיה לכל ימי העבודה שבהם שהה העובד בבידוד, למעט יום עבודה אחד בכל תקופת בידוד, שבעדו לא ישולם שכר אלא אם כן העובד בחר לקבל בגינו תשלום על חשבון יום חופשה.

חיים כץ: אם חל על העובד הסדר מיטיב – לצורך העניין, להרבה גופים במשק יש הסדרים מיטיבים על ימי מחלה, במגזר הציבורי הממשלתי.

חיים כץ: אם חל הסדר מיטיב העובד לא ישלם בכלל והמעסיק יישא ביום של התשלום הזה; במגזר הפרטי נתנו למעסיק את האפשרות, אם יש לו הסדר מיטיב, לעמוד מול העובדים ולהגיד: אני לא מוכן לשלם את ההסדר המיטיב.

חיים כץ: יחד עם זה, בתקופה האחרונה, בגלל שאנחנו בתקופת קורונה, נחתמו כל מיני הסכמים בין מעסיקים במגזר הפרטי לעובדים שלהם בהתייחסות לקורונה.

חיים כץ: בהסדר שמתייחס לקורונה, ספציפי לקורונה, אין למעסיק say – ההסדר המיטיב שמתייחס לקורונה יחול על המעסיק.

חיים כץ: "יהיה זכאי" – קראנו, דיברנו על זה.

חיים כץ: הסדר מיוחד לגבי דמי בידוד או מכוח דין – כמובן שאם העובד מבצע עבודה מביתו בעודו בבידוד הוא יהיה זכאי לשכר ולא לדמי בידוד.

חיים כץ: מישהו הולך לבידוד, והמעסיק אומר:

חיים כץ: תעשה עבודה מהבית – הוא יקבל שכר.

חיים כץ: יקבל שכר.

חיים כץ: אתה רואה, עודד, למה היה צריך להעביר את זה אליי?

חיים כץ: אתה מבין את זה.

עודד פורר: חיים, עד שאתה תסיים להציג את החוק הרבה אנשים יסיימו את הבידוד.

קרן ברק: דרך אגב, עודד – – –

חיים כץ: אתה יודע איך עבדנו על זה, על כל סעיף?

חיים כץ: שמע, עשינו פה הסכם עבודה, ירדנו לפרטי פרטים – לפרטי פרטים של החוק, כי אתה נוגע בעבודה של אנשים.

קרן ברק: חיים, עודד חתום על החוק.

קרן ברק: אתה מעביר לו עכשיו חוק.

אחמד טיבי: אחרי שסיימת את ההקדמה – – –

חיים כץ: עוד לא סיימתי.

קריאה: את ההקדמה.

קריאה: את ההקדמה.

עודד פורר: עכשיו תתחיל להסביר על החוק.

אחמד טיבי: תתחיל לדבר על החוק.

חיים כץ: עוד קובע ההסדר שבכל תקופת הבידוד ייגרעו לעובד לא יותר מארבעה ימי מחלה – על זה דיברנו – והמעביד יחייב את תקופת המחלה העתידית שלו.

חיים כץ: נקבע הסדר לגבי הימים האלה.

חיים כץ: בתקופת הבידוד העובד יהיה מוגן מפני פיטורים; עובד שנמצא בבידוד לא יכול להיות מפוטר.

חיים כץ: גם אם הוא בבידוד בגין הילדים שלו וגם הוא בבידוד אחרי בידוד הוא לא יכול להיות מפוטר.

חיים כץ: בבידוד גם ימשיכו לשלם הפרשות.

חיים כץ: יוליה, כמו שביקשת, יהיו הפרשות – שלא יחשבו שאת כל זה הבאת – יהיו הפרשות לקופות הגמל בגין ימי הבידוד.

חיים כץ: ככלל, לא תהיה זכאות לדמי בידוד לגבי מי שחייב בידוד בגלל שובו מחו"ל, אך אם העובד מחויב בבידוד עקב נסיעה לחו"ל מטעם המעסיק – אם המעסיק שלח אותו לעבוד בחו"ל – הוא יהיה זכאי לתשלום דמי הבידוד בעד כל ימי העבודה שבהם שהה בבידוד ללא כל חריג.

חיים כץ: הוראה מיוחדת נקבעה לגבי עובדים זרים שיצאו מישראל לפני תחילת החוק וסברו שבשובם יחול עליהם הסדר תעודת מחלה גורפת.

חיים כץ: כאמור, הצעת החוק מזכה מעסיקים בשיפוי מדינה בשיעור של 100% התשלום ששילמו לעובד בעד יום בידוד אחד.

חיים כץ: לגבי שאר ימי הבידוד הם יקבלו שיפוי של 50%, אך אם הם מעסיקים פחות מ-20 – ב-75% המדינה תשפה.

חיים כץ: עם זאת, מעסיק ציבורי מהסוגים שנמנו בהצעת החוק, למעט חברה ממשלתית, וכן מעסיק שמעסיק מסתנן, לא יהיה זכאי לשיפוי על דמי הבידוד שהוא מחויב לשלם.

חיים כץ: חישוב השיפוי ייעשה לפי העלות שבה נשא המעסיק אך לפי דמי הבידוד המחושבים בדומה לדמי מחלה ולא לפי הסדרי דמי מחלה מיטיבים.

חיים כץ: לא ישולם שיפוי בעד תשלום ליום אחד, אפילו לגבי עובד שחזר מחו"ל בשליחות המעסיק.

חיים כץ: מוצע לקבוע את ההסדר האמור כהוראת שעה מיום 29 באוקטובר ועד 31 במרץ 2021.

חיים כץ: אנחנו בדרך כלל לא מחוקקים חוקים רטרואקטיבית, אבל פה, במקרה הזה, מאחר שבג"ץ סיים ב-28, מה-29 בחודש החוק הזה ייכנס לתוקף.

חיים כץ: כן מוצע לקבוע כי מעסיקים ששילמו לעובדיהם דמי מחלה בשל בידוד במהלך חודש אוקטובר – מעסיקים ששילמו בחודש אוקטובר ישופו בגין חודש אוקטובר – יהיו זכאים לשיפוי מהמדינה לפי הוראות ההסדר המוצע.

חיים כץ: המעסיקים יוכלו להגיש את הבקשות למוסד לביטוח לאומי החל מ-1 בפברואר 2021.

חיים כץ: אני רוצה שתבינו שפה נכנסנו גם למערכת של הביטוח הלאומי, שתשפר בעתיד את כל התגובות של הביטוח הלאומי, בגלל – תכף ניגע, בנתונים שהם יקבלו.

חיים כץ: כתבנו פברואר 2021, אבל ברור לנו שזה יהיה הרבה הרבה לפני.

חיים כץ: מדובר בהצעת חוק חשובה, שעורכת איזון עדין בין האינטרסים והזכויות של העובדים, המעסיקים והמדינה, כל זאת על מנת לתת מענה לתקופות הבידוד הרבות של העובדים במשק ולמציאות המורכבת שנכפתה עלינו בשל משבר הקורונה.

חיים כץ: בעקבות החוק הזה מצאנו פתרון לביטוח הלאומי, משהו שהוא מנסה משנת 2009, וזה הסדר מקוון: הסדר אחר של הוראת קבע הנכלל בהצעת החוק מבקש לחייב מעסיקים בדיווח חודשי פרטני מקוון למוסד לביטוח לאומי, לגבי כל עובד וכל מי שמשלמים לו פנסיה מוקדמת.

חיים כץ: מלבד פרטי השכר של העובד, יש להעביר בין השאר נתונים לגבי הענף שאליו מסווג העובד, היקף משרתו.

חיים כץ: כמו כן, ההסדר המוצע מבקש לחייב מעסיקים בדיווח לפי דרישה של המוסד לביטוח לאומי – בעבר זה היה פעמיים בשנה.

חיים כץ: יש להם כבר את המערכות, לכן אמרנו: כל חודש.

חיים כץ: נתנו להם לעשות את זה עד אפריל.

חיים כץ: גופים קטנים – עד אוקטובר בשנה הבאה ימחשבו את העסקים שלהם.

חיים כץ: כגופים קטנים קבענו 180 עובדים.

חיים כץ: גופים עם עד 180 עובדים יש להם זמן, שנה מהיום, לעשות שהמערכת תהיה ממוחשבת.

חיים כץ: עובד שיוצא לפנסיה מוקדמת או משהו ובא לביטוח לאומי ומבקש תנאים, אומרים לו: לך, תרוץ; הכול יהיה בשליפה, הוא לא יצטרך לרוץ, לא יחייבו עובדים בעבור העבר, תהיה פה אפשרות למיצוי זכויות.

חיים כץ: זה היה שילוב – ואללה, מעניין ולעניין.

חיים כץ: אז זה דיווח לפי דרישה לעניין בירור תביעה לגמלה של עובד מסוים ולעניין דמי ביטוח.

חיים כץ: כדי להקל על מעסיקים קטנים, שייתכן שיש אצלם קשיים תפעוליים בביצוע דיווח מקוון, החליטה הוועדה לדחות בחצי שנה את החלת חובת הדיווח.

חיים כץ: תיקון זה יאפשר למוסד לביטוח לאומי טיפול יעיל יותר במשימותיו וקבלת תמונה עדכנית של התעסוקה במשק.

חיים כץ: ניצלנו את ההזדמנות הזאת בתקופת הקורונה, שראינו שיש קשיים, גם אבטלה וגם משפחות בסיכון, והגדלנו כל אחת מהקרנות – זאת שמתעסקת באבטלה וזאת שמתעסקת בילדים בסיכון – ב-5 מיליון שקל כל קרן, עד 2020, עד סוף השנה הזאת: תיקון נוסף לחוק הביטוח הלאומי שהוועדה הסכימה להכניס להצעת החוק מגדיל בהוראת שעה, עד סוף השנה הנוכחית, בכ-10 מיליון שקל בסך הכול – לשתי הוועדות – את הסכומים בקרנות שמפעיל המוסד לביטוח לאומי בתחום האבטלה ובתחום ילדים בסיכון, שמממנות פעילויות חשובות בתחומים האלה.

חיים כץ: כספי התוספת לפעילות הקרנות ישולמו על ידי אוצר המדינה.

חיים כץ: להצעת החוק הוגשו הסתייגויות, שאני חושב שבינתיים הוסרו, ויכול להיות שיש הסתייגויות לדיבור.

חיים כץ: אז אני אבקש מהכנסת לדחות את ההסתייגויות, אם ישנן, ולאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה והשלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

חיים כץ: מאחר שאני מאמין באמונה שלמה שהצעת החוק הזאת תעבור, כי אין בחדר הזה או באולם הזה אף אחד שאין לו אינטרס לעזור לעובדים, למעסיקים ולמדינה, אז אני אקדים את המאוחר, ואני כבר אתן את הברכות כאילו החוק עבר, כדי שאני לא אצטרך לעלות לפה עוד פעם.

חיים כץ: אז ברצוני בראש ובראשונה להודות לנעה בן שבת, היועצת המשפטית של הוועדה, שטרטרתי אותה; לענת כהן, מנהלת הוועדה; לאסף וסרצוג וליצחק דניאל מהאוצר, ולאתי גבאי, סגנית הממונה על השכר, שסבלו ממני כל כך, אם בהערות ואם בחוסר סבלנות ואם בתגובות שלי; כי אני חושב שבנושאים האלה אני בקי לא פחות מהם, אז הם היו צריכים להבין שאני לא מורה פה, לא מסביר פה – ואללה, הם הצטרכו להתיישר וגם לא להתחכם, כי היינו שם; למנכ"ל הביטוח הלאומי מאיר שפיגלר, שאמור ליישם את החוק הזה.

חיים כץ: הם היו מעורבים עד לשד עצמותיהם, גם אסף וגם איציק וגם אתי, בניסוחים ובגיבושי המהות; לחברי הצוות שלי, מיכאל, מרינה, רון ויוסי.

חיים כץ: תודה מיוחדת לשר האוצר, שלא בא לדיונים אבל היינו בקשר – –

יוליה מלינובסקי: שלא הפריע.

חיים כץ: – – וליווה ונתן גיבוי לחוק ולגיבושו.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים חבר הכנסת חיים כץ על הסקירה המקיפה.

משה ארבל: אם כן, אנחנו נעבור להסתייגויות.

משה ארבל: חברת הכנסת הילה שי וזאן – אינה נוכחת, אז אנחנו לא מעלים את ההסתייגות וגם לא מצביעים עליה.

משה ארבל: וישנן גם הסתייגויות של חברי הכנסת אביגדור ליברמן – אינו נוכח.

משה ארבל: חבר הכנסת עודד פורר, יעלה ויבוא אדוני, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: כמה זמן יש לנו?

עודד פורר: 50 דקות.

משה ארבל: 20.

משה ארבל: צריך להשיב ל-20 דקות של יושב-ראש הוועדה.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: אני חייב להגיד לך, חבר הכנסת חיים כץ, היו פה חברי כנסת שחשבו שכבר מצאו עוד חיסון.

עודד פורר: עד שסיימת להציג חשבו שמצאו כבר עוד חיסון ואז התייתר החוק.

עודד פורר: אבל אני שמח שבכל זאת – אני חייב לומר משהו, כמי שחתום על הצעת החוק הטרומית אבל התנגד להצעת החוק הממשלתית שהגיעה, ודרש שזה יגיע לוועדה שלך.

חיים כץ: היום אתה לא מצטער.

עודד פורר: לא הצטערתי גם כשדרשתי, כי ידעתי לאן אני הולך כשאני מעביר את זה לוועדה שלך.

עודד פורר: אני אפתח במשפט אחד, שאומר: האויב של הטוב הוא העוד-יותר טוב.

עודד פורר: אני הייתי רוצה לראות חקיקה אחרת, יותר טובה, אבל עדיין החקיקה הזו היא לאין-ערוך טובה יותר מהמצב הקיים, ולא מעט בזכות העבודה שלך אל מול הממשלה, לפעמים למורת רוחה של הממשלה, בהתעקשות על הדברים האלה.

עודד פורר: יחד עם זאת, כן חשוב לי שכולנו נזכור כמה דברים כשמדברים על כל מיני מונחים.

עודד פורר: כשאנחנו אומרים ימי מחלה – אני לא מדבר על השוק הציבורי, בשוק הציבורי כולנו משלמים את זה, אני מדבר בסוף על השוק הפרטי: כשהמעסיק צריך לתת ימי מחלה זה אומר שהמעסיק מכניס את היד לכיס ומשלם את זה.

עודד פורר: כשאנחנו שולחים עובד ל-14 ימי בידוד ומטילים את ימי המחלה האלה על המעסיק, הוא משלם את זה.

עודד פורר: ואם לא הוא משלם את זה, ואומרים: העובד ישלם את זה, אז העובד משלם את זה.

עודד פורר: בכל מקרה, המדינה לא צד לעניין.

עודד פורר: את הדבר הזה צריך לתקן.

עודד פורר: וצריך לתקן את זה פעמיים, אדוני, גם במספר ימי הבידוד.

עודד פורר: בוא תסתכל מה קורה בעולם: אירלנד, אוסטריה, שווייץ, צ'כיה, הולנד – בכל אחת מהמדינות האלה עשרה ימי בידוד; צרפת – שבעה ימי בידוד.

עודד פורר: אוטומטית כל המערכת משתנה כשאנחנו מדברים כבר על מספר הרבה יותר הגיוני מאשר אותם 14.

עודד פורר: ותאמין לי, ההחלטות האלה בצרפת על שבעה ימי בידוד, או באוסטריה על עשרה ימים, לא נלקחו בלי מחשבה.

עודד פורר: אני בהחלט חושב שיש מקום לצמצם, לא ל-12 ואפילו לא לעשרה, אלא לשבעה ימי בידוד, כשאנחנו מבינים בדיוק את המצב.

עודד פורר: ובטח במדינה כמו ישראל, שיש לה אפשרויות בדיקה כל כך נרחבות, בדיקות על בדיקות על בדיקות, אין שום סיבה לא לצמצם לשבעה ימי בידוד.

משה ארבל: אפשר לרשום לפרוטוקול תמימות דעים בינך לבין שר הפנים.

עודד פורר: הלוואי, רק שהבעיה – אני לא יושב בממשלה.

עודד פורר: שר הפנים בממשלה, ובינתיים אני גיליתי שכשיש משהו שהוא באמת רוצה ובאמת חשוב לו, זה קורה.

עודד פורר: כנראה שזה – קצת פחות.

עודד פורר: לגבי המימון, באוסטרליה ישנה קרן למימון דמי מחלה שהמדינה שמה למי שלא זכאי לדמי מחלה.

חוה אתי עטייה: הגשתי הצעת חוק – – –

עודד פורר: בגרמניה, באוסטריה ובשווייץ המעסיקים מקבלים פיצוי מלא מהממשלה.

עודד פורר: באיסלנד הממשלה מממנת את הכול, ולא יורדים ימי מחלה לעובד; גם העובד לא נפגע ולא לוקחים לו את ימי המחלה.

עודד פורר: בפינלנד, בריטניה וארצות הברית גם כן הממשלה מממנת.

עודד פורר: בארצות הברית, ששם אין בכלל את המושג הזה, דווקא בקורונה הם אמרו: יהיה מימון פדרלי על ימי הבידוד האלה לכל גוף מתחת ל-500 עובדים.

עודד פורר: ולמה אני מספר את כל זה?

עודד פורר: כי במדינת ישראל הממשלה במשך שבעה חודשים הפקירה את העובדים ואת המעסיקים לגורלם.

עודד פורר: מי שנשא ברוב העלויות כאן זה ציבור המעסיקים, וגם עכשיו, כשכבר באה המדינה לתקן, היא מתקנת כמעט, ולא עושה את ה-100%.

עודד פורר: אז אני מברך את חיים על ההישג.

עודד פורר: בוודאי שמבחינתנו חשוב שהצעת החוק הזו תעבור, היא הרבה יותר טובה מהמצב הקיים, אבל להגיד לכם שהיא המצב הראוי?

עודד פורר: זה – לא.

עודד פורר: זה לא המצב הראוי.

עודד פורר: המצב הראוי הוא שמדינת ישראל תישא בימי הבידוד, ולכן היא גם תקטין אותם.

עודד פורר: ואני בטוח שאם העלות הייתה נופלת על מדינת ישראל, פתאום היינו מגלים שמבחינה בריאותית אפשר רק שבעה ימי בידוד.

עודד פורר: תודה.

משה ארבל: תודה לחבר הכנסת עודד פורר.

משה ארבל: חבר הכנסת יבגני סובה, יעלה ויבוא.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבר הכנסת כץ, אנחנו תומכים בחוק הזה.

יבגני סובה: אני חושב שזו דוגמה טובה.

יבגני סובה: כשיש משבר צריך לעבוד ביחד, והינה, האופוזיציה תומכת בחוקים של הקואליציה.

יבגני סובה: לצערי זה לא עובד הפוך: אנחנו מציעים הרבה הצעות והקואליציה מתעלמת ולא עושה את זה.

יבגני סובה: אז צר לי.

יבגני סובה: אבל אין ספק שאנחנו נתמוך בדבר הזה, ולמרות כל הביקורת ולמרות כל מה שהיה, כל אחד תרם את חלקו פה, ואנחנו בוודאי תומכים.

יבגני סובה: אבל מה שאני רוצה להגיד, ואני לא בא אליך חלילה בטענה, אני מדבר לקואליציה – והינה, יש פה שר שמייצג את הממשלה: כל בוקר אנחנו שומעים על סקרים, על מדדים, כל בוקר אומרים לנו שמדד אמון הציבור יורד, הציבור לא מאמין בממשלה.

יבגני סובה: אנחנו יודעים למה הציבור לא מאמין בממשלה, יש סיבות למה הציבור לא מאמין בממשלה.

יבגני סובה: א.

יבגני סובה: אין שקיפות.

יבגני סובה: למה הממשלה מסתירה את כל הפרוטוקולים של הישיבות שהיו, כמעט עד סוף מרץ?

יבגני סובה: אם אתם לא מפחדים לספר לציבור את האמת, אז אל תסתירו, תספרו.

יבגני סובה: נקים ועדת חקירה, נקווה גם ללמוד את הלקחים, וכל העם בעצם ידע איזה טעויות נעשו, איזה ליקויים תוקנו, ונדע איך אנחנו מתקדמים.

יבגני סובה: ברגע שאין שקיפות, יושב אזרח פשוט – אני לא יודע אם הוא מסתכל בערוץ 99 או לא – והוא פשוט לא מאמין, כי אין שקיפות.

יבגני סובה: הדבר השני זה יושר.

יבגני סובה: אנחנו הרבה פעמים רואים שאין מידע אמין גם בכלי התקשורת, וכל הזמן רק זורקים רפש אחד על השני: הוועדה הזו ככה, יושבת-ראש הוועדה ככה, אלה עושים ככה, אלה מתכוננים לבחירות.

יבגני סובה: אווירה של חוסר אמינות מוחלט – חוסר אמינות מוחלטת, יותר נכון להגיד; אנחנו, אדוני היושב-ראש, בעידן של תיקוני שפה, אז כל פעם אתה חושב אם עשית טעות כדי לתקן את עצמך, ותכף גם נגיע לנקודה הזו.

יבגני סובה: והדבר השלישי זה היגיון.

יבגני סובה: שמונה חודשים אנחנו עדים למשבר הקורונה ואין היגיון.

יבגני סובה: לא מוצאים את ההיגיון ברוב ההחלטות של הממשלה.

יבגני סובה: וכשאין לך לא שקיפות, לא יושר ולא היגיון, אז למה הממשלה מתפלאה שמדד אמון הציבור בממשלה הוא בין הנמוכים ביותר בעולם?

יבגני סובה: אומרים שבאירופה יש גל שני.

יבגני סובה: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, מהו אחוז האמון כלפי קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל?

יבגני סובה: זה מגיע לרמה של 85%.

יבגני סובה: הציבור סופג את התוצאות של המשבר.

יבגני סובה: יש גם הפגנות שם, הפגנות נגד הממשלה והפגנות נגד הקנצלרית.

יבגני סובה: אבל קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל פעם בשבוע או פעם בכמה ימים יוצאת לציבור הגרמני – 80 ומשהו מיליון איש – ובצורה שקטה ומובנת לכל אחד מסבירה מה הממשלה עושה, מה הממשלה מתכוונת לעשות, ולא מנסה לשייך לעצמה את מה שלא מגיע לה ולהפיל את האשמה על מי שתחתיה.

יבגני סובה: ולכן העם הגרמני, החברה הגרמנית, הציבור בגרמניה מאמין, מאמין לממשלה.

יבגני סובה: מדד אמון הציבור כלפי ממשלת גרמניה הוא ברמה של 80%–85%, כי אף אחד לא עובד על הציבור בגרמניה, למרות הקשיים.

יבגני סובה: אותו הדבר גם לגבי השקיפות.

יבגני סובה: איזה מין דבר זה לחסום ל-30 שנה פרוטוקולים של הממשלה?

יבגני סובה: מה, אנחנו פה במלחמת יום הכיפורים?

יבגני סובה: מה, אנחנו לא יכולים לדעת מה היה, בשביל לתקן?

יבגני סובה: ואם חס וחלילה עוד חמש שנים יהיה לנו משבר דומה?

יבגני סובה: אגב, לא סיימנו את המשבר הזה.

יבגני סובה: אז אני מאוד מקווה שבית המשפט לא יתיר לחסום ל-30 שנה את הפרוטוקולים של הממשלה, כי לא מדובר פה על ביטחון המדינה, לא מדובר פה על משהו שהציבור לא זכאי לדעת.

יבגני סובה: אני מאוד מקווה – אם הממשלה לא פועלת, אז כנראה נצטרך פה לקוות להתערבותו של בית המשפט.

יבגני סובה: ודבר אחרון, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לצטט את צ'רצ'יל – אדוני ראש הממשלה אוהב לצטט את צ'רצ'יל.

יבגני סובה: הוא כל הזמן קורא את ספר צ'רצ'יל פה, כשאנחנו דנים בבית הזה.

יבגני סובה: אז צ'רצ'יל אמר הרבה משפטים, הרבה ביטויים, גם מוצלחים, גם פחות מוצלחים, אבל הוא אמר פעם שפוליטיקאי צריך לדעת מה יקרה מחר, מוחרתיים ובעוד שבוע, ואחר כך להסביר מדוע זה לא קרה.

יבגני סובה: אז אני חושב שאצלנו זה עובד הפוך, במדינה שלנו.

יבגני סובה: אני לא מסכים שפוליטיקאי צריך לדעת להסביר מה יקרה בעוד שבוע ואחר כך להסביר מדוע זה לא קרה.

יבגני סובה: אני חושב שפוליטיקאי צריך להגיד את האמת.

יבגני סובה: הוא צריך לשתף את הציבור בהחלטות שהוא מקבל, בטח כשמדובר בממשלה.

יבגני סובה: ואם הפוליטיקאי או הממשלה כולה ישתפו את הציבור, יסבירו את ההיגיון של ההחלטות שמתקבלות מדי יום, אפילו מדי שעה, והציבור יבין, אז גם המדד של האמון יעלה, וגם השקיפות תהיה, וגם אנחנו סוף-סוף נוכל להגיד שהפוליטיקאים ישרים כלפי הציבור.

יבגני סובה: אחרת הציבור פשוט לא יאמין לנו.

יבגני סובה: תודה רבה לכם.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת יבגני סובה.

משה ארבל: חבר הכנסת אלי אבידר – אינו נוכח.

משה ארבל: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, בבקשה, גברתי.

משה ארבל: 20 דקות לרשותך.

יוליה מלינובסקי: היית אומר, אדוני היושב-ראש: בלי הגבלת זמן.

משה ארבל: לא, לא.

משה ארבל: אני בטוח שחבר הכנסת מיקי לוי ידע לנצל את 20 הדקות.

משה ארבל: בבקשה.

יוליה מלינובסקי: תראו, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני עכשיו עומדת פה על הדוכן ומרגישה ממש לא בנוח.

יוליה מלינובסקי: קרה לי היום משהו מוזר, שכחתי את המשקפיים בבית.

יוליה מלינובסקי: שמתי משקפי שמש ולא שמתי בנרתיק משקפיים.

יוליה מלינובסקי: אני גם לא רואה טוב עכשיו, ואני מצטערת אם לא אמרתי למישהו שלום, ואני גם לא כל כך שומעת, זאת אומרת – קשר ישיר.

יוליה מלינובסקי: לגבי ימי העבודה, חבר הכנסת חיים כץ, אנחנו הנשים עובדות שבעה ימים בשבוע.

יוליה מלינובסקי: אצלי שישי-שבת זו משרה שנייה, כי אף אחד חוץ ממני לא יבשל ולא יכבס ולא יסדר ולא ינקה, ולא ולא ולא.

יוליה מלינובסקי: אז לפעמים בסוף היום בשבת אני מרגישה, אתה יודע, שזהו, סיימתי את המשמרת, ומחר, ברוך השם, יום ראשון, הילדים ילכו למסגרות ואני יוצאת לחופשי.

יוליה מלינובסקי: אז זה לגבי נושא שעות עבודה ומנוחה.

יוליה מלינובסקי: יש הבדל מהותי בין נשים וגברים וכל נשות הכנסת יבינו אותי ויסכימו.

יוליה מלינובסקי: אני חייבת לברך אותך, כי נכון, החוק הזה מלכתחילה היה הרבה יותר רע.

יוליה מלינובסקי: בואו נגיד ככה, הוא היה הרבה פחות צודק.

יוליה מלינובסקי: הצלחת לחולל שם שינוי.

יוליה מלינובסקי: הצלחת לכופף את משרד האוצר, ממש ככה, כי אתה כן יכול.

יוליה מלינובסקי: בגלל זה כן רצינו שזה יהיה אצלך בוועדה, כי אנחנו מכירים את היכולות המקצועיות שלך.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה שלקחת בחשבון את ההערות שלנו, בדרך כלל יושבי-ראש הוועדות חושבים שהם יודעים הכול.

יוליה מלינובסקי: אז לא, אין דבר כזה לדעת הכול, וזה מאוד מכבד ומכובד שאתה, גם בגילך, יכול לקחת ומוכן לקחת משהו שאתה לא חשבת ולא הכרת.

יוליה מלינובסקי: עדיין, אני חושבת – אלו היו מחמאות.

יוליה מלינובסקי: זהו, סיימתי עם המחמאות.

חיים כץ: את יכולה לרדת, עכשיו את יכולה לרדת.

חיים כץ: אם גמרת עם המחמאות את יכולה לרדת.

יוליה מלינובסקי: זה היה החלק הטוב.

יוליה מלינובסקי: ממה להתחיל, מהטוב או מהרע?

יוליה מלינובסקי: אז אנחנו התחלנו – – –

חיים כץ: זה היה קצר.

משה ארבל: אולי כדאי שתשכחי את המשקפיים כל יום.

יוליה מלינובסקי: אני לא רואה.

יוליה מלינובסקי: עכשיו ברצינות, אתה, במסגרת התפקיד שלך והיכולות שלך, עשית מה שיכולת.

יוליה מלינובסקי: מה שאנחנו חשבנו לנכון – ואני חושבת שאם היית יכול גם לזה היית מגיע – זה קודם כול קיצור ימי הבידוד.

יוליה מלינובסקי: היינו ב-14, עכשיו אנחנו ב-12.

יוליה מלינובסקי: לפי משרד הבריאות – זה לא אני אומרת, זה משרד הבריאות אומר – אין שום סיבה לא לקצר את זה לעשרה.

יוליה מלינובסקי: במדינות מתקדמות כמו צרפת יש שבעה ימי בידוד.

יוליה מלינובסקי: בסדר, אני לא מתיימרת להיות כמו צרפת, אבל לפחות כמו מדינות אחרות נורמליות.

יוליה מלינובסקי: כי ימי בידוד זה הרבה מאוד כסף, זה הרבה מאוד נזק חברתי, משפחתי.

יוליה מלינובסקי: זה לא פשוט, זה לא פשוט.

יוליה מלינובסקי: זה משהו שגורם עוול לאנשים.

יוליה מלינובסקי: אז דרשנו וביקשנו לקצר את ימי הבידוד מ-14 לעשרה – עכשיו זה 12 – עד עשרה או עד שבעה.

יוליה מלינובסקי: גם ביקשנו ודרשנו לבטל את איכון השב"כ.

יוליה מלינובסקי: אני לא מצליחה להבין, אבל זה באמת ברצינות: אני לא מצליחה להבין.

יוליה מלינובסקי: אולי חבר כנסת חילי טרופר, השר טרופר, תסביר לי לעזאזל למה אנחנו צריכים איכון שב"כ?

יוליה מלינובסקי: זה דריסה, זה פגיעה בפרטיות, זה כלי קיצוני.

יוליה מלינובסקי: מבקר המדינה אומר שלא צריך כי זה לא יעיל ויש הרבה טעויות, וזה גורם נזק בלתי הפיך לאנשים, אני לא רוצה לדעת ששב"כ עוקב אחריי.

יוליה מלינובסקי: זה לא מתאים לחברה שלנו, ובמיוחד שאנחנו כבר במספרים של חקירות אפידמיולוגיות ואפשר לבצע, ויש יחידה מיוחדת, בשביל מה?

יוליה מלינובסקי: אז דרשנו וביקשנו לבטל את איכון השב"כ – לא קיבלנו מענה.

יוליה מלינובסקי: ודבר נוסף שדרשנו וגם לא קיבלנו – אנחנו חשבנו שעל ימי בידוד מי שצריך לשאת בנטל ובתשלום זה המדינה; לא העובד, לא המעסיק, לא בפורמולה כזו או אחרת, לא באחוז מסוים.

יוליה מלינובסקי: מי ששולח אנשים לבידוד ומחליט שהם צריכים להיות בבידוד זה הממשלה, זה משרד הבריאות.

יוליה מלינובסקי: אז מישהו צריך לשלם על זה.

יוליה מלינובסקי: אי-אפשר ביד אחת לשלוח אנשים לבידוד ובצד שני לדרוש מהם שאפילו בגרוש ישלמו על זה.

יוליה מלינובסקי: זה תמיד בא ביחד, אחריות באה עם כל ההשלכות שלה.

יוליה מלינובסקי: גם פה לא קיבלנו מענה.

יוליה מלינובסקי: אממה, אם היו מקצרים את ימי הבידוד והיו מבטלים את איכון השב"כ, אז סביר להניח שהיינו מגיעים להקטנת המספרים של ימי הבידוד, ואז למדינה היה הרבה יותר קל לממן את זה.

יוליה מלינובסקי: אבל התעקשו, לא הסכימו.

יוליה מלינובסקי: בסוף אני חושבת שזה יקרה.

יוליה מלינובסקי: גם קיצור ימי הבידוד יקרה, כי אזרחים צריכים להיות מסוגלים לשאת בנטל.

יוליה מלינובסקי: מה שבן אדם לא מסוגל לבצע הוא לא יעשה.

יוליה מלינובסקי: זה מה שאנחנו ראינו עם החנויות.

יוליה מלינובסקי: אמרתם: חנויות רחוב – כן, מרכזי ביג – לא.

יוליה מלינובסקי: מה קרה?

יוליה מלינובסקי: פתחו גם את מרכזי ביג אבל בלי אכיפה ובצורה פיראטית.

יוליה מלינובסקי: כולם יודעים את זה וכולנו היינו שם, אבל בממשלה עשו רושם שכאילו הם לא רואים, לא שומעים – כמוני עכשיו, בלי משקפיים ועם פגיעה בשמיעה.

יוליה מלינובסקי: אז חברים, המסקנה היא מאוד פשוטה: ההנחיות צריכות להיות פשוטות, ברורות ובנות ביצוע.

יוליה מלינובסקי: כל מה שאזרח לא מסוגל לבצע ואתם לא מסוגלים להסביר – זה לא יקרה.

יוליה מלינובסקי: זה פשוט ככה.

יוליה מלינובסקי: זה יפתח שוק פיראטי.

יוליה מלינובסקי: מה, בזמן הסגר מדינת ישראל לא הסתפרה חודש וחצי?

יוליה מלינובסקי: כן הסתפרה, אבל בתוך הבית, בצורת פיראטית, בכסף מזומן.

יוליה מלינובסקי: מה, אנשים לא קנו דברים?

יוליה מלינובסקי: אתם יודעים שפתחו מחסנים פיראטיים בתוך הדירות בזמן הסגר?

יוליה מלינובסקי: כי אנשים היו צריכים לקנות בגדים.

יוליה מלינובסקי: אז מישהו אחר נתן.

יוליה מלינובסקי: ברגע שיש ביקוש יש היצע, ככה זה עובד.

יוליה מלינובסקי: זה לתשומת ליבם של הממשלה ומקבלי ההחלטות.

יוליה מלינובסקי: הנחיות פשוטות, הגיוניות ובנות ביצוע – אם זה לא קורה, אף אחד לא יעמוד בזה, אנשים תמיד ימצאו פרצות.

יוליה מלינובסקי: זה כמו שעכשיו קורה עם מאמני כושר.

יוליה מלינובסקי: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, מותר לך להתקהל בחוץ עשרה אנשים ומותר לך לאמן את עשרת האנשים האלו אם אתה מאמן כושר.

יוליה מלינובסקי: מה אסור לך?

יוליה מלינובסקי: לקבל כסף.

יוליה מלינובסקי: אמיתי.

יוליה מלינובסקי: אמרתי: קורונה עובדת עם כרטיס האשראי.

יוליה מלינובסקי: חינם תאמן, בכסף – לא.

יוליה מלינובסקי: אותו דבר פה על ימי בידוד.

יוליה מלינובסקי: חברים, קיצור ימי הבידוד, ביטול איכון שב"כ והמדינה חייבת לשאת בנטל מאל"ף ועד תי"ו, כי זה כמו מילואים.

יוליה מלינובסקי: שלחתם אנשים לבידוד, אנא מכם – תממנו את זה ואל תחפשו דרכים עקיפות.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה ליושב-ראש הוועדה חיים כץ, בכל זאת, על העבודה הנאמנה ועל זה שאתה קשוב לחברי הכנסת וגם להערות שלנו, בהצלחה, תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

משה ארבל: חבר הכנסת חמד עמאר – אינו נוכח.

משה ארבל: חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה, אדוני.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, חילי, אני רוצה לנצל את נוכחותך פה, ואני רוצה לנצל את השיוך המפלגתי שלך.

אלכס קושניר: אני אספר לך סיפור.

אלכס קושניר: באמת, אנחנו הרבה פעמים דנים פה בדברים ברומו של עולם, ולפני שאני אתחיל לספר את המקרה אני רוצה לברך את החוק הזה ואת חבר הכנסת חיים כץ על העבודה.

אלכס קושניר: פנה אליי בחור בשם אילן מיצביץ', בן 38.

אלכס קושניר: כשהוא היה בשירות סדיר הוא נפצע בברך, נפצע קשה.

אלכס קושניר: הוא היה מכונאי בחיל האוויר ונפל לו מנוע על הרגל, ריסק לו את הרגל.

אלכס קושניר: צה"ל הכיר בו כנכה, נכה לצמיתות.

אלכס קושניר: כעבור כמה שנים, ב-2017, המצב החמיר והוא קיבל נכות נוספת, זה הגיע ל-31%.

אלכס קושניר: אחר כך, ב-2018 המצב שלו שוב החמיר.

אלכס קושניר: תבין, המצב הגיע לכך שהברך שלו מקופלת ב-45 מעלות ולא זזה לא לפה ולא לפה.

אלכס קושניר: ואז צה"ל הכיר בו ונתן לו נכות של 51%.

אלכס קושניר: אבל המצב המשיך והחמיר.

אלכס קושניר: הוא היה כל הזמן בקשר עם אגף השיקום במשרד הביטחון, ואז המליצו לו לקטוע את הרגל.

אלכס קושניר: הוא התייעץ עם כולם, כולל עם הגורמים המוסמכים במשרד הביטחון, והסכים.

אלכס קושניר: עשו לו קטיעת רגל מעל הברך.

אלכס קושניר: זה היה בינואר 2018.

אלכס קושניר: כעבור חצי שנה פתאום הוא מגלה במכתב ממשרד הביטחון שהנכות שלו ירדה מ-51% ל-17%.

אלכס קושניר: עכשיו, מדובר בבן אדם בודד, גר לבד, חי על קצבה שקיבל בגלל שהייתה לו נכות 51%.

אלכס קושניר: עכשיו הוא נשאר בלי כלום, אין לו מה לאכול.

אלכס קושניר: הוא פנה אליי.

אלכס קושניר: פניתי לשר הביטחון, ובגלל זה אני גם מנצל את הקשרים שלך במפלגה הזו, כדי שאולי אתה תוכל לסייע לי.

אלכס קושניר: ב-28 באוקטובר פניתי בפעם הראשונה ללשכת שר הביטחון, כתבתי לו מכתב, לא קיבלתי תשובה.

אלכס קושניר: אחר כך, שבועיים אחר כך, ב-11 בנובמבר, שלחתי עוד מכתב ולא קיבלתי תשובה.

אלכס קושניר: חמישה ימים לאחר מכן התקשרנו, ניסינו לדבר עם הלשכה.

אלכס קושניר: בסופו של דבר, ב-17 בחודש שלחו לנו מכתב.

אלכס קושניר: התשובה אומרת שהאיש יכול לפנות לוועדת הערעור העליונה.

אלכס קושניר: הבן אדם מאוגוסט לא מקבל שקל, לא אוכל כלום, אנחנו עוזרים בתרומות איכשהו להחזיק אותו מעל המים.

אלכס קושניר: הניתוק הזה וחוסר ההתחשבות הוא פשוט משווע.

אלכס קושניר: לכן אני פונה אליך, אדוני השר: קח את זה, דבר עם שר הביטחון; אעביר לך את כל הפרטים, את כל מה שאתה צריך – תנסו לטפל בסוגיה הזאת.

אלכס קושניר: לא יכול להיות שבן אדם שהיו לו 51% נכות, קוטעים לו את הרגל, בתיאום עם כל הגורמים, וחצי שנה אחרי הניתוח פתאום הוא מגלה שזה ירד ל-17%.

אלכס קושניר: עזוב שזה מביא אותו לפת לחם – זה פשוט חוסר היגיון וחוסר כבוד.

אלכס קושניר: ואם נשארה לנו טיפת חמלה וטיפת קשר למציאות וקשר לשטח, אני חושב שאפשר לפתור את זה פשוט בהחלטה.

אלכס קושניר: אז אני מאוד מקווה שניצלתי את הדקות האלה שהיו לי כדי לסייע למישהו – ואני סומך עליך, חילי, שתוכל לסייע לי לסייע לו.

אלכס קושניר: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת אלכס קושניר.

משה ארבל: אני עובר לבקשות רשות דיבור.

משה ארבל: חבר הכנסת עידן רול, בבקשה, אדוני.

משה ארבל: הסתייגויות.

משה ארבל: חמש דקות לרשותך, אדוני, בבקשה.

עידן רול: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עידן רול: כנסת נכבדה, אין ספק שמתווה ימי הבידוד עבר שינוי מאוד מהותי.

עידן רול: אני באמת רוצה גם לברך את יושב-ראש הוועדה, את חבר הכנסת חיים כץ – נכנס מתווה אחד, יצא מתווה אחר.

עידן רול: כפי שאמרו פה לפניי: זה לא הפתרון השלם, זה לא הפתרון המושלם, אבל אין מה לומר מבחינת העובדה שהשינוי התהומי בוצע.

עידן רול: מה שצריך יותר להדליק נורה אדומה – קודם כול צריך להגיד את הדברים שאולי הם מובנים מאליהם אבל כנראה לא לממשלה, כי המתווה הזה התחיל אחרי שמונה חודשים שבהם העסקים הקטנים מימנו את המס המטורף הזה שנקרא ימי בידוד.

עידן רול: כשאתם מדברים על ימי בידוד, אתם צריכים להבין את המקרים, את התרחישים שקורים בעסק, ומה העסקים האלה שילמו עד עכשיו.

עידן רול: במשך חודשים, אם עובד נסע לחו"ל, לנופש, מרצונו, וחזר והיה חייב בימי בידוד, המעסיק היה צריך לשלם.

עידן רול: זאת המציאות של העסקים הקטנים שהייתה עכשיו שמונה חודשים.

עידן רול: מישהו נסע לנופש, חזר, והמעסיק שלו משלם לו על 14 ימי בידוד – פשוט ככה.

עידן רול: אז עכשיו הגיעו ואמרו: אוקיי, צריך לתקן, כי קם קול צעקה.

עידן רול: ועדיין דרשו את עיקר הנטל מבעלי העסקים.

עידן רול: צריך לומר בצורה אבסולוטית: הפתרון הצודק והנכון הוא שהמדינה תשלם את כל ימי הבידוד במלואם.

עידן רול: הממשלה היא זאת שהחליטה לעשות איכוני שב"כ, שאנחנו יודעים שיש מאות אלפי מקרי בידוד, מקרי שווא.

עידן רול: הרי אנחנו יודעים כבר חודשים שלקבל שחרור על בידוד שווא מהמענה של משרד הבריאות לוקח כמה ימים במקרה הטוב, כי אין מספיק חוקרים אפידמיולוגיים ואין מספיק מענה טלפוני, ובסוף זה מתנקז לבעלי העסקים, שהממשלה הזאת מתחילת המשבר מתייחסת אליהם כאל פרה חולבת.

עידן רול: העסקים הקטנים, מבחינת הממשלה הם איזה ישות שאמורה לקחת חלק כלכלי במשבר הזה, לשאת בעול ההחלטות שלה ברמה הכלכלית.

עידן רול: כמו שלא מצפים מבעלי העסקים בעוטף עזה לשלם את העלויות של כיפת ברזל ככה לא אמורים לצפות מבעלי העסקים הקטנים לשלם את העלויות של ימי הבידוד.

עידן רול: אם עובד הלך לארוחה משפחתית אצל דודה שלו ונדרש להיכנס לבידוד, מה זה קשור לבעל העסק, למה המעביד שלו צריך לשלם את זה?

עידן רול: גם היום, על אף העבודה המאוד-יפה שנעשתה בוועדה בהובלתו של חיים, עדיין נדרש המעסיק לשלם 25%.

עידן רול: עכשיו, צריך להבין, כשעובד בעסק קטן נכנס לבידוד – זה לא כמו באיזה עסק שאתה אומר: אוקיי, יש מישהו שייכנס לתפקיד שלו.

עידן רול: זה אומר שצריך לשלם לבן אדם נוסף להחליף אותו, וזה אומר שצריך לשלם גם חלק מהתשלום שלו.

עידן רול: ואני מזכיר: הם כבר שילמו שמונה חודשים.

עידן רול: מה שמתווה הבידוד וכל התהליך שהוא עבר אומר, מעל הכול, גם מעבר לזה שזה במידה רבה שופר, זה שהממשלה הזאת לא מבינה מה זה לנהל עסק במדינה הזאת, ועל אחת כמה וכמה בזמן המשבר.

עידן רול: ויש לזה המון דוגמאות:

עידן רול: עסקים שנפתחו ב-2019 והשקיעו כסף רב בפתיחת העסק – לדוגמה, מסעדות, לדוגמה מכוני כושר – ההשקעה בעסק נחשבת, בעיני משרד האוצר, להפסד.

עידן רול: ואז, כשהם באים להגיש בקשה לפיצויים במסגרת המענקים בקורונה, הם מסורבים; כי אומרים להם: ב-2019 יש לכם הפסדים.

עידן רול: אבל אין להם הפסדים, מה שיש להם זה השקעה בעסק ישראלי שרוצה לספק מיסים ופרנסה וכסף לכלכלה הישראלית.

עידן רול: דוגמה נוספת שאפשר למצוא בה אבסורד: עסק שנפתח ב-2020, במשבר הקורונה, זכאי לאפס שקלים פיצוי.

עידן רול: כל החטא שלו היה שהוא נפתח בזמן תקופת הקורונה, שאולי הוא עשה את הטעות להיפתח בינואר ולא ידע שיתחיל פה משבר עולמי גדול.

עידן רול: אבל אין לו איך להראות הפסד לעומת 2019, אז אותו עסק מסכן – וזה באמת להיות מסכן – יקבל אפס שקלים פיצוי מהמדינה.

עידן רול: הדוגמאות לכך שהממשלה הזאת לא מבינה דבר וחצי דבר על מה זה לנהל עסק קטן במדינה הזאת הן רבות הן באמת רבות.

עידן רול: ולכן, גם אם הוועדה תיקנה בצורה משמעותית את מתווה ימי הבידוד, הצרות של בעלי העסקים ממשיכות באותה עוצמה.

עידן רול: חייבים להבין – אני אדבר לממשלה כמו שהיא מבינה: אתם לא עושים להם טובה, בסדר?

עידן רול: אתם לא עוזרים להם לשרוד.

עידן רול: אתם פשוט צריכים להבין שלא יהיה כסף לדברים אחרים שאתם אוהבים לבזבז עליהם כסף, אוקיי?

עידן רול: הכסף שלכם, כולל מה שמחזיק אתכם במשרות שלכם ובמשרדים שלכם, מגיע מעסקים קטנים; מגיע מהמיסים שהם משלמים; מגיע מהאחוזים – מכל מה שהם מגלגלים לתוך המשק.

עידן רול: אם אתם לא תצילו את העסקים האלה במסגרת משבר הקורונה, לא יהיה מאיפה למשוך כסף; לא יהיה מאיפה למשוך מיסים; לא יהיה מאיפה להחזיק בריאות, חינוך, ביטחון, תשתיות.

עידן רול: הגיע הזמן שלא תזדקקו ל-wake up call, קריאת ההשכמה של ועדת העבודה והרווחה על דברים כל כך בסיסיים פה, כמו לא לדרוש ימי בידוד מעסקים קטנים, ותתחילו לסייע להם לצלוח את המשבר הזה.

עידן רול: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, חמש דקות לרשותך, בבקשה.

קרן ברק: מה זה?

יוראי להב-הרצנו: זאת בנדנת המחאה.

קרן ברק: איזה מחאה?

יוראי להב-הרצנו: מחאה קטנה שיש בארץ.

משה ארבל: מכיוון שהיא לצורך מחאה, אז אני מבקש רק להסיר אותה כשאתה – – –

יוראי להב-הרצנו: הורדתי אותה מפניי.

יוראי להב-הרצנו: אדוני יושב-הראש – – –

משה ארבל: לא, על פי התקנון אני מבקש שתסיר אותה לחלוטין.

יוראי להב-הרצנו: זאת המסכה שלי.

משה ארבל: בסדר, אבל הצגת את זה כבנדנת המחאה, אז אני מבקש שתסיר אותה לחלוטין, בהתאם לתקנון.

יוראי להב-הרצנו: זאת המסכה שלי.

משה ארבל: תסיר אותה לחלוטין כשאתה עולה לפודיום.

יוראי להב-הרצנו: אבל זאת המסכה שלי, אדוני היושב-ראש.

משה ארבל: אני איאלץ להוציא אותך.

יוראי להב-הרצנו: למה?

משה ארבל: כי התקנון קובע שלא מעלים שום מיצגים – – –

יוראי להב-הרצנו: זה לא מיצג, זאת המסכה שלי.

משה ארבל: הצגת את זה כבנדנת המחאה, ולכן אני מבקש שתסיר אותה.

משה ארבל: אתה אמרת – פיך אמר שזאת בנדנת המחאה – –

יוראי להב-הרצנו: ברור.

משה ארבל: – – אז התקנון מחייב להסיר אותה.

משה ארבל: אני רוצה לאפשר לך את חמש הדקות.

משה ארבל: תסיר אותה, תניח אותה על הפדיום.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מסיר.

יוראי להב-הרצנו: זאת המסכה שלי ואני רוצה לדבר כשהיא עליי.

משה ארבל: אז אני לא מאפשר את זה.

משה ארבל: תקנון הכנסת לא מאפשר את זה.

משה ארבל: התקנון מחייב את כולנו.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מציג פה שום דבר.

יוראי להב-הרצנו: זאת המסכה שלי.

משה ארבל: על פי תקנון הכנסת אני לא יכול לאפשר לך את זה.

קרן ברק: על פי התקנון זה מיצג.

יוראי להב-הרצנו: זה לא מיצג.

יוראי להב-הרצנו: זאת המסכה שלי.

יוראי להב-הרצנו: איתה אני הולך.

משה ארבל: בשעה שאדוני הציג שמדובר כאן

משה ארבל: בבנדנת המחאה – – –

יוראי להב-הרצנו: היא שאלה מה זה.

יוראי להב-הרצנו: זאת בנדנת המחאה שאיתה הולכים במחאה.

משה ארבל: לכן, אני מבין את התקנון כך שהוא מחייב אותך להסיר את זה.

משה ארבל: כיושב-ראש הישיבה אני מבקש להסיר.

יוראי להב-הרצנו: אני מבקש שתאפשר לי לדבר עם הבנדנה.

משה ארבל: אני לא אוכל לאפשר לך.

עאידה תומא סלימאן: אבל אדוני היושב-ראש, מה הבעיה?

יוראי להב-הרצנו: זאת הבקשה לי, אני מבקש – – –

משה ארבל: הבנתי.

משה ארבל: בקשתך נשמעה.

משה ארבל: אתה מתבקש להסיר את זה.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מתכוון להסיר את זה.

משה ארבל: אז אני מבקש מהסדרנים להוציא אותו מהאולם.

משה ארבל: תודה.

עאידה תומא סלימאן: מה הבעיה לאפשר לו לנאום?

משה ארבל: אני עובר הלאה.

יוראי להב-הרצנו: זאת המסכה שלי, ואני מבקש לנאום.

משה ארבל: הבנתי, אבל אני נצמד לתקנון הכנסת.

משה ארבל: סליחה.

משה ארבל: חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

משה ארבל: חבר הכנסת אחמד טיבי.

יוראי להב-הרצנו: עדיין לחברי האופוזיציה יש אפשרות לדבר – – –

משה ארבל: זה לא קשור.

משה ארבל: אני אשמח לאפשר לך את זה אם תכבד את תקנון הכנסת, שמחייב את כולנו.

משה ארבל: אני אאפשר.

משה ארבל: בשעה שאדוני הציג שמדובר בבנדנת המחאה – – –

יוראי להב-הרצנו: היא שאלה אותי מה זה והצגתי שזאת בנדנת המחאה.

משה ארבל: יפה, ולכן אני מבקש להסיר אותה, בהתאם לתקנון.

יוראי להב-הרצנו: עדיין לחברי אופוזיציה יש אפשרות – – –

משה ארבל: אני אשמח לשמוע את דבריך המחכימים, ובלבד שתסיר את בנדנת המחאה לפני שאתה מדבר.

יוראי להב-הרצנו: מה הקשר?

יוראי להב-הרצנו: אני לא נותן לך – – –

משה ארבל: התקנון מחייב אותי לא לאפשר להציג מיצג.

יוראי להב-הרצנו: זו המסכה שלי.

משה ארבל: אז סדרני הכנסת, בבקשה לא לאפשר.

משה ארבל: חבר הכנסת טיבי, בבקשה, חמש דקות לרשותך.

יוראי להב-הרצנו: לחבר כנסת מהאופוזיציה אין אפשרות לנאום יותר מעל בימת הכנסת.

משה ארבל: דבריך נשמעו.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: חבר הכנסת אחמד טיבי, חמש דקות לרשותך.

יוראי להב-הרצנו: זה פשוט ביזיון.

יוראי להב-הרצנו: אני מתנצל, משה, זה פשוט ביזיון.

יואב קיש: הוא קרא לזה "בנדנת המחאה".

יוראי להב-הרצנו: התקנון לא מדבר על הדבר הזה.

יואב קיש: הוא מדבר על זה.

יוראי להב-הרצנו: לא נכון, בפירוש לא נכון.

קרן ברק: בוודאי שהוא – – –

יוראי להב-הרצנו: היושב-ראש טועה בקטע הזה.

איתן גינזבורג: זו המסכה שלו, מה יש לכם?

קרן ברק: זו לא המסכה.

קרן ברק: שאלתי אותו מה זה.

איתן גינזבורג: הוא מסתובב עם זה כל היום.

יוראי להב-הרצנו: אני מסתובב עם זה כל היום.

יוראי להב-הרצנו: זאת המסכה שלי.

איתן גינזבורג: זאת המסכה שלו.

קרן ברק: אין בעיה, אבל לא יכול להיות במליאה.

משה ארבל: משעה שהוא הציג לפרוטוקול המליאה שמדובר בבנדנת המחאה, הוא לא יכול לעלות עם זה לדוכן הכנסת.

משה ארבל: נקודה.

איתן גינזבורג: המסכה הכחולה שלי זו של המחאה של האחיות.

משה ארבל: בזה תם הדיון.

משה ארבל: חבר הכנסת טיבי, בבקשה, אדוני.

משה ארבל: חמש דקות לרשותך.

קרן ברק: זה בצדק, כי כל אחד יכול לבוא עם משהו אחר.

קרן ברק: נו, באמת.

איתן גינזבורג: המסכה שלך היא של מחאה של הנשים.

איתן גינזבורג: איזה שטויות אלה?

יואב קיש: אבל אתה לא אומר את זה.

יואב קיש: הוא אמר את זה.

משה ארבל: אני מבקש לשמור על השקט.

משה ארבל: חברת הכנסת קרן ברק, בבקשה.

משה ארבל: חבר הכנסת טיבי, בבקשה, אדוני, חמש דקות לרשותך.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, האמת היא שמאז תחילת הקורונה יש כל מיני סוגי מסכות.

אחמד טיבי: קרן, תקשיבי.

אחמד טיבי: גם אתה, איתן.

אחמד טיבי: אני הייתי עד לכמה צבעים, סוגים, סמלים במסכות.

אחמד טיבי: זה מקובל, ואף אחד לא מחה.

אחמד טיבי: לדעתי היה אפשר לאפשר לחבר הכנסת להמשיך בדבריו.

אחמד טיבי: יש כאלה שעולים לכאן עם סמלים, סמלי מדינה, למשל, על המסכה, עם צבעים, ואף אחד לא העיר להם על כך, למרות שהסמלים יכולים להפריע לצד מסוים של הכנסת.

אחמד טיבי: לכן לדעתי צריך לשקול מחדש את האפשרות של לתת לו לדבר.

אחמד טיבי: לגבי החוק עצמו, אדוני, אני, יחד עם חבר הכנסת אוסאמה סעדי, שהוא היוזם של החוק מטעמנו, עם סונדוס סאלח ורבים אחרים – אוסאמה סעדי נמצא בבידוד, אבל הוא הגיע לכאן כי הוא עמל קשה כדי שהחוק הזה יגיע לקריאה שנייה ושלישית.

אחמד טיבי: לפי החוק הזה מנוכה רק יום אחד בלבד מהעובד, שייזקף על חשבון ימי המחלה או החופשה השנתית, לפי בחירתו.

אחמד טיבי: בעבר כל ימי הבידוד היו נזקפים על חשבון ימי המחלה.

אחמד טיבי: גם המעסיקים, אגב, מקבלים שיפוי מהמדינה.

אחמד טיבי: עסקים עם עד 20 עובדים מקבלים שיפוי של 75%, ועם יותר מ-20 עובדים הם מקבלים שיפוי בשיעור של 50%.

אחמד טיבי: מבחינתנו החוק המוצע לא עושה צדק עם עצמאים, זאת נקודה חשובה, עובדים עצמאים שהם בעצמם עובדים ונכנסים לבידוד, כמו נהג מונית, למשל.

אחמד טיבי: אנחנו נמשיך, ברשימה המשותפת, ועם חברי אוסאמה, לעמוד לצידם עד שיתוקן העוול שנגרם להם.

אחמד טיבי: יש לנו הצעות נוספות בקשר לעובדים עצמאים.

אחמד טיבי: הצעת החוק שלנו היא להטיל את כל הפיצוי בגין ימי הבידוד על המדינה, אבל הסכמנו למזג את ההצעה שלנו עם הצעת החוק המוצעת של חבר הכנסת חיים כץ – שמגיעה לו יותר מאשר מילה טובה על מאמץ, ההתמדה והעמידה לצד העובדים בנושא הזה.

אחמד טיבי: תודה רבה לך, חיים.

אחמד טיבי: תודה לשאר היוזמים, ובעיקר תודה רבה לחברנו המתמיד והדינמי חבר הכנסת אוסאמה סעדי, שייצג את כולנו בחוק הזה.

אחמד טיבי: אגב, המסכה הזאת היא צהובה.

אחמד טיבי: זה לא בית"ר ירושלים או מכבי תל אביב – –

משה ארבל: לא חשדנו בך.

אחמד טיבי: – – זה תע"ל, שזה הצבע של המפלגה שלי, ואני מקווה שאת לא קופצת בגלל הצבע הצהוב.

קרן ברק: אני לא קפצתי, אני שאלתי מה זה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

חיים כץ: אחמד, סח'נין זה צבע אדום, אבל אני אוהב את הצהוב.

משה ארבל: אני מבקש לציין, לפני שנעבור לבקשת רשות הדיבור, את סעיף 41.

משה ארבל: סעיף 41(ה) לתקנון הכנסת קובע: חבר הכנסת לא יציג במליאת הכנסת חפץ כלשהו ולא יעשה שימוש בחפץ או בכיתוב לצורך הבעת עמדתו.

משה ארבל: זה מופיע גם בסעיף 42(ב)(2).

אחמד טיבי: האם זה היה חפץ?

משה ארבל: לדעתי כן.

אחמד טיבי: הוא אמר שזו הייתה מסכה.

משה ארבל: אני עדיין מציע שאם הדובר יבקש עדיין, כשהדיון מתקיים, להיכנס ולכבד את הוראות תקנון הכנסת, אני אאפשר לו לדבר, ולא, אנחנו ניאלץ להמשיך כך.

אחמד טיבי: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לאדוני.

משה ארבל: חבר הכנסת מנסור עבאס – אינו נוכח; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – מוותרת; חבר הכנסת ווליד טאהא – יעלה ויבוא, אדוני.

משה ארבל: חמש דקות לרשותך.

משה ארבל: בבקשה, אדוני.

וליד טאהא: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

וליד טאהא: חברות וחברי הכנסת – –

משה ארבל: בבקשה לשמור על השקט.

וליד טאהא: – – אני רוצה לנצל את הזדמנות הדיבור שלי, אדוני היושב-ראש, כדי לדבר על סוגיה כואבת מאוד של קהל התלמידים שמסיימים את הלימודים שלהם בכיתות י"ב ומחכים בקוצר רוח כדי לקבל את תעודות הבגרות שלהם, תעודות הזכאות שלהם, מן הסתם, על מנת להתחיל קריירה חדשה של לימודים במוסדות להשכלה גבוהה.

וליד טאהא: הסוגיה הזאת מלווה אותנו כבר הרבה מאוד שנים.

וליד טאהא: אני טיפלתי בה ונתקלתי בה כשהייתי מנהל בית ספר, ובהמשך כשהייתי מנהל אגף חינוך, והיום כחבר כנסת.

וליד טאהא: והסוגיה הזאת עדיין לא באה על פתרונה.

וליד טאהא: כל הפניות שלנו כחברי כנסת לפקידים הממונים במשרד החינוך כדי לברר את הסוגיה – זה כאילו, השר אמסלם, אנחנו נתקלים בשליטים צבאיים, כאילו אנחנו לא פונים לפקיד שאמור לתת שירות לקהל שהוא מופקד עליו, וכל פעם מספרים לנו סיפור חדש.

וליד טאהא: תלמיד שסיים את הלימודים שלו בכיתה י"ב וזכאי לתעודה, ויש לו גיליון ציונים שמראה שהוא זכאי לתעודה, מדוע לא מנפיקים לו בזמן הנכון את תעודת הזכאות שלו, תעודת הבגרות שלו, כדי שהוא יוכל להתחיל לימודים?

וליד טאהא: יש כאלה, אפילו – יש פה רעש במליאה, אדוני היושב-ראש.

משה ארבל: אני מבקש גם מעובדי הסיעות וגם מחברי הכנסת לאפשר לדובר להשלים את דבריו.

וליד טאהא: כנראה התלמידים שלנו, יהודים וערבים, לא מעניינים אותנו יתר על המידה.

וליד טאהא: אני מדבר על סוגיה מאוד קשה.

וליד טאהא: תלמידים נרשמים למוסדות להשכלה גבוהה, נרשמים על תנאי, לא מן המניין, כי אומרים להם: אתם חייבים להגיש לנו תעודת בגרות.

וליד טאהא: יש להם ביד גיליון ציונים של המשרד ולפי גיליון הציונים, הם זכאים.

וליד טאהא: אבל מה לעשות, מוסדות להשכלה גבוהה צריכים תעודת בגרות, צריכים תעודת זכאות, ולתלמיד עוד אין כי עוד לא הנפיקו לו.

וליד טאהא: כי פעם אחת היה חסר להם דיו שמגיע מאיטליה; פעם שנייה היה חסר להם נייר שמגיע מאיטליה; פעם שלישית המכונה שמדפיסה את התעודות הייתה מקולקלת; פעם רביעית פקיד אחד שאמור להנפיק את התעודות, לא יודע מה קרה לו; ובפעם האחרונה, כשאנחנו אומרים להם: אתם שחררתם ציונים, צריך שיהיו תעודות, למה לא מחלקים את זה, למה לא מביאים את זה לבתי הספר – מה עונים לנו?

וליד טאהא: שזה מעולם לא הונפק בנובמבר, זה תמיד מונפק בדצמבר.

וליד טאהא: ואני שואל: האם אלפי תלמידים שנרשמו למוסדות להשכלה גבוהה לא מעניינים אותך, הפקיד?

וליד טאהא: למה צריך להנפיק את התעודה בדצמבר ולא באוקטובר, למשל, עוד טרם הוא התחיל את הלימודים שלו?

וליד טאהא: למה הוא צריך להתבקש לעזוב את המוסד להשכלה גבוהה כי הוא לא הביא את תעודת הזכאות שלו ואת תעודת הבגרות שלו כי מישהו לא הנפיק אותה בזמן?

וליד טאהא: ולמה להציב את דצמבר כיעד?

וליד טאהא: יש פה תורה מסיני, יש פה משהו שאסור לנגוע בו, יש פה משהו שאסור לשאול עליו?

וליד טאהא: וכשאתה פונה, או שהוא מעליך, ואתה לא צריך לפנות אליו בכלל – מי אתה, מי אתה שפונה אליי?

וליד טאהא: או שהוא עונה לך בכזה זלזול כאילו רבבות התלמידים, יהודים וערבים – ואני אישית טיפלתי בתעודת בגרות של תלמיד יהודי, לא תלמיד ערבי.

וליד טאהא: אבל מה הקשר?

וליד טאהא: אומרים לך שזה לא קשור ללאום, מי אמר לך שאמרתי שזה קשור?

וליד טאהא: אבל למה אתה לא מנפיק בזמן?

וליד טאהא: למה אתה גורם למוסד להשכלה גבוהה לשלוח את התלמיד הביתה בגלל שלא הנפקת לו את תעודת הבגרות שלו בזמן?

וליד טאהא: האם אנחנו בממשל צבאי מול הפקידים במשרד החינוך?

וליד טאהא: שר החינוך צריך לתת את הדעת על הדבר הזה.

וליד טאהא: פקידים ממשלתיים קיימים בתפקידים כדי לשרת את קהל האנשים שהם מופקדים עליו ולא כדי שיהיו האדונים שלו.

וליד טאהא: אם חבר כנסת פונה – –

משה ארבל: נא לסכם.

וליד טאהא: – – בבקשה ובפנייה לטיפול בסוגיה שבוערת לתלמידים וגורמת להם להפסיד שנת לימודים – –

משה ארבל: תודה.

וליד טאהא: – – הם היו, אדוני היושב-ראש, צריכים להיענות או לפחות להשיב תשובה משכילה ומנומקת.

וליד טאהא: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: חבר הכנסת עופר כסיף – אינו נוכח.

משה ארבל: חברת הכנסת היבה יזבק, בבקשה, גברתי, חמש דקות לרשותך.

היבה יזבק: כבוד היושב-ראש, גם אני חושבת שאי-אפשר להתחיל לנאום בלי להתייחס למה שקרה לפני כמה דקות לחבר הכנסת יוראי.

היבה יזבק: אני גם מתנגדת להורדתו מהדוכן.

היבה יזבק: יש לו כל זכות ויש זכות לכל חבר כנסת במשכן הזה להביע את דעתו.

היבה יזבק: אני נגד סתימת פיות, אני נגד להוריד אנשים מהדוכן רק כי יש להם דעות אחרות, שונות מהקונסנזוס שקיים כאן.

היבה יזבק: לענייננו, החוק הזה הוא חוק טוב.

היבה יזבק: זה חוק חשוב וטוב שיש אותו, וטוב שאנחנו מצביעים עליו היום.

היבה יזבק: אני חברה בוועדה; אכן, החוק הזה עבר תהליך ארוך עד שאנחנו מקבלים אותו בגרסה ובנוסח הנוכחי.

היבה יזבק: אומנם זה לא חוק מושלם ויש צורך בהצעת חוק שגם תיטיב עם העצמאים, שלא נכללים בהצעת החוק הזאת, אבל בכל זאת זה חוק טוב וחשוב לתמוך בו, וכמובן אני תומכת בו.

היבה יזבק: אבל אני רוצה לדבר על עניין פחות מושלם, לחזור למציאות ולמה שקורה מסביבנו במיוחד בימים האחרונים.

היבה יזבק: השבוע נרצחה עוד אישה, ופאא עבאהרה, והיא בת 37.

היבה יזבק: היא נרצחה בידי בן זוגה לשעבר באמצע היום ובאמצע הכביש.

היבה יזבק: ופאא הייתה מוכרת טוב מאוד לרשויות, ואפילו התגוררה קרוב לשנה במקלט לנשים מוכות בעקבות איומים חוזרים ומתמשכים על חייה מצידו.

היבה יזבק: הכתובת הייתה על הקיר.

היבה יזבק: גם במקרה הזה הרשויות נכשלו בשמירה על ביטחונה ועל חייה של ופאא, כמו שהם נכשלו בשמירה על חייהן של 20 נשים שנרצחו מתחילת השנה.

היבה יזבק: 20 נשים נרצחו מתחילת השנה, למרות שברוב המקרים וברוב התיקים הנשים הללו היו מוכרות היטב לרשויות.

היבה יזבק: מתוכן אנחנו מדברים על כ-13 נשים מהחברה הערבית.

היבה יזבק: 50% מהנשים הנרצחות בחברה הערבית כבר פנו לרשויות, והן מוכרות טוב טוב לרשויות.

היבה יזבק: אבל אף אחד לא באמת עשה שום דבר כדי לשמור על חייהן.

היבה יזבק: הן מופקרות לגמרי.

היבה יזבק: אנחנו כל הזמן פונות לנשים, מחזקות את הנשים ומעצימות את הנשים כדי שיפנו לרשויות כדי לקבל את ההגנה הדרושה ולשמור על חייהן, ובסוף הן מקבלות עוד סטירה מהרשויות.

היבה יזבק: הן משלמות על כך בחייהן.

היבה יזבק: וכן, האחריות המלאה לרצח של ופאא ושל כלל הנשים היא האחריות של הרשויות, של הממשלה, של המדינה, של המשטרה ושל בתי המשפט, שמפקירים את הנשים באופן טוטלי.

היבה יזבק: לאן הנשים אמורות לפנות?

היבה יזבק: לאן, אם רשויות החוק לא עושות מספיק?

היבה יזבק: אנחנו רואים לפי הנתונים – נתון מטורף, ותקשיבו טוב:

היבה יזבק: 90% מכלל תיקי האלימות במשפחה בקרב נשים ערביות אשר נפתחו במשטרה נסגרו מחוסר עניין לציבור.

היבה יזבק: 90%.

היבה יזבק: אנחנו מדברים על כך ש-90% מהתיקים נסגרים בחברה הערבית.

היבה יזבק: ועדיין שואלים את השאלה: למה ואיך הנשים, ובמיוחד נשים ערביות, נרצחות באחוזים כאלה?

היבה יזבק: למה?

היבה יזבק: כי יש הפקרה, כי יש מדיניות כושלת, מדיניות פושעת.

היבה יזבק: אותה מדיניות שגורמת, שמעלימה עין מרצח של כ-90 אזרחים ערביים בשנה, זאת אותה מדיניות שמקבלת ומאשרת את הרצח המתמשך של הנשים.

היבה יזבק: אני הגשתי דיון מהיר בנושא, ואני פונה לכלל הנשים במשכן הכנסת להצטרף.

היבה יזבק: אנחנו חייבים לשים קץ למדיניות הכושלת הזאת, באמת לנסות, בצדק ובאומץ, למנוע את הרצח הבא.

היבה יזבק: אנחנו לא רוצים להמשיך לעלות לדוכן הזה ולספור עוד נשים ועוד נרצחות ולדבר על רצח נשים.

היבה יזבק: די.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת היבה יזבק.

משה ארבל: חבר הכנסת אוסאמה סעדי – מוותר; חבר הכנסת יוסף ג'בארין – אינו נוכח; חבר הכנסת סעיד אלחרומי – אינו נוכח; חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – אינו נוכח; חברת הכנסת סונדוס סלאח – אינה נוכחת; חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת.

משה ארבל: חבר הכנסת יוראי להב הרצנו – אבל אני מתנה את האפשרות שלך בהסרת המיצג.

משה ארבל: לא, לחלוטין.

משה ארבל: ללא הסרת המיצג אני לא אאפשר לך לדבר.

משה ארבל: לחלוטין.

היבה יזבק: אבל למה אתה מוריד?

קריאה: למה אתה מוריד?

יוראי להב-הרצנו: בסדר.

משה ארבל: תודה רבה.

היבה יזבק: למה אתה מוריד?

היבה יזבק: למה אתה מוריד?

משה ארבל: מכירים את סעיפי תקנון הכנסת?

משה ארבל: גברתי, אם את רוצה לשנות את תקנון הכנסת את מוזמנת לקיים דיון בוועדת הכנסת לשם כך.

יוראי להב-הרצנו: – – – זאת המסכה – – –

היבה יזבק: – – –

משה ארבל: התרגיל הוא יפה, ועדיין תקנון הכנסת מחייב את כולנו.

משה ארבל: בשעה שאדוני אמר שמדובר במיצג המחאה, לא השארת לי אפילו שיקול דעת.

יוראי להב-הרצנו: זה לא מיצג מחאה.

יוראי להב-הרצנו: זאת – – –

משה ארבל: חמש דקות לרשותך, אדוני.

יוראי להב-הרצנו: שנייה.

יוראי להב-הרצנו: חברת הכנסת קרן ברק שאלה מה זאת הבנדנה הזאת; אמרתי שזאת בנדנת המחאה.

משה ארבל: הבנתי.

יוראי להב-הרצנו: כך כל הצעירים במחאות מסתובבים איתה.

יוראי להב-הרצנו: לכן אני לא מצליח להבין את ההתנהלות, אדוני.

משה ארבל: חמש דקות לרשותך, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: זה גם לא נכון.

קטי קטרין שטרית: – – –

קרן ברק: – – – יוראי, יוראי.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בשבועיים האחרונים היו יותר מ-60 עיכובים של מפגינים – לתא המעצר בתחנת המשטרה מול ביתו של בני גנץ.

קריאה: – – –

יוראי להב-הרצנו: אני מקפיד להגיע, לחזק את המפגינים מול מעונו הרשמי של ראש הממשלה החליפי בני גנץ, כי אני חושב שהם צודקים.

יוראי להב-הרצנו: הם צודקים פעמיים, כי צריך להפגין מול ביתו של בני גנץ כי רק בגלל הקריסה שלו בנימין נתניהו הוא ראש הממשלה; צודקים פעמיים, כי זכות ההפגנה היא זכות קדושה בדמוקרטיה, והיא מפלטם האחרון של אזרחים מודאגים שרואים את מדינתם נשרפת בידי שלטון מנותק, מובל בידי נאשם בפלילים וסוכני השנאה שמקיפים אותו.

יוראי להב-הרצנו: נכון להפגין בראש העין, צריך להפגין בראש העין, צודק להפגין בראש העין.

יוראי להב-הרצנו: אתמול הייתי שוב עם המפגינים מול ביתו של גנץ.

יוראי להב-הרצנו: אלו המסכות שהיו על פנינו.

יוראי להב-הרצנו: וכמו בכל ערב גם אתמול עיכבה המשטרה עשרה מפגינים, וכפי שכנראה שמעתם בכלי התקשורת, גם החסינות שלי כחבר הכנסת לא כובדה במלואה, ולכן המופע הזה פה עם המסכה שלי לא מוסיף הוד והדר לזכות שלי כחבר אופוזיציה וכחבר כנסת.

יוראי להב-הרצנו: אני אומר לשוטרי משטרת ישראל בקול ברור וחזק: יש לי אמון מלא בכם, אתם עושים עבודת קודש בסביבה מורכבת ורוויית אתגרים.

יוראי להב-הרצנו: לבנימין נתניהו ולאמיר אוחנה אני אומר:

יוראי להב-הרצנו: הפסיקו עם מדיניות ההפחדה וההרתעה, די עם דיכוי ההפגנות.

יוראי להב-הרצנו: למה אתם שולחים לעצור יום אחרי יום, השר טרופר, את שולה קליין, בת 72, סגן אלוף במילואים, שפשוט עומדת בקרן רחוב עם דגל ישראל?

יוראי להב-הרצנו: שולה עומדת שם בשקט, בעוצמתיות, מתוך ציונות ואהבת הארץ.

יוראי להב-הרצנו: זאת גם המסכה של שולה.

יוראי להב-הרצנו: למי שולה מפריעה?

יוראי להב-הרצנו: למה מעכבים אותה?

יוראי להב-הרצנו: נתניהו וגנץ, אנחנו לא נפסיק, המחאה רק תתגבר, כי נכשלתם, כי אתם נכשלים, וכי נפלתם על הדור הלא-נכון.

יוראי להב-הרצנו: נפלתם על הדור שלא ייתן שישכחו אותו ושיתעלמו ממנו; דור שלא מוכן לקבל שקרים כאמת, שלא מוכן לחיות עם ניהול כושל, שלא מקבל כניעה ללחצים פוליטיים, שלא סולח על שחיתות.

יוראי להב-הרצנו: נפלתם על הדור הלא-נכון, שלא יושב בבית בשקט כששורפים את העתיד שלו, שלא קופא כשממשכנים את כל החסכונות שלו, שלא שותק כשמנסים לסתום לו את הפה ולא נרתע ממעצרים ולא נרתע מאלימות ולא נרתע מהסתה.

יוראי להב-הרצנו: נפלתם על הדור הלא-נכון, כי אנחנו העתיד ואנחנו התקווה, ואנחנו נילחם שיהיה פה טוב יותר, למרות כל הקשיים; כי אנחנו נביא להנהגה שיודעת לקבל החלטות, מנהיגות פתוחה, מעודכנת בכמה שקורה בעולם, שלא מונעת משיקולים פוליטיים.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו נבריא, נתקן.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו הדור שישנה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת יוראי להב הרצנו.

משה ארבל: אני מתכבד לעבור – – –

קטי קטרין שטרית: רק אל תפריעו בכביש 1.

משה ארבל: חבר הכנסת חיים כץ, תרצה לסכם, אדוני?

וליד טאהא: הצבעה מהעמדה או שאפשר גם למטה?

משה ארבל: לא.

קרן ברק: אנחנו מצביעים מפה.

קרן ברק: למה לא? אפשר להצביע מפה?

משה ארבל: לא, לא, אני לא אאפשר להצביע מכאן, כל אחד יצטרך להצביע ממקומו, אני ציינתי את זה גם קודם.

קרן ברק: למה?

משה ארבל: כי יו"ר הכנסת קבע שבחוקים אנחנו מצביעים ממקומנו.

קרן ברק: היום הוא נתן להצביע.

משה ארבל: גם אני נתתי היום, והודעתי שזה לפנים משורת הדין באופן חד-פעמי.

משה ארבל: הודעתי בחוק הקודם, ולכן יש מספיק זמן.

משה ארבל: חבר הכנסת חיים כץ יסכם.

משה ארבל: כל אחד יצביע ממקומו, תודה.

קרן ברק: אבל אחרי זה אני צריכה לברך.

משה ארבל: אני אאפשר לך, בוודאי.

מיקי לוי: רציתי לעלות ולהודות שאני לחצתי שזה יעבור לכספים וטעיתי – הוא העביר את זה בצורה הכי יפה בעולם.

משה ארבל: נרשם לפרוטוקול, לדברי הימים של הכנסת.

משה ארבל: בבקשה.

חיים כץ: עד שהם יגיעו, אדוני היושב-ראש, אני כנראה עשיתי עוול – מיקי, חכה דקה – וציינתי פה רק שלושה ח"כים שהיו שותפים לחוק.

חיים כץ: כשאני מסתכל על החוק אז היו שם עוד חברים, אז איתם הסליחה שלא ציינתי אותם.

חיים כץ: אני אחזור עוד פעם מי היו החברים בחוקים שהוצמדו לחוק הממשלתי שאני לא הקראתי את שמם ועשיתי להם עוול: מי שהיה שותף זה חברת הכנסת קרן ברק, אדוני חבר הכנסת משה ארבל, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, חבר הכנסת מיקי לוי, חבר הכנסת עודד פורר, חבר הכנסת מתן כהנא, חבר הכנסת אחמד טיבי – אבל למה אתה הולך עם צהוב?

חיים כץ: תלך עם אדום, צהוב זה מכבי.

חיים כץ: שלנו.

חיים כץ: תל אביב.

אחמד טיבי: צהוב עולה, צהוב עולה.

חיים כץ: סח'נין, סח'נין.

אחמד טיבי: סח'נין בלב.

חיים כץ: אה, סח'נין בלב.

חיים כץ: וסונדוס סאלח – אלה חברי הכנסת שהגישו את הצעת החוק הזאת כהצעת חוק פרטית, שהוצמדה להצעת החוק הממשלתית.

חיים כץ: חברי הכנסת כבר הגיעו למקומותיהם?

קרן ברק: לא, לא הגיעו עוד.

חיים כץ: בסדר, את רוצה שאני אתחיל מהתחלה להסביר את מהות החוק ואת נוסחאות החישוב?

קרן ברק: לא, לא.

חיים כץ: אם את לא רוצה שאני אעשה את זה אז תשבי, ואני אלך למקומי, ואני מקווה ואני מבין שכל חברי הכנסת שנמצאים פה וגם הרוב המוחלט של אלה שלא נמצאים פה חושבים שהגיע הזמן לעשות סוף לעוול למעסיקים ולתעשיינים ולעובדים.

חיים כץ: והמדינה, אני מקווה שתכניס את היד לכיס ותשפה יותר את העסקים וגם את העצמאים.

חיים כץ: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת חיים כץ.

משה ארבל: ובכן, הסתייגויות לסעיף 1, של חברת הכנסת הילה שי וזאן – היא אינה נוכחת והסירה אותן, 1–4, ולכן ההסתייגויות הללו מוסרות.

משה ארבל: קבוצת סיעת ישראל ביתנו – חברי הכנסת אביגדור ליברמן, עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין, חמד עמאר ואלכס קושניר – ההסתייגויות 5–8 שלהם, לסעיף מס' 1, גם הן מוסרות.

משה ארבל: חבר הכנסת אופיר סופר לא נמצא ולא נימק, ולכן גם ההסתייגות שלו, הסתייגות 9, מוסרת.

משה ארבל: לסעיפים 2–4 אין הסתייגות.

משה ארבל: אשר על כן, אני מתכבד לעבור להצבעה על הצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשפ"א–2020, בקריאה שנייה, סעיפים 1–4, כנוסח הוועדה.

משה ארבל: אני עובר להצבעה.

משה ארבל: הצבעה מס' 8 בעד סעיפים 1–4 – 23 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

משה ארבל: ובכן, תוצאות ההצבעה הן 23 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

משה ארבל: אני מצרף את חבר הכנסת אוסאמה סעדי כתומך, ולכן 24 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

משה ארבל: אני קובע שהצעת החוק האמורה עברה בקריאה שנייה.

משה ארבל: כעת אני מתכבד לעבור להצבעה בקריאה שלישית.

משה ארבל: וכמובן, חבר הכנסת טיבי, מי שבעד הוא בעד ומי שנגד הוא נגד.

משה ארבל: הצבעה.

משה ארבל: הצבעה מס' 9 בעד החוק – 20 נגד – אין נמנעים – אין חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשפ"א–2020, נתקבל.

משה ארבל: ובכן, תוצאות ההצבעה הן 20 בעד, אין מנגדים ואין נמנעים.

משה ארבל: אני מצרף את חבר הכנסת אוסאמה סעדי כתומך ואת חבר הכנסת שלמה קרעי כתומך, ועל כן תוצאות ההצבעה הן 22 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

משה ארבל: אני קובע שהצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשפ"א–2020 – – –

אימאן ח'טיב יאסין: גם אני.

משה ארבל: סליחה, חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין וחבר הכנסת מיקי לוי גם הם תומכים, ולכן 24 בעד.

משה ארבל: הצעת החוק עברה גם בקריאה שלישית, ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

משה ארבל: אני מתכבד להזמין את חברת הכנסת קרן ברק, מיוזמות הצעת החוק הפרטית שהוצמדה להצעה הממשלתית, לבוא לברך.

משה ארבל: בבקשה, גברתי.

קרן ברק: למה אמרת לנו לעלות למעלה – – –

משה ארבל: חברת הכנסת קרן ברק תברך כיוזמת הצעת החוק.

משה ארבל: בבקשה, גברתי, שלוש דקות לרשותך.

קרן ברק: לא הבנתי – – –

משה ארבל: זה כבר היו"ר הבא.

קרן ברק: אני חייבת להגיד שאני נרגשת מאוד לעמוד פה היום, חברי חבר הכנסת חיים כץ, שבאמת נרתם לחוק הזה בכל הידע שיש לו – מי שמכיר ומי שלא מכיר.

קרן ברק: אז באמת אני חושבת שאין פה בבניין עוד מישהו שיש לו ידע בכל נושא של חוקי העבודה, בכל נושא של זכויות עובדים, מעסיקים, עסקים קטנים.

קרן ברק: הידע הזה, כמו שהוא הציג את זה, מדיר שינה מעיניו, ובכל לילה הוא התעורר עם עוד סעיף שהוא רוצה לתקן עוד קצת ולטייב את החוק.

קרן ברק: והוא הביא את זה לנקודת הסיום המוצלחת הזאת.

קרן ברק: אנחנו נמצאים כאן היום ויכולים לברך על חוק כל כך חשוב של תשלום על ימי בידוד.

קרן ברק: אני אחזור רק עוד קצת על איך זה קרה.

קרן ברק: ביולי בעצם היה בג"ץ שאמר, בצדק, שימי בידוד אינם ימי מחלה, שאי-אפשר שנתייחס אליהם ככה.

קרן ברק: יש זכויות עובדים ולכן צריך לשמור על זכויות העובדים.

קרן ברק: מייד אחרי זה הגשתי הצעת חוק פרטית, ובעצם הרעיון היה – החתמתי את חבריי פה שמתעסקים עם העסקים הקטנים, אלה היו חבר הכנסת עודד פורר, מתן כהנא ומיקי לוי, ובעצם אמרנו שזה יהיה כמו ימי מילואים.

קרן ברק: העובדים יצאו לימי בידוד, ובעצם יקבלו את זה מביטוח לאומי, את ההחזר, כמו ימי מילואים.

קרן ברק: זה המנגנון הכי פשוט שיש.

קרן ברק: חשבנו שזה פשוט – לא הצלחנו לקדם את זה בגלל כל החריקות בקואליציה.

קרן ברק: זה אומנם קיבל פטור מחובת הנחה אבל לא הצליח להגיע לוועדת שרים שלא כונסה.

קרן ברק: ואז בעצם בוועדת משנה שלי – ועדת משנה לעסקים קטנים ובינוניים, ועדת משנה של ועדת הכלכלה – יזמתי דיון עם כל הארגונים ועם האוצר ועם כל מי שצריך, על איך אנחנו בעצם מקיימים את המתווה של ימי בידוד ובלבד שהעסקים לא ייפגעו; כי שמענו אז שבעצם יש כוונה שבעלי העסקים יצטרכו גם לשלם על ימי הבידוד, לפחות 50%, העסקים הקטנים, והבנו שהעסקים הקטנים לא יעמדו בנטל הזה ולא יוכלו שהעסק שלהם יהיה סגור וגם שעובד יצא ליום בידוד.

קרן ברק: זאת אומרת, אם זה עסק קטן, הוא יהיה סגור לחלוטין, וגם יוציאו עוד כסף על התשלום על זה.

קרן ברק: אז עשינו דיון אצלנו, ואחרי זה בעצם המתווה של משרד האוצר, החוק של משרד האוצר, הגיע לכאן.

קרן ברק: אני מצאתי אוזן קשבת, אני חייבת להגיד, אצל שר האוצר ישראל כץ, שהבין את מה שהסברתי לו, שהעסקים הקטנים לא יכולים לשאת בנטל הזה.

קרן ברק: אנחנו מבינים שבעסקים אולי יותר גדולים העסק לא נסגר כשהעובד יוצא לבידוד, ואז המעסיק והמדינה יכולים להתחלק חצי-חצי.

קרן ברק: אבל העסקים הקטנים לא יוכלו לשאת בנטל הזה.

קרן ברק: ישראל כץ, שר האוצר, הבין את הבעייתיות במתווה של משרד האוצר לגבי העסקים הקטנים, נרתם לבקשה שלי, ובעצם שינה כבר מיוזמתו את המתווה של החוק, שהחריג – –

משה ארבל: תודה.

קרן ברק: דקה.

קרן ברק: – – את העסקים הקטנים.

קרן ברק: ולשמחתי הרבה חיים כץ, יושב-ראש הוועדה, הרחיב את זה לעסקים קצת יותר גדולים.

קרן ברק: ישראל כץ הביא את זה לעשרה עובדים, וחיים כץ הגדיל את זה ל-20 עובדים, ובאמת טייב וטייב וטייב את החוק.

קרן ברק: אני מודה לכל החברים.

קרן ברק: אני מודה לחיים כץ, לישראל כץ, לכל החברים שישבו בוועדה, לאתי שנמצאת פה – לכל מי שישב ימים ולילות בוועדה.

קרן ברק: הגענו לנקודה הזאת.

קרן ברק: אני גאה שחוק כזה מגיע לספר החוקים.

קרן ברק: זה חוק פרטי שאני הגשתי.

קרן ברק: תודה רבה לכם.

קרן ברק: מסתבר שאפשר לעשות פה גם בימי קורונה דברים חשובים למען העם, למען המעסיקים, למען העובדים.

קרן ברק: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת קרן ברק.

משה ארבל: חבר הכנסת אחמד טיבי, שלוש דקות לרשותך, אדוני, בבקשה.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, אני כאן כרגע כיוזם.

אחמד טיבי: אני גאה שחברי אוסאמה סעדי, חברתי סונדוס סאלח ואני, כנציגי תע"ל והרשימה המשותפת, יחד עם יוזמים אחרים, פעלנו – בעיקר אוסאמה – כדי שהחוק הזה יגיע לרגע הזה של קריאה שנייה ושלישית.

אחמד טיבי: והוא חוק חשוב לעובדים בתקופת הקורונה – ימי הבידוד.

אחמד טיבי: אי-אפשר בזמן מצוקה כלכלית, משבר, לשים את המשא הכבד, את הנטל הכלכלי הזה על העובדים.

אחמד טיבי: אז החוק, שעבר כברת דרך ארוכה וטויב על ידי חיים כץ, יושב-ראש הוועדה, שעשה עבודה מצוינת מול כל הגורמים והביא אותו לכאן – תמיד יש לך גישות שונות, ממ"ז.

אחמד טיבי: הגישה מכאן היא לא ליושב-ראש.

אחמד טיבי: משם היושב-ראש.

אחמד טיבי: אבל הכניסות שלך מרתקות.

מכלוף מיקי זוהר: הייתי אומר שבזמן האחרון גם הגישה – – –

אחמד טיבי: כן.

אחמד טיבי: אין ספק.

אחמד טיבי: אבל זה מאחורי גבי.

מכלוף מיקי זוהר: גם הגישה של המשותפת השתנתה.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא יודע אם זה – – –

אחמד טיבי: תוכל לפרט, בבקשה?

מכלוף מיקי זוהר: לא, לא.

יאיר גולן: תמשיכו – – –

וליד טאהא: ד"ר אחמד, לא צריך שיפרט ולא צריך שידבר.

אחמד טיבי: לא על ראש הגנב אלא על ראש ווליד בוער הכובע.

אחמד טיבי: עכשיו נחזור לאולם, לדיון.

אחמד טיבי: אכן, דווקא בתקופת הקורונה עבודתם של חברי הכנסת מתגלית בחוקים האלה – בדאגה לציבור, בדאגה למוחלשים, לציבור ששלח אותנו לכנסת.

אחמד טיבי: החוק הזה בא כדי לעמוד לצד העובדים, וגם, אגב, התעשיינים ובעלי העסקים נהנים מהחוק הזה – יותר מ-20, פחות מ-20; 50% שיפוי, 75%.

אחמד טיבי: ולכן, תודה רבה לאוסאמה סעדי, באמת תודה.

אחמד טיבי: תודה לסונדוס סאלח, ותודה לכל היוזמים.

אחמד טיבי: העבודה שלכם יחד, מכל הסיעות, היא עבודה לתפארת.

אחמד טיבי: כל מה שקשור לדברים הנוספים – נדבר אחרי.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אגב, אני נשאל הרבה על הצבע הזה.

קרן ברק: עוד פעם – – –

מכלוף מיקי זוהר: כן.

אחמד טיבי: לא, כי חיים כץ העלה את זה ויש כאן יושב-ראש חדש.

אחמד טיבי: זה משטר חדש עכשיו.

קרן ברק: אתם קם – – – כל אחד – – –

חוה אתי עטייה: בשבוע הבא תבוא בצבע אחר.

מכלוף מיקי זוהר: אל תגזים.

קרן ברק: אז כל פעם שמתחלפים אנשים אתה תסביר את זה מהתחלה?

אחמד טיבי: לא.

אחמד טיבי: חיים כץ אמר:

אחמד טיבי: אני אוהב את הצבע הצהוב; כי הוא אוהד מכבי, חיים כץ.

קרן ברק: לא כולם מושלמים.

אחמד טיבי: אוקיי.

אחמד טיבי: למשל.

אחמד טיבי: תראי, יריב לוין, למרות שהדעות שלו סופר-ניציות, מפתיע באופן – זה אברציה כרומוזומלית שהוא אוהד את הפועל תל אביב.

מכלוף מיקי זוהר: כן.

אחמד טיבי: זה אדום.

מכלוף מיקי זוהר: אני יכול להגיד שזה אולי החיסרון היחיד שלו.

אחמד טיבי: כן?

אחמד טיבי: יש כאלה שרואים בזה יתרון.

מכלוף מיקי זוהר: אני פשוט אוהד מכבי.

מכלוף מיקי זוהר: בגלל זה אני אומר.

אחמד טיבי: גם אתה?

מכלוף מיקי זוהר: כן.

אחמד טיבי: אוקיי.

אחמד טיבי: אז למה צהוב?

אחמד טיבי: צהוב זה הצבע של תע"ל.

אחמד טיבי: אז אני אסביר לכם.

אחמד טיבי: אדום זה חד"ש.

אחמד טיבי: ירוק זה האסלאמית.

אחמד טיבי: כתום זה בל"ד.

אחמד טיבי: וצהוב עולה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, חבר הכנסת טיבי.

מכלוף מיקי זוהר: ועכשיו אנחנו נוכל לעבור לסעיף הבא בסדר-היום: אישור תקנות סמכויות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות של מוסדות המקיימים פעולות חינוך) (תיקון מס' 6), התש"ף–2020.

מכלוף מיקי זוהר: יציג את התקנות סגן שר הבריאות יואב קיש.

מכלוף מיקי זוהר: כמובן שיש דוברים שנרשמו.

מכלוף מיקי זוהר: אחריו באמת יעלו לדוכן דוברים וידברו על התקנות, ולאחר מכן נעבור להצבעה.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, אדוני.

יואב קיש: חברות וחברי הכנסת, מונחת בפני הכנסת הצעה לאישור התקנות – – –

מכלוף מיקי זוהר: אתה יכול להוריד את המסכה.

יואב קיש: אני יודע.

יואב קיש: תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות – היא לא מסכת מחאה.

מכלוף מיקי זוהר: אה, אוקיי.

מכלוף מיקי זוהר: לא, כי היא פשוט בצבע שחור.

מכלוף מיקי זוהר: אז – – –

יואב קיש: זהו.

יואב קיש: אבל אני מוחה – אני שמתי את הסמל של הכנסת שלא יגידו – – –

קרן ברק: – – – מתאים לך, אתה לא יודע.

יואב קיש: כן.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: כל יושב-ראש פה עם מדיניות, את אומרת.

קרן ברק: כן.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אבל זה כתוב בתקנון שאסור.

מכלוף מיקי זוהר: רק אם תוכל להתקרב למיקרופון, שישמעו אותך, פשוט.

יואב קיש: ישמעו.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: אם לא שומעים אז אני אוריד.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו שומעים טוב.

יואב קיש: התקנות מדברות על התמודדות עם נגיף הקורונה (תיקון מס' 6).

יואב קיש: בהתאם לחוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם הנגיף קיים מנגנון של פיקוח הכנסת על הממשלה, שמתקינה תקנות מכוח החוק.

יואב קיש: בהתאם למנגנון, תקנות שהממשלה מגישה מוגשות לוועדת הכנסת, שרשאית לקיים בהן דיון במהלך 24 שעות לפני כניסתן לתוקף.

יואב קיש: לא קיבלה הוועדה החלטה – היא יכולה לדון בהן בתוך 14 יום.

יואב קיש: סעיף 4(ד)(2)(ג) לחוק קובע סמכות למליאת הכנסת לדון בתקנות ולאשרן או לא לאשרן במידה שהוועדה של הכנסת לא קיבלה עדיין החלטות, והחלטות מגיעות להצבעה בכנסת בהקדם האפשרי.

יואב קיש: עניינן של תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (תיקון מס' 6) המובאות הוא פתיחת מסגרות החינוך לילדים בכיתות א' עד ד' בתנאים שונים שנקבעו בהן, שנועדו לצמצם את ההדבקה בנגיף.

יואב קיש: כך, נקבע שהלימודים יתקיימו בקבוצות של 20 תלמידים בכל קבוצה, בהגבלה על מספר הקבוצות שמלמד כל מורה, וזאת למעט מורים לחינוך גופני, המוחרגים מהגבלה זו.

יואב קיש: כמו כן, מוצע לקבוע כי כל התלמידים יעטו מסכות בלימודים בכל עת למעט באכילה ובפעילות ספורטיבית, ויאכלו את ארוחותיהם בשטח פתוח או בשולחנות נפרדים.

יואב קיש: כמו כן, התיקון מאריך את תוקפן של התקנות, שתוקפן טרם התיקון היה 1 בנובמבר 2020, עד ליום 29 בנובמבר 2020.

יואב קיש: בהתאם לחוק, על יושב-ראש הכנסת להביא את התקנות שהוועדה לא קיבלה בהן החלטה בתקופות הקבועות בחוק לדיון בפני הכנסת בהקדם האפשרי, ולכל המאוחר עד תום שבעה ימים מהמועד האחרון להחלטה.

יואב קיש: על כן, מוצע לאשר את תיקון מס' 6 לתקנות העיקריות.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לך, סגן שר הבריאות חבר הכנסת יואב קיש.

מכלוף מיקי זוהר: נתחיל בבקשה ברשימת הדוברים.

מכלוף מיקי זוהר: ראשון הדוברים – חבר הכנסת מיקי לוי.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בתחילת דבריי אני חייב להגיד לך שהבן שלך שר יפה – –

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

מיקי לוי: – – איכותי – –

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מיקי לוי: – – ברמה גבוהה אפילו.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: אני שמח לשמוע.

מכלוף מיקי זוהר: השיר, אגב, הוא על כל פוליטיקאי באשר הוא.

מיקי לוי: אני חושב שכיוצר זה היה בהחלט ראוי לציון.

מיקי לוי: בהחלט.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

קרן ברק: תשתפו אותנו בשיחה האישית, כי לא הבנו מה אתם רוצים.

מכלוף מיקי זוהר: בהזדמנות.

מכלוף מיקי זוהר: בהזדמנות.

מיקי לוי: כשיש דברים שאני צריך לריב – אני רב.

מיקי לוי: יש דברים שבהם צריך להגיד – ואלכ.

קרן ברק: אבל אנחנו לא מבינים על מה אתה מדבר, אז אולי תסביר.

מיקי לוי: תרשה לי.

מיקי לוי: לפני יומיים היה שידור על חבר הכנסת זוהר מביתו, איזה כתבת פרופיל.

מיקי לוי: בין היתר ראיינו את הבן שלו, והבן שלו שר עם גיטרה שיר שהוא יצר, ערב לאוזן, איכותי.

מיקי לוי: שאפו.

קרן ברק: כל הכבוד.

קרן ברק: אתה אומר: הדור השני עולה.

מכלוף מיקי זוהר: אני מסכים.

מכלוף מיקי זוהר: הדור השני עולה על הדור הראשון.

מיקי לוי: הינה, הוא קונה את זה אפילו, חברת הכנסת ברק.

מכלוף מיקי זוהר: קונה את זה.

קרן ברק: לא נכון?

מכלוף מיקי זוהר: אין הורה שלא יקנה.

קרן ברק: תהיה גאה בזה.

מכלוף מיקי זוהר: גאה בזה.

מיקי לוי: אַפֵּס בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: אני מוסיף לך עוד 15 דקות.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, היום סוף-סוף נפל האסימון ויש הסכמה רחבה, גם של ראש הממשלה וגם של שר הבריאות – – –

עוזי דיין: אין יותר אסימונים, מיקי, אתה מסגיר את דורך.

עוזי דיין: לא כדאי.

מיקי לוי: נכון.

מיקי לוי: חברי הקבינט קיבלו החלטה.

מיקי לוי: ואלכ, אני חודש ימים צועק: תפתחו את הספארי ואת גני החיות, תצמידו את הפתיחה שלהם לגנים הלאומיים, לא כחלק נפרד.

מיקי לוי: חלילה אם יקרה עוד פעם סיבוב כזה, ברגע שהגנים הלאומיים ייפתחו, ייפתחו גם הספארי וגני החיות.

מיקי לוי: הרי מדובר במקום פתוח – בספארי בכלל.

מיקי לוי: מדובר במקום שהמשפחות מגיעות אליו כקפסולה.

מיקי לוי: הגעה לגן החיות עבור הילדים זה איזה פורקן כאשר הם נעדרים ממקום הלימודים, ולכן אני מברך.

מיקי לוי: במתווה גם הוסכם שפתיחת גני החיות והספארי, גם לעתיד לבוא, תוצמד אל הגנים הלאומיים, וכך לא יהיה צריך להתווכח מחדש: כן פתיחה ולא פתיחה.

מיקי לוי: אני מברך על כך.

מיקי לוי: מכאן אני אלך לוועדת החוקה, נצביע בעד.

מיקי לוי: בהחלט הישג גם לגני החיות וגם למשפחות עצמן, שיהיה להן מקום לבלות בימים טרופים אלה.

מיקי לוי: עדיין נשאר לבצע תיקון קטן.

מיקי לוי: התאגידים העירוניים, תאגידים בכלל, אינם משוחררים מארנונה.

מיקי לוי: מכיוון שהממשלה אינה תומכת בגני החיות ובספארי ולו בשקל אחד, לא יכול להיות שהם יחויבו לשלם ארנונה בעשרות אלפים למוניציפלי, זאת אומרת לעירייה או למי שצריך שם לשלם.

מיקי לוי: לכן אני אומר שצריך לשחרר את התאגידים העירוניים, את הספארי, מתשלום.

מיקי לוי: זה צודק, זה נכון.

מיקי לוי: מכיוון שלא היו להם הכנסות והם אינם נתמכים על ידי כספי מדינה, ראוי שתחול עליהם אותה החלה שהחילו על העסקים העצמאיים.

מיקי לוי: פניתי היום גם ליושב-ראש ועדת הכספים, גם לשר האוצר וגם לשר הפנים: בבקשה, שחררו את גני החיות.

מיקי לוי: זה לא הרבה, שישה גני חיות במספר – ואת הספארי מתשלום ארנונה.

מיקי לוי: זה צודק, ונכון יהיה לעשות את זה.

מיקי לוי: נושא נוסף שרציתי לדבר עליו זה התאמת מס רכישה למס שבח.

מיקי לוי: לפני כארבע שנים וחצי שינינו בוועדת הכספים, לבקשת האוצר, את תשלום מס הרכישה, שהיום הוא 18 חודש, ומס שבח – 24 חודש.

מיקי לוי: השחרור היה למשך חמש שנים.

מיקי לוי: המטרה היא לאחד את שני תשלומי המיסים האלה כדי לא לגרור אי-הבנה ובלגנים.

מיקי לוי: מה שביקשנו מרשות המיסים באמצעות ועדת הכספים: מכיוון שאנחנו נמצאים בעת חירום ולא קל למכור היום דירות – גם יש כאלה שרכשו דירה, שיפרו את המגורים שלהם ואמורים למכור את הדירה הקודמת שלהם, ולא תמיד זה מתאפשר, ולעיתים חלים עליהם קנסות – אז יש הסכמה למשוך את זה עד סוף השנה.

מיקי לוי: מה שאנחנו ביקשנו זה להצמיד את מס השבח ואת מס הרכישה, שאמורים להיות מוצמדים ל-24 חודשים לפי הסיכום שסיכמתי לפני ארבע שנים וחצי – בחודש מאי 2021, ולהתחיל להחיל את זה מינואר 2021.

מיקי לוי: זה נכון, זה צודק, זה יקל על האזרחים.

מיקי לוי: אני מקווה שאנחנו נעשה את העניין הזה.

מיקי לוי: העסקים הקטנים בנהריה שבחורף הקודם נפגעו כתוצאה מהיעדר תשתיות ניקוז, בפרט בקניון, וספגו נזקים גדולים – חלק גדול מהם לא טופלו, לא שופו ולא פוצו, ולכן גם אין דוחות של השנה שעברה, ככה שהם ניזוקו פעמיים.

מיקי לוי: גם על העניין הזה הולך להתקיים דיון בוועדת הכספים, על פי בקשתי מיושב-ראש ועדת הכספים, כדי לתת לאותם אזרחים שנפגעו כתוצאה מכך שמערכות ניקוז שהמדינה הייתה אחראית להן לא עבדו.

מיקי לוי: הם נפגעו.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני.

מיקי לוי: בהצלחה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לך ותודה גם על המחמאות.

מכלוף מיקי זוהר: יעלה ויבוא חבר הכנסת יצחק פינדרוס – אינו נוכח; חבר הכנסת עמית הלוי – אינו נוכח; חבר הכנסת יוראי להב הרצנו – אינו נוכח; חבר הכנסת אלי אבידר – אינו נוכח; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת; חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – אינו נוכח; חברת הכנסת היבא יזבק – אינה נוכחת; חבר הכנסת ניצן הורוביץ – אינו נוכח; חבר הכנסת סעיד אלחרומי – אינו נוכח; חבר הכנסת יבגני סובה – אינו נוכח; חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חבר הכנסת ווליד טאהא – אינו נוכח; חבר הכנסת אנטאנס שחאדה – אינו נוכח; חבר הכנסת אריאל קלנר – אינו נוכח.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת יאיר גולן, בבקשה אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: שלוש דקות לרשותך.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, קרה השבוע מקרה שבעיניי הוא קשה מאוד.

יאיר גולן: מפגינים מול ביתה של משפחה שכולה בקיסריה, משפחת פרקש.

יאיר גולן: מכיוון שהמקרה הוא מוכר, אקריא מדבריה של האם, ענת פרקש, כפי שהופיעו בתקשורת: "הם באו לתקוף ולומר לנו, משפחה פרטית, 'בושה', שאנו משפחה שכולה, בושה שאנו מאמינים בדמוקרטיה, בושה שאנו מאפשרים לאזרחים להביע את דעתם על ראש הממשלה, בושה שהבן שלנו נתן את חייו כדי שלהם, לילדיהם ולכל תושבי מדינת ישראל יהיו חיים בטוחים.

יאיר גולן: לאן הגענו?

יאיר גולן: " הוסיפה האם: "הבושה היא שהמשטרה אפשרה להם לעמוד מתחת לחלון שלנו ולא עשתה כלום.

יאיר גולן: עבור נתניהו מקימים גדרות, מכסים בווילונות שחורים ונוקטים אמצעי הגנה.

יאיר גולן: במקרה שלנו, האזרחים הפשוטים, השוטרים עומדים ונותנים במשך שענה למסיתים לומר את דברי השנאה, הקנאה והתסכול.

יאיר גולן: אנו, בני משפחת פרקש, מאמינים בדמוקרטיה".

יאיר גולן: תם פרקש, השם ייקום דמו, היה שכנו של המשורר חיים חפר.

יאיר גולן: לאחר מותו כתב חיים חפר שיר לזכרו, שמסתיים בשורות האלה: "תם, הרוטור שריחף מעליך כמו מלאך ממרום / עדיין מרחף עליך ועל פני חבריי עד אין קץ, עד סוף, עד תום / אנו מרימים כוס לזכרך, כוס לנעוריך, כוס לשלום".

יאיר גולן: מי ייתן ונדע כולנו להתייחס לשכול כאל נקודת פתיחה לשלום, כנקודת פתיחה שמתנגדת נחרצות לכל סוג של הסתה, לכל סוג של שנאה.

יאיר גולן: לפחות בשכול נקיים קונסנזוס מלא, מקצה לקצה, שבדבר הקדוש הזה איננו פוגעים, איננו מנצלים אותו לצרכים פוליטיים.

יאיר גולן: וגם אם יש בו נגיעה של הבעת דעה, איננו שורפים את הבית על אזרחינו הטובים.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, מפאת כבודה של הכנסת ותקנון הכנסת איני מציג פה תמונה של תם פרקש ושל חבריו, אבל הייתי רוצה שאתה תביט בתמונה הזאת ונאמר אתה, וכולנו, דווקא בגלל שאנחנו באים ממחנות פוליטיים שונים, שבנושא הזה אנחנו שומרים על קדושת השכול.

יאיר גולן: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: מאחר שביקשת ממני להתייחס, אני אומר שאני מצטרף לדבריך.

מכלוף מיקי זוהר: כמובן שבנושא השכול יש קונסנזוס מוחלט על כך שכולנו חייבים לכבד את העיקרון הזה.

מכלוף מיקי זוהר: גם אם יש מחלוקות ואי-הבנות פוליטיות בינינו לבין עצמנו, בסוף כולנו שותפי גורל במדינה הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: כולנו פה ביחד מסכנים את חיינו.

מכלוף מיקי זוהר: חיילי צה"ל, כמוך, ששירת בצבא בהרבה מאוד תפקידים, מסכנים את חייהם למען אזרחי ישראל, ואנחנו חייבים לתת לזה את הכבוד הראוי.

מכלוף מיקי זוהר: הדברים שנאמרו לא היו צריכים להיאמר, ואני מקווה שגם התנצלו עליהם.

מכלוף מיקי זוהר: זו עמדתי, ואני חושב שזאת גם עמדת ראש הממשלה – שמעתי אותו מביע את עמדתו.

מכלוף מיקי זוהר: שאלת אותי, אז עניתי על הסוגיה הזאת.

יאיר גולן: תודה רבה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח; חבר הכנסת אלעזר שטרן – אינו נוכח; חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח; חבר הכנסת מנסור עבאס – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – היה פה כבר, דיבר, אינו נוכח.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת עודד פורר, אתה רוצה לדבר?

מכלוף מיקי זוהר: מוותר?

מכלוף מיקי זוהר: רוצה לדבר?

מכלוף מיקי זוהר: עודד פורר, בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

מכלוף מיקי זוהר: הוא אחרון הדוברים, ולאחר מכן אנחנו עוברים להצבעה.

עודד פורר: תודה, אדוני.

עודד פורר: כמובן שהכנסת תומכת ותתמוך בהקלות ובוודאי שכשאתה בא לתת הקלות לציבור אז תהיה תמיכה רחבה.

עודד פורר: אבל גם כשנותנים הקלות צריך לזכור את אלה שלא נתנו להם שום הקלה ועדיין לא יכולים לפתוח את העסק שלהם ולהניע את גלגלי הפרנסה שלהם.

עודד פורר: לצערי, בד בבד, גם לא נותנים להם פיצוי ראוי בתקופה הזאת.

עודד פורר: די להזכיר את כל בעלי מכוני הכושר, מכוני הפילאטיס, מקומות שהם גם חשובים לבריאות הציבור.

עודד פורר: נראה, לצערי, אדוני היושב בראש, שהליך פתיחת המשק מתבצע לפי מי לוחץ יותר ומי מצליח לייצר יותר רעש, ולא זאת הכוונה.

עודד פורר: הדבר הנכון שהייתה יכולה לעשות הממשלה, ואני אומר את זה גם לסגן שר הבריאות: תקבעו את התנאים.

עודד פורר: כמו שקובעים תנאים תברואתיים, שאם אתה עומד בתנאים התברואתיים אתה יכול לפתוח את העסק, תקבעו את התנאים של מרחקים בין בני אדם, של מסכות, של היגיינה, ולפי זה תאפשרו לעסקים לפתוח.

עודד פורר: יש לא מעט מסעדות שיכולות לארח אנשים בחוץ, ואפשר היה לפתוח את זה ולהוריד את העומס מהטייק אווי או ממקומות אחרים.

עודד פורר: יש לא מעט מקומות שבהם עדיין ניתן להקל.

עודד פורר: אני לא אחזור על חוסר ההיגיון שהיה בפתיחת עסקים כאלה כן וכאלה לא, אבל אני אומר לך שוב, אדוני:

עודד פורר: הטעות של הממשלה היא הניסיון לנהל כל עסק במקום לנהל את האירוע ולקבוע את המסגרת.

עודד פורר: מי שעומד במסגרת יפתח ומי שלא יכול לעמוד במסגרת לא יפתח.

עודד פורר: תודה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו רוצים, ברשותכם, לעבור להצבעה, ולכן אני מבקש מכולם לשבת במקומם.

מכלוף מיקי זוהר: מי שלא יושב במקומו, נצרף את קולו לאחר מכן.

מכלוף מיקי זוהר: ברשותכם, נא להצביע בעד או נגד אישור התקנות.

מכלוף מיקי זוהר: מי בעד?

מכלוף מיקי זוהר: מי נגד?

מכלוף מיקי זוהר: מי נמנע?

מכלוף מיקי זוהר: מי שירצה לצרף את קולו שירים את ידו ונצרף אותו להצבעה.

מכלוף מיקי זוהר: הצבעה מס' 10 בעד התקנות – 4 נגד – אין נמנעים – אין תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות והוראות נוספות) (תיקון מס' 6), התשפ"א–2020, נתקבלו.

מכלוף מיקי זוהר: להלן תוצאות ההצבעה: ארבעה הצביעו בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

מכלוף מיקי זוהר: לארבעה שהצביעו בעד אני מצרף את קולו של חבר הכנסת מיקי לוי, את קולו של חבר הכנסת איתן גינזבורג – לא?

מכלוף מיקי זוהר: לא משתתף?

קריאה: הוא מקוזז.

מכלוף מיקי זוהר: הוא מקוזז; את קולה של חברת הכנסת קרן ברק – – –

קריאה: מקוזז.

מכלוף מיקי זוהר: מקוזז; חברת הכנסת אתי עטייה מצטרפת, וחבר הכנסת עוזי דיין.

מכלוף מיקי זוהר: לכן, אחרי שצירפנו את ארבעת הקולות הללו – לא, ארבעה, כי גינזבורג לא – חמישה?

מכלוף מיקי זוהר: קיש, גם אתה מצטרף?

מכלוף מיקי זוהר: הוא מקוזז, הוא לא הצטרף.

מכלוף מיקי זוהר: ארבעה.

מכלוף מיקי זוהר: לכן, יש לנו שמונה שהצביעו בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: אישור תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות והוראות נוספות) (תיקון מס' 9), התשפ"א–2020.

מכלוף מיקי זוהר: יהיו גם על זה דיון והצבעה.

מכלוף מיקי זוהר: יציג את התקנות סגן שר הבריאות חבר הכנסת יואב קיש, בבקשה.

יואב קיש: תודה ליושב-ראש.

יואב קיש: חברות וחברי הכנסת, מונחת בפני הכנסת הצעה לאישור תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה.

יואב קיש: למעשה זה אותו הליך משפטי שהקראתי בתקנות הקודמות, ובהתאם למנגנון התקנות מגיעות למליאה במידה שהוועדה לא דנה בהן.

יואב קיש: סעיף 4(ד)(2)(ג) לחוק קובע סמכות למליאה לדון בתקנות, ולאשרן או לא לאשרן במידה שהוועדה של הכנסת לא קיבלה החלטה בתקנות כאמור.

יואב קיש: יושב-ראש הכנסת יביא את התקנות להצבעה בכנסת בהקדם האפשרי.

יואב קיש: ביום 5 בנובמבר 2020 אישרה הממשלה תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה (תיקון מס' 9), כולל כמה עניינים של הארכת תוקפן מכ"ז בחשוון התשפ"א, 15 בנובמבר 2020, עד ליום ב' בכסלו התשפ"א, 18 בנובמבר 2020.

יואב קיש: מה שמובא בפני מליאת הכנסת כרגע הוא הצעה לאשר את ההוראות שתוקפן הוארך, אשר נקבעו בתקנות לפי סעיפים 6 ו-7 לחוק ואשר עמדו בתוקף מכוח תיקון מס' 9 בין התאריכים 15 בנובמבר ל-18 בנובמבר: שמירת מרחק במרחב הציבורי; איסור התקהלויות במרחב הפרטי והציבורי; הגבלות על נסיעה; הגבלות על תפילה וכן היבטים אכיפתיים של הוראות אלה; תקנה 1 לעניין אנשים הגרים באותו מקום והתקהלות.

יואב קיש: המשמעות כרגע באישור התקנה היא בעיקר בנושא ההיבטים הפליליים של התקנות.

יואב קיש: סעיף 23(2) לחוק קובע כי במידה שהכנסת לא תאשר, תתבטל האחריות הפלילית לעשיית העבירות הנובעות מהן ויוחזר כל קנס ששולם בשלן.

יואב קיש: כמו כן, יתבטלו הליכי האכיפה שננקטו בגלל העבירות כאמור.

יואב קיש: לכן, אבקש מחברי הכנסת לאשר את התקנות שהתקינה בממשלה כמפורט בהצעת הממשלה.

יואב קיש: עד כאן.

יואב קיש: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לסגן שר הבריאות יואב קיש.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו נעבור לרשימת הדוברים.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת מיקי לוי – מוותר; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – אינו נוכח; חבר הכנסת עמית הלוי – אינו נוכח; חבר הכנסת אלי אבידר – אינו נוכח; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת; חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח; חברת הכנסת עאידה תומא סולימאן – אינה נוכחת; חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת; חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – אינו נוכח; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – אינו נוכח; חברת הכנסת היבה יזבק – אינה נוכחת; חבר הכנסת ניצן הורוביץ – אינו נוכח; חבר הכנסת סעיד אלחרומי – אינו נוכח; חבר הכנסת יבגני סובה – אינו נוכח; חבר הכנסת ווליד טאהא – אינו נוכח; חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב מרגי – מוותר.

קריאה: לא, לא, אני – – –

מכלוף מיקי זוהר: מוותר.

מכלוף מיקי זוהר: אז אתה תדבר בהצעה לסדר-היום.

מכלוף מיקי זוהר: מוותר.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: אחרון הדוברים.

מכלוף מיקי זוהר: לאחר מכן הצבעה.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב בראש.

עודד פורר: חבריי חברי הכנסת, אדוני סגן השר, אני רוצה לנצל את הדקות שיש לי להזכיר לכם קבוצה של ילדים שיושבים בבית כבר תקופה ארוכה, תלמידי חטיבות הביניים, ילדים וילדות, נערים ונערות, שלא ראו בית ספר כבר זמן רב, לצערי.

עודד פורר: ואני אומר לכם, האחריות על מה שקורה כאן מוטלת על כתפיכם, אחריות לא רק ברמת השמירה מפני התפרצות של נגיף הקורונה אלא גם השמירה על בריאות הציבור ובריאות הדור הבא שלנו.

עודד פורר: אני אומר לכם שהשערורייה הגדולה ביותר היא שהיו לכם שבעה חודשים להתכונן לאיך פותחים את מערכת החינוך, ואתם טוענים, ואני חושב שבצדק, שפתחתם אותה לא נכון בסיבוב הקודם.

עודד פורר: אז אתם עכשיו חוזרים על אותן הטעויות שוב ושוב.

עודד פורר: כשאתם כבר רוצים לא לטעות אז אתם פשוט לא עושים שום דבר או לא פותחים בכלל.

עודד פורר: ואני אומר לך, אדוני סגן השר: אפשר להגיע למתווה של כיתות קטנות ואפשר להגיע למתווה של קפסולות, רק צריך להפעיל את הראש.

עודד פורר: ואם צריך כסף – אני אומר לכם שזה שווה כל שקל.

עודד פורר: אנחנו כאן אישרנו 6 מיליארד שקל תוספת מענקים להחזרת עובדים לעבודה.

עודד פורר: כמה נוצל מזה, מיקי?

מיקי לוי: 2%.

עודד פורר: 2%.

עודד פורר: קחו את כל הכסף הזה, תשקיעו אותו בתוך המערכת הזאת, תגייסו מורות חיילות, תגייסו את תנועות הנוער, תגייסו גם את פיקוד העורף וגם את מש"קיות החינוך.

עודד פורר: יש לא מעט תפקידים, גם בצה"ל היום, שפחות מופעלים.

עודד פורר: תפעילו אותם לטובת העניין הזה.

עודד פורר: תעשו קפסולות כאלה מהגיל הרך ועד התיכון, אבל תחזירו את הילדים האלה למסגרת חברתית.

עודד פורר: יש לזה משמעות הרבה מעבר לציונים האלה בסוף הדרך.

עודד פורר: יש לזה משמעות הרבה מעבר לבריאות כפי שאנחנו רגילים לראות אותה – גם לבריאותם הנפשית וליכולת שלהם – – –

קריאה: – – –

מכלוף מיקי זוהר: בסדר, הוא מסיים.

מכלוף מיקי זוהר: הוא מסיים.

עודד פורר: עליזה, תירגעי.

עודד פורר: אני מסיים בדיוק בעוד עשר שניות.

עודד פורר: יש לזה משמעות גם ליכולת שלהם לנהל חיים תקינים.

עודד פורר: קחו את זה בחשבון.

עודד פורר: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, חבר הכנסת עודד פורר.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו אנחנו נעבור להצבעה.

מכלוף מיקי זוהר: אני אצרף אחר כך את כל מי שלא יושב בכיסאו וירצה להצטרף.

מכלוף מיקי זוהר: מי בעד?

מכלוף מיקי זוהר: מי נגד אישור התקנות?

מכלוף מיקי זוהר: נא להצביע.

מכלוף מיקי זוהר: הצבעה מס' 11 בעד התקנות – 2 נגד – אין נמנעים – אין תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות והוראות נוספות) (תיקון מס' 9), התשפ"א–2020, נתקבלו.

מכלוף מיקי זוהר: שניים הצביעו בעד, אפס מתנגדים.

מכלוף מיקי זוהר: השר המקשר חבר הכנסת דוד אמסלם מצרף את קולו, נכון, אדוני?

מכלוף מיקי זוהר: אתה מצרף את קולך.

מכלוף מיקי זוהר: יש עוד אנשים שרוצים לצרף את קולם?

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת עוזי דיין, חברת הכנסת אתי עטייה.

מכלוף מיקי זוהר: לכן, אנחנו עם חמישה בעד, אפס מתנגדים ואפס נמנעים.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 43ד(ו) לחוק-יסוד: הממשלה, ועל פי הצעת ראש הממשלה, בדבר החלטתה לצרף את חבר הכנסת יעקב ליצמן כשר נוסף לממשלה – עוד לפני כן את רוצה, גברתי?

מכלוף מיקי זוהר: אדוני, אתה יכול להצטרף.

מכלוף מיקי זוהר: בינתיים סגנית מזכירת הכנסת רוצה להודיע הודעה.

אלינור ימין: תודה.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון מס' 11), התשפ"א–2020, שהחזירה ועדת הכספים.

אלינור ימין: מסקנות ועדת הכלכלה בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת עידן רול ואימאן ח'טיב יאסין בנושא: פרויקט המטרו בגוש דן ומיצוי זכויות הציבור.

אלינור ימין: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לסגנית יושב-ראש הכנסת – סגנית מזכירת הכנסת.

מכלוף מיקי זוהר: סליחה, עשיתי אותך כבר סגנית של יריב.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו, כמובן, אדוני, הודעת הממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: אני מבין שמדובר בשתי הודעות.

מכלוף מיקי זוהר: אתה תקריא אותן, ואז אנחנו נעשה שתי הצבעות שונות.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע כי בהתאם לסעיף 43ד(ו) לחוק-יסוד: הממשלה, ועל פי הצעת ראש הממשלה, החליטה הממשלה לצרף את חבר הכנסת יעקב ליצמן כשר נוסף לממשלה.

דוד אמסלם: בנוסף החליטה הממשלה, בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, לשנות את חלוקת התפקידים בין השרים, כך שהשר יעקב ליצמן ישמש שר הבינוי והשיכון, וזאת במקום ראש הממשלה, שמילא תפקיד זה בהתאם לסעיף 43ד(ד) לחוק-יסוד: הממשלה.

דוד אמסלם: בהתאם לסעיף 43ד(ו) ולסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה מבקשת הממשלה את אישורה של הכנסת להחלטות אלה, ולהודיע על זיקתו של השר ליצמן לראש הממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו אנחנו נעבור להצבעה, ברשותכם.

מכלוף מיקי זוהר: מה, יש דיון?

מכלוף מיקי זוהר: סליחה, אני מתקן.

מכלוף מיקי זוהר: חשבתי שמדובר בהצבעה ללא דיון.

מכלוף מיקי זוהר: אז אני מתקן.

מכלוף מיקי זוהר: יש גם דיון, נרשמו דוברים.

מכלוף מיקי זוהר: ראשון הדוברים, חבר הכנסת מיקי לוי.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: אתה ראשון הדוברים.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, גם בסיבוב הקודם הצבעתי בעד אישור התקנות אבל עליתי לכאן לדבר על כמה נושאים שעניינם הוא כסף.

יעקב מרגי: מיקי, אני פה.

מיקי לוי: אני, גם אליך.

יעקב מרגי: – – –

מיקי לוי: בסדר.

מיקי לוי: אנחנו לא הולכים לשום מקום, יש לנו זמן.

מיקי לוי: אני גם מחכה לוועדת החוקה, ליושב-ראש ועדת החוקה, שמגיע לו שאפו על נושא הספארי.

מיקי לוי: אני, יש לי זמן היום.

מיקי לוי: תמיד יש לי זמן.

מיקי לוי: 230 מיליון שקלים אושרו למגזר השלישי; 230 מיליון שקלים, לפני כחודש ושבוע או חודש וחצי.

מיקי לוי: הכסף הזה אושר בוועדת הכספים, באמת לאחר מאמצים רבים של יושב-ראש ועדת הכספים וחברי ועדת הכספים.

מיקי לוי: 230 מיליון שקלים הם לא שקל ולא אגורה, זה הרבה מאוד כסף עבור המגזר השלישי.

מיקי לוי: חברי חבר הכנסת יושב-ראש ועדת הכלכלה, תקשיב, זה משהו מעניין.

מיקי לוי: 230 מיליון שקלים – אלה דברים שקרובים לליבך – למגזר השלישי; אי-אפשר לממש את הכסף כי שר המשפטים לא חתם עדיין על התקנות.

מיקי לוי: הייתכן?

מיקי לוי: כבר הממשלה אישרה, כבר ועדת הכספים אישרה.

יעקב מרגי: מי רץ בצמתים, בחוגי בית, לעשות הכול כדי – – – יהיה שר המשפטים, אני או אתה?

יעקב מרגי: מה אתה – – – על זה, אני לא מבין.

מיקי לוי: לא אני.

יעקב מרגי: אל תגיד לי: לא אני.

מיקי לוי: לא אני.

יעקב מרגי: הקולקטיב שלך.

מיקי לוי: ולכן אני אומר לכם, חברים: יש דברים שהם חזקים מפוליטיקה.

מיקי לוי: מדובר במגזר שלישי, רבותיי.

מיקי לוי: אלה אותם ארגונים שנותנים מנות אוכל ודואגים לאוכלוסייה המוחלשת ביותר.

מיקי לוי: אז אני פונה אליכם.

מיקי לוי: אני פונה אליך, אדוני השר מכחול לבן: באמת, זה מעל כל שיקול פוליטי.

מיקי לוי: ולאנשי הקואליציה: שמישהו ייקח את העניין הזה וידבר עם שר המשפטים, כי הכסף אמור להגיע למגזר השלישי עבור אותן משפחות מוחלשות.

מיקי לוי: זו התשובה שנתנו לי באוצר כאשר בדקתי את העניין.

מיקי לוי: זה חבל.

מיקי לוי: חבר הכנסת פורר דיבר לפניי – – –

ינון אזולאי: אני רק רוצה להסביר.

ינון אזולאי: 230 מיליון לא – – – בגלל ביורוקרטיה של רשות המיסים.

ינון אזולאי: ה-100 מיליון שהבאנו – זה עדיין תקוע במשרד המשפטים, אצל חנן ארליך.

מיקי לוי: תודה רבה על התיקון.

מיקי לוי: 100 מיליון שקל – שיחתמו על זה, יביאו תקנות, כי יש אנשים חסרי יכולת שמחכים וזקוקים לעזרה הזאת.

מיקי לוי: מה זה?

מיקי לוי: כואב לי הלב.

מיקי לוי: אני לא מבין את זה.

מיקי לוי: זה מעל פוליטיקה.

מיקי לוי: אני קורא לשר המשפטים מחר בבוקר לחתום על התקנות ולהעביר את התקנות כדי שיהיה אפשר להעביר את הכסף הזה.

מיקי לוי: יש לי 11 שניות, אז עוד דבר.

מיקי לוי: הכשרה מקצועית: מתוך 375 מיליון שקל, מימוש – 63 מיליון.

מיקי לוי: למה?

מיקי לוי: משרד הרווחה מתווכח עם משרד האוצר.

מיקי לוי: חבר'ה, צריך לעשות את כל נושא ההכשרה המקצועית לאותם מובטלים, לאותם אנשים שאיבדו את מקור פרנסתם, כדי להכניס אותם למעגל העבודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לחבר הכנסת מיקי לוי.

מכלוף מיקי זוהר: אחריו, חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת; חבר הכנסת ווליד טאהא – אינו נוכח; חבר הכנסת אלכס קושניר – מוותר; חבר הכנסת אריאל קלנר – לא נוכח; חבר הכנסת יבגני סובה – מוותר.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן אנחנו יכולים לעבור להצבעה.

מכלוף מיקי זוהר: מה, אדוני?

דוד אמסלם: – – –

מכלוף מיקי זוהר: אדוני רוצה לסכם – לא, הוא רוצה להצביע.

דוד אמסלם: אנחנו יכולים להצביע.

מכלוף מיקי זוהר: כן, אפשר להצביע.

מכלוף מיקי זוהר: חברים, נא לשבת במקום.

מכלוף מיקי זוהר: מי שלא יושב במקומו, אני אצרף אותו.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו מדברים על שתי הצבעות.

מכלוף מיקי זוהר: אני אקריא הצבעה-הצבעה, כדי שזה יהיה ברור.

מכלוף מיקי זוהר: ההצבעה הראשונה, הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 43ד(ו) לחוק-יסוד: הממשלה, ועל פי הצעת – קודם כול 31(א).

מכלוף מיקי זוהר: הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה בדבר החלטתה לשנות את חלוקת התפקידים בין השרים כך שהשר יעקב ליצמן ישמש כשר השיכון והבינוי, וזאת במקום ראש הממשלה שמילא תפקיד זה בהתאם לסעיף 43ד(ד) לחוק-יסוד: הממשלה – הצבעה.

מכלוף מיקי זוהר: מי בעד?

מכלוף מיקי זוהר: מי נגד?

מכלוף מיקי זוהר: מי נמנע?

מכלוף מיקי זוהר: הצבעה מס' 12 בעד הודעת הממשלה – 3 נגד – אין נמנעים – אין הודעת הממשלה על שינוי בחלוקת התפקידים בממשלה נתקבלה.

מכלוף מיקי זוהר: ובכן, תוצאות ההצבעה: שלושה הצביעו בעד, אפס התנגדו, ואליהם רוצים להצטרף חבר הכנסת עוזי דיין, חבר הכנסת יעקב אשר, חבר הכנסת יעקב טסלר וחברת הכנסת אתי עטייה.

מכלוף מיקי זוהר: סך הכול שבעה הצביעו בעד, אפס התנגדו, אפס נמנעו, ולכן ההחלטה אושרה.

קריאה: אני הגעתי בשנייה האחרונה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: בהצבעה הבאה אתה תוכל להשתתף.

מכלוף מיקי זוהר: אני עובר להצבעה הבאה, בעניין הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 43ד(ו) לחוק-יסוד: הממשלה, ועל פי הצעת ראש הממשלה, בדבר החלטתה לצרף את חבר הכנסת יעקב ליצמן כשר נוסף לממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: ועל זה אנחנו רוצים לעבור להצבעה.

מכלוף מיקי זוהר: מי בעד?

מכלוף מיקי זוהר: מי נגד?

מכלוף מיקי זוהר: מי נמנע?

מכלוף מיקי זוהר: הצבעה מס' 13 בעד הודעת הממשלה – 5 נגד – אין נמנעים – אין הודעת הממשלה על צירוף שר לממשלה נתקבלה.

מכלוף מיקי זוהר: ובכן, תוצאות ההצבעה: חמישה הצביעו בעד, אפס התנגדו, אפס נמנעו.

מכלוף מיקי זוהר: אליהם אני רוצה לצרף את חבר הכנסת – עוזי דיין, רוצה?

מכלוף מיקי זוהר: מצטרף.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת יעקב אשר, חבר הכנסת יעקב טסלר, חברת הכנסת אתי חוה עטייה – הוספתי גם את חוה.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן תשעה הצביעו בעד, אפס התנגדו, אפס נמנעו.

מכלוף מיקי זוהר: ההחלטה אושרה.

מכלוף מיקי זוהר: אני קורא לחבר הכנסת יעקב ליצמן – אחרי ההשבעה, אם אינני טועה, אפשר יהיה להגדיר אותו שר, לא? כבר?

מכלוף מיקי זוהר: אז כבר – לשר יעקב ליצמן, לבוא ולהצהיר אמונים.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, אדוני, לכבוד הוא לי.

מכלוף מיקי זוהר: כן, אומרת מזכירת הכנסת, פעם שר, תמיד שר.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני מכיר את הנוסח בעל פה, אני מניח.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, אדוני.

יעקב ליצמן: אני, יעקב ליצמן, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: וכן למר.

מיקי, בקרוב אצלך.

מכלוף מיקי זוהר: לאט-לאט.

מכלוף מיקי זוהר: גם זה יגיע.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני, האם יכול להיות שאתה פשוט אוהב לקרוא את הנוסח ולכן כל פעם יש שינויים – אוה, בבקשה.

יריב לוין: טוב, בשעה טובה שוב, מכובדי השר יעקב ליצמן – הייתי כרגע בשיחה עם המזכ"ל הנבחר של IPU, של הארגון העולמי שמאגד את כלל הפרלמנטים, הנשיא הנבחר.

יריב לוין: אני יכול לומר לך שהתברכנו וזכינו שאתה חוזר למקום הטבעי והראוי סביב שולחן הממשלה.

יריב לוין: אני יכול לומר לכם שביום שהשר ליצמן הודיע על התפטרותו פרסמתי פוסט וכתבתי שאני מאוד מקווה שמדינת ישראל תזכה בקרוב לשוב ולראות אותו תורם מהעשייה האדירה שלו כחבר הממשלה.

יעקב ליצמן: אני לא בטוח שהייתי שותף לזה.

יריב לוין: לא, לא.

יריב לוין: לא היית שותף לזה בכלל, אבל מסתבר שלפעמים כשמבקשים משהו ומייחלים למשהו, זה אכן קורה, ואפילו מהר.

יריב לוין: אז אני באמת מאחל לך, השר יעקב ליצמן, המשך עשייה טובה, המשך הצלחה, ואני שמח שהדבר בא על מקומו בשלום באופן הזה.

יעקב ליצמן: תודה, אדוני.

יריב לוין: אני יכול להזמין את חבר הכנסת מיקי זוהר לשוב ולנהל את הישיבה.

יריב לוין: אני כבר מוכרח לומר שאני מרגיש נמוך יותר, כי אני יושב על הכיסא בגובה שהוא – – –

יריב לוין: << הלסי >> אי-כינוס ועדת שרים לענייני חקיקה וזלזול בעבודה הפרלמנטרית של חברי הכנסת << הלסי >>

מכלוף מיקי זוהר: חזרנו, ועכשיו אנחנו יכולים לעבור להצעות לסדר-היום.

מכלוף מיקי זוהר: ההצעה לסדר-היום הראשונה להיום היא בנושא אי-כינוס ועדת שרים לענייני חקיקה וזלזול בעבודה הפרלמנטרית של חברי הכנסת, מס' 2054, 2057, 2064 ו-2070.

מכלוף מיקי זוהר: ראשון הדוברים, חבר הכנסת אלכס קושניר.

מכלוף מיקי זוהר: איפה הוא?

מכלוף מיקי זוהר: הינה הוא מגיע.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, אדוני, בוא.

מכלוף מיקי זוהר: קראתי בשמך, אתה יכול לעלות לדוכן.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

מכלוף מיקי זוהר: הצבעה מס' 14

מכלוף מיקי זוהר: סליחה, הפעלתי בטעות את ההצבעה.

מכלוף מיקי זוהר: לא להצביע.

אלכס קושניר: אז בוא ישר נצביע וזהו.

מכלוף מיקי זוהר: לא, לא, לא.

מכלוף מיקי זוהר: זה טעות.

מכלוף מיקי זוהר: שלוש דקות.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, רבותיי השרים, הכותרת של ההצעה לסדר-היום – עוד מעט היא תופיע על הלוח בטח, נכון?

מכלוף מיקי זוהר: כן, כן.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: עוד שנייה זה מסתדר.

מכלוף מיקי זוהר: משהו לא תקין במסך.

מכלוף מיקי זוהר: הינה, עכשיו זה הסתדר.

מכלוף מיקי זוהר: יפה מאוד.

מכלוף מיקי זוהר: שלוש דקות, בבקשה, אדוני.

אלכס קושניר: אז אני אומר שהכותרת של ההצעה לסדר-היום היא: אי-כינוס ועדת השרים לחקיקה מפריע לעבודתם של חברי הכנסת.

אלכס קושניר: אז אני חושב שהייתי טיפה משנה אותה ומדייק אותה.

אלכס קושניר: אי-כינוס של ועדת השרים לחקיקה פוגע בחיים של האזרחים.

אלכס קושניר: יש לי פה ויקיפדיה.

אלכס קושניר: אני אקריא לכם מה זה ועדת שרים לחקיקה – לא לכם, כי אתם בטח יודעים, אבל הציבור אולי פחות.

אלכס קושניר: אז "ועדת השרים לענייני חקיקה – – – היא ועדה בממשלת ישראל בראשות של שר המשפטים, המוסמכת לדון בעניינים שונים הקשורים במשפט ואכיפת החוק.

אלכס קושניר: עיקר תפקידה של ועדת השרים הוא גיבוש עמדת הממשלה בנוגע להצעות החוק".

אלכס קושניר: עכשיו, אנחנו יודעים שיש הצעות חוק ממשלתיות והצעות חוק פרטיות.

אלכס קושניר: אני שמעתי הרבה פעמים שרים עולים לכאן לדוכן הזה לענות על הצעות חוק פרטיות, ובאים כל פעם באותו תירוץ: בגלל שוועדת השרים לא מתכנסת הממשלה מתנגדת.

אלכס קושניר: זה אומר שממשלת ישראל פשוט לא מבצעת את תפקידה.

אלכס קושניר: הרי לא יכול להיות שבמשך חצי שנה כמעט לא הייתה שום הצעת חוק פרטית שעברה כאן.

אלכס קושניר: אתם דוחים הכול.

אלכס קושניר: לא מעניין אתכם שום דבר.

אלכס קושניר: גם הצעות חוק של חברי הכנסת מהקואליציה וגם הצעות חוק של חברי הכנסת מהאופוזיציה פשוט לא מעניינות אתכם.

אלכס קושניר: עכשיו, עזבו, אנחנו כלי.

אלכס קושניר: באמת, חברי הכנסת הם לא העניין.

אלכס קושניר: אבל יש ציבור שלם – יש סטודנטים, יש חיילים משוחררים, יש קשישים, יש מובטלים, יש עסקים שנפגעו, יש אנשי אומנות, אנשי תרבות, אנשי ספורט, ובאמת הם נמצאים במצוקה מאוד מאוד קשה במהלך המשבר הזה.

אלכס קושניר: והממשלה, שקמה כממשלה שאמורה לטפל במשבר הקורונה, פשוט לא מבצעת את תפקידה.

אלכס קושניר: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, בהצעות רגילות לסדר-היום אתה יכול לבקש להעביר את הדיון בהצעה הזאת לוועדה כלשהי.

אלכס קושניר: כאן אני מבין שהממשלה פשוט לא סופרת את הכנסת, אז זה לא משנה לאיזו ועדה אנחנו נעביר את זה.

אלכס קושניר: אולי לחבריי שידברו אחריי יהיה איזשהו רעיון.

אלכס קושניר: מה שאני הייתי מציע לממשלה הזאת זה לעשות שני דברים.

אלכס קושניר: אגב, זה מאוד דיכוטומי, מאוד בינארי: או שאתם מצליחים להסתדר אחד עם השני, אדוני השר דודי אמסלם ואדוני השר ניסנקורן, או שפשוט תפרקו את החבילה.

אלכס קושניר: בחוסר היכולת שלכם לעבוד ביחד אתם פוגעים בעבודת הכנסת, שהיא הריבון – אני מזכיר לכם – ובעיקר בעיקר, והכי חשוב, אתם פוגעים בציבור; כי היוזמות שאנחנו מעלים כאן הן יוזמות לא רק שלנו, אלה יוזמות שבאות מהשטח.

אלכס קושניר: אנחנו מעבדים אותן, מעבירים אותן להצעות חוק, ומנסים לקדם נושאים שחשובים לנו, לבוחרים שלנו ולציבור הישראלי כולו.

אלכס קושניר: ולכן, חברים, או שתפרקו את החבילה או שתלמדו לעבוד ביחד, אחד מהשניים.

אלכס קושניר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לחבר הכנסת אלכס קושניר.

מכלוף מיקי זוהר: אחריו תעלה חברת הכנסת הילה שי וזאן.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, גברתי, שלוש דקות לרשותך.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, ידידתי, שלוש דקות לרשותך, חברתי.

מכלוף מיקי זוהר: לשיקולך, בבקשה.

הילה שי וזאן: חבריי וחברותיי, מכובדיי כולם, הגיע הזמן לדבר על הסוד הגלוי ביותר בכנסת: אין חקיקה בישראל.

הילה שי וזאן: תפקידה של הכנסת הוא להיות הגוף הדואג, העוזר, המבקר, אבל קודם כול להיות הגוף המחוקק.

הילה שי וזאן: עלינו, חברי הכנסת, לעמול על הצעות חוק, ולבסוף לייצר חקיקה משמעותית עבור אזרחי ישראל.

הילה שי וזאן: לי, למשל, יש מהיום שהגעתי – חמישה חודשים – 20 הצעות חוק שעדיין מחכות.

הילה שי וזאן: לשם מטרה זו נשלחנו על ידי הציבור והוא מצפה מאיתנו, הרשות המחוקקת, לחוקק.

הילה שי וזאן: אבל בכנסת העשרים-ושלוש כבר כמה חודשים כמעט שאין חקיקה, מאחר שוועדת השרים לחקיקה לא מתכנסת בגלל השר דודי אמסלם.

הילה שי וזאן: שעות על גבי שעות של דיונים ועבודה מאחורי הקלעים על רפורמות משמעותיות עבור אין סוף קהלים ומאבקים הולכות לטמיון.

הילה שי וזאן: 2,000 הצעות חוק עדיין תקועות בגלל שיקולים פוליטיים צרים של השר אמסלם, המקשר בתפקידו בין הממשלה לכנסת.

הילה שי וזאן: דודי, אם ברצונך להראות שטובת ישראל עומדת לנגד עיניך, הסר את הווטו ואפשר לכנס את הוועדה.

הילה שי וזאן: מלבד דיון אחד, שבו אושרו שני חוקים פרטיים של הליכוד באדיבות כחול לבן, ועוד כמה דיונים טלפוניים, הוועדה לא מתכנסת באופן תדיר כבר חודשים ולא מאשרת להעלות למליאה חקיקה פרטית.

הילה שי וזאן: תכירו כמה אנשים שנפגעו מהיעדר החקיקה הזה.

הילה שי וזאן: חוק החזרת המקדמות לזוגות הקורונה – אתה מכיר את זה, דודי, טוב מאוד.

הילה שי וזאן: לדוגמה, אשר שלי מרמלה שילם מקדמה של 82,000 שקלים עבור חתונת בנו.

הילה שי וזאן: זה חודשים בנו וכלתו מנהלים מאבק קשה אל מול בעל האולם כדי לקבל את כספם בחזרה.

הילה שי וזאן: גם חתונתה של יפה מגדרה, שהייתה אמורה להתחתן לפני שבועיים, התבטלה עקב המשבר, והיא מצידה איבדה מקדמה של 15,000 שקלים.

הילה שי וזאן: אם הייתה חקיקה, הכסף היה שב לאלפי זוגות, שנמצאים רק בתחילת חייהם וכבר נמצאים בבור תקציבי של אלפי שקלים על אירוע שלא התקיים מעולם.

הילה שי וזאן: בסקר של רק 300 זוגות צעירים עולה כי חייבים להם למעלה מ-5 מיליון שקלים, ורק 15 מתוכם קיבלו את כספם בחזרה.

הילה שי וזאן: 15 אנשים בלבד מתוך מאות זוגות צעירים – וזאת טיפה בים.

הילה שי וזאן: דוגמה נוספת: חוק להקמת מיזם לאומי לביטחון תזונתי.

הילה שי וזאן: לפי דוח שפורסם ב-2019 אחד מכל חמישה ילדים בישראל סובל מחוסר ביטחון תזונתי.

הילה שי וזאן: מי יודע עוד כמה ילדים הולכים לישון בלילה רעבים מאז פרוץ משבר הקורונה.

הילה שי וזאן: לפני שלושה חודשים הגישו חבריי לקואליציה את הצעת החוק להקמת המיזם הלאומי לביטחון תזונתי, שיספק תלושי מזון וסיוע ברכישתו עבור משפחות מעוטות יכולת.

הילה שי וזאן: אני יכולה להמשיך ככה עוד הרבה והרבה ולדבר על החוק לסימון מוצרים תוצרת ישראלית בתפזורת; מענה אנושי לקשישים במשרדי ממשלה וברשויות, חובת החזרים כספיים על טיסות שלא התקיימו ועוד.

הילה שי וזאן: החקיקה היא ליבת העבודה של הכנסת, והכנסת היא ליבת הדמוקרטיה.

הילה שי וזאן: בלי חקיקה אין כנסת, ובלי כנסת אין דמוקרטיה.

הילה שי וזאן: בסופו של דבר, כל אחד ואחת מאיתנו נמצאים כאן בשליחות מטעם הציבור, מקבלים ממנו שכר ומנדט ציבורי במטרה אחת: לחוקק חוקים ולהיות להם לעזר.

הילה שי וזאן: אנחנו מצויים בימים אלו במצב חירום.

הילה שי וזאן: נזקי הקורונה מייצרים אין ספור אתגרים בכל תחומי החיים.

הילה שי וזאן: עבודת הממשלה היא חשובה והכרחית, אך לא נצליח לעבור את המשבר הזה ללא חקיקה.

הילה שי וזאן: אני קוראת מבמה זאת לראש הממשלה בנימין נתניהו ולשר דודי אמסלם לשחרר את פקק החוקים שנוצר ולהחזיר את הכנסת חזרה לחיים.

הילה שי וזאן: זהו צו השעה.

הילה שי וזאן: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לחברת הכנסת הילה שי וזאן.

מכלוף מיקי זוהר: אחריה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – היא אינה נוכחת, כפי שאני רואה.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת אנדרי קוז'ינוב, בבקשה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: שלוש דקות לרשותך.

מכלוף מיקי זוהר: להצעה זו ישיבו, רק לידיעת החברים, גם שר המשפטים אבי ניסנקורן וגם השר המקשר בין הממשלה לכנסת חבר הכנסת דודי אמסלם.

אלכס קושניר: אולי פה הם באותו חדר, אולי פה יקרה משהו טוב.

מכלוף מיקי זוהר: תכף נדע.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

אנדרי קוז'ינוב: תודה רבה.

אנדרי קוז'ינוב: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רק רוצה לציין בראשית דבריי שלהצעה לסדר-היום הזאת הצטרפו גם חברי קואליציה מלבד חברת הכנסת הילה שי וזאן, אבל הם הסירו את ההצטרפות שלהם ברגע האחרון.

אנדרי קוז'ינוב: בכל מקרה, בכל יום חמישי חברי הכנסת מקבלים את אותה הודעה: ועדת השרים לחקיקה לא תתכנס גם השבוע.

אנדרי קוז'ינוב: וזה קורה כבר מעל לארבעה חודשים.

אנדרי קוז'ינוב: כבר מעל 2,000 הצעות חוק תקועות, ולא הגיעו למימוש ולדיון כי חלקי הממשלה הזאת עסוקים בקמפיין בחירות.

אנדרי קוז'ינוב: וזה אחרי שלושה סבבים של בחירות.

אנדרי קוז'ינוב: בפועל, הכנסת לא עובדת למעלה משנתיים.

אנדרי קוז'ינוב: שנתיים – אני מדגיש.

אנדרי קוז'ינוב: לא היה כדבר הזה, לפחות ב-20 השנים האחרונות.

אנדרי קוז'ינוב: בהצעות החוק האלה, שלא מגיעות לוועדת השרים, יש חוקים שנועדו להקל על הציבור בעת הטרופה הזאת – מפתרונות לזוגות שלא יכולים להינשא כי השמיים סגורים ועד לפתרונות כלכליים מהותיים: ביטחון תזונתי ועזרה מהותית לקשישים.

אנדרי קוז'ינוב: תראו, כולם אוהבים לדבר על משבר הקורונה.

אנדרי קוז'ינוב: כל ח"כ שעולה לכאן יכול להכביר מילים על עד כמה הציבור נואש מהנעשה בממשלה הרעה הזאת.

אנדרי קוז'ינוב: ובואו נגיד את האמת: הליכוד וכחול לבן לא משחקים יפה יחד, ואי-אפשר כבר להסתיר את זה.

אנדרי קוז'ינוב: הם כבר לא מנסים, לא הליכוד ולא כחול לבן.

אנדרי קוז'ינוב: הציבור מאס באופן ההתנהלות הזה; הציבור זועק מכל מקום שאופן הטיפול במשבר הקורונה מחפיר.

אנדרי קוז'ינוב: אבל זה לא שהוא מחפיר – הוא לא קיים.

אנדרי קוז'ינוב: כל הכותרות שאני קורא בעיתונות מדברות על משבר בין מפלגות השלטון.

אנדרי קוז'ינוב: ואני רוצה לומר לכם משהו: זה לא מעניין.

אנדרי קוז'ינוב: זה לא מעניין, כי 2,000 הצעות חוק תקועות.

אנדרי קוז'ינוב: סגר שלישי בפתח, משפחות שבוחרות בין מזון ותרופות לחימום הבית – זה מה שצריך לעניין את הממשלה, לא הריב המתמשך הזה על סמכויות ומינויים; לא אוזלת היד של עצמכם; לא הקמפיינים שבניתם על מי צודק, מי פחות צודק; מי אמר למי, כמה ולמה.

אנדרי קוז'ינוב: זה ממש, ממש, ממש, לא מעניין.

אנדרי קוז'ינוב: למה?

אנדרי קוז'ינוב: כי עבודת הכנסת חייבת להתבצע באופן סדיר, והפתרונות שמציעים חברי הכנסת חייבים לקבל מקום.

אנדרי קוז'ינוב: אולי זה יישמע קצת טרחני, אבל בכל זאת, להיות חבר כנסת במדינת ישראל, למרות השם הרע שכבר הוצא לנו, זה שליחות.

אנדרי קוז'ינוב: לגרוף כותרת מי אמר מה למי – זאת לא שליחות; לריב כדי להראות שאתה צודק – זאת לא שליחות.

אנדרי קוז'ינוב: הדרך שלנו לממש את השליחות שלנו היא לעבוד קשה, להתדיין, לשמוע, להתווכח, לקרוא, לכתוב הצעות חוק שרואות את האדם, שרואות את הציבור.

אנדרי קוז'ינוב: ובדיוק את זה הממשלה מונעת מאיתנו כרגע.

אנדרי קוז'ינוב: העבודה השוטפת שלנו תלויה בריב המתמשך הזה בזמן שהמדינה פשוט הולכת לאבדון.

אנדרי קוז'ינוב: אנחנו אפילו לא בשלב של הצעה לסדר-היום – הממשלה פשוט חייבת לחזור לעבודה תקינה ולתת לנו לעבוד.

אנדרי קוז'ינוב: אל תכרכו דבר בדבר – תקציב במינויים, וכיוצא בזה.

אנדרי קוז'ינוב: שימו את זה בצד.

אנדרי קוז'ינוב: עד שתתפרק הממשלה תאפשרו לכנסת למלא את יעודה, לחוקק.

אנדרי קוז'ינוב: זאת העבודה שלנו; זה חלק מהשליחות שלכם ושלנו.

אנדרי קוז'ינוב: זו הסיבה שבגללה אנחנו מגיעים לירושלים, למשכן הזה, כל יום.

אנדרי קוז'ינוב: הממשלה הזאת חייבת להתעשת, או שתתפזרו ותפנו מקום.

אנדרי קוז'ינוב: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לך, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: יעלה להשיב שר המשפטים אבי ניסנקורן.

עאידה תומא סלימאן: – – –

מכלוף מיקי זוהר: אה, גברתי רוצה.

מכלוף מיקי זוהר: כן.

מכלוף מיקי זוהר: אז בואי, גברתי, לפני שיעלה שר המשפטים, תעלי ותדברי במשך שלוש דקות תמימות.

עאידה תומא סלימאן: תודה, כבוד היושב-ראש.

עאידה תומא סלימאן: כשאנחנו רצים לבחירות וכשאנחנו הולכים לציבור ומבקשים את האמון שלו חלק מדרכי השכנוע שלנו להצביע, בציבור שלנו, זה שאנחנו רוצים להוביל גם, בין היתר, שינויים בחקיקה, להביא חוקים חדשים, שדרכם אפשר באמת לעשות את השינוי שכולנו או לפחות חלק מאיתנו רוצים לראות בחיי היום-יום של הציבור.

עאידה תומא סלימאן: והציבור בדרך כלל, כאשר הוא בוטח בנו ונותן את אמונו ומצביע עבורנו, רוצה לראות אותנו ממלאים את התפקיד הזה; רוצה לראות אותנו נלחמים על הזכויות – הזכויות הבסיסיות היום-יומיות, האינדיבידואליות והקולקטיביות; שאנחנו, דרך העבודה שאנחנו מבצעים בכנסת, גם כן נילחם כדי שנושאים שמעיקים עליו יעלו לאג'נדה של הכנסת הזאת, וגם כן שנביא הצעות חוק.

עאידה תומא סלימאן: מאז שעבר על הממשלה הזאת מצב של שיתוק – שיתוק שבעיקרו משתק את הכנסת ולא משתק את הממשלה לקדם את האג'נדה שהיא רואה לנכון – התהפכו היוצרות.

עאידה תומא סלימאן: במקום שהכנסת תוביל, במקום שהיא תהיה בית המחוקקים, היא הפכה לסוג של חותמת גומי להצעות שבאות מצד הממשלה.

עאידה תומא סלימאן: יש אמירה שצריכה להדאיג את כולנו.

עאידה תומא סלימאן: בעצם העובדה שוועדת שרים לחקיקה לא מתכנסת ולא מאפשרת לחברי הכנסת להביא לסדר-יומה של הכנסת הצעות חוק חשובות מאוד יש אמירה שהממשלה היא מעל לכנסת, ולא ההפך; הכנסת מושתקת בהחלטה ברורה מצד הממשלה.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו תגידו לי: עצם העובדה שצריך לקבל שתי תשובות על הצעה לסדר-היום כזאת בסופו של דבר לא משתקת את הממשלה – היא משתקת אותנו כחברי כנסת.

עאידה תומא סלימאן: אם ועדת השרים הייתה מתכנסת בחודשים האחרונים, חלק מהחוקים שהיינו רוצים לקדם, למשל הצעת חוק שקשורה לקצבת זקנה, או קצבת אזרחים ותיקים – להעלות את הקצבה הזו לפחות לשכר מינימום; הצעת חוק אחרת שאולי הייתה צריכה להתקדם, או לפחות לקבל את עמדת הממשלה לגביה, היא הצעת חוק שמחייבת את הביטוח הלאומי לקבוע שיש מתורגמן לכל ועדה רפואית של אנשים שביקשו להכיר בנכות שלהם או במוגבלות שלהם; הצעה אחרת שאני הולכת להציע בשבוע הבא, לקראת היום הבין-לאומי למאבק באלימות נגד נשים, זו הצעת חוק שמבקשת שתוטל חובה של טיפול לגברים אלימים שמוציאים נגדם צווי הגנה.

עאידה תומא סלימאן: זה מה שהיה צריך להיות במקרה של הרצח של ופאא עבאהרה, כאשר השופט שחרר את האדם האלים, את הרוצח שרצח אותה אחר כך, בלי שום צורך בטיפול ובלי שום מגבלה אחרת, ורק חמישה ימים בבית – בבית שהוא באותה עיר, ליד הבית של הנרצחת – ובעצם אפשר לו לרצוח אותה בסוף.

עאידה תומא סלימאן: זה סוג החוקים שאתם מנטרלים באי-קיום ועדת שרים לחקיקה.

עאידה תומא סלימאן: מצידנו שתמשיכו להתקוטט ביניכם, אבל אל תפריעו לנו לשרת את הציבור ולמלא את ההבטחות שהבטחנו, או לפחות לנסות לעשות את זה.

עאידה תומא סלימאן: תצטרכו לעמוד על הדוכן הזה ולהסביר למה אתם מתנגדים לחוקים האלה.

עאידה תומא סלימאן: מספיק עם הגישה שמנטרלת את הכנסת ומרוקנת את הכנסת מהיכולת שלה לבצע את העבודה שלה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מכלוף מיקי זוהר: יעלה להשיב שר המשפטים חבר הכנסת אבי ניסנקורן.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אתחיל בהתייחסות – אני רואה שחבר הכנסת מיקי לוי לא נמצא פה, אבל אני ראיתי שהוא התייחס לנושא של 100 מיליון שקל שהתבחינים לגביהם עדיין לא פורסמו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא הייתי מודע לזה שזה חונה במשרד המשפטים, כי זה תפקיד משרד האוצר מלווה במשרד המשפטים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז אני אדאג שבשבוע הבא זה כבר יופץ.

מיקי לוי: חזרתי, אני רוצה לשמוע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מיקי, אני לא הייתי מודע שזה חונה במשרד המשפטים, כי ההוראות מדברות על משרד האוצר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: באמת כרגע התבחינים הם בבחינה סופית במשרד המשפטים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אדאג שבשבוע הבא זה יופץ.

מיקי לוי: תודה רבה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה יופץ לציבור ומייד אחרי זה – – –

מיקי לוי: תודה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז אני אלווה את זה ואני אדאג שזה יופץ.

אברהם (אבי) ניסנקורן: טוב, לגבי ועדת שרים לחקיקה האמת שאני מסכים עם כל מה שנאמר פה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ועדת שרים לחקיקה צריכה לעבוד; צריכה לשחרר חקיקה של חברי כנסת מהקואליציה ומהאופוזיציה; צריכה להתכנס פעם בשבוע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מטבע הדברים, יש חקיקות שהוועדה לא יכולה לאשר – אם מהסיבה שהממשלה כולה, כמקשה אחת, מתנגדת – לדוגמה, נושאים תקציביים שמשרד האוצר צריך לתקצב וכל עוד אין לזה מקור תקציבי; אם זה מסיבות של יעדים וקווי יסוד של ממשלה, או השקפת עולם של ממשלה, ואם זה, מטבע הדברים, מחלוקת בתוך הקואליציה שמייצרת מצב שהצעת חוק מסוימת לא יכולה להתקדם – בגלל התנגדות של גוש הליכוד או התנגדות של גוש כחול לבן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל, בסופו של דבר, רוב רובן של הצעות החוק, או לפחות חלק גדול מהצעות החוק, הן הצעות חוק שוועדת שרים לחקיקה בהחלט יכולה – בהסכמה של גוש הליכוד ושל גוש כחול לבן, שלי כמייצג בוועדה את גוש כחול לבן, של דודי אמסלם כמייצג בוועדה של גוף הליכוד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אין סיבה שלא לקדם הצעות חוק.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אם אני אקח לדוגמה – יש הצעת חוק להכרה באחים שכולים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אין סיבה שההצעה הזאת לא תקודם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני יודע שמשרד הביטחון לא מתנגד לזה.

קריאה: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: של מיכל שיר, כן, של חברת כנסת מהליכוד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני יודע שמשרד הביטחון לא מתנגד לה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דוגמה אחרת: הצעת חוק של חברי, של מיקי זוהר, להכרה בארגונים שונים שליוו את הקמת המדינה, הוא ביקש הכרה בארגונים השונים האלה – אם זה מצד ימין של המפה הפוליטית או מצד שמאל של המפה הפוליטית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אין סיבה שההצעה הזאת, למשל, לא תקודם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני בכוונה מזכיר את ההצעות האלה, כי אלה הצעות שאין עליהן מחלוקת והן לא תקציביות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אלה הצעות נקודתיות אבל חשובות, כמובן, כמו הרבה הצעות חוק, ואם זה הצעות חוק אחרות, מהקואליציה או מהאופוזיציה, פניתי כמה פעמים לדודי אמסלם כמייצג גוש הליכוד, לא באופן אישי, וגם ציינתי במשך כמה שבועות – עד שהבנתי שזה חסר תוחלת – רשימה של הצעות חוק שאין עליהן מחלוקת שאני מציע שיאושרו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לצערי, אפילו לא נעניתי, וכמובן שהן לא אושרו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מכבד פה את – – –

אלכס קושניר: אתם מדברים?

אברהם (אבי) ניסנקורן: מדברים, אבל לא מסכימים.

עאידה תומא סלימאן: אומרים שלום.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל זה לא בא לשיח על – – –

קריאה: שלום-שלום במסדרון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה לא בא לשיח על ההצעות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ברור שיש מחלוקות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש מחלוקות, וצריכים להגיד את הדברים – רוב המחלוקות נעוצות בהיבט המשפטי, בהיבט של מערכת בתי המשפט ומערך שלטון החוק.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שם יש מחלוקות, שם יש מחלוקות מהותיות ביני לבין דודי, או ביני כשר המשפטים לבין גורמים אחרים בגוש הליכוד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חייב להגיד: אני חשבתי, כשהממשלה קמה, שה-20% שהם במחלוקת מהותית יהיו בצד ויתעסקו ב-80% שהם לא במחלוקת, וכמובן גם בענייני קורונה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני גם הייתי בטוח, מהיכרות רבת שנים עם דודי אמסלם, גם אני וגם הוא, מתוך ההיכרות של העשייה שלו והשקפת העולם שלו – שנושאים חברתיים יקבלו תאוצה גדולה בכנסת הנוכחית, על ידיי ועל ידי דודי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: חבל שמראית פני הכול זה בסוף ההתייחסות לשלטון החוק והמחלקות על שלטון החוק, וזה בעצם מערפל את יתר הדברים.

אורנה ברביבאי: אבי, וכשהבנת שלא, מה אתה עושה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אמרתי את דעתי הרבה פעמים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שזה זה כשל מוחלט של ממשלת ישראל בנושא הזה, זה עוול גדול לכנסת ישראל – גם לחברי כנסת מהליכוד, גם לחברי כנסת מכחול לבן וגם לחברי כנסת מהאופוזיציה וגם לחברי כנסת מכל מפלגות הבית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דרך אגב, בהצעות שאני הצעתי לדודי אמסלם היה רוב מוחלט להצעות מגוש הליכוד, שהצעתי שאנחנו נאשר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה לא קורה.

קריאה: – – – אישרתם – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא, בסדר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בואי נגיד, כשבאה הצעה – אני מאשר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אם אין סיבה הגיונית לא לאשר – אני מאשר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עוד פעם, אי-אפשר לקחת את ה-20%, ובגלל ה-20% "להעניש" במירכאות את ה-80% שהם מוסכמים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה לדעתי לא הגיוני, לא עושה שכל ולא מקדם את מדינת ישראל ואת האזרחים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אתן עוד דוגמה שהיא דווקא לא הצעת חוק פרטית אלא הצעת חוק ממשלתית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש הצעת חוק ממשלתית של יועז הנדל לסיבים אופטיים ברחבי המדינה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זו הצעת חוק חשובה, חברתית, מקדמת שוויון, מקדמת את המדינה ברמה הטכנולוגית – ולא מקודמת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: למה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: גם בלי סיבה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה מצב לא תקין, אני חושב שזה מצב לא בריא.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני גם שמעתי אמירות שבגלל שמקדמים ועדת איתור לפרקליט המדינה אין ועדת שרים לחקיקה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עם כל הכבוד, אין קשר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עם כל הכבוד, אני לא מעכב דברים בגלל שהליכוד מפר דברים אחרים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש פה נושא שהוא קשור לכנסת ישראל, ואני חושב – דרך אגב, אני גם אמרתי ואני אומר את זה עוד פעם וגם כתבתי את זה: דברים שדודי אמסלם, כמייצג גוש הליכוד, מטיל עליהם וטו בוועדת שרים לחקיקה לא עולים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מכבד את זה, ככה זה גם צריך להיות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ודברים שכחול לבן מטילים עליהם וטו לא עולים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל זה ה-20%; ה-80% הם לא במחלוקת, רק שכשאתה מעלה נושא ועמדת ממשלה לכנסת ישראל, אתה חייב לעבור גם את המשרדים הרלוונטיים, המשרד הרלוונטי, והרבה פעמים זה משרד האוצר, לראות באמת שאין פה בעיות שנוגעות למדיניות הממשלתית – או שהממשלה בעצמה רוצה לקדם את זה, שזה גם לגיטימי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז זה המצב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני בכוונה בחרתי לדבר ככה, לא בצורה שמחפשת את ההתלהמות או מחפשת את הוויכוח או מחפשת את הטלת האשם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מדבר על זה באמת מתוך ראייה של אחריות, שלא מתקיימת, של דבר שצריך לקרות שלא קורה, והצעות חוק שכן צריך להתחיל לשחרר אותן במשורה, כל עוד הן מוסכמות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז זה המצב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואני חייב להגיד: מכיוון שהחלטת הממשלה אמרה שאי-אפשר להעלות דברים על סדר-היום ללא הסכמת גוש הליכוד או גוש כחול לבן, אנחנו כולנו מחויבים להחלטת הממשלה בנושא הזה.

אלכס קושניר: אבל מה השורה התחתונה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: השורה התחתונה: יש רק דרך אחת לקדם חקיקה, וזה דרך ועדת שרים לחקיקה, כי אתה צריך לקבל עמדה מסודרת של הממשלה ואחר כך גם ביצוע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני בעד לשחרר הצעות חוק מוסכמות, שאני מניח שבערך 80% מוסכמות, כפוף – אמרתי – למדיניות ממשלתית וליכולת ביצוע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לצערי, בגלל ש-20% אחוזים לא מוסכמים מענישים את כנסת ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לשר המשפטים, יושב-ראש ועדת השרים לענייני חקיקה.

מכלוף מיקי זוהר: יעלה וישיב השר המקשר בין הכנסת לממשלה חבר הכנסת דודי אמסלם.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, אדוני.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם כול אני רוצה לענות לאופוזיציה.

דוד אמסלם: ועדת השרים לענייני חקיקה קובעת את עמדת הממשלה, קובעת את עמדת הממשלה לגבי כל חוק וחוק.

דוד אמסלם: אתם – – –

אלכס קושניר: – – –

דוד אמסלם: תן לי רק שנייה.

דוד אמסלם: תן לי רק לדבר.

דוד אמסלם: אתם, באופוזיציה כל שבוע מעלים את החוקים שלכם ואנחנו מצביעים, ככה שאני לא מבין על מה אתם מלינים בסופו של דבר.

דוד אמסלם: אתם עושים את עבודתכם – – –

עאידה תומא סלימאן: – – –

דוד אמסלם: שנייה, דקה.

דוד אמסלם: אני אמרתי: ועדת השרים קובעת את עמדת הממשלה.

דוד אמסלם: אתם באופוזיציה לא צריכים את ועדת השרים באופן עקרוני.

דוד אמסלם: אתם מעלים את ההצעות שלכם בין אם ועדת השרים הסכימה ובין אם לא.

קריאה: – – –

דוד אמסלם: רק שנייה, אני רוצה להתקדם.

דוד אמסלם: ולכן לא הצלחתי להבין את הטענה בהיבט שלכם.

דוד אמסלם: אתם אופוזיציה, צריך להבין את זה.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה לומר משהו לשר ניסנקורן.

דוד אמסלם: למשל, אני אתן דוגמה.

דוד אמסלם: היום עלתה – אחרי זה אני איכנס לעניינים.

דוד אמסלם: היום עלתה הצעת חוק – – –

עאידה תומא סלימאן: אם אנחנו אופוזיציה – – –

דוד אמסלם: את מפריעה לי.

דוד אמסלם: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, אני לא מפריע לאף אחד לדבר אף פעם.

דוד אמסלם: את רוצה – אחרי זה תבקשי עוד פעם רשות דיבור.

דוד אמסלם: תעלי לכאן, אני אאזין בכיף.

דוד אמסלם: היום עלתה הצעת חוק של איימן עודה וגם חבר הכנסת סער לגבי הנושא של המגזר הערבי, בנושא של נשיאת נשק – לא במגזר, בכלל המדינה, אבל שם הבעיה הקשה – ואתם ראיתם מה הייתה העמדה של שר המשפטים באופן קטגורי.

דוד אמסלם: אין לזה היגיון.

דוד אמסלם: אין הסבר הגיוני למה.

דוד אמסלם: "אנחנו מתנגדים", זה התגובה הפבלובית בעיקרון של משרד המשפטים.

דוד אמסלם: תבדקו אותי, דרך אגב.

דוד אמסלם: תמיד זה היה.

דוד אמסלם: בכל הצעות החוק שאנחנו מגישים בנושא משרד משפטים התגובה הראשונית היא: אנחנו מתנגדים.

דוד אמסלם: וזה לא בסדר, ואני גם אמרתי בזמנו, בתחילת הדרך, לשר המשפטים: תראה, צריך להבין, כל חוק בכנסת חונה באיזה משרד, אין איזה חוק שחונה בחלל.

דוד אמסלם: ואנחנו לא מבקשים, ואין איזשהו וטו של איזה שר על המשרד שלו.

דוד אמסלם: אין דבר כזה, אף פעם לא היה, אחרת לא היינו מקדמים שום חקיקה.

דוד אמסלם: אז לכן זו לא יכולה להיות תפיסת העולם או הראייה או ההתנהלות של שר במשרדו.

דוד אמסלם: התפקיד שלו זה לקדם חקיקה שהוא חושב שהיא נכונה גם בניגוד לעמדת האנשים שלו.

דוד אמסלם: אם האנשים שלו תומכים בזה – אז בוודאי לא קרה כלום, הכול בסדר.

דוד אמסלם: אלא בוודאי, אם בעצם ההיגיון מכתיב את זה ואין שום סיבה הגיונית אחרת שלא, אז מתקדמים עם זה.

דוד אמסלם: לרוב, כל פקיד שתנסה לקחת ממנו כוח, כלשהו, הוא לא ייתן לך, לא משנה כרגע – – –

אלכס קושניר: – – –

דוד אמסלם: אני אענה על זה.

דוד אמסלם: אני אענה – – –

אלכס קושניר: אתה מדבר על פקידים – – –

דוד אמסלם: אני אענה.

אלכס קושניר: – – – לא עשו כבר שנתיים – – –

דוד אמסלם: אבל אלכס, אני אענה.

דוד אמסלם: אלכס – – –

אלכס קושניר: מי שמעכב זה השרים, באמת.

דוד אמסלם: אבל אלכס, סמוך עליי.

דוד אמסלם: אתה לא תצא מכאן בלי תשובה.

דוד אמסלם: רק תמתין.

דוד אמסלם: דרך אגב, לך עניתי כבר.

דוד אמסלם: אמרתי: אתה מגיש הצעת חוק, אתה עולה לכאן, אתה מדבר עליה – –

אלכס קושניר: אגלה לך סוד – –

דוד אמסלם: – – ואנחנו מצביעים עליה, דרך אגב.

אלכס קושניר: – – יש לי הצעות חוק שחתומים עליהן גם חברי קואליציה, ואני חתמתי לך על הצעות חוק של חברי קואליציה – – – לא מתקבלת, אדוני – – –

דוד אמסלם: חבר הכנסת אלכס קושניר, ברמה הפורמלית אתה מעלה את החוקים לכאן, אנחנו מצביעים.

דוד אמסלם: הקואליציה לא מעלה את החוקים – אתה מעלה.

דוד אמסלם: יש הליך, הכול רגיל; אתה מדבר, אנחנו מצביעים.

אלכס קושניר: אבל הממשלה מתפקדת בסדר, נכון?

אלכס קושניר: אין בעיה.

דוד אמסלם: אני מסביר לך כרגע בהיבט של ועדת השרים מבחינתך.

דוד אמסלם: אתה בא, אתה מגיש את הצעת החוק.

אלכס קושניר: אני מכיר את התהליך.

דוד אמסלם: אז לכן אני לא מבין על מה אתה מלין, ולך עניתי.

דוד אמסלם: עכשיו, אני רוצה לענות לשר ניסנקורן לגבי איך הגענו לעניין.

דוד אמסלם: תראה, אני רוצה להגיד לכם, רבותיי: בגדול, כשאתה מסתכל על כל המכלול של הממשלה, זה כמו רכב שיש לו גם גלגלים, גם מנוע, גם הגה – הכול.

דוד אמסלם: המכלול הזה צריך לעבוד.

דוד אמסלם: הגלגל לא אומר למנוע: עזוב, אני לא נמצא, אבל מה זה קשור אליך, תמשיך לעבוד.

דוד אמסלם: יש פה איזה מכלול של ממשלה שצריך להיות מתואם בכל הדברים.

דוד אמסלם: ואני אתן דוגמה.

דוד אמסלם: ולכן אני אומר: אני מרגיש בעניין הזה שכחול לבן שורפים את המועדון, ומה שאנחנו עושים, בעצם אני מפעיל, מנסה להפעיל את המטפים כדי דווקא לצנן את הסיפור.

דוד אמסלם: ואני אתן את הדוגמאות על מה אנחנו מדברים.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה להזכיר, ועדת שרים לענייני חקיקה מקדמת כל נושא שקשור לקורונה.

דוד אמסלם: צריך להבין.

דוד אמסלם: דרך אגב, איך אמרת, חבר הכנסת קושניר?

דוד אמסלם: הממשלה הזאת קמה כדי לטפל במשבר הקורונה.

דוד אמסלם: אז בואו נגיד, בבייסיק אנחנו שם.

דוד אמסלם: עכשיו בוא נתחיל לבדוק למה הגענו לאן שהגענו.

דוד אמסלם: בסוף אנחנו בני אדם, ויש כללים ויש כבוד הדדי ויש ג'נטלמניות ויש מסגרת כוללת.

דוד אמסלם: הוקמה הממשלה, אז קודם כול, כפי שאמרתי, כחול לבן הצביעו בעד חוק ההמרה, עם האופוזיציה, בניגוד לעמדת ועדת השרים.

דוד אמסלם: אני אקריא את זה במהירות.

דוד אמסלם: כחול לבן, דרך אגב, הקימו ועדת איתור לבחירת פרקליט מדינה בניגוד להסכמים הקואליציוניים.

דוד אמסלם: אני רואה בזה דבר חמור מאוד, מאוד מאוד, בגלל שיש הסכם.

איתן גינזבורג: הליכוד לא הביאו תקציב מדינה באוגוסט, לפני האיתור.

דוד אמסלם: שנייה, עוד מעט – – –

איתן גינזבורג: למה אתה מתחיל עם הדבר הזה?

דוד אמסלם: אבל, איתן, גם על זה אני אענה, סמוך עליי.

איתן גינזבורג: למה אתה מדבר – – –

דוד אמסלם: אבל אני אגיע גם לזה.

איתן גינזבורג: לא הבאתם את תקנון הממשלה ביום הראשון של הממשלה.

דוד אמסלם: איתן, אם אתה רוצה לדבר – – –

איתן גינזבורג: למה אתה מתחיל עם הדבר הזה?

דוד אמסלם: אם אתה רוצה לדבר – – –

איתן גינזבורג: אולי תתייחס לכנסת?

דוד אמסלם: איתן, איתן – – –

איתן גינזבורג: למה הצעת חוק שלו לא עולה?

איתן גינזבורג: למה הצעת חוק של בוסו לא עולה?

איתן גינזבורג: למה הצעת חוק של קרן לא עולה?

איתן גינזבורג: על זה תדבר.

דוד אמסלם: איתן, אתה רוצה לתת לי לדבר?

איתן גינזבורג: על הכבוד של הכנסת – – –

דוד אמסלם: איתן, אתה רוצה – – –

איתן גינזבורג: אני רוצה תשובות ולא – – –

דוד אמסלם: רק שנייה, אתה רוצה שאני אקבל ממך אישור על מה לדבר?

איתן גינזבורג: לא, אני לא רוצה ממך שום דבר.

דוד אמסלם: אז תן לי לדבר.

איתן גינזבורג: אני רוצה שתכבד.

איתן גינזבורג: כמו שאנחנו עובדים איתכם ולא מעלים פטורים בוועדת הכנסת – – – פה החוקים.

דוד אמסלם: אני יכול לדבר?

דוד אמסלם: אני שואל.

איתן גינזבורג: שתכבדו גם אותנו קצת, מה קרה?

דוד אמסלם: עוד מעט, בסוף תבין מי מכבד את מי.

אורנה ברביבאי: לא צריך אופוזיציה.

דוד אמסלם: אמרתי, שר המשפטים, ככלל כמעט, לא מאפשר – – –

איתן גינזבורג: אנחנו גם לא צריכים ציונים ממך.

אורנה ברביבאי: לא צריך אופוזיציה.

אורנה ברביבאי: אתם מסתדרים לבד.

איתן גינזבורג: לא צריך ציונים גם.

דוד אמסלם: נכון.

דוד אמסלם: לכן עניתי.

דוד אמסלם: עכשיו אני פה.

דוד אמסלם: אני אומר: שר המשפטים באופן קטגורי כמעט לא מאפשר חקיקה שקשורה למשרד המשפטים.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה לא הוא בכלל, זה השורה שאחריו.

איתן גינזבורג: כשאתה היית שר תקשורת אישרת כל הצעת חוק שהביאו בנושא תקשורת?

דוד אמסלם: כל נושא.

איתן גינזבורג: הצעת חוק שלא התאימה לך כשר תקשורת לא עלתה.

איתן גינזבורג: מה השאלה.

דוד אמסלם: שנייה, אבל אתה לא מקשיב.

דוד אמסלם: איתן, אתה צועק.

איתן גינזבורג: באמת?

איתן גינזבורג: אתה כאילו מיתמם פה מעל דוכן הכנסת.

דוד אמסלם: איתן, אתה רוצה להפריע לי, אז הינה, בבקשה, דבר.

דוד אמסלם: דבר, קח שתי דקות להפריע, נמשיך.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר – – –

איתן גינזבורג: אני פועל לפי הקצב שלך.

דוד אמסלם: לכן אני אומר:

דוד אמסלם: בגדול כשיש היגיון בשיגעון אנחנו מבינים, אנחנו לא טיפשים.

דוד אמסלם: חוקקנו כמה חוקים פה בכנסת.

דוד אמסלם: עברנו כמה דברים פה, כמה שנים פה.

דוד אמסלם: בוודאי אני כיושב-ראש הקואליציה – חוקקנו איזה כמה מאות חוקים פה בכנסת, אם לא אלפים.

דוד אמסלם: אנחנו יודעים איך הדינמיקה קורית.

דוד אמסלם: דרך אגב, גם בתקופתה של שקד אנחנו העברנו חוקים בניגוד לעמדת היועץ המשפטי ופרקליט המדינה.

דוד אמסלם: פה.

דוד אמסלם: ולא שניים ולא שלושה, בגלל שהיה בהם היגיון.

דוד אמסלם: אבל היום אנחנו נמצאים במציאות אחרת.

דוד אמסלם: משרד המשפטים הוא בכלל לא חלק מהכנסת כמעט, חברי הכנסת כמעט לא יכולים להגיש פה שום הצעה שנוגעת למשרד, ואם הם מגישים, חבל על הדיו והעט והזמן, כי שר המשפטים לא יעלה את זה בכלל.

דוד אמסלם: לא משנה איזה חקיקה – טובה, לא טובה, אם יש לה נימוק או אין לה נימוק.

דוד אמסלם: בעיקרון זו התגובה הפבלובית הראשונית.

דוד אמסלם: הינה, קיבלתם היום דוגמה מוחשית, לגבי הנשק.

דוד אמסלם: אני לא האמנתי בכלל שזאת מציאות שיכולה להיות כאן, אבל הינה, עובדה.

דוד אמסלם: רק היום, דרך אגב, קיבלתי מהשר אבי ניסנקורן – אני כתבתי לו מכתב לגבי הנושא של הוועדות של הדירקטורים, שאין לנו קוורום – רק היום קיבלתי את המכתב.

דוד אמסלם: דרך אגב, מעניין אותי, אני הגשתי לו שלושה אנשים – כדוגמה, רק שתבינו איך זה נראה במיקרוקוסמוס, בקטן – הגשתי לו שלושה אנשים.

דוד אמסלם: בהתחלה שניים: דרוזי בשם סמיר קאידבה, מח"ט בחטיבת מילואים, מפקד העיר קריית שמונה בחירום, מכיר את כל המגזר הדרוזי והמגזר של בני המיעוטים, באמת, גם אנשי הציבור, גם אנשי העסקים.

דוד אמסלם: דרך אגב, אביו קיבל את עיטור המופת במדינת ישראל עוד לפני קום המדינה.

דוד אמסלם: בן אדם שורשי מאוד.

אלכס קושניר: איך זה קשור לוועדת השרים לחקיקה?

דוד אמסלם: אני אסביר.

דוד אמסלם: אני אסביר.

עאידה תומא סלימאן: איך זה קשור למינוי בדירקטוריון, מה שאבא שלו עשה?

דוד אמסלם: אבל, חבר'ה, אם אתם רוצים להפריע לי – – –

אלכס קושניר: אתה השר המקשר בין הממשלה לכנסת, אז בוא תקשר אותנו למה – – –

דוד אמסלם: אלכס, אם תמתין – רק שנייה.

אלכס קושניר: אל תספר לי על המינויים, זה לא מעניין אותי.

דוד אמסלם: לא מעניין אותך, אתה יכול לשתות קפה.

דוד אמסלם: יש שמה אספרסו.

אלכס קושניר: אני לא יכול, זו הצעה לסדר-היום שלי, אתה עונה לנו.

דוד אמסלם: על חשבוני אתה יכול לשתות שם את האספרסו.

אלכס קושניר: איזה לארג' אתה, חבל על הזמן.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: עכשיו, אני מפנה עוד שם של עוד בן אדם – מרדכי שמעון, עורך דין מאוד מפורסם בירושלים, שבא משכונת ליפתא.

דוד אמסלם: שניהם, שר המשפטים – לא בא לו עליהם.

דוד אמסלם: לא פגש אותם, לא ראה אותם, שום דבר.

דוד אמסלם: דרך אגב, שנינו צריכים להגיש לוועדה במשרד המשפטים, והוועדה בוחנת.

דוד אמסלם: אני אמרתי לו: תגיש שלושה שמות, אני אגיש שלושה שמות.

דוד אמסלם: אתה הרי לא משגיח הכשרות שלי, כמו שאני לא שלך.

דוד אמסלם: אז בסוף הוא השאיר בן אדם אחד שקוראים לו אקסלרוד, שאני הגשתי אותו, והוסיף עוד ארבעה לאותו נושא, ואמר לי: אני ממליץ על עוד ארבעה.

דוד אמסלם: דרך אגב, וכל זה קרה רק היום, אנחנו בערך כחודש וחצי מושבתים בעניין הזה.

דוד אמסלם: היום החברות לא יכולות למנות לא עורכי דין, לא יועצים משפטיים, לא שום דבר.

דוד אמסלם: בוועדת שרים לענייני הפרטה – אתה יודע מה קרה שם, אבי.

דוד אמסלם: אתה וגם השרה פרקש התנהגתם מתחת לכל ביקורת, התנהלתם מתחת לכל ביקורת, בסוף אילצתם אותנו לעשות מה שאתם רוצים.

דוד אמסלם: בגלל שזה פריטטי זה מה שעשינו.

דוד אמסלם: אני לא רוצה לספר לך את מה שרם שפע עושה בוועדת החינוך.

דוד אמסלם: אתה זוכר את הסיפור שישבנו עם השר גלנט, ניסינו לגשר?

דוד אמסלם: הוא החליט שלא בא לו על תשלומי הורים.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: ככה.

דוד אמסלם: 4 מיליארד שקל – אין דבר.

דוד אמסלם: כנ"ל קפסולות – לא בא לו.

דוד אמסלם: ועדה שלו.

דוד אמסלם: זה לא חשוב.

דוד אמסלם: וכנ"ל מיקי חיימוביץ' בוועדת הפנים.

דוד אמסלם: זה כאילו ועדות של המפלגה, כאילו אנחנו, הליכוד, לא הרוב שתמכנו בכם.

דוד אמסלם: דרך אגב, היא הגדילה לעשות – עוד אומרת: אנחנו נשמור על מוקדי הכוח, אבל אנחנו צריכים להחליף את נתניהו.

דוד אמסלם: אני לא יודע איך אתם לא פיטרתם אותה למוחרת.

דוד אמסלם: אני פעם הצעתי לכם להחליף את גנץ?

דוד אמסלם: אני לא מדבר על ההצבעות שלהם.

דוד אמסלם: דרך אגב, בחוק הקורונה הם הצביעו נגד הממשלה.

דוד אמסלם: ראשי ועדות.

דוד אמסלם: ראשי ועדות.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: ככה – אל תעשה לי ככה.

איתן גינזבורג: אני אעשה לך ככה, כי כשיהדות התורה הצביעה נגד – – –

דוד אמסלם: טוב.

דוד אמסלם: אתה יודע מה?

דוד אמסלם: תעשה לי ככה.

איתן גינזבורג: כשיהדות התורה הצביעה נגד חוק ממשלתי לא שמעתי אותך – – – שאמרת את זה.

דוד אמסלם: אז אני אסביר לך.

דוד אמסלם: אני אסביר לך.

איתן גינזבורג: תסביר, תסביר.

איתן גינזבורג: כשמצביעים נגד חוקים אחרים לא שמעתי את – – – שלך.

דוד אמסלם: איתן, איתן, סמוך – – –

איתן גינזבורג: ואנחנו הצבענו על חוק ההמרה אחרי שאתם הצבעתם נגד ועדת חקירה לשופטים.

איתן גינזבורג: תגיד את האמת.

איתן גינזבורג: תגיד את האמת.

דוד אמסלם: איתן, איתן – – –

עאידה תומא סלימאן: למה אנחנו צריכים לשלם מחיר עבור ההתקוטטות הזאת?

איתן גינזבורג: ובסוף אתה פוגע בכנסת.

דוד אמסלם: את לא חייבת.

דוד אמסלם: עוד מעט.

דוד אמסלם: איתן, אני רוצה לומר לך דבר מאוד פשוט: אני יודע מתי מצביעים וזה בסדר.

דוד אמסלם: כפי שאמרתי, כשאתה הצבעת נגד הממשלה בנושא מסוים, אז אנחנו מבינים את העניין.

דוד אמסלם: כל אחד – אנחנו מכירים את הסיפור.

דוד אמסלם: זה בסדר.

דוד אמסלם: אנחנו לא מקבלים הצבעה פופוליסטית בגלל שלא בא לנו.

דוד אמסלם: דרך אגב, גם לא קיבלנו את זה בממשלה הקודמת, כולל מח"כים מהליכוד, ואתה יכול לברר איזה סנקציות נקטנו נגדם בגלל דברים מהסוג הזה.

דוד אמסלם: אני אומר בגדול, אני לא מדבר על זה ששר בקבינט, יזהר שי, יוצא לתקשורת ואומר שהוא בעצם מעודד את המורים להיפגש עם התלמידים בניגוד להנחיות של הממשלה עצמה, שהוא חבר באותה – זה דבר שלא שמעתי, לא ראיתי התנהלות כזאת.

דוד אמסלם: עכשיו אני אגיד לכם משהו.

דוד אמסלם: איתן, אני רוצה לסכם את זה.

דוד אמסלם: אדוני שר המשפטים, תראה.

דוד אמסלם: הכול קשור לכול.

דוד אמסלם: זה לא – בוא נעזוב את זה, ולא נתעסק עם זה.

דוד אמסלם: בסופו של דבר, כפי שאמרתי, ממשלה זה מכלול.

דוד אמסלם: או שהוא נוסע או שהוא לא נוסע.

דוד אמסלם: אם הוא לא נוסע, בוא נלך לבחירות.

דוד אמסלם: זו העמדה שלי.

דוד אמסלם: אני מסכים עם קושניר.

דוד אמסלם: ואם אתם רוצים לנסוע – –

קריאה: – – –

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: – – אז בוא נתאם ונסדר את כל הבעיות ואת כל המכלול של הבעיות.

דוד אמסלם: אני אסביר לך גם למה.

דוד אמסלם: אנחנו, בליכוד, אין לנו שום מעצור בשום נושא.

דוד אמסלם: אנחנו לא מתנגדים לשום חוק שלא קשור לנושאי דת ומדינה או משהו עקרוני באידיאולוגיה.

דוד אמסלם: באופן מעשי, מה שקורה – זה רק אתם עוצרים.

דוד אמסלם: זה הלכה למעשה.

דוד אמסלם: מה שקורה הלכה למעשה, זה מה שקורה.

קריאה: – – –

דוד אמסלם: אז לכן אני אומר לכם, עכשיו אני מסכם איך הכול קשור: כפי שאמרתי, הרכב נוסע – הוא מורכב מכל חלקיו, ולכן כל חלק קשור למשנהו.

עאידה תומא סלימאן: בינתיים הוא לא נוסע.

דוד אמסלם: לכן אני אומר – אני פונה גם לשר המשפטים וגם לשר הביטחון, ואני אומר להם: חבר'ה, אם אתם רוצים להסדיר, אז מסדירים את הכול.

דוד אמסלם: זה לא רק מה שנוח לכם ומה שאתם רוצים.

דוד אמסלם: דרך אגב, רוב החקיקה, כפי שציינת, באמת נוגעת לחקיקה הליכודית.

דוד אמסלם: דרך אגב, אל תתפארו ב-2,000 חוקים שמגישים.

דוד אמסלם: 2,000 זו רק בעיה לכנסת.

דוד אמסלם: אנחנו בזמנו רצינו להגביל, אלה מספרים מטורפים, אבל זה לא הנושא.

דוד אמסלם: אני אומר באופן כללי: מסדירים?

דוד אמסלם: מסדירים את האירוע.

דוד אמסלם: לא מסדירים?

דוד אמסלם: אז לא מסדירים והולכים.

דוד אמסלם: זו העמדה שלי בעניין.

קריאה: – – –

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה רק לענות בקצרה לחברת הכנסת הילה וזאן.

דוד אמסלם: באופן מעשי, החוק שאת הצעת – ובדקתי אותו, מדוע הוא לא עלה אז, בוועדת הכספים – אני בעדו, דרך אגב.

דוד אמסלם: אין שום בעיה, מי ששילם כסף צריך לקבל את כספו בחזרה.

דוד אמסלם: אבל היועץ המשפטי של האוצר שם אמר שזה חוק לא שוויוני בגלל שכפי שאמרת הגשת עוד חוק לגבי טיסות.

דוד אמסלם: את צודקת גם לגבי טיסות וגם לגבי בתי מלון וכן הלאה וכן הלאה.

דוד אמסלם: לכן, גם את זה מסדירים כמכלול.

דוד אמסלם: דרך אגב, אז משרד האוצר התנגד, לא בגלל הרמה העקרונית, לא בגלל הנושא הספציפי.

דוד אמסלם: הוא היה בעד, אבל היועץ המשפטי שלהם אמר שזה לא יעבור בגלל שאין את עקרון השוויוניות לגבי כל הנושאים וכל המגזרים.

דוד אמסלם: לכן החוק הזה כשלעצמו, בכל מקרה, צריך לקבל תפנית בגלל שכפי שהוא הוא בוודאי לא עולה.

דוד אמסלם: אני רוצה לסכם.

דוד אמסלם: כפי שאמרתי – דרך אגב, אני אגיד עוד דבר אחד קטן לגבי מה שהעלה איתן.

דוד אמסלם: אנחנו הפרנו סוגיה אחת שקשורה לתקציב הדו-שנתי.

דוד אמסלם: זה נכון, זה כתוב בהסכם.

דוד אמסלם: דרך אגב, מי שהעלה את זה להסכם זה הליכוד.

דוד אמסלם: ראש הממשלה חשב, ואני מסכים איתו בכך, שאנחנו נמצאים בעידן של אי-ודאות; אני חושב שלא צריך לקבע דווקא דברים מהסוג הזה, משום שלדעתי אין לזה שום ערך.

דוד אמסלם: לכן הוא החליט שאנחנו הולכים לתקציב חד-שנתי.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה דבר שאנחנו העלינו.

דוד אמסלם: נניח, אתם העליתם את הנושא של ראש ממשלה חליפי או לא משנה מה.

דוד אמסלם: אם רציתם – נניח שעלה נושא הרוטציה ואתם החלטתם לוותר עליה – בסדר, אף אחד לא יתלונן.

דוד אמסלם: אנחנו העלינו את זה ביוזמתנו ועכשיו אנחנו חושבים שזה לא נכון, וניסינו.

דוד אמסלם: בזה אתם נאחזים – בזה שאנחנו מפירים את מה שאנחנו ביקשנו?

איתן גינזבורג: תגיד את האמת – אתם לא רוצים רוטציה.

איתן גינזבורג: תגיד את האמת.

איתן גינזבורג: לא העברתם תקציב ולא רוצים רוטציה.

דוד אמסלם: איתן, לכן מה שאני אומר – – –

איתן גינזבורג: תגיד את האמת.

איתן גינזבורג: תגיד את האמת.

איתן גינזבורג: קורונה, חד-שנתי, דו-שנתי – – –

דוד אמסלם: איתן, תן לי רק שנייה.

איתן גינזבורג: תגיד את האמת.

איתן גינזבורג: לא רוצים רוטציה.

איתן גינזבורג: חתמנו הסכם?

דוד אמסלם: אני אומר – – –

איתן גינזבורג: – – – בסדר.

דוד אמסלם: אני כרגע לא נכנס לזה.

דוד אמסלם: אני רק אומר בגדול: אם אתם העליתם נושא מסוים בהיבט שלכם ומחר החלטתם להוריד אותו – אהלן וסהלן.

דוד אמסלם: לכן אני מסכם את העניין ואני אומר – –

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

דוד אמסלם: – – אם אתם רוצים, אדוני שר המשפטים, להמשיך ולהתקדם ולהסדיר את הנושאים האלה – אני מבקש ממך, ואני גם הצעתי: בואו נשב, נמפה את כל הנושאים – –

איתן גינזבורג: – – –

יאיר גולן: אנחנו ממש נהנים, כאופוזיציה.

אורנה ברביבאי: – – –

דוד אמסלם: – – ונפתור – – – תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: לא, אנחנו בכלל לא – – –

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא יכול להביע את עמדתי כי אני יושב בכס סגן יושב-ראש הכנסת, ואני גם יו"ר הקואליציה, זה נכון.

עאידה תומא סלימאן: – – – בעיות – – –

קריאות: – – –

קריאה: מיקי, תביא את מיקי הישן.

מכלוף מיקי זוהר: אני רק יכול לומר במשפט אחד שאני חושב שכל אזרחי ישראל ללא יוצא מן הכלל וכל חברי הכנסת של הבית הזה רוצים שתהיה הכרעה: האם יש פה ממשלה וכנסת מתפקדת כמו שכל אחד היה מצפה או שצריך ללכת אל העם שוב ולבקש ממנו להכריע.

איתן גינזבורג: – – – בתוך הכנסת, הקואליציה – – –

מכלוף מיקי זוהר: זו התחושה שלי.

מכלוף מיקי זוהר: אני יכול גם להוסיף ולומר שהיו ימים טובים עם כחול לבן והצלחנו לתפקד ביחד בתחילת הקדנציה, ולאחר מכן הדברים קצת השתנו לרעה, לצערי הרב.

מכלוף מיקי זוהר: לכן, אני אומר, הכול יכול להיות, אבל בסוף דבר אחד צריך לקרות: צריכים להכריע מה אנחנו רוצים.

מכלוף מיקי זוהר: זו התחושה – – –

עאידה תומא סלימאן: מרגיש כמו בבית משפט לפני גירושין.

מכלוף מיקי זוהר: זו התחושה, אגב, לא רק שלי אלא של כל חברי הכנסת של הבית הזה, ולדעתי גם של עם ישראל בבית.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, אדוני שר המשפטים, התייחסות, משום שהשר המקשר הזכיר את שמך כמה פעמים.

עאידה תומא סלימאן: – – –

מכלוף מיקי זוהר: לא, לא.

מכלוף מיקי זוהר: יש גבול, אדוני השר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני רוצה להגיד – אני רוצה ממש בקצרה להגיב על כמה דברים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: קודם כול, אני מסכים עם חברי: הממשלה חייבת לתפקד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תפקוד ממשלה זה תקציב, ואני כבר אתייחס לנושא הזה; תפקוד ממשלה זה ועדת שרים לחקיקה, כי זה גם תפקוד ממשלה וגם תפקוד כנסת; תפקוד ממשלה זה גם מינויים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא יכול להיות שאין מפכ"ל, אין פרקליט, אין אחראי על הסיוע המשפטי, אין אחראי על התאגידים, אין חשב כללי – – –

יאיר גולן: אבי, אנחנו איתך.

יאיר גולן: אבי, אנחנו איתך.

אלכס קושניר: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני שמח.

עאידה תומא סלימאן: אל תחסל אותו.

עאידה תומא סלימאן: מה זה "אנחנו איתך"?

מכלוף מיקי זוהר: השר ניסנקורן, אני חייב לומר לך שבכל פעם שאתה מקבל תמיכה יותר גדולה מהאופוזיציה, זה לא מבטיח את שלמות הקואליציה.

עאידה תומא סלימאן: זה מה שאני אומרת.

עאידה תומא סלימאן: אני אומרת להם: תפסיקו לחסל אותו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתם רוצים להקשיב או לא רוצים להקשיב?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מבין שאתם נהנים, אבל – – –

עאידה תומא סלימאן: בכלל לא.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל אני חושב שבאמת יש פה – – –

יאיר גולן: אם אנחנו סובלים, מגיע לנו גם קצת ליהנות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שבאמת עם ישראל זכאי לזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עם ישראל זכאי לזה שהממשלה תעבוד בשבילו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ממשלה עובדת בשביל עם ישראל זה אומר חקיקה בכנסת, זה אומר תקציב, זה אומר מינויים, ודברים כאלה חייבים לקרות ולא יכולים לא לקרות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו אני רוצה להגיד עוד משהו על משרד המשפטים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: משרד המשפטים – ותבדוק את זה – מעביר והציע העברה של הכי הרבה חקיקה חוץ ממשרד האוצר, או ביחד עם משרד האוצר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה המשרד שמוביל בחקיקה, כולל בכנסת הנוכחית וכולל בהצעות חוק שהוא יוזם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש הרבה חקיקות שקשורות למשרד המשפטים שאנחנו יוזמים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: נכון, לא חקיקות שבהכרח אתה רוצה – –

קריאה: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – אבל יש חקיקות שהמטרה שלהן, בסופו של דבר, להיטיב עם האזרחים, לא להרוס את מערכת המשפט.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לכן, משרד המשפטים רשאי וצריך – ואני אומר לך: בתור שר המשפטים אני קובע את המדיניות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עם כל הכבוד לפבלוביות שאתה מדבר עליה, אי-אפשר להגיד עליי – אתה יודע מה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אפשר להגיד הרבה דברים עליי; אי-אפשר להגיד עלי שאני יס-מן של מישהו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אף פעם לא הייתי ואף פעם לא אהיה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זו התכונה שלי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אומר לך שכשאני אומר שאני מתנגד לחוק מסוים, זה כי אני חושב שהוא מזיק, ולא כי מישהו אומר לי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש לי הרבה ויכוחים בתוך הבית עם משרד המשפטים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לפעמים אני מכריע בניגוד לעמדתם, אבל כשאני חושב שמישהו בא להזיק למערכת או בא משיקולים לא נכונים או לא ענייניים – אז נכון, אני אומר לא.

אברהם (אבי) ניסנקורן: וזה אותם 20% שאתה צריך להתייחס אליהם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו, אני רוצה להגיד משהו על הפרת ההסכם הקואליציוני.

אברהם (אבי) ניסנקורן: התקציב זה לא איזושהי נקודה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מזמין אותך לקרוא עוד פעם את הסעיף הקואליציוני שנוגע לתקציב ומה הוא אומר, אפרופו הסכם קואליציוני.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הסעיף אמר שאם עד 25 באוגוסט לא עובר תקציב, בני מחליף את ביבי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה ההסכם הקואליציוני.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ככה כתוב, מילה במילה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה לא איזשהו סעיף.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה שהליכוד בא ואומר "זה לא בחוק", אז אני מתעלם?

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה מה שעשה הליכוד, אבל תקרא את הסעיף.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תגיד לי, סעיף כל כך חסר משמעות, עד שכתוב בתוך ההסכם – אם אינני טועה בסעיף 33 – –

אורנה ברביבאי: סעיף 30.

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – 30 – שהיה ולא יעבור תקציב, בני מחליף את ביבי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ראש ממשלה חליפי מחליף את ראש הממשלה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה אותו סעיף חסר משמעות של תקציב דו-שנתי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו, מה זה תקציב?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אומר לך, אני, כמי שחי כלכלה מעל 20 שנה, 25 שנים, אני לא העליתי על הדעת שלי שאחרי שנה שאין בה תקציב – התקציב האחרון עבר, אם אני לא טועה, ב-2018 – –

אלכס קושניר: מרץ 2018.

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – שאחרי שנתיים שאין תקציב ממשלת ישראל לא תרוץ ותעשה תקציב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא העליתי על דעתי שזה מה שיקרה, שאנחנו נהיה בסיטואציה שראש הממשלה מודיע אתמול בתקשורת שתקציב 2021 יוגש לכנסת בסוף פברואר 2021.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואתה רוצה להגיד לי שזו טובת המדינה, וזה סעיף חסר משמעות – ברור שיש לזה משמעות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו, יש מחלוקות, נכון, לרכב הזה יש המון המון בעיות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יכול להיות שלא נצליח לפתור אותן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יכול להיות, זו הסיטואציה, יכול להיות שלא נצליח לפתור אותן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל גם כשיש מחלוקות והרכב הזה נוסע כפי שהוא נוסע, אז בקורונה הוא נוסע, כי כולנו יודעים שחייבים לנסוע בקורונה, שאסור לא לנסוע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בביטחון – נוסעים, כי יודעים שחייבים לנסוע בביטחון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בהסכמי נורמליזציה – נוסעים, כי יודעים שחייבים לנסוע בהסכמי נורמליזציה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז רק על כנסת ישראל יש עונש קולקטיבי?

אברהם (אבי) ניסנקורן: מה אשמה חברת כנסת מסוימת בליכוד או בכחול לבן, או חבר כנסת בש"ס או ביש עתיד או בישראל ביתנו, או בכל מפלגה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: מה הם אשמים בזה שיש מחלוקת אם תהיה זכות או רשות ערעור על החלטות של זיכוי, מה הם אשמים?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אם יש עמדה עקרונית שלי שזה לא נכון לעשות פה שינוי, אחרי שגם בדקתי ומספר הערעורים שהמדינה נוקטת הוא מזערי, בגלל זה עוצרים את כל החקיקות בכנסת?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אומר לך לגבי הנושא של ההמרה: אני מציע לך, ויש פה את יו"ר הקואליציה, תספור את המקרים, ומי התחיל בלא להגיע ולא להתייצב להצבעות של קואליציה–אופוזיציה כי אמרו שזה לא מתאים לאלקטורט הליכודי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תספור ותבדוק מי התחיל בסיפור הזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז מה, אז עשינו מכל דבר רעש?

אברהם (אבי) ניסנקורן: לפעמים הבנו את הנקודה, את המצוקה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואל תשכח שהסיטואציה שהליכוד החליט שהוא תומך בוועדת חקירה פרלמנטרית לשופטים – זה התחיל את כל המערך הזה של טיפולי ההמרה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז יש פה אירוע שצריך – גם בתקופה, זו הייתה עמדתי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו, בוא, אתה לא מעניש לא את אבי ניסנקורן ולא אף אחד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה "מעניש", במירכאות, את עם ישראל ואת כנסת ישראל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: רוצים להעניש אותם, תענישו אותם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסופו של דבר, אנחנו באמת נתגלגל בסופו של יום, מתישהו, ליום הבחירות, והבוחר יגיד את עמדתו על הנושא הזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו אני רוצה להגיד לך עוד משהו – – –

מכלוף מיקי זוהר: איך אפשר?

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה היתרון – – –

עאידה תומא סלימאן: – – –

אנדרי קוז'ינוב: סוף-סוף הם מדברים.

מכלוף מיקי זוהר: אבל הוא גם ירצה להשיב לך.

אנדרי קוז'ינוב: סוף-סוף מדברים.

אלכס קושניר: רק אל תזכיר את שמו, כי אז הוא יעלה ויזכיר את שמך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא הזכרתי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו – – –

מכלוף מיקי זוהר: הזכרת, הזכרת.

אנדרי קוז'ינוב: – – – השר המקשר לקשר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דיברתי – – –

מכלוף מיקי זוהר: דיברת אליו ישירות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא, דיברתי על התקציב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל אני רוצה להגיד, תשמע, חס וחלילה אני לא מדבר לגופו של אדם, אני מדבר לגופו של עניין.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא – אני משתדל, ואם דיברתי פעם לגופו של אדם, תפסתי את עצמי והפסקתי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שיש פה אירוע מז'ורי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא סתם אנחנו אומרים כל הזמן שממשלה מתפקדת זה גם ועדת שרים לחקיקה מתפקדת – לא בגלל הצעות חוק של כחול לבן, בגלל הצעות חוק של כלל חברי הכנסת במשכן הזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: צריך לקדם אותן וצריך לעשות את זה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: רוצים להעניש, אני חושב שזה חסר כל היגיון, חסר כל בסיס.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שזה לא בוגר, אני חושב שזה פוגע באזרחים ובכנסת ישראל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שצריך לכבד את זה, ואני לא אשנה את עמדתי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אמרתי שאני אגן על שלטון החוק כפי שאני מבין אותו וכפי שאני מבין איך צריך להגן על זה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לחצים לא יעזרו פה, אבל אלה ה-20% שצריכים לדעת לשים אותם בצד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: רוצים להפוך את זה ללב הבעיה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה לא ייפתר, כי לא תהיה סיטואציה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דרך אגב, אתה אומר שהליכוד לא מתנגד לשום הצעות חוק; מעניין מה היה קורה בוועדת השרים לענייני חקיקה אם היינו מעלים את הנושא של ראש ממשלה עם כתבי אישום.

אברהם (אבי) ניסנקורן: האם הליכוד היה אומר: אני לא מתנגד, שכל אחד יצביע איך שהוא רוצה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לשר המשפטים.

מכלוף מיקי זוהר: מתעקש לעלות ולהשיב השר המקשר, לשלוש דקות.

מכלוף מיקי זוהר: בכל זאת יש פה עימות – –

אלכס קושניר: זה אירוע היסטורי.

אורנה ברביבאי: – – –

מכלוף מיקי זוהר: – – שיש לאפשר לו את הבמה.

עאידה תומא סלימאן: גם לא אומרים – – –

מכלוף מיקי זוהר: אגב, לכו תדעו, אולי העימות הזה יוביל לאיזשהו שיח שבסופו של יום יפתור את הבעיה ותהיה לנו קואליציה יציבה.

מכלוף מיקי זוהר: יכול להיות.

אורנה ברביבאי: זה נראה כמו פרידה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, אדוני.

קריאה: – – – היושב-ראש, נו, תעשה לי טובה.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר – – –

מכלוף מיקי זוהר: לא, לא אני מתעקש ומבטיח שדיבר שר המשפטים פעמיים, דיבר השר המקשר פעמיים, ובזה זה נגמר.

דוד אמסלם: דרך אגב, שר המשפטים נתן כדוגמה מה היה קורה אם היו מצביעים בעד חוק שראש ממשלה עם כתבי אישום לא יכול – דרך אגב, אתם לא מצביעים.

דוד אמסלם: היום לא באתם להצביע אפילו על החוק הזה.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר לך – – –

מכלוף מיקי זוהר: זה היה מתואם, אדוני השר המקשר.

מכלוף מיקי זוהר: צריך לומר את זה.

דוד אמסלם: אין בעיה, אני רק אומר.

דוד אמסלם: גם אם זה מתואם, אני רק אומר, באופן כללי.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר לך משהו בתפיסת העולם שלי.

דוד אמסלם: תראה, אנחנו מגישים חוקים שקשורים למשרד המשפטים בליבת – לטעמי, ודרך אגב, בשביל זה אני באתי לכנסת – זכויות האזרח במדינת ישראל.

דוד אמסלם: מי שפוגע בשלטון החוק – אבי, יש לך איזו מין מנטרה שכל מה שקשור למשרד המשפטים זה שלטון החוק וצריך להגן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא – – –

דוד אמסלם: שנייה, אני אומר: יש פגיעה איומה, ואני אראה לך סדרת חוקים שהגשתי, בליבת זכויות היסוד.

דוד אמסלם: משרד המשפטים, אין לו אזרחים; לאזרחים יש משרד משפטים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דודי, כמה שנים אתה בכנסת?

דוד אמסלם: שש שנים עוד מעט.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואתה לא העברת אותם בשש השנים.

דוד אמסלם: לא, העברנו את חלקם.

דוד אמסלם: אני מספר לך.

דוד אמסלם: העברנו את חלקם.

דוד אמסלם: העברנו את חלקם, ואת חלקם לא הספקתי למרות שהגשתי אותם במשמרת הקודמת.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה לומר לך משהו: זה שאתם הגשתם – לכן אני אומר, צריך להבין: משרד המשפטים, בהיבט הזה, זו בדיוק ההתנגדות העזה שלו, לדברים האלה, בגלל ששם הוא מרגיש שהוא לופת את האזרחים, יש לו כוח.

דוד אמסלם: וכידוע לך, מישהו שיש לו כוח רוצה עוד כוח.

דוד אמסלם: לכן אני ציפיתי – אני, אם הייתי שר המשפטים, ואתה יודע, אני עושה את זה בכל מקום: אני בא עם הראש שלי, אני בא לעזור לאזרחים.

דוד אמסלם: גם אם כל הפקידים חושבים הפוך ואני חושב אחרת, זה מה שאני עושה.

דוד אמסלם: אבל יש דברים שהם בליבת זכויות האזרח, זו הנשמה הבסיסית של הדמוקרטיה.

דוד אמסלם: אני רק אראה לך: תבדוק כמה מעצרים יש במדינת ישראל, תבדוק כמה כתבי אישום מגיעים וכמה פותחים להם תיקים.

דוד אמסלם: תבדוק את הדברים באמת.

דוד אמסלם: תראה איזה עוול נעשה להרבה מאוד אנשים במדינה.

דוד אמסלם: דרך אגב, מי משלם את המחיר על זה?

דוד אמסלם: מי בא והסביר: טעיתי?

דוד אמסלם: הרי בכל מקום אם אתה בונה גשר והתמוטט הגשר – באים וקוראים לך: אדוני, מפטרים אותך מהעבודה במיידי.

דוד אמסלם: כשמדובר בבני אדם, אז זה שטויות.

דוד אמסלם: ברכוש – בוודאי מפטרים, תובעים, אבל מה, אם פגעתם בבני אדם והכנסתם אותם למעצרים וכו' – שם, מה זה, שטויות, מה לעשות, זה על הדרך.

דוד אמסלם: המטחנה טוחנת והכול בסדר.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, הלוואי שהיית רגיש לכל בן אדם ולכל שעה שבה הוא יושב בבית סוהר.

דוד אמסלם: כשהייתי יושב-ראש ועדת הפנים הלכתי כמה פעמים לבתי הסוהר, בגלל שזה בנשמה שלי.

דוד אמסלם: דרך אגב, אם תבדוק, תבין מי מגיע לשם.

דוד אמסלם: רובם שם זה האנשים מהסוציו הכי נמוך במדינת ישראל.

דוד אמסלם: אל תדאג, מכפר שמריהו לא מגיעים הרבה, מרחביה – לא.

דוד אמסלם: לכן, זה חומר גלם – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: בן אדם בכלא בגלל מצב סוציו-אקונומי?

דוד אמסלם: לכן אני אומר לך, אם הייתה שם הרגישות האמיתית, תאמין לי שלא היו מתנגדים לחוקים שלנו.

דוד אמסלם: הרי, דרך אגב, אלו חוקים שקורים ברוב העולם.

דוד אמסלם: זכות הערעור הבלתי-מוקנית זה דבר בסיסי ויסודי שקורה כמעט בכל המדינות הדמוקרטיות.

דוד אמסלם: אבל עזוב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה לא נכון.

דוד אמסלם: דרך אגב, אתה אפילו לא יודע לנמק את זה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני יודע, וקיבלת נימוק בכתב.

דוד אמסלם: לא, אף פעם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: קיבלת.

דוד אמסלם: דרך אגב, אף פעם.

דוד אמסלם: פירות העץ המורעל – אמרתי, מזל שבמדינת ישראל אסור לענות, בגלל שאם היה אפשר לענות והיינו צריכים לבטל את זה, ישר הייתם מתלוננים.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר – תראה, אני חוזר בחזרה: מה שעשיתם כשאתה הקמת את ועדת האיתור, זה בריונות.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: אני אגיד לך מה הרגיז אותי כשהחלטת.

דוד אמסלם: אתה ראית שיש תקלה, נניח, בוועדת שרים, ואתה אמרת, אני אכנס אותה בלי הליכוד.

דוד אמסלם: זה סגנון שאני לא מכיר אותו.

איתן גינזבורג: וכשאתם לא מעבירים תקציב זה – – –

דוד אמסלם: אמרתי לגבי התקציב: זאת הייתה דרישה ליכודית, אבל אם אתם רוצים – – –

איתן גינזבורג: זה הסכם שחתמתם עליו, וזאת בריונות לא להעביר תקציב.

דוד אמסלם: זאת הייתה דרישה ליכודית.

דוד אמסלם: אבל אני רוצה להגיד לך משהו.

דוד אמסלם: אם כבר אתה רוצה, אז אני אגיד לך משהו לדעתי – אני אומר לך עכשיו את תפיסתי בסיפור הזה.

דוד אמסלם: אני רוצה רק להזכיר לכם איך הקמנו את הממשלה: אתם הצבעתם עבור בני גנץ, הוא היה יושב-ראש הכנסת ותכננתם להביא את החוק האנטי-דמוקרטי הכי נמוך שנפגשתי בו, אני לא חושב שיש דמוקרטיה אחת כזאת בעולם.

דוד אמסלם: באתם עם אקדח לראש שלנו ואמרתם: או שאתם אוכלים או שאנחנו יורים.

דוד אמסלם: הרי קיבלתם 17 שרים על 19 איש, כשאצלנו לכל ה-54 יש שבעה שרים ומתוכם חמישה שרים עוד מחפשים איפה החדר שלהם, אין להם משרד ואין להם כיסא.

דוד אמסלם: תבינו מה עשיתם.

איתן גינזבורג: לא הבנתי.

דוד אמסלם: אתם באתם ויצרתם בכלל – כמעט אמרתי "סחיטה באיומים".

איתן גינזבורג: מה אתה אומר.

מכלוף מיקי זוהר: אני מבקש לא לדבר על סחיטה באיומים.

דוד אמסלם: זה נכון, אמרתי: ובסוף חוקרים אותו.

איתן גינזבורג: הממשלה הוקמה – – –

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לומר, שר המשפטים – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אגיד לך, אתה צריך בבוקר להסתכל במראה ולראות איך הליכוד מתנהג כלפי כחול לבן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: להסתכל במראה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אומר לך, אתה לא מסתכל במראה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אומר לך, אתה לא מסתכל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: היא שקופה כנראה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתם לא מסתכלים איך אתם מתנהגים יום-יום.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אומר לך, אחרי שנה שאין פרקליט, צריך להיות פרקליט.

דוד אמסלם: אבי, אני אגיד לך משהו.

דוד אמסלם: באמת, אני חושב, באמת, שאתם 15 איש שחושבים שהם 60.

דוד אמסלם: אתם לא מבינים את הפרופורציות.

דוד אמסלם: אני אומר לך שאני רואה אתכם ואני צובט את עצמי להאמין שזאת ההתנהלות.

דוד אמסלם: אני לא מאמין, אני לא מאמין.

עאידה תומא סלימאן: אז למה הסכמתם?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה לא מפנים – – –

מכלוף מיקי זוהר: אדוני השר, אני מציע הצעת ייעול.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה, משפט אחד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה לא מפנים, דודי – – –

מכלוף מיקי זוהר: אדוני השר, אני מציע הצעת ייעול.

מכלוף מיקי זוהר: אני אדבר עם הלשכות שלכם ואתאם לכם פגישת ייעוץ, תשבו, תעשו את הדיון הזה בצורה רצינית.

אנדרי קוז'ינוב: אני רוצה להבין, מי נמצא על ספת הטיפולים?

מכלוף מיקי זוהר: אדוני שר המשפטים, אפשר עוד היום.

דוד אמסלם: אני רוצה לשאול אותך שאלה, שר המשפטים.

דוד אמסלם: אני אשאל אותך שאלה, רק שנייה, דקה.

דוד אמסלם: אתה עולה כאן בצדק ואתה אומר, אני מגן על מערכת המשפט, מערכת המשפט מתנהלת וכו'.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הקטע הזה שאתה אומר:

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה עולה ומגן בצדק על מערכת המשפט – קחו את זה, שים את זה בטוויטר.

דוד אמסלם: אמרתי, זאת תגובה פבלובית שכשאנחנו רוצים לשנות דברים חיוביים, לעשות, לטייב, וכשאנחנו רוצים לטייב את הפרקליטות ואת המשטרה, אצלך זה פגיעה במערכת המשפט.

דוד אמסלם: אבל אני רוצה לומר לך משהו.

דוד אמסלם: תראה, לא שמעתי התייחסות שלך כשר המשפטים, והיועץ המשפטי יושב אצלך, בלשכתך, לכל השיחה שהייתה בינו לבין אפי נוה – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אוה, התייחסתי כמה פעמים.

דוד אמסלם: ששם – תקשיב – שם אני מזועזע איך אתה – – –

איתן גינזבורג: מה זה קשור עכשיו?

דוד אמסלם: אתה יודע, מדברים עכשיו.

מכלוף מיקי זוהר: שר המשפטים ירצה להשיב על זה, לא?

דוד אמסלם: אני מזועזע איך אתה כשר המשפטים לא הרמת הנדברקס והפכת את המדינה רק על השיחה הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה, אדוני השר.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: שוב, הצעת ייעול רצינית: תקבעו פגישה.

מכלוף מיקי זוהר: אם תרצו, אני גם מוכן להצטרף כיו"ר הקואליציה, לך תדע, אולי – – –

יואב קיש: היושב-ראש, תן לו להשיב.

מכלוף מיקי זוהר: לא, לא.

מכלוף מיקי זוהר: אף אחד לא ישיב יותר, אנחנו חוזרים למסלול עבודה.

מכלוף מיקי זוהר: היה פה דיון באמת מעניין, בעיניי, על אחדות הקואליציה.

מכלוף מיקי זוהר: אלכס, אתה רוצה עמדה נוספת, אתה ממש מתעקש?

אלכס קושניר: חייב.

מכלוף מיקי זוהר: אז עמדה נוספת – לא, רק מי שלא הגיש הצעה לסדר-היום יכול לקבל עמדה נוספת.

מכלוף מיקי זוהר: הוא לא הגיש, ולכן הוא יקבל עמדה נוספת למשך דקה אחת תמימה.

אלכס קושניר: דקה.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, אדוני.

אלכס קושניר: קודם כול – – –

מכלוף מיקי זוהר: רגע, רגע, סליחה, אלכס קושניר, אתה הגשת, אני מתנצל.

מכלוף מיקי זוהר: מי שהגיש לא יכול לקבל, רק מי שלא הגיש.

אלכס קושניר: אני כבר ליד המיקרופון.

מכלוף מיקי זוהר: אני מתנצל.

אלכס קושניר: והם דיברו שעות.

מכלוף מיקי זוהר: זה בניגוד לתקנון.

מכלוף מיקי זוהר: אני מתנצל, אני לא יכול, ביקשה את זה גם חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, ולא אפשרתי משום שזה בניגוד לתקנון.

מכלוף מיקי זוהר: אז אני מצטער.

מכלוף מיקי זוהר: בקריאות ביניים אתה יכול כמה שאתה רוצה.

איתן גינזבורג: אני רוצה לדבר.

אלכס קושניר: בכל מקרה, אנחנו מבקשים את ההצעה לסדר-היום להעביר לדיון במליאה, לא בוועדות.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת איתן גינזבורג יכול לקבל דקה.

מכלוף מיקי זוהר: יושב-ראש ועדת הכנסת.

אלכס קושניר: בכל זאת יש פרוטקציה בין הקואליציה – – –

מכלוף מיקי זוהר: יושב-ראש סיעת כחול לבן, דקה תמימה לרשותך.

איתן גינזבורג: תודה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תראו, זאת הייתה הצעה לסדר-היום מאוד חשובה.

איתן גינזבורג: באמת יש כאן חברי כנסת שהממשלה מונעת מהם, הקואליציה מונעת מהם העלאת חוקים.

איתן גינזבורג: אנחנו בוועדת הכנסת מונעים מתן פטורים להעלאת נושאים חשובים פה במליאה מתוך כבוד לממשלה.

איתן גינזבורג: אנחנו מכבדים את הממשלה, כדי שתביע את דעתה ביחס לחוקים, וגם אתה, אדוני היושב-ראש, ביקשת פטורים.

איתן גינזבורג: אני חושב שאין פה כמעט חבר כנסת במליאה שלא ביקש את הפטור.

איתן גינזבורג: אבל יש גבול, אדוני שר המשפטים, וגם אדוני השר אמסלם, לאיך שאתם מתייחסים לכנסת.

איתן גינזבורג: לא יכול להיות שבגלל ויכוחים פוליטיים בתוך הממשלה כולה אתם מונעים את תפקודה של הכנסת.

איתן גינזבורג: אני פונה אליך, אדוני השר אמסלם.

איתן גינזבורג: הדברים שחשובים לכם, בליבת האידיאולוגיה שלכם – כנראה שבממשלת אחדות שהיא לא הומוגנית הם לא יבואו לידי ביטוי.

איתן גינזבורג: גם נושאים שנורא נורא חשובים לכחול לבן, בליבת האמונה שלנו, לא יבואו לידי ביטוי בממשלה ההטרוגנית הזאת.

איתן גינזבורג: אבל בהרבה מאוד דברים שאפשר להסכים עליהם אפשר בהחלט לבוא – ואתה יכול לשאול את חבר הכנסת זוהר איך אנחנו מקיימים יחסי עבודה תקינים בתוך המליאה, בתוך הכנסת הזאת, גם כשיש חילוקי דעות.

איתן גינזבורג: לכן אני קורא לך, השר אמסלם: גם אם יש דברים שקשה לכם, שהשר ניסנקורן לא מקדם, יש הרבה מאוד דברים שאפשר לקדם ביחד.

איתן גינזבורג: לכך כוננו את הממשלה הזאת, זאת הסיבה שאנחנו ביחד.

איתן גינזבורג: אנחנו מצפים מכם גם לשחרר את הכנסת, לאפשר חקיקה ראויה, לאפשר את תפקוד הממשלה, להתעסק בדברים שהם לא במחלוקת, ואת המחלוקת נשאיר לימים אחרים.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: טוב, כל מה שנותר לי לומר – אנחנו צריכים גם להכריע, אבל אני רק רוצה לומר שכולי תקווה – – –

קריאה: – – –

מכלוף מיקי זוהר: נסתפק בתשובות שלהם.

מכלוף מיקי זוהר: אתם רוצים גם להעביר את זה לדיון בוועדה?

עאידה תומא סלימאן: ברור.

אלכס קושניר: אני רוצה להעביר לדיון במליאה.

מכלוף מיקי זוהר: במליאה.

אלכס קושניר: אין ועדה שיכולה להפעיל את הממשלה.

עאידה תומא סלימאן: – – –

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שצריך לשאול את יו"ר הקואליציה מהי עמדתו.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שיו"ר הקואליציה היה מעדיף שזה יעבור לדיון בוועדות ולא במליאה.

אלכס קושניר: אין ועדה שיכולה לטפל בזה.

איתן גינזבורג: או כנסת או חוקה.

מכלוף מיקי זוהר: ועדת הכנסת, ועדה אובייקטיבית בנושא.

עאידה תומא סלימאן: לא, לא.

קריאה: או כנסת או חוקה.

קריאה: – – –

עאידה תומא סלימאן: למה לא מליאה?

מכלוף מיקי זוהר: שנייה, חברים.

מכלוף מיקי זוהר: מזכירת הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: אם אנחנו לא נסכים בינינו, זה ילך לוועדת הכנסת.

אנדרי קוז'ינוב: נצביע על דיון במליאה.

אנדרי קוז'ינוב: אם לא נקבל רוב – – –

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו נעשה הצבעה, אם זה הולך למליאה או לא.

מכלוף מיקי זוהר: אני כיו"ר הקואליציה אמליץ לקואליציה להצביע נגד, ונראה מה תהיינה תוצאות ההצבעה.

דוד אמסלם: בוא נצביע הצבעה שמית.

מכלוף מיקי זוהר: הצבעה שמית?

מכלוף מיקי זוהר: אין פה מספיק חברי כנסת.

מכלוף מיקי זוהר: אז בואו נעבור להצבעה.

מכלוף מיקי זוהר: מי בעד להעביר את זה למליאה ומי נגד?

מכלוף מיקי זוהר: אפשר להצביע.

מכלוף מיקי זוהר: זה בעד או נגד למליאה.

מכלוף מיקי זוהר: אני אמרתי מהי עמדת הקואליציה – נגד.

מכלוף מיקי זוהר: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 2 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 3 נמנעים – אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום לא נתקבלה.

מכלוף מיקי זוהר: זה על חודו של קול.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא הצבענו, אז תוסיף אותנו.

מכלוף מיקי זוהר: אז רגע.

מכלוף מיקי זוהר: אבחן את הספירה גם מתוך המליאה: אחד, שניים, שלושה, ארבעה, חמישה – בעד.

מכלוף מיקי זוהר: שמות: חברת הכנסת אורנה ברביבאי – בעד; חבר הכנסת קוז'ינוב – בעד; חבר הכנסת קושניר – בעד; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – בעד; חבר הכנסת ווליד טאהא – בעד; חבר הכנסת בוסו – נגד; חבר הכנסת ינון אזולאי – נגד; חבר הכנסת אופיר כץ – – –

אופיר כץ: – – –

מכלוף מיקי זוהר: לא משנה, לא משנה.

מכלוף מיקי זוהר: אתה יכול לצרף את עצמך – נגד.

אורנה ברביבאי: לא – – –

מכלוף מיקי זוהר: הוא רוצה להצביע.

אורנה ברביבאי: הוא לא יכול להצביע.

מכלוף מיקי זוהר: למה הוא לא יכול להצביע?

אורנה ברביבאי: הוא לא היה פה.

מכלוף מיקי זוהר: לא היית בזמן ההצבעה פה?

קריאה: הוא היה בזמן הדיון.

מכלוף מיקי זוהר: אה, בזמן הדיון הוא היה, בהצבעה הוא לא היה?

מכלוף מיקי זוהר: אז הוא לא יכול.

מכלוף מיקי זוהר: לא יכול.

מכלוף מיקי זוהר: אם אומרת – – –

חוה אתי עטייה: רשמת אותי שאני – – –

מכלוף מיקי זוהר: חברת הכנסת אתי עטייה – נגד; חבר הכנסת עוזי דיין – נגד.

מכלוף מיקי זוהר: אפשר לעשות ספירה.

מכלוף מיקי זוהר: אז שבעה מתנגדים, שבעה הצביעו בעד.

מכלוף מיקי זוהר: זה אומר שלא יהיה דיון במליאה.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו נעבור להצבעה על דיון בוועדה.

מכלוף מיקי זוהר: עמדת הקואליציה היא בעד הצבעה בוועדה.

מכלוף מיקי זוהר: איזו ועדה?

מכלוף מיקי זוהר: ועדת הכנסת.

מכלוף מיקי זוהר: אז אנחנו נצטרך לערוך הצבעה גם על זה?

מכלוף מיקי זוהר: בעד ונגד?

מכלוף מיקי זוהר: יש הצעות לוועדות נוספות?

קריאה: – – –

מכלוף מיקי זוהר: אז אנחנו צריכים להצביע על ועדה, לפי עמדתה של – – –

קריאה: – – – ועדת הכנסת תחליט לאיזו ועדה.

מכלוף מיקי זוהר: אם עניין ועדת הכנסת לא מאושר, מה עושים אז?

קריאה: יש הצבעה כזאת: קודם כול מצביעים שזה עובר לוועדה.

קריאה: אתם תחליטו אם זה עובר לוועדת הכנסת כדי שזה – – –

מכלוף מיקי זוהר: אם ההצבעה היא נגד שזה יעבור לוועדה?

קריאה: – – – או שוועדת הכנסת תחליט לאיזו ועדה.

מכלוף מיקי זוהר: אני שואל את גברתי: אם ההצבעה היא נגד העברה לוועדה כלשהי?

קריאה: אז זה יוסר מסדר-היום.

מכלוף מיקי זוהר: אז זה יוסר מסדר-היום.

מכלוף מיקי זוהר: אוקיי, אז אני גם מביע עמדה פה בעניין הזה, חבר הכנסת אמסלם.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו נצביע נגד.

קריאה: בעד ונגד ועדה.

מכלוף מיקי זוהר: כן, עמדת הקואליציה – נגד.

איתן גינזבורג: עמדת הקואליציה, אדוני היושב-ראש, היא עמדת הקואליציה, עם כל הכבוד.

מכלוף מיקי זוהר: למיטב זיכרוני אני עדיין יושב-ראש הקואליציה.

איתן גינזבורג: יושב-ראש הקואליציה לא מקבל החלטות – – –

מכלוף מיקי זוהר: בהחלט כן.

ינון אזולאי: מיקי, זו בריונות, חבל.

מכלוף מיקי זוהר: אז אני עובר להצבעה, חברים.

מכלוף מיקי זוהר: ההצבעה היא אם זה עובר לוועדת הכנסת או לא.

מכלוף מיקי זוהר: עמדת הקואליציה היא נגד.

מכלוף מיקי זוהר: אני עובר להצבעה.

מכלוף מיקי זוהר: מי בעד?

מכלוף מיקי זוהר: מי נגד?

מכלוף מיקי זוהר: מי נמנע?

מכלוף מיקי זוהר: הצבעה מס' 16 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 2 בעד ההצעה להסיר את הנושא מסדר-היום – 3 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה לא נתקבלה.

מכלוף מיקי זוהר: אוקיי.

מכלוף מיקי זוהר: תכף אנחנו נספור גם את יתר הקולות.

מכלוף מיקי זוהר: התוצאה על הלוח היא שלושה בעד, שני מתנגדים.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו נוסיף את הקולות בעד.

מכלוף מיקי זוהר: חברת הכנסת אורנה ברביבאי – בעד.

מכלוף מיקי זוהר: אתה לא יכול להצביע, אדוני, כי לא היית במהלך ההצבעה.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת קוז'ינוב – בעד; חבר הכנסת קושניר – בעד; חבר הכנסת טאהא – בעד; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – בעד.

מכלוף מיקי זוהר: רגע, שנייה, תכף נעבור לבדיקת הנגד.

מכלוף מיקי זוהר: יש עוד מישהו שרוצה להיות בעד?

מכלוף מיקי זוהר: לא.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו אנחנו עוברים לעמדת הנגד, מי שלא הצביע.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת טייב – נגד; חבר הכנסת מלכיאלי – נגד; חבר הכנסת בוסו – נגד; חבר הכנסת ינון אזולאי – נגד; חברת הכנסת אתי עטייה – נגד; חבר הכנסת אופיר כץ – נגד; חבר הכנסת עוזי דיין – נגד.

קריאה: עוזי דיין לא מצביע.

מכלוף מיקי זוהר: התוצאה היא תשעה מתנגדים, שמונה היו בעד, ולכן הנושא יורד מסדר-היום.

קריאה: כולל עוזי דיין?

מכלוף מיקי זוהר: כולל עוזי דיין.

קריאה: לא, הוא לא מצביע.

מכלוף מיקי זוהר: עוזי דיין לא רוצה להצביע?

מכלוף מיקי זוהר: מה אדוני אומר?

קריאה: הוא אמר: אני לא רוצה להצביע.

עוזי דיין: לא הצבעתי.

מכלוף מיקי זוהר: אז שמונה–שמונה, ועדיין הנושא נפל.

מכלוף מיקי זוהר: הוא ירד מסדר-היום.

עאידה תומא סלימאן: ירד מסדר-היום.

עאידה תומא סלימאן: כפי שאמרתי לכם, אתם מנטרלים את הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: << הלסי >> עומס קיצוני בבית הדין האזורי לעבודה תל אביב << הלסי >>

מכלוף מיקי זוהר: אני מבקש לעבור לנושא הבא – הצעות לסדר-היום בנושא: עומס קיצוני בבית הדין האזורי לעבודה תל אביב, מס' 1943 ו-2076.

מכלוף מיקי זוהר: תתחיל ותחווה את עמדתה חברת הכנסת אתי עטייה, בבקשה.

חוה אתי עטייה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מכובדיי כולם, כידוע, בשנת 1966 הסכימו ההסתדרות והתאחדות התעשיינים, במסגרת הסכם קיבוצי, על הקמת מערכת של בתי דין לעבודה שיכריעו בשאלות העומדות על הפרק ביחסי עבודה.

חוה אתי עטייה: מכוחה של הסכמה זו חוקק בשנת 1969 חוק בתי הדין לעבודה, במטרה לרכז את הדיון וההכרעה בשאלות של משפט העבודה, ביטחון סוציאלי, זכות השביתה, יחסי עבודה, הסכמים קיבוציים, זכויות עובדים ומעסיקים, ערעור על החלטות של הוועדות הרפואיות, נפגעי תאונות עבודה ועוד.

חוה אתי עטייה: חמישה בתי דין אזוריים לעבודה פועלים היום בישראל: בבאר שבע, בחיפה, בירושלים, בתל אביב ובנצרת.

חוה אתי עטייה: כל התביעות באזור מרכז הארץ מנותבות לבית הדין האזורי לעבודה בתל אביב, דבר שגורם לעומסים ולעיכובים בשירות ולתהליכים ארוכים בהרבה מהנדרש.

חוה אתי עטייה: בחודש יוני האחרון פניתי לאגף הביקורת הפנימית ותלונות הציבור בהנהלת בתי המשפט בבקשה לקבלת נתונים על אודות מלאי התיקים בבתי הדין האזוריים לעבודה בשנת 2019.

חוה אתי עטייה: והאמינו לי, חברים, תמונת המצב מדאיגה מאוד.

חוה אתי עטייה: הינה לכם כמה נתונים יבשים לסבר את אוזניכם.

חוה אתי עטייה: שימו לב לפערים הבלתי-נתפסים: בבית הדין האזורי לעבודה בתל אביב תלויים ועומדים 19,872 תיקים שלא טופלו, פי כמה וכמה יותר מבכל אזור אחר.

חוה אתי עטייה: בירושלים, למשל, ממתינים לדיון 6,095 תיקים בבית הדין האזורי.

חוה אתי עטייה: בבאר שבע – 5,478 תיקים בבית הדין האזורי לעבודה.

חוה אתי עטייה: בלתי נתפס.

חוה אתי עטייה: אני שואלת אתכם, חבריי חברי הכנסת, מה יעשה אותו אדם – –

מנסור עבאס: חברי הכנסת.

חוה אתי עטייה: – – שפרנסתו וקיום משפחתו תלויים בדיוני בית הדין המסורבלים ומלאי הביורוקרטיה?

חוה אתי עטייה: לפני כעשור החליט שר המשפטים דאז פרופ' דניאל פרידמן לפצל את בית המשפט המחוזי בתל אביב ולהקים את בית המשפט המחוזי מרכז בעיר לוד.

חוה אתי עטייה: רבותיי, אותו פיצול נכון ורצוי שייעשה גם בבית הדין האזורי לעבודה בתל אביב.

חוה אתי עטייה: יש רווח לכול, זה זוכה וזה זוכה.

חוה אתי עטייה: גם לחלק את העומס במחוז תל אביב וגם לחזק את העיר לוד.

חוה אתי עטייה: לכן, בחודש יולי האחרון פניתי לשר המשפטים – –

מנסור עבאס: חבר הכנסת איתן וחברת הכנסת עאידה תומא.

חוה אתי עטייה: – – בבקשה להקים בית דין אזורי לעבודה נוסף במרכז הארץ, כדי להוריד מהעומסים הרבים ולייעל את השירות בעבור אזרחי ישראל.

חוה אתי עטייה: אדוני השר חבר הכנסת ניסנקורן, אני פונה אליך והוא מדבר אליך.

חוה אתי עטייה: זה לא מקובל.

חוה אתי עטייה: אני קוראת לך ולכל הנוגעים בדבר לתמוך ולפעול.

חוה אתי עטייה: תודה רבה.

חוה אתי עטייה: הוא בכלל לא שמע מה אמרתי.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת אתי עטייה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ווליד טאהא.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

וליד טאהא: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, בארץ קיימים שישה מחוזות בתחום השיפוט – גם אני הייתי רוצה ששר המשפטים יקשיב לדברים וישמע אותם: מחוז תל אביב, מחוז מרכז, מחוז ירושלים, מחוז דרום באר שבע, מחוז צפון נצרת ומחוז חיפה.

וליד טאהא: בכל מחוז פועל בית דין אזורי לעבודה, ואולם בית הדין האזורי לעבודה תל אביב, שממוקם בעיר בת ים, משרת למעשה שני מחוזות, מחוז תל אביב ומחוז מרכז, שאין בו בית דין אזורי לעבודה.

וליד טאהא: מצב דברים זה יוצר עומס רב על המערכת, ומכאן נוצר מצב שאזרחים רבים ועורכי דין נאלצים להמתין שבועות רבים ואף חודשים עד לקביעת מועד לדיון בתיקים שלהם.

וליד טאהא: לחץ זה על המערכת גורם לפגיעה הן בעורכי הדין המייצגים והן במיוצגים.

וליד טאהא: בנושאים ספציפיים, עיכוב מעין זה עלול להיות קריטי בניהול התיק.

וליד טאהא: גם בימים כתיקונם בתי המשפט במחוזות השונים סובלים מעומס רב, אולם במיוחד בתקופת הקורונה העומס הזה גבר והחריף אף יותר.

וליד טאהא: בתקופה זו של קורונה בתי המשפט פועלים במתכונת מצומצמת.

וליד טאהא: ולפי הנתונים, מספר התיקים שנדונו בבתי המשפט הוא כ-60% ממספר התיקים שנדונו במצב של שגרה.

וליד טאהא: כדי להתמודד עם העומס הרב על בית הדין האזורי בתל אביב, יש צורך, אדוני שר המשפטים, בהקמת בית דין אזורי נפרד במחוז מרכז, וכך לפעול לניתוב, ולחלוקת התיקים בהתאם, לפי מחוזות.

וליד טאהא: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ווליד טאהא.

מנסור עבאס: יעלה וישיב שר המשפטים אבי ניסנקורן, בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב הוא אכן בית דין עמוס.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אזור השיפוט של בית הדין חולש על יישובים רבים, ולכן מבתי הדין האזוריים לעבודה בארץ הוא באמת בין בתי הדין העמוסים ביותר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ב-2019 נפתחו 22,788 תיקים ונסגרו 23,881 תיקים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת אומרת, עדיין, למרות העומס, נסגרו יותר תיקים מאשר נפתחו תיקים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת אומרת, בית הדין עבד ביעילות ברמת ההחלטה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: באופן כולל זה אומר שהיחס שבין התיקים שנסגרו לאלה שנפתחו עמד על 104.8%, שזה יחס טוב, ומשקף את מה שקורה במערכת הכוללת של המשפט האזרחי ושל בתי הדין לעבודה – ב-2019 נסגרו יותר תיקים מאשר נפתחו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת אומרת, המערכת הצליחה לצמצם פיגורים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: המלאי של התיקים בבתי הדין לעבודה דווקא נמצא במגמת ירידה בשנים האחרונות – לא בעלייה: ב-2016 – 22,500 תיקים; ב-2017 – 22,000; 2018 – 21,000; 2019 – 20,319 תיקים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: היום בבית הדין לעבודה יש 24 שופטים ושישה רשמים, ומבחינת כלל המכהנים בבתי הדין לעבודה יש לו נתח נכבד: בחיפה יש 12 שופטים; בבאר שבע – שבעה שופטים; בירושלים – שמונה שופטים; בנצרת – חמישה שופטים; בתל אביב – 24 שופטים, מתוך 56 שופטים בסך הכול.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שישה רשמים מתוך 15 רשמים בסך הכול.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת אומרת, רואים שבערך 40% ממצבת כוח האדם של השפיטה נמצאים בבית הדין האזורי לעבודה בתל אביב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בית הדין האזורי לעבודה עבר למשכנו החדש בבת ים, להיכל חדיש שהושקעו בו תשומות משמעותיות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה נועד לתת מענה הולם גם לציבור המתדיינים המגיע לבית הדין לעבודה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתם יודעים, הוא עבר ממקום שהייתה בו הרבה פחות נגישות לדיונים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: למרות זאת, אני מסכים שבניתוח מפת העומסים בית הדין לעבודה, למרות מה שאמרתי, הוא עדיין בית הדין העמוס ביותר מבין בתי הדין האזוריים לעבודה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לכן בוועדה למינוי שופטים שהייתה השבוע אישרנו עוד שני שופטים לבית הדין לעבודה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת אומרת, מצבת השופטים עולה מ-24 ל-26 שופטים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בהתאם למצבת העומסים, שאנחנו בודקים כרגע, אנחנו כנראה נמשיך ונעבה את התקינה בבית הדין לעבודה בתל אביב, שייתן שירותים לכל המרכז.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לגבי השאלה של הקמת בית דין נוסף – בישראל מפת בתי הדין לא זהה למפת בתי משפט השלום וגם לא לבתי המשפט המחוזיים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש בית דין אזורי לעבודה בבאר שבע, בחיפה, בנצרת, בירושלים ובתל אביב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסך הכול חמישה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסך הכול זה נותן מענה הולם.

וליד טאהא: – – – יש שלושה מחוזות שיפוט.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסך הכול זה נותן מענה הולם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הדבר העיקרי הוא שמצבת השופטים והרשמים תענה על העומס.

אברהם (אבי) ניסנקורן: פה אני בא ואומר שתקינת השופטים בבתי הדין לעבודה תווסת לפי העומס.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת אומרת, כרגע אני מסכים שהעיקר הוא הוויסות, וזה מה שקרה ביום ראשון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו הוספנו תקינה אחת לשופט בירושלים, תקינה אחת לשופט בבאר שבע, ושלושה שופטים אזוריים לבית הדין לעבודה בתל אביב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתם רואים שבתקינה, מתוך חמישה, אנחנו עשינו הסטה משמעותית, שלושה מחמישה הוסטו לכיוון בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לכן טעיתי במספרים – זה עולה מ-24 ל-27, ב-10%.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תמשיך להיות בדיקה מתמדת כדי לראות שזה מה שקורה.

מנסור עבאס: תודה, השר אבי ניסנקורן.

מנסור עבאס: אתם מציעים להעביר לוועדה או מסתפקים בתשובה?

חוה אתי עטייה: ועדת העבודה.

מנסור עבאס: ועדת העבודה והרווחה?

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: אז אנחנו מצביעים על ההחלטה להעביר את זה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

מנסור עבאס: בבקשה, נא להצביע.

מנסור עבאס: הצבעה מס' 17 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 1 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת ברביבאי – בעד; חבר הכנסת גולן – בעד; חבר הכנסת ווליד טאהא – בעד; חבר הכנסת אוריאל בוסו – בעד; חבר הכנסת מלכיאלי – בעד; חבר הכנסת טייב – בעד; חבר הכנסת דיין – בעד; חברת הכנסת אתי עטייה – בעד.

מנסור עבאס: תשעה חברי כנסת בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מנסור עבאס: ההצעה לסדר-היום, עומס קיצוני בבית הדין האזורי לעבודה בתל אביב, עוברת להמשך דיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

מנסור עבאס: << הלסי >> בחינת ההסמכה לעריכת דין, אוגוסט 2020 << הלסי >>

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעות הבאות לסדר-היום: בחינת ההסמכה לעריכת דין, אוגוסט 2020 – הצעות לסדר-היום מס' 2088 ו-2103.

מנסור עבאס: מציע חבר הכנסת אוריאל בוסו, בבקשה.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, כבר חודשיים מאז המבחן האחרון, שנקרא "מבחן אוגוסט 20'", של לשכת עורכי הדין, ואלפי מתמחים ואנשים שעברו סאגה נמצאים במערבולת.

אוריאל בוסו: הסיפור הזה עולה פעם אחר פעם, מבחן אחר מבחן, אבל אין ספק שהפעם זאת נקודת ציון שאנחנו חייבים לפעול בה בכנסת.

אוריאל בוסו: בדקנו מה קורה בכל העולם וקיבלנו חוות דעת גם כאן.

אוריאל בוסו: המבחן האחרון היה בלתי הגיוני בעליל.

אוריאל בוסו: עכשיו, אני שומע, ואני מכיר את הטענות – ודיברתי איתך, אדוני השר – שלשכת עורכי הדין הלכו ותיקנו כמה שאלות לאחר הדיון שיזמנו בוועדת חוקה, חוק ומשפט.

אוריאל בוסו: אבל בואו נדבר אל ההיגיון: אם אנחנו רואים שיש לקונה או בעיה במשהו, אז אנחנו מיישרים את העקומה?

אוריאל בוסו: האם ראינו פעם בכיתה או באיזה מקום שיש בעיה במבחן ובאה המורה ואומרת: אתם יודעים מה, בואו נעשה תיקון.

אוריאל בוסו: לא עושים תיקון ספציפי כדי להעלות אחוזים, כדי ליישר את העקומה – הבנו שיש בעיה.

אוריאל בוסו: אם תיקח את הטלפון שלי ותראה את ההודעות – מפחידות.

אוריאל בוסו: בעיות קשות מאוד.

אוריאל בוסו: אנשים מגיעים למצב נפשי – ואני מדבר אל הלב שלך, כי אני יודע שאתה מגיע ממקום שיודע מה זה עובדים, מה זה מצוקות, ואני יודע שאתה מבין את הבעיות.

אוריאל בוסו: אבל אי-אפשר לעצום את העיניים.

אוריאל בוסו: הרי אם אני אבקש כרגע שההצעה הזאת תעלה להצבעה במליאה, לדיון במליאה – יש פה רוב.

אוריאל בוסו: על הצעת החוק שהגשתי חתמו כל סיעות הבית.

אוריאל בוסו: ואני לא עוזר למתמחים חרדים או לא חרדים – זה יהודים ושאינם יהודים, זה מכל הארץ.

אוריאל בוסו: אני יודע שכרגע צופים בי אלפים של מתמחים ואנשים.

אוריאל בוסו: צריך להבין, למה הבעיה הזאת קשה מנשוא?

אוריאל בוסו: הרי צריך להבין שמבחן לשכת עורכי הדין זה אחרי שלוש וחצי-ארבע שנות לימוד, ולאחר מכן שנה וחצי של התמחות.

אוריאל בוסו: במקום לעשות את זה, כמו לשכת רואי החשבון, אחרי הלימודים – בסוף אקורד הסיום זה זורק את האנשים.

אוריאל בוסו: עכשיו, אנשים למדו למבחן בקורונה, מהבית, בלי כסף, עם ילדים על הראש, בלי דמי חל"ת – כל הפרמטרים שמכבידים על לימוד למבחני הלשכה.

אוריאל בוסו: לא היה להם – במקרים אחרים שר המשפטים הקודם נתן פקטור של חמש ועשר נקודות.

אוריאל בוסו: מה הבעיה?

אוריאל בוסו: אני הגשתי הצעת חוק לעשר נקודות – לא התקדם, ולא אעמוד על הרגליים האחוריות שזה יעלה אחרי 45 יום.

אוריאל בוסו: אבל אתה – אני מדבר ממש אל הלב שלך.

אוריאל בוסו: הינה, היה פה מקודם גם כן השר דודי אמסלם.

אוריאל בוסו: גם בלי לקדם את החקיקה הזאת, תפעיל את הסמכות שלך.

אוריאל בוסו: דיברנו גם עם יושב-ראש לשכת עורכי הדין, ואני קורא לו גם כן לקחת את הנושא בידיים ולעזור.

אוריאל בוסו: יש הרבה רעיונות: להחזיר את הנקודות שהופחתו במטלת הניסוח.

אוריאל בוסו: פסלתם שש שאלות מתוך 12, כשאנחנו הבאנו חוות דעת ש-12 שאלות היו פסולות.

אוריאל בוסו: יש הרבה רעיונות.

אוריאל בוסו: אבל כמה נקודות שייתנו מזור לאנשים ולחלשים ולמסכנים הללו – אני חושב שזה צורך השעה.

אוריאל בוסו: לכן אני מבקש ממך, שר המשפטים, באמת, תשקול את הדברים פעם נוספת בחיוב, בשביל שניתן תשובה ומזור לאותם מתמחים.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אוריאל בוסו.

מנסור עבאס: חבר הכנסת עוזי דיין, בבקשה.

עוזי דיין: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אתם בסך הכול מכירים את המקרה.

עוזי דיין: מדובר על מקרה מיוחד, ובמילים אחרות: בעייתי, כלומר בחינה בעייתית.

עוזי דיין: מדובר על מצב מיוחד: משבר הקורונה.

עוזי דיין: ולכן צריך לראות.

עוזי דיין: קודם כול, כדי שלא תהיינה אי-הבנות, המקרה עצמו הוא מורכב, הוא מקצועי, הוא קשור למקצוע עריכת הדין.

עוזי דיין: הרבה מאוד מתמחים ניגשו לבחינה, שיש הסכמה שהיא לא הוגנת או לפחות בעייתית, וגם נוצר מצב בזמן הקורונה שבעלי משפחות שמתקשים ללמוד כי הילדים נמצאים בבית וצריך לעזור ולטפל בהם בזמן שהמוסדות האקדמיים והספריות סגורים ואין לך מקום אחר.

עוזי דיין: חלק מהמתמחים שסיימו את ההתמחות שלהם המתינו לבחינה ולא הייתה להם הכנסה בגלל שמתמחים לא זכאים לדמי אבטלה בתקופת ההתמחות.

עוזי דיין: הרבה השקיעו כסף רב בקורסי הכנה, כי זה המקצוע, זה העתיד שלהם, ובסוף נאלצו ללמוד בזום, שאנחנו יודעים שזה פחות יעיל.

עוזי דיין: אנחנו לא היחידים בזה.

עוזי דיין: מדינות רבות בעולם הכירו בקושי הזה ואימצו כל מיני דברים – או ביצוע של בחינה עם חומר פתוח; חלק עשו בחינה מקוונת; חלק הפחיתו את הציון העובר; חלק אפילו נתנו רישיון זמני לעיסוק בעריכת דין באיזושהי חניכה או הסמכה בכפוף לעורך דין.

עוזי דיין: ולכן מן הצדק ששר המשפטים ולשכת עורכי הדין יהיו קשובים לרחשי ציבור המתמחים וינהגו במקרה הזה באופן מיוחד.

עוזי דיין: עכשיו, כפי שאמרתי, זה מקרה מיוחד, מקרה בעייתי, ואנחנו נמצאים במצב מיוחד.

עוזי דיין: זה לא פריטטי וזה לא שאלה – זה בסוף תלוי, כבוד שר המשפטים, בשני "אבים", אבי ניסנקורן ואבי חימי.

עוזי דיין: אני חושב שאתם – ובעיקר אתה, כי הסמכות הזאת היא שלך – צריכים במקרה הזה לעשות צדק כלשהו.

עוזי דיין: זאת אומרת, לקחת, ומצד אחד להתחשב בעקרונות המשפט ובחשיבות המקצוע, ומצד שני להתחשב בקבוצה של אנשים שזה המקצוע שלהם, החלום שלהם, העתיד שלהם.

עוזי דיין: זה הזמן לעשות את זה.

עוזי דיין: עכשיו, אם שר המשפטים מקבל את העמדה הזאת, אז אני אומר, ואני קורא לך לשקול באופן חד-פעמי – אני שוקל כל מילה – בשל משמעויות הקורונה, מתן ציון מיטיב; זאת אומרת, פקטור או הפחתה בציון המעבר לנבחני המועד.

עוזי דיין: לא במקרה אמרתי "חד-פעמי" ולא במקרה "בשל הקורונה", ולא במקרה לא ציינתי ולא אמרתי בדיוק כמה לתת בכל דבר – בגלל שאנחנו מבינים את המורכבות של הנושא.

עוזי דיין: אבל בקצה שלו יש פשוט אנשים שמחכים לתשובה; שלמדו, שעבדו קשה, והם מאוד מאוד מקווים – ואנחנו מבקשים את זה.

מנסור עבאס: תודה.

עוזי דיין: אחרי ששר המשפטים עונה, אם התשובה הזאת לא מתקבלת, אז אני אציע כאן, ואני אומר לחברי הכנסת: להביא את הנושא, שכבר היה בוועדת החוקה, חוק ומשפט, וכולם תמכו בעצם בדברים שאני מעלה כאן – להביא אותו לדיון במליאת הכנסת.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: ישיב שר המשפטים חבר הכנסת אבי ניסנקורן.

עמית הלוי: עמדה נוספת.

מנסור עבאס: אחרי תשובת השר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: קודם כול, אני מברך על זה שחבר הכנסת בוסו העלה את זה לסדר-היום, וחברי עכשיו גם כן דיבר על זה, והחרה אחריו, ומעלים את זה לסדר-היום.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל אני חייב רגע קצת לתת עובדות וקצת לסבר את האוזן במספרים, כי זה חשוב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: קצת לתת לזה מעטפת שאני חושב שהיא מעטפת נכונה, בעיניי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: קודם כול, אנחנו מדברים על שאלה שבמהות שלה היא שאלה מקצועית: מי מוסמך להיות עורך דין, ומי הגורם שצריך להסמיך עורכי דין ולאשר אותם לצורך רישיון עריכת דין, ואם זה בכלל נכון שכנסת ישראל תידרש לזה ותתערב ותיכנס לנושא הזה, ותהפוך אותו לנושא מעין חצי פוליטי שכנסת ישראל דנה בו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שלא.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שיש פה גורם מוסמך, שהוא לשכת עורכי הדין, ובלשכת עורכי הדין יש ועדת בוחנים – ועדת בחינה, שמורכבת בין היתר משופטים בדימוס, שהם קובעים את מתווה הבחינה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה קיים, ודרך אגב מאז ומתמיד לשכת עורכי הדין היא זאת שאמונה על הבחינה ועל הרישיון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: גם אני נבחנתי ככה וגם אחרים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: להפוך את זה לנושא – אנשים שכואב להם שהם לא עברו נמצאים פה יומם ולילה בכנסת ישראל, ומנסים לשכנע את חברי הכנסת להעביר אותם או להסמיך אותם – אני חושב שזאת טעות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת טעות ברמה הקונספטואלית, ברמה של ראיית המקצוע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ככה אני רואה את זה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה סמכות של לשכת עורכי הדין – וצריך לכבד את הסמכויות.

מנסור עבאס: למה לא – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה, שנייה, שנייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל אני רוצה לעבור רגע למספרים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שהמספרים מאוד חשובים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסופו של דבר, היה פה אירוע, כשהדיון בוועדת החוקה היה שרק 34% עברו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז באמת אני חושב שהדיון – מעבר לחלק הראשון שדיברתי – היה באמת דיון בסיטואציה ש-34% עברו, שזה באמת אחוז נמוך מאוד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: וכבר אז לשכת עורכי הדין באה ואמרה שהם עושים בחינה שלה – – –

עוזי דיין: – – – אומרים שהבחינה ממש לא בסדר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תראה, אפשר בכל דבר את הדברים האלה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה יודע, גם כשהאחוז גדל אז אומרים שהבחינה לא בסדר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסוף, אני מדבר אמפירית על הדברים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: וכבר אז לשכת עורכי הדין אמרה שהשאלות ייבחנו, וחלק מהשאלות כנראה ייפסלו, והאחוז הוא לא האחוז שרואים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ובאמת, אחוז העובר נכון להיום הוא 55% – לא 34%.

אברהם (אבי) ניסנקורן: 55% מהנבחנים עברו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: וכשדיברו פה על מספרים – ניגשו כ-2,800 איש, אם אני לא טועה; עברו כ-1,500 ונכשלו כ-1,300.

עוזי דיין: 2,836.

עוזי דיין: כל אחד חשוב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כל אחד חשוב אבל לא כל אחד יכול להיות עורך דין.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסוף זה מקצוע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו לא פה בגמילות חסדים – אנחנו במקצוע, ברישיון של מקצוע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בן אדם שיש לו אחריות להיות עורך דין – זה 30 שנה קדימה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הוא מייצג אנשים בהליכים פליליים, הוא מייצג אנשים בהליכים אזרחיים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עם כל הכבוד, בסוף צריך לשמור על כבוד המקצוע וכבוד המיוצגים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו, מתוך 2,800 עברו 1,500.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני רוצה להגיד את המספרים, כי אני רוצה לסבר את האוזן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מתוך כלל הנבחנים, 2,800, 69% מאלה שניגשו פעם ראשונה – וזה פקטור מאוד מאוד חשוב – עברו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת אומרת, שבעה מתוך כל עשרה שניגשו פעם ראשונה עברו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ה-55% מתייחסים גם לאלה שנכשלו פעם שנייה, שלישית, רביעית וכו', אבל שבעה מתוך עשרה שנבחנו פעם ראשונה – זה אחוז יפה – עברו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו, מהנבחנים שלמדו באוניברסיטה העברית 93% עברו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת אומרת, הבחינה היא בחינה שבסופו של דבר משקפת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסופו של דבר מהתלמידים שלמדו באוניברסיטה העברית 93% עברו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: 87% מתלמידי אוניברסיטת תל אביב עברו, 90% מתלמידי אוניברסיטת בר אילן עברו, 89% מתלמידי אוניברסיטת חיפה עברו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אלה האוניברסיטאות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: במכללה למינהל 79% עברו, במרכז הבין-תחומי – 76% עברו, במכללת ספיר – 78% עברו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת אומרת שאחוז העוברים במקומות האלה, באוניברסיטאות ובמכללות מובילות – עברו.

יעקב מרגי: איפה לא עברו?

אברהם (אבי) ניסנקורן: איפה לא עברו?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אגיד איפה לא עברו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בקריה האקדמית קריית אונו, ש-863 מה-2,800 למדו שם, עברו 44%, והם הורידו את הממוצע, נכון, ל-55%.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מהאנשים שעלו מחו"ל, שלמדו בחו"ל, 17% עברו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: במכללה האקדמית כרמל 15% עברו.

יעקב מרגי: ומה עושה המועצה להשכלה הגבוהה – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: מה?

יעקב מרגי: ומה עושה המועצה להשכלה הגבוהה – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז שנייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא המועצה להשכלה גבוהה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: קיבלו החלטה, לפני הרבה מאוד שנים, שמאפשרים ללמוד במכללות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל זה שמאפשרים ללמוד במכללות לא אומר שבתעודת הגמר של ההסמכה של עורך דין אתה מוריד את הדרישות ונותן לכל מי שרוצה להיות עורך דין.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו, כמה שזה כואב, בערך 90% מתלמידי האוניברסיטאות עוברים, ובערך 80% מתלמידי שלוש המכללות שנחשבות למכללות באמת מובילות עוברים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: העובדה היא שבמכללה של 800 איש – שזה מעל 25% מהנבחנים באותה שנה – עברו 44%, או 100 מהנבחנים בחו"ל עברו, 15%, והם מורידים את הממוצע ל-55%.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואני עוד פעם מדגיש, מהנבחנים הראשונים, כולל מהמכללות, שבעה מתוך עשרה עוברים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שבעה מתוך עשרה עוברים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו, אני לא אומר, חס וחלילה, שאין מקום למכללות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני גם לא מטיל דופי, חס וחלילה, במי שלמד בקריית אונו, כדוגמה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אומר: גם בקריית אונו, ה-45% שעברו, יכול להיות שהם יהיו עורכי דין מצוינים, יכול להיות מאוד שהם יהיו עורכי דין מצוינים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא, חס וחלילה, בא ואומר: אם למדת בקריית אונו, אתה פחות טוב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל, בסופו של דבר אנחנו רואים את הממוצע שעברו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לשכת עורכי הדין, שיש פה בסוף עצמאות שלה, היא מנהלת את הבחינה, ויש וועדת בחינה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לבוא ולהגיד לה: עכשיו הפוליטיקה הישראלית, כנסת ישראל תבוא – בחלק מהמכללות עברו באחוזים גבוהים; אם באמת הייתה בעיה אמיתית בבחינה, אז היינו רואים שגם באוניברסיטאות עוברים ב-70% וב-60%.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואנחנו רואים את זה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אם הייתה ירידה, היינו רואים שלא 70% עוברים כשהם נבחנים בפעם ראשונה, היינו רואים 50%.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז לבוא ולהגיד שאנחנו עכשיו ניכנס ונעשה התערבות פוליטית מבחוץ ונכריע במקום לשכת עורכי הדין, שאנשים עכשיו – הרי זו לא החלטה; כשאתה עושה הטבה בקורונה, צ'קים חוזרים לשבועיים או לחודש זה לא דבר בלתי הפיך, זה דבר שהוא חד-פעמי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל כשאתה בא ואומר: אני עכשיו, בגלל הקורונה, לכאורה, מסמיך מישהו לעריכת דין לעשרות שנים קדימה, זו לא החלטת קורונה.

אוריאל בוסו: זה הכי קורונה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו, לגבי אחוזי העוברים הפעם מול הפעמים הקודמות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסופו של דבר, 55% עברו הפעם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני עוד פעם אומר:

אברהם (אבי) ניסנקורן: בקיץ 2020 עברו 55% – זה הפעם, מה שאנחנו מדברים עליו עכשיו; בחורף 2019 עברו 48%; בקיץ 2019 עברו 54%; במועד מיוחד באפריל 2019 – 57%; חורף 2018 – 36%; קיץ 2018 – 41.5%; חורף 2017 – 48%; קיץ 2017 – 51%; חורף 2016 – 43%; קיץ 2016 – 54.7%.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת אומרת, אנחנו רואים שה-55% שעברו עכשיו, אם היית עושה מדרג של ארבע השנים האחרונות, מכל המועדים, ומסתכל איפה זה נמצא, נמצא זה בטופ, אחוז גבוה של עוברים לעומת הממוצע, בטח לא פחות מהממוצע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואתה שם לב שרק במועד המיוחד, אחד, עברו יותר, 57%, מעשרה המועדים שאמרתי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ולכן לבוא ולהתערב בסיטואציה הזאת זו בעיה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו, אני מעבר לזה: מה הסמכות שיש לשר המשפטים?

אברהם (אבי) ניסנקורן: שר המשפטים יכול להוריד את ציון העובר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זו סמכות שר המשפטים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בשעתה איילת שקד השתמשה בסמכות הזאת והורידה את ציון המעבר מ-65 ל-60.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה forever.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ברגע שהיא הורידה – ואל תגיד שזה חד-פעמי, זה לא יכול להיות חד-פעמי – ברגע שהיא הורידה, נגמר.

אורנה ברביבאי: היום זה 60?

אברהם (אבי) ניסנקורן: היום זה 60.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה נגמר, זה 60.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואני אומר לך שאם אנחנו עכשיו נוריד, זה נגמר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מה שנוריד – זה ירד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו, יש פה מפגש, שהוא מפגש טבעי אבל מורכב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מפגש ראשון – האם כנסת ישראל צריכה להיכנס ולהתערב פה, או שר המשפטים?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אומר עוד פעם: אם זה היה נשאר 34%, אז אני חושב שב-34% הייתה שאלה כבדה, שאלת ההתערבות, כי זה אחוז נמוך מאוד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: חבר הכנסת יעקב אשר כיו"ר ועדה ביקש ממני לראות את הנתונים, וגם אני ביקשתי לראות את הנתונים, וכפי שקראתי, 34% זה אחוז נמוך לעומת הממוצע, לעומת אחוזי העוברים בארבע השנים האחרונות בכל המועדים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ולכן ב-34% השאלה היא באמת שאלה מאוד מאוד עניינית ומהותית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ודרך אגב, כל השיח בכנסת נולד כשזה היה 34%, כי הדיון בוועדת החוקה היה כשהיו 34%.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ובסופו של דבר, הוא השפיע על השיח.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא חושב שהיינו בכלל בשיח אם זה היה 55%.

אבל הוא השפיע – – – השפיע הרבה מאוד – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסדר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז אני לא רוצה להגיד למה התוצאה היא 55%, אבל יש עובדות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: היה שיח כשזה היה 34%, וזה היום 55%.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז כשזה היה 34% יכולת להגיד – והייתי גם מכבד את זה וגם שוקל התערבות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כי היית אומר: כשראינו 50%, 44%, 34% זה נמוך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה 55%, ואנחנו צריכים להגיד כמה דברים: 1.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מתערבים בסמכות של לשכת עורכי הדין; 2.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא רק של עורכי הדין – מתערבים בסמכות של ועדת הבחינה, שהיא ועדה שפועלת בצורה עצמאית; 3.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אין מה לעשות, זו התערבות פוליטית בסופו של דבר; לא פוליטי במובן של ימין–שמאל, חס וחלילה, לא, אני לא מתכוון לימין–שמאל, אני לא מתכוון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואני לא חושב שזה תפקיד הכנסת להתערב בדבר כזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת דעתי.

אוריאל בוסו: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה, שנייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה, שנייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא חושב שיש פה עוול.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא חושב שזה תפקיד הכנסת להתערב בדבר כזה כשיש 55% עוברים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ועוד פעם, אני אומר, חבר'ה, חברים, אני חייב להגיד לכם: אי-אפשר לא להקשיב לעובדות, אי-אפשר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שבעה מתוך עשרה נבחנים פעם ראשונה עברו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אי-אפשר לא להקשיב לזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אי-אפשר לא להקשיב לזה שתשעה מתוך עשרה נבחנים באוניברסיטה עברו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אי-אפשר לא להקשיב לזה שבמכללות המובילות שמונה מתוך עשרה עברו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אי-אפשר לא להקשיב לזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני בא ואומר: אלה עובדות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו, בסיטואציה כזאת – הדבר האחרון שאני אומר הוא שאני לא חושב שכנסת ישראל היא שצריכה להחליט, עם כל הכבוד לנו, מי יהיה עכשיו עשרות שנים קדימה עורך דין, כי חמל ליבנו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו ליבנו חומל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: גם אני לא חושב שזה – כואב הלב שמישהו באמת משקיע.

אורנה ברביבאי: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: דבר נוסף – אני ישבתי עם לשכת עורכי הדין כמה פעמים, ואני חושב שגם יעקב אשר ישב עם לשכת עורכי הדין, ואני פניתי אליהם שיבדקו כמה פעמים, ואמרתי גם שיבדקו מול ועדת הבחינה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל בסוף אני כן מכבד את הסוברניות שלהם ואת העצמאות שלהם בדבר הזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו, אני כן רוצה להגיד עוד משהו – ודרך אגב, פניתי אליהם עוד פעם, שיבחנו עוד פעם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני רוצה להגיד עוד משהו.

מיקי לוי: – – –

מנסור עבאס: חבר הכנסת מיקי לוי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני רוצה להגיד עוד משהו: יש פה שאלה נוספת, שהיא שאלה תשתיתית, כי אנחנו רואים שיש בעיה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו רואים שיש בעיה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אם כל פעם אנשים לומדים, וזה בערך 2,800 איש בחצי שנה – – –

מיכאל מלכיאלי: להגביל את הכניסה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דרך אגב, מדינת ישראל לא צריכה כל כך הרבה עורכי דין, זה ברור.

אוריאל בוסו: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הרי אנחנו יודעים שיש בעיה תשתיתית, והבעיה התשתיתית הזאת קיימת, דרך אגב, מתחילת שנות התשעים, והיא רק מחמירה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: למרות שההיצע והביקוש משתנים כל הזמן עדיין יש ביקוש מטורף למקצוע הזה, ללימודים – ואנשים באמת לומדים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואנחנו רואים את אחוז העוברים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: וגם אם זה 55% בסוף, או 60% בסוף, אז 40% לא עוברים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ועוד יותר כואב הלב על מי שמנסה עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם ולא עובר עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם, ובדרך כלל רוב הנכשלים נמצאים שם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: פעם זה בנקודה, פעם זה בעשר נקודות, אבל בסוף תמיד זה ככה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תוריד ל-59, אז מי ש-58 יגיד לך שזו נקודה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כשהורידו מ-65 ל-60 – אתה יודע, תמיד זה ככה.

קרן ברק: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: מה?

קרן ברק: הפעם הזאת – – – עוד הורידו ניקוד – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה לא נכון.

קרן ברק: זה נכון מאוד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה לא נכון.

קרן ברק: מה לא נכון?

– – –

קרן ברק: הורידו.

קרן ברק: הורידו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני בא ואומר – – –

קרן ברק: יש דבר כזה?

קרן ברק: הנאשם מערער, מורידים לו?

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני ביררתי עם לשכת – – –

קרן ברק: אבל זה מה שהיה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני ביררתי עם לשכת עורכי הדין, וזאת לא הבעיה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בוא, אם הבעיה הזאת היא הבעיה – – –

עוזי דיין: יש בעיה עם הנתונים.

קרן ברק: אתה אומר שהנתונים לא נכונים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא אומר שהנתונים לא נכונים.

עוזי דיין: רק מילה.

עוזי דיין: אני לא – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: סליחה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא לא לא.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא אומר נתונים לא נכונים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש אנשים שלא רוצים לשמוע – – –

מנסור עבאס: בואו ניתן לשר להשלים את תשובתו.

עוזי דיין: אני לא אומר שהנתונים לא נכונים.

עוזי דיין: אני אומר שחלק מהדברים שהוצגו כאן לא הוצגו בפנינו, ולא הייתה שקיפות בנתונים.

אוריאל בוסו: – – – לא נכונים – – –

עוזי דיין: בגלל זה אנחנו צריכים לראות עכשיו את הנתונים, להחזיר את זה לוועדה ולראות מה עושים עם זה, כי אנחנו נתנו אמון בזה שאתה אומר מספר ונגמר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מה זה אין לך אמון?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה לא חייב להאמין.

יעקב מרגי: מה קרה – – –

עוזי דיין: בסוף יש אנשים בקצה, לא אחוז יש בקצה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חייב להגיד לך: אף אחד לא צריך ללמד אותי מה זה אנשים בקצה, כל החיים שלי אני חי עם אנשים בקצה, אבל גם כשיש אנשים בקצה – אתה יודע מה היום אני יודע?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני יודע להגיד אמת לאנשים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני יודע להגיד את האמת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני יודע להגיד את האמת לאנשים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה יודע מה הכי גרוע?

אברהם (אבי) ניסנקורן: הכי גרוע זה לתת לאנשים תקוות שווא.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה הכי גרוע.

עוזי דיין: היה מבחן בעייתי, לא הייתה – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני יודע לשבת מול אנשים ולהגיד להם את האמת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ותאמין לי, יש לי לב לא פחות מכל אחד אחר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואני מסתכל על אנשים בעיניים ואומר להם, אבל אני אף פעם לא אומר להם דברים רק בשביל למצוא חן בעיניהם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה לא.

קרן ברק: למה, אנחנו כן עושים את זה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא, אבל הוא אמר שיש אנשים בקצה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא נתתי לאף אחד ציון אחר – דיברתי על עצמי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואני בא ואומר שבסוף בסוף, בעובדות, תשע מתוך עשר באוניברסיטה עברו.

קרן ברק: תשעה.

קרן ברק: תשעה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תשעה, ושבעה מתוך עשרה עברו במבחנים השונים, ושמונה מתוך עשרה בשלוש מכינות עברו – זה מאפיין שהבחינה היא בחינה שאפשר לעבור.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ו-55% עברו – וזה ציון משקף לעומת השנים הקודמות, זה אומר שאין פה סטיית תקן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לכן אמרתי שעם 34% כן הייתה סטיית תקן, ולכן שם כן חשבתי שהייתה בעיה.

יעקב מרגי: אבי, אני – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואני בא ואומר עדיין, אם אפשר לעשות משהו – עכשיו, לגבי האמירה – – –

יעקב מרגי: – – – לפרק את המל"ג.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לגבי האמירה שלאנשים ירד הציון, זה דבר מאוד מאוד נקודתי, ואמרתי את זה גם ליעקב אשר: אם לאנשים ירד הציון – – –

לא קיבלנו תשובה מהם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: את זה אני לוקח על עצמי לבדוק מול לשכת עורכי הדין.

קרן ברק: להגיד לך מקרים?

אברהם (אבי) ניסנקורן: כן.

קרן ברק: כן?

אברהם (אבי) ניסנקורן: כן.

קרן ברק: – – – מקרים שהורידו להם את הציון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שהורידו להם מתחת ל-60.

קרן ברק: לא – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: שהורידו להם מתחת ל-60 – – –

קרן ברק: לא, אבל אם זה היה 59, ואז זה 54.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מה זה מעניין?

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה לא מעניין.

קרן ברק: זה כן מעניין, כי אתה עושה את זה בכוונה – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה לא מעניין, כי – – –

קרן ברק: כי הם הבינו שזה מתקרב לפקטור והם הורידו את זה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תנו לי רגע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מדבר עכשיו על מתחת ל-60.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני עכשיו לא מתייחס למי שהיה 59 וירד ל-58.

קרן ברק: לא, אבל יש סיבה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אין סיבה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת קרן ברק.

אברהם (אבי) ניסנקורן: קרן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: קרן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה.

קרן ברק: הם חשבו שיהיה פקטור, אז הם הורידו את זה כדי שלא יהיו בפקטור.

אברהם (אבי) ניסנקורן: טוב, בסדר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני עדיין לא חושב שזאת הסיבה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני עכשיו בא ואומר על מי שבסיטואציה שהורידו לו ממצב של עבר לנכשל, על זה אני מדבר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אם למישהו הורידו מעבר לנכשל, אני אשמח לקבל את המקרים האלה לבדיקה, כי אני שמעתי שאין מקרים כאלה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אם יש מקרים כאלה, אפילו מקרה אחד, אני אשמח לקבל את המקרה הזה ולעיין בו אישית ולראות מה עושים ברמה הזאת, אישית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אם יש מקרה של אנשים שממצב עבר הפכו להיות נכשל בגלל ערר, אני אשמח לקבל את המקרים האלה, יעקב אשר, ואני אשמח לראות איך עוזרים באותו מקרה, כי אלה באמת המקרים החריגים.

– – –

מנסור עבאס: חבר הכנסת יעקב אשר, יש לך עמדה נוספת.

מנסור עבאס: אדוני השר, אתה רוצה שנאפשר להם עמדה נוספת ואז תוכל להשיב?

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו אני רוצה להגיד עוד משהו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: רציתי להגיד עוד משהו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני כן רוצה להגיד משהו בזהירות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הרי בסופו של דבר אני לא חושב, עוד פעם, חושב שזו הכרעת שר המשפטים, ולדעתי גם לא הכרעת הכנסת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לדעתי זה נושא שמונח לפתחה של לשכת עורכי הדין.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש שאלה מתי אתה נכנס לנעליה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא חושב שבמקרה הזה צריך להיכנס לנעליה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה מה שאני בא ואומר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יכול להיות שהייתי מחליט במתחם הסבירות x או y, אבל אני לא חושב שכרגע מתחם הסבירות מצדיק להיכנס לנעליה ולהתערב "ברגל גסה", במירכאות, בלשכת עורכי הדין.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זו דעתי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני כן חושב שני דברים: 1.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אם אפשר להאיר את העיניים בדברים שנפלו בין הכיסאות – כן; 2.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בחינה נוספת לשכת עורכי הדין כל הזמן עושה, אבל גם לא צריך שאנשים יהיו עם תקוות שווא.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אסור גם לשכוח שיש עוד בחינה ב-23 בדצמבר, שאנחנו או-טו-טו בעוד בחינה, עוד חודש בעוד בחינה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: והדבר הנוסף – ואת זה כן עשיתי: הקמתי ועדה מיוחדת, כי המצב הוא לא בריא, כדי לראות איך מתקנים את המצב מהיסוד, איך אנחנו באמת מייצרים פה תיקון מהיסוד.

בחירות מוקדמות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בשיתוף פעולה עם הוועדה.

אוריאל בוסו: למשל, מבחני לשכה בסיום התואר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כי המצב הבסיסי הוא מצב לא בריא.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מצב לא בריא שכל כך הרבה אנשים לומדים, מפתחים תקוות בחיים, משעבדים את החיים שלהם למשהו, ואחר כך הם לא עוברים.

מנסור עבאס: שנייה, אדוני השר.

מנסור עבאס: עמדה נוספת, חבר הכנסת אחמד טיבי.

מנסור עבאס: ארבע עמדות נוספות.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מנסור עבאס: דקה אחת.

אחמד טיבי: שמעתי את הדברים של חבריי.

אחמד טיבי: יש דברים שלא צוינו.

אחמד טיבי: א.

אחמד טיבי: חבריי בוסו ועוזי דיין לא ציינו את מועד דצמבר.

אחמד טיבי: אני מדבר על שני המועדים – ואת הצעת החוק שלי ושל הרשימה המשותפת, שהקדימה הצעות אחרות הם שכחו לציין, שמדברת על שני המועדים.

אחמד טיבי: זה דבר אחד.

אוריאל בוסו: – – –

אחמד טיבי: בוסו, הייתה לך קצת שכחה.

אחמד טיבי: זה דבר אחד.

אחמד טיבי: דבר שני: בשום נושא לא כל נבחן חייב לעבור, אבל העובדה שהישיבה של ועדת החוקה התכנסה, ובעקבותיה היו הפסילות, אומרת שמלכתחילה הבחינה לא הייתה הוגנת והביאה לתוצאה שהיא צעד בכיוון הנכון.

אחמד טיבי: עכשיו, אנחנו אומרים שבדצמבר אין פילוח, אין שקיפות של התוצאה, ועל כן יש מצבים חריגים שהפרלמנט או השר מתערבים.

אחמד טיבי: עשיתי את זה לפני שנתיים-שלוש יחד עם חבריי – גם עם אוסאמה, שנמצא בבידוד.

אחמד טיבי: אנחנו, כל סיעות הבית יחד, רוצים לעזור.

אחמד טיבי: לא כל מי שנבחן ברפואה צריך לעבור.

אחמד טיבי: לא כל מי שבמשפטים או בחשבונאות או בפיזיותרפיה, אבל הבחינה צריכה להיות הוגנת – והיא ממש לא כזאת, אדוני.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אחמד טיבי.

מנסור עבאס: עמדה נוספת, חבר הכנסת עמית הלוי.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: דקה אחת.

עמית הלוי: תודה.

עמית הלוי: אני רוצה לומר, באופן חריג ביחס לנושאים אחרים, שאני מסכים עם הקונספט שלך במובן הזה שתפקידך ותפקידנו להגן על כלל אזרחי ישראל.

עמית הלוי: זה שאתה עושה את השקלול של כלל האזרחים – כמו שאתה אומר, אתה מעניק רישיון בסוף כדי שאנשים ייצגו אחר כך בערכאות, והחשיבה הזאת נכונה בעיניי, וטוב שאתה שוקל את השיקולים האלה בהקשר הזה.

עמית הלוי: אבל יש דבר אחד שעליו אני – – –

קריאה: – – –

מנסור עבאס: סבלנות.

עמית הלוי: מעבר לדברים – אני מסיים.

עמית הלוי: גם אני ישבתי עם יושב-ראש לשכת עורכי הדין על השאלות ועל הבעיות שהיו בשאלון, והדבר הזה תוקן וגם על זה אני שמח.

עמית הלוי: בדבר אחד אני חושב שנכון שהכנסת תתערב, ובוודאי שאתה תניף את הכוח שיש לך, למרות שאתה צודק שזה לא צריך להיות באופן קבוע, וזה הקורונה.

עמית הלוי: הסבירות שלי, ועל זה אני כן מתעקש והתעקשתי בוועדה ההיא, היא שבנתונים הללו אדם שקיבל 58, 57, 56 – לא בעידן קורונה הוא היה מקבל 60, כבוד השר.

עמית הלוי: כלומר, הנתונים האלו – ואני אומר את זה כמי שאשתו עברה את המבחן הזה.

עמית הלוי: אני מכיר את המבחן הזה היטב, על הקשיים שבו, וטוב שהוא קשה, לטובת הרישיון.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת עמית הלוי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יעקב אשר.

עמית הלוי: משפט אחרון.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יעקב אשר.

עמית הלוי: ההנחה היא שאתה נותן לאנשים בתקופת קורונה פקטור של x נקודות, אתה אומר שהם מוכשרים, הם בעמדה כזאת שמגיע להם רישיון עם 60 נקודות, והם קיבלו 58 כי בימים כתיקונם הם היו מקבלים 60.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: אוקיי, תודה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יעקב אשר, ואחריו – חבר הכנסת מרגי.

מנסור עבאס: דקה אחת.

תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אדוני השר, אנחנו ליווינו את העניין הזה הרבה זמן.

הקדשנו לזה הרבה זמן, אבל לא סיימנו אותו עד הסוף.

אני קיוויתי – ואני שמח שבסוף גם לא סתמת את הגולל על העניין.

דעתי הייתה שלא צריך, מה שנקרא, לקחת התערבות חיצונית בצורה של פקטור, אבל דיברנו על דבר אחד.

קודם כול, אני מצטרף למה שאמר עמית בסוף, שתקופת קורונה היא כן תקופה של החלק העליון, ועליו גם דיברנו.

אני לא רוצה לבחור אותו משם, אבל אני אגיד לך מה חסר לנו בנתונים, ואת הנתונים האלה תבקש, ואת הדברים האלה גם עוררתי לפני הצוות שלך: בנושא הזה של הבחינה בכתב, ההתבטאות בכתב אנשים קיבלו – הרי זה לא כמו בחינה, שהורידו שש שאלות שהתברר שהן בעייתיות, שגם זה סימן שאלה גדול על כל התהליך; בהתבטאות בכתב, כשמישהו בדק את זה פעם ראשונה – – –

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת.

בדק את זה איש מקצוע – דקה, אדוני.

בדק את זה איש מקצוע.

איך יכול להיות שבגלל שאותו אחד ערער, בדקו את זה עוד פעם והוא לא קיבל יותר אלא הוא קיבל פחות?

פה צריך לבדוק כמה בעשו את זה באוניברסיטת תל אביב – –

מנסור עבאס: כן, תודה.

– – וכמה עשו את זה לאחרות.

פה יש את העיוותים.

אדוני היושב-ראש, אני מודה לך על האיפוק.

חובתנו שהם, לשכת עורכי הדין – לא להתערב להם בכוח אבל כן לעשות את הלחץ שלנו, שלך כשר המשפטים, שלי כיושב-ראש ושל חברי הוועדה, כדי שכן יעשו בדיקה נוספת, לבדוק אולי יש עוד שאלה אחת מכשילה.

מנסור עבאס: כן.

זה ערבב את הכול והפך פה בסוף לעיוות לחלק קטן מאוד מאלה שקיבלו את התוצאות הכי קרובות.

תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יעקב מרגי, דקה, אדוני.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, מכובדיי השר אבי ניסנקורן והשר גלנט, תראה, משרד החינוך בעניין הקורונה נתן פקטור בבחינות.

יעקב מרגי: לא היה קורה כלום אם השנה בגלל הקורונה לשכת עורכי הדין היו נותנים פקטור.

יעקב מרגי: זאת שאלה בנפרד.

יעקב מרגי: אבל אני רוצה לומר, רבותיי: קחו את הסטודנט הזה, לפעמים הוא אבא לילדים.

יעקב מרגי: הוא משקיע שלוש שנים לימודים, תוסיף התמחות, 120,000 שקלים שכר לימוד, זה מגיע עם כל הסיפור, הפסדי ימי עבודה ויכול להיות שהוא בכלל לא עובד בגלל שהוא לומד.

יעקב מרגי: יש לו ציפיות.

יעקב מרגי: עכשיו אני לא מדבר על לשכת עורכי הדין.

יעקב מרגי: לכן בדיון הזה היה צריך להיות פה השר להשכלה גבוהה.

יעקב מרגי: במשרד החינוך, אם בית ספר היה כושל בממוצעים – אני מסתמך על הנתונים שנתת פה; אם לבית הספר היו נתונים כאלה, מנהל בית הספר היה נקרא לבירור, עם ממוצעים כאלה שנה אחר שנה אחר שנה.

יעקב מרגי: אני שואל, איפה המועצה להשכלה גבוהה?

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת.

יעקב מרגי: ההיעדרות שלה, חוסר הנוכחות שלה בתכנון של ההשכלה הגבוהה זועק, ואלה התוצאות.

יעקב מרגי: אני חושב שצריך לבוא לקראת המחזורים האלה שנפגעו.

מנסור עבאס: תודה.

יעקב מרגי: אני מסכים איתך, יש הצפה של עורכי דין אבל מישהו צריך לדבר על זה, מישהו צריך לטפל בזה.

יעקב מרגי: זה הפך להיות עסק כלכלי, והם משלמים את המחירים.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת.

מנסור עבאס: אנחנו סיימנו עם העמדות הנוספות.

מנסור עבאס: אתה יכול להשיב או לא להשיב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: רק ממש בקצרה, שלא יובן שאני נגד לימוד במכללות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שהמכללות, קודם כול הן עובדה קיימת, ובסופו של דבר גם נותנים שם הזדמנות לאנשים שבדרך אחרת לא יכולים ללמוד משפטים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל גם כשעושים כזה דבר צריך לעשות את זה בשום שכל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: היום התוצאה מייצרת עיוותים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו רואים את זה באחוזי העוברים, ולכן צריך לראות איך מתקנים את זה, איך משפרים את זה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: באמת, כמו שאתה אומר, זה מייצר בסופו של דבר עוול גדול מאוד למי שמשקיע גם ממון גדול וגם את חייו בנושא הזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה דבר אחד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דבר שני – – –

אוריאל בוסו: קורונה שינתה סדרי עולם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא, לא, זה לא קשור לקורונה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עוד פעם, אני אומר את הנתונים: 55% שעברו עכשיו זה לא יותר נמוך מארבע השנים האחרונות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אם היו עוברים 50% או 44% או 34% היית אומר שהקורונה השפיעה, אבל בסוף אתה רואה את התוצאה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסוף זה עניין סטטיסטי, אתה רואה את התוצאות הסטטיסטיות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל בכל מקרה, אמרתי, זה מונח לפתחה של לשכת עורכי הדין.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני בטוח שהם ראו את הדיון הזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו גם נראה גם אם יהיה פה איזשהו שיקול נוסף שלהם.

עמית הלוי: השר, אתה לא חושב שהקורונה היא מרכיב משפיע?

עמית הלוי: אנשים לא יכלו ללמוד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תראה – – –

עמית הלוי: אנשים לא יכלו ללמוד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל תשמע, תסתכל על שנים קודמות ותסתכל על מספר העוברים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אמרתי, שבעה מתוך עשרה כן עברו בבחינה ראשונה.

אוריאל בוסו: באוניברסיטאות לומדים יותר רווקים וצעירים מאשר בעלי משפחות, שלומדים במכללות, אולי באמת זו הבעיה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל זה לא שונה מנתונים משנים קודמות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסוף אתה צריך להתחבר לעובדות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה לא שונה משנים קודמות.

עמית הלוי: כבוד השר, אנשים אומרים: היינו בבית, לא יכולנו ללמוד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז הם אומרים, בסדר.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אנחנו חייבים להתקדם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: חלק מהאנשים האלה – אמרתי ששבעה מתוך עשרה עברו, כולל מכללות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: חלק מה-55% שלא עברו גם לא עברו בפעם קודמת ובפעם לפני זה, כשלא הייתה קורונה, ולא עברו גם הפעם, כשהייתה קורונה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסוף אתה צריך לראות את המציאות, את העובדות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל עדיין, בסדר, אני מניח שלשכת עורכי הדין תשמע ותשקול את זה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אין לזה סוף, אין לזה סוף.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, לאן אתם מציעים?

אברהם (אבי) ניסנקורן: עוד מילה אחת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עוד פעם, עמדתי: לא נכון שנתערב בלשכת עורכי הדין.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת עמדתי, ולבקשת חברי מיצינו את הנושא.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: חברי הכנסת המציעים, מה אתם מציעים?

אחמד טיבי: לוועדת חוקה.

מנסור עבאס: להעביר לוועדת חוקה?

מנסור עבאס: אז אנחנו מצביעים – להעביר את ההצעה לסדר-היום: בחינת ההסמכה לעריכת דין, אוגוסט 2020, לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מנסור עבאס: נא להצביע.

אחמד טיבי: מי שבעד – בעד להעביר לוועדת חוקה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 18 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 3 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת ברביבאי – בעד; חבר הכנסת גולן – בעד; חברת הכנסת סונדוס סאלח – בעד; חבר הכנסת טייב – בעד; חבר הכנסת בוסו – בעד; חבר הכנסת דיין – בעד; חבר הכנסת מלכיאלי – בעד; חבר הכנסת מרגי – בעד; חבר הכנסת עמית הלוי – בעד.

מנסור עבאס: 12 חברי כנסת בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

מנסור עבאס: אני קובע שההצעה לסדר-היום: בחינת ההסמכה לעריכת דין, אוגוסט 2020, עוברת להמשך דיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מנסור עבאס: << הלסי >> משרד החינוך מחלק מחשבים לתלמידים ללא הגדרת קריטריונים ברורים לזכאים << הלסי >>

מנסור עבאס: הצעות לסדר-היום בנושא: משרד החינוך מחלק מחשבים לתלמידים ללא הגדרת קריטריונים ברורים לזכאים, מס' 2012, 2050 ו-2071.

מנסור עבאס: המציע חבר הכנסת יאיר גולן, בבקשה.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני השר, אנחנו עוסקים היום בעוד מחדל חמור של ממשלת ישראל.

יאיר גולן: שמונה חודשים לתוך משבר הקורונה ועדיין נושא הלמידה מרחוק לא זכה ולא זוכה לטיפול הולם.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יעקב אשר והשר ניסנקורן.

יאיר גולן: רבותיי, אתם מפריעים לי.

מנסור עבאס: בבקשה, אתם מפריעים.

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת מרגי.

יאיר גולן: אני אתחיל מההתחלה.

מנסור עבאס: בבקשה.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני השר – –

אורנה ברביבאי: תפעיל לו את הזמן מהתחלה.

יאיר גולן: – – אנחנו עוסקים היום בעוד מחדל חמור של ממשלת ישראל.

יאיר גולן: שמונה חודשים לתוך משבר הקורונה ועדיין נושא הלמידה מרחוק לא זכה ולא זוכה לטיפול הולם.

יאיר גולן: אנחנו עוסקים היום במחסור במחשבים במערכת החינוך ואנחנו עוסקים בקריטריונים שאינם ברורים לחלוקת המחשבים.

יאיר גולן: איני מצפה לפתרונות קסם, אבל אני בהחלט מצפה לגילוי נאות – מה יחולק, מתי יחולק, לפי איזה תבחינים יחולק, מתי יטופלו פערי תשתית, איפה יש ואיפה אין כיסוי רשתי ומתי תואץ מהירות הגלישה ביישובים שבהם היא איטית להחריד.

יאיר גולן: אני לא בא להתגולל על משרד החינוך ולא על הממשלה, אבל תשובות אנחנו צריכים וזכאים לקבל.

יאיר גולן: בהזדמנות זו אני רוצה להזכיר כלל חשוב בחירום: משבר יכול להביא לקריסת מערכות והוא יכול להוות הזדמנות – הזדמנות להתחדשות והשתפרות וליציאה לדרך חדשה.

יאיר גולן: זה המקום לבקש ממשרד החינוך התייחסות לעוד כמה פערים, ואני משוכנע שתימצא הבמה הראויה לדון בהם בעתיד.

יאיר גולן: אמנה חמישה מהם: א.

יאיר גולן: שכר המורות הצעירות, שהוא נמוך להחריד, ואני מניח שאם נקטין את המנגנון הענק של משרד החינוך נשכיל להעביר כסף לשטח ולשפר את רמת ההוראה; ב.

יאיר גולן: גודל הכיתות – דווקא מתוך המשבר למדנו שהלמידה בקפסולות היא למידה אפקטיבית יותר, ומה שצריך ליד המורה זה עוזר הוראה.

יאיר גולן: השיטה הזאת עובדת מצוין, וצריך לראות איך ממשיכים אותה הלאה; ג.

יאיר גולן: מתודות הלימוד – מתודות הלימוד בכל מערכת החינוך הן מיושנות להחריד, אבל יש מנהלות ומורות מוכשרות שהמציאו שיטות חדשות ויצירתיות תוך כדי המשבר.

יאיר גולן: האם יש ניסיון לאסוף את כל המתודות האלה ולהנחיל אותן לכל המערכת?

יאיר גולן: ד.

יאיר גולן: חסר חינוך לערכים דמוקרטיים ולסובלנות בכל מערכת החינוך, בדגש על מערכת החינוך הממלכתית-דתית ועל מערכת החינוך החרדית.

יאיר גולן: האם הנושא הזה מטופל?

יאיר גולן: ודבר אחרון – פערי ענק בלימוד השפה הערבית.

יאיר גולן: איכות לימוד העברית לקויה מאוד בחברה הערבית, אבל היקף לימוד הערבית בחברה היהודית הוא פשוט אפסי ומגוחך.

יאיר גולן: כך לא בונים תשתית לחיים משותפים.

יאיר גולן: בזמני משבר צריך להשקיע בתשתיות, והתשתית הכי חשובה לנו היא התשתית האנושית.

יאיר גולן: לכן, במקום להעביר מיליונים לאבטחת ילדי נתניהו, לאבטחת ראש הממשלה החלופי, למימון משרדים מיותרים ולהקצאת כספים קואליציוניים, הגיע הזמן שנשקיע בדבר הכי חשוב לכולנו – חינוך.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יאיר גולן.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, אדוני שר החינוך, כנסת נכבדה, לאחרונה משרד החינוך רכש כ-150,0000 מחשבים בכוונה לחלקם לתלמידים לצורכי למידה מרחוק בתקופת מגפת הקורונה.

יבגני סובה: המשרד, לצערי, אינו חושף את הקריטריונים והתנאים לחלוקת המחשבים, בעוד השבוע פורסם כי חולקו למשל 750 מחשבים בעיר צפת ו-350 מחשבים בעיר ערד.

יבגני סובה: לפי דוח ביניים מיוחד שערך מבקר המדינה בעניין התמודדות מדינת ישראל עם משבר הקורונה, אין למשרד החינוך תמונת מצב מלאה בדבר אמצעי קצה וחיבור לאינטרנט בבתי התלמידים.

יבגני סובה: מי שהכי נפגע בדרך כלל זה אוכלוסיות מוחלשות, וגם האוכלוסייה במגזר הערבי.

יבגני סובה: לכ-26% מהתלמידים בחברה הערבית אין מחשבים, כך על פי הדוח, ל-38% אין חיבור לאינטרנט, שלא לציין את אחוז התלמידים שגם אם היה להם מחשב בבית אינם מסוגלים ללמוד בשל העובדה שאין במקום מגוריהם תשתית אינטרנט איתנה.

יבגני סובה: אדוני שר החינוך, אני פונה אליך.

יבגני סובה: אני זוכר שבתקופת הקדנציה הראשונה של בנימין נתניהו כראש הממשלה הייתה תוכנית מחשב לכל ילד; זה היה בשנת 1998-1997, גלש קצת ל-1999.

יבגני סובה: אני זוכר את עצמי היטב אז כסטודנט.

יבגני סובה: עשיתי שח"ק, שירות חברתי קהילתי, וראיתי כיצד ילדים ממשפחות מוחלשות מקבלים מחשב לכל ילד.

יבגני סובה: זה היה פשוט תענוג לראות את הילדים המסכנים האלה שמקבלים מחשב.

יבגני סובה: לא היה להם סיכוי – לא היה להם סיכוי לקנות מחשב בסוף שנות התשעים.

יבגני סובה: אני כסטודנט עבדתי איתם.

יבגני סובה: אני לא יודע, אדוני השר, אם אתה זוכר את התקופה הזאת, אבל בדקתי.

יבגני סובה: בשנת 1998 נדמה לי שהיית מפקד אוגדת עזה.

יבגני סובה: נכון?

יבגני סובה: אני לא טועה.

יואב גלנט: – – –

יבגני סובה: אבל אני מציע לך שתבדוק את זה, ואני אשמח כמובן גם אם אתה תוכל לתת לנו תמונת מצב.

יבגני סובה: היום טאבלט פשוט לא עולה הרבה כסף.

יבגני סובה: משרד החינוך יכול לקחת את זה כפרויקט, למצוא את הכסף המתאים, וכמובן בתקופת הקורונה לספק את הטאבלטים.

יבגני סובה: אני לא מדבר עכשיו על מחשב עם כל התוכנות הכבדות, ואף ילד לא צריך לשבת על מחשב מהיר ולא להתעסק בתוכנות גרפיקה כבדות שמצריכות הרבה זיכרון, אבל הדבר הבסיסי, כמו טאבלט הכי פשוט, זה דבר מינימלי שלדעתי משרד החינוך יכול לספק.

יבגני סובה: אז לתשומת ליבך, אדוני השר.

יבגני סובה: כמובן, נשמח לקבל את תשובתך בעניין הזה.

יבגני סובה: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יבגני סובה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת סונדוס סאלח, בבקשה.

סונדוס סאלח: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי וחברות הכנסת, רצינו או לא – עברנו ללמידה בזום, עברנו ללמידה מרחוק.

סונדוס סאלח: בזמן שרוב מדינות ה-OECD בחרו בשנים האחרונות ללמד חלק מתוכנית הלימודים מרחוק כאסטרטגיה, מבחירה מלאה ללמד חלק מתוכניות הלימודים באופן מתוקשב ובלמידה מרחוק, אנחנו כאן נאלצנו לעבור לתוכנית למידה מרחוק.

סונדוס סאלח: על מנת לקיים את הלמידה מרחוק, מלבד זה שצריך שיהיה גם תלמיד, גם מורָה או מורֶה, צריך שני דברים, שני מרכיבים, שהם מאוד מאוד חשובים: גם אמצעי קצה וגם חיבור לאינטרנט.

סונדוס סאלח: אמצעי קצה – הובטח כאן בארץ מחשב לכל ילד מאז שנת 1996; הבטיח לנו נתניהו מחשב לכל ילד לפני 24 שנים.

סונדוס סאלח: זה מאוד מדאיג, כבוד היושב-ראש, לי באופן אישי, גם כאישה, גם כערבייה, בגלל שאותו נתניהו הבטיח לא מזמן לטפל בפשיעה והאלימות בחברה הערבית.

סונדוס סאלח: היום משרד החינוך מנסה להדביק את הפערים ולספק מחשבים, במיוחד בחברה הערבית, על מנת לצמצם את הפערים הקיימים, אבל לצערי, שליש מהתלמידים בחברה הערבית סבלו מפערים כל כך גדולים.

סונדוס סאלח: נכון להיום, מה יועיל מחשב כשל-40% מהתלמידים בחברה הערבית יש בעיה בחיבור לאינטרנט או בחיבור לחשמל?

סונדוס סאלח: למרות שקיים בארץ חוק חינוך שווה וחינם לכולם מגיל שלוש עד גיל 18, עדיין, בצורה הזאת ובמדיניות הזאת, לא דואגים לפתור את בעיית החשמל – וגם האינטרנט – שפוגעת בתהליך הלמידה מרחוק ומייצרת פערים כל כך גדולים, שישתקפו בקרוב גם בתוצאות מבחני המיצ"ב, גם בתוצאות הבגרות, גם בקבלה ללימודים, גם במבחני הפסיכומטרי.

סונדוס סאלח: יגידו שהתלמידים נכשלו או המורים נכשלו, אבל מי שנכשל בטיפול בנקודות האלה היא ממשלת ישראל, עוד לפני המשבר עצמו.

סונדוס סאלח: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת סונדוס סאלח.

מנסור עבאס: יעלה וישיב שר החינוך יואב גלנט, בבקשה.

יואב גלנט: ערב טוב לכם, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני שומע ואני רואה כמה גדול הנתק שלכם ממה שקורה.

יואב גלנט: כנראה שאתם עסוקים במה שקורה בכנסת ולא קשובים למה שקורה בשטח.

יואב גלנט: אני אספר לכם מה קורה.

יואב גלנט: עם כניסתי לתפקיד שר החינוך הצבתי את נושא הלמידה מרחוק כיעד מרכזי בתוכנית העבודה של המשרד.

יואב גלנט: הוריתי על ביצוע תהליך הפקת לקחים מגל הקורונה הראשון, ובהתאם למסקנותיו גיבשנו תוכנית עבודה ליישום רפורמה מקיפה בנושא.

יואב גלנט: פעלתי בממשלה לתקצוב התוכנית בסכום תקדימי של 1.2 מיליארד שקל, תוך שאני מגדיר חמישה כיווני פעולה: 1.

יואב גלנט: האצת הקמת תשתיות תקשוב במוסדות החינוך, הנחת תשתיות חדשות ושדרוג תשתיות קיימות בכ-4,300 בתי ספר; מחציתם, כ-2,300, אינם מתוקשבים כלל; 2.

יואב גלנט: מינוי בעלי תפקידים קבועים במוסדות החינוך לקידום נושא הלמידה מרחוק; 3.

יואב גלנט: הכשרת צוותי הוראה במיומנויות למידה מרחוק; 4.

יואב גלנט: הרחבת תוכני הלמידה המוצעים במסגרת הלמידה מרחוק; 5.

יואב גלנט: רכישת אמצעי קצה – כ-150,000 מחשבים, כ-150,000 מודמים הכוללים חבילות תקשורת וכ-70,000 טלפונים סלולריים כשרים הכוללים גם הם חבילות תקשורת, למגזר החרדי, לפי בקשתם.

יואב גלנט: אני שמח לבשר לכם כי מימושה של התוכנית הזאת מצוי בשלבי עבודה מתקדמים: 1.

יואב גלנט: התחלנו במהלך תקשוב רחב היקף, והוא יושלם עד לסוף שנת הלימודים.

יואב גלנט: במאמר מוסגר אעיר כי מערכת החינוך פועלת לתקשוב בתי הספר זה למעלה מעשור, ללא התקדמות משמעותית עד כה.

יואב גלנט: המהלך שאנו מובילים יצמצם אפוא את הפער הנגרר על פני עשור לפחות בתוך שנה אחת; 2.

יואב גלנט: מינינו עד כה כ-3,000 רכזי תקשוב בשכר, הממונים על קידום הנושא בבתי הספר, ופנינו לסיום המהלך; 3.

יואב גלנט: נכון לעת הזאת הוכשרו ומוכשרים באופן סדיר כ-85% מצוותי החינוך ללמידה מרחוק; 4.

יואב גלנט: הרחבנו את מגוון התכנים ללמידה מרחוק.

יואב גלנט: לכל בית ספר הוגדרה חבילת תקציב של אלפי שקלים, לפעמים עשרות אלפי שקלים, ובאמצעותה ניתן לרכוש תוכן לימודי דיגיטלי המאושר על ידי המשרד בכל מקום כמעט, בארץ ובחו"ל.

יואב גלנט: רכשנו 150,000 מחשבים ומודמים ועגלות הטענה בהתאמה והתחלנו בתהליך חלוקה לפי מפתח סוציו-אקונומי בכל רחבי הארץ ובכלל המגזרים.

יואב גלנט: עד סוף השבוע הקרוב נשלים את חלוקתם של למעלה מ-61,000 מחשבים, מחר.

יואב גלנט: לכל מי שאומר: לא עשיתם, לא פעלתם – כל הדיבורים האלה בשביל תקשורת?

יואב גלנט: אני מקווה שזה נובע מבורות.

יואב גלנט: בדימונה חילקנו 885; בבית שאן – 450; בירושלים – 14,968, זה היה שלשום, דרך אגב; בדאלית אל-כרמל – 332; בצפת – 700; בקריית שמונה – 465; בחדרה – 1,535; בשפרעם – 1,137; באום אל-פחם – 1,884; במג'דל א-שמס – 327; בנווה מדבר והפזורה הבדואית במרכז הנגב – 1,866 מחשבים; בתל שבע, סמוך אליהם – 915 מחשבים; באילת – 1,235; בקריית ביאליק – 724; ברכסים – 30; בבית שמש – 1,211; בביתר עילית – 207; במעלה אדומים, אתמול – 986.

יואב גלנט: ידנו עוד נטויה ואנו בעיצומו של התהליך.

יואב גלנט: בשבוע הבא יקבלו בין היתר מעלות תרשיחא – 337 מחשבים; לוד – 732; בת ים – 1,647; נתניה – 2,979; בית ג'ן – 323; יפיע – 576.

יואב גלנט: איפה חברת הכנסת סונדוס, שחילקה איתי מאות מחשבים במשהד?

יואב גלנט: איפה היא, שהיא באה עכשיו ותוקפת אותי?

יואב גלנט: תבואי בבקשה, חברת הכנסת סונדוס, תעידי בפני החברים שעמדת ביחד איתי וחילקת מחשבים.

יואב גלנט: אני לא מבין את הצביעות הזאת.

מנסור עבאס: כפר מר'אר לא מופיע אצלך ברשימה, אדוני השר?

יואב גלנט: אלה דוגמאות.

יואב גלנט: נתתי רק דוגמאות, דוגמאות.

יואב גלנט: כולם יקבלו.

יואב גלנט: מר'אר קיבל איזה 600–700 מחשבים בשבוע הראשון, ביחד עם צפת.

יואב גלנט: אני מזכיר שהתחייבנו שעד לסוף ינואר נשלים את חלוקת מחצית מהמחשבים.

יואב גלנט: לאחר שראינו את העלייה בתחלואה והמדינה התקדמה לקראת הסגר השני, הנחיתי את מנכ"ל המשרד לרכז מאמץ ומשאבים על מנת לאפשר למידה מרחוק לזקוקים לסיוע מהר ככל שניתן.

יואב גלנט: עבודה מאומצת זו הביאה לכך שנסיים את המהלך כולו עד סוף דצמבר.

יואב גלנט: המשמעות היא שמרגע ההחלטה שאני החלטתי בחודש יוני ועד לחלוקת המחשבים לילדים יעברו שישה חודשים בלבד, אשר כוללים אפיון – כי יש מחשבים שיש בהם גם מקלדת בשפה הערבית, אתם יודעים את זה; 50,000; רכש וחלוקה לבתי הספר.

יואב גלנט: המחשבים האלה יוצרו בסין, קוריאה ויפן במיוחד לבקשתנו בחצי השנה הזאת.

יואב גלנט: אתם מכירים את הצבא, שניכם; תגידו לי אם צה"ל יודע לעשות את זה יותר מהר, זה זמן שיא למהלך בכל סטנדרט שאני מכיר.

יואב גלנט: זאת אומרת, מרגע שאני החלטתי עד של-150,000 ילדים יש מחשב ביד בכל המקומות שאמרתי – חצי שנה, עד סוף השנה הזאת.

יואב גלנט: עד 18 בדצמבר נסיים לחלק 134,000 מחשבים, וכ-15,000–16,000 נוספים נשאיר לצורך תגבור במקומות נדרשים לכך, וכן לאלה שלא נכנסו לקול הקורא.

יואב גלנט: אתם יודעים למה הם לא הגיעו לקול הקורא?

יואב גלנט: כי הם לא האמינו שיחלקו בגלל מה שקרה פה במשך 20 שנה.

יואב גלנט: הם לא באו לקול הקורא, ואנחנו לא נפגע בילדים שהמנהלים שלהם לא ניגשו לקול הקורא, ואנחנו נמצא גם להם פתרון.

יואב גלנט: לכן השארתי את העתודה הזאת.

יואב גלנט: מספר המחשבים שנקבע לרכישה הוערך על ידי גורמי המקצוע במשרד ונשען על נתוני דוח ה-OECD, שקבע כי ל-9% מכלל התלמידים, כ-135,000, אין מחשב.

יואב גלנט: על בסיס תובנה זו, וכמובן על בסיס המשאבים – רק המחשבים זה חצי מיליארד שקל – יצאנו לפעולת הרכש.

יואב גלנט: במסגרת הליך חלוקת המחשבים קבענו קריטריונים המעניקים עדיפות ברורה לבתי ספר במדדי טיפוח גבוהים על פני אחרים – מדדי טיפוח זה הפוך מסוציו-אקונומי במערכת החינוך, למי שלא יודע – לכן זה מתחשב במדדי הטיפוח, בגודל בית הספר ובמספר התלמידים.

יואב גלנט: אני נותן עכשיו פירוט לכל מי שאמר שאין קריטריונים.

יואב גלנט: דרך אגב, הקריטריונים מפורסמים וידועים לכול.

יואב גלנט: על זה אמרתם: אין קריטריונים.

יואב גלנט: בעשירון הטיפוח 10 – – –

יאיר גולן: אדוני השר, ביקשנו ממשרד החינוך לראות את הקריטריונים ומשרד החינוך לא הציג אותם.

יואב גלנט: אני חוזר על דבריי: בעשירון הטיפוח 10 – – –

קריאה: – – –

מנסור עבאס: בואו נשמע את הקריטריונים.

יואב גלנט: בעשירון הטיפוח 10 יחס התלמידים הוא שעל כל שבעה ילדים יקבלו מחשב.

יואב גלנט: אני תכף אתן דוגמאות.

יואב גלנט: אני לוקח את עשירון טיפוח 6, לדוגמה – על כל שמונה ילדים יקבלו מחשב, אבל כשמגיעים למדדי הטיפוח הנמוכים, קרי סוציו-אקונומי גבוה, במדד טיפוח 4 – על כל עשרה ילדים; 3 – על כל 40 ילדים; 2 – על כל 50 ילדים; 1 – על כל 60 ילדים.

יואב גלנט: << אחרי_כן >> כלומר, אני נותן דוגמאות:

יואב גלנט: ניקח בתי ספר שיש בהם 500 ילדים והם במדד הטיפוח הקשה ביותר, המחמיר ביותר, 10, אנחנו נחלק לבית ספר עם 500 ילדים 71 מחשבים.

יאיר גולן: – – – זה קריטריון סודי?

יאיר גולן: למה אי-אפשר להציג אותו בוועדת החינוך?

יאיר גולן: משרד החינוך – – –

יואב גלנט: אני חוזר – – –

יאיר גולן: – – –

יואב גלנט: אדוני היושב-ראש, תן לעבוד.

יבגני סובה: – – – בגלל זה אנחנו ניסינו.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, תנו לשר להשלים, בבקשה.

יואב גלנט: אני חוזר על דבריי: במדד הטיפוח 7, על כל 500 תלמידים יקבלו 63 מחשבים, בבית ספר של 500; במדד הטיפוח 4, סוציו-אקונומי די גבוה, על 500 ילדים יחלקו 50 מחשבים; במדד הטיפוח 1, קרי בסוציו-אקונומי הגבוה ביותר, על 500 ילדים יקבלו שמונה מחשבים בלבד.

יואב גלנט: זאת אומרת שההבדל הוא שבמדד הטיפוח הקשה ביותר, המחמיר ביותר, מדד הטיפוח 10, מקבלים 71 מחשבים ל-500 ילדים, ובמדד הטיפוח 1 מקבלים רק שמונה מחשבים.

יואב גלנט: פי תשעה – זה ההפרש, כלומר למי שיש פחות נותנים יותר.

יואב גלנט: אגב, לכל אלה שבאו מרשימה המשותפת ושאלו, אנחנו נותנים כ-35% מהמחשבים למגזר הערבי; חלקם באוכלוסייה, במערכת החינוך, כ-20%, זאת אומרת, כמעט פי שניים, קצת פחות.

יואב גלנט: כל המחשבים מחולקים עם מודמים, חבילות סלולר לגלישה, כדי שגם תלמידים אשר אין בביתם אינטרנט יוכלו לגלוש.

יואב גלנט: כמו שאמרתי, כשליש מהמחשבים יחולקו במגזר הערבי – שיעור הגבוה משמעותית מחלקם באוכלוסייה.

אנטאנס שחאדה: חלקם גבוה – – –

יואב גלנט: החלוקה מצויה באחריות מנהלי בתי הספר, הם הקובעים למי יושאלו המחשבים.

יואב גלנט: הם מקבלים את המחשבים לצורך החזקת ספרייה, כמו ספרים, ומאותו רגע מנהל בית הספר והוא בלבד מחלק אותם, לא השר, לא המנכ"ל, לא ראש העיר.

יואב גלנט: מי שמחלק את המחשבים זה מנהל בית הספר.

יואב גלנט: הם אשר מכירים את התלמידים, את ההורים, את הצרכים.

יואב גלנט: אני מאמין במנהלי בתי הספר ובשיקול דעתם.

יואב גלנט: מנהלי בתי הספר, בשיתוף יועצת בית הספר והמחנכות, הונחו לבצע מיפוי של כלל התלמידים ולקבוע למי מהם יושאל מחשב או מודם.

יואב גלנט: המיפוי נעשה על בסיס היוועצות והיכרות עם התלמיד ומצבה הכלכלי של המשפחה.

יואב גלנט: השאלת המחשב נתונה לשינוי בהתאם לצרכים ולמצבים המשתנים של תלמידי בתי הספר.

יואב גלנט: בעת המיפוי הונחו המנהלים לבדוק לאילו תלמידים אין גישה לאינטרנט בביתם, ואותם תלמידים יקבלו בהשאלה גם מודם אלחוטי עם חבילת גלישה.

יואב גלנט: אשר לפריסת תקשורת סלולרית וקווי אינטרנט ברחבי הארץ, כידוע נושאים אלה אינם מצויים באחריותו ובתחום טיפולו של משרד החינוך כי אם במשרד התקשורת.

יואב גלנט: אנו עובדים בשיתוף פעולה עם משרד התקשורת על מנת לתת מענה במקומות הנקודתיים שבהם אין תשתית אינטרנטית או סלולרית.

יואב גלנט: למיטב ידיעתנו הפריסה הסלולרית בארץ טובה, למעט בעיות נקודתיות, בעיקר בפזורה הבדואית בנגב וביישובים מסוימים בצפון, המתנגדים בין היתר להצבת אנטנה סלולרית.

יואב גלנט: לסוגיה זו ניתן כאמור מענה ברכש מודמים וחבילות סלולר לגלישה.

יואב גלנט: כמו כן, אנו פועלים כמיטב יכולתנו להקמת תשתיות אינטרנט מהירות בבתי הספר ובשדרוגן ולפתרון בעיות גלישה.

יואב גלנט: לסיכום, ערב פרוץ מגפת הקורונה מערכי התקשוב הקיימים במשרד החינוך לא אפשרו מעבר של מערכת החינוך ללמידה מרחוק כפי הנדרש ובהיקפים המתחייבים; לא ניתנה כמעט כל התייחסות לסוגיית אמצעי הקצה, על כל משמעויותיה ומורכבותה; לא הייתה תוכנית מוסדרת לנושא ולא הוגדר לטובתו תקציב משמעותי; לא התקיימו שיתופי פעולה כגון זה שאנחנו מקיימים עם ישראל דיגיטלית, בהשקעה של עשרות מיליוני שקלים; לא נעשתה פעולה להרחבת תוכני הלימוד הדיגיטלי; לא ניתן מענה מסודר לצורך תרגול מיומנויות טכנולוגיות ופיתוחו בקרב צוותי ההוראה; לא הייתה התייחסות לצורכיהם של תלמידים מהמגזר החרדי.

יואב גלנט: עם כניסתי לתפקיד, ובתוך זמן קצר ביותר – ואני חייב להגיד, ביחד עם אנשי המשרד, כמובן – הובלנו שינוי משמעותי לאין-שיעור על מנת לאפשר לתלמידים רצף חינוכי ככל הניתן וכדי למזער את הפגיעה הכרוכה בסגירת מוסדות החינוך והשלכותיה.

יואב גלנט: אנו ממשיכים במאמץ לסגירת פערים רבי-שנים ומאפשרים למידה מרחוק, וכל זאת בשיתוף מלא של מנהלים בבתי הספר וצוותי החינוך, המובילים עשייה נפלאה וחשובה בתקופה מאתגרת זו.

יואב גלנט: אם יש עוד שאלות, אני אענה.

מנסור עבאס: כן, בבקשה.

יואב גלנט: תודה רבה.

יואב גלנט: יש?

יבגני סובה: כן.

יבגני סובה: אדוני השר, קודם כול, המטרה של הדיון הזה אינה לתקוף אותך באופן אישי, ובטח לא את משרד החינוך.

יבגני סובה: לו הנתונים האלה היו מועברים לוועדת החינוך בזמן וללא צורך בסודיות, סביר להניח שגם לא הייתה בקשה להצעה לסדר-היום.

יבגני סובה: מה שנתקלנו בו בימים האחרונים, בשבועות האחרונים, זה בעיקר תלונות.

יבגני סובה: אנשים פונים אלינו.

יבגני סובה: אגב, אני ביקרתי בשני בתי ספר שעדיין לא קיבלו תקציב לתקשוב.

יבגני סובה: אתה מדבר על תקציב שבין 60,000 ל-160,000 לבית ספר – עדיין לא התקבל.

יבגני סובה: אבל מה שאני רוצה להגיד ולשאול את השאלה, כבוד השר: אתה אמרת שבמשך שלושה חודשים מתחילת שנת הלימודים חולקו 61,000 מחשבים, ועכשיו אתה אומר שתוך חודש אתה תחלק כמעט 130,000.

יבגני סובה: אז מאיפה התקווה הזאת?

יבגני סובה: מה, אתה כבר תאיץ את החלוקה?

יבגני סובה: כי המספרים פה לא מסתדרים.

יואב גלנט: כנראה שלא האזנת, כי אני אמרתי דברים ברורים.

יואב גלנט: אני אגיד אותם בעל פה – –

יבגני סובה: זה מה שרשמתי.

יואב גלנט: – – בצורה בהירה עוד פעם ואני אסביר.

יואב גלנט: אני קיבלתי את ההחלטה בחודש יוני.

יואב גלנט: אנחנו יצאנו לרכש של 150,000 מחשבים – קוריאה, סין, יפן; הם יוצרו עבורנו כי לא היה אפשר להשיג אותם בארץ.

יואב גלנט: המחשבים האלה הגיעו פחות או יותר לפני חודש.

יואב גלנט: אנחנו מסיימים מחר את שבוע החלוקה הרביעי – – –

יבגני סובה: כלומר בתוך חודש 60,000 כמעט.

מנסור עבאס: אוקיי, חבר הכנסת, אני נתתי לך – – –

יבגני סובה: אני רק מוודא מידע חשוב לציבור.

יבגני סובה: זו לא התנגחות.

יבגני סובה: אני לא מתנגח עם כבוד השר, אני רק שואל.

יבגני סובה: עכשיו הבנתי.

יואב גלנט: אני עונה.

יואב גלנט: אנחנו חילקנו בארבעה שבועות 60,000 מחשבים: בשבוע הראשון – בערך 8,000, בשבוע השני – בערך 12,000 ובשבוע השלישי והרביעי – 20,000.

יואב גלנט: אנחנו נמשיך בקצב של פחות או יותר 20,000 בשבוע בארבעת השבועות הקרובים עד השבוע שסוגר את חנוכה, ב-18 בדצמבר, אם אינני טועה.

יואב גלנט: עד אז יחולקו כ-135,000.

יואב גלנט: אנחנו בשלב של הערכת מצב לראות מה עושים עם ה-15,000 הנותרים.

יואב גלנט: חלקם הולכים לכאלה שלא ניגשו לקול הקורא, חלקם יהיו להשלמות, ואנחנו נראה.

יואב גלנט: לא נשאיר אצלנו אף מחשב אחד, הכול יחולק לתלמידים.

יואב גלנט: דרך אגב, זה לפני שהתחלנו בתוכנית, שנמצאת בשלבי הסדרה, לאור בקשתן של הרבה עמותות שאנחנו נסייע להן, ואנחנו נוסיף על זה את אלפי המחשבים – המספרים שהם ייתנו זה לא מי יודע מה – מסוגים שונים בחלוקה במפתחות דומים למה שציינתי.

יואב גלנט: השיטה תהיה שאנחנו מאפשרים להם, מתוך מגוון, רשימה, לחלק במקומות מסוימים.

יואב גלנט: הקודם זוכה, ואחרי שחילקו נשארים המקומות האחרים, כי פה זה עניין וולונטרי.

יואב גלנט: אנחנו נגיד להם מהם המקומות למלא.

יואב גלנט: אז גם את זה אנחנו מסדירים.

יואב גלנט: כל זה הוא מידע ידוע וגלוי לציבור, ואם הוא לא הגיע לידי ועדת החינוך של הכנסת אז אני מצר על זה, ואני מניח שעכשיו אתם תוכלו להעביר להם אותו.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: עמדה נוספת – חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

אנטאנס שחאדה: כבוד השר, רק להבהיר: מבחינת האחוזים – היחס או אחוז התלמידים הערבים בכלל מערכת החינוך גבוה יותר מ-20%, כי מבחינת הגילים הייצוג של הצעירים או הילדים גבוה יותר, אז 30% זה כנראה כמעט חלקנו מבין התלמידים – – –

מנסור עבאס: לא, לא, פחות – 25%.

יואב גלנט: לצערי אתה טועה.

יואב גלנט: כמו שאמרתי, המספרים הם פחות או יותר כמו שאמרתי, ואם הם לא 20% אז הם 22%.

יואב גלנט: לא מדובר פה על המספרים שאתה מציין.

יואב גלנט: לכל האוכלוסייה הזאת אנחנו דואגים, והמספרים הם 34% או משהו דומה לזה.

יואב גלנט: בהיבט הזה אנחנו עובדים לפי קריטריון ולא לפי החלטה אחרת.

יואב גלנט: דרך אגב, המחשבים מגיעים ישירות אל בתי הספר ולא למקום אחר.

יואב גלנט: בבקשה, יש עוד מישהו?

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אתם מסתפקים בתשובת השר או שמבקשים להעביר לוועדה?

יאיר גולן: מסתפקים בתשובת השר.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: תודה, אדוני השר.

יבגני סובה: אנחנו מברכים על תשובת השר – – –

מנסור עבאס: אה, מברכים.

מנסור עבאס: יפה מאוד.

מנסור עבאס: גם כדאי להגיד מילה טובה.

יבגני סובה: זה מה שניסינו לעשות בהצעה לסדר-היום.

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: יפה.

מנסור עבאס: << הלסי >> פתיחת מערכת החינוך << הלסי >>

מנסור עבאס: נעבור להצעות לסדר-היום בנושא: פתיחת מערכת החינוך, מס' 2078, 2080, 2085 ו-2086.

מנסור עבאס: המציעה, חברת הכנסת אורנה ברביבאי, בבקשה.

אורנה ברביבאי: אני הולכת לדבר על נושא פתיחת מערכת החינוך, אבל רציתי לשאול אותך שאלה קודם.

יעקב מרגי: מי אמור להשיב על ההצעה שלנו?

אורנה ברביבאי: הבנתי שקיש.

מנסור עבאס: חברת הכנסת תמנו שטה.

אורנה ברביבאי: הבנתי שקיש.

אורנה ברביבאי: אוקיי, אז התחלף.

אורנה ברביבאי: גלנט, אני מכירה אותך עשרות שנים, וקראתי איזה ציוץ שלך שמתייחס להתבטאות כנגד משפחת פרקש.

אורנה ברביבאי: כמי שידוע שהוביל לוחמים לשדה קרב – חלקם לא חזרו – אני שואלת אותך:

אורנה ברביבאי: האם אתה עומד מאחורי האמירה שבמדינה דמוקרטית מותר להגיד הכול אם זה בהתאם לחוק, בנסיבות האלה?

אורנה ברביבאי: אשמח לשמוע את דעתך.

מנסור עבאס: זה לא בסדר-היום.

אורנה ברביבאי: אני מדברת על מערכת חינוך.

אורנה ברביבאי: אני מדברת עם שר חינוך שמחנך דור צעיר שלם לערכים, לא רק לחוקים.

מנסור עבאס: אוקיי.

יואב גלנט: אני יכול להקריא לך את התשובה שלי.

אורנה ברביבאי: אני אשמח, ואם יש לכך תיקון, זה יהיה מצוין.

יואב גלנט: זה לא תיקון, פשוט מדובר פה על דברי שקר.

אורנה ברביבאי: אני אשמח לשמוע, דווקא בגלל שאני מכירה אותך.

אורנה ברביבאי: זה יותר חשוב – לא פחות חשוב.

אורנה ברביבאי: אם זה על חשבון הזמן – – –

מנסור עבאס: אז את יכולה להציג את הנושא, ואז השר יתכונן ונמצא פתרון.

יואב גלנט: רגע, רגע, יש לי גבול לזמן.

יואב גלנט: תכף אני אמצא את זה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: אז אני אתחיל ואחר כך תתייחס.

אורנה ברביבאי: אני מדברת כולה שלוש דקות.

אורנה ברביבאי: בתי הספר הם מרחב משמעותי, המשפיע, מלבד ההשכלה, גם על אינטראקציות חברתיות, על החוויה הרגשית, הפיזית והמנטלית.

אורנה ברביבאי: כולנו דואגים לבריאותם של התלמידים, ודווקא בגלל זה חשוב שימשיכו ללכת באופן סדור למסגרות החינוך.

אורנה ברביבאי: אף אחד מאיתנו לא מעוניין לחשוף אותם ואותנו לסיכון בריאותי מנגיף חמקמק, ואם מקבלים החלטה כל כך קיצונית על השבתת מערכת החינוך, חייב להיות לכך צידוק עובדתי המבוסס על ניתוח נתונים ומגמות, מוקדי הדבקה, פילוח גילים ועוד.

אורנה ברביבאי: ישראל הקטנה הרי יכולה הייתה להיות מודל אמיתי של הצלחה בשל תנאים אובייקטיביים, ובעיקר בשל היצירתיות, המעוף והניסיון שלנו בהתמודדות עם משברים.

אורנה ברביבאי: במקום זאת, הממשלה מעדיפה להשאיר את הילדים בבית כל כך הרבה זמן ולפגוע בהם בלי להתחשב בהשלכות ההרסניות – גם היום, אבל גם אלה שיהיו עוד בהמשך.

אורנה ברביבאי: ככה זה כשפוליטיקאים מוכנים להקריב את העתיד שלנו על מזבח העסקנות הפוליטית.

אורנה ברביבאי: כבר לפני חודשים הייתה צריכה להיות פה תוכנית בשיתוף פעולה עם צוותי החינוך המנוסים ועם נציגות הורים, שהיו משקפים בזמן אמת לא רק את הבעיות אלא גם את הפתרונות המותאמים לצרכים השונים, שהרי כל ילד הוא עולם ומלואו.

אורנה ברביבאי: רוצים דוגמאות לפתרונות?

אורנה ברביבאי: העברת סמכויות ואחריות לרשויות המקומיות, בוודאי עם משאבים; פרוטוקולים לפתיחת מערכת החינוך המתייחסים לכמות ולמרחק החברתי הנדרש והקפדה שאכן זה מתבצע; הקצאת בדיקות ומשאבים לצוותי המורים והתלמידים; הסברה נגישה מותאמת גיל; ניצול חללים פנויים – שיש בשפע היום בקורונה – לשימוש לצורכי למידה; העצמת המחנכים כדמויות משמעותיות בחייהם של ילדינו.

אורנה ברביבאי: אני באמת מאמינה כי ביכולתם של ילדים להוביל שינויים תרבותיים גדולים.

אורנה ברביבאי: במקום לכלוא אותם בבתים, יכולנו להפוך אותם בעצמם לנאמני התנהגות נכונה מול הקורונה, להעצים את קדושת החיים על פני התנהגויות מסכנות, כמו אלימות ברשת וצריכה מוגברת של אלכוהול וסמים, הנובעים מהיעדר מסגרת, חוסר מעש ותחושת בדידות קשה.

אורנה ברביבאי: האם סביר שמועמדים בוגרים, י"א-י"ב, מועמדים לשירות ביטחון, יכולים להתגייס בקרוב לשירות בצה"ל אבל הם לא יכולים לשמור על כללי התנהגות בקורונה?

אורנה ברביבאי: ככה אנחנו מחנכים אותם ללקיחת אחריות?

אורנה ברביבאי: איזו דוגמה אישית הממשלה הזאת מייצגת עבורם?

אורנה ברביבאי: הם מספיק מבוגרים כדי להצביע תכף בבחירות הקרובות, אבל אתם לא מאפשרים להם לרכוש כלים חיוניים להתפתחות שלהם.

אורנה ברביבאי: זום הוא לא תחליף לקשר בין-אישי, ובוודאי לא בא במקום מנהיגות אמיצה, המודעת להחלטות הלא-סבירות שהיא מקבלת.

אורנה ברביבאי: חשבון פשוט שלמדנו כולנו בבית הספר, כשעוד היה כזה: יש קשר הדוק בין סגירת מערכות החינוך לחוסר יכולתם של ההורים לצאת לעבודה.

אורנה ברביבאי: אם לוקחים את מי שחי מתחת לקו העוני עוד לפני הקורונה, אנחנו מדברים על למעלה מ-800,000 ילדים בישראל, כשהפער בכל תחומי החיים רק הולך וגדל.

אורנה ברביבאי: ולכן, הדבר המתבקש עכשיו הוא לפתוח לאלתר את מערכת החינוך – –

מנסור עבאס: תודה.

אורנה ברביבאי: – – להקפיד על כללי זהירות נדרשים, להפסיק להתרברב ולהתקשר למדינות מובילות בעולם כדי ללמוד מהן כיצד הן עושות זאת.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת אורנה ברביבאי.

אורנה ברביבאי: גלנט?

יואב גלנט: לענות?

אורנה ברביבאי: כן, אני אשמח.

מנסור עבאס: לא, אדוני השר, יש תקנון לכנסת.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שכדאי שהוא יענה.

מנסור עבאס: לא לא, סליחה.

מנסור עבאס: יש תקנון לכנסת, אי-אפשר ככה.

יואב גלנט: השארתם אותי בשביל שאני לא אדבר.

יואב גלנט: אז חבל שנשארתי – גם לשמוע השמצות, גם דברי בלע, גם דברי שקר, גם לא להיכנס.

יואב גלנט: זה מה שאת – – –

אורנה ברביבאי: אבל נמצא פה שר, תן לו להגיב.

מנסור עבאס: את סגנית יו"ר הכנסת.

מנסור עבאס: זה אפשרי?

אורנה ברביבאי: הוא יכול לענות במקום השרה.

יואב גלנט: רבותיי, זה הרי דברי שקר.

יבגני סובה: בואו נשמע את דבריו.

יבגני סובה: הוא אומר שזה שקר – צריך לשמוע את דבריו.

יבגני סובה: חשוב שהוא – – –

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, בבקשה.

יואב גלנט: – – – מהמיקרופון?

מנסור עבאס: אני אתן לך, אדוני השר – –

יואב גלנט: אז תן לי.

מנסור עבאס: – – בזמן העמדות הנוספות, אם אפשר, אם אתה יכול לחכות.

מנסור עבאס: בואו קצת נכבד את תקנון הכנסת, אחרת יגידו שיש דיל או משהו כזה.

יואב גלנט: מבקשת ממני חברת כנסת – – –

מנסור עבאס: אני אתן לך, אדוני השר.

יואב גלנט: מתי זה יהיה?

מנסור עבאס: בסיום הדיון, עוד חמש דקות, בסדר?

מנסור עבאס: קצת סבלנות.

אנטאנס שחאדה: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אלפי תלמידים עדיין מחכים לחזור לכיתות הלימוד בבתי הספר בכל המדינה, בכל העולם, אפילו, חוץ מכמה מדינות שהצליחו להסתדר או לבנות מערכות מתאימות לתקופת הקורונה.

אנטאנס שחאדה: אני רוצה להתריע, אדוני היושב-ראש, מתופעה או מהחשש שלנו שבתלמידים הערבים, בבתי הספר ביישובים הערביים, הפגיעה תהיה חמורה במיוחד, מכמה סיבות: אם הלימודים יתחדשו – ואנחנו עדים לחידוש הדרגתי – קודם כול, הצפיפות בבתי הספר בחברה הערבית גבוהה יותר מבשאר בתי הספר; המתקנים – אין מתקנים חלופיים או נוספים כדי לפזר בהם את התלמידים, אין אולמות ציבוריים ביישובים הערביים שאפשר לעשות בהם קפסולות כדי לפזר את התלמידים.

אנטאנס שחאדה: אתמול פורסם שבבית ספר בטייבה מוֹרָה ומוֹרֶה בחינוך, נדמה לי בכיתה ב' או ג', מאומתים לקורונה, וחמש כיתות הושבתו בגלל אימות של שני מורים – מוֹרָה ומוֹרֶה – בקורונה.

אנטאנס שחאדה: גם בספטמבר, כאשר בתי הספר חזרו ללימודים, התחלנו לראות את התופעה הזאת, שמורים נפגעים או נשאים ומשביתים שכבה שלמה.

אנטאנס שחאדה: אז החשש הוא שבגלל הצפיפות ובגלל היעדר מוסדות חלופיים הפגיעה תהיה חמורה בבתי הספר ביישובים הערביים, וזה יפגע בהישגי התלמידים.

אנטאנס שחאדה: אנחנו חוששים ששנת הלימודים – אנחנו עכשיו כמעט בסוף שלושה חודשים מתחילת הלימודים, והתלמידים לומדים בזום, והם כמעט לא לומדים.

אנטאנס שחאדה: אנחנו מקבלים הרבה פניות מהורים שקשה להם לשלוט בלימודי הילדים.

אנטאנס שחאדה: כאשר יש יותר מתלמיד אחד באותו בית קשה מאוד להשתלט על זה, במיוחד בגילים קטנים, וזה יפגע עוד יותר בהישגי התלמידים.

אנטאנס שחאדה: עוד יותר זה יתבטא בשלב העל-תיכוני ובבגרויות, כשממילא אחוז ההצלחה בבגרויות בקרב סטודנטים ערבים נמוך יותר ואחוז העמידה בתנאי הסף של האוניברסיטאות נמוך יותר.

אנטאנס שחאדה: אז אני מצפה הן ממשרד הבריאות והן ממשרד החינוך להביא את זה בחשבון ולבנות תוכנית מעכשיו; לא לחכות עד סוף השנה ולא לחכות עד שהמגפה תתפשט עוד יותר.

אנטאנס שחאדה: אולי נעשה בדיקות קורונה חובה לכל המורים והמורות עם פתיחת שנת הלימודים – עם החזרה – –

מנסור עבאס: תודה.

אנטאנס שחאדה: סליחה.

אנטאנס שחאדה: – – עם החזרה ההדרגתית ללימודים נבקש מכל המורים והמורות שיעברו בדיקת קורונה לפני שהם חוזרים לכיתות כדי לנסות להשתלט על המגפה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יעקב מרגי.

אורנה ברביבאי: אז אמרת לשר – – –

מנסור עבאס: גברתי, את סגנית יו"ר הכנסת ואת יודעת את התקנון – מסיימים את הדיון ונותנים לשר.

יעקב מרגי: אבל הוא לא השר המשיב – – –

מנסור עבאס: לא, אחרי שמסיימים את הדיון.

אלכס קושניר: זה כבר לא רלוונטי, כי השר – – –

מנסור עבאס: אוקיי, בסדר.

מנסור עבאס: זכותו.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גברתי השרה, ההצעה לסדר-היום שלי צורפה אומנם – זה למזכירות – לתשובתו של שר הבריאות, אבל האמת היא שהיא צריכה להיות מופנית לשר החינוך.

יעקב מרגי: לכן, אם תהיה ההצבעה, אני מבקש לפצל את ההצבעה, ואני אסביר את הנושא – כי אני הגשתי הצעה לסדר-היום בעקבות פנייתו של תלמיד תיכון בשם עידן, ואני אקריא לכם.

יעקב מרגי: תאמינו לי, לא נתתי את דעתי לזה, ואם אני עכשיו מציף את זה, באמת ישנה כאן שאלה של צנעת הפרט.

יעקב מרגי: הוא כותב ככה – עידן כותב, תלמיד תיכון: מחודש מרץ – – –

אורנה ברביבאי: מאיפה הוא?

יעקב מרגי: הוא לא כתב לי מאיפה, אבל הוא צופה בנו, אני מאמין.

יעקב מרגי: מחודש מרץ לומדים רוב תלמידי ישראל בלמידה מרחוק בשל התפרצות מגפת הקורונה.

יעקב מרגי: הלמידה מתבצעת באמצעות תוכנת זום, Google-Meet ועוד.

יעקב מרגי: במהלך תקופת הלמידה מהבית רוב בתי הספר החליטו לחייב את תלמידיהם בפתיחת מצלמות במהלך השיעור, ולא – הם יקבלו חיסור על אותו השיעור גם אם נכחו בו, דבר שיפגע בסופה של השנה בציון השנתי שלהם, ובכיתות הגבוהות – אף בציון הבגרות.

יעקב מרגי: החלטה זו של בתי הספר היא אבסורדית ולא ראויה להתקיים מסיבות רבות: ראשית, בהיבט החוקתי קיימת פגיעה משפטית בזכויות יסוד, כאשר חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו נפגע בבסיס.

יעקב מרגי: בסעיף 7(ב) של החוק כתוב כך: "אין נכנסים לרשות היחיד של אדם שלא בהסכמתו".

יעקב מרגי: חובת המצלמה בזום חודרת בצורה חד-משמעית לרשות היחיד.

יעקב מרגי: הדבר מביא לפגיעה גם בחוק הגנת הפרטיות: לפי סעיף 1, "לא יפגע אדם בפרטיותו של זולתו ללא הסכמתו", ולפי סעיף 2(3), פגיעה בפרטיות היא גם "צילום אדם כשהוא ברשות היחיד".

יעקב מרגי: הזום וה-Meet גורמים, על פי ההגדרה, לפגיעה בפרטיות בשל צילום של אנשים במצבים אישיים.

יעקב מרגי: תלמידים נאלצים לחשוף את עצמם ואת חדרם האישי, וזה דבר שפוגע בפרטיותם.

יעקב מרגי: אני מצדיע לו.

יעקב מרגי: סעיף 7(4) בחוק קובע כי קיים איסור "פרסום תצלומו של אדם ברבים בנסיבות שבהן הפרסום עלול להשפילו או לבזותו".

יעקב מרגי: השימוש בזום לא זו בלבד שחודר לפרטיות וגורם למבוכה בקרב תלמידים חסרי יכולת כלכלית אלא הוא אף מביא לאלימות ברשת, שכן תלמידים מצלמים את חבריהם ואת מוריהם ומפרסמים אותם ברשתות, תוך שהם לועגים להם ומבזים אותם.

יעקב מרגי: הדבר פוגע קשות באנשים רבים ומביאם לידי מבוכה רבה ואף השפלה.

יעקב מרגי: ידוע לנו כי במוסדות אקדמיים אין חובת מצלמות בשיחות זום בדיוק מהסיבות הנ"ל והכבוד לסטודנט נשמר, ואני חושב שראוי שכך יהיה גם בבית הספר.

יעקב מרגי: הוא עוד כתב – ברשותך, מאחר שזו פנייה של תלמיד – –

מנסור עבאס: כן.

יעקב מרגי: – – ניתן ארבע-חמש שורות שהוא ביקש.

יעקב מרגי: עוד נימוקים נגד כפיית הדלקת המצלמה בלימוד בזום: בחלק מבתי הספר נציגות הנהגת התלמידים לא זכתה להשמיע את טענותיה, בעוד על פי החוק יש זכות לשימוע טרם קבלת החלטה משמעותית מסוג זה של פתיחת מצלמות וחשיפה אישית.

יעקב מרגי: מעבר לכך, הדבר מביע חוסר אמון בתלמיד, והיעדר פרטיות פוגע בריכוז הלימודי.

יעקב מרגי: מכאן שיש לאפשר חופש בחירה – מי שלא רוצה לא יפתח מצלמה ומי שירצה וימצא לנכון יפתח.

יעקב מרגי: רבותיי חברי הכנסת, אני חושב שצריך לתת את הדעת על כך, ואני חושב שחובה עלינו לקיים דיון בנושא הזה.

יעקב מרגי: זה ודאי לא קשור למשרד הבריאות, זה קשור לוועדת החינוך, ואני מקווה שיהיה פיצול בהצבעה.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: תודה לך.

מנסור עבאס: תעלה ותשיב, בשם סגן שר הבריאות, שרת העלייה והקליטה פנינה תמנו שטה.

מנסור עבאס: בבקשה.

פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש, חברות כנסת, חברי כנסת יקרים, אכן סוגיה ונושא חשוב, שמעסיק את כולנו בימים אלה – גם אותי כאימא, וכחברת ממשלה.

פנינה תמנו: אני מקריאה את התשובה בשם סגן שר הבריאות יואב קיש, שהיו לו עניינים אישיים, ולכן אני אקריא אותה ככתבה וכלשונה, אם כי אני מסכימה עם חבר הכנסת מרגי – ההצעה לסדר-היום שאתה העלית היא באמת יותר בתחום הנהלים בתוך משרד החינוך, אך הנושא הראשון שאתם מעלים, לעניין החזרת התלמידים לספסלי הלימודים – שגם יש התפתחות: כבר בשבוע הבא תלמידי כיתות ה'-ו' יחזרו, שבוע לאחר מכן תלמידי י"א-י"ב, ועם זאת אתם מעלים שאלה שהיא חשובה.

פנינה תמנו: אז ככה – אני מקריאה: ההחלטה על פתיחת מערכת החינוך היא החלטה מורכבת, אשר מהווה חלק ממכלול החלטות משמעותיות המתקבלות במאבק בהתפשטות נגיף הקורונה.

פנינה תמנו: אנו מודעים לצורך המשמעותי הקיים בפתיחת המערכת, אולם במקביל ממונים על בריאותו של כלל הציבור.

פנינה תמנו: בפתח הדברים אומר שמשרד הבריאות מקבל החלטות מקצועיות המתבססות על נתוני התחלואה במדינה, בהתייעצות עם גורמי בריאות ציבור בארץ ובעולם.

פנינה תמנו: נתוני התחלואה מוצגים בוועדות הכנסת השונות ובקבינט מדי שבוע.

פנינה תמנו: לכל מדינה יש את השיקולים שלה בפתיחת המשק בצורה זו או אחרת, וכך גם בישראל.

פנינה תמנו: מערכות החינוך במדינות שונות פועלות בצורה שונה, עם תשתית שונה, ולכן אין בהכרח יכולת להשוות.

פנינה תמנו: כמו כן, יש מדינות שבהן הוחלט לסגור את מערכת החינוך לתקופות ארוכות יותר.

פנינה תמנו: משרד הבריאות גיבש אסטרטגיית יציאה מפורטת המבוססת על מדדי תחלואה, אשר על פיהם תתבצע חזרה הדרגתית של המשק לשגרה.

פנינה תמנו: מערכת החינוך מהווה ציר מרכזי בפעילות תקינה של המשק הישראלי, ולכן חשוב מאוד גם פה לשים דגש על חזרה הדרגתית, תוך ניטור מתמיד של התחלואה.

פנינה תמנו: המטרה בסוף התהליך היא להשיג – חברי הכנסת, אתה רוצה תשובה, חבר הכנסת שחאדה?

פנינה תמנו: – המטרה בסוף התהליך, נאמר על ידי סגן שר הבריאות, היא להשיג שליטה בהתפשטות המגפה – כמובן, זה הרצון של כולנו – והדבר נעשה במאמצים משותפים הכוללים פתיחה הדרגתית, ביצוע חקירות מקיפות וביצוע בדיקות נרחבות.

פנינה תמנו: כולי תקווה כי נוכל לפתוח את מערכת החינוך בצורה מבוקרת ואחראית ולתת מענה לכלל ילדי ישראל.

פנינה תמנו: תודה.

מנסור עבאס: תודה, השרה פנינה תמנו שטה.

מנסור עבאס: אתם מציעים להעביר את זה לאיזו ועדה?

אורנה ברביבאי: חינוך.

מנסור עבאס: חינוך.

מנסור עבאס: אז חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על העברת ההצעה לסדר-היום, פתיחת מערכת החינוך, לוועדת החינוך, התרבות והספורט.

מנסור עבאס: הצבעה.

מנסור עבאס: הצבעה מס' 19 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 3 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

מנסור עבאס: אוקיי, חברת הכנסת ברביבאי – בעד; חבר הכנסת סובה, הצבעת, לא?

מנסור עבאס: בעד; חברת הכנסת סונדוס סאלח – בעד; חבר הכנסת מרגי – בעד; חבר הכנסת מלכיאלי – בעד.

מנסור עבאס: שמונה חברי כנסת בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

מנסור עבאס: אני קובע שההצעה לסדר-היום בנושא פתיחת מערכת החינוך עוברת להמשך דיון בוועדת החינוך, התרבות והספורט.

מנסור עבאס: << הלסי >> בדיקות קורונה כלל-ארציות << הלסי >>

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – בדיקות קורונה כלל-ארציות, מס' 2099.

מנסור עבאס: יעלה את ההצעה חבר הכנסת גדעון סער.

מנסור עבאס: בבקשה.

פנינה תמנו: זו ההצעה האחרונה?

מנסור עבאס: לא, יש לנו עוד.

מנסור עבאס: זאת הצעה רגילה, לכן אתם צריכים – עשר דקות.

מנסור עבאס: בבקשה, אדוני, עשר דקות.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, במדינות רבות שכמונו מתמודדות עם הקורונה – אצלנו כבר קרוב לתשעה חודשים; פרק זמן דומה פחות או יותר ברוב מדינות העולם – הולך ומתחדד הצורך בשינוי אסטרטגיה בהתמודדות עם המגפה.

גדעון סער: בעצם, כל המדינות שיצאו מנקודת הנחה שהן יכולות להכיל את הווירוס, שהן יכולות לחיות עם הקורונה, נאלצו להיכנס לסבב בלתי סופי של סגרים, למין לולאה של סגרים והגבלות, ואנחנו, מדינת ישראל, נמצאים בדיוק במצב הזה.

גדעון סער: עוד לא סיימנו את הסגר השני או את ההגבלות שהוטלו בסגר השני – כבר מדברים איתנו על הסגר השלישי, וכמובן שהמחירים הכלכליים והחברתיים המצטברים של זה הם מחירים איומים.

גדעון סער: אילו מדינות הצליחו להתמודד נכון עם הקורונה?

גדעון סער: אותן מדינות שנקטו אסטרטגיה של חתירה לאפס הדבקה.

גדעון סער: חתירה לאפס הדבקה נשמעת יעד מאוד שאפתני.

גדעון סער: גם כשאתה חותר ליעד אתה לא תמיד משיג את מלוא היעד, אבל לפחות יש לך סיכוי להתקרב אליו.

גדעון סער: אותן מדינות שפעלו בתושייה וסגרו את הגבולות וטיפלו בזה בצורה מאוד קשוחה כשהיה מספר מקרים מאוד קטן, בעיקר במזרח אסיה, היום מקיימות שגרה מוחלטת, כולל של אירועים המוניים; כל מי שרואה את התמונות מסין וממזרח אסיה יכול רק לקנא.

גדעון סער: אבל עכשיו מתחילה ההבנה לחדור גם לאירופה.

גדעון סער: עד היום כל העולם המערבי, גם ביבשת אמריקה, גם בארצות הברית, בדרום אמריקה, באירופה – כולו פעל בצורה לא נכונה.

גדעון סער: בעצם, אנחנו מתמודדים עם השוליים של התופעה.

גדעון סער: מדוע?

גדעון סער: כי בניגוד למחלות אחרות, רוב ההדבקה מתבצעת על ידי חולים או לא סימפטומטיים או פרה-סימפטומטיים.

גדעון סער: לעומת זאת, אלה שמתגלים, הסימפטומטיים שבאים להיבדק, כשהם כבר באים להיבדק הם נמצאים במצב – הם לא הלכו ישר, בדרך כלל אחרי יום-יומיים, נבדקו, חיכו לתוצאות ועד שהם קיבלו את התשובות הם כבר מיצו את פוטנציאל ההדבקה.

גדעון סער: כל המערך הגדול והיפה שהקימה מדינת ישראל לקטיעת שרשראות הדבקה מטפל בעצם רק בשוליים של התופעה.

גדעון סער: כל הא-סימפטומטיים הם לחלוטין מחוץ לתמונה, ומדי יום, כשאנחנו רואים – אמר לנו פרופ' גמזו, הפרויקטור הקודם, שהוא מעריך שפי עשרה מאותו מספר שמתגלים מדי יום יש חולים בקהילה, זאת אומרת, אם מגלים נגיד 600 ,700 ,800, אז יש בפועל 6,000 או 8,000 חולים חדשים כל יום.

גדעון סער: ולכן כל הסיפור של הרמזור לא יכול להצליח, כי הוא שולח מראש את הילדים שלנו, אותנו, למקומות שיש בהם הדבקה, והדבר הזה הוא מאוד מאוד פשוט.

גדעון סער: אז מה כן ניתן לעשות במצב כמו שאנחנו נמצאים בו, או כמו שכמעט כל המדינות המערביות מצויות בו, שבו המחלה כבר מפושטת בכל האוכלוסייה?

גדעון סער: הדרך היחידה היא בדיקות המוניות סימולטניות, כלומר לבדוק בתוך זמן קצר את כל האוכלוסייה של המדינה.

גדעון סער: זה התחיל במזרח אסיה, בסין – עשו את זה בווהאן, עשו את זה גם לפני חודש בצ'ינג-דאו, תוך חמישה ימים בדקו תשעה מיליון אנשים – אבל עכשיו עושים את זה גם באירופה.

גדעון סער: אז לוקסמבורג היא מדינה קטנה, אבל סלובקיה עשתה את זה עכשיו – יש שם חמישה וחצי מיליון תושבים, ואוסטריה, מדינה שהיא בדיוק בגודל שלנו, תשעה מיליון תושבים, הודיעה השבוע שעד לכריסטמס ייבדקו כל התושבים באוסטריה.

גדעון סער: והיום יש את האפשרות לעשות את זה.

גדעון סער: אגב, למדינת ישראל יש את האפשרות לעשות את זה יותר ממדינות אחרות, כי יש בה שיטות שפותחו במפא"ת של איגום מטושים ואיגום מבחנות, ובלי לפרט, להיכנס לפירוט הטכני, יש אפשרות לבדוק מאות אלפים מדי יום.

גדעון סער: אז מה בדיוק אומרת ההצעה?

גדעון סער: ניקח את מדינת ישראל, נחלק אותה – אני הצעתי 19 אזורים, לפי החלוקה של ועדות הבחירות המחוזיות, שיש 19.

גדעון סער: כל יום ייבדקו כלל התושבים במחוז מסוים, כולל הסימפטומטיים, כולל כולם.

גדעון סער: אתה מאתר למעשה את כל החולים באותו מחוז.

גדעון סער: אותו מחוז – אתה למעשה הופך אותו לירוק באופן אמיתי ברגע שסיימת לבדוק אותו.

מנסור עבאס: אבל אתה צריך לסגור אותו.

גדעון סער: נכון.

גדעון סער: אתה סוגר אותו לאותו יום כלפי כלל המדינה.

גדעון סער: אתה מבודד באופן אפקטיבי את החולים מהבריאים – שזה הרוב – אתה מאתר בדרך כזאת הרבה מאוד חולים, כמו שקרה עכשיו בסלובקיה, החודש.

גדעון סער: נגיד, אם נניח אנחנו מתחילים באזור נהריה, עכו, שלומי, מעלות – גליל מערבי – למוחרת אנחנו ממשיכים בקריות, אחר כך בחיפה, וככה עד שאנחנו מגיעים לאילת.

גדעון סער: כל פעם שאזור נבדק הוא נפתח לאזור שלידו, וככה בעצם להערכתי בתוך שבועיים וחצי ניתן לקיים בדיקה לכלל תושבי מדינת ישראל, וכאשר אנחנו נעשה את זה אנחנו נוריד את התחלואה לרמה מאוד מאוד נמוכה, שיהיה אפשר בה להתמודד עם כל מקרה ומקרה שאנחנו מגלים אותו.

גדעון סער: אנחנו לא נתמודד עם מצב שבו יש אלפים שנושאים את הנגיף, אבל בעצם אנחנו מנסים לעשות את התרגיל הבלתי-אפשרי הזה של לעשות נורמליזציה יחד עם הנגיף ואז אנחנו בעצם לא מצליחים, לא בבריאות ולא בכלכלה.

גדעון סער: בשיטה הזאת אנחנו מצליחים גם בצד הבריאותי אבל גם בצד הכלכלי.

גדעון סער: המחיר של הפרויקט הזה, שהוא באמת מהלך לוגיסטי גדול, הוא הרבה הרבה הרבה הרבה יותר נמוך מהתוצאות של סגר או אפילו הגבלות כמו שאנחנו מכירים היום.

גדעון סער: אחרי המהלך הזה אנחנו עדיין נצטרך לשמור על ההישג, כלומר לעשות – למשל שבים מחו"ל חייבים להיות בבידוד וחייבים להיבדק.

גדעון סער: אצלנו פותח איזה פטנט שמי שיוצא מהארץ נבדק, אבל מי שנכנס לארץ – אותו לא בודקים.

גדעון סער: אז מה מועיל המאמץ האדיר שאתה עושה אם בסופו של דבר אנשים שחוזרים מחוץ לארץ אפילו לא נבדקים?

גדעון סער: יש נקודות אחרות – כל הנושא של שוהים בלתי חוקיים שחודרים דרך מרחב התפר, מהרשות הפלסטינית.

גדעון סער: אז היו תקופות שונות.

גדעון סער: היום אחוז המאומתים בבדיקות ברשות הפלסטינית הוא אחוז מאוד מאוד גבוה, וגם הדבר הזה משפיע.

גדעון סער: אני אומר את כל הדברים האלה כדי לומר שגם אם עשית מבצע גדול כזה, הדבר החשוב הוא אחר כך לשמור על ההישג שהגעת אליו.

גדעון סער: אבל ההישג שאתה תגיע אליו בהכרח הוא הישג דרמטי שבבת אחת יוריד למינימום את היקפי התחלואה.

גדעון סער: אני שוחחתי עם ראש הממשלה בתחילת השבוע שעבר על הנושא הזה.

גדעון סער: ראש הממשלה הטיל על היועץ לביטחון לאומי לבחון את הנושא הזה.

גדעון סער: היום שוחחתי על כך גם עם סגן שר הבריאות.

גדעון סער: אני חייב לומר שאני מקבל הרבה מאוד תמיכה מאז שהצעתי את הנושא הזה בפומבי מהרבה מאוד אנשי מדע, מהרבה מאוד אנשים שעוסקים בקורונה בצד המקצועי, שהם מבינים שהיום גם ישראל היא מהמדינות שיש להן יכולת לבצע מהלך כזה.

גדעון סער: יש כאלה שבאים ואומרים: מה פתאום תכפה על כל אוכלוסיית המדינה להיבדק בבדיקת חובה?

גדעון סער: אז אני שואל אותם – קודם כול, אני לא מבין את זה.

גדעון סער: אם אפשר לכפות על אנשים להישאר בבית, לא לזוז 100 מטר מהבית, לא לפתוח את העסק שלהם, לפגוע בקניין שלהם, הדבר היחידי שהוא בלתי אפשרי הוא לבקש מהם להיבדק בדיקה שלוקחת כמה שניות?

גדעון סער: זה נראה מאוד מוזר.

גדעון סער: אבל במדינות שעשו את זה, נגיד כמו סלובקיה, מי שלא רצה להיבדק, נתנו לו חלופה: תישאר שבועיים בבידוד.

גדעון סער: זה יהיה אפקטיבי באותה מידה.

גדעון סער: ולכן אני חושב שאין טעם אמיתי שמונע את ביצוע התוכנית הזו.

גדעון סער: כל החלופות שאני שומע בימים האחרונים, של בדיקות המוניות שהן לא חלק ממהלך אסטרטגי כלל-ארצי, לא ייתנו לנו מענה.

גדעון סער: למשל אומרים: בואו נבדוק לפני כניסה למופע תרבות, ככה נאפשר שיהיה מופע תרבות, או בואו נבדוק כל 72 שעות מי חולה – כל הבדיקות האלה הן נותנות לך הישג נקודתי, אבל אם השטח הוא לא ירוק, בסופו של דבר ההדבקה בקהילה תימשך כל הזמן.

גדעון סער: ולכן בעניין של הבדיקות צריכות להיות בדיקות המוניות, סימולטניות, על פי אזורים, כחלק ממהלך כלל-ארצי, שיאפשר לנו לצאת מהמצב הקשה הזה שבו אנחנו נמצאים בתשעת החודשים האחרונים למצב שבו נהיה אחת המדינות בעולם שמתאוששות ראשונות מהמגפה.

גדעון סער: אני הייתי מבקש לקיים דיון בסוגיה הזאת בוועדת הקורונה של הכנסת.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת גדעון סער.

מנסור עבאס: תשיב, בשם סגן שר הבריאות, השרה פנינה תמנו שטה.

מנסור עבאס: בבקשה.

פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, וכך התשובה ככתבה וכלשונה: לאחרונה כמה מדינות התחילו לתכנן בדיקות המוניות לנגיף הקורונה, קרי דיגום כלל האוכלוסייה על בסיס פרק זמן קבוע, כגון פעם ביום, פעם בשבוע.

פנינה תמנו: מדובר בהצעה מעניינת וראויה, ומשרד הבריאות בודק את היתכנות השיטה מבחינה מעבדתית, מחשובית ולוגיסטית.

פנינה תמנו: יחד עם זאת השיטה טרם הוכחה כיעילה או ישימה, ומדינות מסוימות נמצאות רק בשלב של פיילוט, לבדוק אם בדיקה המונית באמת תורמת להכלת התחלואה.

פנינה תמנו: בנוסף, שיטת האבחון המעבדתי טרם הובהרה די צורכה, ולכן אין אפשרות לאמץ אותה.

פנינה תמנו: עד אז משרד הבריאות פועל בעוד כמה ערוצים כדי להעלות היקף הבדיקות: א.

פנינה תמנו: הוספת מעבדות והעלאת הקיבולת של כל מעבדה; ב.

פנינה תמנו: שימוש בבדיקות מהירות בשיטת PCR או אחרות במצבים מתאימים; ג.

פנינה תמנו: איגום מטושים, המאפשר העלאת מספר הנבדקים באופן משמעותי, במיוחד כאשר מספר ואחוז המאומתים נמוך; ד.

פנינה תמנו: סיקור באוכלוסיות מיוחדות כגון עובדי הוראה; ה.

פנינה תמנו: דיגום חופשי לכל מאן דבעי ללא צורך בהפניה מרופא; ו.

פנינה תמנו: דיגום מוקפד ונרחב למגעים של מקרה מאומת בעת ביצוע החקירה האפידמיולוגית.

פנינה תמנו: אם השיטה לבדיקה המונית תוכח כיעילה וישימה, משרד הבריאות ישקול לאמץ את השיטה באופן אזורי או ארצי.

פנינה תמנו: תודה.

מנסור עבאס: תודה לשרה פנינה תמנו שטה.

מנסור עבאס: כנראה שזה יקרה בסגר השלישי.

מנסור עבאס: אנחנו מצביעים על העברת – – –

גדעון סער: – – – בסגר השלישי.

מנסור עבאס: כן, אז אנחנו נצביע על העברת ההצעה לוועדת הקורונה.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: הצבעה מס' 20 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 2 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה נתקבלה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת סונדוס סאלח – בעד?

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: אז שלושה חברי כנסת בעד, אפס מתנגדים ואפס נמנעים.

מנסור עבאס: ההצעה לסדר-היום בנושא בדיקות קורונה כלל-ארציות תועבר להמשך דיון בוועדת הקורונה.

מנסור עבאס: << הלסי >> קיפוח מוסדות הפטור בתקציב צהרונים המיועד למימון חוגים וארוחת צוהריים חמה לילדים שאימהותיהן עובדות << הלסי >>

מנסור עבאס: הצעה לסדר-היום בנושא: קיפוח מוסדות הפטור בתקציב צהרונים המיועד למימון חוגים וארוחת צוהריים חמה לילדים שאימהותיהן עובדות, הצעה מס' 2084, של חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

מנסור עבאס: בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, תמיד חברי כנסת מגיעים ומעלים דברים שחשובים להם.

מיכאל מלכיאלי: גם העליתי הרבה פעמים הצעות, אבל לבוא בהצעה שכל כך – נושא כל כך רע, נושא שאי-אפשר, שאין שום שכל ושום היגיון בעוול המשווע, שמפלים בו את הציבור החרדי – אני רוצה לתת לנמק לך במה.

מיכאל מלכיאלי: הציבור החרדי רגיל שמפלים אותו – אגב, בהסכמה איתנו, בחלק מהדברים.

מיכאל מלכיאלי: למשל מוסדות הפטור החרדיים מקבלים פחות בתקצוב של משרד החינוך.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו בעצם באנו למדינה ואמרנו: אנחנו רוצים לחנך את הילדים מעל, ולהוציא, לדלג על חוק חינוך חובה; אנחנו לא רוצים שמשרד החינוך יתערב בתוכני הלימוד שלנו.

מיכאל מלכיאלי: אומר משרד החינוך בהבנה: תקבלו פחות כסף.

מיכאל מלכיאלי: בסדר.

מיכאל מלכיאלי: אני מוכן כאבא לשלם על הילדים שלי יותר כסף בתמורה לזה שהם ילמדו את מה שאני רוצה שהם ילמדו ושמשרד החינוך לא יתערב בתכנים.

מיכאל מלכיאלי: אבל יש דברים שמשרד החינוך נותן למוסדות החינוך, ובלי שום שכל ובלי שום היגיון מפלה את אותו ציבור.

מיכאל מלכיאלי: אני צריך לתת דוגמה: סבסוד הצהרונים.

מיכאל מלכיאלי: מי שהעלה לי את הנושא הזה זה אדם בשם ברוך הלפגוט, הרב הלפגוט, שכתב מאמר מאוד חריף בעיתון משפחה תחת הכותרת: זעקת הקיפוח העולה מהצהרונים.

מיכאל מלכיאלי: משרד החינוך בעצם מממן את מוסדות הפטור החרדיים ב-55% מהצהרונים.

מיכאל מלכיאלי: למה?

מיכאל מלכיאלי: היות שאתם מקבלים 55%, בהסכמה איתכם, על מוסדות החינוך, אז גם על הצהרונים תקבלו.

מיכאל מלכיאלי: עכשיו, המפעיל הוא בכלל לא בית הספר, זה מוסד אחר.

מיכאל מלכיאלי: בעצם, המפעיל החיצוני מופלה לרעה, והוא אוטומטית נותן – עכשיו, מי אמור לממן את הכסף הזה, ההורים?

מיכאל מלכיאלי: הרי הצהרונים לא נועדו לכך שההורים יוכלו לנוח בצהריים, הצהרונים נועדו לכך שהורים יוכלו לעבוד במשרה מלאה.

מיכאל מלכיאלי: אז באה המדינה ואומרת: אני מוכנה להשתתף בסבסוד של הצהרונים על מנת שהאבא והאימא יוכלו לעבוד במשרה מלאה, והמדינה מרוויחה מזה כסף.

מיכאל מלכיאלי: אז באים לציבור החרדי – מה אומרים לו?

מיכאל מלכיאלי: אתם פרזיטים, אתם לא עובדים.

מיכאל מלכיאלי: וכשהולכים לעבוד – לא עוזרים להם לעבוד.

מיכאל מלכיאלי: הרשויות החרדיות הן הכי חלשות שיש, הכי מוחלשות שיש.

מיכאל מלכיאלי: במגזר החרדי יש אנשים שבאמת לא שפר עליהם מזלם הכלכלי – ברוך השם, אנשים שמאושרים וטוב להם עם עצמם אבל הם לא עשירים – והולכים לעבוד.

מיכאל מלכיאלי: המדינה אומרת: אתם תהיו יותר חלשים מאשר אדם שנמצא בעיר חזקה ויש לו הרבה כסף והרשות שלו חזקה.

מיכאל מלכיאלי: הוא כן יקבל סבסוד.

מיכאל מלכיאלי: מה בעצם אומרים לנו?

מיכאל מלכיאלי: מה התשובה הרשמית?

מיכאל מלכיאלי: אומרים: היות שאתם, הציבור החרדי, במוסדות הפטור מקבלים רק 55%, והסכמתם לזה, זאת אומרת שכל מה שמשרד החינוך ייתן מהיום ועד סוף העולם תקבלו 55%.

מיכאל מלכיאלי: ואני שואל: ריבונו של עולם, ילד שאמור לקבל את השניצל לארוחת צהריים, מה תגיד לו?

מיכאל מלכיאלי: בגלל שאתה חרדי תקבל 55% שניצל, 55% ממנת העוף?

מיכאל מלכיאלי: הרי בסוף, על מי זה ייפול?

מיכאל מלכיאלי: בסוף זה ייפול על בעלי המוסדות החרדיים, שגם ככה לא מקבלים סבסוד מלא, שגם ככה נמצאים בחסר.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, אתה בטח יודע מזה.

מיכאל מלכיאלי: גם אצלכם.

מיכאל מלכיאלי: ואני אומר לך, תבוא לכל הארץ ותראה את המבנים שחלק מהציבור החרדי לומד בהם: קרוונים; לומדים במקומות לא מפוארים כמו האחרים.

מיכאל מלכיאלי: אין להם תקצוב מלא כמו האחרים.

מיכאל מלכיאלי: ואתה יודע מה?

מיכאל מלכיאלי: אנחנו הולכים בבוקר, לוקחים את הילדים לשם ועושים את זה בשמחה גדולה.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו לא מרגישים שמישהו כפה עלינו.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו אומרים: אני מעדיף שהילד שלי ילמד בקרוון שהגשם נכנס לתוכו, ובלבד שהוא ילמד מה שאני רוצה שהוא ילמד שם, ולא בבנייני פאר ואחרים יתערבו בתכנים שלו.

מיכאל מלכיאלי: אבל ריבונו של עולם, ארוחת הצוהריים של הילדים האלה, מי אמור לממן את זה?

מיכאל מלכיאלי: למה יש קשר בין הסבסוד של משרד החינוך לחינוך לבין הצהרונים?

מיכאל מלכיאלי: לא אמור להיות קשר.

מיכאל מלכיאלי: אני מסיים בזה, ואני קורא למשרד החינוך ולמשרד האוצר לנתק כל קשר בין הצהרונים לבין מוסדות החינוך, בין התקצוב של הצהרונים לתקצוב של מוסדות החינוך.

מיכאל מלכיאלי: גם אם במוסדות החינוך, בהבנה, מקבלים פחות כסף, אין שום סיבה בעולם שהקיפוח הזה, שהוא קיפוח אמיתי, יבוא לידי ביטוי גם בצהרונים.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת מלכיאלי.

מנסור עבאס: ישיב סגן שר החינוך מאיר פרוש.

מנסור עבאס: בבקשה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת השואל הרב מלכיאלי, ההיסטוריה של התקצוב הזה מתחילה מזה שבהמלצת ועדת טרכטנברג, הממשלה החליטה ב-2012 לסבסד מסגרות לימודיות נוספות בשעות אחר הצוהריים.

מאיר פרוש: בגני הילדים ובבתי הספר שמתוקצבים על ידי משרד החינוך מקבלים את התקצוב עבור ילדים בגילאי שלוש עד תשע, שנמצאים בגני הילדים ובכיתות א' עד ג'.

מאיר פרוש: במסגרת החלטת הממשלה מס' 4088 מיום 8 בינואר 2012 נקבע כי שיעור השתתפות המדינה עבור מסגרות אחר הצוהריים בבתי הספר שאינם רשמיים יהיה בהתאם לשיעור הסבסוד של האשכול שבו נמצא בית הספר, כשהוא מוכפל בשיעור השתתפות המדינה בתקצוב המוסדות, הווי אומר, כמו אתה אמרת, תקצוב הצהרונים בבתי הספר נגזר מאחוז השתתפות המדינה בתקצוב מסגרות הבוקר.

מאיר פרוש: לפני שאני אומר את מה שאני רוצה להוסיף על כך, אני ממשיך ואומר: באשר לגני הילדים יצוין כי המשרד מתקצב בשיעור זהה גנים רשמיים וגנים מוכרים שאינם רשמיים, ובהתאמה, הוא מתקצב גם את הצהרונים באופן דומה.

מאיר פרוש: מה שבפועל קורה הוא שהממשלה מאז ועד היום אשררה את ההחלטה הזאת רק כמו שאני אומר אותה.

מאיר פרוש: מסגרת התקציב והתחולה נקבעו בהחלטות ממשלה על בסיס מודל תקצוב שנקבע על ידי משרד האוצר, ומשרד החינוך, כמו כל משרד ממשלתי, פועל עם התקציב שמשרד האוצר מעביר לו.

מאיר פרוש: בהתאם לזה משרד החינוך פועל.

מאיר פרוש: אלה הדברים שאתה כחבר בש"ס – אני כחבר באגודת ישראל יודע לומר לך שהתנהל משא ומתן משמעותי אחרי הבחירות הראשונות מתוך השלוש שהתקיימו לאחרונה.

מאיר פרוש: אחרי הבחירות של ד' בניסן תשע"ט התנהל משא ומתן, ובין הדברים ודאי שביקשנו גם לתקן: תעשו את הדברים האלה של 55% ו-75%.

מאיר פרוש: אבל אנחנו גם יודעים לומר שאותם 55% שאומרים לנו שאנחנו מקבלים, כל רואה חשבון שבודק את זה יודע לומר שלא.

מאיר פרוש: דרך אגב, למבקר המדינה אמרתי לפני שבועיים: למה את הדבר הזה אי-אפשר לבדוק?

מאיר פרוש: תבדקו את זה.

מאיר פרוש: אומרים לנו: תלמדו 75% – תקבלו 75%; 55% – תקבלו 55%.

מאיר פרוש: אני לא יודע שיש כזה דבר שמקבלים 55%.

מאיר פרוש: אלה שבודקים את זה אומרים שמדובר ב-30%–35%.

מאיר פרוש: אז זה ודאי דבר שצריכים לתקן.

מאיר פרוש: אבל גם אם נוכיח שזה כך, משרד החינוך עובד כמו כל משרד אחר, ומה שהוא מקבל מהאוצר זה מה שהוא מתוקצב, ומשרד האוצר עובד לפי מה שהממשלה מחליטה וההחלטות הן בממשלה.

מאיר פרוש: לכן אני מצטער לומר שאלה פני הדברים היום.

מאיר פרוש: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, סגן שר החינוך מאיר פרוש.

מנסור עבאס: חבר הכנסת מלכיאלי, אתה מציע להעביר את זה – – –

מיכאל מלכיאלי: לוועדת הכספים.

מנסור עבאס: לוועדת הכספים.

מנסור עבאס: אנחנו מצביעים על העברת ההצעה לסדר-היום: קיפוח מוסדות הפטור בתקציב צהרונים המיועד למימון חוגים וארוחת צוהריים חמה לילדים שאימהותיהן עובדות, לוועדת הכספים.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: הצבעה מס' 21 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 1 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכספים נתקבלה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת מלכיאלי – בעד; חברת הכנסת סונדוס סאלח – בעד.

מנסור עבאס: שלושה חברי כנסת בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

מנסור עבאס: ההצעה לסדר-היום עוברת להמשך דיון בוועדת הכספים.

מנסור עבאס: << הלסי >> אלפי מעצרים של ילדים פלסטינים בשנה, ארבעה מהם ב-24 שעות בשבוע האחרון << הלסי >>

מנסור עבאס: אנחנו נעבור להצעה לסדר-היום בנושא: אלפי מעצרים של ילדים פלסטינים בשנה, ארבעה מהם ב-24 שעות בשבוע האחרון, של חברת הכנסת סונדוס סאלח, הצעה מס' 2002.

מנסור עבאס: בבקשה, עשר דקות.

סונדוס סאלח: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, ישנתי בקומה השלישית.

סונדוס סאלח: שמעתי דפיקות בדלת, ירדתי לפתוח, ואז היריות היו בדלת.

סונדוס סאלח: היריות הגיעו לקיר הפנימי בבית.

סונדוס סאלח: ברחתי ועליתי למעלה.

סונדוס סאלח: עליתי למעלה, אחר כך הצבא נכנס – פרץ את הדלת ונכנס.

סונדוס סאלח: עשו עליי חיפוש למעלה, הורידו אותי למטה ושמו לי אזיקים על הידיים.

סונדוס סאלח: זה היה הלילה של טארק, לא שלי.

סונדוס סאלח: חיילים ישראלים פרצו אליו הביתה בחסות החשכה, באמצע הלילה, כמו גנבים, ועצרו אותו, כשהוא היה רק בן 14, קצת יותר גדול מהבן הגדול שלי ג'ולאן, ועדיין כל כך קטן.

סונדוס סאלח: הסיפור של טארק, שמביאה עמותת הורים נגד מעצרי ילדים, עצוב וכואב, לצערי הוא נורמלי ולא יוצא דופן בשגרת הכיבוש.

סונדוס סאלח: טארק הוא אחד ממאות ילדים פלסטינים שכוחות הביטחון השונים – צבא, שב"כ ומשטרה – עוצרים מדי חודש.

סונדוס סאלח: מעצר ילדים הוא אחד הכלים האכזריים בכיבוש הישראלי של פלסטינים, בדיכוי הצבאי המתמשך והאלים.

סונדוס סאלח: למען הדיוק, בשנה האחרונה, שנת 2019, ישראל עצרה 780 קטינים פלסטינים במעצרים יזומים, וגם אלו נתונים חלקיים בלבד, מתשובה שהתקבלה על בקשת חופש המידע של המוקד להגנת הפרט, המסייע להורים למצוא את הילדים שלהם, כי הרבה פעמים הם לא מעודכנים איפה הם מוחזקים שעות ארוכות אחרי המעצר.

סונדוס סאלח: לפי המידע החלקי הקיים בצבא, 235 מעצרים יזומים של ילדים פלסטינים, כולם נעשו בשעות הלילה; כולם, 100% שלהם, נעשו בשעות הלילה.

סונדוס סאלח: למרות שמעצר, ובוודאי מעצר לילה, הוא טראומטי ביותר, מזיק, פוגעני ואלים לילד, למשפחה ולסביבה שלו ואמור היה להיות היוצא מן הכלל, כשמדובר בכיבוש הוא הכלל וברירת המחדל.

סונדוס סאלח: ישראל, נוסף לפגיעה בזכות לחירות ושוויון, שוללת מילדים וילדות פלסטיניות ופלסטינים את הזכות לילדות בטוחה ומרחב מוגן.

סונדוס סאלח: עם יותר משני מעצרים בלילה מפירה ישראל את שלוות הלילה, את הביטחון הביתי של הילדים, את האמנות הבין-לאומיות.

סונדוס סאלח: בזמן שבישראל יזמנו נער לחקירה במידת הצורך, עם ההורים שלו, עם עורכת הדין שלו, באור יום, ילד פלסטיני ימצא את עצמו בקלות עם כיסוי עיניים, אזוק בידיים וברגליים, במעצר ארוך ולפעמים עד תום ההליכים או עד סגירת עסקת טיעון, ולפעמים עד שחרור ללא שום הגבלות – מה שבלשון המעטה מעלה ספקות קשים לגבי עילת המעצר ומטרות המעצר האמיתיות.

סונדוס סאלח: בישראל האופציה האחרונה לנוער היא לעצור אותם, אבל לפלסטינים זוהי האופציה הראשונה.

סונדוס סאלח: מדובר בשגרה קשה מאוד ואלימה, תופעה ומדיניות שהיא מציאות יום-יומית, שלא לומר לילית, של פלישות, טראומות קשות, אלימות, דיכוי ושלילת זכויות בסיסיות מתמשכת, שלא מתחילה עם המעצר האלים אך ממשיכה בחקירות, בהעברה ממתקן מעצר אחד לשני, בעינויים, במניעת פגישה עם עורך דין, עם ההורים – שלילת זכויות שהייתה בשגרה ומחמירה עם הקורונה, כשילדים פלסטינים עצורים שבועות ארוכים אפילו בלי אפשרות לקשר טלפוני עם ההורים או עורכי הדין שלהם.

סונדוס סאלח: ביום שישי הקרוב אנחנו מציינות את יום זכויות הילד והילדה הבין-לאומי.

סונדוס סאלח: הגיע הזמן לפרק את הכיבוש ולהפוך את המילים, האמנות, ממילים ריקות מתוכן ומשמעות למציאות.

סונדוס סאלח: הגיע הזמן שישראל תקיים את האמנות לזכויות הילד והילדה שהיא חתומה עליהן ותבטיח את הזכויות של ילדים וילדות, פלסטיניות וישראליות כאחת.

סונדוס סאלח: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת סונדוס סאלח.

מנסור עבאס: ישיב השר במשרד הביטחון מיכאל ביטון.

מיכאל ביטון: כבוד יושב-ראש הכנסת, חברת הכנסת סונדוס סאלח, חברי הכנסת במליאה – – –

מנסור עבאס: יושב-ראש הישיבה.

מיכאל ביטון: כבוד יושב-ראש הכנסת.

מנסור עבאס: אני לא יושב-ראש הכנסת.

מיכאל ביטון: יושב-ראש המליאה הנוכחית.

מנסור עבאס: אוה.

מיכאל ביטון: ורציתי להוסיף "חברי הכנסת במליאה", אבל רק חברת הכנסת סונדוס סאלח פה, אז – – –

פנינה תמנו: סליחה.

מיכאל ביטון: וחברת הכנסת פנינה תמנו שטה, השרה.

מיכאל ביטון: באיו"ש מתבצעים בכל לילה מעצרים יזומים של חשודים בעבירות ביטחוניות.

מיכאל ביטון: כחלק מהאחריות לשמירת החוק והסדר מתבצעים אף מעצרים יזומים של חשודים העוסקים גם בעבירות פליליות.

מיכאל ביטון: נוסף על המעצרים היזומים נעצרים חשודים נוספים במעצרים אקראיים.

מיכאל ביטון: המעצרים יכולים להתבצע בפעילויות בצירים וסמוך אליהם, בעת בידוק שגרתי במחסומים או במהלך אירוע ביטחוני כגון זריקת אבנים או הפרות סדר.

מיכאל ביטון: חלק קטן ביותר מהעצורים, שמהווה מתחת ל-10%, הם עצורים מאוכלוסיית הקטינים בטווח הגילים של 12 עד 18.

מיכאל ביטון: לטווח גילים זה קיימות הנחיות ספציפיות והוראות פרטניות לביצוע בעת המעצר והחקירה.

מיכאל ביטון: הנחיות אלה נכתבו מתוך ראיית צה"ל כצבא ערכי ומתוך הבנת הרגישות בנושא מעצר קצינים והחזקתם.

מיכאל ביטון: לעניין מימוש המעצר, באפשרות צה"ל לזמן קטין באמצעות הודעה לבני משפחתו כחלף מעצר בביתו.

מיכאל ביטון: זימון זה יכול להתבצע באופן טלפוני, או לחלופין – מסירת זימון פיזי על ידי כוח צה"ל.

מיכאל ביטון: הזימון, כאמור, יימסר לקטין או לאחד מהוריו, וזה נעשה הרבה פעמים בטלפון או בפנייה מסודרת.

מיכאל ביטון: ככלל, ההחלטה אם לזמן קטין או לעוצרו תלויה בחומרת העבירה ובצורכי החקירה.

מיכאל ביטון: יש לציין כי בכל מעצר יזום של קטין בביתו נמסר ומתועד טופס מסודר למשפחה המפרט את דרכי הקשר לאיתור הקטין על ידי בני משפחתו או עורך דין.

מיכאל ביטון: בהתייחס לנתונים שהועלו בהצעה לסדר-היום, הם אינם משקפים את הנתונים כלפי מעצר קטינים פלסטינים בשטחי יהודה ושומרון.

מיכאל ביטון: נתוני מעצר הקטינים ביהודה ושומרון, בפרט מתחת לגיל 16, נמוכים משמעותית, ומתבצעים על פי נהלים ברורים.

מיכאל ביטון: אלה הנתונים מצה"ל: במהלך שנת 2020 נעצרו 183 קטינים מיהודה ושומרון במעצרים יזומים על פי החלוקה הבאה: בגילאי 15 עד 18 נעצרו 158 קטינים, מתוכם 25 מתחת לגיל 16, 25 אנשים.

מיכאל ביטון: רובם המוחלט של העצורים הם בעבירות ביטחוניות – זה יכול להיות השלכת אבנים, זה יכול להיות בקת"בים, זה יכול להיות פגיעה בחיילי צה"ל.

מיכאל ביטון: בנוסף נעצרו במעצרים אקראיים בשטחי אוגדת יהודה ושומרון 101 קטינים, כ-38 מהם מתחת לגיל 16.

מיכאל ביטון: כלל העצורים הם בעבירות ביטחוניות.

מיכאל ביטון: מעצר הקטינים מתבצע בהכרח כדי למנוע פגיעה בחיי אדם, שכן קיימים קטינים פלסטינים המעורבים בביצוע פיגועים חמורים נגד מטרות ישראליות.

מיכאל ביטון: על כן, מעצרם נועד לסכל טרור.

מיכאל ביטון: לעניין מימוש המעצרים בפרט בשעות הלילה, יש לומר כי כניסה לכפרים או לערים לביצוע מעצר מלווה באופן תדיר בהפרות סדר המוניות כמו זריקת אבנים, בקבוקי תבערה או מטענים בניסיון לפגוע בחיילי צה"ל, על כן מרבית פעילות צה"ל בכפרים ובערים מתבצעת בשעות הלילה, וזאת על מנת לדייק את ביצוע המשימה, להקטין את הפגיעה בשגרת החיים של האוכלוסייה הפלסטינית, להקטין את החיכוך והפרות הסדר בעת הכניסות לכפרים ולערים, להימנע מפגיעה שאינה מדויקת באוכלוסייה פלסטינית או במפירי סדר שאינם חלק ממשימת המעצר המתוכננת, וכן להקטין את הסיכון לפגיעה בחיי אדם, ובראש ובראשונה של חיילי צה"ל.

מיכאל ביטון: לסיכום, מעצר קטינים פלסטינים ביהודה ושומרון מוסדר בהנחיות צבאיות פנימיות שמעוברות לכוחות, וראוי לציין כי צה"ל מתייחס ברגישות רבה ביחס למעצר קטינים לאורך כל הדרך.

סונדוס סאלח: שחלק גדול מהם יוצא בסוף עם סגירת תיק או על אבנים או עם עסקת טיעון שהיא לא מצדיקה את האופן שבהם נעצרו, בטח לא בשעות הלילה.

סונדוס סאלח: למה לא לחכות ליום?

מיכאל ביטון: ראשית, כמו שאמרנו, יש קטינים שמזומנים באמצעות טלפון או מכתב או מסר, ומי שמתייצב לחקירה, אנחנו מטפלים בו במסלול הזה.

מיכאל ביטון: שנית, מי שזרק אבן – אבן יכולה להרוג ואבן הורגת ואבן הרגה חיילי צה"ל, ולכן אי-אפשר להמעיט בעבירה של זריקת אבן ברכב שנוסע ב-100 קמ"ש.

סונדוס סאלח: יריות של חיילי צה"ל על פלסטינים?

מיכאל ביטון: גם הנתונים והמספרים מעידים שהמעצרים של קטינים הוא הכי מעטים שאפשר, ובתוכם רובם מזומנים במכתב או בפנייה מסודרת.

מיכאל ביטון: אבל מי שלא עוסק בפשיעה או טרור גם לא ייעצר.

סונדוס סאלח: זה לא פשיעה וזה לא טרור.

מיכאל ביטון: כמו שאת יודעת, חברת הכנסת סונדוס סאלח, יש קטינים שדקרו אזרחים עם סכין ויש קטינים שדקרו חיילי צה"ל.

סונדוס סאלח: ויש חיילים שרצחו – – – ויש חיילים שרצחו נשים ורצחו קטינים.

מיכאל ביטון: אנחנו לא נתנצח בשעת לילה כזאת, אבל אני אומר לך – –

סונדוס סאלח: אבל התשובה שלך מנותקת מהמציאות.

מיכאל ביטון: – – שצה"ל פועל ומשתדל ובאמת זהיר מאוד במעצרים האלה, ויש לו נוהל מפורט כאשר מדובר בקטין, גם מול ההורים, גם מול המשפחה.

סונדוס סאלח: – – – לעצור אותו בלילה?

מיכאל ביטון: אנחנו הסברנו שהמעצר בלילה מונע פגיעה בחפים מפשע והפרות סדר נוספות – –

סונדוס סאלח: אבל אתם גם ככה – – –

מיכאל ביטון: – – ובכל מקרה שניתן לבצע את זה ללא מעצר לילי, במכתב או בזימון מסודר, זה נעשה בהתאם.

סונדוס סאלח: עצם העובדה שיש כיבוש זה הפרת הסדר.

סונדוס סאלח: עצם העובדה שזה כיבוש – זה הפרת הסדר.

מיכאל ביטון: זו סוגיה שאני לא אצליח להשיב עליה עכשיו.

סונדוס סאלח: בסדר, אבל חבל שתגיד תשובות כאלה, שאני בטוחה שאתה – – –

מיכאל ביטון: אבל אני כן יכול להגיד לך שצה"ל מאוד מאוד זהיר בקטינים, וכמו שהקראתי לך, רובם המוחלט בעבירות ביטחוניות – –

סונדוס סאלח: לא נכון.

מיכאל ביטון: – – וזה אומר שקטין זרק אבן או עשה מעשה חמור, ויכול היה למנוע את מעצרו אם לא היה נוקט פעולה כזאת.

סונדוס סאלח: אבן זה רק אבן.

סונדוס סאלח: זה חמור?

מיכאל ביטון: אבן זה חמור.

מיכאל ביטון: אבן הורגת.

מיכאל ביטון: אני ראיתי אבנים ששיתקו חיילים ואזרחים, ראיתי אבנים שהורגות חיילים ואזרחים.

סונדוס סאלח: אז מה אתה אומר על חיילים שיורים על אזרחים חפים מפשע?

מיכאל ביטון: מי שבחר לזרוק אבן מסכן את עתידו ומסכן חיי אחרים, ולכן יועמד לדין.

סונדוס סאלח: אז מה אתה אומר על חיילים שיורים ומסכנים אזרחים?

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, אדוני.

מנסור עבאס: מה את מציעה?

סונדוס סאלח: ועדת הפנים.

מנסור עבאס: ועדת הפנים?

מנסור עבאס: אתה מציע משהו, אדוני השר?

מיכאל ביטון: יש לה פה אחד בחברי הכנסת פה.

מיכאל ביטון: פה אחד זה הוחלט.

מיכאל ביטון: אנחנו מסכימים לדיון.

מנסור עבאס: אז אנחנו נצביע על העברת ההצעה לסדר-היום – אלפי מעצרים של ילדים פלסטינים בשנה, ארבעה מהם ב-24 שעות בשבוע האחרון – הצבעה על העברה לוועדת הפנים.

מנסור עבאס: הצבעה, בבקשה.

מנסור עבאס: הצבעה מס' 22 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 1 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

מנסור עבאס: שני חברי כנסת בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מנסור עבאס: ההצעה לסדר-היום עוברת להמשך דיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

מנסור עבאס: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונח היום על שולחן הכנסת הסכם בין ממשלת מדינת ישראל ובין ממשלת ארצות הברית בדבר שיתוף פעולה מדעי וטכנולוגי.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

מנסור עבאס: תודה, גברתי המזכירה.

מנסור עבאס: תם סדר-היום.

מנסור עבאס: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, ז' בכסלו התשפ"א, 23 בנובמבר 2020, בשעה 16:00.

מנסור עבאס: ישיבה זו נעולה.