ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 101, 2020-11-16 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום שני, כ"ט בחשוון התשפ"א, 16 בנובמבר 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי היום הונחו על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק דחיית מועדים לביצוע בדיקות של מתקני גז (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), התשפ"א–2020.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם – החל מהצעת חוק פ/2347/23 וכלה בהצעת חוק פ/2389/23:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – סיוע כלכלי בשעת חירום), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת יוראי להב הרצנו; הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון – שינוי מדיניות הביטוח במכוני כושר), התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הבחינה העיונית לשם מתן רישיון נהיגה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי, משה ארבל, קרן ברק, עופר כסיף והילה שי וזאן; הצעת חוק שירותי תעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה או שינוי בתנאיה) (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש – תיקון) (תיקון – קיצור המועד להשבת התמורה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי, הילה שי וזאן, יבגני סובה ויצחק פינדרוס; הצעת חוק להגברת התחרות ולצמצום הריכוזיות בשוק הבנקאות בישראל (תיקוני חקיקה) (תיקון – מניעת מצוקת אשראי של משקי הבית והשכבות המוחלשות בשל נגיף הקורונה החדש), התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק הפעלת שירות רכבות בשבת ובמועדי ישראל, התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אלכס קושניר, עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין וחמד עמאר; הצעת חוק המועצה לענף הלול (ייצור ושיווק) (תיקון – תוספת מכסה אישית לגדל בלול בלא כלובים), התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת מיקי חיימוביץ'; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הכרה בהוצאות עבודה מהבית בתקופת התפשטות נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת עופר כסיף, איימן עודה, אנטאנס שחאדה, אחמד טיבי, מנסור עבאס, עאידה תומא סלימאן, היבה יזבק, אוסאמה סעדי, יוסף ג'בארין, סעיד אלחרומי, ג'אבר עסאקלה, סמי אבו שחאדה, סונדוס סאלח, אימאן ח'טיב יאסין וישראל אייכלר; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (משיכה מקרן השתלמות) (הוראת שעה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אוסאמה סעדי, אחמד טיבי וסונדוס סאלח; הצעת חוק קביעת אזורי עדיפות, התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק מס קנייה (טובין ושירותים) (תיקון – הפחתת מס על רכב), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח;

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – שיעור מס מופחת על מוצרי מזון בסיסיים), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת ג'אבר עסאקלה, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף ויוסף ג'בארין; הצעת חוק ליישוב תחת איום מיידי (הוראת שעה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אלכס קושניר, עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין וחמד עמאר; הצעת חוק החזרתם של תושבי גאבסיה, איקרית ובירעם לכפריהם, התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק איסור שימוש בסוסים לשם פיזור התקהלויות, התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (איסור עישון ברכב בקרבת קטין שטרם מלאו לו 16 שנים), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת חמד עמאר, עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק הפחתת שכר חברי הכנסת (הוראת שעה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יאיר לפיד ומיקי לוי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לחיילים, מתנדבים ומשרתים בשירות לאומי-אזרחי), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אלעזר שטרן, יאיר לפיד, יואב סגלוביץ', אורנה ברביבאי, עפר שלח, רם בן ברק, מיקי לוי, יעקב אשר, אליהו ברוכי, יצחק פינדרוס, יעקב טסלר, מיכאל מלכיאלי, אוריאל בוסו, ינון אזולאי, משה ארבל, מיכל שיר סגמן, יפעת שאשא ביטון, טלי פלוסקוב, אוסנת הילה מארק, שלמה קרעי, חוה אתי עטייה, אופיר כץ, אורלי פרומן, יאיר גולן, ע'דיר כמאל מריח, משה יעלון ומאיר כהן; הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (חיוב רישום רכיבי תמרוקים ומוצרי ניקיון), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת משה אבוטבול, ינון אזולאי, משה ארבל, יעקב מרגי, יעקב טסלר, יצחק פינדרוס, אליהו ברוכי, שלמה קרעי, חוה אתי עטייה, קטי קטרין שטרית, מיקי חיימוביץ', יוסף טייב, מיכאל מלכיאלי, אוריאל בוסו ועמית הלוי; הצעת חוק עוסק זעיר, התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אריאל קלנר, הילה שי וזאן, מתן כהנא, עידן רול, יעקב מרגי, עמית הלוי וקטי קטרין שטרית; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – קיצור תקופת אכשרה לחיילים משוחררים),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אלעזר שטרן, יאיר לפיד, משה יעלון, אבי דיכטר, יואב סגלוביץ', אורנה ברביבאי, עפר שלח, רם בן ברק, יואל רזבוזוב, מיקי לוי, אנדרי קוז'ינוב, משה ארבל, מיכל שיר סגמן, יפעת שאשא ביטון, טלי פלוסקוב, אוסנת הילה מארק, אורלי פרומן, יאיר גולן ומאיר כהן; הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון – הגבלת משך זמן הטיפול בתביעה בשל הפרעה בתר-חבלתית בעקבות אירוע לחימה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אופיר סופר ועוזי דיין; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – תוספת שנתית קבועה לסל שירותי הבריאות לצורך הוספת תרופות, מכשור וטכנולוגיות רפואיות חדשות), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת עידן רול, אורנה ברביבאי, אורלי פרומן, יוראי להב הרצנו ואימאן ח'טיב יאסין; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – הגבלת כהונת ראש הממשלה), מאת חברי הכנסת יאיר לפיד, משה יעלון, מאיר כהן, עפר שלח, אורנה ברביבאי, קארין אלהרר, יואל רזבוזוב, ע'דיר כמאל מריח, רם בן ברק, יואב סגלוביץ', בועז טופורובסקי, אורלי פרומן, אנדרי קוז'ינוב, עידן רול ויוראי להב הרצנו; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – הגבלת מספר שרים וסגני שרים), מאת חברי הכנסת יאיר לפיד, משה יעלון, מאיר כהן, עפר שלח, אורנה ברביבאי, קארין אלהרר, יואל רזבוזוב, ע'דיר כמאל מריח, רם בן ברק, יואב סגלוביץ', בועז טופורובסקי, אורלי פרומן, אנדרי קוז'ינוב, עידן רול ויוראי להב הרצנו; הצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון – הזכות לשוויון), מאת חברי הכנסת ע'דיר כמאל מריח, יאיר לפיד, משה יעלון, רם בן ברק, יואב סגלוביץ', אורנה ברביבאי, אורלי פרומן, אנדרי קוז'ינוב, עידן רול, מיקי לוי, אלעזר שטרן, יואל רזבוזוב, בועז טופורובסקי, עפר שלח, מאיר כהן, יוראי להב הרצנו וקארין אלהרר; הצעת חוק הגנה על עיתונאים (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק זכויות נפגעי עבירה (תיקון – חובת בית המשפט לשמוע נפגעי עבירה כולל נפגעי מעשי טרור), התשפ"א–2020, מאת חברות הכנסת קטי קטרין שטרית וקרן ברק;

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק לשכת עורכי הדין (תיקון – הכשרה למקצוע), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי; הצעת חוק מגבלות על חזרתו של עבריין מין לסביבת נפגע העבירה (תיקון – הרחבת סמכות בית המשפט להטלת מגבלות), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יוראי להב הרצנו ויואב סגלוביץ'; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – ייצוג הולם לנשים ברשימת מועמדים לכנסת), מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק העונשין (תיקון – הקטנת תוספת פיגור לקנס), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת איילת שקד, עידן רול ומיכאל מלכיאלי; הצעת חוק לחיזוק הקשר בין יהודי התפוצות ומדינת ישראל, התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת יוסף טייב; הצעת חוק התפזרות הכנסת העשרים-ושלוש, התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף, יוסף ג'בארין וג'אבר עסאקלה; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הצמדת קצבת אזרח ותיק לשכר מינימום), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף, יוסף ג'בארין וג'אבר עסאקלה; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – מועד לבחירות בשל פיזור מוקדם של הכנסת), מאת חבר הכנסת אופיר סופר; הצעת חוק למניעת העסקה בתחום החינוך והטיפול של אדם שהורשע או שמואשם בתקיפה או בהתעללות בחסר ישע, התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אופיר כץ, עמית הלוי, חוה אתי עטייה, קטי קטרין שטרית, מיכל שיר סגמן, קרן ברק, אוריאל בוסו, משה ארבל, אוסנת הילה מארק, טלי פלוסקוב ושלמה קרעי; הצעת חוק פיצוי נפגעי אסון טבע (פיצוי לנפגעי שרפה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אופיר כץ, אוסנת הילה מארק, משה ארבל, ינון אזולאי, מיקי לוי, קטי קטרין שטרית, משה גפני, מיכל שיר סגמן, שלמה קרעי, קרן ברק, דוד ביטן וניר ברקת; הצעת חוק להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון – הסמכת הרשויות המקומיות), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת יפעת שאשא ביטון, הילה שי וזאן, מרב מיכאלי, מיכל שיר סגמן ויעקב מרגי; הצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון – עסקים המקיימים פעילות חיונית),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת דוד ביטן; הצעת חוק גיור ממלכתי בישראל, התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת משה ארבל; הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (תיקון – ביטול ההיטל על העסקת עובד זר בענף החקלאות), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת משה גפני; הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (תיקון – ביטול הדרגתי של היטל על העסקת עובד זר) (הוראת שעה), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת משה גפני.

ירדנה מלר-הורוביץ: הודעת שר הבריאות חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין על מסקנות ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת אלכס קושניר ואנדרי קוז'ינוב בנושא: 33% מההתאבדויות בישראל הן בקרב עולים חדשים.

ירדנה מלר-הורוביץ: הודעת שר התרבות והספורט חילי טרופר על מסקנות ועדת החינוך בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת מאיר כהן וטלי פלוסקוב בנושא: קריסת הקונסרבטוריונים ומרכזי המוזיקה בישראל.

ירדנה מלר-הורוביץ: הודעת שר החינוך חבר הכנסת יואב גלנט על מסקנות ועדת החינוך בעקבות דיון מהיר בהצעתו של חבר הכנסת סמי אבו שחאדה בנושא: הנגשת החינוך לתלמידים עם מוגבלויות שונות.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן להודעות של יושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת איתן גינזבורג, בבקשה.

יריב לוין: ההודעות אינן מחייבות הצבעה.

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

): שוב, כיף להיות ראשון כשהדוכן פה עוד יבש ולא רטוב.

): אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להודיע על איוש חברי הכנסת בוועדות הבאות: בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות יכהן חבר הכנסת יעקב טסלר במקום הפנוי לסיעת יהדות התורה, ובוועדת החוץ והביטחון תכהן חברת הכנסת אוסנת מארק כממלאת מקום קבועה מטעם סיעת הליכוד.

): עוד אני מבקש להודיע כי סעיף 1 לחוק שירות לאומי-אזרחי, התשע"ד–2014, שכותרתו "הגדרות", קובע כך: "הוועדה" תהיה ועדה מוועדות הכנסת, כפי שתקבע ועדת הכנסת לעניין חוק זה.

): החוק מעניק לוועדה סמכויות שונות שעיקרן אישור חקיקת משנה של השר הממונה על ביצוע החוק.

): לפיכך, מוצע לקבוע כי הוועדה לעניין החוק תהיה ועדה משותפת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות ולוועדת החוץ והביטחון, בראשות ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, לפי ההרכב הזה: מטעם ועדת העבודה, הרווחה והבריאות יכהנו חברי הכנסת חיים כץ כיושב-ראש, יעקב טסלר, חוה אתי עטייה, הילה שי וזאן ועידן רול; מטעם ועדת החוץ והביטחון יכהנו חברי הכנסת עוזי דיין, מיכאל מלכיאלי, נפתלי בנט, אביגדור ליברמן ואלעזר שטרן.

): תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

בממשלה בשל: << נושא >> 1.

בממשלה בשל: כישלון ממשלת ישראל בניהול משבר הקורונה; << נושא >>

בממשלה בשל: << נושא >> 3.

בממשלה בשל: המשך חילול מקומות קדושים אסלאמיים ונוצריים << נושא >>

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים להצעות אי-אמון בממשלה.

יריב לוין: הראשונה שבהן היא הצעת אי-אמון של סיעת יש עתיד-תל"ם, שכותרתה: כישלון ממשלת ישראל בניהול משבר הקורונה.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת אלעזר שטרן להציג את ההצעה.

יריב לוין: אני אגיד את האמת, חבר הכנסת שטרן, אץ אני מציע באמת לקרוא לשר אמסלם, שאמור להשיב, אם כי אני מוכרח לומר שמאחר שזו הכותרת של הצעות האי-אמון כמעט מדי שבוע, אני מניח שהוא לא יתקשה לזכור את תשובתו מהשבוע שעבר ולהשיב בהתאם.

יריב לוין: אבל בכל זאת, למען הסדר הטוב, נבקש לקרוא לו ושיגיע לאולם.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת שטרן.

קריאה: אפילו בעל פה.

יריב לוין: אפילו בעל פה, כן.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, אני יכול לשאול אותך שאלה?

אלעזר שטרן: תגיד, אם זה אותו דבר – – –

יריב לוין: אתה רואה, אני לא מוכשר כמו השר אמסלם, שעונה כל שבוע.

יריב לוין: אותי זה יסבך.

אלעזר שטרן: אם זה אותו דבר כמו לפני שבוע, אז אולי גם לא צריך יושב-ראש.

אלעזר שטרן: אתה יודע, זה כבר יכול להיות אוטומטי.

אלעזר שטרן: אבל אתה בכל אופן מכבד את הכנסת.

אלעזר שטרן: אתה יודע, יש נהלים שגם אם זה אותו דבר, וגם אם אנחנו יודעים את התוצאות, אז חובה עלינו.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: קודם כול, שר נמצא כאן.

יריב לוין: נמצא כאן השר שטייניץ.

יריב לוין: זה לא שהממשלה איננה מיוצגת כאן.

אלעזר שטרן: לא, אם השר שטייניץ יענה על מה שאני אגיד פה זה נהדר.

יריב לוין: אז צריך לומר שפורמלית אין חובה.

יריב לוין: פורמלית אין חובה.

יריב לוין: מעשית אני חושב שנכון שישמע את הדברים.

אלעזר שטרן: אני יודע, זה ברור.

יריב לוין: אני אשמח גם אם יהיה חידוש, כי כמו שאתה אומר, אני כן נמצא פה כל שבוע, וקצת מתחיל לשעמם, אז אם אפשר יהיה לחדש קצת זה יועיל.

אלעזר שטרן: אני אשתדל.

יובל שטייניץ: חבר הכנסת שטרן, כולי אוזן.

יובל שטייניץ: אני בטוח שהדברים יהיו – – – ולא מתלהמים.

יובל שטייניץ: אני כולי קשב.

אלעזר שטרן: נכון, אני גם מבטיח.

יריב לוין: אני אפילו אחזיר לך דקה, אם יהיה צורך.

אלעזר שטרן: לא, אני מקווה שזה יהיה בסדר.

אלעזר שטרן: קודם כול, אני רוצה להצטרף למברכים את חברת מודרנה.

אלעזר שטרן: אני חושב שזו בשורה לכולנו.

אלעזר שטרן: אני חושב שצריך אולי לחדד קצת.

אלעזר שטרן: יש פה אולי שלוש נקודות מעניינות: האחת היא שהאחוז עוד יותר גבוה; שתיים – שתנאי השמירה והטמפרטורה הם הרבה יותר נמוכים ויותר קלים להשגה; שלוש – שראש הממשלה לא צריך להתקשר ב-02:00 למנכ"ל, ומי שעשה את העבודה זה אולי משרד ראש הממשלה, אולי ראש הממשלה, אולי משרד הבריאות.

אלעזר שטרן: אז לפחות עם מודרנה אני מקווה שאנחנו במצב טוב יותר מאשר עם פייזר.

אלעזר שטרן: אבל בכל מקרה, אני חושב שנאמנים עליי דבריהם של הפקידים הבכירים במשרד הבריאות, שאפשר גם להגיד את האמת, צריך להגיד את האמת – במקרה הזה, לא כמו שראש הממשלה אומר – שלפני אפריל כנראה שלא ניהנה מהפייזר או ממודרנה או ממה שלא ניהנה.

אלעזר שטרן: אבל אין ספק שההודעה של חברת מודרנה היום היא בשורה טובה לכולנו, לאזרחי מדינת ישראל, ואני כמובן שמח על כך.

אלעזר שטרן: אני גם רוצה לברך את שר הבריאות, שלצד האופטימיות ציין שיש לפנינו עוד דרך ארוכה.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, אתה יודע למה אני באמת רוצה לברך את שר הבריאות?

אלעזר שטרן: כי הוא חושב שיש דרך.

אלעזר שטרן: אני כבר ממרץ מחפש באמת דרך שהממשלה הזאת מתמודדת.

אלעזר שטרן: אני לא ידעתי שיש דרך, ואני אומר את זה בכאב, כיוון שהקורונה באמת אמורה – – –

יריב לוין: חבר הכנסת שטרן, אני חייב לשאול אותך שאלה, עכשיו כשהשר אמסלם נכנס.

אלעזר שטרן: בבקשה.

יריב לוין: מה עדיף – שהשר אמסלם נואם ואז אתה קורא לו קריאות ביניים, או להיות אתה זה שנואם כשהשר אמסלם יושב שם?

יריב לוין: איפה זה יותר מעניין?

אלעזר שטרן: אנחנו נסגור את זה בינינו אחר כך.

דוד אמסלם: אני לא מפריע לו.

אלעזר שטרן: לא, לא מפריע – סתם, סתם.

יריב לוין: אז אנחנו יודעים כבר מה התשובה, אם כך.

אלעזר שטרן: תודה לך.

דוד אמסלם: אני מוציא דף ועט לסכם.

אלעזר שטרן: לא, אבל אני גם לא אדבר על המשטרה.

אלעזר שטרן: מה השר אמסלם יגיד לי?

אלעזר שטרן: לא יגיד לי כלום.

אלעזר שטרן: אבל אני רוצה באמת לחזור רגע.

אלעזר שטרן: אני חושב שכאשר שר הבריאות מתייחס לכך שיש לנו דרך ארוכה, אז אולי זו בשורה יותר גדולה אפילו ממודרנה, כי אני בטוח שאם לממשלה הזאת הייתה דרך, והאזרחים היו מבינים שיש דרך, ואנחנו, חברי הכנסת, היינו מבינים שיש דרך, אז יכול להיות שהתמודדות עם הקורונה הייתה עם הרבה יותר אופטימיות, עם חיוך, לכל אותם מאות אלפי נערים, ילדים, שסגורים בבית שלהם, להורים שלא הולכים לעבודה.

אלעזר שטרן: הם היו יודעים שיש דרך.

אלעזר שטרן: אבל דיברתי על אזרחי ישראל ודיברתי עלינו, חברי הכנסת, ואולי אני גם צריך לדבר – הלוואי ששרי הממשלה היו יודעים שיש דרך, אבל הבעיה שגם שרי הממשלה לא יודעים שיש דרך.

אלעזר שטרן: אנחנו ראינו אותם אתמול יושבים בשבע שעות – אני אומר לך אדוני היושב-ראש, אני הייתי בכמה ארגונים היררכיים שיש בהם ויכוחים, שצריכים לקבל החלטות קשות, ואני יודע איך מתכוננים לדיון כזה.

אלעזר שטרן: גם אתה יודע איך מתכוננים לדיון כזה, ניהלת – אני מוכרח להגיד שבהצלחה – משרד ממשלתי חשוב, לפחות אחד.

אלעזר שטרן: אנחנו יודעים אנחנו מתכוננים לדיון, איזה חומרים שולחים, איזה מצעים שולחים, איזה מצגות שולחים קודם.

אלעזר שטרן: עכשיו, אתה יושב כאזרח או כחבר כנסת ששומע בבית קצת חדשות, ובמתח: האם יהיה סגר בלילה?

אלעזר שטרן: לא יהיה סגר בלילה?

אלעזר שטרן: האם כיתות ו', ז,' ח' יצטרפו לי"א-י"ב ושניהם יוכלו ללכת לבית ספר?

אלעזר שטרן: אתה אומר: אוקיי, אם זה שעתיים, שלוש, ארבע, חמש שעות, בטח יש נתונים חדשים, בטח יש – אולי יש תובנות חדשות, אולי משהו שלא יכול היה להיות קודם, הינה, מחליטים.

אלעזר שטרן: נגמר הדיון, ואין הפתעות בליגה – אין דרך.

אלעזר שטרן: אין החלטה.

אלעזר שטרן: אני אומר את זה בכאב.

אלעזר שטרן: אתה יכול להגיד – אנחנו אופוזיציה: יאללה נהדר, הינה הממשלה במערומיה.

אלעזר שטרן: זה לא ככה.

אלעזר שטרן: זה לא ככה.

אלעזר שטרן: כשאנחנו מסתכלים על אזרחי מדינת ישראל ברחוב אז אנחנו יודעים – יכול להיות שזו בעיה בכל העולם – מצב הרוח נמוך יותר.

אלעזר שטרן: כנראה שגם אם הממשלה הזאת הייתה מתפקדת כמו שצריך, עדיין המורל הלאומי היה נמוך יותר.

אלעזר שטרן: אבל האין-דרך הזאת, הממשלה הזאת, הלא-מתפקדת, שבע שעות דיון בלי החלטות, זה כשלעצמו מכניס אותך לדיכאון.

אלעזר שטרן: אתה יכול לא להסכים עם הממשלה, אבל שתחליט, שתהיה לה דרך.

אלעזר שטרן: עכשיו, מה אנחנו עומדים פה?

אלעזר שטרן: אנחנו, יש לנו חובה, אני אומר את האמת.

אלעזר שטרן: כשאני רואה את עשרות האלפים, במצטבר מאות אלפים, שיוצאים כל מוצאי שבת או בימי חמישי לרחובות, אני אומר: חבר'ה, כל אחד בגזרה שלו צריך להילחם.

אלעזר שטרן: אתה תגיד לי, אדוני היושב-ראש – אוקיי, השר אמסלם יענה אותו דבר כמו לפני שבוע, עוד פעם אי-אמון.

אלעזר שטרן: גם השלטים בהפגנות הם כנראה אותם שלטים, ועל הגשרים עומדים אולי אותם אנשים, אבל אלה האנשים הכי טובים שיש לנו.

אלעזר שטרן: אלה אנשים שאכפת להם ומוכנים לעשות משהו בשביל האכפתיות הזאת.

אלעזר שטרן: אז אתה יכול לא להסכים, אני יכול לא להסכים, זה לא משנה, אבל אני חושב שאנחנו כולנו צריכים לעודד את האנשים שמוכנים, מהזמן הפרטי שלהם, להתאמץ, להשקיע במשהו שלא הולך ישר לכיס שלהם.

אלעזר שטרן: דרך אגב, זה לא פלא שאותם אנשים, השר אמסלם – יש שם אנשים שסיכנו את עצמם בשביל המדינה הזאת יותר מבכל פורום אחר.

אלעזר שטרן: מיטב הנוער, באמת; הורים לילדים שבאמת אכפת להם, שאומרים – ואני לא רוצה להיכנס כרגע לאיזו קבוצה ולמה, אני מדבר על כולם.

אלעזר שטרן: תמיד, אתה יודע, בקבוצות גדולות יש גם את זה, אבל אתה מסתכל על האנשים, אתה מסתכל על הרקע שלהם ואתה אומר: תגידו, אנחנו ראויים לזה?

אלעזר שטרן: אבל אני רוצה להגיד לך עוד משהו: תראה, אתמול בבוקר קמנו לבוקר – בלילה שמעתי את שר האוצר אומר שביום ראשון הוא יביא להחלטת הממשלה מינוי חשב כללי.

אלעזר שטרן: חשוב חשב כללי לאוצר בימים כאלה?

אלעזר שטרן: כן.

אלעזר שטרן: עובדה ששר האוצר דיבר על זה כמה פעמים במוצאי שבת.

אלעזר שטרן: אנחנו אמרנו: קמים לשחר של יום חדש.

אלעזר שטרן: אוקיי, התפטרו אחד, שניים, שלושה, ארבעה, חמישה פקידים בכירים באוצר, אבל הינה, סוף-סוף לפחות אחד יתמנה.

אלעזר שטרן: ואז שמענו מירון אברהם – שאני בטוח שהוא גם צבט את עצמו כמו שאני צבטתי את עצמי קודם – שנכון שיבוא חשב כללי, מינוי חשב כללי לאוצר, אבל למה הוא יבוא?

אלעזר שטרן: בגלל שבתמורה לזה ימנו מנכ"ל למשרד ראש הממשלה החליפי.

אלעזר שטרן: תגידו, אתם השתגעתם?

אלעזר שטרן: מי העלה בדעתו – עזוב את הנושא הזה של ראש ממשלה חליפי, אדוני היושב-ראש, אני יודע שהיה לך יד ורגל בעניין הזה.

אלעזר שטרן: אני אגלה לך את מה שאתה יודע: במקום שאין אמון, גם חוק-יסוד לא יעזור.

אלעזר שטרן: ובעניין הזה בג"ץ יגיד את דברו.

אלעזר שטרן: אני כמובן חלוק עליך, בגלל שבאמת הגזמנו, המוסד הזה הגזים.

אלעזר שטרן: הרי כל חוק-היסוד הזה בא לענות על אי-אמון, אחרת כבר היו פה רוטציות; אתה הכרת אותם, את ראשי הממשלה שהתחלפו לפי הסכמים.

אלעזר שטרן: אבל אין אמון.

אלעזר שטרן: אין אמון, אז עושים חוק-יסוד כזה.

אלעזר שטרן: אבל כשאתה קם בבוקר ואתה מבין – אני לא יודע מי צריך להתבייש יותר, בנימין נתניהו או בני גנץ, שדואג למנכ"ל שלו, והוא לא מתבייש; אולי בסוף הוא יתבייש שהוא לקח את זה אחורה.

אלעזר שטרן: אבל כשירון אברהם אומר:

אלעזר שטרן: נמנה חשב כללי בגלל שימנו גם מנכ"ל למשרד ראש הממשלה החליפי – כשבמשרד הביטחון כבר יש מנכ"ל, רק למשרד ראש הממשלה החליפי צריך מנכ"ל.

אלעזר שטרן: נכון שזה מסתדר עם ההיגיון של ממשלה של 33 שרים, זה הולך יחד.

אלעזר שטרן: אין אזרחים, אין בעיות כלכליות, יש פריטטיות שמחייבת 34 או 36 שרים.

אלעזר שטרן: כאילו, גם אין בושה.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, זאת הצעת אי-אמון, אתה יודע.

אלעזר שטרן: השר שטייניץ, התלהמנו?

אלעזר שטרן: פחדת שאני אתלהם.

אלעזר שטרן: התלהמתי?

יובל שטייניץ: לא, לא.

אלעזר שטרן: אוקיי.

אלעזר שטרן: אני מקווה שגם היושב-ראש, שיושב פה כל שבוע מחדש, וגם השר אמסלם, שמעו טיעונים שלא נשמעו כאן עד היום.

אלעזר שטרן: האמת היא שלא בעיה לחצוב טיעונים מהמציאות העגומה שלנו.

אלעזר שטרן: תודה לכם.

אלעזר שטרן: אני רוצה להגיד עוד דבר אחד שהוא חשוב: אנחנו נגד ועדות חקירה, אנחנו לא אוהבים ועדות חקירה, אבל הפעם הזאת אנחנו נחרוג ממנהגנו.

אלעזר שטרן: ואני אומר לך, אנחנו לא אוהבים ועדות חקירה פרלמנטריות – אתה יודע, אנחנו לא מעלים הרבה – אבל הפעם אני חושב שאין לנו ברירה, ואנחנו נצטרף לוועדת החקירה שהגיש חבר הכנסת בועז טופורובסקי, להבין איך מדינה במצוקה כזאת מתנהלת בלי תקציב.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, אני מקווה שיום יבוא וגם אתה תתמוך בהצעה כזאת.

אלעזר שטרן: תודה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת אלעזר שטרן.

יריב לוין: טוב, אם נמצאים איתנו כאן גם חבר הכנסת פורר וגם חבר הכנסת אבידר וגם חבר הכנסת קושניר וגם חבר הכנסת סובה וגם חברת הכנסת מלינובסקי, סימן שהגענו להצעת האי-אמון של סיעת ישראל ביתנו, ואני מזמין את אביגדור ליברמן להציג את הצעת האי-אמון, שכותרתה: כישלון הממשלה בניהול משבר הקורונה והרס הכלכלה הישראלית.

יריב לוין: בבקשה.

אביגדור ליברמן: אדוני היושב-ראש, שכחת את חמד עמאר, הסגן שלך – –

יריב לוין: כן, איפה הוא?

יריב לוין: לא ראיתי אותו.

אביגדור ליברמן: – – שהוא נמצא בבידוד.

יריב לוין: זהו, הוא בבידוד, הוא לא כאן.

יריב לוין: לא שכחתי חס וחלילה, הוא רק לא כאן.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, הבנו ממך שלנו יש פטור.

יריב לוין: אי-אפשר להבין ממני.

אביגדור ליברמן: מה שטוב – שישראל ביתנו כרגע יותר גדולה מיש עתיד.

אלעזר שטרן: לא רק.

אלעזר שטרן: גם מהליכוד ומכחול לבן.

אביגדור ליברמן: זה בטוח.

אביגדור ליברמן: לפני שתתחיל עם הזמן, אני ספרתי, ואני חייב להגיד שחבר כנסת והשר המקשר מר דודי אמסלם הולך לקבוע באמת שיא ישראלי חדש: הוא יהיה השר המקשר שדיבר הכי הרבה שעות בכנסת ישראל.

אביגדור ליברמן: אם הוא ימשיך ככה עוד חצי שנה, הוא יהיה השר המקשר עם הכי הרבה שעות דיבור פה במליאה.

אביגדור ליברמן: אז אנחנו מברכים אותך, דודי, אתה בדרך הנכונה.

אביגדור ליברמן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, שרים, כנסת נכבדה, ב-17 במאי 2020, כאן בכנסת ישראל, השביעו את הממשלה השלושים-וחמש.

אביגדור ליברמן: היום, חצי שנה פחות יום, כדאי לעשות סיכום ביניים של ממשלת החרטא הזאת.

אביגדור ליברמן: אתחיל מהיום: היום בצוהריים שמעתי ברדיו כמה נתונים שפורסמו על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ולפיהם יותר משני מיליון ישראלים חשים לחץ וחרדה מאז החל משבר הקורונה, ומצבם הכלכלי של 42% מהציבור הורע.

אביגדור ליברמן: לפי נתונים של לשכת התעסוקה, נכון להיום יש כמעט מיליון מובטלים במדינת ישראל.

אביגדור ליברמן: אדוני היושב-ראש, מאחורי המספרים הגדולים האלה מסתתרים אנשים אמיתיים החיים בינינו, ומאחורי כל איש כזה יש טרגדיה אישית הקורעת את הלב.

אביגדור ליברמן: אני רק אתמול ראיתי בטלוויזיה בחור ירושלמי, נהג מונית, נשוי, אב לשישה, שמאז משבר הקורונה צבר חוב של 200,000 שקל.

אביגדור ליברמן: אין לו כסף לשלם על המטרנה.

אביגדור ליברמן: ביום שישי ביקרתי פה, בירושלים, בחדר כושר.

אביגדור ליברמן: בחור צעיר בן 31, שמאז שהשתחרר מצה"ל בגיל 22 עבד קשה, הקים את אותו חדר הכושר.

אביגדור ליברמן: היום הגיע למצב שהוא לא מסוגל לשלם שכר דירה.

אביגדור ליברמן: הוא חי בתוך חדר הכושר.

אביגדור ליברמן: אותו חדר כושר משמש לו גם חדר שינה, גם מטבח, גם סלון וגם מקלחת.

אביגדור ליברמן: הדברים האלה הם פשוט בלתי נסבלים ובלתי סבירים בעליל.

אביגדור ליברמן: וכשאני גם קורא את ההסכם, זה משהו פשוט – זה מערכון, זה פשוט למערכון של הגשש החיוור, זה פרודיה.

אביגדור ליברמן: ההסכם שנחתם בין הליכוד לכחול לבן נקרא ההסכם הקואליציוני לכינון ממשלת חירום ואחדות לאומית.

אביגדור ליברמן: בפסקה הראשונה כתוב: "הואיל ומדינת ישראל נקלעה למשבר היסטורי עקב התפשטות נגיף קורונה ועקב המשבר החברתי, הרפואי והכלכלי שנובע ממנו, הגיעו ראש הממשלה ויושב-ראש הליכוד חבר הכנסת בנימין נתניהו ויושב-ראש כחול לבן וראש הממשלה החליפי חבר הכנסת בנימין גנץ, לכדי החלטה כי טובתה של מדינת ישראל מחייבת הקמה לאלתר של ממשלת חירום ואחדות לאומית, ובכללה קבינט חירום למאבק בנגיף הקורונה וקבינט פיוס שיפעל לאיחוי הקרעים בחברה הישראלית".

אביגדור ליברמן: באמת אני מדבר – על איזה פיוס אתם מדברים?

אביגדור ליברמן: קודם כול תנסו לפייס בין השר המקשר דודי אמסלם לשר המשפטים אבי ניסנקורן.

אביגדור ליברמן: מי שיצליח יהיה ראוי לפרס נובל לשלום לפחות.

אביגדור ליברמן: אני כל שבוע נהנה לשמוע את השניים, זה באמת – איזה קבינט פיוס?

אביגדור ליברמן: קבינט החירום דן אתמול שבע שעות אחרי ששבוע שלם, שבעה ימים, דנים בנושא של פתיחת בתי הספר.

אביגדור ליברמן: טרם החליטו.

אביגדור ליברמן: טירוף מוחלט.

אביגדור ליברמן: אני מסתכל על סעיף 3(ב): "בפרק הזמן שממועד כינון הממשלה ועד תום שישה חודשים ממועד זה תפעל הממשלה כממשלת חירום" – לא ידעתי שזאת ממשלת חירום – "ראש הממשלה וראש הממשלה החליפי יוכלו ביחד להאריך את תקופת ממשלת החירום בהסכמה, בהתאם לנסיבות, לתקופות נוספות, כל פעם תקופה שלא תעלה על שלושה חודשים".

אביגדור ליברמן: כלומר, אם לא מאריכים עד מחר את ממשלת החירום, אז סימן שהממשלה לא קיימת; היא הפכה לממשלת חירום, לממשלה אחרת.

אביגדור ליברמן: במה זה מתבטא?

אביגדור ליברמן: איזה מין – פשוט מכבסת מילים: עוד מילה ועוד מילה, ממשלת חירום.

אביגדור ליברמן: זהו, נגמרה ממשלת חירום, אז ממחר אפשר לחגוג.

אביגדור ליברמן: יש לנו באמת סיבות לחגיגות.

אביגדור ליברמן: באמת דיבר פה קודמי על החירום.

אביגדור ליברמן: מה שהכי דחוף – 40 המינויים הכי חשובים, הכי קריטיים למדינת ישראל, תקועים.

אביגדור ליברמן: חלק תקועים כבר שנתיים: מפכ"ל המשטרה, פרקליט המדינה, ראש אגף התקציבים, חשב כללי, שגריר במדינה זניחה כמו צרפת, קונסול כללי בניו יורק, הנציגות הדיפלומטית הכי גדולה של מדינת ישראל בעולם – הכול תקוע.

אביגדור ליברמן: כל האידיאולוגיה של כחול לבן, כל מה שהיה להם דחוף, לעשות את הצ'יינג' הזה, להחליף, לסגור את העסקה הזאת – חשב כללי תמורת אותו מנכ"ל של משרד ראש הממשלה החליפי הוד בצר.

אביגדור ליברמן: בלי הוד בצר, מנכ"ל משרד ראש הממשלה החליפי, מדינת ישראל לא תוכל להתקיים.

אביגדור ליברמן: הבנתי שאם שהוא לא יתמנה, לא תהיה ממשלת חירום.

אביגדור ליברמן: לכן זה היה כל כך דחוף.

אביגדור ליברמן: אני יכול פה להמשיך.

אביגדור ליברמן: באמת, אלה דברים מדהימים.

אביגדור ליברמן: סעיף 28: "ראש הממשלה וראש הממשלה החליפי יפעלו יחד ובמתואם כדי לקדם הסכמי שלום עם כל שכנותינו ולקדם שיתוף פעולה אזורי".

אביגדור ליברמן: איזה במתואם?

אביגדור ליברמן: איזה שיתוף פעולה אזורי?

אביגדור ליברמן: עד כמה אפשר להיות סמרטוטים?

אביגדור ליברמן: ראש הממשלה צוחק על שר הביטחון ועל שר החוץ, אומר שהוא לא עדכן אותם על ההסדרים עם המפרציות כי הוא פחד מהדלפות.

אביגדור ליברמן: איפה ההדלפות ואיפה ההסכם?

אביגדור ליברמן: הכול במתואם, "יחד יקדמו".

אביגדור ליברמן: אני גם לא יודע למי להאמין.

אביגדור ליברמן: אומר שר הביטחון שכל הסדר מכירת F-35 היה מעל ראשה של מערכת הביטחון.

אביגדור ליברמן: אומר ראש הממשלה: הכול נעשה יחד, במתואם עם מערכת הביטחון.

אביגדור ליברמן: למי בדיוק אנחנו צריכים להאמין?

אביגדור ליברמן: עכשיו גם, אתה יודע, ההשפלה שנתניהו מעביר את גנץ ואת אשכנזי – הוא נוסע לטקס החתימה בבית הלבן.

אביגדור ליברמן: מטעם כל הצדדים מגיעים שרי החוץ.

אביגדור ליברמן: שר החוץ היחידי שלא נוכח הוא שר החוץ הישראלי.

אביגדור ליברמן: מי שחותם בשם אבו דאבי, דובאי, בחריין, אלה שרי חוץ בכלל, אלה לא ראשי מדינות.

אביגדור ליברמן: רק מטעם מדינת ישראל ראש הממשלה חותם, כדי שחס וחלילה לא לתת קרדיט מינימלי לשר החוץ הישראלי.

אביגדור ליברמן: טוב, נראה כמה עוד יהיו מסוגלים לספוג למען הכיסא.

אביגדור ליברמן: דבר מעניין נוסף – סעיף 29: החלת ריבונות.

אביגדור ליברמן: איפה הריבונות?

אביגדור ליברמן: שלוש פעמים ראש הממשלה התחייב שהוא מחיל ריבונות – אני כבר לא מדבר על כל יישובי יו"ש, לא על נוקדים, לא על תקוע – על בקעת הירדן.

אביגדור ליברמן: כמה פעמים הוא הזכיר והבטיח ריבונות על בקעת הירדן?

אביגדור ליברמן: סעיף 30 – לפי דרישת ראש הממשלה הכניסו סעיף תקציב דו-שנתי.

אביגדור ליברמן: נשארנו המדינה היחידה בעולם שעדיין אין לה תקציב מאושר ל-2020; לא דו-שנתי אלא תקציב 2020.

אביגדור ליברמן: עד תום השנה יש חודש ושבועיים ועדיין אנחנו בלי תקציב 2020, וכולם יודעים שהכול בגלל גחמה אישית, בגלל אינטרס אישי.

אביגדור ליברמן: אין בזה שום דבר – לא לטובת הכלכלה, לא לטובת המשק, לא לטובת אזרחי ישראל.

אביגדור ליברמן: מה עוד אנחנו רואים בממשלה?

אביגדור ליברמן: אילו יוזמות?

אביגדור ליברמן: ניסיון לגנוב בחירות.

אביגדור ליברמן: ראיתי את הצעת החוק שחתום עליה שלמה קרעי, שלדעתי אין לו מושג על מה הוא חתום שם.

אביגדור ליברמן: ברור מי הכינו, כמה עורכי דין טובים, עם מטרה אחת ברורה: לגנוב את הבחירות.

אביגדור ליברמן: אני רוצה לראות איך כחול לבן יצביעו עבור הצעת החוק הזאת.

אביגדור ליברמן: אתה יודע, להעביר את כל האחריות מוועדת הבחירות המרכזית, מגוף מקצועי לפוליטיקאים – במקום מזכירי ועדות קלפי, שתמיד היו עובדי מדינה בלתי תלויים, רוצים למנות חברי מרכז ליכוד.

אביגדור ליברמן: חבר'ה, הגזמתם לגמרי.

אביגדור ליברמן: אבל מעניין לראות איך כחול לבן יצביעו שם.

אביגדור ליברמן: מאוד מעניין אותי.

אביגדור ליברמן: כרגע יש באמת בבג"ץ – פעם ראשונה רואים דרישה חד-משמעית להכיר בגיורים מחוץ לממסד הדתי-חרדי.

אביגדור ליברמן: מאוד מעניין איך פה תעבור החקיקה.

אביגדור ליברמן: ואני רוצה לראות איך כחול לבן, שדיברו על ממשלה חילונית וליברלית – אני רוצה לראות עד כמה יקר להם הכיסא, עד כמה הם מוכנים לשקר לבוחרים שלהם.

אביגדור ליברמן: בקיצור, אדוני היושב-ראש, יש לנו פה ממשלת חרטא הכי מנופחת שרק אפשר – 36 שרים, שמונה סגנים, שאני באמת, חוץ מעוגמת נפש, לא ראיתי דבר אחד שהצליחו לעשות.

אביגדור ליברמן: אני מקווה שבאמת אותו סיוט של ממשלת החרטא, החירום, יסתיים במהרה.

אביגדור ליברמן: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני מזמין את השר דוד אמסלם להשיב על שתי הצעות האי-אמון ששמענו זה עתה.

דוד אמסלם: זמן לשאלות.

אביגדור ליברמן: קודם תברך – – – חדש בישראל ביתנו – – –

דוד אמסלם: הוא עבר אליכם?

דוד אמסלם: חבר הכנסת ליברמן, רם בן ברק עבר אליכם?

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חבריי הכנסת, קודם כול אני ככה, אתה יודע, נהניתי לשמוע שכשאתה מנית את חברי ישראל ביתנו, וידעת שחבר הכנסת אביגדור ליברמן עולה לדבר, אז הוא אמר לך שגם אחמד עאמר נמצא בבידוד.

יריב לוין: חמד עמאר.

דוד אמסלם: חמד עמאר יושב בבית – –

יריב לוין: חברנו הטוב, והוא נמצא בבידוד.

דוד אמסלם: – – חברנו הטוב, יושב בבית וגם מאזין.

דוד אמסלם: זאת אומרת, הוא מנוטר בבית ומאזין.

דוד אמסלם: הרי לא סתם ציינת שהוא נמצא בבית, אלא הוא גם מאזין לנאום.

אביגדור ליברמן: מאזין ומתאמן.

דוד אמסלם: אני שמחתי שגם כשהחבר'ה בבית, יש להם משימות בבית.

דוד אמסלם: זה לא יושב ועושה חביתה.

דוד אמסלם: כשאביגדור עולה, כולם בכוננות.

עודד פורר: בין שאנחנו בכנסת ובין שאנחנו בחוץ – – –

דוד אמסלם: רציתי להגיד לאלי אבידר – כל שבוע אנחנו שומעים אותו עולה כאן; אני לא רואה אותו פה, הוא נעדר, תרשמו "נעדר".

דוד אמסלם: הבנתי שהוא נסע לאיחוד האמירויות לביקור.

דוד אמסלם: דרך אגב, רוב חברי הליכוד ורוב שרי הליכוד – אף אחד כמעט לא נסע, אבל אלי אבידר נסע.

דוד אמסלם: אז אני מאוד שמחתי על כך שהוא נסע, אבל הייתי גם מבקש ממנו באותה הזדמנות שחוץ מזה שהוא צועק כל פעם על ראש הממשלה לגבי ההפגנות וכו', אז הייתי גם מבקש ממנו, איפה שצריך לפרגן, שלפחות יפרגן.

דוד אמסלם: הוא כתב שההסכם – לפחות קראתי – שההסכם עם האמירויות מחזק את החזית נגד איראן.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני חושב שזה דבר עצום, ענק, והייתי מאוד שמח, אלי אבידר, אם תעלה לכאן וגם תספר לנו איך נראות האמירויות, המגדלים, המלונות שם, וגם מה דעתך לגבי ההסכם ברמה האסטרטגית.

דוד אמסלם: אני רוצה לענות לחבר הכנסת שטרן; הוא לא נמצא פה.

דוד אמסלם: האמת היא שבאמת, כל שבוע, חבר הכנסת שטרן, אתם עולים, אומרים אותם דברים.

דוד אמסלם: יש בנוסח כזה, נוסח אחר, נוסח מתלהם, נוסח גזעני ונוסח יותר עדין, אבל אתם אומרים את אותם דברים, ואתם יודעים גם – בסופו של דבר, אני שואל: מה אתם מועילים לעם ישראל בזה?

דוד אמסלם: חוץ מלזרות דיכאון, דה-מורליזציה, באמת, להסית איש את אחיו, מה בעצם יוצא לכם מכל מה שאתם אומרים לגבי הקורונה?

דוד אמסלם: הרי אמרתי לכם, סוגיית הקורונה היא לא סוגיה פוליטית, אבל אתם מתעקשים לקחת אותה כל שבוע לשם.

דוד אמסלם: הרי מצד אחד, כפי שאמרנו – שמענו את חבר הכנסת ליברמן עכשיו מונה את מספר המובטלים וכו' וכו', ואת המצב הכלכלי, ואת הלחץ ואת החרדה.

דוד אמסלם: אני מניח שכפי שאמרתי, אם נפתח חזרה את המשק, אז הוא ידבר על כך שבעצם המחלה עלתה, הווירוס מתפשט ואיך אנחנו עושים את זה וכו' וכו'.

דוד אמסלם: רבותיי, אני יודע שהיה אחד שבעצם יש לו פתרון לקורונה, וגם כתב ספרון איך מנצחים את הקורונה – דרך אגב, הוא יכול לעשות מזה אקזיט יותר גדול אפילו מהחיסון עצמו, אבל כנראה שזה לא האירוע.

דוד אמסלם: אף אחד לא יודע איך מנצחים את הקורונה בשלב זה.

דוד אמסלם: אני מניח שבעתיד נדע.

דוד אמסלם: לכן אני מצפה, באמת, שלא תבזבזו זמן, ולא תבזבזו את זמן הכנסת, ובוודאי ובוודאי תתרמו לעם ישראל אם תבואו עם עצות טובות, אם תבואו באמת ותעודדו את הציבור – –

אביגדור ליברמן: – – –

דוד אמסלם: – – ולא כל היום רק תדברו, וכפי שאמרתי, אתם רק מדכדכים.

דוד אמסלם: המשימה שלכם, באמת, לדכדך ולדכא את הציבור ששומע אתכם, וחבל, בגלל שיש אירועים שהם מחוץ לעניין, יש אירועים שהם מחוץ לפוליטיקה, לפחות לפי תפיסת עולמי.

דוד אמסלם: הפוליטיקה, יש לה מספיק זמן.

דוד אמסלם: אפשר להתווכח על הרבה דברים – –

עודד פורר: – – – את הלימודים, או לפתוח את החנויות – – –

דוד אמסלם: – – אבל בסוף, בסוף, כל דבר אצלכם – אמרתי לך, עודד, נפתח – תגידו למה פתחנו; נסגור – תגידו למה סגרתם.

דוד אמסלם: זה האירוע.

דוד אמסלם: נפתח חנויות – תגידו למה לא קניונים; נפתח קניונים – תגידו למה בתי כנסת כן, למה בריכות לא, למה חדרי כושר לא.

דוד אמסלם: ותביאו גם את הסיפור: פגשתי אתמול מישהו עם חדר כושר, פגשתי אתמול מישהו עם מכולת, והוא בכה – זה נכון.

דוד אמסלם: המקרים הפרטיים קיימים, בוודאי.

דוד אמסלם: אבל אתם יודעים, אם הייתם אנשים הגונים, הייתם מבינים שכרגע, במאזן הכללי, צריך בעצם לאזן בין הכלכלה לבין התחלואה.

דוד אמסלם: זה הסיפור.

עודד פורר: – – – שבעה חודשים – – – לא עשיתם שום דבר – – –

דוד אמסלם: עודד, זה יכול לקחת לנו, בעזרת השם – אני מקווה שפחות, בגלל שבסך הכול אנחנו מתבשרים על כך שיש כבר חיסונים, אבל צריך לחכות עוד הרבה זמן.

דוד אמסלם: הרי אנחנו לא קובעים את הקצב.

דוד אמסלם: זו לא תוכנית עבודה שאנחנו מחליטים עליה.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, בגדול, אם הייתם הגונים, הייתם באים, נותנים כתף, משיאים עצות טובות, משתתפים במאמץ המלחמתי, ולא רק עולים כל יום לכאן כמה פעמים בשבוע – דרך אגב, כל השבוע.

דוד אמסלם: זה מה שאתם עושים.

יבגני סובה: – – –

דוד אמסלם: אני רוצה, ברשותך, אדוני היושב-ראש, לעבור לנושא אחר.

דוד אמסלם: הרי סיכום – אמרת, יש לנו גם זמן לסיכום, אבל יש דבר – – –

יריב לוין: יש לך עוד הצעה להשיב עליה.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: אבל יש דבר שאני רוצה להתייחס אליו היום, בגלל שהוא חשוב לי מאוד.

דוד אמסלם: היום 120 יום, שהם 17 שבועות ויום אחד, שוועדת השרים לענייני חקיקה לא מתכנסת בגלל אבי ניסנקורן ממפלגת כחול לבן.

אביגדור ליברמן: – – –

דוד אמסלם: אתה צודק.

דוד אמסלם: בזה אתה צודק.

דוד אמסלם: מה ששלך שלך.

דוד אמסלם: אנחנו חיים בעולם הפוך.

דוד אמסלם: דרך אגב, אנחנו מקדמים רק את חוקי הקורונה הממשלתיים, על מנת לאפשר לממשלה לנהל את המשבר הבריאותי והכלכלי.

דוד אמסלם: תראה, אתה צודק לגבי החשב הכללי.

אביגדור ליברמן: – – –

דוד אמסלם: אני לא האמנתי שכחול לבן לא יאפשרו למנות מינוי מקצועי של חשב כללי.

דוד אמסלם: ואתה אומר בעצם, שזה בגלל שסיכמו שראש הממשלה החלופי יקבל גם מנכ"ל.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני עד עכשיו לא ידעתי שיש לו עוד מנכ"ל.

דוד אמסלם: אני גם לא ידעתי למה הוא צריך עוד מנכ"ל – הרי יש לו מנכ"ל במשרד הביטחון.

עודד פורר: – – – גם ממונה על התקציבים – – –

דוד אמסלם: בסדר, אני עונה לגבי זה.

דוד אמסלם: אנחנו חיים בעולם הפוך.

אביגדור ליברמן: – – – קבינט בריאות, בינך לבין – – –

דוד אמסלם: שנייה, דקה, אביגדור.

דוד אמסלם: אני רוצה בעצם לבוא ולספר לכם מה אנחנו עוברים איתם, על מנת שתבינו מה קורה.

אורנה ברביבאי: עכשיו אתה בא לספר?

אורנה ברביבאי: עכשיו נזכרים, אמסלם?

עודד פורר: עכשיו זה – – – עכשיו מעניין.

דוד אמסלם: דרך אגב, זו לא פעם ראשונה.

דוד אמסלם: אני אמרתי את זה כבר לפחות חודש, חודש וחצי, חודשיים.

דוד אמסלם: קודם כול, בוא נעבור לעובדות, אדוני היושב-ראש:

דוד אמסלם: כחול לבן הצביעו עם האופוזיציה בחוק ההמרה.

דוד אמסלם: בא גנץ לטלוויזיה ואמר קבל עם ועדה, במסיבת עיתונאים: הבטחנו, קיימנו.

דוד אמסלם: שאלתי את עצמי: מתי הוא מתכוון "הבטחנו"?

דוד אמסלם: הבטחנו בבחירות לפני שלושה חודשים.

דוד אמסלם: מתי קיימנו?

דוד אמסלם: עכשיו.

דוד אמסלם: זאת אומרת, בניגוד לעמדת ועדת שרים לענייני חקיקה, בניגוד לעמדת הממשלה, עושים מה שרוצים, למה לא?

דוד אמסלם: נמשיך הלאה.

דוד אמסלם: כחול לבן, לדעתי, באזור החגים, חול המועד, התפטר להם שר.

דוד אמסלם: החליטו: עכשיו אנחנו מצופפים שורות.

דוד אמסלם: מה עושים?

דוד אמסלם: מקימים ועדת איתור לפרקליט המדינה בניגוד להסכמים הקואליציוניים, על דעת עצמם.

דוד אמסלם: קמו בבוקר 15 איש שחשבו כנראה בטעות שהם 55 והחליטו שהם מקימים ועדת איתור בניגוד לכל הסכם.

דוד אמסלם: אבי ניסנקורן, שר המשפטים, לא מאפשר בכלל חקיקה הנוגעת למשרד המשפטים.

דוד אמסלם: הוגשו כמה חוקים, גם על ידי גדעון סער ידידנו: חוק פירות העץ המורעל, חוקי הערעור, שמצויים בליבת זכויות האזרח, בליבת זכויות האזרח במדינת ישראל, אבל כמובן, ניסנקורן לא מאפשר.

דוד אמסלם: למה מנדלבליט לא מאפשר?

דוד אמסלם: אז בוודאי לא מתקדמים.

דוד אמסלם: זה עסק פרטי שלנו, משרד המשפטים.

דוד אמסלם: אתה זוכר את אותו סיור שמצד ימין הולך ניסנקורן, מצד שמאל היועץ המשפטי מנדלבליט, באמצע גנץ, הולכים במסדרון?

דוד אמסלם: עשו סיור, ככה, במתקן המפלגתי.

דוד אמסלם: אבי ניסנקורן, אמרתי, לא מאפשר היום למנות אנשים לוועדות הבחירה בדירקטורים לתאגידים, רואי חשבון ויועצים משפטיים – דבר שכמעט משבית את החברות.

דוד אמסלם: חלק מהחברות אין בהן קוורום, חלק מהחברות אין להן יועצים משפטיים, אבל מה אכפת לו?

דוד אמסלם: הוא כבר חודש וחצי – אני שולח לו שניים-שלושה מכתבים, כאילו זה עסק פרטי שלי.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: את זה הציבור לא יודע.

דוד אמסלם: השר ניסנקורן והשרה פרקש בוועדת שרים לענייני הפרטה אחרונה השתלטו על הוועדה.

דוד אמסלם: קודם כול, נתנו לנו לחכות כמעט שעה.

דוד אמסלם: בזום, אנחנו כולה ארבעה שרים, מחכים להם 50 דקות.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: ככה.

דוד אמסלם: בא להם.

דוד אמסלם: בסוף משתלטים על הוועדה, צורחים, ואם אנחנו לא מקבלים את עמדתם – הרי זה פריטטי – אז אין הפרטה.

דוד אמסלם: רם שפע בוועדת החינוך, אני יושב איתו, כולל עם ניסנקורן.

דוד אמסלם: אנחנו הולכים, החליט, תשלומי הורים – לא בא לו עליהם, כאילו אין שר.

דוד אמסלם: אני אומר לו: בוא תשב עם השר, זה לא הולך ככה.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: הוועדה שלו.

דוד אמסלם: הוא גם ישפיל את שר החינוך, גם לגבי תשלומי הורים, גם לגבי הקפסולות.

דוד אמסלם: כל בוקר הם קמים באיזה רעיון הזוי אחר ומחליטים.

דוד אמסלם: ככה הם מנהלים את המשרד.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: ככה הם קיבלו את ההנחיות.

דוד אמסלם: כנ"ל מיקי חיימוביץ'.

דוד אמסלם: בהתחלה, כשהיא כינסה את ועדת הפנים, חשבתי שהיא מכנסת אותה כדי לבדוק איך מגינים על השוטרים שמרביצים להם – אנחנו רואים את זה כל יום, אלפי מפגינים מרביצים לשוטרים.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: היא כינסה את זה – למה השוטרים מגינים על עצמם ועוצרים אנשים.

דוד אמסלם: הייתי בשוק.

דוד אמסלם: צבטתי את עצמי, להאמין, אם זה נכון.

דוד אמסלם: היא גם אומרת:

דוד אמסלם: אנחנו לא נוותר על מוקדי הכוח, אבל אנחנו צריכים לפעול להחליף את נתניהו.

דוד אמסלם: תבין מי זאת, יושבת-ראש ועדת הפנים שנתמכת על ידי הליכוד.

עודד פורר: מעניין, מעניין.

קריאות: – – –

דוד אמסלם: כשהבאנו את חוק הקורונה – אדוני היושב-ראש, אני רוצה לספר לך – חוק הקורונה הגדול, חברי הכנסת רם שפע ומיקי חיימוביץ' – –

קריאות: – – –

דוד אמסלם: – – לא הצביעו עם חוק הקורונה.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: ככה בא להם.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שזה האג'נדה של השמאל.

דוד אמסלם: הם בעד המפגינים.

דוד אמסלם: אנחנו הרי נגד ההפגנות, אתה מבין?

אלעזר שטרן: השר אמסלם, אתה צריך להתנגד לאי-אמון, לא לתמוך בו.

דוד אמסלם: יכול להיות.

דוד אמסלם: חכה עד הסוף – אחליט מה אעשה.

אורנה ברביבאי: הוא התבלבל.

דוד אמסלם: השר יזהר שי, חבר קבינט הקורונה, מעודד את המורים להיפגש עם תלמידים בניגוד לחוק.

דוד אמסלם: תשמעו, דברים הזויים.

דוד אמסלם: אז בואו אני אסכם לכם, רבותיי.

אורנה ברביבאי: הולכים לבחירות, זה הסיכום.

עודד פורר: זה הזוי כמעט כמו – – –

דוד אמסלם: כחול לבן, באמת באמת, הולכים עם ומרגישים בלי.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: אם לא מקבלים את עמדתם – הקטר לא זז.

דוד אמסלם: לכן אני רוצה להגיד לכם – דרך אגב, הליכוד לא הפר שום הסכם קואליציוני.

אלעזר שטרן: למה?

אלעזר שטרן: אין תקציב.

דוד אמסלם: אמרתי – בהסכם מי שהעלה את הבקשה הזאת זה הליכוד.

דוד אמסלם: הליכוד ביקש את זה.

אורנה ברביבאי: את מה?

דוד אמסלם: את התקציב הדו-שנתי.

דוד אמסלם: היות שאנחנו בעצם נקלענו למצב של הקורונה וחוסר ודאות כלכלית, ראש הממשלה החליט – ואני מסכים איתו בעניין הזה – בחוסר ודאות, להערכתי, אין עניין לקבע דברים, לכן הוא החליט שהולכים על תקציב חד-שנתי.

דוד אמסלם: זו הייתה דרישה ליכודית בהסכם הקואליציוני, לא של כחול לבן.

אלעזר שטרן: דודי, אני יכול לעזור במשהו?

אלעזר שטרן: יש לי הצעה: אתה לא יכול – אני יכול להגיש הצעת חוק להארכה של התקציב בעוד שבוע.

אלעזר שטרן: אם האוזר יכול שלושה חודשים – הינה, היושב-ראש כבר נראה לי רוצה – – –

יריב לוין: לא, אני רוצה לומר שבמענה על שאלה ששאלתי כשחבר הכנסת שטרן היה על הדוכן, נדמה לי שהתשובה לגמרי ברורה.

דוד אמסלם: לכן אני רוצה לומר, רבותיי, ואני מדבר לכל חברי הכנסת ולעם ישראל: רבותיי, כחול לבן טוענים את טענת הקוזק הנגזל.

דוד אמסלם: אגב, ניסנקורן ואנשיו וחייליו, כל 15 האנשים האלה, נעים מאולפן לאולפן ומאשימים אותי.

דוד אמסלם: רבותיי, אתם לא מכנסים את ועדת השרים לענייני חקיקה בגלל שאתם מפירים את כל החוקים ואת כל הכללים.

דוד אמסלם: אצלכם זה עובד ככה: מה ששלכם – שלכם; מה שאנחנו רוצים לקדם – לא.

דוד אמסלם: אנחנו לא מתכוונים לקדם את אג'נדת השמאל שלכם ולהסתכל עליכם מהצד.

עודד פורר: אז מה יהיה?

יבגני סובה: תן פתרון.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, עד עכשיו – אני אומר את זה גם עכשיו – הוועדה בהתנהלות הזאת לא תתכנס.

דוד אמסלם: תבינו, אנחנו לא מוכנים להתנהלות הזאת.

דוד אמסלם: אני אומר את זה גם לגנץ, גם לניסנקורן ולכל ראשי כחול לבן: אם אתם רוצים ללכת לבחירות – אהלן וסהלן.

דוד אמסלם: אנחנו לא אוחזים בקרנות המזבח.

דוד אמסלם: אתם צריכים גם להבין, אתם 15 ח"כים, אנחנו 54.

דוד אמסלם: אתם 19, אנחנו 54.

דוד אמסלם: לכם יש 17 שרים, אצלנו חלק מהשרים עוד מסתובבים כדי לחפש להם איזשהו משרד שאין להם, כולל עבדכם הנאמן.

דוד אמסלם: אתם חצופים ברמות שלא ראיתי אף פעם.

דוד אמסלם: לכן, או שאתם תתכנסו ותתחילו להתנהג כמו מפלגה שנמצאת בתוך הקואליציה או שתפרקו אותה.

דוד אמסלם: מי שבעצם לא מכנס את ועדת השרים זה אתה, ניסנקורן, בהתנהלות שלך ושל החברים שלך, לכן אני אומר לכם, תעשו חושבים.

דוד אמסלם: אנחנו לא נסכים להתנהלות הזאת; ודאי לא אני, אתה יודע את זה.

דוד אמסלם: תמשיך עם האולפן, תרוץ, תביא איזה חוק כזה, חוק אחר – יש למעלה מ-200 חוקים, רובם, דרך אגב, של הליכוד.

דוד אמסלם: אתם כמעט לא מגישים חוקים.

דוד אמסלם: אבל אם אתם לא תתנהלו כמו שצריכה להתנהל קואליציה שיש לה ראש ממשלה ויש בתוך הקואליציה גם רוב לימין – ואנחנו לא איזה מיעוט קטן – אתם לא תכתיבו לנו כמעט על בסיס יומי איך לנשום ומה לעשות.

דוד אמסלם: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן להצעת האי-אמון האחרונה להיום, הצעת אי-אמון של סיעת הרשימה המשותפת, שכותרתה: המשך חילול מקומות קדושים אסלאמיים ונוצריים.

יריב לוין: ינמק את הצעת האי-אמון חבר הכנסת מנסור עבאס, בבקשה.

עודד פורר: באי-אמון הצעת את נתניהו?

מנסור עבאס: הצעתי את חבר הכנסת אחמד טיבי.

מנסור עבאס: עודד, הוא לא ראוי להיות ראש ממשלה?

עודד פורר: לא, חשבתי שהצעת את נתניהו.

עודד פורר: בגלל זה – – –

מנסור עבאס: הוא ראוי.

מנסור עבאס: אתה תצביע לו?

עודד פורר: יש סיכוי שנתניהו יצביע לו, זה כן.

יבגני סובה: היום זה – – – מה סיכמת עם ביבי.

יבגני סובה: אם כבר ביטויים אז ספר לנו הכול.

יבגני סובה: ספר, אל תתבייש.

אחמד טיבי: על כל פנים, אני אשקול את ההצעה בכובד ראש.

מנסור עבאס: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כאשר אני מדבר על המשך חילול מקומות קדושים אסלאמיים ונוצריים בישראל אני מתכוון למאות בתי קברות ולמאות מסגדים ועשרות כנסיות וקברי צדיקים – אנחנו קוראים לזה מקאמים – שנמצאים בכפרים הערביים העקורים משנת 1948 וכן במקומות שהפכו להיות שכונות בישובים יהודיים או מעורבים או בשמורות טבע וגנים לאומיים.

מנסור עבאס: נושא זה הוא חלק מתוך נושא גדול יותר – רכוש ההקדש המוסלמי וההקדשים הנוצריים בתחומי הקו הירוק.

מנסור עבאס: מצבם הפיזי של בתי הקברות והמסגדים והכנסיות האלה הוא רע מאוד.

מנסור עבאס: זה נושא כואב שפוגע ברגשותיהם של כל הערבים והמוסלמים שחיים בארץ.

מנסור עבאס: בתי הקברות נפגעים לעיתים קרובות, שכן חלקם נמצאים בשטחי מרעה פרוצים, חלקם נחצים על ידי שבילי אופניים וחלקם משמשים לעיתים למסיבות טבע, ובסביבות ערים ויישובים יהודיים הפגיעה במקומות קדושים אלה גבוהה עוד יותר.

מנסור עבאס: חלק גדול מהמסגדים והכנסיות בסכנת קריסה, וחלק גדול נהרס כליל או נהרס חלקית.

מנסור עבאס: מסגדים רבים משמשים כיום למסעדות ולברים, ובתוכם מתקיימות מסיבות ריקודים ושתיית אלכוהול.

מנסור עבאס: חלק מהמסגדים משמשים כרפתות, חלק הפכו למוזיאונים, חלק – למשרדי ממשלה ולמשרדים עירוניים וחלק – לבתי מגורים.

מנסור עבאס: אתרים אלה קשורים בזיכרונות של אנשים שיקיריהם קבורים במקום ויש להם צורך לזכור, לקדש ולבקר.

מנסור עבאס: להזכירכם, כרבע מקהילת המיעוט בישראל, אזרחי מדינת ישראל, שייכים לקבוצה הנקראת פליטי-פנים, נפקדים-נוכחים, מגורשים.

מנסור עבאס: הרגישות כלפי בתי הקברות אינה מותנית בקרבת משפחה.

מנסור עבאס: אדם בהיותו אדם, ערבי ולא ערבי, ערבי ויהודי, צפוי לגלות רגישות בסיסית, ואדם ערבי, בהיותו בן לעם מסוים שעבר אסון, יחוש גם בשל כך קרבה ורגישות כלפי בתי הקברות.

מנסור עבאס: הגנה על כבוד המת והגנה על רגשותיהם של בני אדם כלפי הקבורים בבית הקברות וכלפי בית הקברות עצמו וכלפי המסגדים והכנסיות באתרים קדושים – אנושיות ודתיות, ואינן תלויות בדת זו או אחרת.

מנסור עבאס: מכתבו לפני כארבעה חודשים של חברי חבר הכנסת ינון אזולאי, ששלח לסגן שר הפנים בעניין חילול בית הקברות המוסלמי אל-אסעאף ביפו, הוא מכתב שחייבים לציין אותו בכבוד רב.

מנסור עבאס: ינון לא נמצא פה.

מנסור עבאס: כתב חבר הכנסת ינון אזולאי: "אני סבור שאנחנו כעם היהודי, המכירים בכבוד המת וחשיבות העניין, צריכים לתת את הדעת על פגיעה בכבודם של מתים שאינם יכולים להגן על עצמם, ויש לעשות יותר, הן מבחינה תקציבית והן מבחינת ההתערבות האישית שלנו גם כנבחרי ציבור".

מנסור עבאס: גם מכתבו של סגן שר הפנים יואב בן צור באותו עניין לראש העיר תל אביב ראוי לשבח ולכבוד.

מנסור עבאס: כתב סגן השר: "השמירה על כבוד המת היא עיקרון חשוב בדתנו, ואנו מחויבים לשמירה על בתי הקברות של כלל הדתות כפי שאנו דורשים שבתי קברות יהודיים לא יחוללו גם במדינות מוסלמיות או אחרות – – – מדינה יהודית אינה יכולה לפגוע בצורה חמורה כל כך ברגשותיהם של תושבי יפו ואינה רשאית לפגוע בבית קברות, לא בבית קברות יהודי ולא בבית קברות מוסלמי".

מנסור עבאס: אבל לצערנו, התמונה במציאות היא אחרת, לנוכח המצב הקשה של מאות מסגדים וכנסיות ובתי קברות בארץ, כפי שהזכרתי בתחילת דבריי.

מנסור עבאס: מצב זה חייבים כולנו לשנות.

מנסור עבאס: גם שופטי בג"ץ קבעו שהמדינה חייבת לפעול לשמירה וטיפוח בתי הקברות.

מנסור עבאס: בפסק הדין בעניין עתירתן של עמותת אל-אקצא ועדאלה שהוגשה ב-2004, דרוויש נ' השר לענייני דתות, כתבו השופטים: "המשיבים" – שהם גורמי המדינה – "אינם מכחישים את הצורך לפעול לשמירה על המקומות הקדושים למוסלמים ומאשרים כי בעקבות העתירה החלו לטפל ולבחון מהי הדרך ההולמת והמעשית לטפל בסוגיה.

מנסור עבאס: אין ספק שלא ניתן במציאות הישראלית בה פרוסים מסגדים ובתי קברות ברחבי הארץ לפעול לשיקומם של כל המקומות המוגדרים על ידי העותרים כמקומות קדושים.

מנסור עבאס: מנגד אין חולק כי מתחייבת פעולה הדרגתית, בהתאם ליכולת התקציבית ולסדרי עדיפויות, ליתן ביטוי לשמירה על מקומות קדושים למוסלמים.

מנסור עבאס: בא כוח המדינה הודיע כי למטרה זו הוחלט להקצות בתקציב המדינה במסגרת תקציב מינהל מקרקעי ישראל סכום של 2 מיליון שקל לשנה לטיפול ושיקום מקומות כאלה – – – אנו מניחות כי בעניין זה תקוים הידברות בין הצדדים וכי ייקבעו נהלים ודפוסי פעולה כיצד לקדם את התהליך באיזה היקף ועל פי אילו סדרי עדיפויות".

מנסור עבאס: דברי שופטי בית המשפט העליון.

מנסור עבאס: ומה עשתה המדינה מאז?

מנסור עבאס: שום דבר.

מנסור עבאס: אפילו סכום קטן זה של 2 מיליון שקל לשנה לא הוקצה מאז הפסיקה ועד היום.

מנסור עבאס: אם נשווה בין מה שהמדינה מקצה למקומות הקדושים לערבים בהשוואה למקומות קדושים ליהודים, מתגלה פער גדול ובלתי סביר.

מנסור עבאס: לכן, וגם לפי פסיקת בג"ץ, המדינה חייבת להקצות תקציבים לשימור ולטיפוח בתי הקברות והמקומות הקדושים למוסלמים ולנוצרים, וגם לקבוע קריטריונים להקצאה תקציבית למימון בתי הקברות במדינה בכלל.

מנסור עבאס: אני סבור שצריך גם להקים רשות לפיתוח מקומות קדושים למוסלמים – ואני אדאג להגיש הצעת חוק בעניין – כאשר בידי הרשות אמורות להיות מופקדות סמכויות של ניהול, שמירה, אחזקה, טיפוח, פיתוח והפעלה של המקומות הקדושים.

מנסור עבאס: רשות זו תתייעץ באופן שוטף עם ועדי הווקף שייבחרו על ידי מוסלמים בערים המעורבות בכל הקשור לנכסי הווקף באותן ערים.

מנסור עבאס: מטרת הצעת חוק זו היא למלא את החלל הקיים בתחום הזכויות ושירותי הדת של בני העדה המוסלמית בארץ.

מנסור עבאס: מאז הקמת המדינה אין גורם רשמי שתפקידו לפעול לשימור ולאחזקה נאותה של מאות מסגדים, בתי עלמין וקברי קדושים מוסלמים הנמצאים באזורים שמוסלמים אינם מתגוררים בהם עוד.

מנסור עבאס: מקומות אלו נהיו במצב מוזנח ומופקר שאינו מכבד מדינה נאורה.

מנסור עבאס: צריך גם לקדם תוכנית מתאר ארצית, תיקון לתמ"א 19, לשימור, טיפוח ומתן אפשרות ביקור בבתי הקברות הערביים הלא-פעילים המצויים בישראל.

מנסור עבאס: כמו כן, צריך עירובם של הגורמים הדתיים, נאמני הווקף, עמותות רלוונטיות וכן הכנסיות לצורך קידום המהלכים הנדרשים לשימור בתי הקברות והמסגדים והכנסיות, כלומר, בדיקת האפשרות במקרים מתאימים שהגורמים הללו ייזמו את מהלך השמור.

מנסור עבאס: כבני אדם, כבני משפחה, כבני קהילה לאומית ילידה, אנו תובעים שימור, טיפוח ואפשרות ביקור בבתי הקברות, במסגדים ובכנסיות אלה.

מנסור עבאס: לנוכח המצב הקיים, בגלל המשך חילול מקומות קדושים אלו, אני מבקש היום להביע אי-אמון בממשלה.

מנסור עבאס: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני מזמין את השר דוד אמסלם להשיב על הצעת האי-אמון.

אחמד טיבי: תענה לעניין.

אחמד טיבי: זה נושא חשוב.

דוד אמסלם: בדרך כלל זה אומר שאני לא עונה לעניין.

אחמד טיבי: לא.

אחמד טיבי: אל תדבר על מנדלבליט עכשיו.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: מה, הוא לא קשור לעניין?

אחמד טיבי: הכול קשור.

קריאה: הכול קשור.

קריאה: הכול קשור.

קריאה: הכול מגיע בסוף למנדלבליט.

דוד אמסלם: הוא לא קשור לעניין?

יובל שטייניץ: אחמד ייעלב אם לא תתקוף אותם.

יובל שטייניץ: הוא רוצה – – –

אחמד טיבי: אמרתי לדבר לעניין.

אחמד טיבי: זה לתקוף אותנו?

יובל שטייניץ: ברור.

יובל שטייניץ: לזה התכוונת.

אחמד טיבי: זאת אנליזה של פילוסוף.

יובל שטייניץ: אמרת שלא יתקוף את ליברמן.

יובל שטייניץ: זה אומר שיתקוף אתכם.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לענות לחבר הכנסת מנסור עבאס בקצרה.

דוד אמסלם: קודם כול, כל מה שאמרת – אני מתחבר.

דוד אמסלם: אני חושב שלא שייך למדינת ישראל, ולא רק פה, לחלל בתי קברות, מסגדים ומקומות קדושים של שום דת – דרך אגב, זה לא הדת היהודית.

דוד אמסלם: בן אדם נולד בצלם, זה לא חשוב אם יהודי או לא יהודי, בוודאי לא כשמדובר בבית קברות.

דוד אמסלם: אז לכן אני חושב, זה לא בתרבות היהודית, זה מנוגד להלכה היהודית, לדעתי.

דוד אמסלם: בוודאי ובוודאי אין לנו פה מחלוקת; להפך, אני מתבייש שעושים את זה.

דוד אמסלם: בכל מקום בעולם, אני חושב שכשיש דת ויש לה הסממנים שלה, יש לה המקומות הקדושים שלה, צריך לכבד אותה, ובוודאי, אני מסכים איתך.

דוד אמסלם: מדינת ישראל צריכה להשקיע שם את כל האמצעים, גם באכיפה, גם בתקציב, כדי לכבד.

דוד אמסלם: אני חושב שמי שמכבד דת אחרת הוא מכבד את עצמו, את הדת שלו.

עאידה תומא סלימאן: אז למה זה קרה עד היום?

דוד אמסלם: אני לא יודע.

עאידה תומא סלימאן: איך אתה מסביר את זה?

דוד אמסלם: הרבה דברים קורים.

דוד אמסלם: מנסור עבאס, הרבה דברים קורים.

דוד אמסלם: אין לי מושג למה, אבל אני מניח – אין מחלוקת – תראה, בסוף אין מחלוקת, ואני רואה את הדברים בדיוק עין בעין איתך, אותו הדבר.

דוד אמסלם: אם מחללים מסגד, לדעתי, זה כמו שמחללים בית כנסת, מבחינתי.

דוד אמסלם: זה אותו דבר, זה לא חשוב.

דוד אמסלם: אם מחללים בית קברות, זה בית קברות.

דוד אמסלם: מה זה חשוב לי איזה בית קברות זה – אם זה יהודי, מוסלמי או נוצרי?

דוד אמסלם: זה בני אדם, מה זאת אומרת?

עאידה תומא סלימאן: להחזיר עכשיו – – – המסגד יפסיק – – –

דוד אמסלם: לכן, אני אומר שבגדול אני מסכים איתך.

דוד אמסלם: אני לא מכיר את המקרים הפרטיים, אבל בוודאי זה גם לא התפקיד שלי בעניין הזה.

דוד אמסלם: אם זה היה התפקיד שלי אז הייתי עושה דיונים בסיפור הזה, בגלל שאני חושב, כפי שאמרתי, שבתי עלמין, מסגדים ומקומות קדושים הם מקומות קדושים וצריך לכבד אותם, זה לא חשוב של מי.

דוד אמסלם: זאת תפיסת העולם שלי, חד-משמעית.

דוד אמסלם: בכל מקום שאני יכול לסייע בעניין, כמובן, תדבר איתי.

דוד אמסלם: איפה שאני אוכל לתרום אני אתרום.

דוד אמסלם: תראו, רבותיי, ברשותכם, אני רוצה לעבור לכמה נושאים קצרים, ולאחר מכן אני מניח שיתחיל הדיון הסיעתי, ויסכם אותו אחרי זה השר שטייניץ.

דוד אמסלם: קודם כול אני אתחיל בפינת חנה בבלי.

דוד אמסלם: בשבוע שעבר הייתה לנו איזו מחלוקת.

דוד אמסלם: יש לי חוב קטן לרם בן ברק מהשבוע שעבר.

דוד אמסלם: הוא אמר שאני לא מדייק, אז אני הוצאתי את הציטוט ואני מקריא.

דוד אמסלם: רם בן ברק אמר לכתב גלי צה"ל צחי דבוש באירוע תרבות: "אתה רוצה לקרוא לזה ימין–שמאל?

דוד אמסלם: תקרא לזה ימין–שמאל; אתה רוצה לקרוא לזה שחור–לבן?

דוד אמסלם: תקרא לזה שחור–לבן, הם שחורים ואנחנו לבנים".

דוד אמסלם: זה מה שאמרת.

דוד אמסלם: כנראה שאלה הרעיונות שהולכים או עוברים לך בראש כשאתה מסתובב באורווה עם הסוסים שלך.

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לענות לו אחרי זה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אתה גם טענת שבכל אחד מאיתנו חבוי איזה גזען קטן בהקשר האתיופי.

דוד אמסלם: אצלך זה גזען גדול, לדעתי.

דוד אמסלם: וגם אמרת שנתניהו הוא נוכל וגם שקרן.

דוד אמסלם: אני שמעתי אותך ברדיו.

רם בן ברק: מה לא נכון בזה?

דוד אמסלם: יאיר לפיד, איך אתם מדברים?

דוד אמסלם: מה זה מועיל?

דוד אמסלם: אתם שומעים את עצמכם?

דוד אמסלם: אבל כמובן שהגמל לא רואה את דבשתו.

דוד אמסלם: אתם כל יום עולים לכאן – אתה, יאיר לפיד, כל הסריה שלכם, בוגי יעלון – משקרים ומגדפים את ראש הממשלה בזה שאתם אומרים שהוא לוקח שלמונים ושהוא נוכל ומה שאתם לא רוצים.

דוד אמסלם: כל מילה מותרת אצלכם.

דוד אמסלם: כשאני עונה לכם טיפ-טיפה – הזזתי לכם את הגבינה.

דוד אמסלם: אתם מתרגזים.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שאסור לענות לכם.

דוד אמסלם: אתם הלבנים ואנחנו השחורים.

רם בן ברק: אל תחמיא לעצמך.

רם בן ברק: אל תחמיא לעצמך.

דוד אמסלם: אתם הלבנים ואנחנו השחורים.

דוד אמסלם: אני לא מחמיא בכלום.

אחמד טיבי: דודי, זאת גבינה לבנה.

דוד אמסלם: נכון, גבינה לבנה.

דוד אמסלם: אתה צודק.

דוד אמסלם: אני רוצה לעבור עכשיו לפסוקו של יום.

דוד אמסלם: החלטתי שכל שבוע אני אקריא לכם את הדבר הזה, בגלל שכל עוד אתם לא מזדעזעים ממנו, אני מניח שמשהו לא בסדר קורה כאן.

דוד אמסלם: אני אקריא לכם תמליל של מנדלבליט מהשיחה שלו עם אפי נווה.

דוד אמסלם: מנדלבליט – אני מצטט: מי שתפרו אותי בתיק הזה זה דינה זילבר ושי ניצן.

דוד אמסלם: דינה זילבר, למי ששומע אותי, היא המשנה ליועץ המשפטי היום, ושי ניצן זה פרקליט המדינה.

דוד אמסלם: מי אומר להם את זה?

דוד אמסלם: מנדלבליט, היועץ המשפטי לממשלה, אומר שמי שתופר לו את התיקים זה דינה זילבר ושי ניצן.

דוד אמסלם: דרך אגב, דינה זילבר, באחד המאמרים – עוד מעט נדבר על זה – כנראה תגיד לו: זו פאטה מורגנה.

דוד אמסלם: "המניאק הזה לא מחליט בתיק שלי – – – יש לי תיק פתוח".

דוד אמסלם: את זה, דרך אגב, אומר מנדלבליט: "המניאק הזה לא מחליט בתיק שלי".

דוד אמסלם: אני רק שאלתי אותו לאיזה מניאק הוא מתכוון, הוא לא עונה.

דוד אמסלם: בסוף אני אתפוצץ עליו – ככה אומר מנדלבליט.

דוד אמסלם: מי זה "עליו"?

דוד אמסלם: על שי ניצן.

דוד אמסלם: יש לי ברישום המשטרתי תיק ממתין לבדיקה, והוא מקנח: אני רוצה לדעת שזה נסגר.

דוד אמסלם: הוא לא רוצה לדעת מה קורה, הוא רוצה לדעת שזה נסגר מחוסר אשמה.

דוד אמסלם: מדוע?

דוד אמסלם: למה מחזיקים בן אדם בגרון?

דוד אמסלם: רבותיי, כפי שאני אומר כל שבוע, זה תמליל סחיטה באיומים ברמות הכי גבוהות.

דוד אמסלם: לא מכיר דבר כזה.

דוד אמסלם: אבל את מי מזמינים לחקירה?

דוד אמסלם: את מיקי זוהר.

דוד אמסלם: את מיקי זוהר מזמינים לחקירה על זה שהוא איים על היועץ המשפטי לממשלה.

דוד אמסלם: את זה יועץ משפטי לממשלה אומר על פרקליט המדינה ואומר על המשנה שלו כיועץ המשפטי לממשלה, ושום דבר לא זז.

דוד אמסלם: חבר'ה, אני מדבר, וחשבתי שייפלו אמות הסיפים, יזוזו כולם, הכול ינוע, כל האולפנים; נשמע את אברמוביץ' כל ערב אומר: רבותיי, אני רוצה פה את מנדלבליט שיסביר לנו בשידור חי.

דוד אמסלם: שום דבר.

דוד אמסלם: שואלים למה דודי אמסלם אמר בכנסת את המילה "מניאק" כשציטטתי בכלל את מנדלבליט.

דוד אמסלם: הקראתי ורק שאלתי לאיזה מניאק הוא התכוון.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, אתמול נפל דבר נוסף.

דוד אמסלם: אתה יודע, כפי שאמרתי למנדלבליט, אתה יודע, אני לא מצליח להדביק את קצב האירועים שקורים לנו פה.

דוד אמסלם: לא מצליח.

דוד אמסלם: אתה יודע, לפעמים במדינה מתוקנת יש לך איזה אירוע דרמטי פעם בשנה.

דוד אמסלם: אתמול בג"ץ מבקש מהמדינה לנמק מדוע לא יבוטל תיקון שהוא בעצם תיקון חוק-היסוד שמדבר על ראש ממשלה חליפי.

דוד אמסלם: אנחנו בכנסת העברנו חוק-יסוד, שינינו אותו, אני חושב, כמדומני ששינינו אותו ברוב של 72 או 74.

דוד אמסלם: לא זוכר.

דוד אמסלם: למה שינינו אותו?

דוד אמסלם: בגלל שככה חשב המחוקק.

דוד אמסלם: זה התפקיד שלו – משנה חוקים מדי פעם, כולל חוקי-יסוד.

דוד אמסלם: ובא בית המשפט העליון ושואל אותנו – הרי אנחנו צריכים לענות לכאורה, כל אחד שהצביע: מדוע החלטנו?

דוד אמסלם: בגלל שרצינו.

דוד אמסלם: בגלל שזה התפקיד שלנו.

דוד אמסלם: בגלל שחשבנו שזה טוב למדינת ישראל.

דוד אמסלם: אחרת לא הייתה קמה ממשלה.

דוד אמסלם: עכשיו, ממה נפשך?

דוד אמסלם: אם חשבתם שזה לא נכון, למה לא עצרתם את זה בתחילת הדרך?

דוד אמסלם: הרי אתם ידעתם – או שרק הבוקר קראתם את העיתון והופתעתם – הרי ידעתם בתחילת הדרך.

דוד אמסלם: עתרו, לא משנה על מה, אבל הרי אתם הכרתם את התהליך.

דוד אמסלם: אז למה לא ביקשתם לפני חצי שנה שיבואו ויסבירו לכם מדוע עשינו את שינוי החוק?

דוד אמסלם: רק עכשיו?

דוד אמסלם: ומדוע בכלל אתם מתערבים בחוקי-יסוד?

דוד אמסלם: בוודאי לא בחוקי-יסוד מהסוג הזה.

דוד אמסלם: בוודאי כשלא פוגעים בזכויות האזרח, לא פוגעים בזכויות האדם ולא פוגעים במשטר במדינת ישראל.

דוד אמסלם: יש שינויים כאלה ואחרים – זה בסדר, זה התפקיד של הכנסת, אבל מה זה משנה?

דוד אמסלם: דרך אגב, זה לא חשוב גם מה תחליטו.

דוד אמסלם: השאלה היא לא מה תחליטו.

דוד אמסלם: עצם העניין שאתם שואלים את השאלה הזאת ומעלים אותה – זאת כבר כפירה בעיקר.

דוד אמסלם: זה הערבוב הדרמטי שקורה פה, ולא מהיום, אבל פעם ראשונה שזה קורה בחוק-יסוד, לדעתי, עד כמה שאני זוכר.

דוד אמסלם: והתגלגלנו אתמול לנאום שנאמה הגב' זילבר – כידוע לך, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

דוד אמסלם: אתמול היא הייתה במכון הישראלי לאנטי-דמוקרטיה, זה שקורה לעצמו דמוקרטי, ושם היא אומרת: "משילות היא מפלטו של הפייק-מנהיג".

דוד אמסלם: פקיד במדינת ישראל, שמקבל משכורת, עדיין תלוש מהמל"ם של מדינת ישראל, גם נוסע ברכב של מדינת ישראל, מבקש שיאריכו לו בשלושה חודשים – בגלל שהיא הייתה צריכה לסיים את תפקידה לפני חודשיים.

דוד אמסלם: מנצלת את הבמה שהזמין אותה אותו מכון אנטי-דמוקרטי ומתחילה בעצם לגדף, להעליב ולפרוס את משנתה על מנהיג מדינת ישראל ובכלל על הממשלה.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה רק מראה לכם – כשאנחנו טוענים שיש שם בעיה עם האנשים, אז תבינו: זה לא בא לה אתמול בבוקר.

דוד אמסלם: ככה היא קיבלה את כל ההחלטות שלה, ככה בעצם היא התנהלה.

דוד אמסלם: אני לא רוצה להקריא לכם את כל מה שהיא אמרה.

דוד אמסלם: זאת פשוט חוצפה, אני לא מאמין, ואני פקיד, הייתי 30 שנה פקיד.

דוד אמסלם: דרך אגב, תבדקו אותי – במדינת ישראל יש רק שני סוגי פקידים שיודעים לבוא לטלוויזיה ולהכפיש את השרים שלהם ואת ראש הממשלה, שניים – תבדקו אותי: ראשי האוצר ובעיקר ראשי הפרקליטות.

דוד אמסלם: כל פעם שהם גומרים, או בנשף לפני שהם יוצאים, הם זורקים את הרימונים.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: ככה.

דוד אמסלם: ואחרי זה הם מתפלאים שאנחנו חושבים שכמעט כולם שם שמאלנים, או לפחות מובילים אג'נדת שמאל.

דוד אמסלם: חוצפה.

דוד אמסלם: אני אומר: היום צריך לפטר אותה.

דוד אמסלם: היא באה בזמנו, כשהיה בוועדת הכנסת דיון על היועצים המשפטיים ששרת המשפטים בזמנו הובילה, איילת שקד – היא באה לוועדה והיא התנגדה לשרה ותקפה אותה – זו אותה אישה – אז ביקשנו לפטר אותה.

דוד אמסלם: מה פתאום?

דוד אמסלם: מנדלבליט, למה לפטר?

דוד אמסלם: למה לפטר?

דוד אמסלם: מה קרה לכם?

דוד אמסלם: פה לא מפטרים.

דוד אמסלם: אנחנו מנהלים את האירועים.

דוד אמסלם: זה רק מראה לכם, הציבור, איך מתנהלת מדינת הפקידים.

דוד אמסלם: איש הישר בעיניו יעשה.

דוד אמסלם: פשוט לא יאומן כי יסופר.

דוד אמסלם: ואני רוצה לקנח בדבר חיובי.

דוד אמסלם: שלשום ביקרתי בישראל דיגיטלית.

דוד אמסלם: זה אחד המקומות שתחת ניהולי.

דוד אמסלם: היה שם מפגש מאוד יפה עם סטודנטים שעשו את הפסיכומטרי בקמפוס כמעט חינם, ב-250 שקל.

דוד אמסלם: המדינה מעמידה לרשותם.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לומר, בדרך כלל מה שכמעט חינם הוא לא טוב, אבל מה מסתבר?

דוד אמסלם: מי שלומד דרך הקמפוס הוציא את הציונים הכי גבוהים.

דוד אמסלם: כמעט 40% מהנבחנים במדינת ישראל מנהלים את זה ולומדים דרך הקמפוס.

דוד אמסלם: זה חינם.

דוד אמסלם: האפליקציה חינם, ואני גאה על כך.

דוד אמסלם: זה לא במשמרת שלי, אני לא עשיתי, אלה קודמיי, אבל שאפו גדול.

דוד אמסלם: אני מציע לכל התלמידים, הסטודנטים, המבוגרים: יש כמעט 60 קורסים כאלה בקמפוס.

דוד אמסלם: תיכנסו.

דוד אמסלם: מדינת ישראל השקיעה שם הון עתק וזה לרווחתכם.

דוד אמסלם: תשתמשו בזה.

דוד אמסלם: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: תודה רבה לשר אמסלם.

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים לדיון הסיעתי.

יריב לוין: חבר הכנסת בן ברק, אני יכול על פי התקנון לאפשר לך אחרי ההצבעה, ואני אעשה את זה, כמובן, אלא אם כן – אני לא יודע, אני לא רואה שחבר הכנסת לפיד נמצא כאן, כי הוא ראשון הדוברים, מטעם סיעת יש עתיד-תל"ם.

קריאה: – – –

יריב לוין: כן, תקרא לו, אנחנו נחכה לו רגע, בוודאי.

יריב לוין: אם הוא יחליט שהוא לא מעוניין לדבר אז אני אאפשר לך במקומו, ואז זה יהיה צמוד יותר לאירועים.

אלי אבידר: השר אמסלם, אתה אף פעם לא היית פקיד, תמיד היית ראש אגף.

אלי אבידר: ראש אגף, נכון, דודי?

אלי אבידר: תמיד היית ראש אגף.

אלי אבידר: פקיד פתאום?

דוד אמסלם: פקיד, פקיד.

דוד אמסלם: ראש אגף זה פקיד.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, קצת מוקדם יותר היום פורסם שראש הממשלה החליפי בני גנץ קרא לאיתן גינזבורג, יושב-ראש ועדת הכנסת, ואמר לו שלנוכח המתחים בתוך הקואליציה, ולנוכח העובדה שהוא לא מרוצה מההתנהלות של נתניהו, הוא מבקש ממנו להכין את כל החוקים שנוגעים לשוויון וערכים.

יאיר לפיד: אני רוצה להגיד פה, מפני שהבימה הזאת חשובה לשנינו: שוויון וערכים זה לא משהו שאתה שם בכיס למקרה שיש לך בעיות פוליטיות.

יאיר לפיד: או שאכפת לך מזה או שלא אכפת לך מזה.

יאיר לפיד: או שמעניין אותך דמי אבטלה לעצמאים ואז אתה תצביע בשביל זה, לא משנה מה יקרה, או שלא מעניין אותך; או שאתה רוצה נישואים אזרחיים במדינת ישראל או שאתה לא רוצה; או שאתה חושב שחשוב לעשות ועדת חקירה לגבי פרשת הצוללות או שאתה לא חושב.

יאיר לפיד: מה שבטוח לא יכול להיות זה שאתה הופך את כל הדברים האלה לכלים פוליטיים, ועוד של פוליטיקה סוג ג'.

יאיר לפיד: או שבוער בך משהו או שאל תהיה חלק מהבניין הזה.

יאיר לפיד: או שהדבר באמת חורך את נשמתך – שוויון, ערכים, עקרונות שאינם לשעתם – או שתחפש מקצוע אחר, שזה בסדר, יש הרבה מאוד מקצועות אחרים, רובם זוכים להערכה ציבורית גדולה יותר מאשר הדבר שאותו אנחנו עושים.

יאיר לפיד: זה לא משחק, זה דבר אמיתי.

יאיר לפיד: הדבר הזה שאנחנו עושים פה, עם כל הקרקס שמתנהל סביבו, עוסק בסוף בערכים.

יאיר לפיד: ואז, ערכים – או שיש לך או שאין לך.

יאיר לפיד: מה שבטוח, ערכים זה לא משהו שאתה שולף רק כשלא נוח לך או כן נוח לך פוליטית.

יאיר לפיד: היות שעכשיו, אני מבין, אנחנו בשבוע ערכים, אז הינה, אני מאתגר – ביום רביעי הקרוב אני שם על שולחנה של הכנסת הזאת חוק שכתבתי יחד עם בני גנץ וגבי אשכנזי.

יאיר לפיד: החוק אומר שאדם לא יכול לכהן כראש ממשלה בישראל אם יש לו כתבי אישום.

יאיר לפיד: אם יש להם באמת ערכים ואכפת להם, פשוט שיצביעו על חוק שאני והם כתבנו יחד ושמנו יחד על שולחנה של הכנסת הזאת; לא בגלל השיקול הפוליטי, לא בגלל המצב הקואליציוני, אלא בגלל הדבר הפשוט שהפך ללא ייאמן – כי הם חושבים שזה הדבר הנכון לחברה הישראלית, לעם ישראל, לתקופה הזאת ובכלל לאנשים שיש להם ערכים.

יאיר לפיד: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: מטעם סיעת הרשימה המשותפת – חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יריב לוין: הוא גם היה כאן, לדעתי, לפני רגע, נכון?

יריב לוין: הינה אתה.

יריב לוין: בבקשה.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הרשימה המשותפת בחרה לאי-אמון באחד הנושאים המאוד-כואבים של החברה הערבית בישראל, והוא צריך להכאיב לכל מי שחרד לא רק לזכויות אדם, אלא לכל מי שחרד למקומות הקדושים, למסגדים, לכנסיות ובתי העלמין.

יוסף ג'בארין: האמת, אני רוצה להדגיש שהקושי מתחיל בהסדרים המשפטיים בישראל, כבוד היושב-ראש, שיצרו מנגנון של בחירת הנהגה דתית בקרב האוכלוסייה היהודית כאשר אין מנגנונים מקבילים של הנהגה דתית בקרב האוכלוסייה הערבית, לא המוסלמית ולא הנוצרית.

יוסף ג'בארין: כך למשל יש מועצות דתיות ביישובים היהודיים שמסדירות את העניינים הדתיים ואין לך מועצות דתיות ביישובים הערביים; יש רבנות ראשית שמנהלת את העניינים הדתיים בחברה היהודית – אין לך משהו מקביל בחברה הערבית.

אלעזר שטרן: אתה בטוח שאתה רוצה?

יוסף ג'בארין: שואלים אותי חברי הכנסת: אתה בטוח שאתה רוצה?

יוסף ג'בארין: זה לא הוויכוח.

יוסף ג'בארין: כשנגיע לגשר הזה נעבור אותו.

יוסף ג'בארין: אבל הרעיון הוא שהמשפט יוצר מנגנונים כדי לנהל את העניינים הדתיים, לרבות אחזקת בתי קברות וניהול ענייני הדת וכדומה, ואין משהו מקביל בחברה הערבית.

יוסף ג'בארין: עד כדי כך – ואני אומר לכם, חבריי חברי הכנסת מהציבור היהודי, יכול להיות שאתם לא חושבים על זה – עד כדי כך, למשל, שכשנגמר חודש רמדאן, חודש הצום הקדוש, הרי יש חג אחר כך, אבל תמיד יש ספק של יום אחד, אם החודש הוא 30 יום או 29 ימים.

יוסף ג'בארין: אין לך אפילו מנהיג דתי מוכר, רשמי, שאמור להחליט החלטה כזאת.

יוסף ג'בארין: זאת אומרת, אין שום הסדר שמכיר בנוכחות הקולקטיבית של הדת, מה שמשליך כמובן גם על כל הנושאים שחברי מנסור עבאס הזכיר – חילול של בתי קברות, חילול של מסגדים.

יוסף ג'בארין: כבוד השר שטייניץ, אתה יודע כמה כואב לאזרח הערבי לעבור בטבריה בטיילת ולראות את המסגד הנטוש שם, מסג'ד אל-בחר?

יוסף ג'בארין: כמה כואב לעבור בכפר הנטוש מעלול ליד אזור יפיע ולהגיד: לא, אתה לא יכול להיכנס לבית הקברות הנוצרי שם?

יוסף ג'בארין: אתה לא יכול להיכנס בכלל, לא יכול לראות את בית הקברות; להיות בקיסריה ולראות מסגד שנהפך למסעדה או למועדון עם משקאות חריפים?

יוסף ג'בארין: אין הרגשה קשה וכואבת ומעצבנת מאשר לראות את החילול הכל-כך קשה הזה.

יוסף ג'בארין: הזמן לא יספיק לדבר על כל הנושאים, אבל זה באמת נושא שמחייב התערבות של כולנו, גם מהאופוזיציה וגם מהקואליציה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת יוסף טייב, בבקשה.

יוסף טייב: גברתי היושבת בראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לברך את עדת יוצאי אתיופיה לרגל חג הסיגד ולשלוח ברכות לעדה האתיופית ולנציגיה כאן בכנסת, לשרת הקליטה פנינה תמנו שטה ולסגן השר לביטחון פנים גדי יברקן.

יוסף טייב: חג סיגד שמח.

יוסף טייב: לענייננו, חברי אופוזיציה הגישו פה הצעות אי-אמון נגד הממשלה ונגד העומד בראשה, נגד שריו.

יוסף טייב: ראשית, לקום ולמתוח ביקורת תוך כדי מלחמה של ממש – אנחנו במלחמה, אל לנו לשכוח – בזמן שראש הממשלה והשרים שלו עושים עבודת קודש בקבינט הקורונה יום וליל ודנים איך לעצור את המגפה, אני חושב שזה לא הזמן הכי מתאים.

יוסף טייב: אני שואל אתכם: מה אתם דורשים שיעשו כדי שהתחלואה תיעצר?

יוסף טייב: עושים סגר – למה עושים סגר?

יוסף טייב: כשלא עושים סגר – למה אתם לא עושים סגר?

יוסף טייב: כלכלה קורסת, פותחים את העסקים – למה לא פותחים את כל העסקים?

יוסף טייב: ואז, כשפותחים את כל העסקים, התחלואה עולה, אז: העבודה שלכם לא אפקטיבית.

יוסף טייב: אני חושב שהממשלה הזאת פותחת את הדברים באחריות לשלום הציבור.

יוסף טייב: גם אם יש לי ביקורת כלפי חלק מהדברים, אני חושב שבזמן זה עלינו, כולם ביחד, לבוא ולתת כתף.

יוסף טייב: חברים, אסור לנו לשכוח שהמגפה הזאת לא הגיעה רק למדינת ישראל.

יוסף טייב: צרפת, אירופה, ארצות הברית – כל מדינות העולם נמצאות תחת מתקפה של אותה מחלה.

יוסף טייב: זה נכון שמשפחות התפרקו, ונוספו למעגל גם אלמנות ויתומים רבים שבן רגע חרב עולמם.

יוסף טייב: נכון שאתם באופוזיציה ואנחנו לכאורה בקואליציה, אבל בעת מלחמה כולנו צריכים להתאחד.

יוסף טייב: בעת מלחמה על החיים, חיי המשפחות, אני חושב שזו לא העת להיכנס למלחמות פוליטיות והרגע לנגח את הממשלה והעומד בראשה.

יוסף טייב: אדרבה, אני חושב שדווקא בתקופה הקשה הזאת אנחנו צריכים כולנו, קואליציה ואופוזיציה, להתעלות מעל כל הקשיים, להתאחד יחד, לשנס מותניים ולרתום את כל הכוחות – ויש פה כוחות גדולים גם באופוזיציה, ואני מכיר הרבה מהם – ולעזור לממשלה לעשות את העבודה שלה.

יוסף טייב: לכל הפחות, הייתי אומר בעדינות, לא להפריע.

יוסף טייב: בואו תיתנו לממשלה לעשות את העבודה שלה.

יוסף טייב: עלינו לדעת כי עוד מעט הקורונה תעבור, והוויכוחים שיוצרים שסע בעם יישארו וישאירו רושם לדורות.

יוסף טייב: אנא מכם, אנחנו עשינו את ההשתדלות – נקווה שמלך המלכים ישלח רפואה שלמה לכל עמך ישראל.

יוסף טייב: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

גברתי היושבת בראש, חבריי חברי הכנסת, כמה, כמה דיברו, כמה כותרות, כמה השמצות, כמה לבלרים שברו את עטיהם על החינוך החרדי, כמה רעיונות של קנסות, של הפסקות תקציבים, כמה דיו נשפכה על ציבור שכל דרישתו וכל חיותו וכל מה שהוא מקבל ממנהיגיו זה לשמור על החינוך של הילדים, זה לתת להם את החינוך.

מה רצה הציבור החרדי?

מה ביקשנו לשים בראש סדר העדיפויות לאורך כל הדרך?

בצורה מוסדרת, להגיע להסדרים, להגיע לתקנות שהן נכונות, בריאותיות.

כמה מנהלים של בתי ספר מצאו פתרונות לילדים ללמוד בחצרות של הבתים הפרטיים שלהם, כדי שהילדים האלה לא יאבדו יום לימודים, שלא יאבדו יום של חינוך?

מה רצה הציבור הזה?

מה שהיום כל הציבור במדינת ישראל התעורר, גם הציבור הדתי וגם הציבור הלא-דתי.

כולם היום באים ואומרים: חברים, אי-אפשר לאבד דורות.

אי-אפשר שילדים יהיו במשך חודשים תלושים מלימוד, מחינוך, מאווירה של מחויבות חברתית.

צריך לגדל את הילדים האלה, ילדים לא גדלים לבד.

צריך לחנך אותם, צריך ללמד אותם, להשכיל אותם.

קנס צריך לתת להם?

פרס צריך לתת להם.

אני מציע לקחת את הדגם הזה של הציבור החרדי וללמוד את זה לכל הציבורים, לכל ילדי ישראל, ולא משנה מאיפה הם באים.

דבר נוסף שאני רוצה לומר – יש הרבה פעילויות והרבה כסף שהממשלה משקיעה, אבל צריך גם חמלה.

אני פונה מפה לפקידי האוצר: כמה אתם מכדררים את מנהלות המשפחתונים המסכנות הללו, שעדיין את הפיצוי לחודשיים לא קיבלו?

כמה אתם מכדררים את אותם אנשים שבמעונות צריכים לשלם יותר דווקא בתקופת קורונה כי היה איזה קיצוץ פלאט?

קצת חמלה בימים האלה.

קצת שכל והיגיון בימים האלה.

אלה ימים שצריך לעודד בהם את העבודה.

אלה ימים שצריך לעודד בהם את המעונות ואת המשפחתונים – בוודאי את אלה שעובדים שם, שאף אחד מהם הוא לא מהשכבה הגבוהה.

לאף אחד מהם אין רשת.

רשת הביטחון שלהם זו החמלה שלכם, פקידי האוצר.

אני פונה לשר האוצר ומבקש: אתה משקיע הרבה מאוד כסף בדברים הללו.

שישקיעו גם חמלה.

תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אלי אבידר, בבקשה.

אלי אבידר: יעקב, תישאר.

אלי אבידר: זה לא יעלה לך ביותר.

אלי אבידר: תראה שהם מסכימים.

– – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה מקסימום הגובה?

אלי אבידר: זה המקסימום ועם זה נסתדר.

אלי אבידר: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, שישה חודשים חלפו מאז הנאום הראשון שלי שנשאתי בעניין המחאה בשם הדמוקרטיה.

אלי אבידר: הציבור התעורר.

אלי אבידר: היום, גברתי, נדבר על מהו תפקיד הממשלה בדמוקרטיה.

אלי אבידר: התשובה במילה אחת: לאפשר.

אלי אבידר: הממשלה היא משרתת את הציבור, לא משעבדת אותו ולא גורמת לציבור לשרת אותה.

אלי אבידר: בדמוקרטיה תפקיד הממשלה הוא לאפשר כלכלה ופרנסה, לא ליצור תקנות הזויות של חנויות רחוב כן וחנויות ביג לא; סופרמרקטים כן – קניונים לא.

אלי אבידר: צריך לאפשר כלכלה עובדת באופן מלא – תוך אזהרות, תוך המלצות, תו סגול, אבל לאפשר.

אלי אבידר: בדמוקרטיה תפקיד הממשלה לאפשר מערכת חינוך פתוחה.

אלי אבידר: 2.5 מיליון תלמידים, ואיש אינו מגדיר אותם כאוכלוסייה בסיכון.

אלי אבידר: נתניהו הורס את מערכת החינוך, והוא עושה טובה שהוא מדבר על פתיחת כיתות ד' עד ו'.

אלי אבידר: בדמוקרטיה תפקיד הממשלה לאפשר חופש פולחן, להתפלל.

אלי אבידר: חופש הפולחן הוא אחד היסודות החשובים ביותר.

אלי אבידר: תפקיד הממשלה היה ליצור פרוטוקולים מאפשרים לפני שבעה חודשים כדי שניתן יהיה להתפלל באופן חופשי.

אלי אבידר: בדמוקרטיה תפקיד הממשלה לאפשר תרבות וחופש תרבות.

אלי אבידר: זהו יסוד חשוב ביותר.

אלי אבידר: הממשלה רוצה להרוס את התרבות.

אלי אבידר: אפילו בתקופות החשוכות ביותר של ההיסטוריה היהודית קיימנו חיי תרבות.

אלי אבידר: במדינת ישראל – אסור.

אלי אבידר: בדמוקרטיה חובת הממשלה לאפשר מחאה והפגנות.

אלי אבידר: על כך מבוססת הדמוקרטיה, ותפקידה של המשטרה לאפשר הפגנות – לא למנוע, לא לבצע מעצרי הרתעה, לא להפחיד מפגינים וגם לא לפרק אותם במכות.

אלי אבידר: זוהי דמוקרטיה, מה לעשות.

אלי אבידר: בדיקטטורה זה אחרת.

אלי אבידר: השליט רוצה להמשיך לשלוט עד אין-סוף, והוא עושה את זה דרך הפחדה וחרדה.

אלי אבידר: הוא יכול לסגור בתי ספר, הוא יכול לסגור בתי תפילה, תרבות, כלכלה, כדי להעצים את תחושת החרדה שדרכה הוא שולט באזרחים.

אלי אבידר: בדיקטטורה פוחדים מהפגנות, רוצים למנוע הפגנות על בסיס קבוע – בבלפור, בכביש 1, בגשרים, בצמתים.

אלי אבידר: בששת החודשים האחרונים ביססנו תרבות של מחאה.

אלי אבידר: חצי מהעם תומך במחאה, וחלק גדול מהחצי השני מבין שנתניהו סיים וצריך ללכת.

אלי אבידר: נתניהו לא רוצה דמוקרטיה, וזה לא ילך וישתפר, רק ילך ויחמיר.

אלי אבידר: גברתי היושבת-ראש, נתניהו ינצח כשאנחנו נרים ידיים, ואנחנו לא נרים ידיים.

אלי אבידר: 300,000 מפגינים בשבת הקרובה בבלפור, עד שיתפטר.

אלי אבידר: תודה רבה, גברתי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת איילת שקד, בבקשה.

איילת שקד: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, כנסת נכבדה, ממשלת ישראל איבדה את אמון הציבור מזמן, ואני בחרתי היום לדבר על נושא שאני חושבת שרובנו פה חווים אותו על בשרנו בבית, וזה מערכת החינוך הסגורה.

איילת שקד: אני חושבת שהדבר הכי משמעותי וקשה זה לא העובדה שהם לומדים פחות – דרך אגב, אני מפה, מהמליאה, יוצאת הביתה ללמד את הבן שלי לגזור באינפי', לגזור נגזרות, כי בזום קצת קשה.

איילת שקד: אז זה לא דווקא זה, אלא אובדן שמחת החיים של הילדים, ההתפוגגות שלהם אל מול מסכי הזום, או מה שמכונה "דור של זוּמבים".

איילת שקד: כי בסופו של דבר, לילדים – ילדים, באמת, הם צריכים חברה, הם צריכים ילדים אחרים.

איילת שקד: אין באמת תחליף לחוויה הזאת של בית ספר, וכל מי שיש לו בבית ילדים מכיתה ה' עד כיתה י"ב יודע כמה הם רוצים כבר לחזור לבית ספר.

איילת שקד: ממשלה נורמלית, ממשלה מתפקדת, ממשלה יצירתית, הייתה חושבת על פתרונות יצירתיים.

איילת שקד: זה נכון שמקדם ההדבקה כרגע בעלייה ואנחנו צריכים להיות זהירים, אבל תראו מה זה: כמעט בכל העולם מערכת החינוך פתוחה, כי למדינות האחרות בעולם – ותחשבו עוד שאנחנו עם הספר, כן?

איילת שקד: אבל מדינות אחרות בעולם, כמעט כולן, מבינות כמה חשוב שמערכת החינוך תהיה פתוחה.

איילת שקד: דרך אגב, גם המגזר החרדי מבין את זה, כמה חשוב שמערכת החינוך תהיה פתוחה.

איילת שקד: אז אני אומרת, אם אנחנו באמת בבעיה ויש מגפה ולא רוצים שהמגפה תתפשט ושמקדם ההדבקה יעלה יותר, למה לא לחשוב על דרכים יצירתיות?

איילת שקד: דרך אחת יצירתית – וחבל שאין פה אף שר מקבינט הקורונה, אבל השר שטייניץ לפעמים מוזמן לקבינט הקורונה, והשר שטייניץ הוא אדם – – –

עודד פורר: בקבינט הקורונה דנים כל הזמן – – –

איילת שקד: הם כל היום טוחנים מים, טוחנים, טוחנים מים, אבל השר שטייניץ הוא אדם יצירתי, אז הינה, יובל, כמה דברים יצירתיים.

איילת שקד: דבר אחד – ללמוד בחוץ.

איילת שקד: למה שילדים לא ילמדו בחוץ?

איילת שקד: בחצרות של בתי הספר, בגינות ציבוריות, בחורשות, בוודאי במועצות האזוריות יש הרבה מרחבים.

איילת שקד: שילמדו בחוץ.

איילת שקד: למה שלא ילמדו בחוץ?

איילת שקד: הרי בחוץ – כולם עם מסכות – בחוץ זה לא מדבק.

איילת שקד: אתם יודעים כמה הם ישמחו להגיע לבית ספר, וגם אם לומדים פחות טוב, שילמדו בחוץ?

איילת שקד: הינה עוד רעיון יצירתי: למה לא מחלקים כל כיתה לשתיים?

איילת שקד: ואני מדברת על אותו תקציב.

איילת שקד: כל הרעיונות הם בלי תקציב.

איילת שקד: שיחלקו כיתות לשתיים: שבוע אחד חצי כיתה לומד בבית ספר והחצי השני מסתכל על השיעור בזום, ושבוע שני החצי השני לומד בבית ספר ואז החצי השני מסתכל על השיעורים בזום.

איילת שקד: יש אין-סוף פתרונות יצירתיים, אבל הממשלה המשותקת הזאת, המקובעת הזאת, שעסוקה כל היום בקרבות פנימיים, בפוליטיקה הדדית, בכיפופי ידיים, באיומים – באיומים, דרך אגב, לרוב ריקים מתוכן – במקום למצוא פתרון לילדים שלנו, מתעסקים בשטויות, או כמו שאמרתי פה לחברי חבר הכנסת פורר, טוחנים מים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אחרונת הדוברים.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: תודה, גברתי היושבת-ראש.

תמר זנדברג: גם אני השתתפתי היום בוועדת הקורונה בנושא מתווה הלימודים, וסיפרתי שם – יש לי גם ילדה בכיתה ט'.

תמר זנדברג: היא לומדת בתל אביב, בבית ספר שנמצא – יוצאים מבית הספר, חוצים כביש במעבר חציה קטן – פארק הירקון.

תמר זנדברג: ביום חמישי האחרון היא פתאום יצאה מהבית.

תמר זנדברג: שאלתי אותה לאן, אז היא אומרת לי: למפגש, מפגש פיזי, היא אומרת לי, עם המחנך.

תמר זנדברג: היא בכיתה קטנה, של 18 תלמידים סך הכול, והם לא לומדים כרגיל, כמו כולם.

תמר זנדברג: ואז אמרתי לעצמי: רגע, מחודש מרץ אנחנו במשבר הזה – אביב, קיץ, סתיו, הגיע החורף – פעם ראשונה מזה שמונה, תשעה חודשים שהם יצאו החוצה למה שמומחים מהחודש הראשון אומרים שצריך לעשות.

תמר זנדברג: למה עד עכשיו אף כיתה, מהגן ועד י"ב, לא קיימו שום מפגש בחוץ?

תמר זנדברג: למה היינו צריכים לעבור שמונה חודשים כדי שפעם ראשונה זה יקרה?

תמר זנדברג: הייתי היום בוועדת הקורונה.

תמר זנדברג: יש מתווה, ה'-ו' וי"א-י"ב.

תמר זנדברג: שמעתי שהקבינט עכשיו הצביע על זה.

תמר זנדברג: מה המתווה?

תמר זנדברג: מישהו יודע?

תמר זנדברג: אותו מתווה שהיה בחזרה ללימודים במאי ואחר כך בספטמבר, שכשל.

תמר זנדברג: אותו דבר: לחלק את הכיתה לשתיים, או משמרת א' משמרת ב', או חצי שבוע חצי שבוע.

תמר זנדברג: חברות וחברים, יש לי חדשות בשבילכם: קפסולה אצלנו של 18 תלמידים זה הגודל של כיתה ממוצעת ב-OECD, כיתה רגילה, לא מחולקת.

תמר זנדברג: איך זה יכול להיות ששמונה-תשעה חודשים לא ניצלנו שום דבר ממה שידוע בינתיים על המחלה?

תמר זנדברג: ללמוד בחוץ, להשמיש את מוסדות התרבות, את מוסדות החינוך הבלתי-פורמלי שלא עובדים בשביל לשים שם את הכיתות המחולקות, את הקבוצות הקטנות?

תמר זנדברג: איך יכול להיות שרק עכשיו אנחנו נזכרנו בדבר הזה?

תמר זנדברג: ואני אומרת לכם, אני מודיעה לכם שמקדם ההדבקה כבר הגיע ל-1.

תמר זנדברג: יפתחו במתווה הזה את ה'-ו' – בזאת זה ייגמר.

תמר זנדברג: נגיע לסגר שלישי.

תמר זנדברג: עולה משרד הבריאות כביכול לתת תשובות ומתחיל לגמגם וכו', אבל אני שואלת שאלה אחרת: איפה משרד החינוך?

תמר זנדברג: משרד התיירות, כשהיה את הנושא של אילת וים המלח ושל האיים הירוקים, משרד התיירות וחברי כנסת מפה דחפו, ומשרד הבריאות בסוף עשה את ההתאמות, נתן את ההנחיות, וזה אושר, ומחר ייפתחו המלונות.

תמר זנדברג: איפה משרד החינוך?

תמר זנדברג: איך זה שלא דופקים על הדלת, יושבים על המדוכה, דופקים על החלון, נכנסים מתעלת הביוב, אני לא יודעת מאיפה?

תמר זנדברג: איך זה יכול להיות ששמונה-תשעה חודשים והכול אותו דבר, הכול מקובע, הכול מאותם פתרונות:

תמר זנדברג: אך ורק לחלק את הכיתה לשניים?

תמר זנדברג: אה, סליחה, יש שינוי אחד: במקום חמש קפסולות בשבוע, שככה אישרו לכל תלמיד – להשתתף בחמש קפסולות בשבוע בספטמבר, עכשיו זה רק שלוש קפסולות בשבוע.

תמר זנדברג: חברים, לא הבנתם מה זו קפסולה, לא הבנתם כלום, לא עשיתם כלום עד עכשיו, רק חבל שאת המחיר משלמים הילדים שלנו.

תמר זנדברג: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מטעם הממשלה, מי מסכם – השר שטייניץ?

יובל שטייניץ: אם יהיה צורך, גם 20 שעות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו יודעים את היכולות, מכירים.

יובל שטייניץ: טוב, גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, שמעתי פה בקשב רב חלק מהנאומים.

יובל שטייניץ: אני רוצה לענות קודם כול לעניין מערכת החינוך והקורונה.

יובל שטייניץ: קל מאוד לבוא ולבקר.

יובל שטייניץ: קשה מאוד להתמודד עם מגפת הקורונה, שיצרה לא רק אצלנו אלא בכל העולם מצבים חסרי תקדים בעולם המודרני, ואין מדינה במערב – אני אומר במערב, אירופה, צפון אמריקה, כי זו קבוצת ההתייחסות שלנו – אין מדינה במערב שיש לה פתרונות בית ספר להתנהלות בעת קורונה.

יובל שטייניץ: רק לפני חודשיים-שלושה עלו פה גורמי האופוזיציה ונתנו כדוגמה את שבדיה: כמה טוב בשבדיה, התחלואה יורדת והכול פתוח.

יובל שטייניץ: בשבדיה יש אלפי אלפי מתים מהקורונה, והתחלואה עכשיו גוברת שם בקצב מהיר מאוד, וקברניטי שבדיה רק לאחרונה הודו שהם עשו טעויות ושהמדינה לא הולכת בכיוון הנכון.

יובל שטייניץ: אחר כך היו פה חברי כנסת אחרים מהאופוזיציה שבשלב מסוים השמיצו את הממשלה ואמרו: ראו את שווייץ ואוסטריה – מערכת החינוך פתוחה שם והתחלואה נמוכה.

יובל שטייניץ: אז כרגע התחלואה בשווייץ ובאוסטריה גבוהה ביותר, גבוהה פי כמה וכמה מאשר במדינת ישראל.

יובל שטייניץ: באוסטריה כבר סגרו את מערכת החינוך, בשווייץ שוקלים עוד מה לעשות וכך הלאה והלאה.

יובל שטייניץ: חלק מהפתרונות שהוצעו פה מקובלים עליי.

יובל שטייניץ: אני, דרך אגב, הצעתי שכיוון שגם טוב לא להשאיר ילדים יותר מדי זמן מחוץ למסגרת, אפשר לקחת שכבות, למשל ה'-ו', ולעשות שבוע-שבוע – שבוע ה' שבוע ו' – כי שבוע זה בדרך כלל מעגל הדבקה, או שבועיים-שבועיים, וכך להקטין את סכנת ההדבקה.

יובל שטייניץ: אי-אפשר להתכחש לכך שיש הדבקה במערכת החינוך, ושבישראל, ברוך השם, מספר הילדים הרבה יותר גבוה מאשר באיטליה או בשבדיה ולכן גם האפקט – בגלל המספר המבורך של הילדים באוכלוסייה, אפקט ההדבקה יכול להיות הרבה יותר משמעותי.

יובל שטייניץ: לכן – – –

מאיר כהן: – – –

יובל שטייניץ: לא שמעתי.

מאיר כהן: אני אומר:

מאיר כהן: אז היו עושים או שיעשו לפחות את זה.

יובל שטייניץ: אז ישקלו גם את זה, אבל גם זה לא פותר לחלוטין את הבעיה.

יובל שטייניץ: זה מוסיף הדבקה, זה ממתן.

יובל שטייניץ: אבל אני רוצה להגיד דבר אחד: צריך להסתכל על התמונה הכוללת.

יובל שטייניץ: בתמונה הכוללת, לפחות נכון לעכשיו, אנחנו ירדנו מרמה של 9,000-8,000 נדבקים ביום רק לפני שלושה-ארבעה חודשים לרמה של 600-500 נדבקים ביום.

יובל שטייניץ: אנחנו ירדנו בשעה שכל אירופה וצפון אמריקה עלו לגבהים חדשים.

אביגדור ליברמן: השר שטייניץ, כמה נדבקים ביממה האחרונה?

יובל שטייניץ: ביממה האחרונה נדמה לי 600.

יובל שטייניץ: על כל פנים – – –

אביגדור ליברמן: וכמה ביממה שלפני זה?

יובל שטייניץ: ביממה שלפני זה נדמה לי 250.

יובל שטייניץ: הממוצע של השבוע האחרון הוא 600-500.

אביגדור ליברמן: לפי הנתונים כרגע זה בין 2,500 ל-4,000.

יובל שטייניץ: נדבקים ביממה?

אביגדור ליברמן: תתעדכן ב-ynet.

יובל שטייניץ: ביממה האחרונה?

יובל שטייניץ: אז אני לא ראיתי את זה והתייחסתי ליממות האחרונות.

יובל שטייניץ: בכל מקרה, בכל מקרה, המצב בישראל טוב יותר לא רק ממה שהיה לפני שלושה-ארבעה חודשים אלא טוב בהרבה מרוב מדינות המערב.

יובל שטייניץ: דרך אגב, גם כלכלית נפגענו פחות, למרות ההשמצות כאן מעל הבמה הזאת נגד הממשלה ונגד ראש הממשלה ונגד שר האוצר ונגד הממשלה כולה.

יובל שטייניץ: עובדה, עובדה שדירוג האשראי של ישראל נשמר על ידי חברות הדירוג הבין-לאומיות – שהן אובייקטיביות, הן לא פוליטיות, הן לא אופוזיציה וקואליציה.

יובל שטייניץ: כש-S

עמית הלוי: השר שטייניץ, 617.

יובל שטייניץ: 617.

יובל שטייניץ: אוקיי, אז צדקתי, אמרתי 600-500.

יובל שטייניץ: אמרתי 600-500.

יובל שטייניץ: הייתי כמעט בול.

יובל שטייניץ: על כל פנים, אתם יודעים, לפעמים, לפעמים – –

רם בן ברק: – – –

יובל שטייניץ: – – כדאי להסתכל על הגורמים הבין-לאומיים.

יובל שטייניץ: כשאנחנו כאן משמיצים אחד את השני ומתווכחים, כדאי להסתכל מה אומרים גופים בין-לאומיים אובייקטיביים, רציניים, מקצועיים, כמו חברת S

צחי הנגבי: עכשיו.

יובל שטייניץ: אוקיי.

יובל שטייניץ: אני לא זוכר מי אמר לי שאני עלול לדבר 20 דקות, ואמרתי: אם יהיה צורך – 20 שעות, אבל אני מבין מעליזה שאני יכול לרדת ואין צורך ב-20 שעות של נאום, אז אני מודה לכולכם על הקשב.

יובל שטייניץ: תמיד תודה לעליזה.

יובל שטייניץ: מה היינו עושים בלעדיה?

יריב לוין: טוב, חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

יריב לוין: נא לשבת על מנת שנוכל לעבור להצבעה.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

יריב לוין: אני מחכה עוד רגע, עוד דקה.

יריב לוין: נאפשר לכולם להגיע למקומות.

יוליה מלינובסקי: גם אם אנחנו נבקש אתה תחכה או רק כשהצד ההוא?

יריב לוין: אני תמיד מחכה, חברת הכנסת מלינובסקי.

יריב לוין: תמיד תמיד מחכה.

יריב לוין: יעידו חבריי שאני תמיד מחכה.

יריב לוין: אף פעם לא הייתה בקשה שאחכה רגע ולא הסכמתי.

יריב לוין: אף פעם לא.

יריב לוין: טוב, חברות וחברי הכנסת, הינה, אחרוני האנשים שעלו ליציע הגיעו, ואנחנו יכולים לעבור להצבעה על הצעות האי-אמון בממשלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים תחילה להצבעה על הצעת האי-אמון של סיעת יש עתיד תל"ם, שכותרתה: כישלון ממשלת ישראל בניהול משבר הקורונה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם להביע אי-אמון בממשלה – 33 נגד – 41 נמנעים – אין הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: 33 בעד, 41 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך הצעת האי-אמון נדחתה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת האי-אמון של סיעת ישראל ביתנו, שכותרתה: כישלון הממשלה בניהול משבר הקורונה והרס הכלכלה הישראלית.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעת ישראל ביתנו להביע אי-אמון בממשלה – 24 נגד – 40 נמנעים – 1 הצעת סיעת ישראל ביתנו להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: אם כן, 24 בעד, 40 נגד, נמנע אחד.

יריב לוין: גם הצעת האי-אמון הזאת נדחתה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעת האי-אמון השלישית והאחרונה, של סיעת הרשימה המשותפת, שכותרתה: המשך חילול מקומות קדושים אסלאמיים ונוצריים.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה – 24 נגד – 41 נמנעים – אין הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 24, נגד – 41, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, גם הצעת האי-אמון הזאת נדחתה.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, הכנסת דחתה את שלוש הצעות האי-אמון בממשלה.

יריב לוין: לפני שנעבור לנושא הבא על סדר-היום, אושרה הודעה אישית לחבר הכנסת רם בן ברק.

יריב לוין: נמתין לו שיגיע מהיציע לכאן.

יריב לוין: בינתיים – הודעה למזכירת הכנסת.

יריב לוין: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – מסקנות ועדת החוץ והביטחון בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חבר הכנסת אריאל קלנר ויצחק פינדרוס בנושא: התערבות ומימון מדינות זרות.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בעקבות דיון בהצעתו של חבר הכנסת יוסף טייב בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: פירות הבאושים של האנטישמיות וההתבוללות: שפל של אלף שנים במספר היהודים באירופה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אם כן, כפי שאמרתי קודם – הודעה אישית לחבר הכנסת רם בן ברק, בבקשה.

רם בן ברק: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

רם בן ברק: מדי שבוע אנחנו שומעים כאן את השר אמסלם ואנשים אחרים שמדברים כמוהו כאן, חברי כנסת שאומרים דברים ומוציאים אותם מהקשרם.

רם בן ברק: השר אמסלם, אני לא אקריא לך, אבל אם אתה רוצה את הציטוט המלא – הוא כאן, אולי אתה תקרא אותו ותחזור בך.

רם בן ברק: יש בין יושבי הבית הזה בודדים שהם סוכני שנאה – חברי כנסת שאמורים להיות דוגמה ומופת לעם ובמקום זה הפכו לדוגמה רעה של שנאה, של שיסוי איש באחיו.

רם בן ברק: אתם יודעים מי הם.

רם בן ברק: כולנו כאן יודעים מי אתם.

רם בן ברק: כל העם יודע מי אתם.

רם בן ברק: תסתכלו על עצמכם.

רם בן ברק: אתם קורעים את העם.

רם בן ברק: אתם, חברי הכנסת, מעודדים פלנגות של שנאה לצאת לרחובות.

רם בן ברק: אתם, חברי הכנסת, מעודדים את קומץ שטופי המוח שלכם לפוצץ הפגנות.

רם בן ברק: אתם מעודדים אותם לקלל מפגינים, אתם מעודדים אותם להכות מפגינים ואתם משתוקקים לדם ברחובות.

רם בן ברק: אתם מזינים אותם בשנאה נגד ציבורים שלמים.

רם בן ברק: ממתי קיבוצניק זה קללה במדינה הזאת?

רם בן ברק: ממתי ההתיישבות העובדת היא אויב העם, אויב המדינה?

רם בן ברק: ערש ההתיישבות הישראלית, דורות שבנו כאן יישובים בדוחק, מתו ממלריה, הקימו כוח מגן, התפרנסו בזיעת אפם, התגייסו לצבא ונהרגו בהמוניהם.

רם בן ברק: יותר מכל מגזר, יותר מכל עדה, יותר מכולנו שילמו הקיבוצניקים והמושבניקים בדם בניהם עבור המדינה הזאת, ואתם מקללים אותם?

רם בן ברק: ולא רק אותם – – –

יאיר גולן: רם – – – ששת הימים, 18% מהרוגי יום כיפור זה קיבוצניקים.

רם בן ברק: ולא רק אותם, גם את אייזנברג אתם מקללים, ואת מוסקוביץ', ואת וקסלר – את כל אלה עם שמות המשפחה האירופיים, את האשכנזים, אלה שהגיעו כאודים מוצלים מאש, אלה ששרדו את התופת הגדולה בהיסטוריה, אלה שהקימו משפחות קטנות, עסקו בעבודות קטנות וחיו חיים של שתיקה ועצב אין-סופיים.

רם בן ברק: אשכנזי הפך אצלכם למילת גנאי.

רם בן ברק: זאת הקללה של שנות האלפיים שלכם.

רם בן ברק: אשכנזים, שמאלנים, קיבוצניקים – אלה הקללות.

רם בן ברק: אשכנזים מסריחים, פריבילגים.

רם בן ברק: אתם בזים לפרופסורים, לאנשי אקדמיה ומדע.

רם בן ברק: אתם מקטינים את בן-גוריון, שהקים את המדינה, אתם מוחקים את זכרו של רבין, שנלחם באמת עבור המדינה הזאת.

רם בן ברק: אתם מתכחשים לתרומתם של דורות של לוחמים ששירתו שנים בצה"ל.

רם בן ברק: אתם מקדשים את ההתבהמות, את הבורות ואת השחיתות.

רם בן ברק: אחד לאחד אתם עולים על הדוכן הזה ובפה מקציף אתם ממיטים עלינו חורבן של שנאת אחים.

רם בן ברק: אתם עושים את זה באולפנים, אתם עושים את זה ברשתות, בווטסאפ, בכל דרך אפשרית.

רם בן ברק: תגידו לי, נגד מי אתם יוצאים?

רם בן ברק: הרי כולנו אחים.

רם בן ברק: את מי אתם מקללים?

רם בן ברק: הרי כולנו אחים.

רם בן ברק: למי אתם רצים להרביץ?

רם בן ברק: כולנו אחים.

רם בן ברק: בסיירת מטכ"ל הסתערתי כתף אל כתף ולצידי היו האחים שלי.

רם בן ברק: הם באו מהכפר, הם באו מהעיר, הם באו מהפריפריה.

רם בן ברק: בן ברק, ביטון, מקלר, בוכריס – אחים כולנו.

רם בן ברק: יצאתי למשימות מסוכנות ועלומות במוסד ולצידי היו האחים שלי.

רם בן ברק: ההורים שלנו היו עורכי דין, מרצים, ירקנים בשוק, חקלאים.

רם בן ברק: ג'והרי, מיכמן, מימון – כולם אחים.

רם בן ברק: 1,352,449 איש הצביעו ליכוד בבחירות האחרונות.

רם בן ברק: הבוחרים שלכם לא שונאים אותנו.

רם בן ברק: הבוחרים שלכם הם כמונו, הם חלק מאיתנו, הם האחים שלנו.

רם בן ברק: זה אתם, הבודדים, ששונאים ומפיצים שנאה.

רם בן ברק: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים מכאן לנושא הבא על סדר-היום: שתי הודעות של הממשלה שיביא השר המקשר, השר דוד אמסלם.

יריב לוין: תחילה הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 43 ד(ד) לחוק-יסוד: הממשלה, שלפיה ראש הממשלה החל למלא את תפקיד שר הבינוי והשיכון, וזאת לאור הפסקת כהונתו של השר יצחק כהן בתפקיד שר הבינוי והשיכון ביום 15 בנובמבר 2020 בשעה 10:00, וההודעה השנייה היא הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(ד) לחוק-יסוד: הממשלה, בדבר החלטתה להעביר מהמשרד לשיתוף פעולה אזורי למשרד ראש הממשלה את שטח הפעולה: מינהלת לפיתוח חברתי-כלכלי של המגזר הדרוזי והצ'רקסי.

יריב לוין: ימסור כאמור את ההודעות השר דוד אמסלם, בבקשה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לפני שאני מוסר את ההודעות – דקה להתייחסות למה שאמר חבר הכנסת בן ברק.

דוד אמסלם: תשמע, בן ברק, כל הערכים שלכם הפוכים, ותבדוק אותי, אלה עובדות.

דוד אמסלם: אתם עולים לכאן, כולל אתה, כל הסריה הזאת – דרך אגב, כ-30–40 איש כל שבוע – מגדפים, מנאצים, משפילים את אנשי הימין ואת ראש הממשלה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני מזמין אותך, אם אתה רוצה, אני אשלח לך את הסרטונים.

רם בן ברק: 30 שנה אתם יושבים פה – – –

דוד אמסלם: אני אשלח לך את הסרטונים.

דוד אמסלם: מי שאמר על ראש המשלה נוכל זה אתה, זה אתה, וגם שקרן.

דוד אמסלם: אתה אמרת ברדיו.

רם בן ברק: לא.

רם בן ברק: אני לא אמרתי, הוא נוכל.

דוד אמסלם: הוא נוכל, אז לכן אני חושב שאתה גזען קטן ועלוב נפש.

רם בן ברק: – – – אני גזען?

רם בן ברק: אני גזען?

דוד אמסלם: אני מזמין אותך – אני אשלח לך את כל הסרטונים, לך וגם לגולן, להראות לכם את השירים שכל מוצאי שבת אתם מקריאים בבלפור שם, כולל את מיצגי הזימה, אלה היפים האלה, התרבותיים האלה, שאתם מממנים אותם בעשרות-מיליוני שקלים.

רם בן ברק: – – – תשלח לי.

רם בן ברק: יושב כאן כל היום ומשמיץ את בתי המשפט, את הקיבוצניקים.

דוד אמסלם: שיש לכם כל מיני אנשים – רק שנייה, אני אספר לך.

דוד אמסלם: אז לכן אני אומר לך, אתם לא מקבלים את הכרעת הבוחר.

דוד אמסלם: אתם, דרך אגב, יותר קיבוץ לסידור עבודה, להוציא אוטובוסים – – –

קריאה: – – –

דוד אמסלם: במימון – – –

קריאה: – – –

דוד אמסלם: כל קיבוץ יש לו סידור עבודה על גשר, באוטובוס – –

רם בן ברק: 30 שנה אתם בשלטון – – – אתה לא מתבייש?

רם בן ברק: אתם לא מסוגלים לשלוט.

רם בן ברק: לשלוט אתם לא מסוגלים.

דוד אמסלם: – – סנדוויצ'ים וציוד.

דוד אמסלם: אז אתה לא מתבייש?

דוד אמסלם: אתה עולה כאן ואתה מדבר עלינו, שרק אני משיב לכם פה?

דוד אמסלם: 50 איש עולים כל שבוע לפה – –

רם בן ברק: אני לא מדבר עליכם, אני מדבר עליך.

רם בן ברק: עליך אני מדבר.

דוד אמסלם: – – כל אחד בתורו, אתה ואחרי זה גולן – אחד-אחד.

דוד אמסלם: ולכן אני אומר – – –

רם בן ברק: עליך אני מדבר.

רם בן ברק: אתה, שאתה אומר שהצבא – – – שמאלני, עליך אני מדבר.

דוד אמסלם: בוודאי, בגלל שאתה וחבריך מנאצים אותנו על בסיס יומי, אבל מה, אתם לא רגילים שעונים לכם.

דוד אמסלם: אסור.

דוד אמסלם: אתם אדוני הארץ.

דוד אמסלם: אתה איש משכיל.

דוד אמסלם: אתה מתעסק עם הסוסים באורווה.

דוד אמסלם: יש לך נחת רוח, אתה מבין?

רם בן ברק: – – –

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

דוד אמסלם: טול קורה מבין עיניך.

דוד אמסלם: המסית הראשון זה אתה ויושב-ראש המפלגה שלך, כולכם.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

רם בן ברק: דודי, קח את רגשי הנחיתות שלך ותלך למקום אחר אם אתה לא מסוגל לעבוד כאן.

רם בן ברק: חלאס.

רם בן ברק: אמרתי לך, אתה לא מעניין אף אחד.

רם בן ברק: לך, תתקדם.

דוד אמסלם: שמענו אותך.

דוד אמסלם: שמענו אותך.

דוד אמסלם: אמרתי לך – אתה קורא לנו שחורים ואתה הלבן.

רם בן ברק: אני לא קראתי לכם שחורים – – –

דוד אמסלם: אתה קורא לראש הממשלה נוכל ואתה אומר לי נוכל?

דוד אמסלם: אתה נוכל.

רם בן ברק: בוא תקרא את זה.

רם בן ברק: אתה רוצה שאני אקרא את זה?

רם בן ברק: תרד מהדוכן, אני אקרא את זה – – – חוצפן.

דוד אמסלם: לא מתבייש.

דוד אמסלם: עכשיו תן לי לקרוא את הדבר שבשבילו עליתי לכאן.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בהתאם לסעיף 9א(7) לחוק הממשלה, התשס"א–2001, מבקשת הממשלה להודיע לכנסת כי בהתאם לסעיף 43ד(ד) לחוק-יסוד: הממשלה, ראש הממשלה החל למלא את תפקיד שר הבינוי והשיכון, וזאת לאור הפסקת כהונתו של השר יצחק כהן בתפקיד שר הבינוי והשיכון ביום 15 בנובמבר 2020 בשעה 10:00.

דוד אמסלם: השר יצחק כהן ימשיך לשמש כשר נוסף במשרד האוצר.

דוד אמסלם: הודעה שנייה – – –

יואב סגלוביץ': הוא יכול להיות שר?

דוד אמסלם: מי?

דוד אמסלם: מי ביקש?

דוד אמסלם: אתה רוצה?

דוד אמסלם: שאלתי אם אתה רוצה להיות שר?

רם בן ברק: אם היינו רוצים להיות שרים בממשלה שלכם היינו יכולים, תאמין לי.

רם בן ברק: אתה יודע את זה טוב מאוד.

דוד אמסלם: רם בן ברק, אני אומר לך, אתה יודע, כבר אמרו רבותינו: גם אוויל מחריש לחכם ייחשב.

דוד אמסלם: עדיף שתסתום את הפה, אולי ככה יחשבו שאתה בן אדם טוב.

רם בן ברק: אמסלם, אני מבקש ממך שתשלוט בפה שלך.

רם בן ברק: לא אומרים לחבר כנסת "תסתום את הפה".

יריב לוין: השר אמסלם, בוא לא נוריד את הרמה לפסים אישיים כאלה.

יריב לוין: לא ראוי.

רם בן ברק: גם אני יכול לרדת – – –

דוד אמסלם: בסדר, אתה יורד.

דוד אמסלם: דרך אגב, יותר נמוך ממה שאתה נמצא אתה לא יכול לרדת.

דוד אמסלם: אתה אומר על ראש הממשלה נוכל ושקרן?

יריב לוין: בואו, רבותיי.

רם בן ברק: כשראש ממשלה משקר הוא שקרן, זה הכול.

דוד אמסלם: הינה, אתה רואה?

דוד אמסלם: אתה רואה?

דוד אמסלם: אתה קובע עובדה שהוא רמאי ושקרן.

דוד אמסלם: עוד כמה נמוך אתה יכול לרדת?

קריאות: – – –

יריב לוין: רבותיי, תודה רבה.

דוד אמסלם: – – – אז כשאני אומר לך תשתוק אתה אומר לי שזה לא טוב?

יריב לוין: חבר הכנסת גולן, חבר הכנסת בן ברק והשר אמסלם, מספיק.

דוד אמסלם: אתה מבין את חוסר הפרופורציות שלך?

דוד אמסלם: אתה מבין את חוסר ההיגיון שלך?

דוד אמסלם: אתה לא מבין מה טפל ועיקר?

יריב לוין: רבותיי, השר אמסלם, אני מבקש שנפסיק את התחרות הזאת.

דוד אמסלם: לא תחרות.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, תשמע מה הוא אומר, מה אני אומר לו, ותראה איך הוא משווה בין הדברים בכלל.

רם בן ברק: אני אומר שמי שמשקר הוא שקרן ומי שלא משקר הוא לא שקרן.

דוד אמסלם: בגלל היהירות שלהם הם אפילו לא רואים את זה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: בבקשה, אנא תעבור להודעה השנייה.

יריב לוין: בבקשה.

קריאות: – – –

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בהתאם לסעיף 9א(11) וב לחוק הממשלה, התשס"א–2001, מבקשת הממשלה להודיע לכנסת כי בהתאם לסמכותה – –

יואב סגלוביץ': השר אמסלם, הוא יכול להיות שר עם כתב אישום?

דוד אמסלם: – – לפי סעיף 31ד לחוק-היסוד – – אני אענה לך, חבר הכנסת סגלוביץ': יש חוק במדינת ישראל.

דוד אמסלם: יש חוק.

דוד אמסלם: אתה לא קובע את החוק, לא הבוס שלך קובע את החוק.

דוד אמסלם: אני אומר שיש חוק וכתוב בחוק.

יואב סגלוביץ': הוא יכול להיות שר עם כתב אישום – –

דוד אמסלם: כתוב בחוק.

יואב סגלוביץ': – – על שוחד, מרמה והפרת אמונים?

דוד אמסלם: כתוב בחוק.

דוד אמסלם: הינה, אתה רואה?

דוד אמסלם: אתה רואה?

יואב סגלוביץ': אני אומר לך.

דוד אמסלם: אתם אומרים דברי בלע כל יום – –

יריב לוין: רבותיי, תודה רבה.

דוד אמסלם: – – בקורונה.

דוד אמסלם: כשאני עונה לכם – –

יואב סגלוביץ': – – –

דוד אמסלם: – – אז החבר שלך עולה ואומר – –

יריב לוין: חבר הכנסת סגלוביץ', מספיק.

דוד אמסלם: – – שאני מסית, אתה מבין?

יריב לוין: השר אמסלם.

דוד אמסלם: אתה – כולכם מסיתים, דרך אגב.

דוד אמסלם: כולכם.

יריב לוין: השר אמסלם.

דוד אמסלם: יש פה חבורה של 50 מסיתים.

יריב לוין: השר אמסלם.

יואב סגלוביץ': רק השר אמסלם לא מסית.

יואב סגלוביץ': הוא מדבר דברי טעם.

דוד אמסלם: פתאום כואב לכם.

דוד אמסלם: מה פתאום, איך אתה מדבר?

יואב סגלוביץ': השר אמסלם מדבר דברי טעם.

דוד אמסלם: איך אומר הבוס שלך?

יריב לוין: חבר הכנסת סגלוביץ', מספיק.

דוד אמסלם: דודי אמסלם, איך אתה מדבר?

יריב לוין: השר אמסלם, מספיק.

יריב לוין: אנא תסיים את קריאת ההודעה, בבקשה.

יואב סגלוביץ': התנועה זה החלק הכי יפה בנאום.

דוד אמסלם: תנועת ההסתה.

יריב לוין: אנא תסיים, השר אמסלם.

דוד אמסלם: תנועת ההסתה וההדחה זה אתם.

יריב לוין: השר אמסלם, אנא תסיים את קריאת ההודעות.

דוד אמסלם: – – כי בהתאם לסמכותה לפי סעיף 31(ד) לחוק-יסוד: הממשלה, החליטה הממשלה להעביר מהמשרד לשיתוף פעולה אזורי למשרד ראש הממשלה את שטח הפעולה מינהלת לפיתוח חברתי-כלכלי של המגזר הדרוזי והצ'רקסי.

דוד אמסלם: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אם כן, ההודעות כאמור אינן מחייבות, מצריכות הצבעה.

יריב לוין: משכך, חברות וחברי הכנסת, תם סדר-היום.

יריב לוין: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, א' בכסלו התשפ"א, 17 בנובמבר 2020, בשעה 16:00.

יריב לוין: ישיבה זו נעולה.