ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 100, 2020-11-11 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום רביעי, כ"ד בחשוון התשפ"א, 11 בנובמבר 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: אנחנו פותחים בשאילתות דחופות, והראשונה שבהן היא שאילתה מס' 101, של חבר הכנסת יעקב ליצמן, בנושא: עיכוב העברת תקציב סיוע לפנימיות.

יריב לוין: אני מזמין את סגן שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים משולם נהרי להשיב על השאילתה.

יריב לוין: חבר הכנסת ליצמן, אתה יכול לגשת למיקרופון, על מנת להקריא את השאילתה ברגע שסגן השר יגיע לדוכן.

יריב לוין: בבקשה.

יעקב ליצמן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב ליצמן: בשיחתנו – זה עם שר העבודה והרווחה והשירותים החברתיים – הודעת לי על העברת תקציב סיוע לפנימיות למוסדות.

יעקב ליצמן: בבדיקה שעשיתי מול המוסדות התברר כי חלק מהמוסדות לא קיבלו בכלל תקציב ואחרים קיבלו תקציב חלקי.

יעקב ליצמן: ברצוני לשאול: 1.

יעקב ליצמן: האם נכון הדבר?

יעקב ליצמן: 2.

יעקב ליצמן: אם כן – כיצד יתקן משרדך את העניין?

יעקב ליצמן: 3.

יעקב ליצמן: מה יעשה משרדך כדי למנוע שיבושים אלו בעתיד?

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בוקר טוב לכולם.

משולם נהרי: מאחר שאני מכיר את הנושא לפני ולפנים, אני אתן לך סקירה מדויקת לגבי התקנה, התקציבים וכל השתלשלות העניינים.

משולם נהרי: קודם כול, מדובר בתקנת תמיכה ולא בתקצוב.

משולם נהרי: אני לא יודע למה זה נשאר כך כבר למעלה מ-20 שנה, שזאת תקנת תמיכה ולא תקצוב.

משולם נהרי: הרי זה ילדים בפנימיות, וילדים בפנימיות הם ילדים נזקקים, ילדים במצוקה, לכאורה דינם כדין כל הפנימיות.

משולם נהרי: אם הפנימיות האחרות זה תקצוב, גם פה צריך להיות תקצוב, ואם כבר תמיכה, אז תמיכה צריכה להיות בבסיס.

משולם נהרי: למה זה צריך להיות הסכם קואליציוני?

משולם נהרי: ואם הסכם קואליציוני, צריך לדאוג גם שיהיה בבסיס.

משולם נהרי: והשנה, ב-2020, בתקנה היה אפס.

משולם נהרי: לא היה תקציב, וזה גם תקציב המשכי, ככה שלא היה אפשר לחלק כסף.

משולם נהרי: המשרד עשה מאמצים רבים וממקורותיו הביא 12 מיליון כדי לתת מקדמות.

משולם נהרי: אני גם לחצתי בנושא הזה כדי שלפחות יקבלו מקדמות, אבל גם לא היה כסף בתקנה, אז המשרד עשה את כל המאמצים והביא את הכסף הזה.

משולם נהרי: התוספת שבאה – הרי מי כמוך יודע אתם מלווים את זה כבר הרבה שנים ומביאים תוספת משמעותית – אם הבסיס היה 23 מיליון ב-2019, נוספו על זה כ-50 מיליון, והשנה זה תקציב המשכי, ובתקציב המשכי אתה לא יכול לתת – או כמו 2019 או מה שכתוב לך, הנמוך מביניהם, ובנמוך מביניהם לדעתי אין שום דבר, אז לקחו את הסכום של השנה שעברה, 63 מיליון, ואת זה מחלקים.

משולם נהרי: אבל כל זה הגיע מאוד מאוחר.

משולם נהרי: רק בספט

משולם נהרי: מבר הגיע הכסף.

משולם נהרי: יש לך 210 בקשות שצריך לבדוק, וזו גם הבעיה של תקנת תמיכה.

משולם נהרי: בתקצוב יש לך את מסמכי היסוד, הם קיימים, אתה נותן עדכון של תלמידים וככה אתה ממשיך.

משולם נהרי: פה אתה צריך להתחיל את כל התהליך מחדש, עם ועדת תמיכות, עם בקשות, עם מסמכים, עם נספחים, עם כל האישורים שצריך, וצריך לעבור ולבדוק אותם.

משולם נהרי: היינו גם בתקופת החגים.

משולם נהרי: עכשיו הוועדה סיימה את עבודתה, והיא מתחילה להזרים כספים למוסדות.

משולם נהרי: בנסיבות האלה שהכסף הגיע מאוחר, בספטמבר, והבקשות היו צריכות להיבדק אחרי החגים, אני חושב שזה היה שיא של מהירות של האגף, של המחלקה, כדי לשחרר את הכסף.

משולם נהרי: הכסף ישוחרר, אני מקווה, בתוך שבוע ימים.

משולם נהרי: עושים את כל המאמצים, הפרוטוקול מוכן.

משולם נהרי: מה שעושים עכשיו זה מזרימים את כל הנתונים למרכב"ה; זה מה שנקרא "מעשה מרכבה".

משולם נהרי: באוצר אי-אפשר היום.

משולם נהרי: זה לא כמו כשאני הייתי יושב-ראש ועדת התמיכות; עוד לא השתמשנו במרכב"ה, יכולתי כבר לשחרר.

משולם נהרי: היום אתה צריך במרכב"ה.

משולם נהרי: דבר ראשון זה להזין את הנתונים של ועדת התמיכות, ואחרי זה כל המסמכים וכל מה שצריך ורק אחר כך לשחרר.

משולם נהרי: זו תשובתי.

משולם נהרי: אני חושב שזה מקיף את הכול.

משולם נהרי: מדובר פה במקדמות ששולמו ביולי-אוגוסט לכ-171 מוסדות, ומדובר ב-11,620 תלמידים תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת ליצמן, בבקשה.

יעקב ליצמן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב ליצמן: סגן השר, ברשותך, אני רוצה להעלות כמה תמיהות על מה שענית ועל מה שלא ענית.

יעקב ליצמן: א.

יעקב ליצמן: דוחות הנוכחות של תש"ף במשרד הרווחה נעלמו ולא משלמים.

יעקב ליצמן: כאילו אומרים: כולם להגיש מחדש; תמיכות לשנת 2020 בוועדת התמיכות נדונו רק באוקטובר, אף שהחשב הכללי אישר לשלם מקדמות גם לפני כן, בלי זה, ולא שולם חוץ מ-83 במאי, במאי, ששילמו את זה.

יעקב ליצמן: גם זה לא בסדר.

יעקב ליצמן: המשרד מתכנן לא לשלם עבור החודשים מרץ-אפריל השנה.

יעקב ליצמן: למה? ב.

יעקב ליצמן: בתקופה האחרונה לא יצאו שום הנחיות של המשרד: חל"ת?

יעקב ליצמן: לא חל"ת?

יעקב ליצמן: איך לעבוד?

יעקב ליצמן: הרי אי-אפשר לוותר, משרד החינוך לא נותן לוותר לעובדים.

יעקב ליצמן: מה המדיניות של המשרד?

יעקב ליצמן: אם כן, האם תשלמו את כל השנה בלי בעיות?

משולם נהרי: לשאלה הראשונה – אמרתי לך בתחילת דבריי שהיו רק 12 מיליון שהמשרד דאג להביא.

משולם נהרי: תחלק את זה במספר התלמידים, וזו המקדמה שקיבלו, אלה שהיו זכאים.

משולם נהרי: אנחנו לא מדברים על מוסדות חדשים, אנחנו מדברים על מוסדות שהיו קיימים.

משולם נהרי: וגם את זה ביקשתי – שמוסדות שקיבלו בשנה שעברה יוכלו לקבל מקדמה; עונים לתנאי הסף ולא מעבר לזה.

משולם נהרי: החדשים – אתה צריך לבדוק אם יש להם זכאות או אין זכאות, ולכן המקדמה היא נמוכה.

משולם נהרי: לגבי הנתונים שאתה אומר שנעלמו – נכון, יש פה בעיה של המערכת.

משולם נהרי: מטפלים בזה והכול ייבדק.

יעקב ליצמן: – – –

משולם נהרי: אנחנו בסוף שנה, כל העסק הזה בסוף שנה.

משולם נהרי: אתה יודע מתי הגיע הכסף?

משולם נהרי: רוב הכסף מגיע בסוף השנה, ומבקשים מהמשרד לעשות ניסים ונפלאות.

משולם נהרי: אני אומר לך – – –

אליהו ברוכי: הרי את הבדיקות יכלו לעשות כל השנה – – –

משולם נהרי: סליחה, רגע.

אליהו ברוכי: הבדיקות יכלו להיעשות כל השנה.

משולם נהרי: לא.

משולם נהרי: זה לא נכון.

אליהו ברוכי: למה לא?

משולם נהרי: אתה רוצה שאני אלמד אותך מה זה נוהל תכ"ם?

משולם נהרי: על מה אתה עושה בדיקות?

משולם נהרי: על זה שאין לך כסף?

אליהו ברוכי: קודם כול תעשה בדיקה אם התיק תקין או המסמכים תקינים.

משולם נהרי: לא.

משולם נהרי: לא.

משולם נהרי: רגע.

משולם נהרי: זה לא הולך ככה.

יעקב ליצמן: – – –

משולם נהרי: יש כללים.

משולם נהרי: יש כללים.

משולם נהרי: תעשה לי טובה, יש כללים.

משולם נהרי: אתה מדבר עם יושב-ראש ועדת תמיכות ותיק – עבדתי במשרד החינוך והייתי שותף לנוהל התכ"ם.

משולם נהרי: זה לא הולך כך.

משולם נהרי: אם אין לך כסף, אתה לא יכול לכנס אפילו ועדה.

משולם נהרי: על מה?

משולם נהרי: אסור לך.

משולם נהרי: זו התחייבות שלטונית.

משולם נהרי: אתה הולך להתחייב כשאין לך כסף בתקנה?

משולם נהרי: קודם כול שיהיה לך כסף בתקנה, אחר כך אתה יכול לעשות את כל התהליכים.

משולם נהרי: פה הבעיה.

משולם נהרי: אני אומר שהבעיה היא הרבה יותר חמורה.

משולם נהרי: זה לא המשרד וזו לא המדינה; זה למה בהסכמים הקואליציוניים לא עומדים על כך.

משולם נהרי: יושב פה היושב-ראש, שניהל את המשא ומתן הקואליציוני מהגדולים ביותר, והיו הרבה הזדמנויות.

משולם נהרי: עוד כשעבדתי במשרד החינוך המצב היה אותו דבר.

יעקב ליצמן: למה אתה מאשים את היושב-ראש?

משולם נהרי: לא, אני לא מאשים, אבל הוא אומר, בעצם: למה לא ביקשתם ממני?

משולם נהרי: עכשיו, לגבי החודשיים האלה – אני לא שוכח את כל השאלות – לגבי החודשיים, אני ראיתי את זה.

משולם נהרי: האם צריך לבדוק אם לשלם חודשיים על התקופה הזאת שהם לא היו במוסדות?

משולם נהרי: אז אני רוצה להגיד לך, אני הצעתי ואמרתי להם: הרי זה לא ייתכן.

משולם נהרי: כן היה, לא היה, מאחר שאלו תמיכות – במקרה הזה זה טוב.

משולם נהרי: מאחר שזה תמיכות וזה מתחלק פר-תלמיד, אז מה שלא תקבל בחודשיים, תקבל את זה בעשרה חודשים.

משולם נהרי: זאת אומרת, את הכסף של החודשיים האלה תקבל בעשרה חודשים והערך יעלה, אז קיבלת את הכול.

משולם נהרי: זה מה שהצעתי להם, כמי שמכיר את הנושא, ושוועדת התמיכות תתייחס לזה.

משולם נהרי: אם לא, אני אגיד לך שזה לא צלח.

יעקב ליצמן: איך יכול להיות שמשרד החינוך אומר x ומשרד הרווחה לא מכיר – – –

משולם נהרי: מה למשל?

יעקב ליצמן: לשלם.

יעקב ליצמן: הוא אומר חל"ת, הוא אומר לא לפטר את העובדים, ומשרד הרווחה לא מכיר בהם.

משולם נהרי: כשיש לך אפס בתקנה, אתה משווה את זה לאיזשהו בסיס שקיים?

משולם נהרי: ברגע שיש לך בסיס קיים, לא משנה מהו הסכום – אתה כבר נכנס לפעולה.

משולם נהרי: ברגע שהמשרד מצא, ממקורותיו, 12 מיליון, דקה אחת לא נחו.

משולם נהרי: תכף כבר התחילו לעבוד על כל הבקשות.

משולם נהרי: אבל זה אפס.

משולם נהרי: אפס אתה לא יכול.

משולם נהרי: אם היה שם כבר אז את הסכום של 12 מיליון, באותו זמן שזה נמצא, מאז שגם החשב היה נותן את האישור, אז היה, אבל החשב לא יכול לתת אישור על אפס.

משולם נהרי: תודה.

יריב לוין: תודה רבה לסגן השר נהרי.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן לשאילתה הבאה, שאילתה דחופה מס' 102, של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בנושא: התפרצות קורונה בכלא גלבוע.

יריב לוין: אני מזמין את סגן השר לביטחון פנים דסטה גדי יברקן להשיב.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: רק לפתוח את המיקרופון בבקשה לחברת הכנסת תומא סלימאן.

עאידה תומא סלימאן: סגן השר, פורסם לאחרונה על התפרצות של נגיף הקורונה בכלא גלבוע.

עאידה תומא סלימאן: ברצוני לשאול: 1.

עאידה תומא סלימאן: כמה אסירים נדבקו מאז ההתפרצות?

עאידה תומא סלימאן: 2.

עאידה תומא סלימאן: כיצד טופלו?

עאידה תומא סלימאן: מה מצבם היום?

עאידה תומא סלימאן: 3.

עאידה תומא סלימאן: מה הם הצעדים שננקטו כדי למנוע עוד התפרצות?

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברת הכנסת – סלימאן – – –

קריאות: עאידה.

דסטה גדי יברקן: עאידה.

דסטה גדי יברקן: אני רגיל שמעוותים את שמי, אני חייב להחזיר בחזרה, אתם צריכים להבין אותי.

עאידה תומא סלימאן: אתה לא חייב.

עאידה תומא סלימאן: אפשר, אבל לא חייב.

דסטה גדי יברקן: כן, לא חייב, נכון.

דסטה גדי יברקן: תודה רבה.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, במענה על שאילתה 102, המחוז הצפוני, כמו שב"ס בכלל, עושה ככל הניתן להגן על חייהם ולשמור על בריאות אנשי הסגל והכלואים הנמצאים במשמורתו.

דסטה גדי יברקן: מחוז צפון נערך מבעוד מועד בשל הסכנה להתפשטות הנגיף בתוך המתקנים.

דסטה גדי יברקן: גורמי הפיקוד והמקצוע במחוז הצפוני נמצאים בקשר רציף עם משרד הבריאות, מעבדות וגורמי קהילה ומשרדי ממשלה ופועלים בהתאם להנחיות, ולא אחת אף מחמירים מעבר להנחיות.

דסטה גדי יברקן: במחוז צפון אחוזי התחלואה נמוכים פי שבעה מבכלל האוכלוסייה בקהילה במדינת ישראל הודות לפעולות שננקטו עד כה: עבודת הסגל מבוצעת בקפסולות, במשמרות ארוכות מהרגיל; כלל המפגשים עם גורמי חוץ מתבצעים מאחורי מחיצה ובמיגון מלא; דיונים משפטיים ומקצועיים מתבצעים באמצעות VC ככל הניתן; כלל המרחבים הציבוריים ואגפי הכליאה עוברים חיטוי כל יום, ומקומות רגישים – כמה פעמים ביום; מוצרי היגיינה ומסכות מחולקים באופן שוטף לכלל האוכלוסייה והסגל; צוותי הרפואה עובדים 24/7 ובודקים את כל האסירים אחת ליממה; הוקמו אגפי סינון לקליטת עצורים, מאסרים נדחים ומתבצעות בדיקות קורונה טרם הכנסת האסירים לאגפים הרגילים; מתבצעות פעולות הסברה שוטפות לאסירים ולסגל; מתבצעות פעולות אכיפה בכל הנוגע לעטיית מסכה ושמירת מרחק; אין התקהלויות מעבר למותר; בכל מקרה של איתור חולה מאומת, הוא מבודד מיידית ומבוצע חקר אפידמיולוגי לשם קטיעת שרשרת ההדבקה; הוקמו אגפים מיוחדים למבודדי קורונה ולחולים במחוז; הוקמו שלשה מתחמי דרייב-אין לבדיקות קורונה לסגל שב"ס, נוסף לבדיקות שמתבצעות בקהילה.

דסטה גדי יברקן: אחד מהם נמצא במחוז צפון, במתחם בית סוהר צלמון וחרמון.

דסטה גדי יברקן: ב-2 בנובמבר 2020 נערך מבצע דיגום לכלל האסירים והסגל בבית סוהר גלבוע בעקבות הופעת תסמינים אצל כמה אסירים מאגף 3.

דסטה גדי יברקן: במסגרת הדיגום בוצעו למעלה מ-1,000 בדיקות בבית הסוהר גלבוע ובבית הסוהר שאטה הסמוך אליו.

דסטה גדי יברקן: אותרו כ-87 אסירים ביטחוניים מאומתים, אסיר אחד פלילי וארבעה אנשי סגל.

דסטה גדי יברקן: בו ביום הופרדו החולים והועברו לאגף חולים ייעודי שהותאם לכך.

דסטה גדי יברקן: התבצע תחקיר אפידמיולוגי, כל האסירים והסגל שהיו במגע עם המאומתים הועברו לאגף בידוד שיועד למבודדי קורונה, והסגל נשלח לביתו למשך 14 יום.

דסטה גדי יברקן: בכל המתקנים הסוהרים עובדים בקפסולות, והאסירים מחולקים אף הם לקפסולות אגפיות, כדי להקל על החקירות האפידמיולוגיות ולמנוע הידבקות נרחבת.

דסטה גדי יברקן: כל האסירים והסגל שהיו ללא תסמינים במצב בריאותי טוב מאוד, נמצאים בהשגחה צמודה של צוות רפואי 24/7 ונבדקים בכל יום, כולל לקיחת מדדים.

דסטה גדי יברקן: נעשתה הסברה מקיפה לאסירים ותוגברה חלוקת אמצעי היגיינה, כולל מסכות.

דסטה גדי יברקן: הסוהרים עברו לעבוד במיגון מלא, וכל המרחבים בבתי הסוהר עוברים חיטוי כמה פעמים ביום.

דסטה גדי יברקן: מפקד המחוז הפיץ דף הנחיות ומסרי הסברה לאסירים והסגל.

דסטה גדי יברקן: מפקד המחוז הכריז על בית הסוהר גלבוע כאדום, הווי אומר, לא נקלטו אסירים חדשים ולא מועברים אסירים מגלבוע עד להחלמה מלאה של כלל האסירים וסיום ימי בידוד.

דסטה גדי יברקן: כמו כן, ב-9 בנובמבר 2020 התבצעו שני מבצעי דיגומים נוספים לכלל האסירים.

דסטה גדי יברקן: נכון לרגע זה עדיין אין תשובות.

דסטה גדי יברקן: ככל שיאותרו אסירים או סגל שדגימתם חיובית, הם יופרדו ויועברו לאגפים המיועדים לכך.

דסטה גדי יברקן: מחוז צפון ממשיך בביצוע כל הפעולות הנדרשות כדי למנוע את התפשטות הנגיף בתוך מתקני הכליאה, מתוך אחריות לבריאות הכלואים והסגל ולחייהם.

דסטה גדי יברקן: עד כאן המענה על השאילתה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: שאלה נוספת לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יריב לוין: בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: אם הבנתי נכון, סגן השר אמר שיש 87 שנתגלו, פלוס אחד פלילי וארבעה אנשי צוות.

דסטה גדי יברקן: אכן כן.

עאידה תומא סלימאן: וכולם בלי תסמינים?

עאידה תומא סלימאן: זה מקרה מאוד נדיר.

עאידה תומא סלימאן: איך יכול להיות שכל כך הרבה אנשים?

עאידה תומא סלימאן: נוסף לכך, לפני יומיים פורסם שהתגלו עוד שישה חולי קורונה בגלבוע עצמו – זה דבר אחד.

עאידה תומא סלימאן: כמה זה נכון?

עאידה תומא סלימאן: האם בגל השני, הבדיקות שנעשו נעשו בגלל איתור של עוד שישה חולים?

עאידה תומא סלימאן: איך יכול להיות שכל אלה שנתגלה אצלם וירוס הקורונה, אין להם תסמינים?

עאידה תומא סלימאן: אם אכן יש תסמינים – מה עושים?

עאידה תומא סלימאן: כבוד סגן השר אמר שנעשית בדיקה יומית.

עאידה תומא סלימאן: הכוונה לבדיקת רופא רגילה של תסמינים או בדיקת קורונה רגילה?

דסטה גדי יברקן: קודם כול, לעניין מישהו שיש לו את הנגיף והוא ללא תסמינים – אני יכול להיות עד לכך שגם לי היה את הנגיף ולא היה לי שום תסמין והייתי בבית – – –

עאידה תומא סלימאן: – – – כולם בלי תסמינים?

דסטה גדי יברקן: כן, הייתי ממש בלי תסמינים.

עאידה תומא סלימאן: אם המצב הוא ככה, זה לא בעיה – – –

דסטה גדי יברקן: נתתי לך דוגמה אישית, שהייתי ככה.

סמי אבו שחאדה: אדוני סגן השר, אם ככה המצב, צריך לשלוח את מכון ויצמן ללמוד מה קרה שם.

סמי אבו שחאדה: זה מעניין.

דסטה גדי יברקן: את הנגיף לא מעניין אם אתה אסיר ביטחוני או ראש ממשלה או נשיא מדינה.

דסטה גדי יברקן: כל אחד וסוגי הדם שלו.

דסטה גדי יברקן: לשמחתנו אחד הלא-גזענים היחידים בעולם זה הטבע – ואלוהים; הוא לא מפריד.

עאידה תומא סלימאן: סגן השר, אני מבינה ואני יודעת שיש אנשים שלא מפתחים תסמינים, אבל מתוך 100 אף אחד לא פיתח שום תסמין?

עאידה תומא סלימאן: זה נשמע לי מוזר.

דסטה גדי יברקן: יש בדיקות.

דסטה גדי יברקן: בסופו של דבר הנתונים שאני נתתי הם נתונים רשמיים, מוסמכים, כאלה שנבדקו על ידי רופא, רופאים.

דסטה גדי יברקן: את יודעת, אי-אפשר להטיל בהם דופי בכל בדיקה שהם עושים.

דסטה גדי יברקן: אלה התוצאות.

דסטה גדי יברקן: אם יש אנשים שהתגלו עוד לפני שעניתי, במהלך התקופה שקיבלתי את השאלה שעליה אני משיב לך – אם כן, אנחנו נבדוק וניתן לך את התשובות.

דסטה גדי יברקן: אבל כעיקרון, אלה הנתונים כרגע בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: ומה עם הבדיקה היומית?

עאידה תומא סלימאן: למה הכוונה ב"בדיקה יומית"?

דסטה גדי יברקן: מה הכוונה בבדיקה ייעודית?

עאידה תומא סלימאן: בדיקה יומית.

דסטה גדי יברקן: קודם כול, בשירות בתי הסוהר, כמו בכל גופי משטרת ישראל, בבט"פ, ועל אחת כמה וכמה בשב"ס, אנחנו עושים בדיקות יומיות על מנת לבדוק שהאנשים לא נדבקו היום או אתמול.

דסטה גדי יברקן: מוודאים את זה.

עאידה תומא סלימאן: מה עושים?

עאידה תומא סלימאן: עושים בדיקת קורונה יום-יום?

דסטה גדי יברקן: יש בדיקות יומיות.

דסטה גדי יברקן: כל אגף ואגף מקבל החלטה, כל מפקד כלא, שיש להם בדיקות יומיות.

דסטה גדי יברקן: כן, הם עושים את זה, כפי שציינתי לך.

דסטה גדי יברקן: אנחנו מאוד מקפידים.

דסטה גדי יברקן: רק שתדעו שבגל הראשון שב"ס היה עם הכי פחות הדבקות של קורונה בעולם – בעולם, לא רק פה.

דסטה גדי יברקן: בעולם.

דסטה גדי יברקן: ההתנהלות של שב"ס בנושא הזה היא למופת וניתן אפילו ללמוד ממנה.

דסטה גדי יברקן: אני ממליץ גם לפרויקטור הנכנס לקחת דוגמה מהשב"ס איך נאבקים בקורונה.

דסטה גדי יברקן: את הקורונה לא מעניין אם אתה אסיר, סוהר, ראש ממשלה.

דסטה גדי יברקן: הם עובדים עם העובדות האלה, עם הוכחות.

עאידה תומא סלימאן: ואפילו אם יש קורונה, אין תסמינים.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: שאלה נוספת – לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יריב לוין: חבר הכנסת אבו שחאדה, רשימת השואלים לשאילתה הזאת כבר מלאה, אבל אם אתה רוצה אני יכול להוסיף אותך כשואל נוסף לשאילתה הבאה, שמופנית גם היא לסגן השר.

דסטה גדי יברקן: אני איתכם היום, אל תלכו הביתה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד סגן השר, בהמשך לשאלה החשובה של חברתי עאידה, הנושא הזה של עשרות אסירים, שאגף שלם נסגר בכלא גלבוע, מעורר הרבה דאגה אצל המשפחות של האסירים וכל מי שעוסק בענייני אסירים.

אוסאמה סעדי: פונים אלינו, ולכן חשוב מאוד שניתן להם תשובות חשובות.

אוסאמה סעדי: אני רוצה להגיד שלא דומה הטיפול – לא רק בקורונה, אלא בכלל – לכל הטיפול הרפואי, במיוחד מה שנקרא בית חולים של שב"ס, שזה המר"ש ברמלה.

אוסאמה סעדי: רק אתמול נפטר עוד אסיר, כמאל אבו ווער, ממחלת סרטן.

אוסאמה סעדי: אני ביקרתי אישית במר"ש.

אוסאמה סעדי: אני חושב שצריך, ואני מבקש מכם וגם משב"ס לערוך דיון מקיף בכל הנושא הזה של מתן טיפול רפואי, בין שזה עכשיו בקורונה ובין שזה בכלל המחלות של אסירים, ולראות איך אפשר שם להשקיע במר"ש כדי שיהיה בית חולים, או להעביר את החולים האלה לבתי חולים ציבוריים, ממשלתיים, על מנת שיקבלו טיפול רפואי נאות וראוי.

יריב לוין: שאלה נוספת – לחבר הכנסת יוראי להב הרצנו, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יוראי להב-הרצנו: אדוני סגן השר יברקן, בשלושת הימים האחרונים עוכבו על ידי משטרת ישראל 20 מפגינות ומפגינים מחוץ לביתו של ראש הממשלה החליפי בני גנץ בראש העין.

יוראי להב-הרצנו: הייתי שם ביום ראשון האחרון ופגשתי, עשרות מטרים מהמחסום המשטרתי שהוקם בפתח רחובו של בני גנץ, שני מפגינים.

יוראי להב-הרצנו: אחת בת 71, סגן-אלוף במיל' שולה קליין, ואלוף משנה במיל' יובל סלע.

יוראי להב-הרצנו: שניהם עמדו שם בשקט עם דגלי ישראל.

יוראי להב-הרצנו: זה טיבה של ההפגנה בראש העין – היא שקטה, היא על ידי בודדים.

יוראי להב-הרצנו: לפתע הגיחה ניידת משטרה.

יוראי להב-הרצנו: השוטרים היו מאוד אדיבים, הם עושים את תפקידם בנחישות וברגישות, אבל אני לא מצליח להבין מה המדיניות – מדוע משטרת ישראל מגיעה להפגנה בודדת, של כמה אנשים בודדים, שעומדים שם עם דגל ישראל בשקט, אפילו בלי להרעיש, בלי מגאפונים, בלי זמבורות, בשקט.

יוראי להב-הרצנו: עומדים בקרן רחוב, לא מפריעים למעבר הולכי רגל – מדוע לוקחים אותם, מעכבים אותם, מכניסים אותם לניידות ומשחררים אותם אחרי חמש-שש שעות בלי להביא אותם בפני שופט?

יוראי להב-הרצנו: למה הפרקטיקה הזאת נוהגת?

יוראי להב-הרצנו: מה מטרתה?

יוראי להב-הרצנו: לפי איזה הוראות חוק הסמכות הזאת נובעת?

דסטה גדי יברקן: אתה יודע להגיד לי אם ההפגנה הזאת הייתה חוקית?

דסטה גדי יברקן: הם הוציאו לזה אישור?

דסטה גדי יברקן: אני רוצה לדעת, פשוט.

יוראי להב-הרצנו: אני לא יודע שצריך אישור לשני אנשים שעומדים בקרן רחוב עם דגלי ישראל.

יוראי להב-הרצנו: הם פשוט עומדים שם עם דגל ישראל.

יוראי להב-הרצנו: באמת, עמדתי שם.

יוראי להב-הרצנו: זה היה אחד מהאירועים הכי עצובים שאני חוויתי כאזרח במדינת ישראל.

יוראי להב-הרצנו: הם עמדו שם, באמת, אנשים מבוגרים, בקרן רחוב, לא הפריעו לאיש.

יוראי להב-הרצנו: עמדו שם עם דגל.

יוראי להב-הרצנו: שוב, אני מאוד מעריך את עבודת שוטרי משטרת ישראל – הם נהגו באמת ברגישות – אבל כששאלתי אותם למה הם מעכבים את אותם מפגינים בודדים, הם אמרו: כי אלה ההנחיות שקיבלנו.

יוראי להב-הרצנו: אז אני שואל אותך כאן, אדוני סגן השר: מדוע ניתנות ההנחיות האלה לפנות מפגינים בודדים, עשרות מטרים, בלי שום הפרעה לציבור, בלי שום הפרעה לסדר הציבורי?

יוראי להב-הרצנו: זו המשמעות של דמוקרטיה: אזרחים יכולים לצאת עם דגל ולעמוד כי כך הם מרגישים, כי כך צו מצפונם מחייב אותם.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: בבקשה.

דסטה גדי יברקן: חבר הכנסת ידידי יורם להב הרצנו – – –

קריאה: – – –

יריב לוין: יוראי.

דסטה גדי יברקן: אמרתי את זה נכון.

יריב לוין: יוראי, יוראי.

דסטה גדי יברקן: יוראי, אמרתי.

יוראי להב-הרצנו: כל הדרכים מובילות לרומא או לראש העין.

דסטה גדי יברקן: כל הדרכים מובילות לירושלים.

דסטה גדי יברקן: זה הכי חשוב.

דסטה גדי יברקן: תשמע, ידידי, חברי, קודם כול, משטרת ישראל – אנחנו לא נותנים הנחיה למשטרת ישראל איך לפעול במחאות.

דסטה גדי יברקן: המפקדים בשטח, התחנות בשטח, לפי סוגי האירוע, הם אלה שמטפלים.

דסטה גדי יברקן: יחד עם זאת, משטרת ישראל פועלת בעניין הזה מסביב לשעון, בכל נקודה, בכל יום, ובוודאי לאישיות מאובטחת כמו ראש הממשלה החליפי.

דסטה גדי יברקן: אבל אם יש איזשהו אירוע חריג כפי שאתה מתאר אותו, אני אבדוק ואני אשיב לך.

יוראי להב-הרצנו: הבעיה היא שזה קורה – – –

יריב לוין: מאה אחוז.

יריב לוין: הוא יבדוק את – – –

דסטה גדי יברקן: אתה יודע, משטרת ישראל עובדת מסביב לשעון.

דסטה גדי יברקן: אם זה אירוע חריג בעיניך, אני אשב איתך, אני אבדוק את זה ואתן לך תשובה מסודרת.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

יריב לוין: רק לגבי השאלה של חבר הכנסת סעדי.

דסטה גדי יברקן: חבר הכנסת סעדי, קודם כול, גורמי הרפואה בשב"ס עושים את מלאכתם מסביב לשעון, בוודאי בימי קורונה.

דסטה גדי יברקן: אני אכן מסכים למה שאמרת, שצריך לבדוק את זה בלי קשר לימי קורונה, אלא לבדוק את הטיפול גם בימי שגרה.

דסטה גדי יברקן: המערך הרפואי בשב"ס, גם בית החולים שלהם ברמלה, כל מה שאנחנו עושים הוא יחסית – בין השנים מן המתקדמות שיש.

דסטה גדי יברקן: גם הטיפול – האסירים יכולים להעיד על כך.

דסטה גדי יברקן: בוודאי שאם יש אירוע חריג בעיניך שהוא לא זכה לתשומת לב ואתה מכיר את האירוע הזה, אני מוכן לבדוק את זה באופן אישי ולהביא לך תשובה מהימנה.

דסטה גדי יברקן: תסמוך עליי שכשאני אומר משהו, אני משתדל לעמוד במה שאני מבטיח.

אוסאמה סעדי: – – –

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנא הישאר איתנו, אדוני סגן השר, לשאילתה דחופה מס' 104, של חבר הכנסת חמד עמאר, בנושא: הכוונה שלא לגייס יותר את בני העדה הדרוזית לשב"ס.

יריב לוין: בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש וכבוד סגן השר, פורסם ברשת ב' שבמכרזים חדשים של השב"ס נוספו שתי שאלות חדשות הנוגעות למקום המגורים והלאום של המועמדים.

חמד עמאר: בנוסף, בשאלת הלאום צוינו רק האפשרויות: יהודי, מוסלמי, נוצרי ואחר.

חמד עמאר: ברצוני לשאול: 1.

חמד עמאר: האם ישנה כוונה למנוע את גיוס בני העדה הדרוזית?

חמד עמאר: 2.

חמד עמאר: אם כן – מדוע?

חמד עמאר: 3.

חמד עמאר: כיצד יפעל משרדך לביטול ההנחיה הזאת?

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, במענה על שאילתה 104, שירות בתי הסוהר, כחלק מכוחות הביטחון, מגייס לשירותיו את כלל בני העדות והדתות אשר עומדים בקריטריונים לגיוס.

דסטה גדי יברקן: בשירות בתי הסוהר ככלל משרתים למעלה מ-15% בני העדה הדרוזית, ובתחום הביטחון בפרט כ-20% מהמשרתים הם מבני העדה הדרוזית.

דסטה גדי יברקן: נושא הלאום שצוין באתר האינטרנט היה קיים היסטורית בלבד, כחלק מפרטי הגשת המועמדות, ואין לו רלוונטיות כקריטריון לגיוס.

דסטה גדי יברקן: לאחר שהוסבה תשומת ליבנו לפרט זה הנושא טופל ואינו מופיע יותר כנתון שעל המועמד למלא.

דסטה גדי יברקן: הגיוס הממוקד לשירות הארגון מתבצע בהלימה עם תכנון שנתי ורב-שנתי ובמטרה לעמוד בדרישות המבצעיות של הארגון, הנגזרות גם מאזור מגורי סוהרי הביטחון, הנדרשים לזמינות ביחידת שירותם, בהלימה עם הפריסה הארצית של מתקני הכליאה.

דסטה גדי יברקן: אציין כי אין מניעה לגייס מועמד שמעתיק את מגוריו לאזור רלוונטי בארץ בהתאם לדרישות המבצעיות של הארגון ושעומד בשאר הקריטריונים.

דסטה גדי יברקן: לשירות בתי הסוהר אין כל כוונה לעצור גיוס של בני העדה הדרוזית או בני כל עדה אחרת אלא לגייס סוהרי ביטחון בהלימה לצורכי הארגון.

דסטה גדי יברקן: אשמח להוסיף לך משהו באופן אישי על העניין הזה, ובפרט לעדה הדרוזית, אחינו; אני לא אוהב להשתמש ב"אחינו לדם", אלא "אחינו לחיים".

דסטה גדי יברקן: שותפות הגורל שלנו פה היא מימי קדם, ובוודאי ובוודאי שאני, כששמעתי את הפרסומים האלה באינטרנט ושמעתי חלק מהראיונות, אמרתי: אני לא מאמין, אני רוצה לעשות את הבדיקה.

דסטה גדי יברקן: אני אומר לך, אנחנו נבטיח שוויון מלא וייצוג הולם לעדה הדרוזית ולכל מי שיתגייס על פי הקריטריונים של השב"ס ומשרד הביטחון.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת עמאר.

יריב לוין: בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, מאז פרסום הכתבה קיבלתי מבול של שיחות של צעירים דרוזים שמונעים מהם להתגייס.

חמד עמאר: התשובה שלך – אני אגיד לך, במקומך הייתי מתבייש לענות תשובה כזאת.

חמד עמאר: הרי אתה יודע שמקום מגורים לא מפריע, כי העבודה של שירות בתי הסוהר היא עבודה במשמרות של כמה ימים ולא עבודת יום, שבה צריך להזעיק אותו במצב של כוננות.

חמד עמאר: אני קראתי את התגובה שלהם וצחקתי.

חמד עמאר: אתה יודע ואני יודע שתמיד, בכל מתקן ביטחוני, יש את כיתת הכוננות שנמצאת.

חמד עמאר: אנחנו באים מהמערכות האלה.

חמד עמאר: לכן, מקום מגורים – צריך להוריד אותו באופן מיידי; להוריד אותו ושיותר לא יהיה.

חמד עמאר: 70 שנה לא היה.

חמד עמאר: רק בשנתיים האחרונות זה היה.

חמד עמאר: אם זה כך, את ממלא מקום הנציב צריך לשלוח הביתה, כי הוא גר בצפון, והוא צריך להיות בכוננות מס' 1 ולא 2.

חמד עמאר: אני אומר לך שהמגמה הזאת במשרד לביטחון הפנים קיימת.

חמד עמאר: גם במשטרה – אם דרוזי רוצה ללכת להתגייס במינהלת שהקים המשרד לביטחון הפנים לבני מיעוטים, אומרים לו באופן מיידי: אתה לא יכול להתגייס דרכנו, לך מכאן.

חמד עמאר: רק שואלים אותו – דרוזי.

חמד עמאר: אתן לך דוגמה: קצין בשירות פעיל עכשיו, מ"פ בשריון – אדוני היושב-ראש, זה בן אדם מוכשר או לא? – שהשתתף בצוק איתן ובכמה מבצעים, הוא איש מוכשר; ניסה להתגייס ושלח קורות חיים והתקשר לוודא למה לא עונים לו פעמיים.

חמד עמאר: מה ענו לו?

חמד עמאר: קורות החיים שלך לא מתאימים.

חמד עמאר: מתאים להיות מ"פ בשריון ולא מתאים להיות סוהר בשירות בתי הסוהר.

חמד עמאר: אם זו לא מגמה, מה המגמה?

חמד עמאר: אני אומר לך עוד – אני עשיתי עבודת בית לפני שהגעתי – תבדוק בשנתיים האחרונות כמה דרוזים יצאו לקורס קצינים.

חמד עמאר: תבדוק בשירות בתי הסוהר ובמשטרה.

חמד עמאר: תבדוק כמה דרוזים התקדמו כקצינים בשירות בתי הסוהר ובמשטרה – אני מדבר על השנתיים האחרונות.

חמד עמאר: יש מגמה, ואם זו לא מגמה – אתה תגיד לי מה המגמה בשירות בתי הסוהר, וגם במשטרת ישראל.

חמד עמאר: לכן אני אומר לך: אתם צריכים לתת הנחיה כמשרד באופן מיידי לבטל את מקום המגורים ולבטל את הלאום, ואם אמרת שכבר ביטלו – אני מאוד שמח.

חמד עמאר: מקום מגורים לא צריך להוות בעיה.

חמד עמאר: אם מפקד של כלא בדרום יכול לגור בצפון ואם ממלא מקום הנציב יכול לגור בצפון ולהיות בכוננות לכל מקום, אז מקום מגורים לא יכול להפריע.

חמד עמאר: אם אותו מ"פ שמשרת עכשיו בגבול עזה יכול להיות מ"פ שם ויכולים להקפיץ אותו מתי שהם רוצים, אז זו לא סיבה לבוא ולהגיד לי: מקום מגורים וכוננות.

חמד עמאר: הרי אנחנו באים מהמערכות האלה.

חמד עמאר: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: בבקשה.

דסטה גדי יברקן: חבר הכנסת, ידידי, תשמע, אתה מתאר פה תמונה כאילו שום דבר לא עובד, כאילו בשב"ס ובבט"פ אין דרוזים, אין קצינים בכירים – – –

חמד עמאר: יש.

חמד עמאר: אמרו את זה.

חמד עמאר: אמרו: יש יותר מדי.

חמד עמאר: אתה אמרת שיש 15%.

חמד עמאר: אמרו: יש יותר מדי – – –

דסטה גדי יברקן: הקשבתי לך בקשב רב.

דסטה גדי יברקן: אתה מצייר תמונה שרחוקה מן האמת.

חמד עמאר: אני לא אאפשר את זה.

דסטה גדי יברקן: תמונה שרחוקה מן האמת.

חמד עמאר: אני אומר לך, אני לא אאפשר את זה.

דסטה גדי יברקן: אני מציע לך – ואתה יודע היטב – – –

חמד עמאר: דרוזי לא יהיה מופלה במדינה הזאת.

דסטה גדי יברקן: ידידי, אתה – –

חמד עמאר: דרוזי לא יהיה מופלה במדינה הזאת.

חמד עמאר: דרוזי שווה לכל אחד ואחד במדינה הזאת.

דסטה גדי יברקן: – – אומר דברים שאינם נכונים.

דסטה גדי יברקן: אתה אומר דברים שאינם נכונים, ואתה לא יכול לבוא לכאן ולהסית.

חמד עמאר: זה נכון מאוד.

דסטה גדי יברקן: לא נכון.

חמד עמאר: אני מוכן לשבת איתך.

דסטה גדי יברקן: אני מוכן לשבת איתך.

יריב לוין: חבר הכנסת עמאר, תן לו – – –

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, אני אתן לך קורות חיים של הבחור הזה.

יריב לוין: חבר הכנסת עמאר, תן לו.

דסטה גדי יברקן: אתה אומר דברים לא נכונים – – – לגמרי.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, אני אתן לך את קורות החיים.

חמד עמאר: אומרים לו: לא מתאים.

דסטה גדי יברקן: אתה אומר דברים לא נכונים.

יריב לוין: רגע, רגע, רגע, אדוני סגן השר.

יריב לוין: חבר הכנסת עמאר, הוא שמע אותך.

יריב לוין: אמרת דברים לא פשוטים – הוא רוצה עכשיו להשיב.

יריב לוין: אי-אפשר לשמוע כך.

דסטה גדי יברקן: אז תן לי להשיב לך.

דסטה גדי יברקן: אני הקשבתי לך בקשב רב.

חמד עמאר: גם אני אקשיב לך.

דסטה גדי יברקן: גם באופן אישי אני מאוד מכבד את עבודתך הפרלמנטרית בבית הזה, גם ברמה האישית אני מאוד מכבד אותך, אבל במקרה הספציפי הזה אתה מביא נתונים שאני לא בטוח שהם קיימים.

דסטה גדי יברקן: אני לא יודע מאיפה הבאת אותם.

דסטה גדי יברקן: הדבר הזה, מה שאתה אומר כרגע הוא שכאילו דרוזים לא מתגייסים לשירות הביטחון וכאילו אין קצינים דרוזים.

דסטה גדי יברקן: אני אומר לך את הנתונים.

דסטה גדי יברקן: אני מסכים, בלי קשר לדבר הזה, הנושא הזה צריך להיות נושא שמי שמשרת בצבא – אם הוא טוב לצה"ל הוא חייב להיות טוב גם לשירות בכוחות הביטחון האזרחיים.

דסטה גדי יברקן: תאמין לי, אני מגיע מציבור שעובר את האפליה הזאת יום-יום, ועלינו לשתף פעולה, אבל אנחנו צריכים לשתף פעולה עם האמת, עם היושרה; לא להוסיף עליה עוד דברים עם סימן קריאה כשצריך להיות סימן שאלה.

דסטה גדי יברקן: אתה רוצה שנעבוד?

דסטה גדי יברקן: בוא נשב ונטפל בה.

דסטה גדי יברקן: אתה לא יכול לבוא ולזרוק נתונים שאינם קיימים – –

חמד עמאר: – – –

דסטה גדי יברקן: – – ואתה רוצה להכפיש על הדרך את השב"ס ואת המשרד לביטחון הפנים.

דסטה גדי יברקן: תאמין לי, אתמול אני קיימתי, במינהלת בקריית אתא – ישבתי עם חכרוש וישבתי עם כמה מראשי הערים.

דסטה גדי יברקן: אנחנו מקיימים דיונים כדי לטפל בנושא הזה.

דסטה גדי יברקן: אני לא אסכים לדבר הזה שאתה מנסה לעשות והוא לא נכון.

דסטה גדי יברקן: אתה יודע טוב מאוד שדרוזים – וזה לא עניין אישי שלי; אני אלך ויבוא מישהו אחר – מדינת ישראל מחבקת את לוחמיה ואת כלל אזרחיה, ובוודאי את העדה הדרוזית.

דסטה גדי יברקן: תודה רבה, אדוני.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: שאלה נוספת – לחברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח.

יריב לוין: בבקשה.

ע'דיר כמאל מריח: ביום שני פרסמה כרמלה מנשה שבשב"ס רוצים לצמצם את מספר הסוהרים הדרוזים.

ע'דיר כמאל מריח: אני פונה אליך, גדי יברקן – אתה סגן שר לביטחון פנים, בן העדה האתיופית: האם תרגיש בנוח שיגידו שיש יותר מדי אתיופים בשירות השב"ס?

ע'דיר כמאל מריח: כיצד אתה מרגיש עם העובדה שיהיה לגיטימי במדינת ישראל, בשנת 2020, שישאלו במקומות עבודה ובחסות המדינה מה הלאום שלך, מה העדה שלך ומה מקום המגורים שלך?

ע'דיר כמאל מריח: אבקש לדעת כיצד תנהג בנדון בתור מי שמצופה ממנו לתקן את האפליה הזאת.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: שאלה נוספת – לחבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

יריב לוין: בבקשה.

סמי אבו שחאדה: – – –

יריב לוין: אתה יכול לשאול מה שאתה רוצה.

יריב לוין: ביקשת.

יריב לוין: אתה רוצה לוותר לחבר הכנסת עסאקלה?

יריב לוין: אפשר, אין לי בעיה.

סמי אבו שחאדה: אני מוותר.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, בבקשה.

ג'אבר עסאקלה: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, חבריי חברי הכנסת, צר לי לאכזב חלק מחבריי שהאמינו לשקר הגדול שאם הדרוזים משרתים בצבא הם חסינים בפני אפליה.

ג'אבר עסאקלה: אני אומר, בכל מקום, בכל תחומי החיים במדינת ישראל, גם הדרוזים מופלים, כמו שאר הערבים, וזה כנראה כואב יותר כאשר הם נדרשים לשירות חובה ובאותו זמן אותה מערכת מפלה אותם.

ג'אבר עסאקלה: השאלה היא אם המשרד לביטחון פנים, משרד הביטחון, משרדי הממשלה כולם, באמת מתייחסים לכל הערבים, ובתוכם גם הדרוזים, כאזרחים שווים וכקבוצה שצריכה להיות מיוצגת באופן הולם בכל תחומי החיים.

ג'אבר עסאקלה: תודה.

יריב לוין: בבקשה.

דסטה גדי יברקן: לעניין של גברתי, חברת הכנסת, חברתי, הקראתי את התשובה, אני מניח שהקשבת לה, אבל אני רוצה להגיד ברמה האישית.

דסטה גדי יברקן: קודם כול, כששמעתי את הידיעה זה הפריע לי מאוד.

דסטה גדי יברקן: לא רק שזה הפריע לי, בהתחלה אפילו הזדעזעתי, איך הם בכלל בגוף כזה אומרים דבר כזה – ובדקנו, ואני גם בדקתי אם הייתה אמירה כזאת.

דסטה גדי יברקן: אני יכול להגיד לך שבכלל לא מסמכותו של עובד מדינה לבוא ולהגיד: בעניין הזה יש פה יותר מדי דרוזים, חרדים, מרוקאים, תימנים, אתיופים.

דסטה גדי יברקן: בוודאי אין לאף אחד סמכות להגיד דבר כזה, ומבדיקה – זה לא נאמר על ידי גורם רשמי בכלל.

דסטה גדי יברקן: התקשורת – תפקידה לכתוב, להגיד מה שהיא רוצה.

דסטה גדי יברקן: בחלק מהמקרים, גם לתאריך שהם כותבים – אני בקושי מאמין לתקשורת.

ע'דיר כמאל מריח: לא.

ע'דיר כמאל מריח: נאמר – – –

דסטה גדי יברקן: נאמר.

דסטה גדי יברקן: בעניין הזה אני אומר לך: לא גורם רשמי של שב"ס.

דסטה גדי יברקן: אף אחד לא אומר את הדבר הזה.

דסטה גדי יברקן: לעניין האישי, אני חושב שזה יהיה בושה למדינת ישראל, עד היום – ואני אומר לכם את זה כסגן שר, גם כאזרח שדואג למדינה הזאת ואכפת לו, כבחור ציוני ופטריוטי – לא מאמין שהנושא של הלאום אמור להוות כותרת, וצריך להוריד אותו בכלל מהשאלון; לא רק בנושא שב"ס – בכלל בכל משרדי הממשלה.

ע'דיר כמאל מריח: אתה אומר ששתי הסוגיות הורדו מהשאלונים, גם הלאום וגם – – –

דסטה גדי יברקן: לא.

דסטה גדי יברקן: אני אומר לך את דעתי – שאלת אותי ברמה האישית.

דסטה גדי יברקן: קודם הפנית אליי שאלה אישית: מה אתה מרגיש?

דסטה גדי יברקן: אני עונה לך כגדי מה אני מרגיש ומה דעתי, אני לא אומר לך כרגע מה ירד מבחינת המדינה.

דסטה גדי יברקן: יצטרכו לשבת על זה, ואני מניח, אמרתי, שמה שירד זה הנושא של המוצא, הלאום, בסוגיה הזאת.

דסטה גדי יברקן: יחד עם זאת, לא צריך להיתמם.

דסטה גדי יברקן: אנחנו גופי ביטחון.

דסטה גדי יברקן: בוודאי לא קשור לעדה הדרוזית.

דסטה גדי יברקן: אנחנו גם צריכים לבדוק מי האנשים שמתאימים.

דסטה גדי יברקן: חברינו, חיילי, אזרחי, מדינת ישראל, שהגנו על מדינת ישראל, וקצינים ולוחמים בכל מקום שהשתתפו ומשתתפים בביטחונה של מדינת ישראל – הם צריכים להיות שווה בשווה כמו כל חבריהם.

דסטה גדי יברקן: בנושא הזה, אני איתכם בעניין הזה – – –

ע'דיר כמאל מריח: אתה תדאג באופן אישי שאלה שני סעיפים שיבוטלו?

דסטה גדי יברקן: יותר מזה.

דסטה גדי יברקן: עכשיו, ברגע שאני ארד מכאן, את ואני יושבים ואנחנו מטפלים בזה ביחד, יחד עם ידידי חבר הכנסת.

דסטה גדי יברקן: אנחנו נטפל בנושא הזה.

דסטה גדי יברקן: חבר הכנסת, ידידי, כמו שאתה ציינת, בכלל לא קושרים מין בשאינו מינו.

דסטה גדי יברקן: העדה הדרוזית היא עדה נפלאה שתורמת.

דסטה גדי יברקן: הלוואי, הלוואי, הלוואי, שהרבה אוכלוסיות יהודיות היו תורמות את תרומתן כפי שהעדה הדרוזית תורמת לעם ולמדינה.

דסטה גדי יברקן: אין צורך כרגע גם לערב אותם בנושאים, לצרכים פוליטיים פנים-ערביים, ולהגיד שהעדה הדרוזית מופלית.

דסטה גדי יברקן: זה לא המקום – ובדיוק לזה כיוונתי, ידידי חבר הכנסת, כשאמרתי שאין צורך לצייר תמונה שאינה באמת, משום שיש אנשים שמנסים להשתמש בזה לצורך משהו אחר.

דסטה גדי יברקן: בעניין הזה, ידידי חבר הכנסת, אנחנו עושים על מנת לשלב את ערביי ישראל גם בתוכנית שראש הממשלה קיבל עליה החלטה שבתוך שבועיים צריך להגיש תוכנית חומש גדולה מאוד שתהיה מתוקצבת.

דסטה גדי יברקן: והעניין של להשוות בין ערביי ישראל לדרוזים – לדעתי, גם אתה מאמין שהוא לא נכון.

דסטה גדי יברקן: אנחנו נצפה – והלוואי שהמינהלת תעבוד ויהיו שם תקציבים, תחנות ייפתחו בערים ובכפרים ערביים, שיהיה שיתוף פעולה, על מנת שאזרחי ישראל הערבים יהיו חלק אמיתי; לא רק שיגורו איתנו באותה מדינה אלא שיבינו שאין להם מדינה אחרת.

דסטה גדי יברקן: יש מדינת ישראל שווה לכולם.

דסטה גדי יברקן: כמו שאתה יודע, אנחנו עושים את המקסימום האפשרי – אם אתם בבית הזה תיתנו לנו יד ושיתוף פעולה, כמו שעושים ראשי הרשויות הערבים, שאני נפגשתי איתם אתמול במינהלת.

דסטה גדי יברקן: לצערי הרב, מה שקורה בשטח – פה, אצל חלק, לא כולם; חלק מחברי הכנסת מהרשימה המשותפת – הוא הפוך מוחלט.

דסטה גדי יברקן: כאילו אחרי הבחירות – חלקם, אני לא אומר כולם, אני לא מכליל; אני גם לא רוצה לקחת את זה לשיח פוליטי בכלל, ידידי.

דסטה גדי יברקן: אלה נושאים חברתיים.

דסטה גדי יברקן: בואו נעבוד.

דסטה גדי יברקן: יש פה הזדמנות לשתף פעולה.

דסטה גדי יברקן: נעזור לכל אזרחי מדינת ישראל.

דסטה גדי יברקן: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנא הישאר איתנו כדי להשיב על שתי שאילתות רגילות.

יריב לוין: הראשונה שבהן – שאילתה מס' 169, של חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, שכותרתה: ניסיון הרצח הכפול ביישוב א-זרנוק.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת אבו שחאדה, אנא תקריא את השאילתה.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, כבוד סגן השר, חברי הכנסת, ביום 19 ביוני 2020 היה ניסיון לרצח של מנהל בית ספר בכפר זרנוק שבנגב וגם של קרוב משפחתו.

סמי אבו שחאדה: המנהל הזה עבר כמה התנקשויות בחייו.

סמי אבו שחאדה: המשטרה מודעת לעניין.

סמי אבו שחאדה: הם התחילו בחקירה.

סמי אבו שחאדה: השאלה שלי: באיזה שלב נמצאת החקירה בנושא חמור זה?

יריב לוין: בבקשה.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת אבו שחאדה, מענה על שאילתה 169, ניסיון הרצח הכפול ביישוב א-זרנוק.

דסטה גדי יברקן: האירוע המתואר בשאילתה מצוי בשלבי חקירה מתקדמים.

דסטה גדי יברקן: היות שהחקירה עודנה מתנהלת, נבצר ממשטרת ישראל למסור פרטים נוספים על אודותיה בשלב זה.

דסטה גדי יברקן: חבר הכנסת אבו שחאדה הנכבד מוזמן לפנות למשרדנו בהמשך ונשמח לעדכן בהתפתחויות, ככל שתהיינה, בכפוף להשלמת חקירה.

דסטה גדי יברקן: לעת הזאת, זה מה שיש לי.

דסטה גדי יברקן: מכירים את האירוע; האירוע בבדיקה, בטיפול, ומטבע הדברים, כפי שציינתי, מאחר שאיננו רוצים לפרסם דברים שנמצאים בהליך חקירה, אז אנחנו נעדכן בהמשך.

דסטה גדי יברקן: אם תרצה להתעדכן בפרטים שכן נוכל למסור לך בעניין הזה אז אתה בוודאי מוזמן לשוחח עימי או עם משרדנו.

דסטה גדי יברקן: בהחלט.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת אבו שחאדה, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: אדוני סגן השר, ברור לך שלא ענית לי.

סמי אבו שחאדה: פשוט, בעניין הזה, מה שקורה, שבחברה הערבית, לצערנו, יש פשע ואין עונש, יש חטא ואין עונש, וזה לא המקרה הראשון, ולא המקרה השני, ולא המקרה ה-20, ולא המקרה ה-100.

סמי אבו שחאדה: יכולת הפענוח של המשטרה, ברגע שהקורבנות הם ערבים, יורדת בצורה דרמטית.

סמי אבו שחאדה: אותה משטרה, אדוני, אותה משטרה, סגן השר – אם היה קורבן יהודי, הייתה מגיעה לתוצאות יותר טובות, גם אם זה בנגב וגם אם זה בגליל.

סמי אבו שחאדה: אני פשוט רוצה שהדבר הזה גם לא ייסגר, כי מה שקורה פה זה פשיעה ללא הרתעה; זה דבר שנותן אור ירוק להמשך הפשיעה.

סמי אבו שחאדה: תודה.

דסטה גדי יברקן: חבר הכנסת אבו שחאדה, אתה יודע, אני הסכמתי איתך בנושא הזה ובנושאים הללו כבר כמה פעמים.

דסטה גדי יברקן: גם במליאה דיברנו על כך.

דסטה גדי יברקן: אין להשוות את הטיפול הזה שאתה אומר – אם זה היה באירוע בין יהודים, המשטרה הייתה מטפלת אחרת.

דסטה גדי יברקן: המשטרה מטפלת בכל אירוע בלי להבדיל ולעשות אפליה, כי זה תפקידה.

דסטה גדי יברקן: היא תגיע לכל נקודה שיתאפשר לה.

דסטה גדי יברקן: בחלק מהמקרים – אני לא רוצה לפתוח ולהיכנס לזה – יש עניין, אתה יודע, פנים-חברתי במגזר הערבי, שדברים נפתרים גם בתוך האוכלוסייה; גם בתוך הסכסוך נכנסים דברים.

דסטה גדי יברקן: המשטרה – כל זה לא מעניין אותה.

דסטה גדי יברקן: היא פותרת.

דסטה גדי יברקן: היא עושה את מה שהיא יכולה.

דסטה גדי יברקן: גם משקיעים בכך תקציבים, ודיברנו על כך גם בוועדה למיגור האלימות בחברה הערבית.

סמי אבו שחאדה: מנהל בית הספר עבר כמה התנקשויות בחייו.

סמי אבו שחאדה: בן דודו נמצא בטיפול נמרץ.

סמי אבו שחאדה: אדוני, אני לא יכול להבין את התשובה.

דסטה גדי יברקן: הנושא הזה ספציפית, כמו הרבה נושאים – גם זה נמצא בבדיקה.

דסטה גדי יברקן: אני אומר לך את זה לא מן השפה ולחוץ אלא באמת.

דסטה גדי יברקן: שנינו – אתה מכיר את זה יותר ממני; אני מכיר את זה.

דסטה גדי יברקן: אתה יודע, מרגע שנכנסתי לתפקיד גם אני התחלתי ללמוד אותו וגם השר הנחה באופן אישי.

דסטה גדי יברקן: הוצאנו כמה הנחיות, וגם פגישות בתוך הבט"פ, וגם נפגשו איתנו, גם יושב-ראש הוועדה למיגור האלימות בחברה הערבית.

דסטה גדי יברקן: ישבנו על כך, ואנחנו מקצים כל מה שאנחנו יכולים.

דסטה גדי יברקן: אני אשמח מאוד שתהיו שותפים שלנו – אתה יודע, שלא נשאיר את זה.

דסטה גדי יברקן: ואתם יודעים טוב מאוד שאנחנו פנויים, גם השר וגם אני וגם המינהלת, ועוד כספים, אם אנחנו צריכים לתת.

דסטה גדי יברקן: וגם אם אנחנו צריכים להקים עכשיו – תחנות משטרה נפתחות, דברים שלא היו בשנים שעברו, ואתם יודעים את זה.

דסטה גדי יברקן: לא כולם מסכימים, אבל אנחנו בהחלט בכיוון טוב של שיפור.

דסטה גדי יברקן: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנחנו עוברים לשאילתה מס' 222, של חבר הכנסת סעיד אלחרומי, שנושאה: יחידת יואב המשטרתית.

יריב לוין: בבקשה.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: אדוני סגן השר, שוטרי יחידת יואב תקפו את ראש מועצת אל-קסום בתחילת ספטמבר – לרבות עדויות נוספות על תוקפנות ברוטלית כנגד התושבים הבדואים בנגב במקומות נוספים.

סעיד אלחרומי: רצוני לשאול: 1.

סעיד אלחרומי: מה תפקידה העיקרי של היחידה?

סעיד אלחרומי: 2.

סעיד אלחרומי: כמה שוטרים יש ביחידה?

סעיד אלחרומי: 3.

סעיד אלחרומי: האם תקצובה הוא במסגרת תוכנית 2397?

יריב לוין: בבקשה.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, מענה על שאילתה 222, של חבר הכנסת סעיד אלחרומי: יחידת יואב המשטרתית.

דסטה גדי יברקן: ראשית, מן הראוי לציין כי בניגוד לנטען במבוא לשאילתה באשר לאירוע המוזכר בו, לדברי משטרת ישראל לא היה במהלך האירוע שימוש בכוח מצד שוטרי היחידה.

דסטה גדי יברקן: מענה לשאילתה: ייעוד היחידה הוא סיוע לכל הגופים הממשלתיים הפועלים להסדרה ולאכיפת החוק בתחום עבירות בנייה, פלישות למקרקעי ציבור ושימוש במקרקעי ציבור ללא היתר כדין, וכן לביצוע פעולות אכיפה ממוקדות.

דסטה גדי יברקן: במקרים של סיוע לביצוע צו הריסה או פינוי, היחידה מופקדת על אבטחת מגיש הבקשה ונציגיו, על מניעת הפרעה לביצוע ההריסה או הפינוי, על שמירת הנפש והרכוש במקומות שבהם ניתן הסיוע ועל טיפול באירועים פליליים העשויים להתפתח בנסיבות אלה.

דסטה גדי יברקן: במענה על השאלה השנייה, ביחידה משרתים 210 שוטרים, נכון ל-4 בנובמבר 2020.

דסטה גדי יברקן: במענה על השאלה השלישית, היחידה לא תוקצבה במסגרת תוכנית 2397.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת אלחרומי, בבקשה.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, אני מרגיש שאני רצוי פה היום, אני מדבר איתך שעות.

יריב לוין: מאוד רצוי, כן, כן.

יריב לוין: אבל אתה יודע, גם ההנאה הזאת עומדת להיגמר.

סעיד אלחרומי: סגן השר, יש לך משמרת ארוכה היום.

סעיד אלחרומי: יחידת יואב, בעצם, מעבר לתפקיד שפירטת, אדוני סגן השר, היא יוזמת הגעה לשבטים ולמאהלים, ולפני שהצו נכנס לתוקף, או לפני שיש פסיקה, מזמינים את האנשים, פותחים להם תיקים פליליים ומאלצים אותם או לפרק או להרוס את המבנה; זה לאו דווקא רק סיוע ואבטחה של הכוח או של הגופים שמבצעים את ההריסה.

סעיד אלחרומי: לכן, אני שאלתי לגבי התפקיד.

סעיד אלחרומי: מה שבפועל נעשה הוא מעבר לתפקיד שציינת בתשובה שלך.

דסטה גדי יברקן: קודם כול, כל תפקידה של היחידה כפי שהוגדר בחוק, וגם בפועל, היא סיוע למי שמזמין את הבקשה ועל פי החוק.

דסטה גדי יברקן: אם יש דרישה, אם אתה מכיר אירועים ספציפיים שהגיעו ללא היתר, ללא בקשה, בלי שקראו להם, אז גם את האירועים הללו אנחנו נבדוק.

דסטה גדי יברקן: בשמחה אני אשתף איתך פעולה.

דסטה גדי יברקן: תנחה אותי, תראה לי נקודה מסוימת, אירוע מסוים שהיחידה הגיעה – אנחנו נטפל ביחד.

סעיד אלחרומי: בשמחה רבה.

סעיד אלחרומי: אנחנו מדברים על אוכלוסייה חלשה.

סעיד אלחרומי: כאשר מגיע צו מינהלי, לא נותנים את הזמן לאדם או לאישה הזאת, החלשה, לפנות לערכאות משפטיות ולמצות את ההליך.

דסטה גדי יברקן: נכון, אבל הצו המינהלי לא קשור ליחידה.

דסטה גדי יברקן: היחידה עוזרת למי שמעביר את הצו המינהלי – לסייע לו, להגן עליו, לוודא שההריסה או הפינוי יתקיים כסדרו.

דסטה גדי יברקן: אם יש אירועים חריגים שאתה מכיר – –

סעיד אלחרומי: בשמחה.

דסטה גדי יברקן: – – אני לא מכיר כזה.

דסטה גדי יברקן: אם אתה מכיר, אני לא חולק עליך, נשב ונדבר עליו.

סעיד אלחרומי: בשמחה.

סעיד אלחרומי: אני אעביר.

יריב לוין: תודה רבה.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, מילת סיום.

דסטה גדי יברקן: אני חזרתי משליחות מדינית בשם ראש הממשלה באתיופיה.

דסטה גדי יברקן: באחד המפגשים שעשיתי, ישבתי עם יושב-ראש הפרלמנט האתיופי, שוחחנו, אמרתי לו: תשמע, אנחנו צריכים להקים אגודת ידידות אתיופיה-ישראל לחיזוק הקשרים.

דסטה גדי יברקן: הוא אומר לי, יושב-ראש הפרלמנט: אדוני סגן השר, אנחנו לא צריכים להקים אגודת ידידות, כל הפרלמנט הזה של אתיופיה הוא ידיד אמת של ישראל.

דסטה גדי יברקן: ולכן סיכמנו – אני בהזדמנות גם מודיע לך שהוא רוצה לבוא לבקר אותך, משלחת רשמית שתגיע.

דסטה גדי יברקן: אנחנו גם נעשה איזשהו שיח בהובלתך, ויש לך דרישת שלום ממנו.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: בשמחה, הוא מוזמן בכל עת, ואני גם יכול לומר שיש לנו גם כמובן אגודת ידידות כאן בכנסת עם אתיופיה.

דסטה גדי יברקן: כן, כן.

יריב לוין: בהחלט אני אשמח עוד היום לטפל ולוודא שהביקור הזה אכן יקרה.

דסטה גדי יברקן: מצוין.

דסטה גדי יברקן: כמובן, גברתי המזכירה, גם את מוזמנת למשלחת.

דסטה גדי יברקן: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני סגן השר.

יריב לוין: ואני מזמין עכשיו את שר המשפטים חבר הכנסת אבי ניסנקורן להשיב על שאילתה דחופה מס' 106, של חבר הכנסת עמית הלוי, שכותרתה: הסתרת חשדות.

יריב לוין: בבקשה.

עמית הלוי: אדוני שר המשפטים ניסנקורן, אנחנו מדברים על פרשייה שהתחילה ב-2012, ובה מי שניצח על החקירה קלט מידע מבהיל לגבי השר בן אליעזר.

עמית הלוי: מה שחשוב לי בשאילתה הזאת – איך לקח הרבה מאוד שנים לפרקליטות המדינה להקים צוות בדיקה בראשות עו"ד רז נזרי?

עמית הלוי: למרות בקשה שכבר נמצאת פה שלוש וחצי שנים – על ידי חברת הכנסת מיכל רוזין – עד היום לא פרסמתם מה היה שם.

עמית הלוי: האם הצוות סיים את הפעולה שלו?

עמית הלוי: מה הממצאים?

עמית הלוי: אין דבר יותר חשוב לציבור מאשר שאור השמש ייכנס גם לרחוב צלאח א-דין.

יריב לוין: חבר הכנסת הלוי, צריך להקריא את השאילתה כמו שהיא כתובה.

עמית הלוי: אוקיי.

יריב לוין: וללא תוספות.

עמית הלוי: האם הצוות סיים את פעולתו?

עמית הלוי: בסדר גמור, תודה.

עמית הלוי: האם הצוות סיים את פעולתו?

עמית הלוי: מדוע הממצאים לא נמסרו עד היום לציבור או לחברי הכנסת?

יריב לוין: תודה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה רבה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: חבר הכנסת עמית הלוי, כמה שנים לפני שהשר לשעבר פואד בן אליעזר ז"ל היה מועמד לנשיאות, הוקם צוות לבדיקת החשדות נגדו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מסקנות הצוות שהוקם באמת טרם פורסמו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: חבר הכנסת עמית הלוי שואל אם הצוות סיים את פעולתו ומדוע הממצאים אינם נמסרים לציבור או לחברי הכנסת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: השאילתה של חבר הכנסת עמית הלוי מתבססת על פנייתו של משה אלעד למשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: משה אלעד, אשר שימש בעבר כקצין ביחידה הארצית לחקירות הונאה במשטרת ישראל, פנה בשנת 2017 וטען לכשל של גורמי חקירה ומודיעין במשטרה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לפי הנטען בפנייה, בשנת 2012, כשנתיים לפני פתיחת החקירה נגד בנימין פואד בן אליעזר, זיכרונו לברכה, הגיע למשטרה מידע בנוגע לבן אליעזר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אלעד, שהיה מופקד על הטיפול בעניין, טען כי בכירים במשטרה התעלמו מהמידע האמור ולא פעלו למיצוי הבירור של הדברים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לדבריו, התנהלות זו הביאה לעיכוב מיותר ובלתי סביר בפתיחת החקירה נגד בן אליעזר, והיא נפתחה בשנת 2014, דהיינו, הוא טוען לסחבת של שנתיים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: חשוב להבהיר כי מדובר בפנייה הנוגעת לעניין אשר נחקר במסגרת חקירה פלילית, ולכן רוב המידע אינו מצוי בידיעתי, שכן זהו מידע שלפי הדין אסור להעבירו או לפרסמו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בעקבות פנייתו של אלעד נערכה בדיקה מקיפה ויסודית של העניין.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בדיקה זו העלתה כי לא נמצא כשל משמעותי בטיפול המשטרה במידע שהגיע אליה בשנת 2012.

אברהם (אבי) ניסנקורן: למעשה, הבדיקה העלתה כי נעשו בזמנו בדיקות לבחינת המידע מול גופים ורשויות אחרות, ובסופן נקבע על ידי גורמי המשטרה כי נכון לאותה נקודת זמן, לא נמצאה תשתית ראייתית המצדיקה פתיחה בחקירה פלילית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כאמור, לימים, בשנת 2014, התקבלה החלטה אחרת, ונפתחה כאמור חקירה פלילית נגד בנימין בן אליעזר, זיכרונו לברכה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בחודש מאי של שנת 2019 עודכן אלעד כי פנייתו מצויה בבדיקה מול כלל הגורמים הנוגעים בדבר, אולם מאחר שהפנייה נוגעת לחקירה פלילית, לא ניתן יהיה להעביר לו את ממצאי הבדיקה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מכל מקום, אני מסכים שעיכוב המענה למשה אלעד הוא בהחלט ארוך מדי, וצריך לסכם ולתת תשובות בנושאים האלה בפרקי זמן הרבה יותר קצרים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בהתאם לכך פניתי לגורם הרלוונטי וביקשתי כי תינתן תשובה לפונה בתוך שבוע מהיום.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת לוי, בבקשה.

עמית הלוי: השר ניסנקורן, הדיון הוא לא על הנושא הפלילי של פואד – למרות שגם זה מעורר תהייה, כיוון שעל אותם 1.5 מיליון שקל הוגש כתב אישום, אז אני לא יודע מה השתנה ב-1.5 מיליון מ-2012 ועד 2014.

עמית הלוי: התהייה היא: האם היה צוות ברשות רז נזרי?

עמית הלוי: אם רז נזרי בדק מה קרה לראש יאח"ה, ולאדון יצחקי – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז – – –

עמית הלוי: שנייה, רק דקה אחת.

עמית הלוי: – – שאל אותם את השאלות האלה, ומיכל רוזין פנתה פה לפני שלוש וחצי שנים, אני חושב שאנחנו, כחברי כנסת, מותר לנו – עזוב את משה אלעד – לקבל תשובות מה בדיוק היה שם, למה מ-2012 עד 2014 החליטו החלטה מודעת שעל אותם 1.5 מיליון שקלים – לא לפתוח בחקירה.

עמית הלוי: זה דבר שכשאנחנו דורשים שקיפות ורוצים שאור השמש יחטא את הכול, הכי חשוב זה מערכת אכיפת החוק.

עמית הלוי: אנחנו פוגעים באמון הציבור אם אנחנו לא יודעים.

עמית הלוי: אם חברת כנסת לפני שלוש וחצי שנים אומרת: מה היה שם, והיא לא מקבלת תשובה, התשובה צריכה להינתן לנו, לא רק לאזרח משה אלעד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז מה שאני אומר לך, שהייתה בדיקה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: התשובה היא כן, הייתה בדיקה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הבדיקה העלתה שלא היה כשל בפעילות המשטרה – כשל חקירתי – ושלאותה עת, לאותה עת של 2012 – – –

עמית הלוי: אנחנו לא מדברים על כשל חקירתי.

עמית הלוי: רק שנייה.

עמית הלוי: אנחנו מדברים על למה לא הוגשו כתבי אישום, לא על החקירה עצמה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל זאת התשובה, נו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל זאת התשובה – שבאותה עת – אני קראתי את זה לפני רגע – שבאותה עת לא נמצאו – – –

עמית הלוי: העברת 1.5 מיליון שקל – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: טוב, אתה עכשיו שואל אותי – תשמע, אני לא החוקר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש חוקרים במשטרה, והם מסיקים מסקנות – – –

עמית הלוי: אבל יש לך שכל ישר, אבי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה לא עניין של שכל ישר, זה עניין של חקירות, זה עניין של כיבוד עבודת המשטרה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: באותה עת, ב-2012, לא נמצאו ראיות לפתיחת חקירה.

עמית הלוי: חברי כנסת יוכלו לקבל את הדוח של נזרי?

יריב לוין: חבר הכנסת הלוי, אי-אפשר.

עמית הלוי: לא, אני שואל אם חברי הכנסת יוכלו לקבל את הדוח של נזרי.

יריב לוין: לא, אבל זה לא דיבייט.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל אני נותן לך תשובה מסודרת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: התשובה המסודרת היא שבנושא החקירה יש נושאים שעל פי דין אי-אפשר להפיץ.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בשאלה אם נעשתה בדיקה – נעשתה בדיקה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בשאלה אם מצאו כשל בין 2012 ל-2014, שבאותה עת התקבלה החלטה אחרת – ב-2012, נכון לאותה עת, לא מצאו מספיק ראיות בשביל לפתוח בחקירה ולהעמיד לדין.

עמית הלוי: את הדוח של נזרי אנחנו נוכל לקבל בכנסת?

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הדבר השתנה.

עמית הלוי: נוכל לקבל בכנסת?

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הדבר השתנה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דברים שאפשר להגיש – אפשר להגיש.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואני אברר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מה שאפשר להגיש יוגש.

עמית הלוי: אוקיי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לגבי הפונה באופן ספציפי, אני מסכים שפנייה מ-2017 לא צריכה להימשך עד 2020.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לכן – בעקבות השאילתה, דרך אגב, כי לא הייתי מודע לזה – אני ביקשתי שתהיה אליו תשובה מסודרת בתוך שבוע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה מה שיקרה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בתוך שבוע הפונה יקבל תשובה מסודרת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הדברים שאפשר יהיה להציף, במגבלות הדין, יוצפו.

עמית הלוי: אוקיי.

עמית הלוי: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: שאלה נוספת – לחבר הכנסת אליהו ברוכי, בבקשה.

אליהו ברוכי: כבוד היושב-ראש, אדוני השר, לאורך כל הדרך אתה נוקט עמדה של שמירה בצורה מאוד מאוד חזקה על שלטון החוק, עבודת המשטרה, בטענה שכל – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: עבודת המשטרה זה לא אצלי – – –

אליהו ברוכי: אתה מגן עליהם מאוד מאוד חזק – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא השר לביטחון הפנים.

אליהו ברוכי: – – בטענה שכל נגיעה או בדיקה תערער את אושיות הדמוקרטיה והנלווה.

אליהו ברוכי: לפני כשבועיים – פחות אפילו – הייתה פה הצעת חוק לשינוי הגדרות בטפסים ממשלתיים, והכנסת, שהיא אחת מאושיות הדמוקרטיה פה, דחתה את הצעת החוק.

אליהו ברוכי: במשרד שלך נקטו – בהוראה שלך, לפי מה שהתפרסם – הלכה למעשה ושינו את הגדרות הטפסים האלה.

אליהו ברוכי: אני שואל איך זה מסתדר עם האג'נדה שלך ובעצם מה אתה אומר לנו בכנסת: שם עליכם?

אברהם (אבי) ניסנקורן: תראה, יש דברים שהם בסמכות שר כסמכות מדיניות ויש דברים שהכנסת חייבת לחוקק וזה עניין של חיקוק או של תקנות שחייבות לעבור אישור הכנסת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בנושא הספציפי הזה, של הגדרה בטפסים, של הורה 1, הורה 2, או הגדרה של אב או אם, חלק מהדברים שם מחויבים בתיקון חוק או בהתקנת תקנות ומחייבים אישור הכנסת, וחלק מהדברים שם הם עניין של מדיניות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לכן, בדברים שהם עניין של מדיניות, אני כשר המשפטים מפעיל את המדיניות שאני רואה לנכון בתוקף תפקידי כשר המשפטים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ברור שדברים שמחויבים אישור כנסת אני לא מקדם ללא אישורה של הכנסת.

משה אבוטבול: בלי פיתוח רגישות – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש רגישות להכול.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז תשמע, אני רוצה להגיד לך על זה משהו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל זה עניין, כמו שאתה אומר, של השקפת עולם, והכול לגיטימי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שיש בישראל עיקרון – שאין עליו מחלוקת, דרך אגב – שהוא עיקרון של שוויון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: על זה אין מחלוקת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש מחלוקת איפה שמים אותו, איפה כותבים אותו, אבל אני חושב שגם חברי היושב-ראש – אני לא חושב שיש שאלה על עקרון השוויון במישור האישי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא מדבר על המישור הלאומי, כמובן, אלא על המישור האישי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זו מדינה יהודית ודמוקרטית; זו המדינה של הלאום היהודי, אבל זו גם מדינה דמוקרטית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: וחלק מהנגזרת של זה, בעיניי, זאת לתת לאנשים – כל עוד זה לא פוגע באוכלוסיות האחרות ולא מתנגש עם אוכלוסיות אחרות – את האפשרות שלהם לחיות את החיים שלהם לפי הבנתם, באופן שוויוני.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא חושב שמתן זכות ליברלית לאוכלוסיית הלהט"בים בישראל בנושאים שנוגעים אליהם אישית ונוגעים לחייהם באופן אישי פוגע באדם חרדי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא חושב שזה פוגע באדם חרדי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו פה לא בוויכוח על תחבורה בשבת או על משהו שנוגע לאושיות הדת, איך שאני תופס את זה.

ניצן הורוביץ: זה גם לא פוגע באדם חרדי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסדר, אבל יש קדושת השבת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש על זה מחלוקת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה נושא שבציבוריות הישראלית ובהוויה הישראלית זה בהחלט נושא במחלוקת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שלתת אפשרות לאוכלוסיית הלהט"בים לעשות פונדקאות בישראל, כמו שיש לאוכלוסייה אחרת, או שהטפסים יהיו מותאמים אליהם ומונגשים להוויית חייהם – אני לא חושב שצריכה לקום פה התנגדות; אתה יודע מה, או לנושא של המרה, שאני לא רואה למה חייבים לכפות המרה בישראל ולמה אי-אפשר למנוע המרה בישראל על ידי פסיכולוגים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא דיברנו על המרה על ידי – או תפיסת עולם של אדם חרדי או רב וכו'.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זו תפיסת עולמי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תפיסת עולמי – בתוך המשרד, אני פועל להגשים אותה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים מכאן לצרור שאילתות של חבר הכנסת אוסאמה סעדי, והראשונה שבהן היא שאילתה מס' 32, שכותרתה: תקיפתם של תושבי אל-עיסאוויה, עלי ואיה מחיסן.

יריב לוין: ככה הוגים את זה?

יריב לוין: מחיסן.

יריב לוין: בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, ב-13 במאי 2020 פורסם סרטון המתעד את תקיפתם של אנשי משמר הגבול את תושבי עיסאוויה עלי ואיה מחיסן, דבר שהביא למעצרם ואף לפציעתם בחלקי גופם עקב התקיפה בזמן המעצר.

אוסאמה סעדי: ברצוני לשאול: 1.

אוסאמה סעדי: האם ידוע לך על המקרה?

אוסאמה סעדי: 2.

אוסאמה סעדי: אם כן – האם המקרה נחקר?

אוסאמה סעדי: 3.

אוסאמה סעדי: אם כן – מהן תוצאות החקירה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: במאי 2020 פורסם סרטון אשר לפי הנטען מתעד אנשי משמר הגבול תוקפים שניים מתושבי עיסאוויה.

יריב לוין: עיסאוויה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: חבר הכנסת אוסאמה סעדי שואל אם המקרה נחקר ומהן תוצאות החקירה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מבדיקה שערכתי מול המחלקה לחקירות שוטרים עולה כי המקרה מוכר למחלקה וכי הטענות בדבר התקיפה הובאו לידיעת המחלקה על ידי משטרת ישראל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא הייתה פנייה של האנשים שטוענים לפגיעה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: על מנת לברר את הטענות פנתה המחלקה מיוזמתה לתושבי עיסאוויה שתועדו בסרטון ויידעה אותם בדבר זכותם להגיש תלונה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לאחר הגשת התלונה – שבאמת הוגשה בעקבות זה – זומנו המתלוננים למסירת עדות במשרדי המחלקה לחקירות שוטרים, אך לצערי וכפי שנמסר לי מהמחלקה לחקירות שוטרים, המתלוננים לא הגיעו לפגישה שתואמה להם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מתוך החשיבות שאני רואה בהשלמת החקירה ובמיצוי ההליכים העומדים לזכות המתלוננים, פניתי למחלקה לחקירות שוטרים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ביקשתי שיפנו שוב למתלוננים ויתאמו להם עוד מועד לפגישה על מנת לוודא את מימוש הזכויות המלא של המתלוננים, אבל כמובן, צריך שיתוף פעולה שלהם.

אליהו ברוכי: שאלה נוספת יש – – –

אוסאמה סעדי: כן.

אוסאמה סעדי: תודה, כבוד השר.

אוסאמה סעדי: באמת צריך שיתוף פעולה, אבל הבעיה שלנו כציבור ערבי וכאזרחים ערבים בתוך המדינה, וגם תושבי ירושלים המזרחית, שהאמון עם מח"ש, וגם לנוכח החקירה האחרונה שנפתחה והסתיימה בעניין הרצח של איאד אלחלאק, שידוע לך המקרה, וגם ההמלצות של מח"ש – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בעניין הזה הייתה החלטה של מח"ש, בכפוף לשימוע, על העמדה לדין.

אוסאמה סעדי: העמדה לדין בעבירה הכי קלה שיש – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא, היא לא העבירה הכי קלה, היא עבירה שיש גם עונש כבד בצידה.

אוסאמה סעדי: כן, אבל כשאנחנו מדברים גם על העניין הזה – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא, אבל אני אומר, הייתה – – –

אוסאמה סעדי: אני אומר לך, כבוד השר, באמת העניין הוא לבנות את – אין את האמון, לא רק שלנו, גם של – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא, אני לא רוצה להיכנס לוויכוח, אבל מח"ש, בנושא הטרגי, באמת נעשתה בדיקה והתקבלה החלטה על העמדה לדין, עם כתב אישום חמור – זה לא כתב אישום קל – אבל כפוף לשימוע, כמובן, כפוף לשימוע.

אוסאמה סעדי: אני אומר, בנסיבות המקרה, שאנחנו חושבים שהיה רצח ברור במקרה של איאד אלחלאק.

אוסאמה סעדי: אבל לענייננו, אני אפנה לשני המתלוננים, למשפחה שפנתה אלינו, ואני אבקש מהם שבאמת יפנו אליכם שוב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: גם מח"ש תפנה אליהם שוב.

אליהו ברוכי: שאילתה נוספת, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, בשנת 2016 הכריזה שרת המשפטים דאז חברת הכנסת איילת שקד, בביקור רשמי שהיה בעיר טייבה, על הקמת בית משפט בעיר טייבה, אך ההכרזה טרם יושמה.

אוסאמה סעדי: ברצוני לשאול: 1.

אוסאמה סעדי: איפה עומד הנושא כרגע?

אוסאמה סעדי: 2.

אוסאמה סעדי: מתי הצפי להשלמת העניין הזה של הקמת בית משפט בטייבה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה על השאלה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אכן, שרת המשפטים הכריזה על הקמת בית משפט בעיר טייבה וההכרזה טרם יושמה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: להלן התשובה: נכון להיום, לצערי, אין בית משפט בערכאות שלום או מחוזי באף אחת מן הרשויות הערביות במדינת ישראל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מאמין שיש לתקן עניין זה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בית משפט הוא ללא ספק סמל שלטון חשוב, הוא סמל של הדמוקרטיה, הוא סמל של שלטון החוק ושל עקרון הפרדת הרשויות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אומנם יש מחלוקת בתוך משרד המשפטים, בהנהלת בתי המשפט, בעניין הצורך בהקמת בית משפט חדש שהוא לא אזורי, אבל העמדה שלי בתור שר המשפטים בהקשר הזה היא שהערך המוסף בהקמת בית משפט ברשות ערבית – הוא צעד חשוב שיביא לחיזוק החברה הערבית ולקידום השוויון בכלל חלקי החברה הישראלית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: צעד זה יתרום לעשיית צדק באמצעות הנגשת מערכת המשפט לחברה הישראלית כולה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה צעד שהוא סמל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בכוונתי לקדם את הפרויקט הזה ולהוציא אותו אל הפועל תוך הקמת בית המשפט בעיר טייבה או ברשות ערבית אחרת – אני לא רוצה להגיד עד שזה יוכרע באופן סופי, אבל זה יצטרך להיות מוכרע בתקופה הקרובה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני יודע שבטייבה כבר – והייתי שם – ייעדו קרקע וכבר ערוכים לנושא הזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: פרויקט חשוב זה, כמו פרויקטים חשובים נוספים שאינם מתקדמים בשל היעדר תקציב מדינה, הם סיבה נוספת לצורך החיוני בהעברת תקציב מדינה לשנת 2021 במהירות האפשרית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני כבר דיברתי בנושא הזה עם אגף התקציבים במשרד האוצר, מתוך הבנה ובתקווה שיהיה תקציב בשנת 2021.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה אחד מהנושאים שיתוקצבו לשנת 2021 באופן שנוכל להתחיל ליישם את זה בצורה אמיתית.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אוסאמה, שאילתה נוספת?

אליהו ברוכי: שאלת המשך.

אוסאמה סעדי: כן, תודה.

אוסאמה סעדי: כבוד השר, ציינת, ובצדק, שזה מצב של כתם על המערכת המשפטית שאין אפילו בית משפט אחד לרפואה באף יישוב ערבי.

אוסאמה סעדי: היה בית משפט שלום בנסרה, בנצרת, ועכשיו העבירו אותו, עם בניית הקומפלקס של בתי המשפט בנוף הגליל, כשמה כיום.

אוסאמה סעדי: אני וחבריי – יושב כאן גם תושב טייבה, חבר הכנסת אחמד טיבי – עבדנו על העניין הזה ב-2006, והדבר הגיע לביקור רשמי והכרזה רשמית.

אוסאמה סעדי: אחרי זה, במשך כמעט שנה וחצי, היו פגישות – כמובן, בשיתוף פעולה עם העירייה ועם ראש העירייה, עו"ד שועאע מסארווה.

אוסאמה סעדי: נפגשנו עם הנהלת בתי המשפט, והוצגו תוכניות, בהתחלה לבית המשפט לתעבורה ולבית המשפט לעניינים מקומיים, עם שלושה אולמות.

אוסאמה סעדי: העירייה כבר הקצתה קרקע וקיבלה היתרי תכנון, ולכן חשוב מאוד למצוא את המקור התקציבי ולקדם וליישם את הפרויקט.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז אמרתי, אני תומך בהקמת בית משפט.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לצערי, זה לא תוקצב עד היום.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש לי הבנה עם אגף התקציבים שזה יתוקצב בהמשך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מקווה שיהיה באמת תקציב שיאפשר את זה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אוסאמה סעדי – שאילתה נוספת, שאילתה מס' 110: הקמת בית דין שרעי בעיר רהט.

אליהו ברוכי: בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, בשנת 2017, בעת סיור ביישובים בפזורה הבדואית שערכה שרת המשפטים דאז חברת הכנסת איילת שקד עם שר החקלאות דאז חבר הכנסת אורי אריאל, אמרה שרת המשפטים שהיא תשקול קידום הקמת בית דין שרעי בעיר רהט.

אוסאמה סעדי: ברצוני לשאול: 1.

אוסאמה סעדי: האם הנושא עדיין עומד על הפרק?

אוסאמה סעדי: 2.

אוסאמה סעדי: אם כן – מה הצפי להוצאתו לפועל?

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה על השאלה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לפי המצב היום, בית המשפט השרעי בבאר שבע הוא שנותן מענה שיפוטי לתושבי העיר רהט ולסביבה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש ברהט כ-70,000 תושבים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לאחר בחינת האופציות על ידי צוות משרד המשפטים, ובהמשך להמלצת מנכ"לית המשרד, אני הכרעתי שייפתח סניף של בית הדין השרעי ברהט, וזה בעצם עבר לשלבי ביצוע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו זה בשלבי ביצוע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יהיה ברהט סניף של בית הדין השרעי – יהיה סניף בבאר שבע – – –

אוסאמה סעדי: שלוחה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שלוחה, סליחה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תהיה שלוחה, וזה עבר עכשיו לשלבי ביצוע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מבחינתי זה בשלבי ביצוע – ההחלטה נתקבלה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: גם מקור תקציבי – אני אדאג למקור התקציבי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז עכשיו זה בביצוע.

אליהו ברוכי: תודה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אוסאמי, אוסאמה, האם יש שאילתת המשך?

אליהו ברוכי: בבקשה.

אוסאמה סעדי: היום מעוותים את השמות, חבל על הזמן, כבוד היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: כבוד השר, אני אומר לך שהעיר רהט – ויושב כאן חברנו סעיד אלחרומי, שמייצג את האזור שם.

אוסאמה סעדי: אנחנו מבקרים בה באופן תדיר.

אוסאמה סעדי: מדובר בעיר השנייה בגודלה מבין היישובים הערביים – יותר מ-70,000, עם הפזורה מסביב זה יותר מ-100,000 – ולכן כל הזמן ביקשו הקמת בית משפט או בית דין שרעי.

אוסאמה סעדי: בשנים 2015, 2016 ו-2017 באמת עמלנו – ואני מברך אותך, עכשיו אתה גם יושב-ראש הוועדה לבחירת קאדים שרעיים, בהיותך שר המשפטים – אנחנו מינינו שמונה קאדים שרעיים.

אוסאמה סעדי: אני אבקש שתכנס את הוועדה, ואנחנו ניכנס לגופו של עניין – אולי גם הרחבה והוספה של שופטים.

אוסאמה סעדי: אני מברך אותך על הבשורה של הקמת בית דין שרעי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שלוחה.

אוסאמה סעדי: אנחנו הקמנו בית דין שרעי בסח'נין לפני שנתיים, וזה באמת עובד ומתפקד ומשרת את כל האוכלוסייה.

אוסאמה סעדי: חשוב מאוד שברהט יהיה בית דין.

אוסאמה סעדי: אם עכשיו, בשלב הראשון, תהיה שלוחה של בית הדין השרעי – כל האנשים ברהט לא צריכים ללכת לבית הדין השרעי בבאר שבע.

אוסאמה סעדי: אפשר לקדם את זה.

אוסאמה סעדי: זאת בשורה טובה.

אוסאמה סעדי: תודה רבה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: נכון, נכון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו רוצים להנגיש את השירותים של בית הדין לרהט, ולכן תיפתח שלוחה שם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מודה על הפנייה, היא עזרה בהבאת הנושא לידי ביצוע.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים לשאילתה דחופה מס' 103, של חבר הכנסת משה ארבל.

אליהו ברוכי: ישיב שר החוץ גבי אשכנזי, בבקשה.

אליהו ברוכי: הנושא הוא חילול בית העלמין בקישינב שלוש פעמים בתוך עשרה ימים.

אליהו ברוכי: שר החוץ, בבקשה.

משה ארבל: מכובדי היושב-ראש, כבוד השר – אני אחרוג, ברשותך, אדוני היושב-ראש, מהתקנון ואני רק אבקש להודות לשר על שבא לכאן למליאה כדי להשיב על השאילתה החשובה הזאת למרות סדר-יום עמוס מאוד.

משה ארבל: לא מובן מאליו.

משה ארבל: ובכן, בתוך עשרה ימים חולל בית העלמין היהודי בקישינב שבמולדובה שלוש פעמים.

משה ארבל: הקהילה היהודית המקומית, ובמולדובה כולה, חוששת מהתפרצות האנטישמיות.

משה ארבל: רצוני לשאול: 1.

משה ארבל: מה ידוע לנציגות הישראלית במולדובה על האירועים האמורים?

משה ארבל: 2.

משה ארבל: האם קיימת עלייה באנטישמיות במולדובה?

גבריאל (גבי) אשכנזי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הנושא מאוד חשוב, ולצערי הוא לא קורה לנו רק במולדובה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: הנושא של חילול בית העלמין היהודי בקישינב מוכר למשרד החוץ.

גבריאל (גבי) אשכנזי: כפי שציין חבר הכנסת, זה לא המקרה הראשון.

גבריאל (גבי) אשכנזי: להבנתנו, בית הקברות עובר מדי פעם תקיפות, וזאת בעיקר משום שהוא ממוקם במרכז העיר וסביבו אזורי מגורים צפופים.

גבריאל (גבי) אשכנזי: בבית הקברות היהודי אין אבטחה, אין אמצעי תצפית, המקום של הגדר נמוך וניתן לחדור אליו ללא מאמץ מיוחד.

גבריאל (גבי) אשכנזי: לצערי, המצב הזה מזמין גורמים עבריינים שמשחיתים את המצבות – כפי שאתה יודע, 41 בפעם האחרונה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: עם היוודע דבר התקיפה, פעלנו באופן נחרץ.

גבריאל (גבי) אשכנזי: שגריר ישראל במולדובה פנה בכתב למשרד החוץ המולדבי בדרישה להבטיח שכל הרשויות הרלוונטיות של מולדובה ינקטו את כל האמצעים על מנת לתקן ולשפץ את כל הנזקים שנגרמו לבית הקברות, להתקין אמצעי מיגון ולעצור את האחראים למעשה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: בנוסף, שוחח השגריר עם היועץ למדיניות חוץ של נשיא מולדובה והדגיש בפניו את החומרה שבה אנחנו רואים את המעשה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: בעקבות זה – תוצאות, אני רוצה לדווח לחבר הכנסת על דברים שקרו – ראשית, ראש הממשלה גינה באופן פומבי, מייד אחרי המעשה, את המעשה בישיבת הממשלה של מולדובה, וזה פורסם.

גבריאל (גבי) אשכנזי: הממשלה המולדובית העבירה לפרלמנט המולדובי הצעת חוק המחמירה את העונשים למבצעי פשע שנאה מהסוג הזה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: זו בקשה ישנה שלנו, ואני שמח שהם נענו.

גבריאל (גבי) אשכנזי: משרד החוץ המולדובי פרסם הודעה המגנה בתוקף את המעשה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: מה שיותר חשוב – משרד החינוך והתרבות המולדובי נענה סוף-סוף לצורך להקצות סכום להתקנת אמצעי מיגון במקום.

גבריאל (גבי) אשכנזי: ככל שאנחנו מבינים, זה גם תצפית וגם הגבהת הגדר.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אנחנו כמובן נעקוב אחרי זה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: משטרת מולדובה פתחה בחקירה פלילית בניסיון לאתר את מבצעי הפשע.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אנחנו, באמצעות השגריר ובכלל, נמצאים בקשר יום-יומי עם ראשי הקהילות היהודיות, עם ראש הקהילה היהודית, ובקשר עם הרשויות לוודא שבאמת כל האמצעים האלה ננקטים.

גבריאל (גבי) אשכנזי: לשאלה השנייה שלך – האם קיימת עלייה באנטישמיות במולדובה – מהבדיקות שלנו, מהדיווח שלנו, פרט למה שאתה ציינת, שלוש הפעמים האלה, 28, 21 והמקרה האחרון, לא נרשמה עלייה באנטישמיות, ככל שהדברים ידועים לנו, כולל משיח עם הקהילה היהודית.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אם יש בידיך פרטים אחרים, אנא העבר לנו.

גבריאל (גבי) אשכנזי: זה הממצא שלנו, מעבר לשיח עם הגורמים הרשמיים, כשמדברים עם הרב במקום.

גבריאל (גבי) אשכנזי: הקהילה היהודית במדינה מונה, כידוע לך, 10,000 איש, ואני חייב לציין שעל פי עדותם יש להם יחסים טובים מאוד עם השלטונות, ואני מניח שאתה יודע את זה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: הם מעודדים חיים יהודיים במדינה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: למרבה הצער, זה לא תמיד מונע מכל מיני אנשים, שיכורים ואחרים, קיצוניים, מעת לעת, למצוא מטרות יהודיות – ולשמחתי לא בנפש אלא ברכוש, בבית הקברות – ולפגוע בהן.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אנחנו נמשיך לעקוב אחרי הנושא הזה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אני רוצה להגיד לך שבאופן יותר רחב, לא רק בעניין של מולדובה, במחלקה מיוחדת במשרד החוץ – למרות שמשרד התפוצות עזב אותנו – אנחנו עוסקים בעניין הזה של פגיעה והגנה מפני פשעי שנאה של קהילות יהודיות בכל רחבי העולם.

גבריאל (גבי) אשכנזי: רק לאחרונה, שלשום, שוחחתי עם שר החוץ של אוסטריה על רקע הפיגוע, שלשמחתנו לא היה פיגוע כנגדנו אלא קרוב מאוד לבית הכנסת, ושמחתי לראות שהם מייד הגנו ושמו אמצעים ודברים אחרים.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אנחנו עוקבים אחרי זה כל יום, בכל מקום, שעה-שעה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: יש לנו מחלקה מיוחדת שעוסקת בזה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: זה נושא קבוע לשגרירים שלנו.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אנחנו בקשר קבוע עם הקהילות ועם המשרדים ולפעמים עם ערים מועדות לפורענות ברחבי העולם.

גבריאל (גבי) אשכנזי: כל השליחים פועלים במאבק הזה נגד האנטישמיות.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אני רואה בזה יעד מרכזי של המשרד, למרות שמשרד התפוצות – איתם אנחנו מתואמים, הוא לא אצלנו.

גבריאל (גבי) אשכנזי: רק היום, לשם דוגמה, מוביל המשרד, היום ממש, דיון מאוד בכיר עם האיחוד האירופי, עם הרשות למאבק באנטישמיות בראשות רותי כהן-דאר, שאתה מכיר, אני חושב, בנושא האנטישמיות בכלל ובמרחב הדיגיטלי; יש גם אנטישמיות במרחב הדיגיטלי והתבטאויות כאלה ואחרות.

גבריאל (גבי) אשכנזי: בסך הכול אני רואה בזה מאמץ שלנו, מחויבות שלנו, ואנחנו נמשיך ונפעל כמיטב היכולת שלנו לוודא שאנחנו מקטינים ומצמצמים את התופעה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת ארבל, לרשותך שאלה נוספת.

משה ארבל: אני מבקש, כבוד השר, להודות על התשובה המפורטת והמקיפה.

משה ארבל: יחד עם זאת, ממשלת ישראל קיבלה החלטה – הממשלה הקודמת קיבלה החלטה להקים ועדה בין-משרדית לבחינת נושא מעמדם של בתי העלמין היהודיים בתפוצות.

משה ארבל: הוועדה הוקמה, והייתה אמורה להגיש את המלצותיה לממשלה.

משה ארבל: היו חברים בה גם נציגי משרד החוץ.

משה ארבל: שאלתי: האם יש לוחות זמנים לקבלת ההמלצות, ליישומן, בנושא כל כך חשוב?

גבריאל (גבי) אשכנזי: ככל שאני יודע אין עדיין לוחות זמנים, אבל אני אבחן את זה שוב ואעביר לך תשובה יותר מפורטת.

גבריאל (גבי) אשכנזי: למיטב ידיעתי, עדיין אין לוחות זמנים.

משה ארבל: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יוסף טייב, בבקשה.

אליהו ברוכי: לרשותך שאלה נוספת.

יוסף טייב: אדוני השר, מעניין לעניין באותו עניין.

יוסף טייב: אני באמת מודה לך על הזמן שאתה מקדיש.

יוסף טייב: כידוע לכבודו, מאז שנת 2019 האנטישמיות בעולם, ובצרפת בפרט, עלתה מעל 27%.

יוסף טייב: מקרים אנטישמיים שהיו, ב-2018 – 541, וכיום – מעל 690 מקרים אנטישמיים.

יוסף טייב: מה שמדאיג אותי זה שהיום בבוקר, בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, קיבלתי נתון מדאיג מיושב-ראש ההסתדרות הציונית מר יעקב חגואל, שמדווח ש-80% מהמקרים האנטישמיים אינם מדווחים.

יוסף טייב: זאת אומרת שאנחנו נמצאים הרבה הרבה מעל אותם מספרים שאני מונה כרגע לפניך.

יוסף טייב: לצערי, צרפת היום אינה בטוחה, ודאי לצרפתים, ובפרט ליהודי צרפת.

יוסף טייב: ברצוני לשאול, ברשותך, מה המשרד עשה בעבר ואם קיים היום מתווה, לנוכח העלייה החדה באנטישמיות מול הקהילות היהודיות בכלל והיהודים שמסתובבים במקומות הציבוריים בפרט.

יוסף טייב: זה מביא בסופו של דבר לזה שיהודים אינם מדווחים על התופעה וגם מסתירים את יהדותם, ובסופו של דבר זה מביא גם להתבוללות והכחדה ולנישואי תערובת.

גבריאל (גבי) אשכנזי: תודה, אדוני.

גבריאל (גבי) אשכנזי: כפי שאתה יודע, הגם שממשרד החוץ הוציאו את המאבק בתחום הזה, אנחנו רואים את עצמנו מחויבים.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אני מציע שגם המשרד הרלוונטי שהוקם לצורך העניין הזה – זה תחום אחריותו, הוא יענה, אבל כמו שאמרתי לך קודם, רואים בזה נושא מרכזי.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אנחנו עוסקים בזה החל מרמת ההגדרה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אינני יודע אם מכובדי מכיר את המאבק שאנחנו מנהלים בנושא אימוץ ההגדרה של האנטישמיות על ידי מדינות מרכזיות, במיוחד באירופה, ששם התופעה עולה; לא רק שם – גם בצפון אמריקה, ובמיוחד בארצות הברית.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אנחנו מנהלים על זה מאבק, החל מהנושא של ההגדרות, דרך פעילות בכל זירה בין-לאומית, על מנת להוקיע את התופעה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: יש דברים שאנחנו יכולים לעשות, יש דברים שאיננו יכולים לעשות, אבל לפחות לייצר תשתית חוקית שבה מדינות, פרלמנטים, רשויות אכיפת החוק ואחרים יוכלו לפעול מהרגע שזה מתגלה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: מעבר לזה, אנחנו מעודדים יהודים בכל מקום – אם זה על בסיס של מדינה, אם זה על בסיס של קהילה – לפנות לקונסוליה, לשגרירות, לפנות אלינו ישירות לחדר המצב, אם צריך, כמו שלפעמים ישראלים עושים כשהם רואים כתובת – יש גם תופעות כאלה של מטיילים – ואנחנו מייד מטפלים בזה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: זה לא נושא שאנחנו חושבים שהוא לא חשוב.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אנחנו רואים את עצמנו, משרד החוץ, כאחראים לא רק לישראלים בחוץ אלא גם לקהילות היהודיות בחוץ – לתת להן באמת את היכולת לחיות באופן יהודי, לממש את זכותם בלי שיהיו יעד לתקיפות, השחתת רכוש או התנהגות אנטישמית.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אנחנו נמשיך בזה בכל דרך, למרות שזה מאמץ שמפוזר היום בין כמה וכמה משרדים.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אבל אני רוצה שתדע, אני לא מהסס להעלות את זה, לא בשיחותיי עם שרי החוץ, לא במפגשים שיש לנו עם ממשלות, כמו שהיה לנו עם ממשלת רומניה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: לאחרונה היה כאן ראש הממשלה אורבן ושר החוץ שלו – גם שם יש לנו פה ושם תופעות כאלה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: במובן הזה, אנחנו לא מניחים לדבר הזה – להעלות כנושא במערכת היחסים הבילטרלית שלנו עם איזושהי מדינה על פני כדור הארץ.

גבריאל (גבי) אשכנזי: מבחינתי זה נושא מאוד חשוב.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אני מסכים איתך שהמגמה בעלייה, אבל גם אנחנו הרבה יותר אפקטיביים בהתמודדות הזאת.

גבריאל (גבי) אשכנזי: לשמחתי, אין עלייה בפגיעה בנפש, יש עלייה בהתבטאויות.

גבריאל (גבי) אשכנזי: ציינתי קודם את המרחב הדיגיטלי.

גבריאל (גבי) אשכנזי: יש קצת עלייה בפגיעה ברכוש, בעיקר במוסדות ציבוריים, לא במובן הפרטי, ואנחנו נחושים להמשיך במאבק.

יוסף טייב: תודה רבה, אדוני.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: שאלה נוספת – לחבר הכנסת משה אבוטבול.

משה אבוטבול: אדוני שר החוץ, רציתי לשאול, ברשותך – פניתי אליך לפני כמה שבועות וגם למנכ"ל המשרד אצלך ולא נעניתי.

משה אבוטבול: השאלה כזאת: במהלך השבתות האחרונות הופיעו כמה ציוצי טוויטר בחשבונות שונים של משרד החוץ בשפות שונות וכן ראיונות בשבת של שגרירי המדינה ברדיו ובטלוויזיה.

משה אבוטבול: כידוע, בהתאם לסטטוס קוו ולכללי התקשי"ר, מדינת ישראל הרשמית מגיבה רק בצאת שבת, למעט מקרים של פיקוח נפש שאינו סובל דיחוי.

משה אבוטבול: מדוע חורג משרד החוץ מכללי הפרוטוקול?

גבריאל (גבי) אשכנזי: אני יכול לומר לחבר הכנסת המכובד שלפחות אני מקפיד על זה ומחכה למוצאי השבת.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אבדוק את זה, ואני לא רואה סיבה שאנחנו לא – – –

משה אבוטבול: כבודו בא מהצבא – רוח המפקד.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אני מציע שבכל המשרדים רוח המפקד תהיה כמו אצלי, בלי לתת ציונים.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אני אבחן את הדברים ואני לא רואה סיבה לא לחזור לפרוטוקול.

גבריאל (גבי) אשכנזי: תודה רבה לך על ההערה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

קריאה: – – –

אליהו ברוכי: אנחנו סיימנו.

אליהו ברוכי: זהו.

אליהו ברוכי: יש רק שני שואלים.

אליהו ברוכי: [הצעת חוק פ/1009/23; נספחות.

אליהו ברוכי: ]

אליהו ברוכי: נעבור לסעיף הבא – חקיקה.

אליהו ברוכי: אנחנו נאפשר הצבעות רק מהמקומות, ורק למציע ולבא אחריו פה מהאולם.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית במוסדות התכנון), התש"ף

אליהו ברוכי: –2020, של חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

אליהו ברוכי: בבקשה.

אליהו ברוכי: עשר דקות לרשותך, בבקשה.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

ג'אבר עסאקלה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אם אנחנו עוסקים בייצוג הולם, אז אני אתחיל בברכות על מינויו של חסן טואפרה, במקרה גם מהיישוב שלי, ממע'אר, לראש הרשות לפיתוח כלכלי לחברה הערבית.

ג'אבר עסאקלה: אני מאחל לו הצלחה ואני אומר לו מברוק, חסן בן נג'אח.

ג'אבר עסאקלה: עם השנים מתברר כי לא די באיסור אפליה כדי להשיג שוויון מהותי בין קבוצות שונות בחברה.

ג'אבר עסאקלה: התברר כי פערים חברתיים והנצחת הכפפתם של חברים בקבוצות מיעוט נוצָרים, בין היתר, בשל הדרתם המתמשכת ממוקדי כוח בכלל ומגופים שלטוניים בפרט.

ג'אבר עסאקלה: חברים בקבוצות מוחלשות שסובלות מאפליה ודיכוי אינם משתתפים באופן מספק בתהליך הפוליטי הרגיל, וכתוצאה מכך כוחם הפוליטי קטן אפילו מחלקם המספרי בחברה.

ג'אבר עסאקלה: מתן ייצוג הולם לקבוצות אלה במוסדות השלטון, במיוחד בגופים מקבלי החלטות, יפצה ולו במעט על חסך דמוקרטי זה.

ג'אבר עסאקלה: החשיבות במתן ייצוג הולם נעוצה, אם כך, בשתי סיבות עיקריות: הראשונה היא, כאמור, התקווה שנוכחותם של חברי קבוצות מופלות בגופי שלטון תשפיע על הפעלת הכוח השלטוני, וכתוצאה מכך יהיה השלטון מחויב באופן משמעותי ואפקטיבי יותר לשוויון המהותי, כלומר מתן ייצוג הולם בקרב מקבלי ההחלטות יוביל לחלוקת משאבים חברתיים באופן שוויוני והוגן יותר.

ג'אבר עסאקלה: הסיבה השנייה היא כי מתן ייצוג הולם יסייע במימוש זכויותיו של המיעוט ליטול חלק בתהליך קבלת ההחלטות ובעיצוב המדיניות הציבורית והחברתית במדינה.

ג'אבר עסאקלה: לעניין זה חשיבות סמלית רבה בצד היבטים מעשיים.

ג'אבר עסאקלה: במוסדות התכנון השונים קיים חוסר ולעיתים אף תת-ייצוג של אזרחים ערבים.

ג'אבר עסאקלה: הצעת חוק זו באה לתקן את האפליה ארוכת השנים בתחום זה.

ג'אבר עסאקלה: בבסיס דוקטרינת הייצוג ההולם עומדת השאיפה להביא לייצוג הולם של המיעוט במוסדות השונים של המדינה, ובעיקר בגופים מקבלי ההחלטות.

ג'אבר עסאקלה: החשיבות במתן ייצוג הולם נעוצה במימוש זכותו של המיעוט לשוויון בהליך קבלת ההחלטות.

ג'אבר עסאקלה: רק ייצוג כזה בכוחו להביא לשוויון ושלמיעוט יהיה סיכוי אמיתי וממשי לקבל את חלקו במשאביה של החברה והמדינה, ובכלל זה בתפקידים בשירות המדינה.

ג'אבר עסאקלה: משאב אחרון זה חשוב במיוחד, שכן התפקידים בשירות המדינה נושאים עימם אפשרויות להשפיע בעניינים רבים, ובהם חלוקת משאבים כספיים.

ג'אבר עסאקלה: הוראות חוק שונות מעגנות כיום את זכותם של אזרחי המדינה לשוויון ולייצוג הולם בשירות המדינה ובגופים ציבוריים ספציפיים.

ג'אבר עסאקלה: חוק שירות המדינה כולל הוראה כללית המבטיחה ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית בקרב העובדים בשירות המדינה.

ג'אבר עסאקלה: בצד זה, בצד הוראה זו, נקבעו הוראות מיוחדות להבטחת ייצוג הולם בגופים ספציפיים; כך לדוגמה קובע סעיף 18א1 לחוק החברות הממשלתיות.

ג'אבר עסאקלה: בנוסף, מכוח סעיף 60א לחוק החברות הממשלתיות חלות הוראות סעיף 18א1 לעיל על מינויים שנעשו מכוח חוק בגופים נוספים שהוקמו בחקיקה.

ג'אבר עסאקלה: נוסף על מוסדות תכנון אלה מוטלת החובה מכוח סעיף 60א1 לעיל על גופים אחרים, ובהם המועצה המייעצת המוקמת מכוח הוראות החוק לעידוד השקעות הון, שהרכבה כולל נציגים של משרדים ממשלתיים המתמנים על ידי השרים, וכן נציגי הציבור המתמנים על ידי הממשלה.

ג'אבר עסאקלה: אף שהאמירה הגלומה בחוקים אלה ברורה היא, בפועל ייצוג הערבים בישראל במוסדות התכנון אינו משתפר שנים רבות.

ג'אבר עסאקלה: משום כך יש צורך להביא לתיקון המציאות הקיימת בדרך של הוראת חוק ממוקדת, בדומה לחוקים או להצעה המובאת לעיל.

ג'אבר עסאקלה: מטרתה של הצעת חוק זו היא לתת ביטוי קונקרטי לדוקטרינת הייצוג ההולם גם במוסדות התכנון השונים בישראל, לרבות בהרכב הוועדות המחוזיות.

ג'אבר עסאקלה: מוסדות התכנון הם גופים ציבוריים בעלי עוצמה וחשיבות ייחודיים בכל הקשור לתכנון ובנייה ולהקצאת משאבי קרקע יקרי ערך.

ג'אבר עסאקלה: המיעוט הערבי הופלה לאורך השנים ועודנו מופלה בתחומי הקרקעות, התכנון והדיור – וכמובן, בשנים האחרונות נוסף לזה חוק קמיניץ – ובתחומים אחרים הנמצאים בתחום אחריותן של הוועדות המחוזיות לתכנון ובנייה.

ג'אבר עסאקלה: ברור שייצוג הולם של האוכלוסייה הערבית בוועדות אלה יש בו כדי להצביע הן על מתן קול לאוכלוסייה הערבית באופן ההולם את ייצוגה באוכלוסייה והן על סלילת דרך, תרתי משמע, לשוויון אמיתי של אזרחי המדינה הערבים.

ג'אבר עסאקלה: שיעור הייצוג ייקבע בין היתר על סמך ההנחה כי בהיעדר אפליה, האוכלוסייה הערבית הייתה זוכה לייצוג בשיעורה היחסי באוכלוסייה בגופים ובמוסדות השונים של המדינה.

ג'אבר עסאקלה: על כן מוצע לקבוע חובת ייצוג הולם בכל מוסדות התכנון שתחול רק לגבי חברים במוסדות שהם נציגי שרים או מתמנים על ידיהם.

ג'אבר עסאקלה: למעשה, יש סמכות לשרים למנות נציגים שלהם, ושנים רבות – בשנים האחרונות הדבר לא נעשה כיאות ולא הוצעו נציגים ערבים לכל מיני ועדות.

ג'אבר עסאקלה: על כן יחויבו השרים הממנים להעדיף מינוי נציג ערבי במוסדות התכנון ככל שהדבר ניתן.

ג'אבר עסאקלה: שר הפנים הוא שיפקח על כך.

ג'אבר עסאקלה: כדי לתת לכם תמונה מה קורה היום, במועצה הארצית לתכנון ובנייה, גוף בעל חשיבות רבה בקביעת מדיניות התכנון הארצית של מדינת ישראל, יש רק שני חברים ערבים מתוך 36, שניהם נציגים של רשויות מקומיות.

ג'אבר עסאקלה: נוסף עליהם יש כמה ממלאי מקום מקרב החברה הערבית.

ג'אבר עסאקלה: בוועדות המשנה השייכות למועצה הארצית לתכנון ובנייה יש בסך הכול 45 חברים, ובהם רק שני חברים ערבים.

ג'אבר עסאקלה: אין יועץ מקצועי ערבי אחד.

ג'אבר עסאקלה: לוועדת העררים יש יושבי-ראש ומעולם לא היה יושב-ראש ערבי.

ג'אבר עסאקלה: בוועדה הארצית לתכנון ובנייה של מתחמים מועדפים, ותמ"ל, יש 18 חברים, אין ערבים ואין יועץ מקצועי ערבי אחד.

ג'אבר עסאקלה: בוועדה לשמירה על הסביבה החופית יש חבר ערבי אחד מתוך 14, נציג של שר הפנים, ואין יועץ מקצועי ערבי.

ג'אבר עסאקלה: בוועדה לשמירה על קרקע חקלאית ושטחים פתוחים יש 12 חברים, אין ערבים ואין ייעוץ מקצועי של איש מקצוע ערבי.

ג'אבר עסאקלה: בוועדה לתשתיות לאומיות יש 18 חברים, אין ערבים ואין יועץ מקצועי ערבי.

ג'אבר עסאקלה: בשש הוועדות המחוזיות לתכנון ובנייה אין יועץ מקצועי ערבי אחד.

סמי אבו שחאדה: אבו עמר, יש ייצוג הולם, אבל הולם את המדיניות של הממשלה.

ג'אבר עסאקלה: בדיוק.

ג'אבר עסאקלה: עד כה המדיניות באמת הייתה של תת-ייצוג של האוכלוסייה הערבית בכל ועדות ומוסדות התכנון השונים.

ג'אבר עסאקלה: מוצע כאן שהשרים יהיו מחויבים למנות בין נציגיהם נציגים ערבים.

ג'אבר עסאקלה: אני מקווה שחברי הכנסת יצביעו בעד ההצעה הזאת.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה לכם.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, תודה רבה.

אליהו ברוכי: סגן שר הפנים יואב בן צור ישיב, בבקשה.

אליהו ברוכי: בבקשה.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, גברתי המזכירה, חבריי חברי הכנסת, מטרתה של הצעת החוק המונחת לפניכם היא לקבוע חובת ייצוג הולם למיעוט הערבי בכל מוסדות התכנון, למעט בוועדות המקומיות, שתחול על חברים שהם נציגי שרים או כאלה שמתמנים על ידם.

יואב בן צור: כמו כן מוצע כי עד להשגת ייצוג הולם יחויבו השרים הממנים להעדיף מינוי נציג ערבי במוסדות התכנון.

יואב בן צור: אני מבקש מכם, חבריי חברי הכנסת, להתנגד להצעה, מאחר שקביעת כלל קשיח כזה של ייצוג על פי מפתח מגזרי כפי שמוצע בהצעת החוק לא מתאים למינוי חברי מוסד תכנון, מכמה סיבות: ראשית, סמכות המינויים של חברי מוסדות תכנון לא נתונה בידי גורם אחד אלא היא מפוזרת בין שרים וגופים שונים, ומדובר בבחירה מקצועית מובהקת.

יואב בן צור: מוסד תכנון הוא גוף מקצועי, וכל אדם שמתמנה בו לחבר צריך להיות בעל כשירות מקצועית וערכית, מעורה – – –

ג'אבר עסאקלה: – – –

יואב בן צור: תמתין בבקשה עד סוף הדברים שלי.

יואב בן צור: אם יהיה לך מה לומר, להוסיף או לשאול אני אענה לך בשמחה.

יואב בן צור: חכה בבקשה עד סוף דבריי.

יואב בן צור: תאמין לי שאנחנו מכירים את זה גם מהפן השני, בסדר?

יואב בן צור: אז תן לי עכשיו לומר מה שיש לומר, ואחר כך אולי ננהל דיאלוג.

יואב בן צור: מוסד תכנון הוא גוף מקצועי, וכל אדם שמתמנה בו לחבר צריך להיות בעל כשירות מקצועית וערכית, מעורה ובקי בנושאי התכנון והבנייה וכפוף לקיום בדיקה מעמיקה ומוקפדת בהיבט של חשש לניגוד עניינים.

יואב בן צור: הבחירה נעשית הן על פי בקיאות ומקצועיות בתחומי התכנון והן על פי דרגת התפקיד במשרד.

יואב בן צור: בהקשר הזה אני מבקש להדגיש כי תפקידו של נציג המשרד במוסד התכנון הוא לייצג את אינטרס המשרד ביחס לשאלות התכנוניות הנדונות, ולכן ממונים לכהונה בכירי המשרד לפי דרגת מקצועיותם ולא בהתאם למפתח מגזרי, אך כמובן, גם עם תשומת לב למבחן הזה.

יואב בן צור: שנית, לגבי חלק מהמינויים השר נדרש להתייעץ עם גורמים נוספים או לקבל המלצה מגוף ספציפי, וכמובן, השר צריך לבחור מבין אלה שהומלצו בפניו, ויכולת התמרון שלו מוגבלת ומצומצמת למספר מועט של מועמדים שהומלצו.

יואב בן צור: שלישית, כפי שאף צוין בדברי ההסבר להצעת החוק, על המועצה הארצית ועל הוועדה לתשתיות לאומיות חל ממילא חוק החברות הממשלתיות, ומכוחו חלה חובת הייצוג ההולם על מינוי חברים למועצה הארצית, והמינויים כפופים לבדיקת הוועדה לבדיקת מינויים בחברות הממשלתיות.

יואב בן צור: רביעית, אני מבקש לציין כי עם חברי המועצה הארצית לתכנון ולבנייה נמנים כמה חברים וממלאי מקום מן המגזר הערבי, לרבות מקרב נציגי השלטון המקומי וממלאי מקומם, אשר מונו לאחרונה על ידי שר הפנים לחברים במועצה.

יואב בן צור: במוסדות התכנון הארציים הנוספים ובוועדות המחוזיות מתבצע מינוי חברי מוסדות התכנון על פי הוראות החוק בהתחשב בחובת הייצוג ההולם שהשרים כפופים לה מכוח הדין המינהלי ועקרונות השוויון והצדק החלים על כל פעולה של שר.

יואב בן צור: לכן, כמו שאמרתי, אני מבקש מחבריי להתנגד להצעת החוק.

יואב בן צור: כן, בבקשה.

יואב בן צור: מה רצית?

יואב בן צור: אני עוד לא סיימתי.

יואב בן צור: אתה רוצה לומר משהו עכשיו?

יואב בן צור: כי אם לא אני ממשיך.

ג'אבר עסאקלה: אני אגיד בסוף.

יואב בן צור: אתה תגיד בסוף.

יואב בן צור: רבותיי, אני רוצה לומר, שתדע, שיש אנשים טובים במגזר הערבי שאני פוגש בהם יום-יום במסגרת האחריות שלי לשלטון המקומי, לרשויות הערביות והדרוזיות.

יואב בן צור: אנחנו חושבים שהאנשים האלה מוכשרים ואנחנו ממנים אותם כמיטב יכולתנו.

יואב בן צור: צריכים להבין כמה דברים: לא הכול בידי שר הפנים, וכשאנחנו רואים במציאות שצריכים למנות מישהו מהמשרד, נותנים עדיפות למיעוטים.

יואב בן צור: אני רוצה לומר וחייב לומר שהמגזר הערבי מיוצג הרבה יותר מאשר המגזר החרדי.

יואב בן צור: לכן, זו צרה שאנחנו אולי שותפים וחברים בה, אבל אני חושב ואני אומר שגם במגזר החרדי, ובוודאי גם במגזר הערבי, יש אנשים מוכשרים שראויים להתמנות.

יואב בן צור: אני אומר, לא תמיד הכול תלוי במשרד הפנים.

יואב בן צור: נכון לעכשיו עושים את המקסימום הנדרש על פי החוק ואולי מעבר לכך.

יואב בן צור: אני אומר לך שבאמת – – –

סמי אבו שחאדה: – – – את המספרים האלה.

סמי אבו שחאדה: אפס מ-18, אפס מ-17, אחד מ-14, אפס מ-12.

סמי אבו שחאדה: אדוני, איפה אנחנו חיים?

סמי אבו שחאדה: אם רק מה שתלוי במשרד הפנים היה נעשה, לא היינו מקבלים את המספרים האלה.

יואב בן צור: אדוני, גם שר הפנים ומשרד הפנים, כשהוא צריך למנות, יש לו מחויבויות שונות לכל מיני מגזרים ולכל מיני מוסדות תכנון כאלה ואחרים.

יואב בן צור: אתם מבקשים – – –

סמי אבו שחאדה: יש אפס מ-18.

סמי אבו שחאדה: לא תת-ייצוג, לא אחד בטעות – אפס.

יואב בן צור: אף אחד זה לא תת-ייצוג; אף אחד זה לא בטעות.

יואב בן צור: אנחנו ממנים את האנשים הטובים ביותר ובוחרים את האנשים הטובים ביותר.

יואב בן צור: רק אתמול היה אצלי – – –

סמי אבו שחאדה: במקרה כולם לא ערבים?

יואב בן צור: דקה, סליחה – – –

סמי אבו שחאדה: במקרה כולם לא ערבים?

סמי אבו שחאדה: זה יכול להיות.

יואב בן צור: היה אצלי אתמול ראש מועצת זמר, שהתמנה לחבר בוועדת התכנון והבנייה הארצית, ואני חושב שהוא איש מוכשר וראוי למלא את תפקידו.

יואב בן צור: יש כמה וכמה ממלאי מקום של ראשי רשויות.

יואב בן צור: משרד הפנים ושר הפנים עושים כמיטב יכולתם כדי למנות כמה שיותר.

יואב בן צור: לכן, לקבוע דבר כזה עכשיו בסוג של חקיקה שלא נוכל לעמוד בה – יש דברים שאתה יכול לעמוד בהם; יש דברים שאתה לא יכול לעמוד בהם.

יואב בן צור: סוג החקיקה שאי-אפשר לעמוד בה – זאת בעיה, ולכן אני חושב – – –

סמי אבו שחאדה: אדוני סגן השר, אתה אומר משהו – בסדר.

סמי אבו שחאדה: בוא נשים זמן: נגיד לשלוש שנים, לחמש שנים, בעשור הקרוב.

סמי אבו שחאדה: אי-אפשר.

סמי אבו שחאדה: אי-אפשר ככה.

יואב בן צור: אנחנו לא מפסיקים – – –

סמי אבו שחאדה: תגיד שהמשרד מתחייב לייצוג הולם תוך שלוש שנים – –

יואב בן צור: המשרד לא מתחייב לכלום, המשרד עושה את זה – –

סמי אבו שחאדה: – – תוך חמש שנים.

יואב בן צור: – – המשרד עושה את זה יותר מהמחויבות.

סמי אבו שחאדה: אדוני, אתה ראית?

סמי אבו שחאדה: המספרים מדברים.

יואב בן צור: המשרד רוצה, ועושה את המקסימום כדי למנות כמה שיותר אנשים מוכשרים לטובת הדבר.

יואב בן צור: צריך להבין שאי-אפשר למנות כל אחד.

יואב בן צור: צריכה להיות כשירות מיוחדת והתאמה מיוחדת כדי להתמנות לאותן ועדות.

יואב בן צור: אתה לא יכול לשים – – –

סמי אבו שחאדה: אנחנו ביקשנו הנחות?

יואב בן צור: לא ביקשתם הנחות, ולכן אני אומר שכרגע – – –

סמי אבו שחאדה: לא ביקשנו הנחות.

סמי אבו שחאדה: יש אנשים מוכשרים, יש מרצים בטכניון – כל מה שצריך יש, אבל במקום שלהם אין.

סמי אבו שחאדה: זה לא תת-ייצוג, זה אפס ייצוג, אדוני.

סמי אבו שחאדה: זה אפס.

יואב בן צור: במציאות הזאת שבה אנחנו נמצאים – זה לא אפס, ואתה יודע מה משקלו של חבר ועדת תכנון ובנייה ארצית, אתה יודע בדיוק מה משקלו באותה ועדה.

יואב בן צור: גם אם הוא אחד מ-36, אני חושב שעדיין יש לו משקל רב.

יואב בן צור: בנוסף אני רוצה לומר לכם שאנחנו פועלים ברשויות הערביות לתוכניות מתאר, ואני אדבר על זה מאוחר יותר בהצעת החוק הנוספת – מה אנחנו נותנים לטובת הרשויות הערביות, מה מינהל התכנון מתכנן, כמה מאות אלפי יחידות דיור שכבר יש להן, יכולים להוציא להן היתרי בנייה.

יואב בן צור: אנחנו עם הפנים לטובת הציבור הערבי.

יואב בן צור: לא לחינם שר הפנים מינה אותי, כסגנו, לטפל ספציפית ברשויות הערביות גם בנושא של תכנון ובנייה וגם בנושא הכולל.

יואב בן צור: הוא מרגיש וחושב שיש חשיבות בלטפל ברשויות הללו ולתת להן את המרב כדי שיוכלו לנהל את המערכות שלהן בצורה נכונה וטובה, לקדם את תושביהן ולמצוא את החומר האיכותי שנמצא בתוך היישובים כדי להכניס אותו לטובת העשייה המקומית ברשויות המקומיות.

יואב בן צור: אני אשמח, אני אשמח מאוד – עליזה?

יואב בן צור: עליזה?

יואב בן צור: עליזה?

יואב בן צור: זהו?

יואב בן צור: אני אשמח מאוד שבעזרת השם נצליח להביא את המקסימום לטובת הרשויות הללו ולטובת האנשים הטובים שיש בקרבכם.

יואב בן צור: אני מבקש, בעזרת השם, שעכשיו בשלב הזה כולם יצביעו נגד החוק, ואנחנו נמצא את הדרך לשפר ולקדם אנשים נוספים שיתמנו לוועדות הללו.

יואב בן צור: תודה רבה.

אליהו ברוכי: בבקשה.

אליהו ברוכי: תודה לסגן שר הפנים, יואב בן צור.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, בבקשה.

אליהו ברוכי: אם אתה רוצה, אתה יכול לעלות גם לפה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות לרשותך.

ג'אבר עסאקלה: אדוני סגן השר, חבריי חברי הכנסת, ההצעה הזאת היא לא הצעה נוקשה, היא הצעה מאוד רכה.

ג'אבר עסאקלה: היא מאפשרת לשרים השונים בממשלה לתקן את העוול ההיסטורי של אפס ייצוג, של תת-ייצוג של חברים ערבים בכל מוסדות התכנון.

ג'אבר עסאקלה: על כן, אם יש כוונה טובה אצל הממשלה באמת לתת ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית במוסדות התכנון, החוק הזה צריך להתקבל, ואז בידי השרים יש את האפשרות למנות מבין הנציגים שלהם בוועדות האלה אנשי מקצוע ערבים.

ג'אבר עסאקלה: אני לא מציע לך להכניס לשם מורי נהיגה.

ג'אבר עסאקלה: אני אומר לך שיש דוקטורים, פרופסורים, בנושאי תכנון, שיכולים להיות שם והם עולים בהרבה על חלק גדול מהאנשים שמייצגים בוועדות האלה.

ג'אבר עסאקלה: אני מקווה שתצביעו בעד.

ג'אבר עסאקלה: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: אנחנו רוצים לעבור להצבעה.

אליהו ברוכי: כל חברי וחברות הכנסת, כל אחד יתפוס את מקומו.

אליהו ברוכי: הצבעה מהאולם פה תתאפשר רק לחבר הכנסת ג'אבר עסאקלה ולחבר הכנסת סמי – – –

קריאה: – – –

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצבעה, הצבעה על חוק התכנון והבנייה (תיקון – ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית במוסדות התכנון), התש"ף–2020, בבקשה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 29 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 39 נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדה את הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית במוסדות התכנון), התש"ף–2002, לא נתקבלה.

מכלוף מיקי זוהר: המכשיר שלי לא עובד.

אליהו ברוכי: אני אוסיף את חבר הכנסת מיקי זוהר וחבר הכנסת יעקב ליצמן, שהמכשירים שלהם לא עובדים.

אליהו ברוכי: אה, עובד אצל ליצמן?

אליהו ברוכי: רק חבר הכנסת מיקי זוהר ואצל יושב-ראש הכנסת, בבקשה.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים לתוצאות.

אליהו ברוכי: התוצאות הן 29 בעד, 39 נגד ואני מוסיף את יושב-ראש הכנסת יריב לוין וחבר הכנסת מיקי זוהר, שזה אומר 41 נגד.

אליהו ברוכי: הם היו באולם והמחשב לא עבד.

אליהו ברוכי: אין נמנעים.

אליהו ברוכי: ההצעה לא התקבלה.

אליהו ברוכי: [הצעת חוק פ/1513/23; נספחות.

אליהו ברוכי: ]

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצעה הבאה – הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – השוואת קצבת אזרח ותיק לשכר המינימום), התש"ף–2020.

אליהו ברוכי: ינמק את ההצעה חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

אליהו ברוכי: אני רק מציין שלהצעה הוצמדו עוד שתי הצעות חוק.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בבקשה.

אליהו ברוכי: עשר דקות לרשותך, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, לפני שאני אתייחס לחוק של השוואת – עם הרעש הזה יהיה לי קשה, אדוני.

אליהו ברוכי: אם אפשר, בבקשה, חברי וחברות הכנסת, שקט באולם, כדי שנוכל להמשיך את דיוני המליאה.

אליהו ברוכי: בבקשה.

סמי אבו שחאדה: לפני שאני אתייחס לחוק שאני רוצה להציג אני רוצה להגיד רק כמה מילים על החוק שהציג לפניי ידידי ג'אבר עסאקלה בעניין הייצוג ההולם לחברה הערבית בוועדות התכנון והבנייה.

סמי אבו שחאדה: אכן יש ייצוג הולם, אבל זה ייצוג שהולם את מדיניות הממשלה כלפי החברה הערבית בכלל, שזה או שאין בכלל ייצוג או תת-ייצוג בכל הוועדות שהוזכרו.

סמי אבו שחאדה: החוק הבא זה חוק שכבר נדון בכנסת כמה פעמים, זה לא נושא חדש – מה שאומר שזה נושא מאוד חשוב.

סמי אבו שחאדה: ב-2018 – אני אדבר על זה אחר כך – הייתה גם התקדמות מאוד טובה בעניין הזה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו מדברים על האנשים המבוגרים בחברה שלנו, שהם כמעט 12% מכלל האוכלוסייה, קצת מעל – אדוני היושב-ראש, אני בקושי שומע את עצמי.

אליהו ברוכי: חברי וחברות הכנסת, אי-אפשר ככה לנהל את דיוני המליאה, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: כשאנחנו מדברים על האוכלוסייה המבוגרת במדינת ישראל אנחנו מדברים כמעט על 12% מהאוכלוסייה, קצת מעל מיליון איש, שחלק גדול מהם חי מקצבת הזקנה, שהיא בממוצע 50 שקלים ליום.

סמי אבו שחאדה: זאת ההכנסה העיקרית שלהם.

סמי אבו שחאדה: עכשיו המספרים: אנחנו רואים שכמעט 25% מהאוכלוסייה הזאת הם בכלל מתחת לקו העוני, ולכולנו ברור שקו העוני במדינת ישראל הוא גם נמוך והוא בעייתי.

סמי אבו שחאדה: זה לא אומר שהרוב הגדול הוא הרבה מעבר לקו העוני – אחוז גדול מהאוכלוסייה המבוגרת בישראל קרוב מאוד לקו העוני, שגם הוא, כמו שאמרתי, יחסית בעייתי, וניסו להתייחס אליו כמה פעמים בעבר.

סמי אבו שחאדה: לא הצלחנו לעשות הגדרות יותר טובות לקו העוני, מה שגורם לכך שחלק גדול מהאוכלוסייה המבוגרת במדינת ישראל, או שהוא חי על קו העוני או שהוא מתחת לקו העוני.

סמי אבו שחאדה: מה זה אומר מספרית?

סמי אבו שחאדה: מספרית זה אומר שהצרכים הבסיסיים של אנשים קודם כול מההכנסה המאוד-פשוטה שלהם חייבים – – –

אליהו ברוכי: חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: האוכלוסייה המבוגרת במדינת ישראל, עם ה-50 שקלים ליום, אמורה גם לשלם מיסים למדינה וכל מיני תשלומים.

סמי אבו שחאדה: גם אם יש לה הנחה בארנונה, היא גם חייבת בארנונה וחשמל ומים והוצאות שוטפות.

סמי אבו שחאדה: נוסף לזה מה-50 שקלים ליום הם צריכים גם לאכול.

סמי אבו שחאדה: לצערנו הרב, עם הגיל הם גם צריכים לקנות תרופות, ויש להם הוצאות שוטפות של כל בן אדם, מה שאומר שברור לכולנו שבהכנסה הנוכחית לא רק שהם לא יכולים לסיים את החודש, הם לא יכולים לסיים את השבוע הראשון של החודש – מה שמביא אותם לחיות בתנאים מאוד קשים, בעוני מחפיר.

סמי אבו שחאדה: זה דבר שלא מכבד אף אחד מכל החברה, לא את הצעירים ולא את המבוגרים.

סמי אבו שחאדה: חברה הופכת לחברה הרבה יותר מוסרית והרבה יותר אנושית ברגע שהיא דואגת לאנשים המוחלשים שבה.

סמי אבו שחאדה: ברור לנו שזה חוק שהוא לא חדש, הוא הוצע כמה פעמים.

סמי אבו שחאדה: עכשיו גם החברים שלי איימן ועאידה ימשיכו בתיאור המצב והנתונים.

סמי אבו שחאדה: יש לנו גם פתרון לדבר הזה, לבעיה הזאת של אנשים מבוגרים שחיים בעוני במדינת ישראל.

סמי אבו שחאדה: יש פתרון: צריך להחזיר את הנושא הזה לדיון – בכנסת, בחברה, בכל מקום – צריך להחזיר ולראות את המרכיבים של הבעיה הזאת כדי להתחיל להתקדם.

סמי אבו שחאדה: אנחנו חייבים לפתוח לדיון את גיל הפרישה.

סמי אבו שחאדה: מהלימודים שלי בתוכנית לייעוץ קריירה באוניברסיטת תל אביב – אנחנו יודעים שיש בעיה עולמית בכל מה שנוגע לגיל הפרישה ושתוחלת החיים עלתה.

סמי אבו שחאדה: זה לא דבר שאפשר להמשיך להתעלם ממנו.

סמי אבו שחאדה: דרך אגב, גם אם לא תהיה החלטה גורפת, חלק גדול מהאוכלוסייה יוכל לעבוד גם אחרי 67 ואחרי 62 ו-65.

סמי אבו שחאדה: הם יוכלו להמשיך לעבוד.

סמי אבו שחאדה: חלקם יוכלו להמשיך לעבוד ולחלקם יש הרבה מה לתרום לחברה.

סמי אבו שחאדה: צריך להתייחס לזה.

סמי אבו שחאדה: צריך למצוא פתרונות מתאימים, בהתאם לאוכלוסייה.

סמי אבו שחאדה: נוסף לזה, לא כל האוכלוסייה הזאת היא ענייה, כך שאם אנחנו מתחילים להתמודד עם השאלה הזאת לא נצטרך למצוא פתרון ל-1.08 מיליון איש בבת אחת.

סמי אבו שחאדה: אפשר לחלק את הפתרון הזה לחלקים.

סמי אבו שחאדה: אפשר להתחיל מהחלקים שצריכים יותר עזרה – באוכלוסייה שעליה אנחנו מדברים – ולאט-לאט להציע פתרון רוחבי לכל האוכלוסייה המבוגרת בישראל.

סמי אבו שחאדה: למזלנו, גם שר העבודה והרווחה הנוכחי במדינה ראה חשיבות מאוד גדולה בנושא הזה.

סמי אבו שחאדה: ב-2018 החוק עמד על חודו של קול.

סמי אבו שחאדה: הוא התקדם מאוד טוב בנושא.

סמי אבו שחאדה: הוא בן אדם שאמר שהנושא הזה מאוד קרוב לליבו, מאוד חשוב לו.

סמי אבו שחאדה: הוא אמר המון דברים טובים לכיוון הנושא.

סמי אבו שחאדה: עכשיו הוא נמצא בעמדת השר.

סמי אבו שחאדה: אנחנו חושבים שאפשר לקדם את הנושא הזה, גם בגלל שעכשיו הוא חשוב בקואליציה וגם בגלל שהוא חשוב לכל הבית – גם לחברים שלי באופוזיציה.

סמי אבו שחאדה: מכאן אפשר לחשוב על פתרונות.

סמי אבו שחאדה: אנחנו נשמח מאוד אם תהיה הצבעה היום בעד החוק של השוואת השכר של האנשים המבוגרים בישראל לשכר המינימום, אבל גם אם זה לא הכיוון של הממשלה – כי לא הספקנו לדבר עם השר ולשמוע את דעתו – אני רוצה להציע פשרה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו נוכל גם לשקול – אם השר יוכל לשקול שתוקם ועדה מקצועית שתעבוד ממש בקרוב, ובתוך שלושה חודשים תציג דרך העבודה שלה במשרד העבודה והרווחה איזשהו פתרון, איזשהו אפיק להעלאת השכר, דמי הזקנה לאנשים מבוגרים, לפי קבוצות, לפי גיל, לפי כל קריטריון אובייקטיבי שהם יראו לנכון.

סמי אבו שחאדה: אם הם יציגו לנו תוכנית שיכולה להתמודד עם השאלה הזאת אנחנו נוכל לשקול גם את זה.

סמי אבו שחאדה: ברגע שגם ההפשרה לא מקובלת, אנחנו נשמח להצביע על החוק.

סמי אבו שחאדה: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: [הצעת חוק פ/1246/23; נספחות.

אליהו ברוכי: ]

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצעת חוק הבאה, שהוצמדה – הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – השוואת קצבת אזרח ותיק לשכר המינימום) התש"ף

אליהו ברוכי: –2020, של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

אליהו ברוכי: בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: שלוש?

קריאה: כן.

עאידה תומא סלימאן: טוב.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, כמובן, אני מגישה את הצעת החוק הזאת בשמי ובשם חבריי ג'אבר עסאקלה, איימן עודה, עופר כסיף ויוסף ג'בארין.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שחברנו סמי אבו שחאדה, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, כבר הסביר את המצב, אבל אני חייבת לספר שמייד לאחר שנבחרתי בפעם הראשונה, ב-2015, היו הרבה אנשים שבאו לברך אותי, כולל אנשים שהם אזרחים ותיקים – כמו שסיכמנו בכנסת הקודמת להגיד – והדבר הראשון שהעלו: עאידה, את הולכת לעבוד על הנושא של קצבת הזקנה שלנו?

עאידה תומא סלימאן: זה מחפיר שהמדינה חושבת שמישהו בכלל, שמישהו בכלל, חברים – –

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אחמד טיבי, חבר הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: – – שמישהו יכול לחיות מסכום כזה.

עאידה תומא סלימאן: דווקא עכשיו – האמת, זה קצת מעוות שאנשים כמונו, שמקבלים שכר נאה על העבודה שלנו, עכשיו צריכים להצביע נגד האפשרות להעלות את קצבת האנשים שחיים בהרבה מקרים מתחת לקו העוני.

עאידה תומא סלימאן: רק להגיד לכם ש-40% מהזקנים במדינת ישראל כבר הצהירו שהם מוותרים על מיזוג אוויר, ורק ה-20% אמרו שהם יכולים לכסות את ההוצאות החודשיות שלהם.

עאידה תומא סלימאן: 7% חוסכים במזון.

עאידה תומא סלימאן: אם מסתכלים על האוכלוסייה הערבית – גם כאן יש הצטברות של עוני.

עאידה תומא סלימאן: בכלל באוכלוסייה המצב הוא יותר קשה.

עאידה תומא סלימאן: אנשים מתקשים לשלם בעבור התרופות שלהם וחייבים לבחור בין תרופות לבין מזון.

עאידה תומא סלימאן: האם זו תמונת המצב והערכים שאנחנו רוצים להנחיל לציבור – שכאשר אנשים פורשים מהעבודה, כאשר הם צריכים להתחיל ליהנות מחיים נוחים, הם הופכים נטל וחיים מתחת לקו העוני?

עאידה תומא סלימאן: אני אף פעם לא הבנתי למה קצבאות כמו קצבאות לאזרחים ותיקים צריכות להיות שוות לזה שיש לו מיליונים בבנק ולזה שאין לו כלום על הנשמה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא הבנתי למה מיליארדר צריך לקבל אותו סכום כסף כמו פועל שעבד כל החיים שלו – –

אליהו ברוכי: נא לסיים.

עאידה תומא סלימאן: – – ועכשיו אין לו הכנסה.

עאידה תומא סלימאן: אני פונה לסגן השר ואני מבקשת באמת: אפשר ללחוץ על הכפתור.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: נא לסיים.

עאידה תומא סלימאן: סגן השר, אפשר לבקש מכולם עכשיו להפיל את ההצעה הזאת – –

אליהו ברוכי: נא לסיים, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: – – ואפשר להתעשת ולהחליט שאתם הולכים ללמוד את הנושא – –

אליהו ברוכי: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: – – ולהקים ועדה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: [הצעת חוק פ/1553/23; נספחות.

אליהו ברוכי: ]

אליהו ברוכי: הצעת חוק נוספת שהוצמדה היא הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – העלאת קצבת אזרח ותיק), התש"ף

אליהו ברוכי: –2020.

אליהו ברוכי: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי וחברות הכנסת, אני רוצה לברך את החברים שלנו ברשימה המשותפת – חברי סמי אבו שחאדה, על זה שנהיית יו"ר הוועדה לקידום זכויות אנשים עם מוגבלות, וגם חברי עופר כסיף, שנהיית גם אתה היום יו"ר הוועדה לקידום ההשכלה הגבוהה.

איימן עודה: חשוב לי להגיד שאתה, חברי עופר כסיף, מגיע מהתחום הזה, מרצה באוניברסיטה.

איימן עודה: יש לך את הידע כולו, ובעיקר יש לך את העמדה הערכית, גם הפוליטית וגם החברתית.

איימן עודה: יישר כוח, חבריי.

איימן עודה: חברי סמי אבו שחאדה, אני לא אשכח את היום שבו דיברנו ביחד על אנשים עם מוגבלות, ואז שאלתי אותך: החבר סמי, אתה מוכן שאני אדבר בשמך מול הציבור ולהגיד להם שיש בעיה בעיניים של חברנו סמי אבו שחאדה, והנושא הזה הוא הכי קרוב לליבו, והוא, בכנסת, מבטיח לכם לקדם את הזכויות של האנשים בעלי המוגבלות?

איימן עודה: אתה אמרת לי: תגיד את זה בכל מקום.

איימן עודה: ועכשיו, הינה, אתה נבחרת לעמוד בראש הוועדה הזאת, ואין אחד כמוך, שבאת ממקום שאתה מרגיש את הסוגיה הזאת, וגם עם התפיסה החברתית הכי נכונה.

איימן עודה: מאוד מאמינים בך, ואתה תצליח, וכולנו, חברי הרשימה המשותפת, נהיה איתך.

איימן עודה: חברים, אתמול אני נפגשתי עם בני גנץ, ראש הממשלה החליפי, ודיברנו על שני נושאים: מבחינתי, ביטול חוק קמיניץ, וגם על חיבור בתים לחשמל, בתים שאין להם טופס 4.

איימן עודה: אני חייב לומר שהמאבק למען ביטול חוק קמיניץ נמשך כמה שנים, אבל לאחרונה חברנו אוסאמה סעדי ישב כמה פעמים עם שר המשפטים אבי ניסנקורן.

איימן עודה: אני בטח גם איתו, ואתמול ישבנו עם בני גנץ באותו נושא.

איימן עודה: אני מקווה שתוך ימים ספורים, אם לא בדיוק מה שאנחנו רוצים – ביטול – לפחות הקפאה לתקופה מסוימת זה דבר בכיוון הנכון בהחלט.

איימן עודה: לגבי חיבור בתים שאין להם טופס 4 לחשמל, קיבלתי הבטחה לבדוק את הנושא לעומק ושתוך ימים ספורים נקבל תשובה.

איימן עודה: אני מקווה שהיא תהיה חיובית, בכיוון הנכון.

איימן עודה: המשותפת תישאר נאמנה לציבור שלה, ומקווה שתהיה לנו בשורה בימים הקרובים.

איימן עודה: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: על שלוש הצעות החוק ישיב במשולב סגן שר העבודה משולם נהרי, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, אנחנו חייבים לעלות למעלה להצבעות?

אליהו ברוכי: המציעים יכולים להישאר פה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברי הכנסת המציעים – איימן, לשם שינוי – – –

איימן עודה: למרות שאתה ש"ס – – –

משולם נהרי: אני חושב שזאת הצעה טובה מאוד.

משולם נהרי: צריכים לשפר את מצבם של הקשישים, של האזרחים הוותיקים.

משולם נהרי: הצגתם את הדברים, אמרתם מה הבעיות, אבל זו הצעה מורכבת, הצעה שיש לה עלויות אדירות, אבל אפשר גם להתקדם; "מעט מעט אגרשנו מפניך" – להתקדם עם הנושא הזה ולקיים דיון.

משולם נהרי: כתוב לכם בהצעת החוק, כתבתם, ששר העבודה והרווחה איציק שמולי בכנסת העשרים – הזכרת את זה, שחאדה – נלחם על הנושא הזה וזה קרוב לליבו.

משולם נהרי: אחד הדברים שאנחנו עושים היום במשרד זה מגן זהב לקשישים, ונלחמים על עוד תוספות תקציביות כדי לשפר.

משולם נהרי: לאחרונה הוא מינה משנה למנכ"ל שיטפל בנושא הזה בכל הכוח, ככה שהנושא הזה קרוב לליבו.

משולם נהרי: את הנושא הזה הוא יכול לקדם.

משולם נהרי: בסוף בסוף כולנו צריכים להתכנס לתקציב.

עאידה תומא סלימאן: הייתה פה הצעה כזאת שנפלה על חודו של קול.

משולם נהרי: ברור לי.

משולם נהרי: אני גם מכיר את האג'נדה שלו בנושא הזה.

משולם נהרי: על הנושאים החברתיים האלה הוא נלחם.

משולם נהרי: לכן, מה שאני מציע, כדי שבכל זאת הנושא הזה לא ייקטע עכשיו אלא שיהיה אפשר לקיים דיון בנושא הזה ולהתקדם עוד צעד ועוד צעד – עשינו הרבה למען האזרחים הוותיקים – להפוך את זה להצעה לסדר-היום, להביא את זה לפני ועדת הרווחה.

משולם נהרי: אני אדבר עם השר.

משולם נהרי: אני לוקח על עצמי לדבר עם השר ולומר לו שצריכים לשבת, לקיים דיון ולראות, במסגרת האפשרויות, איך לקדם את הנושא הזה וכמה.

משולם נהרי: מקבלים?

סונדוס סאלח: מקובל.

סמי אבו שחאדה: מבחינתנו מקובל, אדוני סגן השר.

אליהו ברוכי: אנחנו נעבור רגע אחד לעשות סדר.

אליהו ברוכי: תשובת סגן השר זה להפוך את הצעות החוק להצעות לסדר-היום.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים אחד-אחד.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, מסכים?

סמי אבו שחאדה: מסכים.

אליהו ברוכי: מסכים.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן?

עאידה תומא סלימאן: עם דיון בוועדת העבודה והרווחה.

אליהו ברוכי: כן כן כן, אנחנו נצביע על זה.

משולם נהרי: זה יעבור לוועדת העבודה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת איימן עודה?

איימן עודה: תגיד לנהרי שאני מסכים, אבל רק הפעם.

אליהו ברוכי: סגן השר שמע.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצבעה על שלוש הצעות לסדר-היום.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצבעה להעביר את כל ההצעות לסדר-היום לדיון בוועדת העבודה הרווחה.

אליהו ברוכי: ההצבעה היא הצבעה אחת על כל שלוש ההצעות לסדר-היום, שהן באותו נושא.

אליהו ברוכי: הצבעה, בבקשה.

אליהו ברוכי: אנחנו מצביעים באלקטרוני, בבקשה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 17 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להפוך את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – השוואת קצבת אזרח ותיק לשכר המינימום), התש"ף

אליהו ברוכי: –2020, הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – השוואת קצבת אזרח ותיק לשכר המינימום), התש"ף

אליהו ברוכי: –2020, והצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – העלאת קצבת אזרח ותיק), התש"ף

אליהו ברוכי: –2020, להצעה לסדר-היום ולהעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אליהו ברוכי: יש לנו 17 בעד, אפס נגד ואפס נמנעים.

אליהו ברוכי: אני מוסיף את חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

אליהו ברוכי: מדובר בשלוש הצעות חוק שהפכו להיות הצעות לסדר-היום, ולכן הצבענו הצבעה אחת – להעביר אותן לדיון בוועדת העבודה והרווחה כהצעות לסדר-היום.

אוסאמה סעדי: למה הייתה הצבעה אחת?

אליהו ברוכי: כי זה שלוש הצעות לסדר-היום שדומות האחת לשנייה.

אליהו ברוכי: [הצעת חוק פ/601/23; נספחות.

אליהו ברוכי: ]

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה – הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון – רישום חסר דת), התש"ף–2020.

אליהו ברוכי: תציג את הצעת החוק חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, בבקשה.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יוליה מלינובסקי: חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, אני מעלה היום הצעת חוק שלרבים אולי היא לא ברורה והיא לא נחוצה, כי הם פשוט לא מבינים ולא חיים את זה.

יוליה מלינובסקי: אני אנסה לשכנע עכשיו את החברים לתמוך בהצעת החוק הזאת ולהסביר למה זה חשוב.

יוליה מלינובסקי: הצעת החוק הזאת נולדה מסיפור אישי של אזרח, ליאוניד ויינשטיין, שגילה לתדהמתו שהוא רשום במרשם האוכלוסין כרוסי ונוצרי.

יוליה מלינובסקי: הוא עלה לארץ בגיל ארבע וחצי, אבא שלו היה אסיר ציון, מקבל קצבת אסיר ציון במדינת ישראל, והוא רשום כרוסי ונוצרי.

יוליה מלינובסקי: מילא היה רשום "חסר דת", אבל רוסי ונוצרי.

יוליה מלינובסקי: רובנו לא ראינו מעולם את המרשם שלנו, המרשם המורחב, רובנו לא יודעים מה כתוב שם בכלל, אבל ליאוניד נחשף לזה, והוא היה פשוט בהלם.

יוליה מלינובסקי: הוא לא דרך פעם אחת בחייו בכנסייה, והוא עזב את רוסיה בגיל ארבע וחצי, כשהוא בכלל לא קשור לא לעם הרוסי, לא ללאום הרוסי.

יוליה מלינובסקי: הוא שירת פה בצבא כרופא צבאי, עשה שירות מלא, למד באוניברסיטאות, והוא גילה שהוא רוסי נוצרי.

יוליה מלינובסקי: כמה שזה מצחיק.

יוליה מלינובסקי: הוא לא ויתר.

יוליה מלינובסקי: הרבה אנשים במצב כזה היו מוותרים – נו, רשום – אבל בשבילו זה היה חשוב.

יוליה מלינובסקי: הוא ידע שהוא לא יכול להיות רשום כיהודי, בגלל שאימו לא יהודייה, אבל המרחק בין חסר דת לבין רוסי ונוצרי הוא ענק.

יוליה מלינובסקי: אגב, יש לי דוגמה נוספת, של גברת שנולדה באתיופיה בגלל שההורים שלה עבדו שם, והיא גילתה שהיא רשומה בשורת הלאום כאתיופית.

יוליה מלינובסקי: לשנות את זה זה כמעט בלתי אפשרי, כי אתה צריך ללכת לבית משפט ולהוציא פסק דין הצהרתי, שעולה המון כסף.

יוליה מלינובסקי: סתם ככה ישב שם מישהו במשרד הפנים ורשם, בלי לתת על זה את הדעת.

יוליה מלינובסקי: הינה, הגיע סגן שר הפנים.

יוליה מלינובסקי: הוא בטח יספר לי שבמשרד הפנים הכול גן עדן וכמה זה מצוין.

יוליה מלינובסקי: אז לא.

יוליה מלינובסקי: אז אותו ליאוניד ויינשטיין לא ויתר, וגם אני לא ויתרתי איתו ביחד.

יוליה מלינובסקי: אנחנו חייבנו את משרד הפנים ללכת לארכיון, להוציא את התיק, כי הם טענו שהוא בגיל ארבע וחצי הצהיר שהוא רוסי ונוצרי – להוציא את תיק הרישום שלו ולראות מה כתוב שם.

יוליה מלינובסקי: אז לא כתוב שום דבר.

יוליה מלינובסקי: לכבוד הפנייה שלנו והמעמד שלנו, בסוף הרישום שלו שונה לחסר דת וחסר לאום; אגב, גם לאימא שלו וגם לאח שלו.

יוליה מלינובסקי: השאלה הנשאלת: כמה אנשים במדינת ישראל היום מסתובבים עם הרישום הזה כשהם לא יודעים, הם פשוט לא מודעים לדבר הזה שהם רשומים כנוצרים, רוסים, אוקראינים – ולא ברור מה – בגלל סיבות כאלה ואחרות במשרד הפנים?

יוליה מלינובסקי: אני רק רוצה לתת הגדרה מהמילון מה זה לאום – ועד כמה זה אבסורדי: לאום הוא קבוצה אתנית.

יוליה מלינובסקי: קבוצה המשתייכת ללאום מסוים מקיימת יסודות משותפים המייחדים אותה כקבוצה אותנטית והם אינם פרי בחירה, כמו שפה, תרבות, מוצא והיסטוריה.

יוליה מלינובסקי: ללאום יש גם מאפיינים שהם פרי בחירה, כמו אידיאולוגיה וערכים משותפים.

יוליה מלינובסקי: האם אזרחי ישראל המוגדרים רוסים הם אנשי העם הרוסי בגלל שמישהו פעם רשם אותם ככה וכיום מסרב לשנות את הרישום הזה ושולח אזרחים לבתי משפט להוציא פסקי דין הצהרתיים בעלות של עשרות אלפי שקלים?

יוליה מלינובסקי: קראתי לא מזמן מאמר מרתק של הרב אבישי מזרחי.

יוליה מלינובסקי: זה מאמר מעניין, ואני רוצה לשתף אתכם בכמה נקודות משם.

יוליה מלינובסקי: הוא מכנה 400,000 דוברי רוסית בארץ שרשומים כרגע כחסרי דת וחסרי לאום "יהודי גורל".

יוליה מלינובסקי: יש יהודים שנולדו יהודים בגלל אם יהודייה, ויש יהודים – ואני מגדירה אותם יהודים – שקשרו את גורלם לעם ישראל ואבא שלהם יהודי.

יוליה מלינובסקי: זה קורה.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת ליצמן, אני יודעת שאתה נגד, אבל זה קורה.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, אם אנחנו לא מכירים בכך שיש ג'ירפה, זה לא אומר שהיא לא קיימת.

יוליה מלינובסקי: היא קיימת, אנחנו פשוט לא מכירים.

יוליה מלינובסקי: זה קורה.

אליהו ברוכי: אם אנחנו קוראים לפיל ג'ירפה זה לא אומר שהוא ג'ירפה.

יעקב ליצמן: – – –

יוליה מלינובסקי: לא.

יוליה מלינובסקי: אנחנו חיים פה בהכחשה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו לא רוצים להבין שזה קיים.

יוליה מלינובסקי: אז יש לנו היום 400,000 אנשים, אזרחי ישראל, שלפי כל הגדרה קשרו את גורלם לעם ישראל ומדינת ישראל – משרתים, משלמים, תורמים, עוזרים, מרפאים – אבל הם כאילו לא שייכים.

יוליה מלינובסקי: אבל נוסף לזה פיתחתם פה קבוצה שלמה – זה מדהים: רוסים נוצרים או אוקראינים נוצרים או משהו, שאנשים אפילו לא מודים שזה רשום אצלם ככה, כי ככה זה קרה בשנות התשעים.

יוליה מלינובסקי: האנשים האלה, שהם לא יהודים על פי ההלכה, הם מרגישים גאווה, הם מרגישים גב זקוף, הם אומרים שהם יהודים.

יוליה מלינובסקי: הם לא שומרים הלכה.

יוליה מלינובסקי: אולי בשבילכם הם סוג ב', אבל הם אזרחים לכל דבר ועניין, וכן, הם יהודי גורל.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לחדש לכם משהו: בברית המועצות לשעבר, כשהאבא היה יהודי, הילד סבל פי עשרה מאשר כשהאימא הייתה יהודייה, כי יחד עם אבא יהודי אותו ילד קיבל שם משפחה יהודי, וכולם הבינו מי הוא.

יוליה מלינובסקי: השם של האב – כי ברוסיה ובאוקראינה מדברים עם אנשים בשם פרטי ובשם של האב – לא היה אפשר להסתיר את זה.

יוליה מלינובסקי: האנשים האלה, הילדים האלה, נולדו בידיעה שהם יהודים.

יוליה מלינובסקי: הנשים שלהם קשרו את הגורל שלהן עם הגורל של הבעל ושילמו על זה מחירים.

יוליה מלינובסקי: כשהם עלו ארצה הם הפכו להיות חסרי דת, חסרי לאום, במקרה הטוב; במקרה הרע – רוסים נוצרים.

יוליה מלינובסקי: אגב, פעם שאלתי את חבר הכנסת סמוטריץ' אם מדינת ישראל היא מדינה של אותם אנשים שהאבא שלהם יהודי והאימא לא.

יוליה מלינובסקי: הוא אמר: לא.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, זה לא שייך, לפי התפיסה של חבר הכנסת סמוטריץ', זאת אומרת, להרוג במלחמות זה בסדר, אבל המדינה לא שייכת.

יוליה מלינובסקי: אתם יכולים לנסות להתעלם מהם, אבל הם כאן, ואי-אפשר לעצום עיניים ולהגיד: אנחנו לא רואים אז זה לא קיים.

יוליה מלינובסקי: הם כאן, ואי-אפשר להתעלם מזה.

יוליה מלינובסקי: במשך עשרות שנים ניסו למחוק – אה, אני מדברת כל כך הרבה זמן?

יוליה מלינובסקי: לא שמתי לב.

יוליה מלינובסקי: יש כל כך הרבה מה לדבר על זה.

יוליה מלינובסקי: אנשים ניסו להסתיר את זהותם.

יוליה מלינובסקי: אנשים שמרו אולי קצת – אני זוכרת בילדותי גפילטע פיש בראש השנה ומצות בפסח.

יוליה מלינובסקי: אני זוכרת שסבתא שלי יום אחד בשנה לא אישרה לנו לכבות אור.

יוליה מלינובסקי: מה זה היה?

יוליה מלינובסקי: לא יודעת, כנראה זה היה יום כיפור.

יוליה מלינובסקי: זה הדבר המינימלי שהיא יכלה לשמור בנסיבות העניין.

יוליה מלינובסקי: הסבא שלי, קצין מבריק, לא היה יכול לעלות בדרגות בגלל שהוא היה יהודי.

יוליה מלינובסקי: אם רבינוביץ' נפגש עם אברמוביץ' ברחוב – הם ידעו שהם שני יהודים, שני היידים, שתמיד ידעו לדבר בשפה משותפת, והם לא שאלו אחד את השני:

יוליה מלינובסקי: מי האבא שלך או מי האימא שלך.

יוליה מלינובסקי: הם ידעו שהם יהודים.

יוליה מלינובסקי: אנחנו הגענו למצב אבסורדי שפיתחנו פה לאום נוסף – רוסים נוצרים, אוקראינים – ולא מאפשרים לאזרחי ישראל לגשת ולשנות את זה אלא שולחים אותם לערכאות משפטיות.

יוליה מלינובסקי: זה לא צודק.

יוליה מלינובסקי: זה לא שוויוני.

יוליה מלינובסקי: זה פוגעני.

יוליה מלינובסקי: חייבים לשנות את זה ולתת לאזרחים להחליט על עצמם, ולא שאיזשהו פקיד במשרד הפנים יעשה מה שבא לו.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: על הצעת החוק ישיב סגן שר הפנים יואב בן צור.

אליהו ברוכי: בבקשה.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדיי השרים, הצעתה של חברת הכנסת מלינובסקי מבקשת לאפשר לתושבי המדינה המבקשים לתקן את הרישום לגביהם בפרטי הדת והלאום שבמרשם האוכלוסין להירשם כבני דתה של אימם וכבני הלאום שלה או כחסרי דת וכחסרי לאום על בסיס הצהרה בלבד, ובמקום שמדובר בקטין, השינוי ייעשה לבקשת הוריו.

יואב בן צור: לפי סעיפים 19ג ו-19ד לחוק מרשם האוכלוסין, התשכ"ה–1965, שינוי בפרט רישום של תושב או תיקונו ייעשו לבקשת התושב בצירוף תעודה ציבורית המעידה על השינוי שחל או שהרישום לא היה נכון.

יואב בן צור: לפי הוראת סעיף 29 לפקודת הראיות, תעודה ציבורית יכולה להיות בין היתר פסק דין הצהרתי של בית המשפט המוסמך.

יואב בן צור: בכל הנוגע למי שהוריו הם בני דתות שונות, הפרקטיקה היא שברישום הראשון במרשם האוכלוסין הוא או הוריו, כשמדובר בקטין, יכולים לבחור אם להירשם כבן דת האם, כבן דת האב או כחסר דת, אך לאחר שנרשם, כדי לשנות את הרישום הוא נדרש להציג תעודה ציבורית המעידה על השינוי שחל או שהרישום לא היה נכון.

יואב בן צור: לכן, לנוכח העובדה שמדובר בהצעה המנוגדת לרציונל של חוק המרשם, ונוכח הרגישות הציבורית והחשיבות הרבה ברישום מדויק ונכון של פרטי הדת והלאום, אני מבקש שתדחו את הצעתה של חברת הכנסת מלינובסקי ותצביעו נגדה.

יואב בן צור: אי-אפשר לשנות עובדות, לשנות מציאויות.

יואב בן צור: אף אחד לא קבע שהאזרחים האלה הם לא אזרחי מדינת ישראל.

יואב בן צור: אי-אפשר לרשום מישהו כיהודי כשהוא לא כזה, וזה לפי חוק מרשם האוכלוסין.

יואב בן צור: אף אחד לא קבע – – –

אלכס קושניר: – – –

יואב בן צור: אז תרשמו.

יואב בן צור: מי שלא רשם – אתה רוצה עכשיו לשנות?

יואב בן צור: את זה לא משנים.

אלכס קושניר: – – –

יואב בן צור: אם אתה רוצה לשנות, לפי החוק תפנה לבית המשפט – שבית המשפט ייתן פסק דין הצהרתי, ואז הוא יירשם.

יואב בן צור: זה החוק.

יואב בן צור: עכשיו, אתם רוצים לשנות את החוק, אז זה עוד עניין.

יואב בן צור: אתם רוצים לשנות, אבל כרגע זה לא ישתנה.

יואב בן צור: אי-אפשר על פי הצהרה, שלאחר שכתבת מה שאתה, אתה עכשיו רוצה לשנות.

אלכס קושניר: – – –

יואב בן צור: מי שהצהיר כשהוא בא לארץ – – –

יוליה מלינובסקי: אדוני סגן השר, בגיל ארבע וחצי.

יואב בן צור: לא, סליחה, ארבע וחצי, אז ההורים שלו אמרו מה לרשום.

יוליה מלינובסקי: לא, בסוף התגלתה הטעות אצלכם, וכמה טעויות התגלו אצלכם.

יואב בן צור: ההורים שלו.

יואב בן צור: זה לא טעות.

יואב בן צור: אף אחד לא רשם על דעת עצמו.

יוליה מלינובסקי: בטח שכן.

יואב בן צור: אף פקיד.

יוליה מלינובסקי: אלכס יכול לספר לך על המקרה הזה.

יואב בן צור: אף פקיד לא רושם על דעת עצמו שום רישום, שום דבר אחר, ולכן אין היגיון, אין היגיון – – –

אלכס קושניר: אתם חיים במציאות משלכם.

אלכס קושניר: אתם לא מכירים במציאות האמיתית.

יואב בן צור: אין היגיון, אין היגיון – – –

אלכס קושניר: אתם חיים במציאות משלכם.

יואב בן צור: אין – – –

אלכס קושניר: יצרתם לכם מציאות – בועה, שם אתם נמצאים.

יואב בן צור: אנחנו נמצאים – – –

אלכס קושניר: שום דבר אחר בשבילכם לא קיים.

יואב בן צור: אנחנו נמצאים במציאות של החוק הקיים.

יואב בן צור: אנחנו נמצאים במציאות של החוק הקיים.

יואב בן צור: לבן אדם, לילד או להורה – הוא אזרח מדינת ישראל, יש לו את כל הזכויות, יש לו את כל החובות, אנחנו מעריכים.

יואב בן צור: האמירה הזאת שהוא טוב למות במלחמה – אז אני רוצה להזכיר שבצבא הגנה לישראל יש יהודים ודרוזים ובדואים וערבים.

יואב בן צור: כולם נמצאים שם, משרתים יחד, וכולם מוסרים את נפשם.

יואב בן צור: אין קשר בין זה לבין הרישום – – –

אלכס קושניר: הם כולם יכולים – – – חוץ מקבוצה אחת שלא יכולה.

יואב בן צור: אין קשר בין זה לבין הרישום שנמצא במה שהצהירו כשהגיעו, ולכן אין מקום – – –

יוליה מלינובסקי: אבל הסברתי לך, נתתי לך דוגמאות: אמרו שהוא אמר בגיל ארבע וחצי שהוא רוסי ונוצרי.

יוליה מלינובסקי: נאלצנו ללכת לארכיון ולבדוק שאין דבר כזה, אין זכר לדברים כאלה, ובסוף שינו לו את הרישום, כי אתם טעיתם, כי אתם טעיתם.

יואב בן צור: אני לא חושד, אני לא חושד בפקידי רישום האוכלוסין, ואני רוצה פה להגן עליהם.

יואב בן צור: כל פעם תוקפים אותם חזור והתקף.

אלכס קושניר: לא תוקפים אותם, תוקפים אתכם.

יואב בן צור: אני אומר, הפקידים של רשות האוכלוסין מתנהלים ומתנהגים לפי החוק הקיים.

יואב בן צור: זה סתם להטיל דופי, זה סתם להטיל דופי באנשים.

יואב בן צור: הם לא אנשים שעכשיו התמנו מטעם – מטעם איזה מפלגה או מטעם איזה תנועה.

יואב בן צור: הם אנשים שעושים את מלאכתם נאמנה, והם מתנהלים ומתנהגים לפי החוק הקיים, לכן אין כאן מקום לתקוף אותם.

יואב בן צור: הם עושים את זה במקצועיות שלהם ולפי הכללים הנהוגים.

יואב בן צור: לכן, אני חושב שאין מקום להצעה הזאת.

יואב בן צור: אני רוצה לנצל את הדקות שנותרו לי כדי לדבר קצת על הנושא של הציבור החרדי וההתקפות עליו.

יואב בן צור: רבותיי, מישהו סימן את הציבור החרדי כדי להטיל עליו האשמה בנושא של הקורונה.

יואב בן צור: אני רוצה לומר לכם שעכשיו התפרסמה ידיעה שאחד הבכירים בבית המשפט העליון עשה חתונה רבת-משתתפים, וכשהגישו תלונה, נציב קבילות השופטים קבע שהוא מסיר את התלונה מכיוון שהוא לא ידע שאסור לעשות חתונה כזאת.

יואב בן צור: תארו לעצמכם כמה אנשים יכולים לבוא ולומר – שלא עשו חתונה רבת-משתתפים כמו שהיו, אלא חתונות מאוד מצומצמות, אדוני שר החינוך, חתונות מאוד מצומצמות, וקיבלו קנסות ושילמו אותם.

יואב בן צור: פה קבעו שאם מישהו לא יודע – חשבתי שיש כלל שאומר: אי-ידיעת החוק אינה פוטרת מעונש, אבל כנראה שזה נכון רק לקבוצות מסוימות באוכלוסייה.

יואב בן צור: יש קבוצות שכנראה לדידן הדברים הללו לא תופסים.

יואב בן צור: לא תופסים.

אלעזר שטרן: איפה זה התפרסם?

אלעזר שטרן: איפה זה התפרסם?

יואב בן צור: התפרסם.

יואב בן צור: לא יודע איפה התפרסם.

יואב בן צור: התפרסם בתקשורת.

יואב בן צור: לפני כמה דקות התפרסם בתקשורת, וחבל שזה כך.

יואב בן צור: אני רוצה לציין את המשמעת והזהירות שנוקטים בציבור החרדי בקשר לכל – – –

יצחק כהן: מה, מה התפרסם?

יצחק כהן: מה התפרסם?

יואב בן צור: התפרסם שהיה יהודי בכיר בבית המשפט העליון שעשה חתונה רבת-משתתפים, הגישו תלונה לנציב קבילות השופטים על זה, והוא קבע שכיוון שהוא טען שהוא לא ידע שאסור, אז הוא פטור מהקנס, אז הוא לא ייקנס.

יצחק כהן: פה בארץ?

יואב בן צור: פה בארץ, כן.

יצחק כהן: מי השופט?

יואב בן צור: אני מעדיף – תסתכלו בתקשורת.

יואב בן צור: אני לא אוהב להגיד בפומבי את השמות של האנשים.

יואב בן צור: אבל זה מציאות, זה מציאות שהייתה.

יואב בן צור: ואני חושב – בואו ותראו, והתוצאות מדברות בעד עצמן: כל הערים החרדיות ירוקות.

יואב בן צור: הציבור החרדי – התחלואה שם נמוכה מאוד.

יואב בן צור: נמוכה מאוד.

יואב בן צור: שומרים על הכללים על אף הקושי.

יואב בן צור: אף שיש היתר להתפלל בבתי הכנסת במניין אנשים, רוב-רובם של המניינים נמצאים בחוץ, באוהלים, חשופים לקור, לרוח; גם המניינים שמתפללים בהנץ החמה – במניין שאני מתפלל בו בבוקר, בבית כנסת חניכי הישיבות, לא נכנסו לבית הכנסת, מתפללים בחוץ, בהנץ החמה, כשיש 13 ו-14 מעלות, מוסרים נפש, ולא נכנסים לבית הכנסת להתפלל אלא סמוך לו, ברחבה פתוחה.

יואב בן צור: ואני אומר, אי לכך, צריכים כולם לראות ולהסתכל ולהבין שלא בשלנו הרעה הגדולה הזאת.

יואב בן צור: תלמדו להבין שהציבור שלנו זה ציבור ממושמע, שמקיים את הכלל "ונשמרתם מאוד לנפשותיכם", למד ולומד להתנהל תוך כדי.

יואב בן צור: לכן – עליזה?

יואב בן צור: ולכן – אה, דקה עוד יש לי, בסדר.

יואב בן צור: לכן אני חושב שהגיע הזמן להפסיק את העליהום הזה שעושים גם בתקשורת וגם בדברם של אנשים בכירים במערכת, שמנסים להשתלח חזור ושוב, שוב להשתלח בציבור הכל-כך טוב והממושמע שלנו.

יואב בן צור: אני רוצה לאחל לכולם שבעזרת השם אנחנו נצליח לעבור את המגפה הנוראה הזאת, נצליח לעבור אותה בשלום, נצליח לעבור בבריאות, ושכל החולים יתרפאו ממחלתם וישובו לחיים טובים ולשלום.

יואב בן צור: אני רוצה גם לציין שהשנה זו הפעם הראשונה שבפרשת חיי שרה, בחברון לא יהיו אנשים, בגלל שמירת הכללים, לא יפקדו את קברי האבות בשבת הכי חשובה, שבה אנחנו מתזכרים את פטירתה של שרה אימנו.

יואב בן צור: על זה היה דווה ליבנו, ואנחנו נקווה שכולם ממקומותיהם-הם יתפללו שתעמוד לנו זכות אבותינו הקדושים – תעמוד לנו זכות אבותינו הקדושים, שנוכל להתפלל לבורא עולם בזכותם שיסיר מעלינו רק את הרעה הזאת.

מרב מיכאלי: למה אין שעון?

יוליה מלינובסקי: למה אתה מושך זמן?

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לענות לך.

יואב בן צור: מה?

יואב בן צור: מה את רוצה?

יואב בן צור: את רוצה לענות לי?

יואב בן צור: טוב, תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה לסגן שר הפנים יואב בן צור.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, לרשותך שלוש דקות, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: אדוני סגן השר, הקשבתי לכל מילה שלך.

יוליה מלינובסקי: חבל שאתה הגעת מאוחר ולא שמעת אותי מההתחלה.

יוליה מלינובסקי: סיפרתי על מקרה אישי שהגיע לשולחני, על בן אדם שהיה רשום כנוצרי רוסי ובסוף התברר שטעיתם, אבל היינו צריכים להפוך עולמות כדי להוכיח את זה.

יוליה מלינובסקי: זה החוק – כי קרו טעויות.

יוליה מלינובסקי: אתה יודע, לא הכול מאה אחוז.

יוליה מלינובסקי: זה בסדר, לא בסדר, אבל צריך לתקן.

יוליה מלינובסקי: לשלוח אזרחים לבתי משפט בעלות של עשרות אלפי שקלים זה חסר טעם.

יוליה מלינובסקי: אתה יודע, אפילו הייתי אומרת – אל תיקח את זה אישית, אבל כל ההתנהלות שלנו כלפי אזרחי ישראל שהם לא יהודים על פי ההלכה, נקיים, טהורים, זה דלות שכל, זה מוגבלות שכלית, זה מוגבלות של אינטליגנציה בסיסית.

יוליה מלינובסקי: הסברתי את זה קודם: החיים הם יותר מורכבים מההלכה ומה שהיה בגלות.

יוליה מלינובסקי: תפסיקו להרגיש שאתם בגלות.

יוליה מלינובסקי: אתם לא נרדפים, ואתם לא מסכנים, והכול בסדר, ויש כבר מדינה 70 שנה.

יוליה מלינובסקי: תתבגרו, תבינו את זה.

יוליה מלינובסקי: יש הבדל בין להיות בגלות ולשמור על קהילות קטנות לבין להיות מדינה גדולה, חזקה ובגאווה.

יוליה מלינובסקי: תרגישו את הגאווה הזאת.

יוליה מלינובסקי: תפסיקו להרגיש כמו ז'יד מסכן כזה, שכולם רודפים אחריו והוא צריך לשמור על עצמו, ייד כזה.

יוליה מלינובסקי: המדינה של אותם יהודי גורל לפי אבא היא בדיוק כמו שלכם.

יוליה מלינובסקי: תפסיקו להפריד.

יוליה מלינובסקי: ואם אי-אפשר לרשום על פי ההלכה – זה מובן לי, וזה לא מה שאני מבקשת – אז לפחות אל תפתחו לי פה לאום חדש: רוסים נוצרים.

יוליה מלינובסקי: זה מה שאנחנו מבקשים בהצעת החוק הזאת.

יוליה מלינובסקי: אל תתעללו בבני אדם.

יוליה מלינובסקי: תארו לעצמכם לגלות את זה אחרי 30 שנה בארץ, שהוא עלה בגיל ארבע וחצי ומישהו רשם אותו ככה.

יוליה מלינובסקי: אי-אפשר להיות במאה ה-21 כאשר חצי מהעם במאה ה-21 וחצי מהעם נשאר במאה ה-19.

יוליה מלינובסקי: מדינה לא יכולה להתקדם ככה, לא יכולה לחיות ככה.

יוליה מלינובסקי: אם אנחנו רוצים להתקדם – ואתה יודע, יש מילה כזאת "אבולוציה".

יוליה מלינובסקי: אין מה לעשות, זה גורר אותנו אחורה, ואנחנו רוצים להתקדם ולהרגיש את הגאווה שלנו, את העם שלנו, את האחדות שלנו.

יוליה מלינובסקי: משפט המפתח שנותן לי באופן אישי מצפון וחיים – וחבל שאצל חלק מחברי הכנסת זה לא כך – זה משפט מאוד פשוט וברור: תחיו ותיתנו לחיות.

יוליה מלינובסקי: אתם לא יכולים להכתיב לאחר את העקרונות שלכם.

יוליה מלינובסקי: תבינו, אנשים הם שונים – יש כאלה ויש אחרים.

יוליה מלינובסקי: אז אתם פוסלים זכויות בסיסיות מאזרחי ישראל כמו נישואים, כמו אימוץ, כמו פתיחת עסקים, כמו המון דברים אחרים.

יוליה מלינובסקי: תרצו או לא תרצו, אתם יכולים לעמוד על הרגליים האחוריות, אבל זה יקרה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: נא לסיים.

יוליה מלינובסקי: מתישהו זה יקרה.

יוליה מלינובסקי: אתם יודעים למה?

יוליה מלינובסקי: כי כבר היום יש 400,000 חסרי דת שמתישהו יצטרכו להתחתן וגם למות.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: אנחנו רוצים לעבור להצבעה.

אליהו ברוכי: יוליה, את יכולה להצביע מפה.

אליהו ברוכי: חברי וחברות הכנסת, כולם להצביע מהמקום.

אליהו ברוכי: בבקשה.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצבעה, בבקשה, על הצעת חוק מרשם אוכלוסין (תיקון – רישום חסר דת), התש"ף–2020.

אליהו ברוכי: בבקשה, הצבעה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 24 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 43 נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדה את הצעת חוק מרשם אוכלוסין (תיקון – רישום חסר דת), התש"ף

אליהו ברוכי: –2020, לא נתקבלה.

אליהו ברוכי: אלעזר, המחשב שלך לא עובד.

אליהו ברוכי: אריק קלנר – גם לא עובד.

קריאה: תוסיף אותי נגד.

אליהו ברוכי: אז יש לנו שלושה שהמחשב שלהם לא עובד.

אליהו ברוכי: תוצאות ההצבעה הן 24 בעד, 43 נגד.

אליהו ברוכי: אנחנו מוסיפים את אלעזר שטרן – בעד, המחשב שלו לא תקין.

אליהו ברוכי: אז זה 25 בעד.

אליהו ברוכי: משה אבוטבול ואריאל קלנר, שהמחשבים שלהם לא עובדים, נגד.

אליהו ברוכי: לכן זה 45 נגד.

אליהו ברוכי: יוליה מלינובסקי, המציעה, בעד, לכן זה 26 בעד.

אליהו ברוכי: הצעת החוק לא התקבלה, נדחתה.

אליהו ברוכי: [הצעת חוק פ/57/23; נספחות.

אליהו ברוכי: ]

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה – הצעת חוק התכנון והבנייה (הוראות מיוחדות לעניין יישובי מיעוטים) (הוראת שעה), התש"ף–2020.

אליהו ברוכי: תציג את הצעת החוק חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח, בבקשה.

אליהו ברוכי: עשר דקות לרשותך, בבקשה.

ע'דיר כמאל מריח: אדוני סגן היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חשבתי לא מעט על איך בכלל מתחילים לדבר על תיקון 116 לחוק התכנון והבנייה – –

אליהו ברוכי: אם אפשר, בבקשה, שקט במליאה.

אליהו ברוכי: בבקשה.

ע'דיר כמאל מריח: – – הלוא הוא חוק קמיניץ; איך נכון להעביר את המסר על היות החוק הזה חוטא לכל המטרות שלשמו הוא נועד.

ע'דיר כמאל מריח: ארצה להתחיל מבראשית.

ע'דיר כמאל מריח: באפריל 2017 קיבלה הכנסת את תיקון 161 לחוק התכנון והבנייה, אשר הסמיך חלק מהוועדות של התכנון ואת יחידת האכיפה הארצית להטיל קנסות מינהליים בשל עבירות בנייה.

ע'דיר כמאל מריח: מי שהובילה את המהלך הייתה שרת המשפטים דאז איילת שקד, והמהלך שיזמה זכה לתמיכה רחבה בקואליציה, כי הרי מי שנתפס באותה עת כמגזר שצפוי לספוג את עיקר הפגיעה בעקבות התקנות היה המגזר הערבי.

ע'דיר כמאל מריח: אדוני היושב-ראש, אני מתנצלת, אני לא יכולה להמשיך כך.

אליהו ברוכי: אנחנו עוצרים רגע את הדיון.

אליהו ברוכי: אם אפשר, בבקשה, שקט במליאה.

אליהו ברוכי: אי-אפשר ככה להמשיך.

אליהו ברוכי: בבקשה.

ע'דיר כמאל מריח: אני אמתין שיהיה כאן שקט.

אליהו ברוכי: השעון עצר.

אליהו ברוכי: נמתין רגע בסבלנות.

אליהו ברוכי: אם אפשר, בבקשה.

אליהו ברוכי: הרב טסלר.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת טסלר, בבקשה.

אליהו ברוכי: אנחנו ממתינים לשקט, בבקשה.

אליהו ברוכי: סגן שר הפנים יואב בן צור, בבקשה, אנחנו רוצים להמשיך.

אליהו ברוכי: בבקשה להמשיך.

ע'דיר כמאל מריח: עד לתיקון חוק קמיניץ, 97% מצווי ההריסה לעברייני בנייה הוצאו בחברה הערבית.

ע'דיר כמאל מריח: האם רק שם יש עבירות בנייה?

ע'דיר כמאל מריח: לא, רק שמהבנייה הלא-חוקית היהודית – ממנה העלימו עין.

ע'דיר כמאל מריח: מאז נכנסו התקנות לתוקף מדווחים ביישובים ובכפרים על ביקורים תכופים של יחידת האכיפה הארצית במושבים.

ע'דיר כמאל מריח: בריאיון מצולם שקיימה לפני שנה עם בצלאל סמוטריץ' אמרה שקד בעניין הזה: "רצינו לברך ויצאנו מקללים.

ע'דיר כמאל מריח: המטרה של תקנה 116 הייתה לאכוף בנייה בלתי חוקית במגזר הלא-יהודי, ולצערנו משתמשים בתקנה זו בצורה לא מידתית במגזר החקלאי ומטילים קנסות בגובה של מאות אלפי שקלים אשר גורמים עוול לחקלאים".

ע'דיר כמאל מריח: סוף ציטוט.

ע'דיר כמאל מריח: אני סמוכה ובטוחה שלחקלאים ולמושבים יש את סיבותיהם שלהם לבקש לשנות את חוק קמיניץ, וכאזרחית השייכת למיעוט במדינה הזאת עצוב לי שהחוק הזה נדון לרוב רק בגלל הפגיעה שלו במגזר היהודי.

ע'דיר כמאל מריח: יחד עם זאת, אני חשה תחושת הקלה.

ע'דיר כמאל מריח: הרי בלי הפגיעה בחקלאים או במושבים לא היה החוק הזה עולה בכלל לדיון בוועדות השונות או היה בעל פוטנציאל לשינוי, כי הרי במי הוא פוגע – בערבים?

ע'דיר כמאל מריח: בדרוזים?

ע'דיר כמאל מריח: בבדואים?

ע'דיר כמאל מריח: בואו נודה על האמת – הם לא חשובים לממשלה הזאת, ואם ניתנת התחושה שהם כן חשובים, אז זה רק משיקולי שימור הכס.

ע'דיר כמאל מריח: נדמה לי כי נוח למחוקקי הבית הזה להתעלם משורש הבעיה.

ע'דיר כמאל מריח: נוח לקנוס, נוח להרוס, נוח להטיל אימה, במקום לחשוב מחוץ לקופסה ולהפעיל פתרונות שדורשים עבודה.

ע'דיר כמאל מריח: החוק הזה והאופן שבו הוא מנוסח מסירים את האחריות מהאחראית האמיתית למצוקה – מהמדינה.

ע'דיר כמאל מריח: כדי להבין את גודל המצוקה שמביאה את הציבור שלנו לכדי עבירות בנייה, הרשו לי לספר לכם מעט על תרבות ההתיישבות בעדה שלי, בעדה הדרוזית.

ע'דיר כמאל מריח: בעדה הדרוזית ילדים הנולדים ביישוב בונים את ביתם ומקימים את משפחותיהם באותו יישוב.

ע'דיר כמאל מריח: כמעט שלא קיימת תנודת אוכלוסין אפילו בין יישוב דרוזי אחד למשנהו.

ע'דיר כמאל מריח: כמו כן, 20% מהתושבים מחזיקים בכ-80% מהקרקעות בשל העברת הקרקעות בירושה.

ע'דיר כמאל מריח: לצד שני נתונים אלה, שוק הנדל"ן בכפרים כמעט שלא קיים.

ע'דיר כמאל מריח: ישנן מעט מאוד עסקאות סחר-מכר על הקרקעות, בעיקר בשל האופן שבו אנחנו תופסים את הקרקע – כאלמנט של זהות, של שורשיות, של שייכות.

ע'דיר כמאל מריח: ברבות השנים גדלה האוכלוסייה פי עשרה, אך מספר היישובים שעומדים לרשותנו, לרשות העדה הדרוזית, נותר זהה, ולא נבנה אף יישוב דרוזי נוסף, חדש, מקום המדינה.

ע'דיר כמאל מריח: גרירת הרגליים של גופי התכנון במשך שנים רבות הובילה לכך שלא קודמו ולא אושרו תוכניות מתאר ליישובים, לא הורחבו שטחי בנייה ולא היה ליווי מקצועי בתחומים של תכנון, של רישוי, של אכיפה.

ע'דיר כמאל מריח: כך הגענו למצב של מצוקת דיור חריפה, שבמסגרתה עודדה המדינה הלכה למעשה זוגות צעירים שרצו בסך הכול לבנות את ביתם על אדמתם שבבעלותם, לבנות בית כחוק – לבנות פתאום ללא היתר ולהפוך לעבריינים; שהרי אם אין תוכנית מעודכנת ליישוב שקובעת מה מותר ומה אסור, אם אין מחלקות רישוי שמתפקדות טוב במועצות שמצליחות להוציא היתרים ביעילות, אם אין מחלקת אכיפה מסודרת ופועלת – אין לאותם צעירים דרך לקבל היתר וגם אין להם סיבה לעשות כך.

ע'דיר כמאל מריח: במצב הזה, היתרי בנייה יכלו לקחת שנים על גבי שנים, אם בכלל היו מקבלים אותם בסוף, לא בגלל כשירות בנייה או הקרקע אלא בגלל שכל המערכת פשוט לא עבדה.

ע'דיר כמאל מריח: ומה עשתה הממשלה כדי לשקם את הקיים?

ע'דיר כמאל מריח: החליטה שהיא מחוקקת חוק שמעניש את התושב בקצה על ההתנהלות שלה.

ע'דיר כמאל מריח: אחרי שיחות אין קץ שקיימתי עם ראשי מועצות, ועדות מרחביות, ועדות מחוזיות, מהנדסים, מתכננים, אנשי מקצוע ממינהל התכנון ומי לא, אני יכולה להגיד בפה מלא היום שעומדים לרשותנו כל כך הרבה פתרונות שלא רק ייטיבו את מצב הבנייה וההסדרה שבשטח אלא גם את המצב הסוציו-אקונומי של התושבים, גם את איכות החיים שלהם, את התנהלותם במרחב הציבורי שלהם ואת השירותים שהם אמורים לקבל.

ע'דיר כמאל מריח: פשוט אפשר אחרת.

ע'דיר כמאל מריח: הנפגעים הראשונים מהאנרכיה שיצרה המדינה במשך שנים ארוכות הם אנחנו.

ע'דיר כמאל מריח: הרי אין תושב אחד בכפרים שלא מעונין בהסדרה, שלא מעונין בכבישים ראויים, במדרכות נגישות, גינות ציבוריות או מבני ציבור, אך חוק קמיניץ לא מסייע לנו להשיג את כל אלו אלא הוא בסך הכול בא ומעניש אותנו על זה שמלכתחילה נזנחנו בצורה נפשעת זו.

ע'דיר כמאל מריח: רבים מאיתנו אפילו נושאים טייטל חדש של עבריין; אנשים טובים, אנשים ראויים, אזרחים שומרים חוק, בן לילה הפכו לעבריינים.

ע'דיר כמאל מריח: לפיכך, הצעת החוק המובאת בפניכם מבקשת להקפיא את האכיפה לחמש שנים או עד להסדרה של תוכנית כוללנית – המוקדם מביניהם.

ע'דיר כמאל מריח: במתווה המובא בפניכם כאן היום תמכה מפלגת כחול לבן ובראשה בני גנץ.

ע'דיר כמאל מריח: בוועדה שהתכנסה לדון בנושא בדצמבר האחרון אמר שר המשפטים הנוכחי אבי ניסנקורן – ודייק בכל מילה – ואני מצטטת: "יש פה בעיה מורכבת – מצד אחד אכיפה, מצד שני הסדרה.

ע'דיר כמאל מריח: התחושה שאנו מקבלים מהשטח, שהמטוטלת הולכת לאכיפה ולא להסדרה.

ע'דיר כמאל מריח: שני הדברים צריכים להתקיים במקביל.

ע'דיר כמאל מריח: כרגע התחושה היא שהאיזון הופר.

ע'דיר כמאל מריח: אני מציע שנלך למתווה שאנחנו מייצרים את האיזון" – ונקפיא את החוק.

ע'דיר כמאל מריח: "לבוא ולומר שהכול בסדר זה לא מקובל", סוף ציטוט.

ע'דיר כמאל מריח: אתה מאוד צודק, שר המשפטים אבי ניסנקורן.

ע'דיר כמאל מריח: בהסכם הקואליציוני שנחתם בין הליכוד לכחול לבן נכתב, ואני מצטטת: "תוקם ועדה פריטטית לבחינת חוק קמיניץ".

ע'דיר כמאל מריח: איפה הוועדה הזאת?

ע'דיר כמאל מריח: מאז, דממת אלחוט.

ע'דיר כמאל מריח: חברים, יש כאן הזדמנות אמיתית לחולל שינוי.

ע'דיר כמאל מריח: למעשה, יש הסכמה רחבה בכל הקשת הפוליטית בדבר הבעייתיות של חוק קמיניץ והצורך המהותי והמיידי בהקפאתו.

ע'דיר כמאל מריח: אני קוראת לכם:

ע'דיר כמאל מריח: בבואכם להצביע על הצעת החוק הזאת חשבו פחות על פוליטיקה ויותר על הסיפורים ועל האנשים שעומדים מאחורי הקנסות, שהתעוררו בוקר אחד וגילו שהם עבריינים.

ע'דיר כמאל מריח: חשבו על סכומי העתק שנדרשים לשלם אזרחים שומרי חוק, שאם אין הם מסוגלים לשלם אותם, הם נדרשים לרצות עונש מאסר בפועל.

ע'דיר כמאל מריח: חשבו על הפגיעה האנושה בזכות לקניין, בזכות לקורת גג ובזכות לכבוד.

ע'דיר כמאל מריח: לא מגיע לאזרחים האלה לשלם על כשלי המדינה.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו 120 חברי כנסת, 120 נבחרים, שנבחרנו כדי להנהיג את הבית הזה ואת העם שלנו ולקבל את ההחלטות הנכונות בזמן הנכון.

ע'דיר כמאל מריח: אני קוראת לכם, חברי הכנסת מכל סיעות הבית, בייחוד לכם, שותפיי לשעבר ממפלגת כחול לבן, שהתחייבתם לתקן את החוק, וגם למפלגת העבודה, שמילאה השלטים את הכפרים הערביים והדרוזיים: "ביטול חוק הלאום", "הקפאת חוק קמיניץ" – וכמובן אני קוראת למפלגת השלטון, לליכוד: חברים, יש לנו כאן הזדמנות אמיתית.

ע'דיר כמאל מריח: יש כאן זכות ויש כאן חובה לעצור את המחדל הזה, ויפה שעה אחת קודם.

ע'דיר כמאל מריח: תודה.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח, תודה רבה.

אליהו ברוכי: ישיב סגן שר הפנים יואב בן צור, בבקשה.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, מכובדיי השרים, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק מבקשת לקבוע כי פרק י' לחוק התכנון והבנייה, העוסק בפיקוח, אכיפה ועונשין למי שהפר את הוראות החוק, לא יחול על יישובי מיעוטים עד לסיום אישורן של תוכניות מתאר כוללניות שבאמצעותן יוסדר התכנון או עד לתום – – היושב-ראש, קשה לדבר.

אליהו ברוכי: מרגי.

אליהו ברוכי: חבר סיעה שלך.

יואב בן צור: איתן גינזבורג.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת איתן גינזבורג, בבקשה.

יואב בן צור: – – עד לסיום אישורן של תוכניות מתאר כוללניות שבאמצעותן יוסדר התכנון או עד לתום תקופת חמש שנים מיום פרסום החוק, המוקדם מביניהם.

יואב בן צור: אני מבקש מחבריי להתנגד להצעת החוק הזאת.

יואב בן צור: ההצעה הזאת חותרת תחת אושיות חוק התכנון והבנייה, שעקרונותיו המרכזים הם שלא ניתן לבנות אלא על פי תוכנית והיתר בנייה שניתן מכוחה.

קריאה: אתם לא – – –

ג'אבר עסאקלה: אתם לא מתפקדים – לא מאשרים תוכניות ולא – – –

יואב בן צור: אני מציע לאדוני להמתין לסוף דבריי, ותגיד לי אם אנחנו עושים או מתכננים או לא, בסדר?

קריאה: חיים את זה יום-יום בשטח.

קריאה: חיים את זה יום-יום, כבוד השר.

יואב בן צור: לכן, לצערי, ההצעה הזאת לא ראויה לדיון, בגלל שהמשמעות שלה – –

ג'אבר עסאקלה: גם זה לא ראוי – – –

יואב בן צור: – – היא עיקור של סמכות האכיפה נגד כל בנייה בלתי חוקית, ולמעשה, היא מאפשרת ביצוע של בנייה ללא תכנון או היתר וביטול של כל אפשרות לביצוע פעולות אכיפה, כמו מתן צו מינהלי או שיפוטי, וכל עונש אחר כמו קנס שניתן כנגד בנייה בלתי חוקית.

יואב בן צור: הצעה זו משמעותה אנרכיה מוחלטת בבנייה.

ע'דיר כמאל מריח: ממש לא.

ע'דיר כמאל מריח: ממש לא.

יואב בן צור: אני רוצה להוסיף – – –

ע'דיר כמאל מריח: – – –

יואב בן צור: בבקשה, אז תמתיני.

יואב בן צור: תמתיני, גברתי.

ע'דיר כמאל מריח: אתה מלמד אותי שהתמונה בשטח טובה.

ע'דיר כמאל מריח: כולנו חיים, כולנו רואים – –

יואב בן צור: תמתיני, גברתי.

ע'דיר כמאל מריח: – – איזו הסדרה ואיזה תכנון יש.

יואב בן צור: חכם שומע עד סוף הדברים.

יואב בן צור: תמתיני, גברתי, לסוף הדברים.

ע'דיר כמאל מריח: הבעיה היא שאנחנו חכמים מדי – אנחנו כבר מבינים מה יבוא.

יואב בן צור: תמתיני, תמתיני עד לסוף הדברים, בבקשה, ותשמעי את התשובה.

ע'דיר כמאל מריח: בהתחלה שלך איבדת אותי.

יואב בן צור: חבל שאני מאבד אותך, אבל אני מציע שבכל זאת תקשיבי.

ע'דיר כמאל מריח: חבל מאוד שאתה מאבד אותי.

יואב בן צור: אני רוצה להוסיף ולומר שהבנייה הבלתי-חוקית שתבוא בעקבות היעדר האכיפה תסכל את התכנון המתהווה ותוריד לטמיון משאבים ותקציבים גדולים שהמדינה השקיעה לטובת התכנון ביישובי המיעוטים, ובסופו של יום, תפגע דווקא בתושבים שהצעת החוק הזאת כביכול באה לסייע להם, שכן רק תכנון יחד עם פעולות אכיפה בשטח יביאו לקידום יעיל של תכנון ביישובים אלה.

יואב בן צור: אני מבקש לציין ולהדגיש כי מינהל התכנון פועל במרץ רב לקידום תוכניות ליישובי מיעוטים, ואני מפרט.

יואב בן צור: נכון להיום – – –

מנסור עבאס: אדוני סגן השר, יישובים ערביים.

מנסור עבאס: למה "יישובי מיעוטים"?

יואב בן צור: יישובים ערביים.

מנסור עבאס: יישובים ערביים.

יואב בן צור: אתה צודק, אדוני.

יואב בן צור: יישובים ערביים ודרוזיים, אוקיי?

מנסור עבאס: – – –

יואב בן צור: אין בעיה.

יואב בן צור: קיבלתי את התיקון.

יואב בן צור: אני מתנצל.

ג'אבר עסאקלה: העיקר – – –

יואב בן צור: גם לנו קוראים מיעוט.

יואב בן צור: החרדים – גם קוראים להם מיעוט.

מנסור עבאס: ערבים ודרוזים זה אותו דבר.

יואב בן צור: אותו דבר?

מנסור עבאס: – – –

ע'דיר כמאל מריח: – – – תמונת מצב – – –

יואב בן צור: ערבים ודרוזים זה אותו דבר?

יואב בן צור: לא הבנתי.

מנסור עבאס: אותו דבר.

אלי אבידר: אבל אתה לא מחליט.

אלי אבידר: זו החלטה שלהם.

מנסור עבאס: של מי?

מנסור עבאס: של מי?

אלי אבידר: של הדרוזים.

יואב בן צור: הדרוזים לא חושבים שהם ערבים, והערבים לא חושבים שהם דרוזים.

קריאה: – – – כולם.

קריאות: – – –

קריאה: – – – אסלי.

יואב בן צור: דרוזי זה ערבי אסלי?

קריאה: – – –

ע'דיר כמאל מריח: אנא ממך, תענה לי על הצעת החוק בלי להיכנס עכשיו ולהיגרר לדיונים אחרים.

ע'דיר כמאל מריח: תענה לי איך אתם מספקים מענה לתכנון ובנייה.

יואב בן צור: תמתיני, גברתי, אני עכשיו מתחיל.

ע'דיר כמאל מריח: אני ממתינה.

ע'דיר כמאל מריח: איבדת אותי בהתחלה.

יואב בן צור: בבקשה.

יואב בן צור: אני מבקש לציין ולהדגיש כי מינהל התכנון פועל במרץ רב לקידום תוכניות ליישובים ערביים ודרוזיים – או רק ערבים, סליחה.

יואב בן צור: ערביים זה כולל דרוזיים?

ע'דיר כמאל מריח: זאת לא תמונת המצב בשטח.

יואב בן צור: ערבים זה גם דרוזים?

ע'דיר כמאל מריח: ערבי, דרוזי, בדואי, זה אותו דבר.

יואב בן צור: אותו דבר.

יואב בן צור: ערבים – –

ע'דיר כמאל מריח: אתם קוראים לזה המגזר הלא-יהודי, כולנו סובלים מזה.

יואב בן צור: – – דרוזים, בדואים.

ע'דיר כמאל מריח: כולנו סובלים מזה.

יואב בן צור: טוב.

ג'אבר עסאקלה: אתם הורסים לכולם.

יואב בן צור: אני מפרט.

יואב בן צור: אני מפרט.

ג'אבר עסאקלה: לכולם אתם הורסים.

יואב בן צור: אני מפרט.

יואב בן צור: נכון להיום, ל-124 יישובים מתוך 134 יישובים של החברה הערבית, הדרוזית והצ'רקסית קיימות תוכניות מתאר עדכניות בשלבי תכנון שונים.

יואב בן צור: ל-80 יישובים יש תוכנית מתאר עדכנית מאושרת, שזה 60% – – –

ע'דיר כמאל מריח: לחלקם אין כוללנית אפילו.

ע'דיר כמאל מריח: אין כוללנית לחלקם אפילו.

יואב בן צור: ל-33 יישובים נוספים יש תוכניות בהליכי אישור במוסדות התכנון.

ע'דיר כמאל מריח: בהליכים מסורבלים.

יואב בן צור: ל-11 יישובים נוספים – – –

ג'אבר עסאקלה: – – – כמה מהם – – –

יואב בן צור: ל-11 יישובים – – –

ג'אבר עסאקלה: לכמה מהם – – – בנייה?

יואב בן צור: (אומר בערבית: התאזר בסבלנות, בן אדם, התאזר בסבלנות.

יואב בן צור: )

קריאות: – – –

ע'דיר כמאל מריח: לא – – – זכר זה – – –

יואב בן צור: ל-11 יישובים נוספים יש תוכניות מתאר בהכנה, חלקן לקראת הגשה למוסדות התכנון, ולעשרה יישובים אין בימים אלה תוכנית מתאר עדכנית בתוקף או בהליכים.

יואב בן צור: נוסף לזה, בעשור האחרון אושרו בחברה הערבית כ-220,000 יחידות דיור בתוכניות מפורטות שמכוחן ניתן להוציא היתר בנייה.

יואב בן צור: רבותיי, בשבוע שעבר עשינו ישיבה ארוכה בזום עם כל ראשי הרשויות הדרוזיות, עם מנכ"לית ועדת תכנון ובנייה ארצית, ודיברנו על תוכניות המתאר של כל יישוב ויישוב במפורט.

יואב בן צור: אני קיבלתי על עצמי, כממונה על הרשויות הללו, גם בנושא של תכנון ובנייה, לסייר בתוך שבועיים-שלושה בכל היישובים הדרוזיים, להיפגש עם ראשי הרשויות באותו מקום, עם אנשי – – –

ע'דיר כמאל מריח: אנא מכם – – –

יואב בן צור: שנייה אחת, תני לגמור.

יואב בן צור: סליחה, אל תקפצי סתם.

ע'דיר כמאל מריח: שנייה.

ע'דיר כמאל מריח: אבל אנא מכם, אל תבואו לסייר ואל תגיעו לכפרים שלנו.

יואב בן צור: את לא תגידי לי מה לעשות – –

ע'דיר כמאל מריח: תספקו פתרונות.

יואב בן צור: – – עם כל הכבוד וההערכה שאני רוחש לך – – –

ע'דיר כמאל מריח: אבל תספקו פתרונות.

קריאות: – – –

אליהו ברוכי: חברת הכנסת ע'דיר, בבקשה, תני לסגן השר לענות.

אליהו ברוכי: יש לך שלוש דקות אחר כך להגיב.

ע'דיר כמאל מריח: אני גם אענה לו.

קריאות: – – –

יואב בן צור: מחר – – –

פטין מולא: – – –

אליהו ברוכי: בבקשה, סגן השר ישיב.

קריאות: – – –

יואב בן צור: אנחנו מחר נסייר ביישובים דאלית אל-כרמל-עוספיא, נבדוק את הבעיות שישנן, ננסה לעזור בבעיות שראשי המועצות העלו – – –

ע'דיר כמאל מריח: אדוני סגן השר, האם אתה יודע – – –

אליהו ברוכי: חברת כנסת ע'דיר, בבקשה.

אליהו ברוכי: יש לך תגובה – – –

יואב בן צור: הרצון הוא – – –

ע'דיר כמאל מריח: – – –

יואב בן צור: הרצון הוא – לא, לא, אל תפסיקי אותי עכשיו.

יואב בן צור: זה לא מנומס וזה לא נכון.

יואב בן צור: תשמעי אותי עד הסוף, ובסוף יש לך גם זמן להשיב, עם כל הכבוד.

יואב בן צור: רק רגע, חכי עד הסוף.

ע'דיר כמאל מריח: אתה יודע שבעוספיא ב-1978 – – –

יואב בן צור: אנחנו רוצים להביא – – –

אלי אבידר: פטין – – –

קריאות: – – –

יואב בן צור: אנחנו רוצים להביא להסדרה את כל היישובים, ליישר קו עם כל הבתים שהוקמו – – –

ע'דיר כמאל מריח: עכשיו תצביע בעד החוק.

יואב בן צור: רגע.

יואב בן צור: סליחה, סליחה.

יואב בן צור: אנחנו רוצים להביא להסדרה, אבל זו תהיה הסדרה כוללת – –

ע'דיר כמאל מריח: עכשיו – – –

יואב בן צור: – – של כל המקומות שנבנו שלא כחוק – להגיע ככל הניתן להסדרה – –

ע'דיר כמאל מריח: יש לך הזדמנות עכשיו – – –

קריאות: – – –

יואב בן צור: – – ולאחר מכן, כשנגיע להסדרה וניישר קו, מי שיבנה אחר כך, אחת דתו יהיה – להרוס.

יואב בן צור: אבל אנחנו קודם כול מקווים למצוא פתרון לזה.

יואב בן צור: שר הפנים שוקד על התוכנית הזאת ומבקש ורוצה להביא את התוכנית הזאת לידי יישום.

יואב בן צור: אני מקווה שכך יהיה, וכך גם דיברתי עם חבריי הערבים ועם חבריי הדרוזים.

יואב בן צור: אני מקווה שנצליח בסיורים.

יואב בן צור: הגמרא אומרת: טוב תא חזי מתא שמע – טוב מה שאתה רואה יותר מאשר מה שאתה שומע.

יואב בן צור: אנחנו נלך ונראה במקום את הבעיות, נראה במקום את המצוקות, נראה איפה אפשר – – –

חמד עמאר: הם נמצאים במשרד הפנים קרוב ל-30 שנה – – –

קריאות: – – –

יואב בן צור: אז הגענו עכשיו אחרי 30 שנה.

יואב בן צור: הגענו אחרי 30 שנה כדי לתקן.

קריאות: – – –

חמד עמאר: לא ראיתי – – –

יואב בן צור: ננסה.

חמד עמאר: אנחנו רוצים לראות.

קריאות: – – –

יואב בן צור: תנו לנו צ'אנס.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

קריאות: – – –

חמד עמאר: אנחנו יושבים עם ראשי רשויות – – –

אליהו ברוכי: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

יואב בן צור: רבותיי – – –

קריאות: – – –

וליד טאהא: – – – קודם כול מתכננים, אחרי כן – – –

יואב בן צור: חברי הכנסת, אתם יודעים איך אמר לוי אשכול, איך אמר ראש הממשלה לוי אשכול לבן-גוריון כשהוא התמנה להיות ראש ממשלה?

יואב בן צור: אני קורא לבן-גוריון: תן לי קרדיט, תן לי אשראי.

יואב בן צור: אני קורא לכם עכשיו: תנו לנו אשראי בניסיון שלנו לפתור את הבעיות.

יואב בן צור: אנחנו מבטיחים להתאמץ ומקווים שנצליח, אבל ברור שאנחנו מבטיחים להתאמץ.

יואב בן צור: אם קיבלתי על עצמי שאני אבקר ב-13 או ב-14 יישובים דרוזיים בתוך שבועיים-שלושה, ואני מקווה שזה יצא לפועל, אז אנחנו מקווים שנצליח לפתור את הבעיות – –

וליד טאהא: – – –

יואב בן צור: – – כשנגיע עם אנשי מינהל התכנון והבנייה הארציים והמחוזיים והמקומיים.

יואב בן צור: לכן – – –

קריאות: – – –

ג'אבר עסאקלה: – – – קיבלנו קנס – – –

יואב בן צור: לכן, בשלב הזה אני מבקש מכם, מכולם, להתנגד להצעה ולתת לנו לפעול בדרכים וביכולות שלנו כדי לפתור את הבעיות האמיתיות שישנן בנושא תכנון ובנייה.

יואב בן צור: תודה רבה.

אליהו ברוכי: סגן שר הפנים, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח, יש לך שלוש דקות זכות להגיב, אפשרות.

אליהו ברוכי: בבקשה.

ע'דיר כמאל מריח: אפשר לתת לך – – –

אליהו ברוכי: חברת הכנסת, אם את רוצה תגובה, בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות לרשותך.

ע'דיר כמאל מריח: איפה אתה, סגן השר?

ע'דיר כמאל מריח: ואני רואה שגם ראש הממשלה מכבד אותנו בנוכחותו.

ע'דיר כמאל מריח: אני מאמינה שיש כאן הזדמנות אמיתית להקפיא את חוק קמיניץ.

ע'דיר כמאל מריח: אני מקשיבה למה שאתה אומר לי: נסייר, נחשוב, נשקול, נבדוק.

ע'דיר כמאל מריח: חברים, אני לא מבינה, אתם חיים בספרה אחרת?

ע'דיר כמאל מריח: בגלקסיה אחרת?

ע'דיר כמאל מריח: אתם דוברים שפה אחרת?

ע'דיר כמאל מריח: החוק הזה חי, נושם, בועט ופוגע בכל כך הרבה אנשים מ-2017.

ע'דיר כמאל מריח: עוד לא סיירתם?

ע'דיר כמאל מריח: עוד לא בדקתם?

ע'דיר כמאל מריח: 20 מיליון ש"ח – זה גובה הקנסות.

ע'דיר כמאל מריח: 77%, 15 מיליון שקלים קנסות במגזר הערבי, ואתה אומר לי עכשיו שאתה מסייר?

ע'דיר כמאל מריח: עכשיו אתה מואיל בטובך והולך לכפרים?

ע'דיר כמאל מריח: בוקר טוב, באמת.

ע'דיר כמאל מריח: בוקר טוב, באמת.

ע'דיר כמאל מריח: הפטרונז' הזה מדהים אותי.

ע'דיר כמאל מריח: אתה רוצה להראות לי איך זה מתנהל בשטח?

ע'דיר כמאל מריח: לפני שבוע, התמונה של מסוק חג 20 מטר מעל ראשם של אזרחים שומרי חוק בעוספיא, כאילו זה קרטל סמים, כאילו זו משפחת פשע במקסיקו.

ע'דיר כמאל מריח: תתביישו לכם.

ע'דיר כמאל מריח: ככה נראה חוק קמיניץ בשטח.

ע'דיר כמאל מריח: סעיף 218 של חוק קמיניץ, מה בא ואומר?

ע'דיר כמאל מריח: גם ספקים, ספקים – ספק בטון, מהנדס, כל אדם – הופך להיות שותף לעבירה.

ע'דיר כמאל מריח: מה, באמת?

ע'דיר כמאל מריח: אתם מתנערים מאחריות ואומרים לאזרחים: אתם תשמרו אחד על השני?

ע'דיר כמאל מריח: שנים הזנחתם, לא טיפלתם, לא פיקחתם, לא הרחבתם, לא הסדרתם, ואתה אומר לי – ואני צריכה להגיד לך תודה: נסייר?

ע'דיר כמאל מריח: אני אומר לך משהו: אל תסיירו ואל תבואו.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו לא רוצים לראות אתכם מוכרים לנו לוקשים.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו חכמים מדי, פיקחים מדי.

ע'דיר כמאל מריח: מליל הבחירות באים למכור לי לוקשים: אני אבטיח – איך אמר בני: אמירות נכונות לשעתן.

ע'דיר כמאל מריח: אל תבואו ואל תעשו דילים עם עסקנים מאחורי הקלעים, לא במקום קדוש ולא על ארוחות.

ע'דיר כמאל מריח: כאן, בפרלמנט הישראלי, משנים את ההצבעה, באף מקום אחר.

ע'דיר כמאל מריח: אל תבטיחו הבטחות סתם.

ע'דיר כמאל מריח: יש לך כאן, עכשיו, הזדמנות אמיתית.

ע'דיר כמאל מריח: אדוני ראש הממשלה בנימין נתניהו, אתה עומד שבעה מטרים ממני.

ע'דיר כמאל מריח: יש לך הזדמנות היום להקפיא את חוק קמיניץ, לעזור למאות אלפי אנשים שנפגעים מהחוק הזה, מההתיישבות החקלאית, היהודית, הערבית, הדרוזית.

ע'דיר כמאל מריח: 20 מיליון שקל קנסות חולקו.

ע'דיר כמאל מריח: למה?

ע'דיר כמאל מריח: על מה?

ע'דיר כמאל מריח: על זה שאנשים רוצים לבנות את ביתם על אדמתם?

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו לא הולכים ליהודה ושומרון; אנחנו לא גוזלים אדמות לא שלנו.

ע'דיר כמאל מריח: אלה אדמות שלנו, אלה בתים שלנו, אלה זכויות שלנו.

ע'דיר כמאל מריח: עוד מעט ארבע שנים לחוק הזה – אתה אומר לי: נסייר?

ע'דיר כמאל מריח: ואללה, הכול: נסייר, נשקול, נחשוב.

ע'דיר כמאל מריח: לא לא לא, עכשיו יש לך הזדמנות להצביע בעד ולהקפיא את החוק הזה.

ע'דיר כמאל מריח: דצמבר 2019, ועדת הכספים, קונסנזוס רחב של כל סיעות הבית.

ע'דיר כמאל מריח: כולם הסכימו שזה חוק בעייתי, שחייבים להקפיא אותו.

ע'דיר כמאל מריח: בבקשה, תקפיאו אותו.

ע'דיר כמאל מריח: אני לא אומרת אנרכיה.

ע'דיר כמאל מריח: בזמן הזה לא נשב רגל על רגל.

ע'דיר כמאל מריח: נעצים אגפי תכנון, נסדיר, נפתח יזמות נדל"נית.

ע'דיר כמאל מריח: נעבוד קשה ביחד.

ע'דיר כמאל מריח: כולנו רוצים הסדרה.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו הראשונים שרוצים הסדרה, תהיה בטוח.

ע'דיר כמאל מריח: אף אזרח לא רוצה להיות מחוץ לחוק, מחוץ לקו הכחול, עבריין.

ע'דיר כמאל מריח: אני מזמינה אותך להצביע עכשיו על החוק, לתמוך עכשיו בחוק הזה, אתה וכל הממשלה הזאת.

ע'דיר כמאל מריח: העיקר שאתם ממלאים שלטים יפים לקראת הבחירות והבטחות סרק.

ע'דיר כמאל מריח: תתביישו לכם.

ע'דיר כמאל מריח: תצביעו בעד החוק הזה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: הוגשו 20 חתימות לקיום הצבעה שמית על החוק.

אליהו ברוכי: מזכירת הכנסת תקיים את ההצבעה השמית.

אליהו ברוכי: הצעת חוק התכנון והבנייה (הוראות מיוחדות לעניין יישובי מיעוטים) (הוראת שעה), התש"ף

אליהו ברוכי: –2020 – מזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – בעד יולי יואל אדלשטיין – נגד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד קארין אלהרר – בעד סעיד אלחרומי – בעד זאב אלקין – אינו נוכח דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – נגד גבי אשכנזי – נגד יעקב אשר – נגד אוריאל בוסו – נגד דוד ביטן – נגד רם בן ברק – אינו נוכח נפתלי בנט – נגד אורנה ברביבאי – בעד אליהו ברוכי – נגד קרן ברק – נגד ניר ברקת – אינו נוכח יוסף ג'בארין – בעד יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – נגד עוזי דיין – נגד אבי דיכטר – נגד צבי האוזר – אינו נוכח ניצן הורוביץ – בעד עמית הלוי – נגד צחי הנגבי – נגד יועז הנדל – נגד שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וונש – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – נגד תמר זנדברג – בעד אסף זמיר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת מיקי חיימוביץ' – נגד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד אחמד טיבי – בעד יוסף טייב – נגד יעקב טסלר – נגד דסטה גדי יברקן – נגד היבה יזבק – בעד עומר ינקלביץ' – אינה נוכחת משה יעלון – בעד אלי כהן – נגד יצחק כהן – נגד מאיר כהן – בעד מירב כהן – אינה נוכחת מתן כהנא – אינו נוכח ע'דיר כמאל מריח – בעד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – נגד יאיר לפיד – בעד אוסנת הילה מארק – נגד פטין מולא – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי קונין – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד יעקב מרגי – נגד

אליהו ברוכי: חבר הכנסת, חבר – – –

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משולם נהרי – נגד אבי ניסנקורן – אינו נוכח

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מולא, בבקשה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מולא, בבקשה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת פטין מולא, חבר הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) בנימין נתניהו – אינו נוכח סונדוס סאלח – בעד

אליהו ברוכי: חבר הכנסת טיבי, חבר הכנסת – – –

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – בעד גדעון סער – נגד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – נגד חמד עמאר – בעד ג'אבר עסאקלה – בעד עודד פורר – אינו נוכח יצחק פינדרוס – נגד טלי פלוסקוב – אינה נוכחת אורלי פרומן – אינה נוכחת תהלה פרידמן – נגד עמיר פרץ – אינו נוכח רפי פרץ – נגד עינב קאבלה – נגד אנדרי קוז'ינוב – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד אריאל קלנר – נגד שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – נגד עידן רול – בעד יואל רזבוזוב – אינו נוכח יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אנטאנס שחאדה – בעד יובל שטייניץ – אינו נוכח

משה ארבל: חברי הכנסת, אנחנו בעיצומה של הצבעה, אני מבקש לשמור על השקט, בבקשה.

משה ארבל: גם חבר הכנסת אלי אבידר, לשמור על השקט.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – בעד הילה שי וזאן – נגד מיכל שיר סגמן – נגד עפר שלח – בעד איציק שמולי – נגד רם שפע – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – בעד פנינה תמנו – נגד

משה ארבל: מזכירת הכנסת, בבקשה, תזכיר את שמות חברי הכנסת שטרם הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח זאב אלקין – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח רם בן ברק – אינו נוכח ניר ברקת – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח צבי האוזר – אינו נוכח יועז הנדל – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וונש – נגד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת עומר ינקלביץ' – אינה נוכחת מירב כהן – אינה נוכחת מתן כהנא – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח אבי ניסנקורן – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח עודד פורר – אינו נוכח טלי פלוסקוב – אינה נוכחת אורלי פרומן – אינה נוכחת עמיר פרץ – אינו נוכח

משה ארבל: סגן השר פטין מולא, אנחנו בעיצומה של הצבעה.

משה ארבל: פטין מולא, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) שלמה קרעי – נגד יואל רזבוזוב – אינו נוכח יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת רם שפע – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת

משה ארבל: יש מי מבין חברי הכנסת שנמצא באולם וטרם הצביע ורוצה להצביע?

משה ארבל: תמה ההצבעה.

משה ארבל: ובכן תוצאות ההצבעה הן כדלקמן: 56 נגד, 37 בעד.

משה ארבל: על כן אני קובע שהצעת חוק התכנון והבנייה (הוראות מיוחדות לעניין יישובי מיעוטים) (הוראת שעה), התש"ף

משה ארבל: –2020, של חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח, לא התקבלה.

אוסאמה סעדי: מה התוצאה?

משה ארבל: הזכרתי.

משה ארבל: אני אחזור שוב: 56 נגד, 37 בעד.

משה ארבל: הצעת החוק לא התקבלה.

משה ארבל: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/855).]

משה ארבל: נעבור לנושא הבא בסדר-היום – הצעת חוק לביטול העדכון של שכר חברי הכנסת בשנת 2021 (הוראת שעה), התשפ"א–2020, מטעם ועדת הכנסת.

משה ארבל: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת איתן גינזבורג.

משה ארבל: סגן השר פטין מולא, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

משה ארבל: בבקשה, חבר הכנסת איתן גינזבורג.

משה ארבל: אבקש לציין כי להצעת חוק זו מוצמדת הצעת חוק נוספת, של חברי הכנסת יאיר לפיד ומיקי לוי, תחת הכותרת:

משה ארבל: הצעת חוק הקפאת שכר חברי הכנסת (הוראת שעה), 2020, והיא תוצג לאחר מכן.

משה ארבל: בבקשה, אדוני.

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

משה ארבל: חברי הכנסת, סגן השר מאיר פרוש, אני מבקש לשמור על השקט.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: אני מניח שהמהומה היא לא על שכר חברי הכנסת.

משה ארבל: בבקשה, אדוני.

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

): כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא לפני הכנסת לקריאה ראשונה הצעת חוק מטעם ועדת הכנסת לביטול העדכון של שכר חברי הכנסת בשנת 2021.

): כפי שכולכם יודעים, בשנים רגילות חברי הכנסת אינם משפיעים על עדכון שכרם, והוא משתנה באופן אוטומטי מדי ינואר לפי השינוי בשכר הממוצע במשק.

): השנה, בשל משבר הקורונה, צפויה עלייה חריגה בשכר הממוצע במשק, חריגה מאוד אפילו, ונדמה לי שזה די ברור לכל יושבי הבית הזה שזה לא יהיה נכון שחברי הכנסת – וגם חברי הכנסת לשעבר, ששכרם צמוד לשכר חברי הכנסת – ייהנו מהעלייה, שנובעת ממשבר כלכלי שהוביל למספר רב של מחוסרי עבודה ושל כאלה שיצאו לחופשה כפויה ללא תשלום, מה שהעלה באופן מעוות את השכר הממוצע במשק.

): לכן החליטה ועדת הכנסת להציע ששכר חברי הכנסת יוקפא ולא יעודכן בשנת 2021 כפי שקורה כל שנה.

): חשוב לומר כאן ועכשיו שיש עוד נושאי משרה במדינת ישראל שצפויים ליהנות מהעלייה החדה שמתוכננת בינואר בשל עליית השכר הממוצע במשק – נושאי משרה כמו נשיא המדינה, ראש הממשלה, שרי הממשלה, סגני שרים, שופטים – בערכאות השונות, כמובן – דיינים, קאדים, קאדים מד'הב, ראשי רשויות מקומיות, שצמודים לשכר השרים.

מיקי לוי: זה חוק פח.

מיקי לוי: פח אשפה, החוק הזה.

): לגבי נושאי המשרה, מי שמוסמך לקבל החלטה על הקפאת שכרם של אותם נושאי משרה הוא ועדת הכספים של הכנסת, ללא כל צורך בחקיקה.

): הכוונה היא שאחרי הקריאה הראשונה שנצביע פה היום על הצעת החוק הזאת, שעוסקת בשכר חברי הכנסת בלבד, ועדת הכספים של הכנסת תתכנס ותחליט על הקפאה דומה לשאר נושאי המשרה כך שכל אלה, כל נושאי המשרה שהכנסת קובעת את שכרם, לא ייהנו בינואר הקרוב מעלייה בשכר או בעדכון השכר.

): בהמשך לטענות הרבות שעלו לגבי זה שהחוק שמונח כאן לפניכם קובע הקפאה רק בשכר חברי הכנסת ולא לשאר הבכירים שהזכרתי קודם, צריך לציין שוועדת הכנסת לא מוסמכת לקבל החלטות בענייני שכר בלי שקדמה לכך המלצה של הוועדה הציבורית.

): הוועדה הציבורית האחרונה סיימה את כהונתה, סיימה את תפקידה, ולצערנו טרם מונתה ועדה חדשה – אנחנו עמלים על כך בימים אלה – ולכן אנחנו צריכים לקבוע את התיקון בחקיקה ראשית.

): ההצעה שאנחנו מעלים היום לשמחתי הרבה אושרה פה אחד, בתמיכת כל נציגי הקואליציה והאופוזיציה, כי כולנו מבינים שזה לא ראוי וזה לא סביר שהשכר של חברי הכנסת יעלה, בטח לא בזמן שכזה.

): לכן, אני מבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה הראשונה ולהחזירה לוועדת הכנסת לשם הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

): תודה רבה, אדוני.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת איתן גינזבורג.

משה ארבל: [הצעת חוק פ/2341/23; נספחות.

משה ארבל: ]

משה ארבל: הצעת החוק המוצמדת – אותה יציג חבר הכנסת יאיר לפיד.

משה ארבל: אני מודיע שבדיון המשולב, רשימת הדוברים שתהיה לאחר מכן נעולה.

משה ארבל: בזה הרגע נעלתי את רשימת הדוברים.

משה ארבל: בבקשה, חבר הכנסת לפיד, שלוש דקות לרשות אדוני.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, רק שיהיה ברור מה אנחנו עושים פה – מה שאנחנו עושים פה זה אנחנו מקום עבודה, ובמקום העבודה הזה מדי פעם מתכנסים העובדים להחליט מה יהיה השכר שלהם.

יאיר לפיד: עד כדי כך זה אבסורדי.

יאיר לפיד: מ-2015 אנחנו עומדים פה על הדוכן ואומרים שחברי הכנסת לא יכולים לקבוע לעצמם את השכר, ובוודאי שבעיצומו של משבר לאומי רחב, כשעסקים נסגרים מסביבנו ללא הרף, חברי הכנסת לא יכולים לקבוע לעצמם את השכר.

יאיר לפיד: צריך להוציא את זה מידיהם של הח"כים ולתת לוועדה ציבורית לקבוע את שכר חברי הכנסת – לא המלצות, לא עמלים עד שזה יכונס.

יאיר לפיד: שום דבר.

יאיר לפיד: אנשים מתפרקים בחוץ, וחברי הכנסת שוב ושוב מעלים לעצמם את השכר.

יאיר לפיד: אז אתם יודעים מה?

יאיר לפיד: אני מ-2015 פשוט תורם את כל התוספות המטורפות האלה, ומאוד שמחים אלו"ט, אקי"ם, כנפיים של קרמבו ונשים בסיכון, שמקבלים את הכסף הזה, אבל זה לא צריך להיות כך.

יאיר לפיד: אנחנו לא יכולים להמשיך לקבוע לעצמנו את השכר.

יאיר לפיד: תחשבו איך זה נראה היום למישהו בחוץ שיושב בחל"ת כבר חצי שנה, מישהו שסגר את החנות שלו, מישהו שהחיים שלו מתפרקים סביבו, מורה שלא הלכה לבית ספר.

יאיר לפיד: הרי בכל מקום עבודה שבו נותנים לאנשים לקבוע לעצמם את השכר, בסוף זה יהפוך להיות מושחת ומקולקל, וזה אכן מושחת ומקולקל, וצריך להוציא מידם של חברי הכנסת את שכרם ולהפסיק את התיאטרון המגוחך הזה שבו כל פעם אנחנו עומדים פה ורבים במליאה מה יהיה השכר של עצמנו.

יאיר לפיד: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת יאיר לפיד.

משה ארבל: אני מתכבד לעבור לדיון המשולב, על פי סדר רשימת הדוברים.

משה ארבל: ראשון הדוברים – חבר הכנסת עודד פורר.

משה ארבל: יעלה ויבוא.

משה ארבל: לרשותך, אדוני, שלוש דקות, בבקשה.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת גינזבורג, חבר הכנסת גינזבורג, אני חייב לומר לכם – גם לשרים, גם לחברי הכנסת וגם לחבר הכנסת גינזבורג, שמציע את ההצעה הזאת – איתן, אני רוצה שתקשיב – די נשבר לי מהבדיחה שאתם מנהלים פה על חשבון הציבור, ודי נשבר לי מהפופוליזם שחלק מחברי הכנסת נוהגים כאן פעם אחרי פעם סביב הסוגיה הזאת, בצורה הכי זולה שאפשר, כשכולכם יודעים מצוין שהדרך להקפאת השכר לא צריכה לעבור גם בשלוש קריאות.

עודד פורר: אתם אפילו לא צריכים לגשת פיזית ללשכת חשב הכנסת.

עודד פורר: אתם צריכים לכתוב מכתב, כמו שכתבו כל חברי סיעת ישראל ביתנו עוד בדצמבר שנה שעברה לחשב הכנסת, ולהודיע לו: אדוני החשב, אנא, אל תעדכן את שכרנו, וזה מה שקורה.

קריאות: – – –

עודד פורר: זה מה שקורה.

עודד פורר: ואתם במקום זה באים ומספרים פה סיפורים.

איתן גינזבורג: מכיוון שאתם תקבלו את השכר הזה – – –

עודד פורר: תפסיקו לקשקש ותפסיקו לספר סיפורים לציבור.

עודד פורר: פעם אחר פעם מוציאים לי הודעה, כחול לבן, שאתם תתרמו את שכרכם.

עודד פורר: חברים, אם אתם רוצים שהשכר שלכם יוקפא – תקפיאו אותו.

עודד פורר: תפסיקו לספר סיפורים.

עודד פורר: תפסיקו לעמוד פה ולרמות – לא פחות מזה – בתקופה הכי קשה.

עודד פורר: הינה, אני הולך היום לתמוך בחוק הזה, אבל הוא מיותר.

עודד פורר: אתה לא צריך שלוש קריאות ולא להשחית את זמנה של הכנסת על העניין הזה.

עודד פורר: אתה צריך ללכת לחתום.

קריאה: – – –

עודד פורר: ועוד לא נדבר על החוק ששר האוצר רוצה לקדם ובגללכם הוא לא עולה בממשלה.

עודד פורר: תעבירו אותו כבר.

עודד פורר: תפסיקו לקשקש ותתחילו לעשות.

עודד פורר: הקשקושים האלה – וסליחה, גם חלק מהחברים שלי באופוזיציה יודעים לקשקש על זה נהדר, אבל כשצריך ללכת לחתום אצל החשב, פתאום הם נעלמים.

עודד פורר: תפסיקו לקשקש.

עודד פורר: תחתמו, תוותרו על התוספת שלכם, תתקדמו הלאה, ואולי תקדמו גם את החוק שמשרד האוצר רוצה לקדם על קיצוץ של 10% בשכר הבכירים; זה התיקון שצריך לעשות היום, כשכל המשק סובל, בשנה הזאת בוודאי.

עודד פורר: אתם לא יכולים להמשיך בחגיגות שלכם.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת עודד פורר.

משה ארבל: חברת הכנסת תמר זנדברג תעלה ותבוא.

משה ארבל: גם לרשותך שלוש דקות.

אלי אבידר: כל שעתיים נפתלי בנט מוציא הודעה שהוא מקפיא את שכרו – – –

אלי אבידר: – – –

תמר זנדברג: חברות וחברים, האמת היא שאני חייבת לומר שאני קצת מתביישת לעמוד פה עכשיו ולדבר בנושא הזה.

תמר זנדברג: באמת התלבטתי אם לרדת, אבל החלטתי בכל זאת להנעים את זמנך, אדוני סגן השר.

תמר זנדברג: אני אגיד למה אני מתביישת – אני מתביישת פעמיים: אני מתביישת פעם אחת, וזו בושה קבועה שלי כל שנה, מהשנה הראשונה שנבחרתי לכנסת, מזה שאנחנו צריכים שנה אחר שנה להתעסק עם השכר של עצמנו.

תמר זנדברג: די, מספיק.

תמר זנדברג: אם באמת רוצים לחוקק פה חוק – הצעת החוק של חברת הכנסת לשעבר יעל גרמן, שההמלצה של הוועדה הציבורית תתקבל באופן אוטומטי.

תמר זנדברג: עזבו אותנו.

תמר זנדברג: לא רוצים להתעסק עם השכר שלנו, לא רוצים לקבוע אותו, לא רוצים להעלות אותו, לא רוצים להוריד אותו, לא רוצים שום דבר.

תמר זנדברג: לא רוצים אותו.

תמר זנדברג: אנחנו רוצים לשרת את הציבור.

תמר זנדברג: תגידו לנו מה הוועדה הציבורית החליטה, ייכנס לבנק ושלום על ישראל.

תמר זנדברג: זה פעם אחת – זו בושה קבועה.

תמר זנדברג: בושה שנייה היא בושה אקטואלית למשבר הקורונה.

תמר זנדברג: חברות וחברים, אנחנו במשבר – כבר לדעתי על המשבר הבריאותי מאפיל המשבר הכלכלי, עם מאות אלפי מובטלים, קרוב למיליון, שנלחמים על הפירורים של הפירורים של הפיצויים.

תמר זנדברג: רק היום בוועדת העבודה והרווחה אישרו עוד איזה מענק של 2,000 שקלים, ובאמת חולבים פה לא יודעת מאיפה, מהעצם היבשה של תקציב המדינה, את הפיצויים ואת המענקים המסכנים, ואחרי זה מתפלאים למה אנשים רוצים לפתוח את העסקים שלהם ולמה יש מרד ולמה רוצים לפתוח חנויות.

תמר זנדברג: אנשים לא רוצים להידבק בקורונה; אנשים רוצים להתפרנס, רוצים לחיות, רוצים להביא באמת לחם הביתה.

תמר זנדברג: בכל העולם, חברות וחברים, בחודש הראשון של משבר הקורונה, במרץ 2020, ממשלות קיצצו בשכר של עצמן באופן סמלי, ורק אנחנו נגררים פה עם הדבר הזה כבר שמונה חודשים, עם ההצעה של קרעי או ההצעה של גינזבורג או ההצעה של כץ או כן יקרה או לא יקרה, לח"כים, לשרים, לבכירים.

תמר זנדברג: תגידו, השתגענו?

תמר זנדברג: זה מה שיש לעשות?

תמר זנדברג: באמת.

תמר זנדברג: ולכן, אנחנו כמובן נצביע בעד ההצעה הזאת.

תמר זנדברג: אנחנו רוצים להעביר אותה כמה שיותר מהר.

תמר זנדברג: מחזקים גם את ועדת הכספים שתעשה את אותו דבר.

תמר זנדברג: באמת שההימשכות והגרירה של הדבר הזה היא כבר מביישת יותר מאשר הדבר עצמו.

תמר זנדברג: אבל באמת, לטווח הארוך, אני מציעה, אחת ולתמיד, לפחות את שכר הח"כים – וגם השרים – להוציא מהידיים של הבית הזה, ויפה שעה אחת קודם.

תמר זנדברג: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת תמר זנדברג.

משה ארבל: חבר הכנסת מאיר כהן יעלה ויבוא, בבקשה.

משה ארבל: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

מאיר כהן: אדוני יושב-ראש הכנסת, חברות וחברי כנסת נכבדים, אדוני השר – יש גם סגן שר פה, לא?

מאיר כהן: אני רוצה להגיד משהו.

מאיר כהן: הוויכוח הזה הוא באמת לא לכבודנו.

מאיר כהן: עולים כאן חברי כנסת ולכל אחד יש מה להגיד על השכר.

מאיר כהן: צריך לקצץ את השכר.

מאיר כהן: נקודה.

מאיר כהן: איך נעשה את זה?

מאיר כהן: כל המרבה הרי זה משובח.

מאיר כהן: אני באמת מקווה שגם ההצעה בדבר שכר הבכירים בימים האלה תבוא לשולחן הכנסת ואנחנו כולנו כאיש אחד נצביע לטובת הקיצוצים האלה, כי צריך לעשות את זה.

מאיר כהן: אבל אני, אדוני השר – דווקא אתה היית שר החינוך – אני רוצה כל הזמן לעלות לכאן ולהאיר בפרוז'קטור את מי שעכשיו, קצת, אנחנו לא שומעים אותם, כי אין להם פה והם לא יוצאים להפגנות.

מאיר כהן: ושוב, אלה תלמידי י"א-י"ב, חבר הכנסת שטרן.

מאיר כהן: יש בגרויות, והחבר'ה האלה עדיין לא היו בבית הספר.

מאיר כהן: אנחנו כולנו מדברים על אנשי עסקים, וזה נכון, ועל המובטלים, וזה נכון, אבל יחד עם זה, כבוד יושב-ראש הכנסת, היושב בראש הכנסת עכשיו, משה ארבל, יש 150,000-140,000 תלמידים, ובוודאי חלקם גם תלמידי ישיבות, שמושבתים מלמידה, שיש להם בחינות בגרות ואף אחד לא מדבר עליהם; מדברים בוועדת החינוך, אבל לא מבינים את גודל העניין – לא מבינים שהחבר'ה האלה ייגשו לבחינות בגרות כשהם לא מוכנים לבחינות הבגרות לא מבינים שהחבר'ה האלה בעוד שלוש-ארבע שנים באוניברסיטאות יצביעו עליהם, לצערי הגדול, ויגידו: אה, זה המחזור של הקורונה, אז נצטרך להגביר את המיונים לאוניברסיטה.

מאיר כהן: לכן אני קורא לשר החינוך ואני קורא לשר הבריאות ולקבינט הקורונה: בואו, כשאתם יושבים היום, הראשונים שתחשבו עליהם זה על הילדים שלנו ועל המשבר הגדול שבו הם נמצאים; לא רק משבר של חומר במתמטיקה – המשבר החברתי הגדול.

מאיר כהן: החבר'ה האלה מתגעגעים ומשתוקקים לשיח החברתי שכל כך חסר להם.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת מאיר כהן.

משה ארבל: חבר הכנסת אריאל קלנר יעלה ויבוא – אינו נוכח; חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח; חבר הכנסת עופר כסיף – אינו נוכח; חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – אינו נוכח; חבר הכנסת יוראי להב הרצנו – אינו נוכח; חבר הכנסת עמית הלוי – אינו נוכח.

משה ארבל: חבר הכנסת אלעזר שטרן – אינו נוכח.

אלעזר שטרן: נוכח.

משה ארבל: נוכח ונוכח.

משה ארבל: יעלה ויבוא אדוני.

משה ארבל: ברוך הבא.

משה ארבל: אני מניח שיש לך כמה דברים לומר לי.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, אין שרים, אבל לא נורא.

אלעזר שטרן: יש רק 34 – – –

משה ארבל: יש – יש את השר המקשר בין הכנסת לממשלה ושר הדיגיטל הלאומי.

אלעזר שטרן: לא נורא.

אלעזר שטרן: משה, מה שהיה לי להגיד לך אמרתי לך – אנחנו גדולים – אבל תשמע מה אני רוצה להגיד לך.

אלעזר שטרן: תראה, עד עכשיו חשבנו – והשר המקשר שותף לדאגה הזאת – שה-monster הזה של 34, 36 שרים, רק הבניין הזה לא יכול להכיל אותו; תראה, אין שולחן.

אלעזר שטרן: כמה יש מסביב לשולחן הממשלה?

אלעזר שטרן: עוד לא היה פה בבניין הזה, עוד אין ארכיטקטים שהצליחו להבין איך אפשר לעשות שולחן לממשלה מנופחת, בזבזנית.

אלעזר שטרן: הרי אנחנו התכנסנו לדבר פה על כסף, ובעצם מה שאני רוצה לומר זה שמי שרואה אותנו עכשיו חושב: יש 120 חברי כנסת ואז 120 אנשים מוותרים על השכר.

אלעזר שטרן: זה לא נכון.

אלעזר שטרן: אתה יודע, זה לא נכון.

אלעזר שטרן: השר אמסלם, לדוגמה – לא באופן אישי, כמובן – ואיתו 33 שרים נוספים, הם לא קשורים לעניין הזה.

אלעזר שטרן: הם לא.

אלעזר שטרן: רק שר האוצר אמר לפני כמה שבועות או חודשים שהשרים ייוותרו.

אלעזר שטרן: איך לבנות ראש ממשלה חליפי?

אלעזר שטרן: אפשר לשבת מהבוקר עד הלילה ולמצוא, אבל איך לקצץ בשכר – לזה אנחנו צריכים שבועות וחודשים, עוד הרבה יותר זמן מאשר לתכנן שולחן כזה.

דוד אמסלם: אני, גם כשר, מוותר על השכר.

דוד אמסלם: אני מתחילת הדרך, כבר חמש שנים – – –

יוליה מלינובסקי: – – – תוספת שכר – – –

אלעזר שטרן: יכול להיות – – –

דוד אמסלם: – – – טכנית זה אפשרי.

דוד אמסלם: טכנית, אתה פונה לחשב – בממשלה, זה לא לחשב הכנסת.

דוד אמסלם: אבל אני מוותר – – –

אלעזר שטרן: אוקיי.

אלעזר שטרן: יכול להיות.

אלעזר שטרן: יכול להיות.

דוד אמסלם: יש גם שרים שמוותרים.

אלעזר שטרן: אני בטוח, אני בטוח שיש שרים שמוותרים.

אלעזר שטרן: אני רק אומר שמבחינה – אני לא צריך להגיד לך מה גם אנחנו עושים, בסדר?

דוד אמסלם: תורמים.

אלעזר שטרן: נכון.

אלעזר שטרן: בגלל שיוליה רוצה לתת השכר שיחלקו לכספים הקואליציוניים.

קריאה: מה?

אלעזר שטרן: אני, כיוון שאני יודע מה עושים עם השכר אם אני מוותר, אז מה שהיה עד עכשיו, שלא כולם, אז אני תורם את זה למה שאני רוצה.

אלעזר שטרן: לפיד נתן פה דוגמאות.

דוד אמסלם: אז למה אתם תומכים בהצעת החוק?

אלעזר שטרן: סליחה?

דוד אמסלם: אז למה אתם תומכים בהצעת החוק?

אלעזר שטרן: בגלל שלא כולם עושים את זה.

אלעזר שטרן: כדי שכולם יעשו את זה.

דוד אמסלם: תמשיכו לתרום.

אלעזר שטרן: כדי שכולם.

אלעזר שטרן: אנחנו נמשיך.

עודד פורר: – – –

אלעזר שטרן: אנחנו נמשיך – – –

דוד אמסלם: אני מבין שבלי התוספת הזאת לא הייתם תורמים.

אלעזר שטרן: לא, אנחנו תורמים מ-2015, אני רוצה שתדע את זה.

דוד אמסלם: כשהיית בצבא – – –

אלעזר שטרן: אנחנו, את התוספות, מ-2015 תורמים.

אלעזר שטרן: אני אראה לך אחר כך כמה תרמתי גם אתמול, לטובת כל השנה הבאה, מעבר להכול.

דוד אמסלם: כשהיית בצה"ל לא תרמת?

אלעזר שטרן: ברור.

אלעזר שטרן: ברור.

דוד אמסלם: אז איך זה קשור לתוספת?

אלעזר שטרן: אז אני רק אומר – הבנת מה אני אומר.

אלעזר שטרן: אבל אתה לא יכול – – –

דוד אמסלם: אתה הבנת מה אני אומר.

אלעזר שטרן: נכון, אבל אתה לא יכול להכחיש את זה.

אלעזר שטרן: הרי יכולנו כולנו לעשות את אותו דבר – – –

דוד אמסלם: עשיתם את זה בשנה הראשונה, שנייה – – – אז למה בשנה הראשונה כן תרמתם למדינה, מה שנקרא?

אלעזר שטרן: כל הזמן – אתה שואל אותי עכשיו?

אלעזר שטרן: כיוון שעכשיו – – –

דוד אמסלם: שנת 2015.

אלעזר שטרן: בגלל שעכשיו רוצים לתת לנו עוד.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: למה ב-2015 ויתרתם וב-2016 החזרתם?

אלעזר שטרן: לא, לא החזרנו.

אלעזר שטרן: אנחנו ממשיכים לתרום.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: ב-2015 לא תרמתם.

דוד אמסלם: אני אומר לך, בשנה הראשונה אתם ויתרתם.

אלעזר שטרן: אני לא זוכר.

אלעזר שטרן: תסלח לי שאני לא בודק שהתאריכים בדיוק, אבל אני רוצה שתדע שאנחנו כן תורמים.

אלעזר שטרן: כל הזמן.

דוד אמסלם: אני מניח שכולם פה – – – גם – – –

אלעזר שטרן: לא, לא, עזוב.

אלעזר שטרן: מה שרציתי – – –

דוד אמסלם: כל בן אדם תורם.

אלעזר שטרן: אתה רק מחזק את מה שאני אומר.

אלעזר שטרן: אתה רק מחזק את מה שאני אומר.

דוד אמסלם: אין קשר בין – – –

אלעזר שטרן: למה אחרי שעושים – לא.

אלעזר שטרן: אז אני אחזור על הכול מההתחלה, אדוני היושב-ראש.

משה ארבל: עוד שלוש דקות?

אלעזר שטרן: לא.

אלעזר שטרן: לא צריך שלוש דקות, למרות שהרבה ויתרו.

אלעזר שטרן: אני אגיד את זה עוד פעם, כדי שיהיה ברור.

אלעזר שטרן: הפרוצדורה שעכשיו בוועדת הכנסת, שאני חלק ממנה – החלנו על עצמנו – תעצור ילד ברחוב יגיד: יש 120 חברי כנסת שוויתרו, שזה חל עליהם.

אלעזר שטרן: מה שאני עומד פה לומר, שזה חל על פחות מ-90, בגלל שיש למעלה מ-30 שהם שרים, ועליהם זה לא חל.

אלעזר שטרן: עליהם זה לא חל, לא מה שהוא הסביר.

אלעזר שטרן: מה שאני אומר זה שממשלה וקואליציה שיכלה למנות ראש ממשלה חליפי ולהגדיל את הממשלה ל-36 שרים, אם הייתה רוצה את זה, כבר מזמן הייתה מחילה את הקיצוץ הזה גם על עצמה.

אלעזר שטרן: בזה אמרתי: אותו אתגר שהשולחן – כנראה לא רק השולחן, לא יכיל כזה מספר גדול של שרים, כנראה שגם הקיצוץ לא יכול להכיל אותם.

אלעזר שטרן: תודה, אדוני.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת אלעזר שטרן.

משה ארבל: אני מאפשר לפנים משורת הדין לחברי הכנסת עופר כסיף ויוראי להב לדבר.

משה ארבל: חבר הכנסת עופר כסיף.

משה ארבל: אני מודיע שמכאן ואילך, שחברי הכנסת שנמצאים בלשכותיהם ועובדים יראו את רשימת הדוברים.

משה ארבל: אני לא אאפשר לחברי כנסת נוספים לעלות ולדבר אם הם לא יהיו במליאה בזמן שאקרא בשמותיהם.

יוליה מלינובסקי: אני יושבת ומחכה.

משה ארבל: אז אני אפשרתי לפנים משורת הדין לשני חברי הכנסת הללו, ואני לא אאפשר הלאה.

משה ארבל: חבר הכנסת עופר כסיף, שלוש דקות לרשותך.

משה ארבל: בבקשה, אדוני.

עופר כסיף: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

עופר כסיף: חבריי חברי הכנסת, אם הייתה פה פעם בושה בבית הזה, אז כנראה שזאת עוד דוגמה לכך שהבושה אבדה.

עופר כסיף: חברי כנסת שונים מתהלכים פה בחזה נפוח, מתהדרים בנוצות של גאוותנות זחוחה.

עופר כסיף: אחד מודיע שהוא מולטי-מיליונר ולכן יקבל שכר של שקל לשנה; אחר מודיע שהוא תורם כמה אחוזים מהשכר שלו; עוד אחד מוותר על תוספת שכר ושולח תמונה לתקשורת, כמובן.

עופר כסיף: כולם נהיו פה פתאום נדבנים ופילנתרופים, עשירים שמתפארים ומתגאים במימונם, מתנשאים מעל הציבור ושולחים מסר שמה ששולט פה זה הכסף.

עופר כסיף: אוליגרכיה במקום דמוקרטיה.

עופר כסיף: חברי הכנסת, טוב לבלום את העלאת השכר הזאת – אני לא חושב שיש מישהו שחולק על זה – אבל בסך הכול מדובר בחיסכון של 6 מיליון שקל בשנה, זה הכול.

עופר כסיף: אין פה שום דבר ממשי לתועלת הציבור, שום משנה סדורה, קל וחומר תוכנית אסטרטגית להצלת המוני אזרחי ישראל מקריסה.

עופר כסיף: העיסוק בנושא הזה וההתפארות בצעד השולי כל כך הזה הם פופוליזם זול שמחירו יקר, פופוליזם שנועד להסתיר את מחדלי הממשלה הכושלת הזאת.

עופר כסיף: מה אנחנו חוגגים פה – 6 מיליון שקלים, כאשר בזמן המשבר הכלכלי הקשה ביותר בתולדות המדינה יועברו או-טו-טו 281 מיליון שקל ככספים קואליציוניים.

עופר כסיף: בכתבה של צבי זרחיה בכלכליסט מפורטים הסכומים שאישרה ועדת הכספים בתמיכת הקואליציה: לתרבות יהודית יועברו 114 מיליון שקל; למינהל החינוך הדתי – 82 מיליון שקל; לגרעין חינוך לאומי – 16 מיליון שקל.

עופר כסיף: ומה לגבי כל הכספים שהוקצו למטרות חשובות אך לא הועברו או שהועברו בחלקן הקטן בלבד?

עופר כסיף: למשל, 800 מיליון שקל לעידוד תעסוקה; 275 מיליון שקל להכשרות מקצועיות; 700 מיליון לתלושי מזון לאוכלוסיות מוחלשות.

עופר כסיף: ומה עם כספי הסיוע לעסקים קטנים ולעצמאים שאינם מצליחים לקבל הלוואות בערבות מדינה?

עופר כסיף: רוצים באמת להציל את השכירים ואת המובטלים, את העצמאים ואת בעלי העסקים הקטנים, הקשישים והצעירים, המורים והסטודנטים?

עופר כסיף: הכניסו יד עמוק לכיסה של המדינה והוציאו תוכנית מערכתית לטובת הציבור כולו.

עופר כסיף: לא פופוליזם יפתור את הבעיות שבפניהן עומד רובו של הציבור אלא מדיניות, אסטרטגיה.

עופר כסיף: במקום אסטרטגיה בחרה הממשלה הזאת שוב – –

משה ארבל: תודה.

עופר כסיף: – – בפופוליזם זול, שמעמיד פנים כאילו הולכים לטובת הציבור וכאילו נותנים פה מה שהציבור באמת ראוי וזקוק לו.

עופר כסיף: לא זה המצב.

עופר כסיף: אני מסכם, ברשותך, במשפט אחד: נצביע בעד, כי עדיף מעט מאשר כלום, אבל זאת לא תוכנית.

עופר כסיף: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת עופר כסיף.

משה ארבל: חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בבניין הזה אנחנו לא אנשים פרטיים; אנחנו נבחרי ציבור, אנחנו שליחי ציבור.

יוראי להב-הרצנו: אנשים שבחרו בנו נושאים את עיניהם לכאן, לכנסת ישראל, כדי לשאוב השראה – אני רוצה לקוות – כדי לקחת דוגמה אישית, לראות מה מנהיגי העם, מנהלי המדינה, עושים.

יוראי להב-הרצנו: דוגמה אישית.

יוראי להב-הרצנו: ואני רוצה לשאול אתכם, חברי הכנסת – אותך, השרה מירי רגב – מה אזרחי ישראל מבינים כשהם מביטים לכאן, לכנסת ישראל?

יוראי להב-הרצנו: אותם מיליון מובטלים, מרביתם צעירים, שאין להם עבודה, שרבים מהם נאלצו לנטוש את הדירות השכורות שלהם ולחזור לבית של ההורים שלהם, עשרות אלפים מהם נאלצים לנשור מהלימודים בגלל מצוקה כלכלית – מה אותם מיליון מובטלים צריכים להרגיש כשהם מביטים לכאן, להיכל הדמוקרטיה הישראלית, לבית נבחרי הציבור?

יוראי להב-הרצנו: איפה הדוגמה האישית בכך שבזמן שיש מיליון מובטלים במדינת ישראל חברי הכנסת זוכים לתוספת של 7,000 שקל?

יוראי להב-הרצנו: שמעתי את השר דודי אמסלם אומר: תתרמו, מה הבעיה?

יוראי להב-הרצנו: אז אנחנו תורמים ונמשיך לתרום, אבל זאת לא השאלה.

יוראי להב-הרצנו: השאלה היא – איפה המידה?

יוראי להב-הרצנו: איפה הדוגמה האישית של נבחרי הציבור בתקופה הכלכלית אולי הכי קשה שידענו – לפחות בדור שלי, אבל יש אומרים מקום המדינה?

יוראי להב-הרצנו: איפה הדוגמה האישית?

יוראי להב-הרצנו: למה אנחנו בכלל מגיעים לנקודה הזאת?

יוראי להב-הרצנו: חבריי חברי הכנסת, זאת חרפה שבשעה הכלכלית הקשה הזאת, במשבר החברתי-כלכלי הנורא שבו אנחנו נמצאים, אנחנו, שכבר מרוויחים הרבה מדי שכר, נוספים לנו עוד 7,000 שקל.

יוראי להב-הרצנו: על מה ולמה?

יוראי להב-הרצנו: זאת חרפה, חברי הכנסת.

יוראי להב-הרצנו: אבל אנחנו בכלל לא היינו צריכים להיות במקום הזה.

יוראי להב-הרצנו: הדיון הזה לא היה צריך לבוא לעולם.

יוראי להב-הרצנו: מה שהיינו צריכים לעשות זה לקבל את הצעת החוק שכבר הונחה על ידי יש עתיד בכנסת התשע-עשרה, שאומרת – מאוד פשוט: לא חברי הכנסת הם שיקבעו את שכרם, כי החתול לא יכול לשמור על השמנת, גם כשמדובר בנבחרי ציבור.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו הצענו שמועצה ציבורית חיצונית תקבע את שכר חברי הכנסת, ולא תצמיד אותו לשכר הממוצע במשק.

יוראי להב-הרצנו: זה פשוט לא יעלה על הדעת.

יוראי להב-הרצנו: והכנסת דחתה ודחתה ושוב דחתה, ואנחנו נמצאים במצב הזה, ניצבים בפני חרפה.

יוראי להב-הרצנו: אני מקווה מאוד, חבריי חברי הכנסת, שאנחנו נדע, לפחות במקרה הזה, לגלות מנהיגות, דוגמה אישית, חמלה ואכפתיות כלפי אזרחי ישראל.

יוראי להב-הרצנו: השרה רגב, יש מיליון מובטלים.

יוראי להב-הרצנו: איך את מרגישה כשאת תרוויחי עוד 7,000 שקל בעוד – – –

משה ארבל: נא לסכם.

מירי רגב: – – – את השכר.

מירי רגב: אתה לא פנית לאישה הנכונה.

יוראי להב-הרצנו: סליחה?

יוראי להב-הרצנו: לא שמעתי מה אמרת.

יוראי להב-הרצנו: השרה רגב ויתר חברי הכנסת שנמצאים כאן, אני קורא לכם לתמוך בהצעת החוק הזאת, שתמנע חרפה מהבית הזה, מנבחרי הציבור – מהדוגמה האישית שאנחנו קיבלנו על עצמנו לשמש – –

משה ארבל: תודה.

יוראי להב-הרצנו: – – כשליחים של עם ישראל בבניין הזה.

משה ארבל: תודה רבה.

יוראי להב-הרצנו: תצביעו נכון.

יוראי להב-הרצנו: גם את, השרה רגב.

משה ארבל: תודה רבה, חבר הכנסת יוראי להב הרצנו.

משה ארבל: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי תעלה ותבוא.

משה ארבל: לרשותך, גברתי, שלוש דקות, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת מכל סיעות הבית, הסתכלתי ברשימה שפורסמה על ידי שקוף מי חברי הכנסת שב-1 בינואר 2020 ויתרו על תוספת שכר.

יוליה מלינובסקי: ביש עתיד אלה שלושה, אז אנא מיש עתיד, תפסיקו עם הצביעות הזאת וסיפורי סבתא על תרומות, כי מי שטוען על תרומות – אתה יודע, אפשר לבדוק את זה.

יוליה מלינובסקי: לזכותם של סגלוביץ', מיקי לוי ואורנה ברביבאי ייאמר שהם ויתרו על תוספת השכר.

יוליה מלינובסקי: אבל מה, יש להם פנסיה תקציבית שהם הרוויחו בשירותי הביטחון שהם עבדו בהם שנים רבות.

יעקב מרגי: הם לא גנבו.

יוליה מלינובסקי: הם לא גנבו.

יוליה מלינובסקי: אבל זה בסדר גמור – הם ויתרו, וזה מופיע, ולזכותם ייאמר.

יוליה מלינובסקי: כל דיבורי הסרק האלה על התרומות – ספרו את זה למישהו אחר.

יוליה מלינובסקי: לא קונה, לא מאמינה, לא רואה.

יוליה מלינובסקי: אלעזר שטרן, שדיבר פה לפניי – חבל שהוא יצא – לא ראיתי אותו ברשימה של האנשים שוויתרו על השכר.

יוליה מלינובסקי: אוקיי?

יוליה מלינובסקי: לתשומת ליבו.

שלמה קרעי: – – – על אזרחי ישראל – – –

משה ארבל: חבר הכנסת משה קרעי.

יוליה מלינובסקי: אתה תשב בשקט, כי חוץ מדברי בלע שום דבר לא יוצא מהפה שלך, אז עדיף לך לשתוק.

שלמה קרעי: תגידי דבר אחד – – –

יוליה מלינובסקי: עכשיו, בכחול לבן ויתרו שני חברי כנסת על תוספת שכר.

יוליה מלינובסקי: איתן, שני חברי כנסת בכחול לבן ויתרו על תוספת שכר.

יוליה מלינובסקי: תפסיקו להטיף מוסר.

יוליה מלינובסקי: ומה עם כל הגנרלים למיניהם, עם כל הפנסיה התקציבית השמנה שלהם?

יוליה מלינובסקי: לא ראיתי ברשימה הזאת לא את החלופי ולא את הספייר – אף אחד.

יוליה מלינובסקי: לזכותן של שתי נשים, מיכל וונש ומיקי חיימוביץ', ייאמר שאמרו ועשו; בליכוד שבעה חברי כנסת ויתרו מתוך 35.

יוליה מלינובסקי: מה עושים אחרים?

יוליה מלינובסקי: זכותם.

יוליה מלינובסקי: אבל שוב, תפסיקו לדבר גבוהה-גבוהה.

יוליה מלינובסקי: אגב, ש"ס ואגודה הכי חכמים – בכלל לא ויתרו.

יוליה מלינובסקי: לזכותם ייאמר.

יוליה מלינובסקי: אתם יודעים את האמת, חיים עם זה בשלום – הכול טוב ויפה.

יוליה מלינובסקי: בימינה – שניים: בנט וכהנא.

יוליה מלינובסקי: החוק הזה הוא חסר משמעות.

שלמה קרעי: – – – החשבונות של איווט.

שלמה קרעי: אולי תעני לנו פעם אחת, שנדע.

יוליה מלינובסקי: תעצור את הזמן.

משה ארבל: חבר הכנסת שלמה קרעי.

שלמה קרעי: מה, היא לא יכולה לענות?

משה ארבל: הערת הביניים נרשמה בפרוטוקול בדברי הימים של הכנסת, לדורות עולם.

יוליה מלינובסקי: מי שיושב בכנסת מטעם מפלגת הליכוד ומייצג את מפלגת ש"ס, או אפילו הייתי אומרת את אלי ישי – – –

שלמה קרעי: – – –

יוליה מלינובסקי: – – – גיס חמישי, שיסתום את הפה ויסתכל במראה ויתנהג בהתאם.

שלמה קרעי: אתם הגיס החמישי.

שלמה קרעי: אתם הגיס החמישי.

יוליה מלינובסקי: תחליט מה אתה, חרד"לניק או ליכוד, כי למפלגת הליכוד אתה ממש לא מתאים.

שלמה קרעי: אני נבחרתי בבחירות דמוקרטיות, אני לא צריך – – –

יוליה מלינובסקי: עם הצביעות שלך ועם העמדות שלך, המקום שלך במקום אחר.

שלמה קרעי: אני מייצג את כל אזרחי ישראל, ש"ס וג', לא כמוך – שמייצגים רק את הקומבינות – – –

יוליה מלינובסקי: אחד כמוך, אין לו מקום במפלגה ציונית וליברלית כמו הליכוד, שפעם היו כאלה.

משה ארבל: חברת הכנסת מלינובסקי, משפט סיכום.

יעקב מרגי: אלי ישי – – –

יוליה מלינובסקי: עכשיו לגבי הצעת החוק שעלתה פה, זאת פשוט צביעות להביא לכנסת חוק שחל אך ורק על 86 חברי כנסת – לא חל על סגני שרים, שרים, פקידים בכירים בממשלה.

משה ארבל: משפט סיכום.

יוליה מלינובסקי: כל אחד יכול לגשת ב-1 בינואר 2021 ולוותר בדיוק על אותה תוספת שכר.

יוליה מלינובסקי: אנחנו בישראל ביתנו נתמוך היום בקריאה ראשונה, אך ורק בהתחשב בכך שבוועדת הכספים יקודם המהלך הזה של הקיצוץ הרוחבי.

יוליה מלינובסקי: אם זה לא יקרה, אתם תקבלו גם מלחמת עולם שלישית.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

משה ארבל: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, תודה רבה.

אופיר כץ: אבל בלי מלחמה – – –

משה ארבל: חבר הכנסת אלי אבידר – אינו נוכח.

משה ארבל: חבר הכנסת יואב סגלוביץ' יעלה ויבוא.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

משה ארבל: שלוש דקות, בבקשה.

יעקב מרגי: – – – היא תלמד, תלמד.

יבגני סובה: אבל ללמוד דברים טובים.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לדבר היום על זמנים; אני רוצה לדבר על 72 שעות, על מקומות אדומים ואנשים ירוקים.

יואב סגלוביץ': 72 שעות – – –

יעקב מרגי: זה נשמע כמו חמיצר.

יואב סגלוביץ': בבקשה.

יואב סגלוביץ': 72 שעות זה הזמן מהרגע שעושים בדיקת קורונה שהאדם, לפחות נכון לעכשיו, לא נחשב למידבק.

יואב סגלוביץ': מקומות אדומים – כולנו יודעים.

יואב סגלוביץ': כולנו אומרים: האם זה אדום, צהוב, מהבהב – על זה אנחנו מדברים כל הזמן בשיח.

יואב סגלוביץ': אנחנו פחות מדברים על אנשים ירוקים.

יואב סגלוביץ': מיהם אותם אנשים ירוקים?

יואב סגלוביץ': הם אנשים שעשו בדיקת קורונה וב-72 שעות של בדיקת הקורונה הם ירוקים.

יואב סגלוביץ': יש משמעות כלכלית, מוסדית, משפטית, לאותו אדם – איש ירוק – במציאות של כולנו היום, של הקורונה, כי איש ירוק יכול ללכת למקומות ירוקים.

יואב סגלוביץ': אם איש ירוק יכול ללכת למקומות ירוקים.

יואב סגלוביץ': אנחנו צריכים להפסיק לדבר על מקומות אדומים אלא על אנשים ירוקים שהולכים למקומות ירוקים ורואים סרטים ויכולים לראות הצגות וללכת למסעדות ולהגיע להתפלל ולעשות הכול, ובתנאי שאנשים ירוקים נכנסים למקומות ירוקים.

יואב סגלוביץ': וזה אפשרי.

יואב סגלוביץ': כי אם ניקח את הטופס – ואני מדבר על השיטה הפרימיטיבית של טופס – שמקבלים ממשרד הבריאות באפליקציה שאתה אינך חולה בקורונה, זה אומר שיש לך 72 שעות שאתה יכול ללכת למקומות ירוקים.

יואב סגלוביץ': מה זה מקום ירוק?

יואב סגלוביץ': בית כנסת, לצורך העניין, או – – –

יעקב מרגי: חיים ביבס דיבר על זה.

יואב סגלוביץ': אני שם אותו פה, כי כל היום פה מדברים על מקומות אדומים.

יואב סגלוביץ': אז אתה שם את אותו ברקוד בכניסה לכל מקום שתרצה – זה יכול להיות אוניברסיטה, בית כנסת, הצגות, תיאטרון, כל מקום.

יואב סגלוביץ': מדוע אני מעלה את זה כאן?

יואב סגלוביץ': כי הנושא הזה של אנשים ירוקים לא נמצא על סדר-היום, וכל היום מדברים על ערים אדומות, ולכן אני אומר אנשים ירוקים.

יואב סגלוביץ': זה נכון שעולה המודל של ביבס, אבל אני אגיד לכם יותר מזה – היום יעלה פה, בעזרת השם, כמו שאומרים, החוק של אילת.

יואב סגלוביץ': מה החוק של אילת אומר?

יואב סגלוביץ': אנשים ירוקים נכנסים לערים ירוקות.

יואב סגלוביץ': אז אם אפשר להיכנס לעיר ירוקה, אי-אפשר להיכנס להצגה ירוקה?

יואב סגלוביץ': צריך רק לחשוב.

יואב סגלוביץ': במקום לחשוב שחור – לחשוב כחול, לחשוב אופטימי, לחשוב ורוד.

יואב סגלוביץ': זה הכול.

יואב סגלוביץ': אני מציע לממשלה שזה לא יבוא רק דרך השלטון המקומי – שזה יבוא גם דרך הפרלמנט הזה.

יואב סגלוביץ': היה אתמול דיון בוועדת החוקה בהקשר הזה.

יואב סגלוביץ': הציגו את המודל.

יואב סגלוביץ': אני דיברתי עם אנשים בהקשר הזה, ויותר מזה, היום עולה כאן הצעת חוק אילת עיר ירוקה, ועדיין התעקשו שלשום שאי-אפשר לפתוח מסעדות וכו' וכו' וכו'.

יואב סגלוביץ': אז אני מנצל את ההזדמנות הזאת להציע לכם: בואו ניפרד קצת מהמחשבה שצריכים לטפל בערים אדומות.

יואב סגלוביץ': בואו נתחיל לדבר על אנשים ירוקים שהולכים במקומות ירוקים לטובת מדינה ורודה.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

משה ארבל: חבר הכנסת יואב סגלוביץ', תודה רבה.

משה ארבל: יעלה ויבוא חבר הכנסת יעקב מרגי.

משה ארבל: לרשות אדוני שלוש דקות, בבקשה.

מיקי לוי: למה אמרת כחול?

יעקב מרגי: הוא פחד לומר לבן, כי זה יישמע כמו כחול לבן.

מיקי לוי: – – – שם לב לזה.

יואב סגלוביץ': תאר לעצמך אם הייתי אומר שחור – שחור לבן – – – גזען.

יואב סגלוביץ': אני לא משתמש במילים האלה יותר.

יואב סגלוביץ': רק כחול, ורוד ולבן.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גברתי השרה, אני לא חשבתי לדבר על החוק הזה, בכנות, אבל רחמיי, אני אומר לכם, רחמים עליכם, אנשי האופוזיציה – חוץ מיואב סגלוביץ', שדיבר דברי טעם על דבר שכואב.

יעקב מרגי: אני חושב שזה מודל מוצלח.

יעקב מרגי: אבל תקשיבו, הקואליציה, חבר הכנסת איתן גינזבורג הביא לפה הצעת חוק.

מיקי לוי: פח.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: אני אראה לך מי הפח ומי הפחח, בסדר?

איתן גינזבורג: אתה חתום עליה.

מיקי לוי: זה חוק פח.

איתן גינזבורג: אתה חתום עליה, מיקי לוי.

מיקי לוי: זה חוק פח.

מיקי לוי: זה בלית ברירה – אתה לא רצית להעביר את החוק שלנו – – –

משה ארבל: חבר הכנסת מיקי לוי וחבר הכנסת איתן גינזבורג.

מיקי לוי: – – – זה חוק פח.

מיקי לוי: בלית ברירה חתמתי עליה.

מיקי לוי: אופורטוניסט.

משה ארבל: חברי הכנסת, אנחנו בזמן דיבור של חבר הכנסת מרגי.

משה ארבל: בדרך כלל הוא אומר דברי טעם, חבל לפספס.

חמד עמאר: הצבעת עם כולם ואתה – – –

יעקב מרגי: תקשיבו, אני עוד לא עצבנתי אתכם.

יעקב מרגי: יושבים פה חברי כנסת מהאופוזיציה, מטיפים מוסר.

יעקב מרגי: רבותיי, לא הייתה הצדקה לקבל תוספת שכר מעליית שכר ממוצע מדומה בעת של הקורונה.

יעקב מרגי: מהלך מבורך.

מיקי לוי: אבל אתה לא – – –

יעקב מרגי: רגע רגע, יש לך מאתיים אלף הזדמנויות לחבוט בקואליציה, מה אתה עושה עכשיו?

יעקב מרגי: בואו תקשיבו.

יעקב מרגי: יוצרים פה מצג שווא, שעה כמעט לאזרחים בישראל, שלא יודעים את הפרטים הקטנים, ועוד פעם חובטים בבית הזה, חובטים בכנסת הזאת, שמה עשתה?

יעקב מרגי: חוק שמוותר על עליית השכר ב-2021.

מיקי לוי: אני צריך את זה?

יעקב מרגי: אתה לא צריך כלום, אתה, אתה צריך רק לצעוק ולחבוט בממשלה.

מיקי לוי: אז תוותר כל שנה.

מיקי לוי: אתה לא צריך את החוק הזה.

יעקב מרגי: זה שיש פה כמה צבועים שרצים כל השנה – ואני קורא להם צבועים.

יעקב מרגי: באיזה מוסר, באיזו הצדקה עומדת פה חברת הכנסת מלינובסקי ושואלת את השרה: את חיה טוב עם 100,000 מובטלים?

יעקב מרגי: מה, את יותר רגישה מאחרים?

יעקב מרגי: יש פה מהלך טוב שעשתה הקואליציה, שוויתרה על תוספת השכר של חברי הכנסת.

יעקב מרגי: לא היה מאמץ בכלל.

יעקב מרגי: פה אחד.

יעקב מרגי: אתם רוצים לדבר על המנגנון?

יעקב מרגי: אתם רוצים לדבר על ויתור?

יעקב מרגי: על איך קובעים את שכר חברי הכנסת?

יעקב מרגי: רוצים לדון אם בכלל זה גבוה, נמוך?

יעקב מרגי: דיון מהותי תעשו, תזמו, יש לכם את כל הכלים הפרלמנטריים, אבל אתם שודדים את החברה הישראלית, שודדים לה את החוסן החברתי שלה, שודדים לה את הבית הזה, פוגעים בו, חובטים בו.

יעקב מרגי: אני אומר לכם: אתם צועקים פה בושה בושה.

יעקב מרגי: בושה וחרפה.

קריאה: מרגי, מי אלה?

קריאה: מי?

יעקב מרגי: מי?

יעקב מרגי: אלה שצועקים כל הזמן בושה.

יעקב מרגי: בושה וחרפה.

יעקב מרגי: זה בית אחד שיש לנו.

יעקב מרגי: הכנסת היא אחת, אין לנו אחרת.

יעקב מרגי: מה אתם מציגים לדור הבא?

יעקב מרגי: מה אתם מציגים לאזרחים?

יעקב מרגי: מצעד הבכיינים, מצעד של צבועים עולים פה, במקום להודות שלפעמים, לעיתים יש גדלות נפש של אופוזיציה, שיודעת להגיד: נכון, מהלך מבורך; לא מספיק – המהלך הבא יהיה בוועדת הכספים, על שאר הגלריה של הבכירים.

יעקב מרגי: וכן, אתם רוצים לדבר על עליות עתידיות – איך מעדכנים שכר?

יעקב מרגי: יש כלים פרלמנטריים.

יעקב מרגי: לבוא לחבוט פה?

יעקב מרגי: מספיק החברה חבוטה, קרועה.

יעקב מרגי: הורדתם את הבית הזה, את התדמית שלו, לשפל המדרגה.

יעקב מרגי: עד מתי?

יעקב מרגי: על מזבח האופוזיציה.

יעקב מרגי: יותר סיכום מזה אין לי.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב מרגי.

משה ארבל: חברת הכנסת סונדוס סאלח – אינה נוכחת.

משה ארבל: חבר הכנסת חמד עמאר יעלה ויבוא.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך, אדוני, בבקשה.

חמד עמאר: חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת מרגי, שמעתי אותך.

חמד עמאר: אתם רוצים – חברי הכנסת, אנחנו כאן באים, צועקים, אופוזיציה, קואליציה, מביאים הצעת חוק שצריכים להתאמץ ולהעביר אותה בקריאה ראשונה, בקריאה שנייה, בקריאה שלישית.

חמד עמאר: אני אומר לכם, אין יותר קל מלשלוח אימייל קטן לחשב של הכנסת ולבקש ממנו ויתור על תוספת שכר, ואז מבטלים לך את תוספת השכר.

חמד עמאר: אנחנו עשינו את זה כישראל ביתנו.

חמד עמאר: אני שמעתי, הרבה חברי כנסת כאן דיברו, ואנחנו נראה עכשיו הצבעה מקיר לקיר, אבל כשזה מגיע למציאות, חלק מחברי הכנסת נעלמים.

חמד עמאר: בשנת 2020 כל סיעת ישראל ביתנו עלתה לחשב וויתרה על תוספת השכר; כל הסיעה, כסיעה, ויתרה על תוספת שכר.

אופיר כץ: – – –

חמד עמאר: אתה יודע שאני לא מתייחס לאף אחד שמגיב לי.

חמד עמאר: אני לא מתייחס.

חמד עמאר: אתם מכירים אותי שאני לא מתייחס.

חמד עמאר: אני אומר לכם כאן, חבריי חברי הכנסת, שכר של חברי כנסת צריך להיות באופן מסודר: מי קובע את התוספת?

חמד עמאר: מי קובע איזה שכר יקבל חבר כנסת?

חמד עמאר: כמה השכר של חבר כנסת יהיה?

חמד עמאר: לא חברי הכנסת – כולם אמרו את זה.

חמד עמאר: לוועדת הכנסת אין סמכות לדון בשרים ובסגני שרים, בכל הבכירים במשק.

חמד עמאר: יש לה סמכות לדון רק בחברי הכנסת.

חמד עמאר: תוספת השכר שאנחנו מוותרים עליה עכשיו בחוק תחול רק על 88 חברי כנסת או 86 חברי כנסת, לא יותר.

חמד עמאר: על השרים ועל סגני השרים לא חל החוק.

חמד עמאר: לכן הדבר הראשון שצריכה לעשות הממשלה הוא להביא הצעת חוק לכאן על ויתור על תוספת שכר גם לשרים ולסגני השרים.

אופיר כץ: לא צריך חוק בשביל זה.

חמד עמאר: צריכים להביא הצעת חוק, כי אני יודע שהרבה אנשים לא מוותרים.

אופיר כץ: – – –

חמד עמאר: גם הם יכולים.

חמד עמאר: אם רוצים, גם הם יכולים לוותר בלי חוק, אני יודע, אבל שיביאו חוק לכאן, שייוותרו על התוספת שלהם, גם השרים וגם סגני השרים.

חמד עמאר: אנחנו מוותרים על השכר שלנו, ואני אומר לכם, גם בלי חוק.

חמד עמאר: הייתה לנו החלטה כסיעת ישראל ביתנו לוותר גם על 2021 ולא ללכת ולקבל את התוספת, ולא נסכים לקבל את התוספת.

חמד עמאר: לא נקבל את התוספת כשיש לך מיליון איש מובטלים במדינת ישראל.

חמד עמאר: יש לנו מיליון איש מובטלים במדינת ישראל.

חמד עמאר: יש אנשים שהתרגלו לקום בבוקר, ללכת לעבודה, ועכשיו הם יושבים בבית.

חמד עמאר: יושבים בבית, לא הולכים לעבודה.

חמד עמאר: יש עסקים שקורסים במדינת ישראל.

חמד עמאר: קורסים.

קריאות: – – –

חמד עמאר: אנחנו באים כאן ועושים סגרים, סוגרים.

קריאה: – – –

משה ארבל: נא לסכם.

חמד עמאר: אם הממשלה בעצמה אומרת, אם שר הבריאות אומר:

חמד עמאר: ללכת עם מסכה, לשמור מרחק – אתה לא יכול להידבק – –

משה ארבל: תודה.

חמד עמאר: – – אז בואו נסביר לציבור ללכת עם מסכה, לשמור מרחק, ובואו נפתח את המשק.

חמד עמאר: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת חמד עמאר.

משה ארבל: חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: אנחנו בעד.

אוסאמה סעדי: מוותר.

משה ארבל: מוותר.

משה ארבל: חבר הכנסת שלמה קרעי יעלה ויבוא.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך.

מיקי לוי: גם אתה לא חתום על החוק, שלמה – – – אני חתום על החוק.

איתן גינזבורג: אתה חתום.

מיקי לוי: אני לא חתום על החוק שלך.

יעקב מרגי: אתה חתום על החוק שלו.

איתן גינזבורג: אתה חתום על החוק, למה אתה משקר?

מיקי לוי: אני חתום על החוק שלך?

איתן גינזבורג: לא שלי.

איתן גינזבורג: תלמד את החוק.

משה ארבל: חבר הכנסת מיקי וחבר הכנסת איתן גינזבורג, אתם יכולים לנהל דיאלוג – – –

איתן גינזבורג: – – –

מיקי לוי: אני שואל – – – אני חתום על החוק הטיפשי הזה?

משה ארבל: אתם יכולים לנהל דיאלוג – –

איתן גינזבורג: – – –

משה ארבל: – – בעמדת הקפה של גב' ציונה מאחורי המליאה.

מיקי לוי: מה?

איתן גינזבורג: אותו דבר.

מיקי לוי: שנתיים הבדל.

שלמה קרעי: אנחנו לא חתומים על החוק הזה, איתן.

מיקי לוי: לא, לא.

מיקי לוי: הוא לשנה, אנחנו לשנתיים.

שלמה קרעי: הצבענו בעד בלית ברירה, כשחשבנו שאין אופציה אחרת.

יבגני סובה: שלמה, הם הסתכלו – – –

שלמה קרעי: אבל אני תכף אספר לספר לכולם על זה.

משה ארבל: אני מבקש לאפשר לדובר – –

יבגני סובה: אין קואליציה, אופוזיציה.

יבגני סובה: כולם נגדנו.

משה ארבל: – – לחבר הכנסת שלמה קרעי, בכבוד.

אלי אבידר: – – –

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, תגיד לחבר הכנסת שעומד שם ליד הדלת שלא יפריע לי, בבקשה.

משה ארבל: אני מבקש מחברי הכנסת, לרבות חבר הכנסת אלי אבידר, לא להפריע לדובר.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך.

משה ארבל: בבקשה, אדוני.

אלי אבידר: – – –

שלמה קרעי: תודה.

שלמה קרעי: אדוני – – –

משה ארבל: תבורך.

משה ארבל: תודה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, איתן גינזבורג, הדמוקטטור של כחול לבן, בשם הבוס ניסנקורן, אוחז בדמוקרטיה רק כשהיא מתאימה לו.

שלמה קרעי: ככה הוא סגר השבוע את הדיון על עצירת הקומבינות של ליברמן, כשהבין שאין לו רוב.

שלמה קרעי: כך הוא גם מעדיף להעלות כאן חוק – פח אשפה, כמו שאמר מיקי לוי – ללא משנה סדורה, ללא טיפול רוחבי אמיתי, שיטפל בעיוות שבאמת יוצר את העלייה הדרמטית הזאת שאנחנו צפויים לראות.

שלמה קרעי: הוא מעדיף חוק כזה טיפש וגולם על פני חוק אחר, שהוא עצמו חתום עליו, רק כדי לעשות סיבוב על כולנו.

שלמה קרעי: הוא מעדיף להשאיר מחוץ לטיפול מאות מבכירי המגזר הציבורי – וזה לא השרים והשופטים שיטופלו בוועדת הכספים, נגיד; יש עוד מאות אחרים.

שלמה קרעי: כנראה בהוראת ניסנקורן, אסור לנגוע בשומנים: יועצים משפטיים, מקבלי פנסיות תקציביות שמנות – חבר הכנסת מרגי – ועוד רבים אחרים שלא נמצאים בסמכות ועדת הכנסת ולא בסמכות ועדת הכספים.

שלמה קרעי: הוא מעדיף שתעלה להם המשכורת בעוד אלפי שקלים בחודש כדי לא להסתבך איתם.

שלמה קרעי: עד כדי כך הוא עושה את זה, שאיתן גינזבורג הוא היחיד, היחיד, שסירב בכל תוקף להעלות היום להצבעה בקריאה טרומית חוק מקיף יותר, שחתומים עליו חברי כנסת מכל סיעות הבית – כל סיעות הבית, כולל איתן גינזבורג עצמו – שמכניס את המובטלים לתוך נוסחת החישוב, והוא תקף באמת לגבי כל בכירי המגזר הציבורי שצמודים לשכר הממוצע במשק.

שלמה קרעי: החוק הזה מטפל בעלות שכר של אותם בכירים – למעלה מ-2,000 בכירים – עלות שכר של 2 מיליארד שקל בשנה.

שלמה קרעי: עם מה הוא מתעסק לנו כאן?

שלמה קרעי: עם ה-6 מיליון שקל חיסכון האלה.

שלמה קרעי: הכול כדי לעשות סיבוב על כולנו.

שלמה קרעי: אז אני מודיע לכם, אזרחי ישראל: אנחנו לא נלך שולל אחרי הפופוליזם של כחול לבן ושל איתן גינזבורג.

שלמה קרעי: אנחנו נצביע בעד החוק שלו.

שלמה קרעי: הוא יהיה הפלטפורמה שלנו.

שלמה קרעי: תשמע, איתן, החוק שלך היה הפלטפורמה שלנו להעביר בסוף את הצעת החוק שכל סיעות הבית חתומות עליה.

שלמה קרעי: החוק הזה, שמטפל באמת, מפסיק את הטיפול החד-פעמי הזה.

שלמה קרעי: כל פעם שיש תקלה במשק – עוד הקפאה, עוד קיצוץ.

שלמה קרעי: למה 10%?

שלמה קרעי: למה לא 20%?

שלמה קרעי: למה לא 5%?

שלמה קרעי: בלי שום שכל, הכול כדי לצאת ידי חובת התקשורת ולעשות סיבוב על כולם.

שלמה קרעי: אנחנו צריכים תיקון פעם אחת ולתמיד, תיקון שיכניס את המובטלים לתוך נוסחת החישוב.

שלמה קרעי: ככה, כאשר מצב המשק לא טוב, השכר הממוצע במשק יורד והשכר של כל בכירי המגזר הציבורי יורד, ואם להפך אז להפך, כמו שצריך.

שלמה קרעי: זה מה שנעשה וזה החוק שיעבור, בעזרת השם.

שלמה קרעי: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת שלמה קרעי.

משה ארבל: חבר הכנסת יבגני סובה יעלה ויבוא.

משה ארבל: בבקשה, אדוני.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, יש אנשים שמתנהגים באולם הזה בצורה שונה לחלוטין מאשר הם מתנהגים באולם שאין בו מצלמות.

יבגני סובה: אז אני מבין.

יבגני סובה: אמרת: תצאו למזנון.

יבגני סובה: הבעיה היא שבמזנון אין מצלמות, אז לא שווה שם.

יבגני סובה: אז כל הרעש וכל רעשי הרקע – דרכונים, לא דרכונים – זה לא שווה.

יבגני סובה: לכן, כשיש מצלמה, אז צועקים.

יבגני סובה: אגב, אני מבין שיש גם צורך פוליטי פנימי, בשביל להתקדם.

יבגני סובה: זה בסדר.

יבגני סובה: רק צריך להסתכל.

יבגני סובה: אם כבר מדברים על זה, תסתכלו בהיסטוריה ותראה מי תמך בחוק הזה ומה זה הביא.

יבגני סובה: דווקא לפני חוק הדרכונים היית צריך, בשושו, להשקיע הרבה כסף בכל מיני בתי כנסת בעיר העתיקה בירושלים בשביל לקבל דרכון.

יבגני סובה: זה בסדר.

יבגני סובה: אבל כשיש אנשים שרוצים להזדהות עם העם היהודי, לקבל דרכון ובעוד חצי שנה שנה להשתכן בישראל, פתאום צועקים פה: ליברמן, ליברמן.

יבגני סובה: אני מציע לחבר הכנסת קרעי ללמוד רק את ההיסטוריה – – –

שלמה קרעי: – – –

יבגני סובה: לא.

יבגני סובה: אל תפריע לי.

יבגני סובה: אל תפריע.

יבגני סובה: הקשבתי לך בקשב רב.

יבגני סובה: אל תפריע.

יבגני סובה: ואני לא אגיד לך תסתום.

שלמה קרעי: – – –

יבגני סובה: אני מכבד אותך, ואל תפריע לי.

יבגני סובה: שמעתי אותך ולא אמרתי לך מילה כשדיברת.

שלמה קרעי: אני עונה לך מה הוא אמר.

שלמה קרעי: אני עונה לך מה הוא אמר.

יבגני סובה: אני מציע לך, חבר הכנסת שלמה, לא רק ללמוד על ההיסטוריה של החוק, של יהדות העולם – אני מציע לך גם לקרוא את ההיסטוריה של המפלגה שבה אתה חבר.

שלמה קרעי: לא ניתן לכם לעשות קומבינות על חשבון אזרחי ישראל.

יבגני סובה: אם אני אתחיל עכשיו לספור את האנשים בליכוד – –

שלמה קרעי: לא תעשו קומבינות על חשבון אזרחי ישראל.

יבגני סובה: – – יש לי כבוד גדול למפלגה הזאת.

יבגני סובה: אני יכול להגיד לך שהיו גם אנסים בליכוד, ועבריינים בליכוד, וגנבים בליכוד.

שלמה קרעי: – – – לא מעניין אותך.

שלמה קרעי: בושה וחרפה.

יבגני סובה: תלמד, תלמד את ההיסטוריה של המפלגה שאתה מייצג.

שלמה קרעי: לא סתם זרקו את הבוס שלך מהליכוד.

שלמה קרעי: בעטו אותו בבעיטת רגל, את הבוס שלך, מהליכוד.

יבגני סובה: וכשיגידו לך שאתה בא ממפלגת האנסים – הנשיא השמיני היה אנס – אז יהיה לך נעים?

יבגני סובה: לא נעים.

יבגני סובה: אז תכבד את המפלגות האחרות – –

שלמה קרעי: אתה יודע שהבוס שלך הואשם באלימות נגד ילד בן 13?

יבגני סובה: – – שקיבלו ייצוג בכנסת, וגם יכבדו אותך, ולא יגידו שאתה מדבר שטויות – –

שלמה קרעי: אתה במפלגה של יושב-ראש אלים.

יבגני סובה: – – משום שכל מי שהיום בליכוד לא קשור לנשיא האנס, הוא מדבר בשם עצמו.

יבגני סובה: אז תכבד מפלגות אחרות שקיבלו ייצוג בכנסת – יכבדו גם אותך.

יבגני סובה: זה מה שיש לי להגיד.

יבגני סובה: אתה, נראה לי, בן אדם באמת רציני, ואתה כל כך מדבר שטויות, שאם ניקח את כל השטויות, אפשר לעשות ספר שטויות.

יבגני סובה: אני מציע לך שבפעם הבאה, כשלא תגיע לכנסת ישראל – וקשה להתברג לרשימה ארצית – אני מציע לך, חבר הכנסת קרעי, לכתוב את ספר השטויות שלך שהספקת להגיד פה בשנה וחצי שאתה בכנסת.

שלמה קרעי: אני נבחרתי ברוב דמוקרטי.

שלמה קרעי: אתם משרתים כולכם את העבריין האלים – – –

יבגני סובה: אני מבטיח לך שאת הספר שלך אני אקנה.

שלמה קרעי: – – – ועושים קומבינות על חשבון אזרחי ישראל.

יבגני סובה: אני לא יודע אם הוא יעלה 19 שקלים, כמו הספר של בנט "איך מנצחים את הקורונה", אבל אני מציע לך שתמכור את הספר שלך – – –

שלמה קרעי: תגיד לי דבר אחד, רפורמה אחת שהוא עשה ב-20 שנה – – –

יבגני סובה: אני – הינה, אני נותן פה התחייבות שאני קונה את ספר השטויות שלך, ספר השטויות של חבר הכנסת קרעי שהוא הספיק להגיד בשנתיים.

יבגני סובה: אם נלך לבחירות, יהיה לך קשה להיבחר לרשימה הארצית.

יבגני סובה: אני לא מקנא בך.

יבגני סובה: תודה רבה.

שלמה קרעי: – – –

משה ארבל: תודה.

יבגני סובה: ואגב, אנחנו תומכים בדבר הזה, בחוק הזה, למרות כל הביקורת.

יבגני סובה: ואגב, להשמיע ביקורת זו לא בושה.

יבגני סובה: אפשר גם לתמוך בחוק וגם להשמיע ביקורת.

יבגני סובה: וכפי שאמרו חבריי לפניי פה, לכו לקומה החמישית בכנסת, תחתמו על ויתור שכר, ולא צריך שום חוק, אבל אם כבר העליתם את החוק, בוודאי שאנחנו נתמוך בדבר הזה.

יבגני סובה: עשינו את זה בדצמבר.

יבגני סובה: לפניי עשו רק שלושה אנשים, כולל מיקי לוי.

יבגני סובה: שלושה אנשים בלבד.

יבגני סובה: 25 אנשים עשו את זה עד חודש מאי.

יבגני סובה: תפסיקו לדבר שטויות.

יבגני סובה: יש דברים שאפשר לעשות בלי חוק.

משה ארבל: תודה.

יבגני סובה: ומשפט אחרון, משפט אחרון.

יבגני סובה: מרגי, אתה יודע שאני מתייחס אליך בכבוד.

יבגני סובה: יש דברים שאין חוקים שמחייבים לעשות אבל אנשים עושים.

יבגני סובה: יש תקנות שאפשר לוותר על תוספת שכר.

יבגני סובה: תעלה לקומה חמש, תוותר.

יבגני סובה: לא צריך שום חוק.

יבגני סובה: זה כל הסיפור.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת יבגני סובה.

משה ארבל: חבר הכנסת נפתלי בנט – אינו נוכח.

משה ארבל: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, לרשותך, אדוני, שלוש דקות.

משה ארבל: בבקשה.

יעקב מרגי: – – –

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בעניין החוק הזה עמדת הרשימה המשותפת, כפי שהבענו אותה – – –

יעקב מרגי: רגע, לא ויתרת על זכות הדיבור?

אוסאמה סעדי: חזרתי בי.

אוסאמה סעדי: מותר לי?

יעקב מרגי: מותר.

אוסאמה סעדי: הבענו את עמדתנו בוועדת הכנסת, כשהובא החוק בקריאה הראשונה.

אוסאמה סעדי: כעיקרון אנחנו כמובן מסכימים לחוק הזה, אבל אנחנו הצענו, הרשימה המשותפת, שבמקום ההקפאה ושהכסף הזה יישאר במשרד האוצר וילך להתנחלויות, וילך לתקציב הביטחון, החלטנו ברשימה המשותפת – –

אחמד טיבי: או הריסות בתים.

אוסאמה סעדי: או הריסות בתים, למשל לדחפורים.

אוסאמה סעדי: – – החלטנו והסכמנו שאת כל התוספת שהייתה אמורה להיות משולמת בחודש ינואר – אנחנו נתרום את זה לעמותות לתכנון היישובים הלא-מוכרים בנגב וגם לעמותות שמסייעות למגזר השלישי.

אוסאמה סעדי: אבל מאחר שיש הסכמה מכל סיעות הבית, כמובן שאנחנו נסכים.

יוסף ג'בארין: – – –

אוסאמה סעדי: בסדר, זה קריאה ראשונה.

אוסאמה סעדי: כן.

אוסאמה סעדי: רציתי לדבר על נושא שהוא היום – כולנו קיבלנו טלפונים ושאלות ובירורים בעניין הצו שהוציא המפקד הצבאי לשטחים הכבושים שלפיו יש איסור על כניסה של אזרחים או תושבים ישראלים לשטח B.

אוסאמה סעדי: הצו הזה נכנס לתוקף החל ממחר, אבל מאז אתמול בערב כשיצא הצו ועד עכשיו, אדוני היושב-ראש, אנחנו מנסים לקבל מידע, נתונים, אינפורמציה.

אוסאמה סעדי: זה חל על שטח B.

אוסאמה סעדי: מה עם שטח A – מותר או לא מותר?

אוסאמה סעדי: יש לנו אלפי סטודנטים שלומדים באוניברסיטאות בג'נין, בנבלוס, באל-ח'ליל, בביר זית, אבו דיס.

אוסאמה סעדי: מותר להם להיכנס לאוניברסיטאות?

אוסאמה סעדי: מותר להם לשהות שם אם יש להם מעונות?

אוסאמה סעדי: כי הצו הזה מדבר על איסור כניסה, ומי שנמצא שם – שיצא.

אוסאמה סעדי: מה עם כל העובדים והפקידים, נגיד, מירושלים המזרחית שעובדים ברמאללה?

אוסאמה סעדי: יש כאלה אלפים שעובדים בתוך רמאללה.

אוסאמה סעדי: מותר או לא מותר?

אוסאמה סעדי: יש בתי ספר, נגיד, בבית לחם.

אוסאמה סעדי: התלמידים – מותר להם?

אוסאמה סעדי: המשפחות יכולות להכניס ולהוציא את התלמידים לבתי הספר שם?

אוסאמה סעדי: שום דבר.

אוסאמה סעדי: נאדה.

אוסאמה סעדי: אנחנו לא מקבלים נתונים, והצו חל ממחר – וזו עבירה פלילית.

אוסאמה סעדי: ולכן אנחנו פנינו גם לשר הביטחון, גם לשר במשרד הביטחון, גם ליועץ המשפטי של המפקד הצבאי, לקבל נתונים כדי שנוכל לתת מענה.

אוסאמה סעדי: כמובן שאנחנו מבינים את הרקע – הרקע הוא איסור חתונות.

אוסאמה סעדי: אבל בשביל איסור חתונות לא צריך צו גורף כזה, שיאסור בכלל כל כניסה, גם של סטודנטים, גם של פקידים.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

משה ארבל: חבר הכנסת מיקי לוי יעלה ויבוא.

משה ארבל: אדוני, לרשותך שלוש דקות.

יעקב מרגי: מיקי, שלוש דקות, לא יותר.

מיקי לוי: רגע.

מיקי לוי: אל תפעיל.

משה ארבל: לא מפעיל.

משה ארבל: שלוש דקות, ובלי המילה "פח".

מיקי לוי: אי-אפשר.

מיקי לוי: חבר הכנסת גינזבורג, החוק הזה הוא חוק פח.

מיקי לוי: פח.

אלי אבידר: מיקי, יאיר לפיד הצמיד את החוק שלו.

מיקי לוי: זה שנתיים, יותר.

מיקי לוי: לא שנה – לשנתיים.

מיקי לוי: אבל לא על זה אני מדבר.

מיקי לוי: וגילוי נאות – הינה חברי, אני עד היום לא דיברתי על זה – ב-2014-2013 הייתי סגן שר, ולא הייתה לי שליטה על משכורתי.

מיקי לוי: החל מ-2015 – ניתן לבדוק – בכל שנה אני מתייצב בקומה החמישית, בכל שנה, ובשנה הזאת, 2021, הקדמתי וכבר שלחתי את הוויתור שלי.

מיקי לוי: מ-2015 אני חותם על זה כל שנה, לכן אני לא צבוע ואני לא פופוליסט.

מיקי לוי: אני לא צריך את החוק של איתן גינזבורג כדי לוותר.

מיקי לוי: לא צריך את זה.

מיקי לוי: החוק של קרעי ושלי בא ואומר: לא רק חברי הכנסת.

מיקי לוי: בא ואומר: כל הפקידים, כל השופטים, כל אלה שנמצאים מעל הממוצע.

מיקי לוי: יתחשבו בשכרם של אלה המפוטרים, ואז השכר שלהם ירד כלפי מטה.

מיקי לוי: כי מה קורה?

מיקי לוי: ברגע שיש מפוטרים ואנשים לא מרוויחים שכר, השכר הממוצע במשק עולה, ואז לחברי הכנסת יש תוספת אדירה.

מיקי לוי: זה העניין.

מיקי לוי: ולכן אני אומר שזה חוק שלא צריך.

מיקי לוי: אפשר שכאן, כל אלה שלא שרים וסגני שרים יעלו למעלה ויחתמו, כמו שאני עושה מ-2015.

יעקב מרגי: מי מתנגד?

מיקי לוי: איתן לא רוצה להעלות את החוק של קרעי ושלי.

יעקב מרגי: איתן הוא חבר כנסת, לא?

מיקי לוי: איתן הוא ראש ועדת הכנסת.

מיקי לוי: שיעלה את החוק של קרעי ושלי, שנותן תשובה הולמת לכל המשק, לכל הפקידות הבכירה.

מיקי לוי: לכן אני אומר שהחוק הזה הוא פופוליסטי, חוק פח, שמתייחס רק לחברי כנסת שאינם שרים וסגני שרים.

יעקב מרגי: יו"ר ועדת הכנסת לא יכול לחוקק על שכר של המגזר הציבורי.

יעקב מרגי: הוא לא יכול.

שלמה קרעי: – – –

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: אני לא צריך אותו.

מיקי לוי: חבר הכנסת מרגי – קרעי, קרעי, תן לי, תן לי.

מיקי לוי: חבר הכנסת מרגי, לא צריך חוק כדי לעלות במעלית לקומה החמישית.

מיקי לוי: אפילו לא צריך מדרגות.

מיקי לוי: אפשר גם לשלוח את היועצים: תביאו לי את הטופס.

מיקי לוי: אני חותם, כמו שאני עושה כל שנה.

יעקב מרגי: אני לא רוצה לוותר, לא רוצה לתרום.

יעקב מרגי: מה שמגיע על פי החוק.

יעקב מרגי: שיהיה חוק.

מיקי לוי: לא, תבין.

מיקי לוי: החוק של קרעי ושלי מכיל את כל מרכיבי המשק: שופטים, קאדים, חברי הכנסת, שרים.

מיקי לוי: הוא מתחשב באלה שפוטרו.

מיקי לוי: מה קורה?

מיקי לוי: החוק הזה הוא פופוליסטי.

מיקי לוי: הוא מוותר נקודתית.

מיקי לוי: בבקשה, אני קורא ליושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת גינזבורג לאזור אומץ ולהביא את החוק שלנו, ואז הוא יתחשב באמת מול אלה שפוטרו.

משה ארבל: נא לסכם.

מיקי לוי: אני מסכם, אדוני.

מיקי לוי: ולכן, לא צריך את החוק הזה כדי לעלות במעלית או כדי לטפס במדרגות לקומה חמישית.

מיקי לוי: אני לא דיברתי על זה אף פעם, במשך חמש שנים.

מיקי לוי: הכרחתם אותי היום לוותר, כשאני מ-2015 – לא זקוק לחוק של איתן גינזבורג כדי לוותר.

מיקי לוי: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת מיקי לוי.

משה ארבל: חברת הכנסת מרב מיכאלי תעלה ותבוא.

משה ארבל: לרשותך, גברתי, שלוש דקות, בבקשה.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך.

מרב מיכאלי: אני כבר ויתרתי על עדכון שכר, אבל אני לא באתי לכאן היום לדבר על שכר חברות וחברי הכנסת.

מרב מיכאלי: חברות וחברים, אני רוצה לדבר איתכם על השכר של אסתר.

מרב מיכאלי: היא בת 59.

מרב מיכאלי: בגיל 45 היא פוטרה ממפעל החזיות שבו היא עבדה.

מרב מיכאלי: היא הייתה פועלת ייצור במתפרת חזיות עד גיל 45, אבל אז המפעל נסגר והיא פוטרה, ומאז אסתר עובדת לפעמים כמטפלת, קצת עבדה כסייעת, פה ושם באיזה עבודות מזדמנות; פעם יצא לה להיות מוכרת בחנות לאיזו תקופה.

מרב מיכאלי: אבל היום היא בת 59, במצב בריאותי לא מזהיר.

מרב מיכאלי: היא לא מסוגלת להחזיק תינוק לאורך זמן.

מרב מיכאלי: היא לא מסוגלת לרוץ אחרי ילדה בת שנתיים.

מרב מיכאלי: אף אחד לא מעוניין ומעוניינת לקבל אותה לעבוד בשום חנות, והיא מחכה בקוצר רוח לגיל 62, שבו היא תתחיל לקבל קצבת זקנה, שבו היא תהיה רשאית וזכאית לקבל את קצבת הזקנה הלא-מספקת והלא-ראויה, אבל לפחות משהו, הכנסה קבועה שהיא תוכל לסמוך עליה, והיא לא תצטרך להישען אך ורק על הילדות והילדים שלה או על קרובים אחרים שעוזרים לה.

מרב מיכאלי: אלא מה?

מרב מיכאלי: הממשלה הזאת מתכוונת להביא בחוק ההסדרים, שלא בטוח שהוא יהיה, אבל היא נחושה להביא את העלאת גיל הפרישה.

מרב מיכאלי: עכשיו, העלאת גיל הפרישה מגיל 62 ל-64 זה ממש יופי טופי, אדוני, לאלה שעובדות.

יעקב מרגי: – – –

מרב מיכאלי: אז תנו לי לספר לכם את האמת:

מרב מיכאלי: בין הנשים שבאמת עובדות, נשים שעבדו קשה מאוד בשביל להגיע למשרות שבהן או שיש להן קביעות או שהן מצליחות להחזיק אותן בשוק הפרטי למרות האפליה נגד נשים, למרות האי-שוויון בשכר, למרות שהן עושות משרה שנייה בבית של גידול הילדות והילדים ועבודה בבית – הן פורשות בממוצע בגיל 66.

מרב מיכאלי: אבל אסתר, בסך הכול המשמעות של ההעלאה הזאת היא שלא תהיה לה קצבת זקנה עד גיל 64, אם יעשו את הרפורמה הזאת.

מרב מיכאלי: ואני שואלת אותך, אדוני היושב-ראש:

מרב מיכאלי: האם זה מקובל עליך בתור משהו מתקבל על הדעת?

מרב מיכאלי: שכל הנשים האלה, שעבדו כמנקות, כסייעות, כמטפלות, במפעלים – כל מיני תפקידים ועבודות שמראש קשות, אבל מראש הן בגיל 62 לא פורשות, כי הן הופרשו מעולם העבודה כבר מזמן, ואין אף אחד שמוכן לשלם להן משכורת – האם זה מתקבל על הדעת שבשם איזו עלייה עקרונית לעבר איזה שוויון מדומה תילקח מהן קצבת הזקנה הבסיסית הזאת למחיה?

מרב מיכאלי: אדוני, רק לסיום, אנחנו הצענו מתווה שיאפשר עליה בגיל הפרישה למי שיכולות לפרוש יותר מאוחר אבל ייתן הגנה לכל אלה שהעלייה הזאת תגזול מהן את פת הלחם הכי בסיסית.

מרב מיכאלי: אנחנו לא ניתן שהרפורמה הזאת תעבור ללא ההגנה הזאת.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת מרב מיכאלי.

משה ארבל: לפני שאני אזמין את חבר הכנסת איתן גינזבורג, יושב-ראש ועדת הכנסת, לסכם, אני מבקש מחברי הכנסת המעוניינים להצביע שכל אחת ואחד מהם יגיע למקומו, אם זה למעלה, כיוון שכנראה ההצבעה תהיה אלקטרונית.

משה ארבל: חבר הכנסת איתן גינזבורג, אם תרצה לסכם – בבקשה, אדוני.

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

): לא תכננתי לבוא ולהשיב על הדברים שעלו כאן, אבל קשה להישאר ככה אדיש לגיבובים שהועלו כאן על הדוכן.

): פשוט גיבובים.

): באומץ, בעליבות, בעזות מצח, פשוט לשמוע פה חברי כנסת, אחד אחרי השני, מסבירים כמה החוק הזה הוא פח, למרות שאותו זה שאמר הצמיד הצעת חוק זהה להצעת החוק הזאת.

): זהה.

): הוא חתום עליה.

שלמה קרעי: למה – – –

): ולשמוע חבר כנסת אחר, וגם את אותו חבר כנסת, מזכירים את אותו חוק שכר נושאי משרה ברשויות השלטון – החלת דמי האבטלה בחישוב השכר הממוצע, שאני, נניח, כאילו, אני נגדו – אני חתום שני בהצעת החוק הזאת – –

קריאות: – – –

): – – ויחד איתי חתומים ינון אזולאי ואחמד טיבי ומתן כהנא ומשה גפני – מכל סיעות הבית.

שלמה קרעי: – – –

): אבל יש כאלה שרוצים להצניע את העובדה הזאת.

): הם רק רוצים להוכיח שהם בסדר ואחרים לא.

שלמה קרעי: למה – – – בקריאה טרומית?

שלמה קרעי: אל תספר סיפורים.

שלמה קרעי: אתה דיקטטור.

): הם רק רוצים להוכיח, ואחרים רוצים להוכיח, שהם ויתרו על שכרם, ועלו לקומה החמישית באמצעות עוזריהם, או באמצעות המעלית, או באמצעות טפסים שקיפלו באוריגמי, או שלחו אותם במטוס, וויתרו על שכרם, ואחרים עושים את זה בתרומה.

): והם לא מספרים שאם החוק הזה לא היה עולה היום, וגם אם היו מוותרים על התוספת, הם היו נהנים מאותה תוספת בשנה הבאה או כשהם יצאו לפנסיה.

): את זה הם לא מספרים לציבור.

): והתחרות העלובה הזאת, שעולים פה חברי כנסת אחד אחרי השני ומסבירים כמה לא צריך את הצעת החוק הזאת, וכמה הם בסדר, וכמה אחרים לא בסדר.

): משחקים בשכרם של אנשים – מי יותר צדיק, מי יותר אביר השלטון, מי יותר נותן.

שלמה קרעי: – – – ועדת הכנסת, אתה דיקטטור.

): אל תטיפו מוסר.

): אם החוק הזה לא מוצא בעיניכם – תצביעו נגד, נראה אתכם.

): כולכם תצביעו בעד.

שלמה קרעי: תכבד הכרעות דמוקרטיות – – –

): פה אחד הצבעתם בוועדה.

): פה, מעל דוכן המליאה, בשידור מול אזרחי ישראל, אתם, כל אחד מכם – באים, מצקצקים, מנסים לעשות תחרות מי יותר צודק, מי יותר נחמד, מי יותר תורם.

): זו בושה וחרפה.

קריאות: – – –

): אתם פוגעים במעמד של הבית הזה.

): אתם פוגעים במעמדם של חברי הכנסת.

): אתם מושכים למטה, שאולה, את המעט שעוד נותר.

קריאות: – – –

): והייתי מצפה מחברי הכנסת – זו שעה קשה לאזרחי ישראל, זו שעה שצריך להתגייס, זו שעה שצריכים להראות ערבות הדדית, ולכן אנחנו מקפיאים את שכר חברי הכנסת.

): נכון, אנחנו גם תומכים בקיצוץ, מחכים להצעה של הממשלה, אבל בינתיים זו אמירה ערכית, שאנחנו כחברי כנסת מוותרים על שכרנו.

): מה רע בזה?

): כל אחד עולה ומנסה להסביר למה החוק לא טוב ולמה הכול לא בסדר אבל למרות זאת הוא יצביע בעד.

קריאות: – – –

): אני קורא לחברי הכנסת, גם לצורחים מהיציע, לתמוך בהצעת החוק הזאת ולהפסיק להיות יפי נפש.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: ובכן, חברות וחברי הכנסת, אני מתכבד לעבור להצבעה על הצעת חוק ביטול עדכון שכר חברי הכנסת בשנת 2021 (הוראת שעה), התשפ"א–2020, שהוגשה מטעם ועדת הכנסת.

משה ארבל: אני מבקש, אני אתן ממש פרק זמן קצר להגיע למקומות.

מיקי לוי: אפילו השעון לא נענה לך.

קריאה: מיקי, תנוח.

קריאה: מיקי – – –

מיקי לוי: אני לא יכול.

מיקי לוי: מלא אנרגיות.

משה ארבל: אני מתכבד, כאמור, לעבור להצבעה על הצעת החוק האמורה בקריאה ראשונה.

משה ארבל: הצבעה.

משה ארבל: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 62 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדת הכנסת את הצעת חוק ביטול עדכון שכר חברי הכנסת בשנת 2021 (הוראת שעה), התשפ"א–2020, נתקבלה.

משה ארבל: מייד לאחר תוצאות ההצבעה האלקטרונית אני אצרף את חבר הכנסת מרגי, חברת הכנסת שרן השכל וחברת הכנסת מיקי חיימוביץ'.

משה ארבל: תוצאות ההצבעה האלקטרונית הן 62 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

משה ארבל: בתוספת שלושת חברי הכנסת התוצאה היא 65 בעד, ואני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותעבור לדיון בוועדת הכנסת.

משה ארבל: וכעת – הצבעה על הצעת חוק הקפאת שכר חברי הכנסת (הוראת שעה), התשפ"א–2020, של חברי הכנסת יאיר לפיד ומיקי לוי בקריאה טרומית.

משה ארבל: אני עובר להצבעה.

משה ארבל: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 32 נגד – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדת הכנסת את הצעת חוק הצעת חוק הקפאת שכר חברי הכנסת (הוראת שעה), התשפ"א–2020, נתקבלה.

משה ארבל: ובכן, תוצאות ההצבעה הן 32 בעד, שני מתנגדים, אין נמנעים, ואני מצרף את חבר הכנסת מרגי, חברת הכנסת מיקי חיימוביץ', חברת הכנסת שרן השכל, חבר הכנסת פטין מולא ומיכל שיר כתומכים.

קריאות: – – –

משה ארבל: איזה טעות?

משה ארבל: חבר הכנסת אריאל קלנר, מה תרצה להודיע, שאתה תומך?

משה ארבל: תומך?

קריאה: – – –

משה ארבל: חברת הכנסת אתי עטייה, חבר הכנסת אופיר כץ, כתומכים, חברת הכנסת מיכל וונש והשרה אורלי לוי אבקסיס, חבר הכנסת יבגני סובה, חבר הכנסת יאיר גולן, חבר הכנסת אלי אבידר, חבר הכנסת איימן עודה, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, חברת הכנסת מרב מיכאלי, חבר הכנסת יוסף ג'בארין, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, חבר הכנסת עופר כסיף, חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, חברת הכנסת היבה יזבק, וחבר הכנסת – מה השם שלו?

משה ארבל: סעיד אלחרומי כתומכים בהצעת החוק, וחבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

משה ארבל: אם כן, אני קובע שהצעת החוק הקפאת שכר חברי הכנסת (הוראת שעה), התשפ"א–2020, של חברי הכנסת יאיר לפיד ומיקי לוי, עברה בקריאה טרומית ברוב של 54 חברי כנסת ושני מתנגדים.

משה ארבל: אין נמנעים.

משה ארבל: גם היא תעבור לדיון בוועדת הכנסת.

משה ארבל: [מס' כ/852; דברי הכנסת, מושב ראשון, חוב' כ"ו, ישיבה 79; נספחות.

משה ארבל: ]

משה ארבל: וכעת נעבור לנושא הבא בסדר-היום – הצעת חוק לתיקון פקודת הכלבת (מס' 6), התשפ"א–2020, לקריאה השנייה, שיציג יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת יעקב מרגי.

קריאה: – – –

משה ארבל: היית באולם?

משה ארבל: רבי יעקב, בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גברתי השרה, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק לתיקון פקודת הכלבת (תיקון מס' 6), התשפ"א–2020, לקריאה שנייה – – –

משה ארבל: אני מבקש לשמור על השקט ולאפשר לדובר להציג את הצעת החוק לקריאה שנייה.

משה ארבל: אני מבין שהפחתת השכר היא אירוע טראומטי, אבל בכל זאת אפשר לשמור על השקט.

משה ארבל: למרות זאת.

משה ארבל: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק לתיקון פקודת הכלבת (תיקון מס' 6), התשפ"א–2020, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יעקב מרגי: הצעת החוק המונחת בפניכם היא מיזוג של שתי הצעות חוק שיזמו חברות הכנסת שרן מרים השכל ומיקי חיימוביץ' ועניינן החזקת כלב או חתול שנשך בפיקוח והשגחה ביתיים ולא בהסגר במכלאות העירוניות.

יעקב מרגי: עם אישור הצעות החוק במליאת הכנסת בדיון המוקדם והעברתם לוועדת הכלכלה, החלטתי לקבוע אותן לדיון במהירות האפשרית, בשיתוף פעולה יעיל וישיר עם שר החקלאות ומשרדו ועם גורמי המקצוע במשרדו, ויחד הצלחנו לקדם אותה ולהביאה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, לתקן עוול היסטורי ולהתקדם צעד נוסף בדאגה לרווחת בעלי החיים.

יעקב מרגי: הרקע להצעת החוק: מחלת הכלבת היא מחלה קטלנית הנגרמת על ידי נגיף המועבר בעיקר בנשיכה או במגע עם בעל חיים נגוע.

יעקב מרגי: ההדבקה מתרחשת במגע ישיר בין נוזלי הגוף של בעל החיים החולה בכלבת לבין רקמות של בעל חיים אחר, לרבות אדם.

יעקב מרגי: אופן ההדבקה הנפוץ הוא נשיכה.

יעקב מרגי: בהתאם להוראות פקודת הכלבת שנחקקה בשנת 1934, כלב או חתול שנשך או שהיה במגע עם אדם או בעל חיים אחר וקיים חשש לחשיפה למחלת הכלבת, יש לקחת אותו למכלאה העירונית – המכונה בפקודה "מאורת בידוד" – להסגר, למשך עשרה ימים ממועד תחילת ההסגר, ושם תיערך עליו תצפית.

יעקב מרגי: לרופא וטרינר עירוני או רופא וטרינר ממשלתי אין שיקול דעת המאפשר למנוע הסגר של הכלב או החתול במכלאה גם אם יש נסיבות המצדיקות זאת, למשל היות הכלב או החתול מחוסנים נגד מחלת הכלבת או העובדה שאינם משוטטים או נפגשים עם בעלי חיים אחרים.

יעקב מרגי: הבידוד וההסגר של בעל חיים שנשך למשך עשרה ימים במכלאות העירוניות קשים הן לבעלי החיים והן לבעליהם.

יעקב מרגי: ממצאים העלו כי כלב שנשלח להסגר במכלאה הושב פעמים רבות לבעליו במצב נפשי ירוד, ונדרשה לו הסתגלות מחדש לביתו של בעליו.

יעקב מרגי: לפיכך, לאור קיומו של חיסון נגד כלבת והחובה לחסן כלבים לשם קבלת רישיון להחזקת כלב, וכן לאור המלצה לחסן חתולים והעובדה כי רוב הכלבים והחתולים הביתיים אכן מחוסנים ואינם מהווים מקור סיכון לבריאות הציבור, מוצע לקבוע חלופה להסגר במכלאה העירונית.

יעקב מרגי: בהתאם להסדר המוצע בתיקון שלפניכם, רופא וטרינר עירוני או רופא וטרינר ממשלתי – לבקשת בעליו של כלב או חתול שנשך אדם או שהיה במגע עם אדם, ובהתקיים התנאים המקדמיים שקבע שר החקלאות באישור ועדת הכלכלה של הכנסת – ייתן היתר להחזקת הכלב או החתול בפיקוח והשגחה בביתו של הבעלים.

יעקב מרגי: יובהר כי אם לא ניתן ההיתר בשל אי-עמידה בתנאים המקדמיים או בשל הפרתם, יועבר הכלב או החתול באופן מיידי לבידוד במכלאה העירונית.

יעקב מרגי: כדי שהתיקון המוצע ייכנס לתוקף עם חקיקתו ובטרם תושלם התקנת התקנות, הצענו לקבוע כי כל עוד לא קבע השר את התנאים המקדמיים, כולם או חלקם, יחולו התנאים המפורטים בהצעה.

יעקב מרגי: התנאים המוצעים כוללים בין היתר את היות הכלב או החתול מחוסן נגד כלבת; חובה לערוך בדיקה לכלב או לחתול להימצאות סימנים קליניים המעלים חשד לכלבת; התנאי שלפיו בשלושת החודשים שקדמו לנשיכה או למגע, הכלב או החתול לא נמצאו באזור שהוכרז לפי הפקודה כנגוע בכלבת; הצגתו של רישיון בתוקף לפי חוק להסדרת הפיקוח על כלבים, התשס"ג–2002; אם בעל החיים הוא כלב, הוא לא נתפס משוטט בהיותו מוחזק על ידי מבקש ההיתר יותר מפעמיים בשנתיים שקדמו למועד הנשיכה או המגע; תשלום אגרה בסך 365 שקלים חדשים.

יעקב מרגי: במקרים מסוימים, למשל כאשר בעל החיים זקוק לטיפול רפואי צמוד, רופא וטרינר עירוני או ממשלתי יהיה רשאי להטיל החזקה של כלב או חתול בפיקוח והשגחה במרפאה וטרינרית, אם שוכנע כי מתקיימים התנאים לכך והרופא הווטרינר האחראי במרפאה אישר כי הוא מסכים להחזקה והתחייב לעמוד בדרישות שנקבעו.

יעקב מרגי: בנוסף, צירפנו בתוספת לפקודה טופס אחיד לבקשה והיתר להחזקת הכלב או החתול בפיקוח והשגחה.

יעקב מרגי: חשוב לציין כי מלבד הדאגה לרווחת בעלי החיים, החלופה המוצעת להסגר במכלאה עירונית תצמצם את מקרי האי-דיווח על נשיכה בשל החשש מהסגר של הכלב או החתול, ובכך יתאפשר פיקוח הדוק יותר ומניעת התפרצות המחלה.

יעקב מרגי: בנוסף, בהצעת החוק מוצעים תיקונים שהפרתם בקצרה – אני לא יודע מה זה בקצרה, אבל ככה כתוב, בקצרה.

יעקב מרגי: כיום, אם בעליו של בעל החיים לא הוציאו מההסגר במכלאה העירונית, מותר להשמידו, בלי לפגוע בזכותה של הרשות המקומית שמבצעת את ההמתה לגבות את האגרה.

יעקב מרגי: כדי למנוע פגיעה ברווחת בעלי חיים מוצע לקבוע כי אם הבעלים לא החזיר את בעל החיים לרשותו, רשאי רופא וטרינר עירוני וממשלתי – לאחר שנתן לבעליו של בעל החיים הזדמנות להשמיע את טענותיו בתוך 14 ימים ממועד שמסרו לו את ההודעה על כך – למסור לאימוץ את בעל החיים ולא להמיתו.

יעקב מרגי: רק אם לא ניתן היה למסור את בעל החיים לאימוץ במאמץ סביר ובפרק זמן סביר יהיה הרופא הווטרינר רשאי להורות על המתתו, תוך מניעת סבל מיותר.

יעקב מרגי: גם בהסדר זה לא יהיה כדי לפגוע בזכותה של הרשות המקומית לגבות אגרה.

יעקב מרגי: אנחנו דואגים לרשות המקומית.

אלי אבידר: מרגי, מה זה, פירוש רש"י לחוק?

יעקב מרגי: תשאל את מצביעי ישראל ביתנו – יגידו לך שזה חוק מבורך.

אלי אבידר: – – –

יעקב מרגי: תקשיב, אני אענה לך.

יעקב מרגי: אני מייחס חשיבות להליך חקיקה.

יעקב מרגי: גם בוועדה וגם במליאה, אני התחייבתי לעצמי שאשמור על מכובדות ועל חשיבותו של הליך החקיקה.

יעקב מרגי: דברי ההסבר שנאמרים והדברים שנרשמים בפרוטוקולים חשובים לא פחות מהחקיקה.

יעקב מרגי: עוד הסמכנו את שר החקלאות, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, לקבוע חובה להפקיד ערובה כספית להבטחת התנאים למתן היתר להחזקה בפיקוח ובהשגחה, אם מצא לאחר כניסתו לתוקף של ההסדר המוצע כי הפקדת הערובה נדרשת לשם הבטחת תנאי ההיתר.

יעקב מרגי: בהתייעצות עם שר הפנים, השר אף הוסמך להתקין תקנות הקובעות אגרות בעד היתר להחזקת כלב או חתול בפיקוח והשגחה.

יעקב מרגי: תיקון חשוב נוסף בהצעה קובע שהחזקת הכלב או החתול בהסגר במכלאה העירונית או בפיקוח והשגחה תהיה למשך עשרה ימים ממועד הנשיכה, ולא מיום תחילת המעצר לפי הפקודה היום, שכן שלילת סימני כלבת נעשית במהלך עשרה ימים מיום הנשיכה או המגע, ולא מרגע היוודע דבר הנשיכה או המגע.

יעקב מרגי: בנוסף – מוצע להציע לשרים לשמור על השקט.

יעקב מרגי: בנוסף מוצע לתקן את ההגדרה "בעל חיים" כך שהפקודה לא תחול על עופות – מחלת הכלבת היא מחלת שניתנת להעברה רק על ידי בעלי חיים ממחלקת היונקים ולא אובחנה בעופות – וכן להחליף את המונח "בעל חי" השגור בפקודה ל"בעל חיים", שכן בהתאם להנחיית האקדמיה ללשון העברית הצירוף "בעל חי" נחשב שיבוש לשוני, והצירוף התקני הוא "בעל חיים".

יעקב מרגי: מבחינה מילולית – אני עושה את כל זה כדי שגם אדם לא יינשך אדם.

יעקב מרגי: אנחנו מאריכים כדי שגם בני האדם יפנימו שלא נושכים בני אדם.

יעקב מרגי: מבחינה מילולית – כמובן שפתחתי סוגריים – מבחינה מילולית "בעל חיים" הוא מי שיש לו חיים והוא מציין יצור חי שאינו אדם.

יעקב מרגי: עוד מוצע להגביל בפקודה את האפשרות לבקש צו להשמיד בעל חיים בלי תשלום פיצויים לבעלים רק מהטעם שבעל החיים משתולל.

יעקב מרגי: אני מסיים.

יעקב מרגי: הדבר יתאפשר רק אם הוא צפוי להידבק או להדביק בכלבת.

יעקב מרגי: לסיכום, כפי שציינתי בתחילת דבריי, אני סבור שמדובר בהצעת חוק חשובה ביותר, המשנה סדרי עולם, ואני מברך את יוזמות הצעת החוק החשובה הזאת, חברות הכנסת שרן השכל ומיקי חיימוביץ'.

יעקב מרגי: אני מבקש להודות לאנשי משרד החקלאות שסייעו לנו בקידום מתווה הפשרה בהצעת החוק, לאנשי המקצוע במשרד – ד"ר דגנית בן דב ועו"ד אפרת ורד; לצוות הוועדה – למנהלת הוועדה ד"ר עידית חנוכה ולצוותה; ליועצת המשפטית עו"ד מירב תורג'מן והמתמחה שצמודה אליה.

יעקב מרגי: לא הוגשו הסתייגויות וגם לא בקשות דיבור.

יעקב מרגי: אני מבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק בנוסח המונח בפניכם בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

יעקב מרגי: תודה רבה גם על ההצבעה וגם על ההקשבה וגם על אורך הרוח והסבלנות.

יעקב מרגי: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב מרגי, יושב-ראש ועדת הכלכלה.

משה ארבל: לפני שנעבור להצבעה, אני רק אציין לפרוטוקול שבהצעת חוק לדיון מוקדם של חבר הכנסת יאיר לפיד ומיקי לוי להקפאת שכר חברי הכנסת (הוראת שעה), התשפ"א–2020, חבר הכנסת אריאל קלנר הצביע נגד במחשב אבל התכוון להצביע בעד.

משה ארבל: אציין גם שחבר הכנסת עוזי דיין הצביע בעד.

משה ארבל: אני מתכבד לעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק לתיקון פקודת הכלבת (מס' 6), התשפ"א–2020.

משה ארבל: יושב-ראש ועדת הכלכלה, אני אאפשר לך להצביע מכאן, אל תטרח לעלות למעלה.

משה ארבל: אני עובר להצבעה.

משה ארבל: הצבעה.

משה ארבל: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 1–9 – 23 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–9 נתקבלו.

משה ארבל: ובכן, תוצאות ההצבעה האלקטרונית הן 23 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

משה ארבל: אני מתכבד לצרף את חברת הכנסת שרן השכל, חברת הכנסת מיקי חיימוביץ', חבר הכנסת יעקב מרגי, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן וחבר הכנסת אופיר כץ כתומכים, ואשר על כן 28 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים, הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

משה ארבל: אני עובר להצבעה על הצעת החוק בקריאה שלישית.

משה ארבל: הצבעה.

משה ארבל: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 22 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת הכלבת (מס' 6), התשפ"א–2020, נתקבל.

משה ארבל: ובכן, תוצאות ההצבעה האלקטרונית הן 22 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

משה ארבל: אני מצרף את חברת הכנסת שרן השכל, חברת הכנסת מיקי חיימוביץ', חבר הכנסת יעקב מרגי, חבר הכנסת אופיר כץ וחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן כתומכים בהצעת החוק.

משה ארבל: לכן 27 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

משה ארבל: אני קובע כי הצעת חוק לתיקון פקודת הכלבת (מס' 6), התשפ"א–2020, עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

משה ארבל: ברכות למציעות.

משה ארבל: אני מתכבד להזמין את חברת הכנסת שרן השכל.

משה ארבל: לרשותך שלוש דקות לברך על הצעת החוק שגברתי יזמה יחד עם חברת הכנסת.

משה ארבל: אחריה, כמובן – חברת הכנסת מיקי חיימוביץ'.

משה ארבל: בבקשה, גברתי.

שרן השכל: טוב, היום עשינו צעד קטן לאדם וצעד גדול לידידו הטוב ביותר, הכלב.

שרן השכל: לפני חמש שנים פנה אליי בחור בשם דוד מבאר שבע.

שרן השכל: הוא היה בעלים – הוא עדיין בעלים – של כלב שי טסו קטן מתוק.

שרן השכל: במשך שנים לבחור הזה דוד היה סכסוך שכנים עם מי שגר מולו ברחוב.

שרן השכל: אותו שכן הגיש ארבע תלונות שווא למשרד הבריאות, וארבע פעמים הכלב הזה נלקח על ידי העירייה ועל ידי משרד הבריאות למאורת בידוד.

משה ארבל: כבוד השרים, רק אם אפשר לדבר במליאה יותר בשקט.

משה ארבל: זה מפריע.

שרן השכל: בכל פעם הכלב חזר מפוחד ורזה, ולקח לו המון זמן לשקם אותו בחזרה.

שרן השכל: זה מקרה אחד מתוך אלפים שהיו בחמש השנים האחרונות, ובגלל זה החלטתי לפעול.

שרן השכל: עוד לפני חמש שנים גיליתי שאותה פקודה מתקופת המנדט הבריטי נכנסה לתוקף בשנת 1934.

שרן השכל: החוק הזה כל כך מיושן, שהקנסות הם בלירות.

שרן השכל: עד היום כל כלב שנשך נלקח בכוח לתצפית אצל וטרינר עירוני והיה בבידוד במשך עשרה ימים.

שרן השכל: לא משנה אם הוא פצע אדם או לא, אם הגן על בעליו או אם אפילו מדובר בתלונת שווא, התוצאה הייתה זהה: הכלב נלקח להסגר.

שרן השכל: הכלב נכנס לבידוד על מנת לשלול מחלת כלבת במשך עשרה ימים.

שרן השכל: גם אם המקרה היה לפני חודש, גם אם כלב מחוסן נגד כלבת, עדיין מענישים את הכלב.

שרן השכל: מבחינה בריאותית אנחנו חייבים לוודא שבני אדם לא ידבקו בכלבת, אבל בין מניעת כלבת לבין החוק הנוכחי יש פער גדול.

שרן השכל: היום החוק מעניש כלבים ולא מפקח על בריאות הציבור.

שרן השכל: אני מתרגשת שתיקנו את החוק והידקנו את ההנחיות לשמירה על בריאות הציבור באמצעות חסמים ובלמים שימנעו את התפשטות הכלבת.

שרן השכל: באותה נשימה דאגנו לרווחת בעלי החיים ולשקט הנפשי של בעליהם.

שרן השכל: תודה רבה לכל מי שהצביע בעד החוק.

שרן השכל: אני רוצה להודות גם לאנשים שבלעדיהם החוק החשוב הזה לא היה מגיע לפה היום – קודם כול ליושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת יעקב מרגי.

שרן השכל: אילולי אהבתך לבעלי החיים ועקשנותך מול המשרדים לקדם את החוק, קרוב לוודאי שהיינו ממתינים עוד לכל הפחות יותר משנה כדי לתקן את העוול הזה, גם לכלבים וגם לבעליהם.

שרן השכל: לחברת הכנסת מיקי חיימוביץ' – הוכחנו יחד שיש נושאים שהם מעל למחלוקת פוליטית.

שרן השכל: יצרנו פה שיתוף פעולה אמיתי למען בעלי החיים.

אלי אבידר: – – – תעבירו את המשלוחים החיים – – –

שרן השכל: תן שנייה לחגוג.

שרן השכל: יש עוד המון דברים שצריך לעשות – – –

אלי אבידר: לא, לא, את המשלוחים החיים תעבירו.

אלי אבידר: אתם בקואליציה, תעבירו את המשלוחים החיים.

שרן השכל: חבר הכנסת אבידר, אפשר גם לחגוג את הניצחונות הקטנים האלה למען בעלי החיים.

אלי אבידר: תעבירו את המשלוחים החיים – – –

שרן השכל: למנהלת הוועדה עידית חנוכה, על המחויבות העמוקה לבעלי החיים ועל הסיוע בקידום החקיקה בזריזות; ליועצת המשפטית מירב תורג'מן, על הדאגה, המקצועיות, הרצינות וההשקעה בחוק שמתקן פגיעה אמיתית, קשה, בכלבים במאה השנים האחרונות.

שרן השכל: תודה לך.

שרן השכל: תודה לשר החקלאות אלון שוסטר ונציגי משרד החקלאות, שאפשרו ונתנו לנו מסלול מהיר לחקיקת חוק שבמשך שנים רבים ניסו לתקן ולא הצליחו; לד"ר דגנית בן דב, על שיתוף הפעולה ועל שמצאה את הפתרונות המקצועיים כדי שהתיקון לחוק יצמצם את הפגיעה בבעלי חיים ככל שניתן; ליועצת ראש הממשלה לענייני בעלי חיים טל גלבוע, שפעם אחר פעם שמה את רווחת בעלי החיים בסדר העדיפויות הממשלתיות ועושה לילות כימים כדי לוודא שרשויות החוק, האכיפה והממשלה מבצעות את תפקידן כהלכה – –

אלי אבידר: – – –

שרן השכל: – – ולראש הממשלה בנימין נתניהו, שתמך בחוק והציב את סוגיית בעלי החיים בלב העיסוק הממשלתי.

שרן השכל: תודה רבה לכולכם.

שרן השכל: זו בשורה אדירה לכלבים ובעליהם.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חברת הכנסת השכל.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת מיקי חיימוביץ', את מוזמנת לברך על החוק.

אלי אבידר: – – – המשלוחים החיים.

אלי אבידר: איזה – – –

שרן השכל: – – –

אלי אבידר: מה עם המשלוחים החיים?

אלי אבידר: מה אתם מספרים סיפורים?

שרן השכל: אלי, יש עוד המון דברים שצריך לתקן – –

אלי אבידר: טל גלבוע – מה היא עשתה?

שרן השכל: – – ונעשה את זה, צעד אחר צעד.

אלי אבידר: מה זה צעד?

שרן השכל: נתקן צעד אחר צעד – –

אלי אבידר: זה לא צעד.

אלי אבידר: היא לא עושה כלום.

שרן השכל: – – את העוולות שנעשות לבעלי חיים.

אלי אבידר: אתם אמרתם שתביאו חוק – תביאו אותו.

שרן השכל: ומה אתה עשית, אלי?

שרן השכל: מה עשית?

אלי אבידר: לא הבאתם.

אלי אבידר: לא הבאתם.

שרן השכל: הינה, הבאנו.

אלי אבידר: אני תומך בכל חוק שלכם.

אלי אבידר: אתם לא מביאים אותם.

שרן השכל: אפילו לברך על דברים טובים אתה לא מסוגל.

אלי אבידר: איפה טל גלבוע?

אלי אבידר: טל גלבוע?

שרן השכל: אפילו לברך על הדברים הטובים שעושים אתה לא מסוגל.

קריאות: – – –

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת אבידר, אנחנו רוצים להמשיך, בבקשה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך, היושבת-ראש, ותודה רבה לך, אלי אבידר, שאתה מזכיר לנו מה חשוב, ואנחנו מבטיחות שאנחנו עובדות על כל מה שאנחנו יכולות לעשות.

אלי אבידר: לא מספיק.

אלי אבידר: לא מספיק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה – תן לנו את הקרדיט.

אלי אבידר: אפילו לא פרומיל.

אלי אבידר: לא מספיק, מה לעשות?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, באמת שזה יום משמח עבורי, ואני בטוחה שעבור כל מי שאוהב בעלי חיים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו עשינו פה היום תיקון של עוול של שנים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': העברת החוק הזה – למרות שאתם יודעים שאנשים נוטים אולי לזלזל בחוקים קטנים שמתעסקים בבעלי חיים, אתם יודעים מה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כל מי שמגדל בעל חיים יודע שכלב הוא בן משפחה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כשכלב הוא בן משפחה, אתה לא נותן לו ללכת להסגר במקום אחר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בגלל זה, התיקון הזה שעשינו היום כל כך גדול, גם אם הוא נחשב עבור אנשים אחרים כקטן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני יודעת שכל מי שנאלץ אי פעם להיפרד מכלב שלו לטובת הסגר רשותי עובר ייסורים קשים, שלא לדבר על בעל החיים, ויודע כמה הדבר הזה היה משמעותי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': באמת, זה משהו שכל כך הרבה שנים מנסים לעשות אותו, כל כך הרבה שנים מנסים לחוקק את החוק הזה, וכשסוף-סוף זה קורה, יש רגע של נחת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני באמת יודעת שהכול תמיד נורא חשוב, ואני מבקשת מכם, בלי גרם של ציניות: יש כל כך הרבה דברים חשובים, נושאים שמשתלטים על סדר-היום, אבל בתוך כל זה החיים ממשיכים להתנהל וצריך גם לדאוג לאלה שאין להם קול.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני לא רוצה לחזור יותר מדי על הדברים שנאמרו מעבר ללהביע את השמחה ואת הסיפוק – הרגע הקטן הזה בתוך החיים הפוליטיים האלה, שבאמת מזמנים לנו קשיים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש גם רגעים קטנים של סיפוק, והיום זה רגע אחד כזה, במיוחד שהצלחנו להתגבר כאן על קשיים של קואליציה ואופוזיציה ולהוכיח שכשיש משהו שהוא באמת חשוב ושיש אחדות דעים לגביו, אז מתאחדים ועושים את מה שצריך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש עוד שורה ארוכה של נושאים כאלה, ואני באמת מקווה שנצליח לשתף פעולה חוצת קשת פוליטית ולקדם עוד דברים כאלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אחרי שדיברתי על הרגש והחסד הזה, אני באמת רוצה לנצל שוב את ההזדמנות הזאת להודות לך, אדוני יושב-ראש ועדת הכלכלה, על ישיבות ענייניות ועל מסירות יוצאת דופן להעביר את הדבר הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': באמת היית נחוש, וזה באמת ראוי להערכה.

מירי רגב: הלוואי שהוא היה נחוש גם לגבי דברים אחרים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה לקלקל?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': השרה, למה לקלקל?

מירי רגב: – – –

יעקב מרגי: היום העברתי לך – – –

מירי רגב: זו בדיחה ביני לבין מרגי.

מירי רגב: גברתי, גם קצת הומור לא יזיק.

מירי רגב: בסדר, זה ביני לבין מרגי.

מירי רגב: מרגי, אין עליך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אוקיי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אין עליך באמת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': באמת תודה רבה לך ולכל הצוות שלך, המסור מאוד – היועצת המשפטית, מנהלת הוועדה; אני רוצה להודות לשר החקלאות אלון שוסטר ולכל הצוות במשרד החקלאות; לחברתי שרן השכל – באמת, בואי נמשיך, יש לנו עוד הרבה עבודה לעשות ביחד; ליועצת ראש הממשלה טל גלבוע; לצוות הלשכה המסור שלי, וזה באמת מהלב שלי, ענבר שדה, אדם סגל, גיא עציון וברקת שמאי, ולכל מי שהיה שותף.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני יודעת שיש הרבה בתים היום שמאוד מאוד מאוד שמחים על החוק הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה לכולם.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: ברכות על העברת החוק.

אורנה ברביבאי: << הלסי >> בצל הסגר השני נרשמה עלייה תלולה בפניות לשירותי הרווחה ולעמותות סיוע << הלסי >>

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים בסדר-היום להצעות לסדר-היום.

אורנה ברביבאי: ההצעה הראשונה לסדר-היום: בצל הסגר השני נרשמה עלייה תלולה בפניות לשירותי הרווחה ולעמותות סיוע, מס' 1988.

אורנה ברביבאי: מי שהעלתה את ההצעה לסדר-היום היא חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושבת-ראש, חברי וחברות הכנסת, מתחילת המשבר הזה, משבר הקורונה, אמרנו שהמשבר אינו רק בריאותי, ושההשלכות הכלכליות והחברתיות של המשבר הזה – עוד נראה אותן אולי בהדף שיקרה אחרי המשבר.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נרגיש את המצוקות, גם הכלכליות וגם החברתיות, של הציבור אשר סבל את הסגר הראשון, את הסגר השני, את ההאטה במשק, וגם, לצערי הרב, את המחסור האדיר בתמיכה הכלכלית בו.

עאידה תומא סלימאן: במהלך חודש אוקטובר השנה נרשם שבוע בודד עם הכי הרבה פניות לשירותי הרווחה – 2,075 פניות, שמתוכן 20% פניות הן בפעם הראשונה, כלומר אנשים שבחיים שלהם לא הצטרכו את שירותי הרווחה – באותו שבוע הם פנו; מ-3,778 תיקים שנפתחו באוקטובר 2019 ל-6,380 תיקים באוקטובר הנוכחי – עלייה של כ-69%.

עאידה תומא סלימאן: באוקטובר 2020 גם נפתחו 121% יותר תיקים בנושא אלימות, מ-196 אשתקד ל-434 בחודש שעבר.

עאידה תומא סלימאן: לער"ן מתקשרים אנשים בגלל מצוקה נפשית, בערך 1,000 פניות ביום, בזמן שהיה מדובר ב-500 פניות לפני המשבר הזה.

עאידה תומא סלימאן: החברה האזרחית, שאמורה להיות כוח עזר ולוקחת על עצמה הרבה מהשירותים שהמדינה הייתה צריכה לספק לאנשים, עדיין מחכה לתבחינים ולקריטריונים לקבלת הסיוע שהוחלט עליו.

עאידה תומא סלימאן: אפרופו, מדברים על חוקים פופוליסטיים ועל ניסיון לחסוך כסף כדי להזרים כאילו לשירותים – בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: 100 מיליון שקל שהקצנו בוועדת הכספים – נכון או לא, חברת הכנסת מיכל שיר?

עאידה תומא סלימאן: העמותות עדיין מחכות להם.

עאידה תומא סלימאן: החברה האזרחית עדיין מחכה, והיא לא מפסיקה לשרת את הציבור.

עאידה תומא סלימאן: גם התמיכות שבדרך כלל כל שנה העמותות מקבלות כדי לסייע לציבור, השנה, ההעברה של התמיכות האלה – הן לא מגיעות אליהן.

עאידה תומא סלימאן: 700 מיליון שקל שהקצנו לביטחון תזונתי – עוד לא התחילו לחלק אותם.

עאידה תומא סלימאן: מתי יתחילו לחלק?

עאידה תומא סלימאן: כשיסכימו על קריטריונים.

עאידה תומא סלימאן: מתי יסכימו על קריטריונים?

עאידה תומא סלימאן: כשיפסיקו לריב ביניהם בתוך הממשלה.

עאידה תומא סלימאן: זה לא מתקבל על הדעת שאנשים מחכים לאוכל ו-700 מיליון שקל נמצאים באוצר ועוד לא חולקו, ו-100 מיליון שקל נמצאים כמענקים ועוד לא חולקו.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לדעת מה משרד הרווחה מתכנן כדי לעמוד בנטל הזה שעומד בפניו – –

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: – – ומה הממשלה והאוצר הולכים להקצות כדי להקל על הציבור.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

אורנה ברביבאי: ישיב סגן שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים משולם נהרי.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

משולם נהרי: גברתי היושבת-ראש – –

אורנה ברביבאי: שלום לך.

משולם נהרי: – – חברי הכנסת, הטלטלה החדה והחריפה שחווה שוק העבודה לאחרונה הציבה את המשק הישראלי בפני אתגר חדש.

משולם נהרי: בתוך חודשים בודדים עברה מדינת ישראל משוק עבודה בשיאו למצב שבו רבים הם דורשי העבודה המגישים תביעה לדמי אבטלה, נוסף לאלה שאינם זכאים כלל לסיוע.

משולם נהרי: אף על פי שמרבית דורשי העבודה אכן יחזרו למשרותיהם, הניסיון שנצבר מראה כי תהליך החזרה לעבודה ייקח זמן, ורבים מבין העובדים אשר הוצאו לחל"ת לא יחזרו לעבוד אצל המעסיק עם החזרה לשגרה.

משולם נהרי: על מנת לתת מענה לאתגרים האלה מקימה בימים אלו זרוע העבודה – לא.

משולם נהרי: טעיתי.

אורנה ברביבאי: הכול בסדר?

משולם נהרי: לא.

עאידה תומא סלימאן: זהו, אני לא הבנתי למה זה – – –

אורנה ברביבאי: זה לא הנאום הנכון?

אורנה ברביבאי: אני אמתין לך.

משולם נהרי: כן, כן.

עאידה תומא סלימאן: אני אביא לך.

עאידה תומא סלימאן: זה על השולחן?

משולם נהרי: זה נושא אחר.

אורנה ברביבאי: הנאום הלא-נכון.

עאידה תומא סלימאן: הטילו עליך – – –

משולם נהרי: יש הרבה נושאים.

עאידה תומא סלימאן: אמרנו שיש הרבה פניות ויש נטל כבד על המשרד שלכם – זה מה שאמרתי.

משולם נהרי: גם זה קורה.

אורנה ברביבאי: הכול בסדר.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

משולם נהרי: מאז פרוץ משבר הקורונה בחודשים מרץ–מאי 2020, שבמהלכם חל סגר כללי על המשק, ואף בפרק הזמן מאז, במסגרת ההתנהלות בצל הקורונה, התבהר כי משבר הקורונה הוא משבר חברתי לא פחות משהוא משבר בריאותי.

משולם נהרי: בשל הפגיעה בציבורים נרחבים, גם כאלה אשר בשגרה אינם מוכרים לרווחה, עובדי המחלקות לשירותים חברתיים היו קו ראשון בהגשת הסיוע לאוכלוסייה.

משולם נהרי: מאז חודש מרץ, וביתר שאת בתקופת הגל הראשון, נאלצה מערכת הרווחה להתמודד עם אתגרים משמעותיים מסוג חדש: ראשית – מאמצים יזומים לאיתור יצירת קשר ומתן סיוע לנזקקים, ובפרט לחסרי עורף ותמיכה משפחתית.

משולם נהרי: שנית – גידול משמעותי של פונים חדשים למחלקות לשירותים חברתיים.

משולם נהרי: לצד כל זאת נדרשת מערכת הרווחה להמשיך את תפקודה השוטף תחת המגבלות על הפעילות המשקית ויציאת העובדים לחל"ת ונוכח סגירתם המלאה או החלקית של מרבית השירותים בקהילה.

משולם נהרי: משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים יישם מאז פרוץ המשבר כמה פעולות שייעודן שמירה על תפקוד רציף של מערכת הרווחה, תוך התאמות לנסיבות החדשות ומתן מענה לפונים החדשים.

משולם נהרי: חלק מן הפעולות יועדו בפרט לשימור המשך הפעילות של עמותות בארגוני החברה האזרחית.

משולם נהרי: החל מתקופת הסגר השני וכהיערכות לבאות מיישם המשרד בימים אלו את הצעדים האלה – זה מה ששאלת בסוף הדברים, שרצית לדעת מה הדברים שביכולתו של המשרד לעשות: 1.

משולם נהרי: קרן הסיוע המשותפת ממשלה-פילנתרופיה לשימור המשכיות הפעילות והתשתיות החברתיות-ארגוניות של ארגונים חברתיים שנפגעו בעקבות משבר הקורונה.

משולם נהרי: משבר הקורונה הביא עימו קשיים רבים על המשק כולו ועל עמותות חברתיות בפרט.

משולם נהרי: לפיכך, ועל מנת לסייע לארגונים חברתיים שאינם זכאים לסיוע דרך כלי הסיוע המרכזי שמפעילה הממשלה, הוחלט על יצירת שותפות ייחודית בין ממשלת ישראל לבין קרנות פילנתרופיות מובילות בארץ ועל הוצאתו לפועל של מיזם משותף לחיזוק ארגונים חברתיים באמצעות תמיכות בגובה 53 מיליון שקלים לארגונים שהכנסתם נפגעה בשל המשבר.

משולם נהרי: בסבב התמיכות הראשון ניתנה תמיכה ל-227 ארגוני חברה אזרחית ועמותות, בהיקף של למעלה מ-16 מיליון שקלים.

משולם נהרי: בימים הקרובים תיפתח שוב הקרן לסבב שני של הגשת בקשות לתמיכה.

משולם נהרי: בעקבות תובנות שעלו מהליך שאילתות ושיתוף בסבב התמיכות השני, הוטמעו השינויים האלה: התאפשר לעמותות שכבר זכו לתמיכה להגדיל את סכום התמיכה שהן מקבלות מהממשלה, ללא סבב אישורים נוסף, בהתבסס על החלטות קודמות.

משולם נהרי: בזכות הרחבת תנאי הסף התאפשר לעמותות נוספות לגשת למבחן התמיכה.

משולם נהרי: סכום התמיכה המקסימלי הוגדל מ-400,000 שקלים ל-500,000 שקלים.

משולם נהרי: 2.

משולם נהרי: הרחבת המיזם המשותף עם הקרן לידידות, אשר נועד לסייע לאוכלוסייה נזקקת המוכרת למשרד הרווחה אשר המשבר הנוכחי העמיק את מצוקתה, מיזם בהיקף של 7 מיליון – 5 מיליון מטעם המשרד ו-2 מיליון מטעם הקרן, אשר החל בחודש ספטמבר ויימשך עד סוף דצמבר ב-256 רשויות מקומיות.

משולם נהרי: קהל היעד שלו: בגירים המתקשים לכלכל את עצמם או את משפחתם.

משולם נהרי: מדובר בסיוע בגובה של 4,000 ש"ח למשפחה ו-2,000 ש"ח ליחיד הגר בגפו בצורת מזון ומצרכים בסיסיים, צרכים רפואיים, דיור, מוצרי חשמל בסיסיים, ריהוט בסיסי, ביגוד והנעלה וצרכים נוספים, על פי החלטת מנהל המחלקה לשירותים חברתיים.

משולם נהרי: עד כה נוצלו קרוב ל-70% מהתקציב.

משולם נהרי: בכוונת המשרד לפעול להרחבת המיזם ל-7 מיליון שקלי נוספים, לפי אותו תמהיל.

משולם נהרי: 3.

משולם נהרי: מגן זהב – וזה מתקשר, תומא, גם לנושא הזה, החשוב, שדיברנו עליו היום, לנושא של אזרחים ותיקים, והזכרתי גם את הנושא הזה, שקיבל תאוצה כפי שזה לא קרה בזמנים אחרים.

משולם נהרי: בכלל, כל הנושא הזה של אזרחים ותיקים במשרד הרווחה – בנו להם מינהל בפני עצמו; הפרידו אותם כדי לתת להם את המקסימום, לדאוג להם במקסימום שאפשר.

עאידה תומא סלימאן: – – – שזה במיוחד לקשישים.

משולם נהרי: אוקיי, יש מגוון של – – –

עאידה תומא סלימאן: רק לפני יומיים קיבלתי תלונה על זה.

משולם נהרי: יש מגוון תוכניות ויש מלחמה על התקציב.

משולם נהרי: אומנם יש תוספת תקציב, אבל אנחנו כל הזמן – אמרתי, הזכרתי לך שהשר כל הזמן נלחם בנושא הזה להשיג, והוא שם את זה בראש סדר העדיפויות.

משולם נהרי: משתדלים לעשות את הכול כדי להמשיך ולהגדיל, כי יש צרכים ויש תוכניות, ואפשר לעזור הרבה יותר.

עאידה תומא סלימאן: אם נשלח את החומר, אתה מוכן לבדוק למה סוגרים תוכנית כזאת?

משולם נהרי: אני מוכן לבדוק.

עאידה תומא סלימאן: שהיא חשובה.

אורנה ברביבאי: לאיזו ועדה אתם רוצים להעביר את הדיון, לוועדת העבודה?

משולם נהרי: עוד לא סיימתי.

אורנה ברביבאי: סליחה.

אורנה ברביבאי: הייתי בטוחה שסיימת.

אורנה ברביבאי: סליחה.

משולם נהרי: לא.

משולם נהרי: אני הגעתי רק לנושא השלישי, שהוא מגן הזהב.

אורנה ברביבאי: נמתין לך ברוב קשב.

משולם נהרי: תוכנית למען האזרחים הוותיקים הנמצאים בתנאי בידוד ועוני – בהמשך להחלטת ממשלה מס' 326, מ-16 באוגוסט 2020, גובשה תוכנית הפעולה מגן זהב.

משולם נהרי: במסגרת התוכנית יבצע המשרד מיפוי צרכים מקיף לאזרחים הוותיקים הכלולים באוכלוסיית היעד והמוכרים למחלקה לשירותים חברתיים – מקבלי השלמת הכנסה, מקבלי גמלת סיעוד, מקבלי קצבת אזרח ותיק לנכה.

משולם נהרי: המידע שייאסף יועבר בכל יום למחלקה לשירותים חברתיים, לקופות החולים ולביטוח הלאומי.

משולם נהרי: הוקצה סכום של 20 מיליון לטובת סל מענים שיינתן על ידי הרשות.

משולם נהרי: על פי הצורך, מגבלת הסיוע הכוללת למשק בית תהיה 4,000 שקלים, וליחיד החי בגפו – 3,000 שקלים, בצורת מזון ומצרכים בסיסיים, טיפולי שיניים, צרכים רפואיים אחרים, דיור, מוצרי חשמל בסיסיים, ריהוט בסיסי, ביגוד והנעלה, צרכים עבור הפגת בדידות וצרכים אחרים, על פי החלטת מנהל המחלקה לשירותים חברתיים.

משולם נהרי: בנוסף, הוקצו 7.5 מיליון נטו – הרשויות נדרשות להשלים כמובן, במצ'ינג, עוד 25%, כמקובל – לרשויות המקומיות למען פיתוח תוכניות אשר מטרתן הפחתת בדידות והגברת השייכות החברתית.

משולם נהרי: חלק מיעדי התוכנית הם חיבור האזרח הוותיק לקהילה שבה הוא גר ולמענים מקומיים.

משולם נהרי: קיימים מתנדבים, מלגאים, פעילים, חברה אזרחית, שכנים ופעילויות נוספות ברשות המקומית.

משולם נהרי: ניתנת עדיפות לתוכניות הכוללות גם היבטים של התפתחות אישית לצד קיום קשר חברתי ולשילוב עריריים, מרותקי בית או אזרחים ותיקים שדיווחו במיפוי מגן זהב על רמת בדידות בינונית-גבוהה.

משולם נהרי: על מנת לתגבר את המחלקות לשירותים חברתיים ברחבי הארץ בכוח אדם שיוכל לסייע בחיבור בין הצרכים למענים, המשרד הקצה לרשויות תקציב ל-127 משרות להעסקת רכזי מענים.

משולם נהרי: המענה ניתן לתקופת המשבר הצפויה – שמונה חודשים.

משולם נהרי: סיוע נוסף לאזרחים ותיקים: הוקצו 8 מיליון שקלים להרחבת סוגי הסיוע המשרדיים הקיימים לאוכלוסיית האזרחים הוותיקים.

משולם נהרי: התאפשרו אמצעים – לרבות אמצעים מקוונים – להפגת בדידות, ציוד ביתי בסיסי לצורך תנאי מחיה נאותים בבידוד, בריאות ותזונה ואף תשלומי חובות.

משולם נהרי: משרדנו ער לעלייה במספר האזרחים הוותיקים הפונים למחלקות הרווחה, וחלק מהפונים הם פנים חדשות.

משולם נהרי: העלייה במספר הפניות נובעת משתי סיבות: תופעת הקורונה זימנה מצבים מורכבים שהובילו אזרחים ותיקים – גם כאלה שלא היו מוכרים ללשכות הרווחה – לקבל סיוע.

משולם נהרי: אגב, אלה לא רק אזרחים ותיקים; גם אנשים שהיו מבוססים והיו רחוקים מלפנות למחלקות הרווחה – – –

עאידה תומא סלימאן: – – –

משולם נהרי: אני קיבלתי הרבה פניות של אנשים שלא האמנתי – אנשים מבוססים, אנשים שלא חשבו לרגע שהם יגיעו למצב הזה – שאומרים: אין לנו ברירה, יש לנו ילדים, הגענו לפת לחם, אין לנו בשביל שכירות, אנחנו רוצים להיות מוכרים על ידי מחלקות הרווחה.

משולם נהרי: המינהל לאזרחים ותיקים יזם מיפוי של כלל האזרחים הוותיקים בישראל לבדיקת הצרכים העולים מהם.

משולם נהרי: מהמיפוי אנו למדים על העלייה בצורך בסיוע גם לאזרחים ותיקים שלא היו מוכרים לשירותי הרווחה, והם מופנים למחלקות לשירותים חברתיים במקום מגוריהם לקבלת הסיוע הנדרש.

משולם נהרי: הטיפול בבעיית ההתעללות וההזנחה של קשישים: מורגשת בחודשים האחרונים עלייה במספר הפניות ליחידות לטיפול בהזנחה והתעללות בקשישים.

משולם נהרי: ברחבי הארץ יש כיום 115 יחידות לטיפול בהתעללות ובהזנחה של קשישים.

משולם נהרי: לצערנו, הגידול במספר הפניות יוצר עומס רב על העו"סים והעו"סיות המטפלים.

משולם נהרי: הטיפול במצוקת הבדידות: המשרד מפתח כמה פרויקטים בקנה מידה גדול כדי לתת מענה למצוקת הבדידות של אזרחים ותיקים תוך שימש בטכנולוגיות מתקדמות, גם לאלה שלא נגישים לנושא הדיגיטלי.

משולם נהרי: פיתחו בעבורם כל מיני מכשירים שיהיה קל להם להתמודד עם זה, לחצנים בצבעים אדום וירוק, שיהיה קל מאוד ולא יצטרך להיכנס ולשוטט.

משולם נהרי: איתור האזרחים הוותיקים החשים בדידות נעשה על ידי המחלקות לשירותים החברתיים והוגבר מאוד בתקופת הקורונה.

משולם נהרי: המשרד הוביל מיפוי טלפוני ארצי שנועד בין היתר לברר מי מבקש לשוחח עם מתנדב על מנת להפיג את בדידותו, לצד תוכניות נוספות כגון "ידידים במדים" שיזם סמנכ"ל המשרד.

משולם נהרי: מרכזי היום והמועדונים: המשרד פעל לפתיחת כל מרכזי היום והמועדונים בהתאם להנחיות התו הסגול כדי לאפשר להם לתת לאזרחים הוותיקים את השירותים שהם נותנים.

משולם נהרי: הקהילות התומכות – הזכרת את זה.

עאידה תומא סלימאן: כן.

משולם נהרי: כיום פועלות ברחבי הארץ 307 קהילות תומכות ב-147 רשויות הנותנות את שירותיהן ל-60,000 אזרחים ותיקים.

עאידה תומא סלימאן: מה איתם?

משולם נהרי: זה מה שנותן.

עאידה תומא סלימאן: אבל הם הולכים לסגור את זה בסוף החודש.

משולם נהרי: זה פעיל.

משולם נהרי: את אומרת: הולכים – את זה אני יכול לבדוק לך, אבל זה פועל.

עאידה תומא סלימאן: לא, אבל באים ואומרים לנו: היא מופעלת, ויש החלטה לסגור אותם.

משולם נהרי: כן, אני לא יודע, תביאי לי ואני אבדוק, אבל בינתיים זה פועל – כי אני הבנתי כאילו שזה לא פועל.

עאידה תומא סלימאן: קיבלו התראה שזה נסגר בסוף החודש.

משולם נהרי: אז אני מוכן לבדוק את זה ולחזור אלייך.

משולם נהרי: הקצאת כוח אדם לרשויות המקומיות להתמודדות נאותה יותר עם הצרכים הגוברים בזמן המשבר וחיזוק החוסן הקהילתי: לנוכח התגברות צורכי הרווחה בזמן המשבר הקצה המשרד למחלקות לשירותים חברתיים 180 תקנים ייעודיים לחיזוק החוסן הקהילתי לתקופת המשבר – 125 רכזי מתנדבים ו-55 עובדים סוציאליים קהילתיים.

עאידה תומא סלימאן: כמה?

משולם נהרי: 125 רכזים מתנדבים ו-55 עובדים סוציאליים.

משולם נהרי: המענה ניתן לתקופת המשבר הצפויה – שמונה חודשים.

משולם נהרי: אנחנו גם ביקשנו מהשלטון המקומי שיפטור אותם מכל התהליך של המכרז; מאחר שמדובר בתקופה קצובה – להעסיק אותם בפועל כדי שיוכלו מייד להיכנס לעבודה ולתת את השירותים.

משולם נהרי: אחרת, אם אנחנו נצטרך להשתרך אחרי המכרז – וזה מוגבל לתקופה מסוימת, נדמה לי שעד יוני 2021 – אז לא יצא שום דבר בסופו של דבר.

משולם נהרי: אני מקווה שנתגבר על זה.

משולם נהרי: המשך התמיכה והסיוע למסגרות החוץ-ביתיות לשם המשך תפקודן הרציף והתקין, המשך הסיוע והשיפוי הכלכלי, העמדת מסגרות חליפיות לטיפול במחויבי בידוד וחולים עם תסמינים קלים ופעולה להקמת צוותי התערבות מחוזיים לסיוע למסגרות במשבר בשל התפרצות או עזיבת צוות; המשך הפעלת המסגרות בקהילה ככל שניתן, תוך המשך הסיוע והשיפוי הכלכלי.

משולם נהרי: תוכנית יתד: ניתן לציין כי במיזם משותף עם פילנתרופיה המשרד הקצה 10 מיליון שקלים למלגות לסטודנטים צעירים בסיכון ו-3 מיליון שלקים לסיוע בשכר דירה לצעירים ללא עורף משפחתי.

עאידה תומא סלימאן: למה לא משלמים לסטודנטים שלומדים בשטחי הרשות באוניברסיטאות מוכרות?

משולם נהרי: את מדבר על – – –

עאידה תומא סלימאן: זו עוד פנייה שקיבלתי היום מיתד.

משולם נהרי: מיתד.

משולם נהרי: בנוסף, חילקנו 8,000 תווי מזון לצעירים בסיכון.

משולם נהרי: סיוע לקורבנות אלימות במשפחה: הוקצו 5 מיליון שקלים בתקציבים גמישים לשם סיוע לקורבנות אלימות במשפחה.

משולם נהרי: בתוך כך ניתן סיוע בבניית תשתית לחיים עצמאיים, מציאת תעסוקה, מיצוי זכויות וסיוע בצרכים המתעוררים סביב הטיפול בילדים בסיטואציה מורכבת כזאת.

משולם נהרי: תופעת האלימות במשפחה היא תופעה חברתית חמורה אשר כל רשויות המדינה מטפלות בה בנחישות.

משולם נהרי: משרדנו מפעיל מגוון תוכניות ושירותים לטיפול בתופעה ומשקיע יותר מ-100 מיליון שקלים בשנה לטיפול וצמצום התופעה.

משולם נהרי: אנו עדים לעלייה בהיקף הפניות על רקע אלימות במשפחה מאז התפרץ לחיינו משבר נגיף הקורונה.

משולם נהרי: המשרד נערך למאמץ משולב להגיע לאוכלוסיות נוספות באמצעים שונים: קמפיין טלוויזיוני, תגבור קו החירום הארצי של המשרד – מוקד 118 – והרחבתו לקו לפניות שקטות וקו ייעודי לתמיכה לגברים.

משולם נהרי: המשרד פיתח והפיץ, בשיתוף ישראל דיגיטלית ואלכא-ג'וינט, שאלון דיגיטלי להערכת סיכון עצמית לציבור הרחב, לאיתור וזיהוי של אלימות ומצבי סיכון.

משולם נהרי: יש עוד הרבה דברים, אבל אני אקצר.

עאידה תומא סלימאן: אני תיארתי לעצמי שהתשובה תהיה איך מתכוננים לגל החדש, ולא מה עושה המשרד באופן כללי בימים הרגילים.

משולם נהרי: זה לא רק בימים הרגילים.

משולם נהרי: אני שילבתי דברים שהוקמו עכשיו, תוגברו עכשיו, ויש דברים שהתחילו עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

משולם נהרי: המשרד העביר משאבים להקמת עוד 59 יחידות נוספות לטיפול באלימות במשפחה, ברשויות, על 113 הרשויות הקיימות.

משולם נהרי: המשרד הנחה את הרשויות לאפשר לגברים מורחקים שהייה במלוניות לצורך צמצום הסיכון וגיוס לטיפול, מתקציב המשרד.

משולם נהרי: הוחרגו כל שירותי הטיפול בתחום האלימות במשפחה בארץ ונכללו בתקנות החירום כשירותים חיוניים.

משולם נהרי: הוקמו מקלטי חירום נוסף ל-14 הקיימים.

משולם נהרי: אלה דברים חדשים ואלה דברים שנצרכים מהמצב החדש שאנחנו נמצאים בו, שהוא בעצם מגביר את הסיכון לאלימות במשפחה.

משולם נהרי: הוקמו מקלטי חירום נוסף ל-14 הקיימים במטרה לקלוט נשים נפגעות, בשל הצורך בשמירה על ריחוק חברתי במקלטים – מה שמצמצם את יכולת הקליטה בחלק מהמקלטים – או לאפשר בידוד.

משולם נהרי: במקביל אנחנו מנסים לקדם – ואני אמרתי את זה פה – את החקיקה שגם תחייב את הגברים לעבור טיפול – – –

עאידה תומא סלימאן: אני מביאה הצעת חוק כזאת ב-25 לחודש, לרגל היום הבין-לאומי.

עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שהממשלה לא תפיל אותה.

משולם נהרי: את תעשי טוב אם תצמידי את זה להצעה הממשלתית, ויחד נוכל להביא את הבשורה.

עאידה תומא סלימאן: מתי תביא אותה?

משולם נהרי: לא ידעתי שאת מגישה, אבל אמרתי לך שאנחנו מקדמים את הנושא הזה.

משולם נהרי: אני דוחף לנושא הזה.

משולם נהרי: אני חושב שנשים ששמים אותן במקלט, כובלים אותן, כולאים אותן והוא מסתובב חופשי – לפעמים זה עוד יותר טוב בשבילו ולפעמים זה גם מגביר את הסכנה.

משולם נהרי: אז צריך לקחת גם אותו ולטפל בו, לחייב אותו בסדרה של טיפולים, כי בסוף אנחנו רוצים שהיא תחזור הביתה ותהיה לה הגנה.

משולם נהרי: ביום ראשון, 8 בנובמבר 2020, עברה בממשלה הצעת מחליטים, ביוזמת שר העבודה והרווחה, בעקבות העלייה הרבה במקרי האלימות במשפחה.

משולם נהרי: בתוכנית שאושרה הושם דגש על טיפול ממוקד בגברים אלימים, בין היתר על ידי שינוי חקיקה שיחייב גברים לקבל טיפול במהלך ההליך הפלילי ועוד, אז זה כבר עלה בממשלה.

משולם נהרי: אני מקווה ואני לוחץ שזה יקבל תאוצה.

משולם נהרי: דיברנו כבר על הניסוח, על הכול, כדי לקדם את זה, כי אין תועלת; אז תפתח עוד כמה מקלטים ועוד כמה מקלטים זה בתי כלא לנשים, זה לא עוזר שום דבר כל זמן שהיא כלואה.

משולם נהרי: נוסף למה שהיא עברה היא גם כלואה עכשיו והוא מסתובב חופשי ומאושר.

משולם נהרי: אז אנחנו נעשה הכול כדי לקדם את הנושא הזה, ונמשיך לעשות, כדי להיות ערים לכל הצרכים של האוכלוסייה הנזקקת, במיוחד של האזרחים הוותיקים.

משולם נהרי: נתפלל שהגל הזה יחלוף, יעבור ונחזור לחיים רגילים.

משולם נהרי: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לסגן השר על תשובה ארוכה ומנומקת.

אורנה ברביבאי: אתם בעד שנעביר את זה להצבעה?

עאידה תומא סלימאן: לא,.

עאידה תומא סלימאן: אני מסתפקת בתשובה.

אורנה ברביבאי: את מסתפקת בתשובה הזאת?

אורנה ברביבאי: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: מה רציתי יותר מזה?

אורנה ברביבאי: קיבלת פירוט מדוקדק.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: << הלסי >> הרעה במצבם הנפשי והחברתי של רבים מתלמידי ישראל עקב משבר הקורונה המתמשך, ומנגד קיים מחסור בפסיכולוגים במערכת החינוך << הלסי >>

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים להצעות הבאות לסדר-היום, בנושא: הרעה במצבם הנפשי והחברתי של רבים מתלמידי ישראל עקב משבר הקורונה המתמשך, ומנגד קיים מחסור בפסיכולוגים במערכת החינוך, הצעות מס' 1996 ו-1999.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת פרומן איננה כאן, אני מבינה.

אורנה ברביבאי: נאחל לה בריאות.

אורנה ברביבאי: אני מזמינה את חברת הכנסת תהלה פרידמן, בבקשה.

תהלה פרידמן: אנחנו נחזיק לה אצבעות.

אורנה ברביבאי: היא בבידוד, היא לא חולה, תודה לאל.

אורנה ברביבאי: נעבור גם זה.

אורנה ברביבאי: שלוש דקות, בבקשה.

תהלה פרידמן: אין דבר יותר מפחיד מילד שמואס בחייו.

תהלה פרידמן: אין לנו כהורים סיוט גדול מזה.

תהלה פרידמן: והאמת היא שאנחנו לא תמיד יודעים.

תהלה פרידמן: בימים אלו החשש גדול יותר, וגם האי-ידיעה.

תהלה פרידמן: תלמידי ותלמידות מערכת החינוך נכנסו לשגרה שטרם ידענו, שגרת קורונה.

תהלה פרידמן: האינטראקציות החברתיות צומצמו לאפס.

תהלה פרידמן: הילדים נפגשים דרך ריבועי זום.

תהלה פרידמן: חלקם חווים בדידות וחרדות שילדים בגיל הזה בדרך כלל לא אמורים לחוות.

תהלה פרידמן: אנחנו עסוקים יום וליל באסון הבריאותי, מתמקדים במסכות, אלכוג'ל, למידה מרחוק, פתיחת עסקים.

תהלה פרידמן: עד כמה אנחנו עסוקים, עד כמה אנחנו בכלל מבינים את המשמעות הנפשית של ההחלטות האלה שאנחנו מקבלים?

תהלה פרידמן: בית ספר הוא מקום לרכוש ידע, אבל לא פחות מכך, זה מקום שנותן חוסן חברתי, מספק הקשר.

תהלה פרידמן: השגרה שהופרה, האינטראקציה החברתית שנלקחה משפיעות לרעה על בריאותם של ילדים רבים.

תהלה פרידמן: לא כולם מושפעים באותה מידה.

תהלה פרידמן: הקורונה משפיעה יותר בחריפות על ילדים שגם ככה היו על הקצה.

תהלה פרידמן: ויש לנו דרך ארוכה לעשות בכל הקשור לבריאות הנפש, באיתור וסיוע לתלמידים ולילדים שמתמודדים עם אתגרי נפש.

תהלה פרידמן: אני רוצה להקריא כאן דברים שכתבה לי חברה אהובה שבתה מתמודדת עם דיכאון: קוראים לי יפעת.

תהלה פרידמן: אני אימא לילדה בת 13, נהדרת, מוכשרת, חכמה ורגישה.

תהלה פרידמן: בעזרת מזל ואנשי מקצוע טובים הצלחנו להבין לפני שנה שמשהו לא בסדר.

תהלה פרידמן: העולם לא עובר עליה בטוב.

תהלה פרידמן: היא צועדת בו בלי אור על הגוף.

תהלה פרידמן: אחרי תהליך ארוך בבית נאלצנו לאשפז אותה במחלקה סגורה.

תהלה פרידמן: זה נשמע כמו הדבר הכי מפחיד בעולם, וזה באמת הדבר הכי מפחיד בעולם.

תהלה פרידמן: מחלקה סגורה היא המקום היחיד שיכול לשמור על החיים של הילדים האלה שנמצאים בקצה.

תהלה פרידמן: אבל הדרך לשם ארוכה, ולא חייבים להגיע לשם.

תהלה פרידמן: הבעיה היא שכמעט אין איתור בקהילה ובמערכת החינוך, אין הסברה, אין מודעות, אין הדרכה להורים.

תהלה פרידמן: זמני המתנה בתורים לטיפול בקהילה עומדים על שנה.

תהלה פרידמן: לרוב הילדים זה מעט מדי ומאוחר מדי.

תהלה פרידמן: תפקיד מערכת החינוך באיתור ילדים שזקוקים לעזרה באזורי הנפש הוא דרמטי.

תהלה פרידמן: יש לנו ילד אחד, שניים, שלושה – לי יש חמישה – אנחנו לא תמיד יודעים מתי זה דכדוך של גיל ההתבגרות ומתי זה דיכאון שצריך לטפל בו בדחיפות.

תהלה פרידמן: כהורים אנחנו יודעים היטב איך למדוד חום ולקבוע תור לרופא כשילד מעלה חום.

תהלה פרידמן: אין לנו מושג למי לפנות כשאנחנו חושבים שאולי הילד בדיכאון.

תהלה פרידמן: 6,500 איש מנסים להתאבד מדי שנה, 20% מהם ילדים עד גיל 18.

תהלה פרידמן: 20% – מעל 1,000 ילדים בשנה רוצים למות.

תהלה פרידמן: מי רואה אותם?

תהלה פרידמן: מי עוזר להם?

תהלה פרידמן: מי מאתר אותם?

תהלה פרידמן: מי מונע את זה?

תהלה פרידמן: זו חובתנו.

תהלה פרידמן: פסיכולוגים חינוכיים הם לא מותרות, הם הכרח כדי להציל את הילדים שלנו.

תהלה פרידמן: עד כאן יפעת.

תהלה פרידמן: למערכת החינוך יש תפקיד דרמטי כאשר מדובר באיתור ילדים שזקוקים לעזרה באזורי הנפש.

תהלה פרידמן: בית הספר רואה את המכלול החברתי ואת הקשיים החברתיים שילדים מתמודדים איתם.

תהלה פרידמן: המורים והמורות, יועצות, פסיכולוגיות בית הספר יכולים לאתר ילדים וילדות שחווים דכדוך ויכולים לדעת מתי זה גיל התבגרות קלאסי ומתי זה דחוף.

תהלה פרידמן: דוח של עמותת עלם שפורסם בתחילת חודש אוקטובר הציג כי בחודשיים האחרונים חלה עלייה של פי-שלושה במקרה דיכאון וחרדה ופי 1.5 במקרה פגיעות עצמאיות של בני נוער לעומת התקופה המקבילה בשנת 2019.

תהלה פרידמן: אחד מכל עשרה ילדים שעלם פגשו דיווח כי לא חזר לספסל הלימודים בשנת הלימודים החדשה.

תהלה פרידמן: הפסיכולוגים החינוכיים – זה תפקיד חשוב ורחב היקף, כולל אבחונים לתלמידים, סיוע ראשוני לתלמידים שעברו טראומה, שמצויים במצב חירום.

תהלה פרידמן: היערכות והתאמת השירותים הפסיכולוגיים החינוכיים לאתגרי התקופה היא חיונית, היא דחופה, היא בעיקר יכולה להציל חיים.

תהלה פרידמן: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לחברת הכנסת תהלה פרידמן.

אורנה ברביבאי: אני קוראת לסגן שר החינוך מאיר פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, חברת הכנסת תהלה פרידמן, גברתי השרה, בעצם הרב אבוטבול כאן.

מאיר פרוש: מגפת הקורונה מזמנת אתגרים רבים, ולצערנו גם הגבירה מצוקה רגשית וחברתית בקרב ילדים ובני נוער.

מאיר פרוש: אין כל ספק כי לאיום הבריאותי, לקשיים הכלכליים, לשינוי באורח החיים ולאי-ודאות הנמשכת יש השלכות על התלמידים בישראל.

מאיר פרוש: משרד החינוך נדרש לסוגיה והבין את צו השעה עוד טרם פתיחת שנת הלימודים הנוכחית, ובהתאם לזאת הנחה את בתי הספר לשים במרכז סוגיות רגשיות וחברתיות ולרכז מאמצים באיתור ילדים במצוקה ומתן מענה רגשי וחברתי.

מאיר פרוש: לקראת ספטמבר תשפ"א – אין ספטמבר תשפ"א, יש לקראת שנת הלימודים תשפ"א, שנפתחה במהלך חודש ספטמבר – הושק האתר "לומדים בביטחון" ובו התייחסות ממוקדת לנושא, הנחיות לפעולה ומתן כלים לצוותי החינוך לאיתור וזיהוי תלמידים במצוקה.

מאיר פרוש: באתר הנחיות המסייעות במתן מענה רגשי בשלבי הגיל השונים ולאוכלוסיות השונות.

מאיר פרוש: במקביל להתוויית המדיניות ולשם הטמעתה החלה פעולה מערכתית להכשרת היועצים החינוכיים ועובדי ההוראה.

מאיר פרוש: בהכשרה הושם דגש על איתור וזיהוי ילדים במצוקה וסיכון, שיח רגשי ואקלים כיתה.

מאיר פרוש: כבר כעת ניתן לומר שכלל היועצות הוכשרו בנושא וכ-85% מהמורים לקחו ולוקחים חלק בהכשרה.

מאיר פרוש: הנושא הוא מרכיב חשוב בעשייה הבית ספרית.

מאיר פרוש: צוותי ההוראה בבתי הספר, בהכירם את התלמידים והצרכים בשטח, הם הכתובת המיידית לאיתור ולסיוע בכל מצוקה.

מאיר פרוש: ראוי לציין שבשל חשיבות הנושא ובהוראת השר הוקצו למעלה מ-100 מיליון ש"ח לתגבור המענים הרגשיים והטיפוליים בתקופה הזאת.

מאיר פרוש: בתוך כך תוגברה פעילותו של השירות הפסיכולוגי-ייעוצי במתן טיפול לתלמידים, הדרכות לצוותי חינוך והדרכה וטיפול להורים.

מאיר פרוש: כמו כן תוגבר הסיוע הרגשי לתלמידי הפנימיות ותלמידי החינוך המיוחד שאינם פוקדים את בית הספר.

מאיר פרוש: בין שלל הנושאים מורחבת בימים אלה העשייה בהיבטים הבאים: מתן מענה טיפולי לבני נוער; טיפול וייעוץ להורים; פיתוח והטמעת תוכניות חוסן חינוך; תגבור תקציבי להערכות סיכון וטיפול לתלמידים עם חשש לאובדנות; תגבור שעות ייעוץ; תגבור שעות ייעוץ לגיל הרך; תגבור מדריכים מומחים של השירות הפסיכולוגי, יועצי הדרכות וצוותי חינוך בהתמקדות על אירועי סיכון ומשבר; תגבור מתן מענה טיפולי לתלמידים ביישובי עוטף עזה.

מאיר פרוש: חשוב להוסיף ולציין כי השירות הפסיכולוגי-ייעוצי מעמיד קו פתוח לשיחות עם תלמידים, עובדי הוראה והורים.

מאיר פרוש: בהתייחס לשירותים הפסיכולוגיים, לשירותים הפסיכולוגיים תפקיד מכריע בתקופה זו.

מאיר פרוש: בדיוק בשל כך הוחרגו השירותים הפסיכולוגיים החינוכיים בתקנות לשעת חירום, ופסיכולוגים חינוכיים הוגדרו כעובדים חיוניים.

מאיר פרוש: אגף הפסיכולוגיה במשרד עומד בקשר עם מנהלי השפ"חים כדי לוודא שהתקנות מיושמות בכלל הרשויות והשפ"חים פועלים כסדרם.

מאיר פרוש: השירותים הפסיכולוגיים החינוכיים פועלים באופן אינטנסיבי.

מאיר פרוש: בתקופה זו הם מסייעים לתלמידים במצבי מצוקה נפשית.

מאיר פרוש: הפסיכולוגים פועלים באופן ישיר עם התלמידים וכן באופן עקיף, באמצעות הדרכה פסיכולוגית של גננות ומורים ומתן ייעוץ להורים.

מאיר פרוש: בניגוד לנטען, אין מחסור בתקנים לפסיכולוגים.

מאיר פרוש: בעשור האחרון משרד החינוך הוסיף למעלה מ-1,000 תקני פסיכולוגים – במהלך רב-שנתי, בשיתוף עם משרד האוצר, מדי שנה נוספו 100 משרות פסיכולוגים חדשות כדי לצמצם את פער התקינה, והפער צומצם.

מאיר פרוש: כיום ישנו מחסור בפסיכולוגים בוגרי תואר ראשון ושני בפסיכולוגיה לאיוש תקנים בהיקף הנדרש.

מאיר פרוש: אגב פסיכולוגים, משרד החינוך מקיים קשר רציף עם המוסדות האקדמיים כדי לצמצם את המחסור בהיבט הזה.

מאיר פרוש: לסיכום הדברים, השירות הפסיכולוגי-ייעוצי במשרד החינוך, הכולל פסיכולוגים חינוכיים ויועצים חינוכיים, פועל בתקופה זאת בשיתוף עם כלל אנשי החינוך, בליווי, במתן הדרכה ובמתן מענה.

מאיר פרוש: העבודה המשותפת של כלל אנשי המקצוע מאפשרת מתן מענים משמעותיים לתלמידים, הורים וצוותי חינוך המתמודדים בעת הזאת עם קשיים ומצוקות רגשיות.

מאיר פרוש: עד כאן.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, סגן השר.

אורנה ברביבאי: אתם רוצים להעביר את זה לוועדת החינוך?

אורנה ברביבאי: אז אנחנו נעבור להצבעה להעביר את נושא:

אורנה ברביבאי: הרעה במצבם הנפשי והחברתי של רבים מתלמידי ישראל עקב משבר הקורונה המתמשך, ומנגד קיים מחסור בפסיכולוגים במערכת החינוך.

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים להצבעה, בבקשה.

אורנה ברביבאי: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 2 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

אורנה ברביבאי: אני מוסיפה את חברי הכנסת חמד עמאר, ג'אבר עסאקלה, מיכל שיר, את המציעה תהלה פרידמן וחבר הכנסת משה אבוטבול.

אורנה ברביבאי: סך הכול שבעה בעד.

אורנה ברביבאי: ההצעה לסדר-היום תעבור לוועדת החינוך.

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים הלאה בסדר-היום.

אורנה ברביבאי: << הלסי >> יצירת מתווה חילוץ לווים בשוק האפור והגברת מודעות למניעת לקיחת ההלוואות << הלסי >>

אורנה ברביבאי: נעבור להצעות לסדר-היום בנושא: יצירת מתווה חילוץ לווים בשוק האפור והגברת מודעות למניעת לקיחת ההלוואות, מס' 1924, 1932 ו-1991.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת מיכל שיר סגמן, בבקשה.

מיכל שיר סגמן: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברות וחברי הכנסת, הנושא של היום הוא נושא כואב מאוד שאני מלווה כבר תקופה די ארוכה.

מיכל שיר סגמן: זה לא סוד שלצד המשבר הבריאותי, הציבור הישראלי חווה משבר כלכלי גדול – גדול לפחות כמן המשבר הבריאותי, אם לא יותר.

מיכל שיר סגמן: מגפת הקורונה הכלכלית הביאה לפגיעה חמורה בעסקים בכלל ובעצמאים בפרט.

מיכל שיר סגמן: כל סגר, כל הגבלה על עסק, אם מתוך צורך אמיתי, ואם בהחלטה משוללת היגיון, מביאים את האזרחים ובעלי העסקים לקריסה.

מיכל שיר סגמן: משק בית או עסק שהגיעו למשבר כשהם מצוידים בכרית ביטחון של מזומנים הצליחו, לפחות בתחילת המשבר, לשרוד את האירוע, אבל מי מהאזרחים ובעלי העסקים שהגיעו עם בעיה תזרימית, מהר מאוד מצאו את עצמם במחסור תזרימי קיצוני.

מיכל שיר סגמן: לאט-לאט אנחנו רואים את מספר מסורבי האשראי מהבנקים הולך ועולה, וכשאדם שקוע בחובות ואין לו איך לשים אוכל על השולחן בעבור המשפחה שלו הוא יכול לפנות גם לפתרון הקיצוני ביותר, והוא השוק האפור.

מיכל שיר סגמן: בעודי מסתובבת בין השווקים השונים ברחבי הארץ אני פוגשת שם את בעלי החנויות והשווקים במרכזי הקניות הפתוחים – שאגב, באופן מופרך לחלוטין הם עדיין סגורים.

מיכל שיר סגמן: כשאני שומעת את בעלי המסעדות ומכוני הכושר, מצטיירת מולי תמונה מסוכנת ואומללה שעולה על כל דמיון.

מיכל שיר סגמן: כשדרך המלך לקבל האשראי חסומה בפניהם, מעגל הקסמים האכזרי של המצוקה מוביל אותם הישר לזרועות השוק האפור, שממשיך לעבוד ביתר שאת בתקופה זו ולנצל את המצב הזה לטובתו.

מיכל שיר סגמן: כך, בעוד עסקים טובים סגורים, ארגוני השפע משגשגים.

מיכל שיר סגמן: השוק האפור תמיד היה בעיה חמורה – שלצערי המדינה מעולם לא נתנה עליה את הדעת כמו שצריך – אבל בימים האלה השוק האפור הוא כבר לא הערת שוליים.

מיכל שיר סגמן: יש עלייה של יותר מ-50% בלקיחת הלוואות בשוק אפור, מצפון תל אביב לדרום תל אביב, ראשון לציון, באר שבע, קריית שמונה – בעצם בכל הארץ, חוצה מגזרים.

מיכל שיר סגמן: רק בשבוע שעבר נחשפנו לסיפור האומלל והמזעזע של בעל עסק שמתגורר בצפון תל אביב שהשוק האפור פרץ אליו הביתה בלילה בעוד אשתו והילדים מתחבאים בחדר השני.

מיכל שיר סגמן: זה סיפור קשה, אבל זה לא הסיפור היחיד.

מיכל שיר סגמן: הסיפורים האלה קורים בכל יום ובכל לילה, בכל הארץ.

מיכל שיר סגמן: רבים מהם לא מדברים מתוך מה שנקרא "מחסום הבושה".

מיכל שיר סגמן: אנחנו יודעים כולנו שכשנכנסים למעגל הקסמים של השוק האפור, קשה עד בלתי אפשרי לצאת ממנו.

מיכל שיר סגמן: אזרחים שעד המשבר התפרנסו בכבוד, בעקבות הפגיעה בהכנסות והאי-יכולת לקבל הלוואה או מימון מגורם מוסדי נקלעים למעגל חובות שאינו נגמר, שאינו מאפשר להם לצאת ממנו ושאליו כלל לא היו נכנסים לולא המצוקה וחוסר הברירה שבפניהם.

מיכל שיר סגמן: האוצר מספר סיפורים על קרן למסורבי אשראי.

מיכל שיר סגמן: חלקים באוצר אפילו מזלזלים בגודל האירוע וטוענים שהנתונים לא נכונים.

מיכל שיר סגמן: בעוד האוצר עוסק במקרו, האזרח הקטן קורס במיקרו.

מיכל שיר סגמן: חבריי, ללא סיוע אמיתי והתייחסות רצינית יותר ויותר אנשים יישאבו לתוך העולם האכזרי של השוק האפור – שוק אפור הפועל יותר כחור שחור שבולע כל מי שמתקרב אליו.

מיכל שיר סגמן: כנבחרי ציבור עלינו מוטלת האחריות לשלומו של הציבור שבחר בנו.

מיכל שיר סגמן: עלינו לפעול ולהגביר את המודעות למניעת הכניסה למעגל ההלוואות הלא-חוקיות מלכתחילה, אבל יותר מזה – חובה עלינו להקים מתווה אפקטיבי לחילוץ אלה שכבר נקלעו למעגל הזה, אחרת נתעורר לשחר שחור של יום חדש ביום שאחרי הקורונה.

מיכל שיר סגמן: לכן, גברתי היושבת-ראש, אני מבקשת להעלות את הנושא הזה בדחיפות על סדר-יומה של הכנסת.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לחברת הכנסת מיכל שיר.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: כבוד היושבת-ראש, רבותיי חברי הכנסת, הנושאים הכואבים של חיי היום-יום והצורך האזרחי, האנושי, החברתי – זה בדיוק הנושא הזה, הכואב והמסוכן.

אחמד טיבי: הוא מסכן חיים, מסכן משפחות, ולכן הצענו הצעה של יצירת מתווה חילוץ ללווים בשוק השחור – –

אורנה ברביבאי: האפור.

אחמד טיבי: – – השוק האפור שהופך לשוק שחור משחור.

אחמד טיבי: למה זה קורה?

אחמד טיבי: כי בתקופת השפל הכלכלי והמשבר הכלכלי פרח השוק האפור, פרח הנושא הזה של הלוואות בגלל המצוקה הכלכלית.

אחמד טיבי: המדינה הרי נקלעה למשבר כלכלי חסר תקדים שפגע באופן משמעותי באלפי עסקים ובמאות אלפי אזרחים.

אחמד טיבי: מספר המובטלים בסגר הראשון והשני הגיע למיליון בערך – בלי עבודה, בלי כסף מזומן.

אחמד טיבי: הרבה אנשים ועסקים לא יכולים לקחת הלוואות מהבנקים.

אחמד טיבי: רבים הגישו בקשות למענקים ונדחו.

אחמד טיבי: חברות האשראי שמהן הם נאלצים לקחת הלוואות בריביות מטורפות, מהשוק השחור – אנשים נאלצים לפנות לשוק האפור רק כדי לחיות, לחיות בסף מינימום של חיים בכבוד על מנת לדאוג לאוכל לילדים בבית.

אחמד טיבי: רוב האנשים האלה פרנסו את המשפחה בכבוד, עבדו בכבוד לפני תקופת הקורונה, לפני המשבר הכלכלי הקשה ביותר, אבל בעקבות המשבר הזה נקלעו לחובות שלא יוכלו לעמוד בהם.

אחמד טיבי: ככל שהמשבר נמשך יותר, יותר אנשים ייכנסו למעגל ההלוואות בשוק האפור, והסיכוי שייצאו מהשוק הזה קלוש ביותר.

אחמד טיבי: חלק גדול מהאלימות – כאן זה הקשר – בחברה הערבית נובע מהשוק האפור, הלוואות שאנשים לא יכולים להחזיר.

אחמד טיבי: יש חברות של שוק אפור והלוואות שיודעות ש-x נמצא במצוקה, מתקשרים, מציעים לו הלוואה.

אחמד טיבי: הוא במצוקה, הוא נאלץ לקבל, ואז – ריבית דריבית דריבית, סכומים ענקיים, והוא קורס והוא לא יכול להחזיר, ואז האלימות תופסת מקום.

אחמד טיבי: מופעלת אלימות גופנית, איומים, ירי לפעמים, הצתות של הבית, של המכוניות; מאיימים ברצח; יש מקרי התאבדויות, יש מקרי התאבדויות – אנשים מקפחים את חייהם על ידי התאבדות בגלל המשבר ובגלל המצוקה.

אחמד טיבי: לכן היה חשוב להעלות את הנושא הזה.

אחמד טיבי: כל הכנסת מתבקשת לעשות מעשה כדי ליצור מתווה שיציל את האנשים ואת המשפחות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לך, חבר הכנסת טיבי.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה.

משה אבוטבול: השבת אבדה: למי אבד עט שחור, יפה כזה?

משה אבוטבול: טוב, גברתי היושבת-ראש, אדוני השר במשרד האוצר הרב יצחק כהן, חבריי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים בהצעה לסדר-היום על יצירת מתווה לחילוץ לווים בשוק האפור והגברת מודעות למניעת לקיחת הלוואות.

משה אבוטבול: הנושא הזה קרוב לליבי, והנושא הזה חייב להיות קרוב לליבם של כל הנוכחים כאן באולם וגם כל אלה שמאזינים.

משה אבוטבול: זה באמת מזכיר לי מאוד, הנושא הזה, סיפור שהיה: בן אדם זכה בפיס וכל פעם היה מתקשר לבנק – ממש כל כמה שעות – ושואל את הבנק: מה היתרה שלי?

משה אבוטבול: מה היתרה שלי?

משה אבוטבול: הפקיד, בהתחלה בסלחנות, ענה לו: היתרה 3 מיליון, היתרה 3 מיליון ו-100 – לא יודע – כל פעם היה עונה לו.

משה אבוטבול: עד שהפקיד קצת איבד סבלנות ואמר לו: אני באמת לא מבין, לא צריך להתקשר כמה פעמים ביום.

משה אבוטבול: אמר: לא, אני אגיד לך, כי כשלא היה לי כסף הייתם מתקשרים אליי כמה פעמים ביום.

משה אבוטבול: אני רוצה לבדוק מה קורה כשיש לי כסף.

משה אבוטבול: זה באמת מצחיק, אבל עצוב, כי בעצם מה שקורה – האנשים הללו, כשהם נכנסים לחובות, הבנקים, לצערנו, שהם נקראים החמצן של המדינה, פתאום, איך שאומרים, מתעמרים בהם, לא מאשרים להם הלוואות, מסתכלים עליהם בחשדנות.

משה אבוטבול: לאחר מכן, מה שקורה זה התוצאות שסיפרו עליהן – גם מיכל בנאום שלה וגם אחמד טיבי סיפר דברים מאוד קשים ונוראים, שמגיעים אפילו לאובדן, להתאבדויות ודברים מהסוג הזה.

משה אבוטבול: אנחנו קראנו בתקשורת היום על מקרה מזעזע, שאדם מכר את בנו תמורת 30,000 דולר – בסין, לא פה – בגלל שנכנס לחובות עם כל הקורונה וכל האבטלה.

משה אבוטבול: הוא איבד את מקום עבודתו, אז בשביל 30,000 דולר מכר את הבן שלו, לא עלינו, תמורת תכשיטים, אז תבינו לאיפה האנשים יכולים להגיע.

משה אבוטבול: לכן אני אומר שאנחנו צריכים לחשוב על פתרונות.

משה אבוטבול: בשביל זה יש לנו, ברוך השם, את משרד האוצר.

משה אבוטבול: צריכים לחשוב.

משה אבוטבול: אנחנו נותנים הרבה פתרונות של מענקים ודברים, אבל אני מציין, אני מציין – מפריע לי – אני מציין – –

אורנה ברביבאי: חברים, תודה.

משה אבוטבול: אתה גם יושב-ראש, אתה יודע כמה אתה מקפיד על זה עם אחרים.

משה אבוטבול: – – אני מציין ואומר שגם צריכים לתת פתרונות.

משה אבוטבול: אדוני השר במשרד האוצר, צריכים לקחת כל מיני חברות שהן אלופות בזה, כמו – אני יודע שיש לדוגמה את פעמונים ויש את עוגן, שזו חברה שנותנת הלוואה ללא ריבית למשפחות, אומנם לא סכומים גדולים, אבל 30,000 שקל.

משה אבוטבול: נפגשתי איתם כאן בכנסת.

משה אבוטבול: הם גם מפעילים כל מיני סדנאות לאותן משפחות, איך לעשות כלכלה נבונה.

משה אבוטבול: לקחת את הגופים הללו, לחזק אותם, לתת להם אפשרות לעשות עוד ועוד הרצאות למשפחות, לאותם ארגונים – שייתנו ייעוץ וסדנאות איך שומרים על מסגרת התקציב.

משה אבוטבול: זה יצמצם את השוק האפור.

משה אבוטבול: אולי גם לחזק את הגמ"חים שנותנים הלוואות, אולי לתת איזה מין מענק לאלה שנותנים הלוואות.

משה אבוטבול: רבותיי, אסור שאנחנו נישאר בלי פתרונות.

משה אבוטבול: הכאב מובן, הסיפורים מובנים, אבל צריכים גם לפתח רעיונות, ואני חושב שזה סוג הרעיונות – לחזק את הארגונים שנותנים כלכלה נבונה.

משה אבוטבול: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, משה אבוטבול, חבר הכנסת משה אבוטבול.

אורנה ברביבאי: ישיב השר במשרד האוצר יצחק כהן.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

יצחק כהן: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אכן, נושא מורכב ועצוב.

יצחק כהן: בשנים האחרונות בוצעו כמה צעדים שמטרתם לקדם את התחרות בשוק הפיננסים בישראל ולהסדיר את פעילותם של נותני האשראי החוץ-בנקאי.

יצחק כהן: צעדים אלה צפויים להביא לירידת מחירי האשראי עבור לווים דומים ולהרחבת הנגישות של אשראי לגופים מפוקחים ולאוכלוסיות נוספות.

יצחק כהן: גברתי היושבת-ראש, במסגרת זו נחקק בשנת 2016 חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים מוסדרים, שנועד להביא מצד אחד לפיתוח האשראי החוץ-בנקאי, כדי לקדם אלטרנטיבה לאשראי הבנקאי וליצור תחרות בשוק האשראי, ומצד שני למנוע מגורמים עברייניים לעשות שימוש בענף זה למטרות שאינן כשרות.

יצחק כהן: בין היתר החוק מטיל על הממונה על רשות שוק ההון את הפיקוח על השירותים הפיננסיים המוסדרים ונותן לו סמכויות רישוי, פיקוח ובקרה על הגופים.

יצחק כהן: באפריל 2020 פרסם הממונה טיוטת הוראה לניהול האשראי הצרכני שמטרתה להבטיח התנהלות תקינה ואחראית במתן אשראי על ידי נותן שירותים פיננסיים.

יצחק כהן: נוסף על כך, בשנת 2017 חוקק חוק אשראי הוגן, שעיקרו הוא עדכון מנגנון תקרת הריבית והרחבת תחולת החוק גם על תאגידים בנקאיים, לצד הבטחה של הגנה נאותה על הצרכנים בשוק האשראי.

יצחק כהן: כלל המהלכים האלה, גברתי היושבת-ראש, הרחיבו את הפיקוח על נותני האשראי החוץ-בנקאיים ואפשרו חלופה לגיטימית לאשראי הבנקאי, וכל זאת תוך הרחבת ההגנה על כלל צרכני האשראי בישראל.

יצחק כהן: בתחילת המשבר, בעקבות התפרצות נגיף הקורונה, הקים משרד האוצר קרן בערבויות מדינה לעסקים קטנים ובינוניים.

יצחק כהן: מטרת הקרן היא לאפשר לעסקים קטנים ובינוניים שנתקלו בקשיים בעקבות התפרצות נגיף הקורונה לקבל אשראי מהבנקים ומנותני שירות חוץ-בנקאיים בערבות מדינה.

יצחק כהן: עד היום, גברתי, ניתנו למעלה מ-20 מיליארד שקל באשראי לעסקים קטנים ובינוניים במסגרת הקרן.

יצחק כהן: בסוף ספטמבר הודיע הפיקוח על הבנקים על עדכון נוסף למתווה דחיית ההלוואות.

יצחק כהן: דחיית ההלוואות מאפשרת לדחות אשראי צרכני ומשכנתאות לתקופה של שישה חודשים, וניתנה אפשרות להגיש בקשת דחייה עד סוף השנה.

יצחק כהן: לפי הדיווחים של הפיקוח על הבנקים, עד כה נדחו הלוואות בהיקף של כ-10.4 מיליארד שקל – – –

מיכל שיר סגמן: – – – הדחייה הזאת.

יצחק כהן: למה?

מיכל שיר סגמן: דחייה של הבנקים של ריביות מאוד מאוד קשות – רוב המסורבים, גם מסורבי האשראי, לא נמצאים אפילו בזירה שאתה מדבר עליה.

יצחק כהן: בכל זאת, 10 מיליארד זה סכום מכובד.

יצחק כהן: כפי שאמרתי, היקף של 10.4 מיליארד שקל ויותר מ-820,000 לווים.

יצחק כהן: זה לא מספר קטן.

יצחק כהן: מספר גדול.

יצחק כהן: מתן דחייה בהלוואה קיימת הוא למעשה מתן אשראי לתקופת הדחייה על הסכום שנותר לסילוק ההלוואה.

יצחק כהן: אגב, כדאי לבדוק מה שאת אומרת.

יצחק כהן: אני אשמח מאוד אם תביאו לי מסמך.

יצחק כהן: זה מעניין.

יצחק כהן: באנו לעזור, לא באנו לקלקל.

מיכל שיר סגמן: – – –

יצחק כהן: אוקיי.

מיכל שיר סגמן: – – – מדובר פה על מסורבי אשראי.

מיכל שיר סגמן: הקרנות האלה לא מיועדות עבורם, הם לא זכאים לקבל אותן בכלל.

מיכל שיר סגמן: הם לא – – –

יצחק כהן: גם הם במצוקה.

יצחק כהן: אלמלא ההלוואות האלה הם היו במצוקה עוד יותר קשה.

מיכל שיר סגמן: אז אולי – – – יותר.

יצחק כהן: אוקיי.

יצחק כהן: לפי שעה, מתווה הדחייה מונע מלקוחות בעלי הלוואה או משכנתה קיימת לגשת לשוק האפור כדי לדחות להם את זה, שלא יצטרכו את השוק האפור.

יצחק כהן: נוסף על כל אלה משרד האוצר רואה חשיבות בשיפור הנגישות של אשראי במשק בכלל.

יצחק כהן: בימים אלה משרד האוצר נערך לפרסום מכרז לתפעול קרן למודרי אשראי.

יצחק כהן: הינה, זה מה – עכשיו, ממש עכשיו.

יצחק כהן: זאת האוכלוסייה שאת מתכוונת אליה.

מיכל שיר סגמן: – – – ביולי.

מיכל שיר סגמן: אנחנו בנובמבר – – –

יצחק כהן: מטרת הקרן היא להגביר את הנגישות של אשראי ללקוחות בעלי דירוג אשראי נמוך.

יצחק כהן: צעד זה גם צפוי לסייע ללווים לשפר את ההיסטוריה הבנקאית שלהם בקשר לנטילת הלוואות בדרך של צבירת נתוני אשראי חיוביים.

יצחק כהן: את שואלת מתי זה יקרה?

יצחק כהן: אוקיי.

יצחק כהן: חייב לך תשובה.

מיכל שיר סגמן: מתי זה יקרה, ואם זה כולל גם לקוחות שמוגבלים בבנק.

יצחק כהן: אם הוא מודר אשראי, אז כנראה שהוא באוכלוסייה הזאת.

יצחק כהן: אני לא יודע, אני יכול לבדוק לך את זה.

יצחק כהן: אתם רוצים להעביר את זה לוועדת כספים?

אורנה ברביבאי: ועדת הכספים?

אורנה ברביבאי: אוקיי.

אורנה ברביבאי: אז אנחנו נעבור להצבעה להעביר את ההצעה לסדר-היום בנושא: יצירת מתווה חילוץ לווים בשוק האפור והגברת המודעות למניעת לקיחת הלוואות, לוועדת הכספים.

אורנה ברביבאי: הצבעה.

אורנה ברביבאי: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 2 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכספים נתקבלה.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת מיכל שיר, חבר הכנסת משה אבוטבול, חבר הכנסת ניר ברקת, ג'אבר עסאקלה, סונדוס סאלח, סעיד אלחרומי, איציק כהן, חמד עמאר, ע'דיר כמאל מריח – בסך הכול עשרה הצביעו בעד.

אורנה ברביבאי: ההצעה לסדר-היום תעבור לוועדת הכספים.

אורנה ברביבאי: << הלסי >> סעיף 218 לחוק התכנון והבנייה, המאפשר חלוקת צווי איסור מינהליים על כלי רכב או ציוד מכני הנדסי << הלסי >>

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים להצעות הבאות לסדר-היום, בנושא: סעיף 218 לחוק התכנון והבנייה, המאפשר חלוקת צווי איסור מינהליים על כלי רכב או ציוד מכני הנדסי, מס' 1928, 1969 ו-2003.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח, בבקשה.

ע'דיר כמאל מריח: גברתי היושבת-ראש, חברי כנסת נכבדים, לפני כמה שעות ניסינו להקפיא חוק כל כך חשוב, הלוא הוא חוק קמיניץ, ללא הצלחה.

ע'דיר כמאל מריח: היה מדהים לראות שהממשלה מתנגדת.

ע'דיר כמאל מריח: אני אתמקד בהצעה דחופה זו שאני מעלה בסעיף 218 לחוק קמיניץ.

ע'דיר כמאל מריח: הסעיף הזה בא ואומר שכל ספק הוא שותף לעבירה, וכשאני אומרת "כל ספק" – זה כולל המהנדס, זה כולל ספק של חברת בטון, מסתבר.

ע'דיר כמאל מריח: נג'יב חלבי מדאלית אל-כרמל, איש ישר ובעל עסקים הגון, אדם משכמו ומעלה, על לא עוול בכפו, מסתבר שסיפק בטון למקום שלא נבנה כחוק.

ע'דיר כמאל מריח: מסתבר שלפעמים אנשים מתקשרים כדי להזמין בטון בהזמנה טלפונית.

ע'דיר כמאל מריח: ומה קרה?

ע'דיר כמאל מריח: באים ועושים ענישה קולקטיבית.

ע'דיר כמאל מריח: לא רק שהמדינה הזניחה בנייה שנים על גבי שנים, היא אומרת: מעכשיו אני מרחיבה את מעגלי הענישה.

ע'דיר כמאל מריח: כל אדם נגוע ושותף לעבירה הוא גם עבריין.

אורנה ברביבאי: גם הספק?

ע'דיר כמאל מריח: גם הספק.

ע'דיר כמאל מריח: לנג'יב חלבי הוחרמו שתי משאיות בטון והושבתו ל-21 יום והוטל קנס של 2,800 שקל, ואחרי התערבות זה קוצר ל-12 יום עם קנס של 1,400 שקל.

ע'דיר כמאל מריח: גם משאבות והיב באותה סיטואציה – קיבלו צו איסור מינהלי לשימוש.

ע'דיר כמאל מריח: ואני שואלת אתכם: זה נשמע לכם הגיוני?

ע'דיר כמאל מריח: זה נשמע לכם הגיוני שהמדינה מסירה מעצמה את האחריות לאכיפה, לפיקוח וקודם כול להסדרה וזורקת את זה על האזרחים?

ע'דיר כמאל מריח: דמיינו לכם אדם שיש לו חברה פרטית.

ע'דיר כמאל מריח: אנשים כיום, להזכירכם, אפילו בתקופת הקורונה, מתקשים להשתכר ולהרוויח.

ע'דיר כמאל מריח: דמיינו לכם עכשיו: יושבת אצלו פקידה במשרד, וכל אדם שיתקשר – יפתח מפות: תגיד לי איפה בנית, מעבר לקו, לפני הקו?

ע'דיר כמאל מריח: אופק ייעודי, תכנוני, כוללנית, מפורטת?

ע'דיר כמאל מריח: חברים, סליחה, זה תפקידם של אזרחים?

ע'דיר כמאל מריח: זה פשע כפול, גם הזנחה רבת-שנים וגם התעלמות רבת-שנים, אבל גם ענישה קולקטיבית?

ע'דיר כמאל מריח: למה שספק ייענש?

ע'דיר כמאל מריח: זה נשמע לי לא תקין בעליל.

ע'דיר כמאל מריח: זה לא תפקידו של הספק ולא תפקידו של המהנדס לבדוק איפה הבית נבנה.

ע'דיר כמאל מריח: תסדירו, תאכפו, אחר כך תענישו, אבל לא אזרחים תמימים, אזרחים שלא הבינו מה קורה להם.

ע'דיר כמאל מריח: המקרה של נג'יב ומה שקרה – באותו מקרה נשלח מסוק שחג באוויר 20 מטר מעל ראשם של אנשים, חג, מצלם, כאילו מדובר בפושעים; מקרה טרגי, מקרה חמור, מקרה שמסביר לנו איך נראה חוק קמיניץ בשטח.

ע'דיר כמאל מריח: אל לנו להשלים עם המציאות הזאת, כי בסוף זה יבוא כבומרנג למדינה.

ע'דיר כמאל מריח: המדינה הזניחה עשרות שנים והעלימה עין, ובוקר אחד, באפריל 2017, קמה ואמרה: אה, יש 100,000 מבנים לא חוקיים במדינת ישראל.

ע'דיר כמאל מריח: ומה היא עושה?

ע'דיר כמאל מריח: בואו נתחיל: נו נו נו, ענישה, קנסות, הריסות.

ע'דיר כמאל מריח: חברים, ככה זה לא עובד.

ע'דיר כמאל מריח: אגלה לכם סוד: זה לא הסכסוך הישראלי–פלסטיני, זו לא סוגיה מורכבת, זו סוגיה פתירה.

ע'דיר כמאל מריח: אפשר להתחיל עם אגפי התכנון שלנו.

ע'דיר כמאל מריח: מה זה אגף תכנון?

ע'דיר כמאל מריח: למי שלא יודע, בהרבה מועצות מקומיות שהן מוחלשות, ברובן גירעוניות, אגף תכנון זה מהנדס אחד; יושבים ומנסים בקושי להדביק פערים, לתכנן ל-20,000 תושבים.

ע'דיר כמאל מריח: אפשר להעצים אותם בתקציבים, במשאבים.

ע'דיר כמאל מריח: אפשר לפתח יזמות נדל"נית.

ע'דיר כמאל מריח: הרי התפיסה שלנו של אדמה היא תפיסה של בית, של מקום, של שורשים, של ירושה.

ע'דיר כמאל מריח: אפשר לפתח את זה למקום נדל"ני, כלכלי, לפתח יזמות נדל"נית, אפשר לתמרץ בנייה רוויה, להפחית היטלים, לעשות גבייה דיפרנציאלית.

ע'דיר כמאל מריח: זיהינו, פירטנו מ-day one, מהיום הראשון, את כל החסמים, את כל הסוגיה הייחודית הזאת, ומצאנו פתרונות שעל הממשלה לאמץ – ולהקפיא, אך לצערנו היום ראינו שהממשלה עדיין ממשיכה להתנהל באטימות ולא מוכנה להקפיא את החוק.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו ממשיכים ואנחנו נמשיך במאבק הצודק שלנו להקפיא את חוק קמיניץ לאלתר, ולא נוותר.

ע'דיר כמאל מריח: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה לחברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה.

סעיד אלחרומי: תודה, גברתי היושבת-ראש.

סעיד אלחרומי: חבריי חברי הכנסת, הגאון, כנראה האדם שהגה את חוק קמיניץ רצה, לא בתום לב, להכניס את כל החברה הערבית למעגל עבריינות ולמעגל אשמה ולפגוע פגיעה אנושה בחברה שחיה כבר עשרות שנים בהזנחה, ללא אישור תוכניות מתאר, ללא טיפול מסיבי בנושא הבנייה.

סעיד אלחרומי: כידוע לכולם, הבנייה ביישובים הערביים בכלל היא בנייה עצמית, על קרקע פרטית לרוב, ולכן המדינה הזניחה את האוכלוסייה הזאת.

סעיד אלחרומי: זה לא רק להעניש אדם שלכאורה – לפי החכמולוג הטיפש, לדעתי, והגזען, שהגה את חוק קמיניץ.

סעיד אלחרומי: זה לא רק להעניש את האדם הזה אלא את הסביבה שלו – להעניש את מוכר התריסים שיספק חלונות לבית הזה, ע'דיר; להעניש את בעל מפעל הבטון שאיננו מודע לכך שאולי הבן שלו יושב במפעל אותו יום, והוא לא מודע לכך שצריך לשאול כל אדם שעושה הזמנה במפעל: האם יש לך היתר בנייה לפי תנאיו של אדון קמיניץ או לא?

סעיד אלחרומי: האם אתה מודע לזה שהכפר שלך נמצא תחת מתקפה או לא?

סעיד אלחרומי: האם אתה מודע לכך שהכפר שלך סומן, שיטופל על ידי החבר'ה האלה, שבגישה ימנית, קיצונית, גזענית, רצו להיכנס בחברה הערבית, בכל החברה הערבית, מצפון הארץ ועד דרומה?

סעיד אלחרומי: ולכן, גם כשמושכים צינור מים מכפר לא מוכר בנגב – וזה מקרה שקרה: משכו צינור מים לאלפי אנשים, הגיע טרקטור כדי לכסות את הצינור הזה שלא יישאר בשמש, והחרימו את הטרקטור, ג'אבר.

סעיד אלחרומי: החרימו את הטרקטור – מושכים מים למבנים בלתי חוקיים.

סעיד אלחרומי: ואללה, נחזור ללפני 70 שנה, כשהובילו מים על חמורים – זה מה שרצה אדון קמיניץ והחבורה שלו; זה מה שרצה מי שהצביע והרים יד עבור החוק הגזעני הזה, גברתי היושבת-ראש.

סעיד אלחרומי: לכן אנחנו ברשימה המשותפת, עם כל החברים, עושים מאמצים כבירים כדי להביא להקפאה של החוק הזה.

סעיד אלחרומי: היום החוק שהציעה חברתי ע'דיר – הקואליציה, לצערנו הרב, ואנשים שאנחנו חושבים שיש להם מצפון, הפילו את הצעת החוק שכולנו התגייסנו כדי שהיא תעבור.

סעיד אלחרומי: אבל אנחנו נמשיך להתריע מכאן ומכל מקום שהחוק הגזעני, האנטי-אנושי הזה, צריך לחלוף מן העולם ולהעיפו מספר החוקים של מדינת ישראל.

סעיד אלחרומי: תודה, גברתי.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חבר הכנסת אלחרומי.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, בבקשה תענה לנו על ההצעה.

חמד עמאר: יושבות כאן עכשיו בממשלת ישראל שתי מפלגות שכל הקמפיין שלהן במגזר הדרוזי נבנה על שני דברים: ביטול חוק קמיניץ ותיקון חוק הלאום.

חמד עמאר: הסתובבו מיישוב ליישוב – אני לא רוצה להגיד לך – עברו בית-בית והגיעו לכל אחד בעדה הדרוזית.

יצחק כהן: – – –

חמד עמאר: זה לא סוד.

חמד עמאר: גברתי ישבה עם אחת המפלגות האלה, כחול לבן ומפלגת העבודה.

חמד עמאר: לא השאירו בית אחד שלא נתנו לו תקווה שהם יבטלו את חוק קמיניץ, שהם יתקנו את חוק הלאום.

חמד עמאר: אני לא יודע איך הם מסתכלים בראי בבוקר.

חמד עמאר: שיקרו כל אחד ואחד.

חמד עמאר: שני רמטכ"לים – שמענו אותם אומרים: נבטל את חוק קמיניץ ונתקן את חוק הלאום.

חמד עמאר: שיקרתם לאנשים.

חמד עמאר: אנשים הצביעו לשקר שלכם שלוש פעמים, שלוש מערכות בחירות.

חמד עמאר: תתביישו לכם.

חמד עמאר: אני הייתי מתבייש, אבל אתם לא מתביישים.

חמד עמאר: בשבוע שעבר, בנאומים בני דקה, דיברתי על נג'יב חלבי ודיברתי על והיב עלי, שהחרימו להם את הציוד המכני כאילו הם אשמים וצריכים לבדוק איפה הם הולכים לעשות יציקת בטון.

חמד עמאר: אחד – לקחו לו את המשאבה; השני – לקחו לו מערבל בטון.

חמד עמאר: גם אני ראיתי את הסרטון של המסוק – הזכיר לי הרבה דברים.

חמד עמאר: הלוואי שמשטרת ישראל הייתה משתמשת ככה נגד ארגוני הפשע, אבל היא לא עושה את זה.

חמד עמאר: היא לא עושה את זה.

חמד עמאר: היא הולכת נגד מישהו שבא לעשות יציקת בטון, ומפקיעה לו ומחרימה לו את הפרנסה שלו.

חמד עמאר: עם כל המצב הכלכלי הקשה היום, איך יש להם את האומץ לקחת להם את כלי העבודה, את הפרנסה של האנשים האלה?

חמד עמאר: אני הגשתי כבר בשבוע שעבר הצעת חוק לתיקון חוק קמיניץ בנושא הזה ספציפית, שלא יאפשר להחרים ציוד מכני של מי שמתעסק בזה, כי הוא לא השוטר, הוא לא המפקח, הוא לא צריך לבדוק כל אחד ואחד שהולך לעשות לו יציקה.

חמד עמאר: הוא לא יכול לעשות את זה.

חמד עמאר: עובדתית הוא לא יכול לעשות את זה; לא יכול לבדוק כל אחד.

חמד עמאר: יגיד לו: כן, יש לי היתר בנייה – יצא לכיוון שלו.

חמד עמאר: איך הוא יכול לדעת?

חמד עמאר: הוא לא יכול לדעת.

חמד עמאר: היום הממשלה יכולה לעשות דבר אחד: להקפיא את חוק קמיניץ, או לבטל את חוק קמיניץ.

חמד עמאר: אתה לא יכול להתחיל באכיפה לפני שאתה מסיים תכנון.

חמד עמאר: לסיים תכנון – תעשו אכיפה, אבל אין לנו תכנון בשום יישוב.

חמד עמאר: אני בא, שומע את השר, את סגן שר הפנים, ואני זוכר את השאילתה שלי לפני כמה שנים, בכנסת העשרים, כשהעבירו את סמכויות התכנון והבנייה ממשרד הפנים למשרד האוצר.

חמד עמאר: היו יומיים רק של העברה.

חמד עמאר: השאילתה הייתה לשר הפנים.

חמד עמאר: שר הפנים או הסגן שלו עמדו כאן, אני לא זוכר: זה לא בתחום סמכותנו.

חמד עמאר: אחרי יומיים העבירו את הסמכות.

חמד עמאר: 30 שנה, 70 שנה, זה היה בסמכות של משרד הפנים.

חמד עמאר: יומיים אחרי שהעבירו, אמרו: זה לא בסמכות שלנו, זה בסמכותו של משרד האוצר.

חמד עמאר: אנחנו לא נעזוב עד שיתוקן העוול הזה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חבר הכנסת חמד עמאר.

אורנה ברביבאי: ישיב השר במשרד האוצר יצחק כהן, בבקשה.

יצחק כהן: גברתי היושבת-ראש, אני חייב להודות שסעיף 218 כפי שלמדתי אותו עכשיו מעורר בי קצת קשיים, כי מה אשם אותו בעל מקצוע שבא לתת שירות אם הוא הוציא חשבונית כחוק?

יצחק כהן: בסך הכול אדם ישר.

יצחק כהן: מה הוא אשם שהמזמין של העבודה הוא עבריין?

יצחק כהן: זה נראה לי מאוד מאוד מוזר.

יצחק כהן: אבל עוד יותר מוזר – נראה לי שהסוגיות האלה נבחנו על ידי בית המשפט בעתירה שהגישו יצרני הבטון.

יצחק כהן: בית המשפט אימץ את עמדת המדינה במלואה.

יצחק כהן: ניתן לעיין בפסק הדין.

יצחק כהן: על כל פנים, אנחנו כולנו נגד עבירות בנייה, וצריך להעניש את העבריינים, אבל הסעיף הזה נראה לי מאוד מאוד בעייתי, אני חייב להודות.

יצחק כהן: לא הכרתי אותו קודם.

יצחק כהן: אני חושב, גברתי, שאפילו תורתנו הקדושה אומרת: איש בחטאו יוענש – לא אגיד את המילה כפי שמופיעה בתורה, אבל איש בחטאו, לא בחטא של מישהו אחר.

יצחק כהן: אני לא רוצה להגיד "יומת", זה לא לעניין, זה לא לעכשיו; פשוט להמחיש את מה שאני רוצה להגיד.

יצחק כהן: אדם נושא באחריות על חטאים שלו, לא על חטאים של אחרים.

ע'דיר כמאל מריח: כי גם החטאים שלו הם לא חטאים בדיוק.

יצחק כהן: בסדר.

יצחק כהן: אבל בואי נאמר, כרגע החוק אוסר בנייה לא חוקית.

יצחק כהן: אני חייב להודות שאני נבוך, ואני מציע שאת המשך הדיון נעשה – בוועדת החוקה?

ע'דיר כמאל מריח: חוקה או פנים?

סעיד אלחרומי: פנים, פנים, ע'דיר.

יצחק כהן: לא, חוקה, כי זה חקיקתי.

יצחק כהן: לדעתי חוקה.

ע'דיר כמאל מריח: חוקה?

יצחק כהן: חוקה.

יצחק כהן: אז מסכימים כולם להעביר את זה לוועדת החוקה?

קריאה: כן, כן.

יצחק כהן: אוקיי.

יצחק כהן: תודה רבה לכם.

ע'דיר כמאל מריח: תודה רבה לך.

אורנה ברביבאי: סליחה, מה היה הסיכום?

יצחק כהן: אני צריך להתחיל הכול מהתחלה.

אורנה ברביבאי: לא, לא, רק הסוף, הסיכום.

יצחק כהן: להעביר את זה לוועדת החוקה.

אורנה ברביבאי: להעביר לוועדת החוקה.

אורנה ברביבאי: אז אנחנו עוברים – – –

ג'אבר עסאקלה: אפשר הודעה מהצד?

ג'אבר עסאקלה: הודעה מהצד?

אורנה ברביבאי: כן, בבקשה.

יצחק כהן: אז לא חוקה?

ג'אבר עסאקלה: לא, לא.

ג'אבר עסאקלה: אני – – –

אורנה ברביבאי: לא, לא.

אורנה ברביבאי: ועדת החוקה.

אורנה ברביבאי: אבל חבר הכנסת עסאקלה, הודעה מהצד, בבקשה.

ג'אבר עסאקלה: אדוני סגן שר האוצר, אני מעריך את זה שאתה מודה שלא ידעת על הסעיף הזה ושאתה נבוך.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שממשלת ישראל כולה צריכה להיות נבוכה ומבוישת שחוקקה את החוק הזה – לא רק את הסעיף הזה, שהוא באמת סעיף מביך, אלא כל חוק קמיניץ, ששרת המשפטים אז הודתה שהחוק הזה נועד – סליחה על המילה – לדפוק ערבים, ולא ידעו שגם יהודים ניזוקו, ולכן אני אומר שהמטרה של החוק במקורה גזענית.

ג'אבר עסאקלה: עכשיו, במציאות הזאת, אדוני סגן שר האוצר – אדוני השר, במציאות של היום כל ספק צריך להקים מחלקת חקירות אצלו ולבקש מסמכים – –

אורנה ברביבאי: הנקודה ברורה.

ג'אבר עסאקלה: – – וכו' וכו' בכל הזמנה שמגיעה אליו.

ג'אבר עסאקלה: כל החוק הוא לא הגיוני, כל החוק הוא לא דמוקרטי, ובמיוחד הסעיף הזה צריך להימחק – אתמול ולא מחר.

ג'אבר עסאקלה: תודה.

אורנה ברביבאי: אתה רצית הודעה מהצד?

אורנה ברביבאי: בבקשה, זריז.

אוסאמה סעדי: כבוד היושבת-ראש, כבוד השר, ראיתם ושמעתם שלמעשה היום גם הצעת החוק של חברי ג'אבר עסאקלה, גם הצעת החוק של חברתי ע'דיר, גם עכשיו הצעה לסדר-היום, עוד מעט גם הצעה נוספת לסדר-היום – הכול נסוב סביב השאלה הזאת של חוק קמיניץ ותיקון 116.

אוסאמה סעדי: זה מעיד כאלף עדים על המצוקה הנוראית שאנחנו חיים בה.

אוסאמה סעדי: תבינו, אנחנו מדברים מתוך כאב, מתוך כאב עמוק, כי אנחנו נפגשים עם האנשים יום-יום.

אוסאמה סעדי: הם פונים אלינו בתחינות: תעזרו לנו – כאשר עכשיו, באמצע תקופת הקורונה, בשיא, באים ומחלקים הזמנות לחקירות וקנסות במאות אלפי שקלים בימים האחרונים במג'דל כרום, בג'דיידה אל-מכר.

אוסאמה סעדי: לכן אני אומר, כל הפרסומים סביב המתווה הזה – יש כאלה שמנסים להכשיל את זה, גברתי היושבת-ראש, כמו תנועת רגבים הגזענית, הימנית.

אוסאמה סעדי: אני אומר, אני מקווה, באמת שאני מקווה – ואני יודע, כי אני בתוך העשייה הזאת – אני מקווה שנביא את הבשורה על הקפאת חוק קמיניץ ממש בזמן הקרוב.

אורנה ברביבאי: תודה לך.

אוסאמה סעדי: הגיע הזמן.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים להצבעה על העברה לוועדה החוקה – סעיף 218 לחוק התכנון והבנייה, המאפשר חלוקת צווי איסור מינהליים על כלי רכב או ציוד מכני-הנדסי.

אורנה ברביבאי: הצבעה, בבקשה.

קריאה: למה זה עובר לחוקה?

אוסאמה סעדי: פנים, פנים.

חמד עמאר: חוקה, חוקה.

אורנה ברביבאי: חברים, הצבעה.

אורנה ברביבאי: שימו לב, הצבעה.

אורנה ברביבאי: אני תכף אקח.

אוסאמה סעדי: התיקון הזה – לוועדת הפנים.

חמד עמאר: לא, לא.

חמד עמאר: חוקה, חוקה.

אוסאמה סעדי: פנים.

אוסאמה סעדי: אני הייתי.

חמד עמאר: זה בחוקה.

אוסאמה סעדי: בסדר.

חמד עמאר: חוקה, חוקה.

ע'דיר כמאל מריח: אוקיי.

ע'דיר כמאל מריח: חוקה.

ע'דיר כמאל מריח: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 3 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אורנה ברביבאי: אוקיי.

אורנה ברביבאי: אני אוספת הצבעות נוספות מכאן: חברת הכנסת ע'דיר, חבר הכנסת עמאר, חבר הכנסת עסאקלה, חבר הכנסת אלחרומי, חברת הכנסת סונדוס, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, חבר הכנסת נהרי, סגן השר נהרי, חבר הכנסת משה אבוטבול.

אורנה ברביבאי: אתה הצבעת?

אורנה ברביבאי: סך הכול, ביחד?

קריאה: ינון לא הצביע.

ינון אזולאי: לא, לא.

ינון אזולאי: אני עכשיו נכנסתי.

אורנה ברביבאי: מי?

אורנה ברביבאי: לא, הוא לא היה במליאה, הוא לא רשאי להצביע.

אורנה ברביבאי: בסך הכול 11.

אורנה ברביבאי: סעיף 218 – יעבור לוועדת החוקה.

אורנה ברביבאי: << הלסי >> הסבת עובדים והכשרתם לאיוש של 100,000 משרות קיימות במשק << הלסי >>

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים להצעות לסדר-היום בנושא: הסבת עובדים והכשרתם לאיוש של 100,000 משרות קיימות במשק, מס' 1965, 1963, 1968, 1980 ו-1998.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת ניר ברקת, בבקשה.

ניר ברקת: גברתי סגנית יושב-ראש הכנסת אורנה ברביבאי, השר במשרד האוצר ידידי יצחק כהן, חבריי חברי הכנסת, מכובדיי כולם, אי-אפשר לתאר את התנהלות האוצר בנושא הכשרת העובדים במדינה במשבר אלא במילה אחת: מחדל.

ניר ברקת: מיליון איש ואישה מצאו עצמם ללא פרנסה בעקבות הקורונה, עסקים רבים נסגרו או צמצמו פעילות, וליותר מ-100,000 מפרנסים, ובהם צעירות וצעירים רבים, לא יהיה מקום עבודה לחזור אליו.

ניר ברקת: הם פשוט יישארו מובטלים.

ניר ברקת: ואת המידע הזה יודעים באוצר כבר למעלה מחצי שנה, והתהליך מקרטע.

ניר ברקת: היכולת של משרד העבודה והרווחה להכשיר כ-12,000 איש בשנה, כפי שהיה בשנה שעברה, ב-2019, רחוקה מלספק, וגם זה, לצערנו הרב, לא קורה.

ניר ברקת: התפיסה של האוצר בלהקים מינהלת בתוך משרד האוצר לטפל בנושא שגויה מיסודה.

ניר ברקת: כולנו יודעים שלעשות כל הזמן את אותן פעולות שגויות ולצפות לתוצאה חדשה וטובה היא פשוט טיפשות.

ניר ברקת: חייבים לשנות כיוון; לחשוב מחוץ לקופסה; להבין שהמדינה לא יכולה לעשות את הדברים לבד; שהאוצר לא יודע לעשות אותם ללא שותפות והעברת האחריות למגזר העסקי.

ניר ברקת: ובכן, מה הדבר הנכון לעשות?

ניר ברקת: כבר לפני ארבעה חודשים הצגתי תוכנית להסבת 100,000 עובדים טורבו.

ניר ברקת: יש היום כ-100,000 משרות שמחכות לעובדים שנדרשים לעבור הכשרה מתאימה.

ניר ברקת: כל מה שהאוצר צריך לעשות הוא להעביר את האחריות להכשרה מהממשלה ישירות למעסיקים –להכשרות מפעליות ולהכשרות ענפיות, כי ככה עושות המדינות המתקדמות בעולם.

ניר ברקת: משיחות עם השר איציק שמולי אני יודע שהוא מברך על המתווה המוצע, ואני אומר לכם שכבר קיימת מינהלת עסקים של המגזר העסקי, והיא מנוהלת על ידי המעסיקים עצמם, וטוב שכך.

ניר ברקת: אני מכיר אותם.

ניר ברקת: אני בא משם ויודע איך הם עובדים.

ניר ברקת: הם לוקחים אחריות, ויש להם את הידע והיכולת להכשיר ולקלוט עובדים להם עצמם, את אותם עובדים שהם זקוקים להם.

ניר ברקת: אבל הדבר הזה יושב באוצר ולא זז בקצב הנדרש.

ניר ברקת: בזבזנו חודשים יקרים.

ניר ברקת: עבור אותם אנשים שיושבים בבית, כל יום שעובר הוא עוד יום ללא תקווה, בלי פרנסה וללא ביטחון כלכלי.

ניר ברקת: אנחנו חייבים כאן בכנסת לפעול בכל כוחנו כדי להביא פתרונות פרנסה ולקדם את ההכשרה של 100,000 עובדים.

ניר ברקת: אני מציע שהנושא יעבור לדיון בוועדת העבודה והרווחה של הכנסת, כי אנחנו חייבים לדאוג לפרנסתם ולעתידם של תושבי המדינה היקרה שלנו.

ניר ברקת: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חבר הכנסת ניר ברקת.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, סגן השר, חבריי חברי הכנסת, ידידי חבר הכנסת ניר ברקת, תודה רבה לך על ההצעה לסדר-היום.

ינון אזולאי: עברתי גם על התוכנית שלך; תוכנית מעניינת.

ינון אזולאי: לא שאני יכול לתת ייעוץ לאדם כמוך, אבל מנקודת הראות הקטנה שלי, מהמקום שלי, אני רוצה להגיד לך שזאת תוכנית שנראית טוב, אז קודם כול חייבים לדון בה.

ינון אזולאי: על זה אני אומר:

ינון אזולאי: לפעמים אנחנו יכולים להגיד לא, אבל אפשר גם לדון ולשמוע ואחר כך אני חושב ש"תשועה ברב יועץ".

ינון אזולאי: הבוקר פורסם בגלובס על התוכנית שפרסמה המדינה להכשרת עובדים.

ינון אזולאי: גלובס מביא שם תיאור מפורט עד כמה התוכנית הזאת מפלה לרעה את העסקים הקטנים, שהם בעצם כ-85% מהעסקים במדינת ישראל – זה המנוע לגלגלי המשק.

ינון אזולאי: התוכנית אומרת שנעשה הכשרה רק למקום שנמצא עם 15 עובדים.

ינון אזולאי: כמו שאנחנו יודעים, גם התוכניות הקודמות – 12,000 בשנה, שהם לא עובדים עדיין בפנים – בואו נחכה, נחכה, נעשה עוד משהו ועוד משהו.

ינון אזולאי: בינתיים שילמדו, ואחרי שילמדו נראה.

ינון אזולאי: אז יגידו שיש מאסה שלמדו אותו מקצוע, ואז נוציא עוד פעם לאבטלה, כשבעצם הם לא נכנסו אף פעם לתעסוקה.

ינון אזולאי: ולכן אני חושב שהרעיון לקחת קודם כול גם את העסקים הקטנים האלה, להכניס אותם לתוך זה וגם לתת להם באותו רגע פרנסה, מהרגע הראשון שהם נכנסים לעשות קורס, ותוך כדי לומדים את העבודה ובעל העסק מקבל גם בעבורם, נותנים לו איזה סיוע ולהם – אני חושב שזה יכול להביא לנו פתרון, לפחות חלקי, אבל גדול, במיוחד בתקופת כזאת, תקופת הקורונה, שכולנו מחויבים לעזור האחד לשני.

ינון אזולאי: בספר דברים נאמר: "כי יהיה בך אביון – – – לא תאמץ את לבבך ולא תקפץ את ידך מאחיך האביון.

ינון אזולאי: כי פתֹח תפתח את ידך לו – – – די מחסֹרו אשר יחסר לו".

ינון אזולאי: אמרו חכמים: אם היה עשיר שהיה רגיל לצאת כשהוא רכוב על סוס ועבד רץ לפניו וירד מנכסיו, נותנים לו סוס ועבד.

ינון אזולאי: אומרים חז"ל: כל אחד, נותנים לו כמה שהוא יכול, ואם הוא היה עשיר, נותנים לו לפי עושרו.

ינון אזולאי: אנחנו היום, התפקיד שלנו כשליחי ציבור לדאוג לאותם אנשים מסכנים שאין להם את הפרנסה.

ינון אזולאי: הם לא ביקשו לתת להם עבד ולא ביקשו שירוץ סוס לפניהם; ביקשו דבר אחד: תנו לנו להביא את הלחם הביתה בשביל הילדים שלנו, בהיתר ולא באיסור, בכבוד ולא בביזוי.

ינון אזולאי: וזאת צריכה להיות התפילה שלנו: שנגיע ליום הזה ש"איש את רעהו יעזרו ולאחיו יאמר חזק".

ינון אזולאי: אחד יעזור לשני בדברים טובים, אבל קודם כול נשמע את השני – ככה נוכל להביא גם את הפתרון לכולנו.

ינון אזולאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חבר הכנסת אזולאי.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת אופיר סופר במליאה?

אורנה ברביבאי: אני לא רואה אותו.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: תודה, גברתי היושבת-ראש.

עודד פורר: חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, אני חייב לומר בשעות אחר הצוהריים האלה שאנחנו עומדים פה, עולים ומדברים, ואחר כך אתה תבוא ותשיב, ממה נפשך?

עודד פורר: הרי לא באנו פה להתנצח באיזה מריבת קואליציה–אופוזיציה.

עודד פורר: זה חברי כנסת מהקואליציה, זה חברי כנסת מהאופוזיציה, פעם אחר פעם באים ומציעים ומבקשים לקיים את המובן מאליו, לעשות את הטוב ביותר בעבור אזרחי ישראל, ובמקרה הזה עבור הכשרת עובדים ואיוש 100,000 משרות שקיימות במשק, שמוכנים להשקיע בהכשרות שלהם, שאפשר להוציא את האנשים האלה ממעגל האבטלה, או האבטלה הסמויה, או החל"ת או כל כינוי אחר שלא תיתנו.

עודד פורר: ופעם אחר פעם באה הממשלה ופשוט מגלגלת כל יוזמה, כאילו אנחנו חיים באיזו מציאות שאנו שטים ומפליגים לנו בים הרגוע והכול כאן על מי מנוחות.

עודד פורר: מה, אתם לא מבינים מה קורה?

עודד פורר: אתם לא מפנימים את המצב של המשק הישראלי?

עודד פורר: הרי באנו לא פעם ולא פעמיים, חבר הכנסת ברקת ואני, בהצעות, גם בנושא של מתווה הסיוע הכלכלי.

עודד פורר: גם שם פעם אחר פעם ראיתם שכל מה שאמרנו – ואמרנו את זה בוועדת הכספים ואמרנו את זה גם במליאת הכנסת – כל מה שאמרנו, צדקנו.

עודד פורר: כשאנחנו דיברנו על המענק שנתתם, אותו מענק החזרה לעבודה, שזו תהיה פארסה וזו תהיה בדיחה, התעקשתם והפכתם אתם להיות הפארסה והבדיחה; מקצים 6 מיליארד שקלים ללא שום תועלת, כשאתם לא יכולים אפילו למצות אותם ולנצל אותם ולפעול באמצעותם.

עודד פורר: אנחנו לא מבקשים משהו בשבילנו, אנחנו לא מבקשים משהו עכשיו כדי להתנגח במישהו.

עודד פורר: אנחנו אומרים דבר מאוד פשוט: הקורונה הזאת היא איום, אבל היא גם הזדמנות – היא הזדמנות פז למשק הישראלי לשנות כיוון כדי שביום שנתחיל להבין איך חיים לצד הקורונה הזאת, המשק הזה יתקדם קדימה בצעדי ענק.

עודד פורר: הבסיס לזה הוא הכשרות מקצועיות.

עודד פורר: אז בסוף, במריבות בין שר האוצר לשר הרווחה, אין הכשרות מקצועיות.

עודד פורר: אפילו את הקיים אתם לא עושים.

עודד פורר: אפילו הכשרות מקצועיות שעד עכשיו היו – אפילו הן לא מתקיימות.

עודד פורר: למה?

עודד פורר: בגלל אגו, בגלל סיפורים אישיים, בגלל ממשלה שלא מסוגלת לתפקד.

עודד פורר: אז אני מבקש שבמקום תשובות שעוד פעם תמרחו אותנו כאן, תבואו ותגידו: אנחנו לוקחים את התוכנית הזאת ואנחנו מריצים אותה במהירות האפשרית.

עודד פורר: היא לא תעלה לכם, היא תכניס לכם כסף.

עודד פורר: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חבר הכנסת פורר.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת יצחק פינדרוס פה במליאה?

אורנה ברביבאי: איננו.

אורנה ברביבאי: אני מבינה שיש לנו מקרה חריג ששניכם רוצים להגיב, אז אני אאפשר את זה.

אורנה ברביבאי: השר במשרד האוצר, בבקשה.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת ברקת, על איזה ועדה אתה ממליץ?

ניר ברקת: עבודה ורווחה.

עודד פורר: גם אנחנו מבקשים עבודה ורווחה.

יצחק כהן: אחרי שאני אומר את התשובה, אני אבקש מגברתי לאפשר לסגן שר העבודה והרווחה להוסיף.

אורנה ברביבאי: כן, כן.

אורנה ברביבאי: אני מאפשרת.

אורנה ברביבאי: לכן שאלתי שוב את ניר ברקת מה הוא מעדיף.

יצחק כהן: הנושא באמת מורכב.

יצחק כהן: גברתי, אחת הבעיות המרכזיות שעלו כתוצאה מהתפשטות נגיף הקורונה – עודד, לאן אתה הולך?

יצחק כהן: שאלת – קבל תשובה.

יצחק כהן: שב במקום.

עודד פורר: – – –

אורנה ברביבאי: הוא מעדיף שתקשיב לו.

עודד פורר: – – – לעשות עם הראש ככה.

יצחק כהן: אחת הבעיות המרכזיות שעלו כתוצאה מהתפשטות נגיף הקורונה והמגפה הארורה הזאת היא התעסוקה.

יצחק כהן: שיעור האבטלה במשק עלה מאוד בחודשים האחרונים, לצערי הרב.

יצחק כהן: על מנת להתמודד עם בעיה זו הוקם צוות מנכ"לים ממשרדי הממשלה השונים לגיבוש תוכנית לשיפור מצב התעסוקה בישראל לנוכח המשבר, כפי שנכתב בדוח הוועדה.

יצחק כהן: יש צורך בפעולה של כלים שונים, הכוללים השפעה על מערך התמריצים של העובדים והמעסיקים וגם הכשרות מקצועיות בעבור דורשי עבודה אשר נדרשים להסבה מקצועית.

יצחק כהן: הכשרות מקצועיות נעשות באמצעות משרדי ממשלה שונים, בתחומים שונים ובדרכי הכשרה מגוונות.

יצחק כהן: ישנן הכשרות המתוקצבות בידי המדינה ונעשות ללא קשר למעסיק בקצה כפי שמתואר, אולם ישנם מסלולי הכשרה רבים הנעשים בשיתוף מעסיקים ומותנים בהשמה של המשתתפים בסוף ההכשרה.

יצחק כהן: ניתן למנות בהם את מסלול ההכשרה בהתאמה שמפעיל שירות התעסוקה, שתכף חברי היקר הרב משולם יעלה ויסביר עליו, מסלול הכשרה פנים-מפעלית, סטרטר וכיתה במפעל, המופעלים בזרוע העבודה, מסלול להכשרה בהייטק ברשות החדשנות ועוד ועוד ועוד.

יצחק כהן: כמו כן, תוקם במשרד האוצר מינהלת הכשרות ייעודיות לזמן הקורונה אשר תבצע הכשרות מקצועיות למשרות איכותיות בשיתוף המעסיקים על מנת לוודא שישנה עבודה עבור המוכשרים בתום ההכשרה – מה שנקרא השמה, מאה אחוזי השמה.

יצחק כהן: מעבר לכך, על מנת לשפר את מערך ההכשרה המקצועית, הוצעה במסגרת התוכנית הכלכלית לתקציב 2020 החלטת ממשלה על רפורמה במערך ההכשרה המקצועית.

יצחק כהן: רפורמה זו התבססה על המלצות ועדת התעסוקה לשנת 2030, הכוללות בין היתר חיזוק הקשר עם המעסיקים, הן בהיבט התוכן והן בהיבט ההשמה, ומיקוד המערך בהכשרות בעלות תשואה גבוהה לעובד.

יצחק כהן: מכלול הדברים, גברתי, כפי שהצגנו כאן, יביא לשיפור מערך ההכשרה בישראל וייתן מענה איכותי לעשרות אלפי מובטלים אשר ישתלבו בעתיד בשוק העבודה.

יצחק כהן: עד כאן תשובת משרד האוצר.

יצחק כהן: לאן אתם מציעים – לוועדת העבודה והרווחה?

אורנה ברביבאי: תודה לך.

אורנה ברביבאי: הם ביקשו לוועדת העבודה והרווחה, אחרי שהם שקלו שוב.

אורנה ברביבאי: סגן השר נהרי, בבקשה.

אורנה ברביבאי: הם שניהם ביקשו להתייחס.

אורנה ברביבאי: אני מקווה שיהיה קשר ישיר בין מספר המתייחסים לאפקטיביות של ההצעה שלכם וליכולת לממש אותה.

קריאה: – – –

אורנה ברביבאי: אז אולי יתייחסו 120.

עודד פורר: כשיש ממשלה של 30 וכמה שרים – – –

אורנה ברביבאי: אז אפשר, אז אפשר.

משה אבוטבול: כן, הדיון זה על הסבת עובדים.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

משולם נהרי: זה הולך לפי המציעים.

אורנה ברביבאי: כן.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

משולם נהרי: גברתי היושבת בראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, אני נזכר, כשהייתי במשרד הפנים, אז שר האוצר עמד על כך שמינהל התכנון יעבור אליו, וזה לא צלח כל כך.

משולם נהרי: עכשיו זה חזר למשרד הפנים.

משולם נהרי: עכשיו ההכשרות הן במשרד העבודה והרווחה, והאוצר רוצה שזה יעבור אליו.

ניר ברקת: תעבירו את זה – – –

משולם נהרי: בכל אופן, אני עונה במקום השר, מייצג את השר ואת המשרד, משרדנו, משרד העבודה, וכדאי שנשמע גם מה הוא עושה בימים אלה כדי לתת מענה לדברים שאתם הזכרתם, שהם חשובים מאוד.

משולם נהרי: כולנו מסכימים, אין אחד שלא מסכים, שצריכים לעשות את הכול.

משולם נהרי: כמובן ש"איש את אחיו יעזורו", אז זה ילך יותר מהר ויהיה יותר מוצלח.

משולם נהרי: הטלטלה החדה והחריפה שחווה שוק העבודה לאחרונה הציבה את המשק הישראלי בפני אתגר חדש.

משולם נהרי: בתוך חודשים בודדים עברה מדינת ישראל משוק עבודה בשיאו למצב שבו רבים הם דורשי העבודה המגישים תביעה לדמי אבטלה, נוסף לאלה שאינם זכאים לסיוע כלל.

משולם נהרי: אף על פי שמרבית דורשי העבודה אכן יחזרו למשרותיהם, הניסיון שנצבר מראה כי תהליך החזרה לעבודה ייקח זמן, ורבים מן העובדים אשר יצאו לחל"ת לא יחזרו לעבוד אצל המעסיקים עם החזרה לשגרה.

משולם נהרי: על מנת לתת מענה לאתגרים האלה מקימה בימים אלה זרוע העבודה מינהלת מעסיקים משותפת עם נציגי המעסיקים המובילים במשק, ובהם, ניר, נשיאות המגזר העסקי.

משולם נהרי: המינהלת, שעליה עמלים גורמי המקצוע בזרוע העבודה בשיתוף פעולה עם המעסיקים כבר מחודש מאי האחרון, תיבנה במודל של שותפות בין הממשלה למעסיקים ותפעל לשילוב עובדים במשרות קיימות ולהתאמת מערך ההכשרות המקצועיות והטכנולוגיות ושירותי ההכוון לצורכי המעסיקים, לטיוב מערך הכשרת ההון האנושי בישראל ולתמיכה בעמידה ביעדי התעסוקה הממשלתיים.

משולם נהרי: המיזם צפוי להוות מערך מקשר בין שירותי זרוע העבודה למעסיקים ולפעול באופן שוטף לאיתור צרכים מצד המגזר העסקי, תוך איסוף נתונים ומידע שוטף על אודות הביקושים במשק, הן תוך מתן פלטפורמה לגיוס מיידי של עובדים ברמת העסק הבודד והן לצורך איתור צרכים רוחביים.

משולם נהרי: בנוסף יאפשר המיזם חיבור של מעסיקים לעדכון תוכני ההכשרות המוצעות, להרחבת מערך ההכשרות בשיתוף מעסיקים ולשילוב אוכלוסיות שאינן משולבות בשוק העבודה.

משולם נהרי: מאז תחילת העבודה על המינהלת לפני כחצי שנה גובשו יעדים מרכזיים לביצוע בהיבטי מספר המשרות שיאותרו, מספר מסלולי ההכשרה שייפתחו בשילוב מעסיקים וכלים שישמשו את המיזם למיפוי צורכי המשק.

משולם נהרי: כמו כן הוקמה תשתית ראשונית לאיגום ממשקי העבודה בין זרוע העבודה למעסיקים.

משולם נהרי: ההסכם להפעלת המיזם כבר גובש, ועל מנת לחתום עליו נדרש אישור ועדה אחת נוספת המתקיימת במשרד האוצר, וזאת לאחר קבלת כלל האישורים הרלוונטיים.

משולם נהרי: אני מקווה שהאוצר בכל זאת, בסופו של דבר, יאשר ויעזור לנו לקדם את הדברים החשובים האלה, שכבר כל הצוות המקצועי עובד עליהם, והשר, מהרגע שהוא נכנס – אני השתתפתי בישיבות, וכבר הישיבות הראשונות היו על הכשרות, וכולם עבדו במרץ, ויש כוונה להמשיך.

משולם נהרי: הקמת המיזם, בתקציב של 10 מיליון לשנתיים, מהווה מהלך אסטרטגי המשנה לראשונה את מעורבות המעסיקים בשיח על ההכשרות המקצועיות במשק והופך אותם לשותפים מלאים בקבלת ההחלטות, הן בהיבט נוהלי העבודה, הן בהיבט ביצוע ההכשרות והן בהיבט תיאום הכישורים הנדרשים לכל ענף, מהלך אשר הזרוע החלה להתניע מול נשיאות המגזר העסקי.

משולם נהרי: נכון להיום, אתר האינטרנט שהוקם לצורך השקת המינהל כבר ערוך ומוכן לעלייה לאוויר, ולמעשה כל שנותר לצורך הוצאת המיזם לפועל הוא העברת התקציבים שהובטחו לצורך הפרויקט – אני מדגיש: העברת התקציבים שהובטחו לצורך הפרויקט כבר לפני כמה חודשים ממשרד האוצר למשרד העבודה והרווחה.

משולם נהרי: נוסף להקמת המינהלת, המציאות החדשה הניצבת בפנינו מדגישה את הצורך העז בפעילותה של זרוע העבודה, בדגש על האגף להכשרה מקצועית ופיתוח כוח אדם.

משולם נהרי: אגף זה מהווה את הזרוע הממשלתית להכשרת ההון האנושי והמקצועי בהתאמה לצרכיו המשתנים של המשק הישראלי, וללא ספק, על מנת למפות את אותם צרכים ולסייע בהתאמת היצע העובדים לביקושים הקיימים, עליו לפעול תוך ממשק מתמיד עם המעסיקים במשק – זה מה שאתה ממליץ כל הזמן, ניר.

משולם נהרי: אציין כי כבר כיום מפעיל האגף כמה מסלולי הכשרה בשיתוף מעסיקים: 1.

משולם נהרי: מסלול סטרטר – הכשרה בחניכות: תוכנית הכשרה זו משלבת הכשרה עיונית לצד עבודה בשכר אצל מעסיק.

משולם נהרי: התוכנית מורכבת מחודש עד חודשיים של לימודים עיוניים ומעשיים במוסד המכשיר בלבד, ולאחר מכן מלימודים במוסד המכשיר לצד הכשרה ועבודה אצל המעסיק תוך ליווי של חונך מקצועי ורכישת מיומנויות במקום העבודה.

משולם נהרי: אני זוכר גם בתקופה שלי, בנתיב הטכנולוגי.

קריאות: – – –

משולם נהרי: כן.

משולם נהרי: אני בטוח שכולם יצאו פה מקצועיים אחרי שישמעו את כל הדברים.

יצחק כהן: קח את הזמן.

משה אבוטבול: נתמוך במה שתגיד.

אורנה ברביבאי: גמול השתלמות יש לכם.

משולם נהרי: 2.

משולם נהרי: מסלול הכשרה במקום העבודה – מסלול הנותן מענה לצורך בהכשרת עובדים חדשים לתפקידים שונים במפעל שאינם דורשים הכשרה פורמלית.

משולם נהרי: המעסיק מקבל תמיכה בשכר בגין כל עובד חדש עבור הכשרה וחניכה ומתחייב להעסיק את העובד לשישה חודשים לפחות.

משולם נהרי: 3.

משולם נהרי: מסלול כיתה במפעל – מסלול המאפשר מימון מלא של קורס הכשרה מקצועית עבור המעסיקים, על פי צורכיהם, לקבוצת דורשי עבודה.

משולם נהרי: ההכשרה מבוצעת אצל המעסיק בהתאם לתוכניות לימוד במקצועות המוכרים על ידי האגף או תוכניות לימוד חדשות הנבנות בשיתוף ובאישור האגף להכשרה מקצועית.

משולם נהרי: לאחר סיום ההכשרה מתחייב המעסיק לקלוט לפחות 60% מבוגרי הקורס לעבודה לשישה חודשים לפחות.

משולם נהרי: יודגש כי גם קבוצה של מעסיקים, התאחדות מעסיקים או גוף ייצוגי אחר זכאים להסתייע במסלול זה, ובמקרה זה חובת ההשמה מתפזרת בין כמה מעסיקים.

משולם נהרי: שוברים ופיקדונות לחיילים משוחררים – תוכנית המאפשרת מתן מימון חלקי למשתתף הלומד בקורס בפיקוח האגף או משרד ממשלתי אחר ומיועדת לאוכלוסיות היעד של האגף.

משולם נהרי: התוכנית מהווה כלי יעיל, גמיש ונגיש המאפשר ללומדים לבחור קורס להכשרה מקצועית בהתאם לכישורי המועמדים ורצונם ובהמלצת הגופים המפנים, ובהם שירות התעסוקה, מרכזי הכוון לאוכלוסיות יעד והקרן להכוונת חיילים משוחררים.

משולם נהרי: תוכניות אלה, אשר קיימות באגף כבר כמה שנים, מהוות לעמדתנו תשתית חזקה שתסייע למובטלים החדשים לעבור הסבה ולהתאים את עצמם לשוק העבודה המשתנה, אך ברור לנו כי הן דורשות הרחבה ניכרת אשר המשק הישראלי לא פגש כמותה בעבר.

משולם נהרי: בהקשר זה אציין כי המספרים שציינתם – ניר – –

ניר ברקת: כולי אוזן.

משולם נהרי: – – המספרים שציינתם ביחס לביצועי האגף בשנים הקודמות אינם מדויקים לחלוטין.

משולם נהרי: יצוין כי בשנה הקודמת עמד מספר ההכשרות המתוקצבות באופן מלא או חלקי על 12,000, בעוד מספרן של כלל ההכשרות תחת הפיקוח הגיע ל-50,000.

משולם נהרי: בנוסף, ראוי לציין כי לפי נתוני הלמ"ס שפורסמו אך אתמול כ-89% מבוגרי ההכשרות היו מועסקים לאחר מכן, ובוגרי ההכשרות בשנת 2016 שיפרו את הכנסתם החודשית הממוצעת ב-35% לאחר השתתפותם בהכשרה.

משולם נהרי: יודגש גם כי ביצועים אלה מגיעים בתום שנים ארוכות של ייבוש תקציבים מתמשך של מערך ההכשרה המקצועית בישראל – וזה מתחבר לדברים שאתה אומר, ניר – וכי האגף ערוך ומוכן להגדלת ההיקפים באופן הנדרש, ככל שיועבר אליו התקציב המתאים.

קריאה: – – –

משולם נהרי: אוסיף כי גורמי המקצוע בזרוע העבודה במשרדנו, בדגש על האגף להכשרה מקצועית ופיתוח הון אנושי, מודעים לפוטנציאל הרב הטמון במערך ההכשרה המקצועית בימים אלו וערוכים למצותו עם העברת התקציבים הנדרשים ממשרד האוצר; זאת, כמובן, תוך שיתוף פעולה מלא עם המגזר העסקי, המהווה נדבך הכרחי בשיקום הכלכלה הישראלית.

משולם נהרי: אנו סמוכים ובטוחים כי עם קבלת התקציבים במשרדנו, מינהלת המעסיקים המוקמת בימים אלו בזרוע העבודה היא שתסייע למשק הישראלי בהתאוששות ליציאה מהמשבר החריף שאליו נקלעה.

משולם נהרי: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לסגן השר משולם נהרי.

אורנה ברביבאי: ניר ברקת, אתה לא יכול להתייחס, על פי הפרוטוקול, אבל אם יש לך הערה, תגיד משם, אני אקשיב לך.

ניר ברקת: כל מה שאני רוצה להגיד – הכיוון של משרד העבודה והרווחה והשר הוא כיוון נכון ומה שהם עושים הוא בסדר, אבל האתגר הגדול זה מה שלא נעשה.

אורנה ברביבאי: נכון.

ניר ברקת: ומה שלא נעשה זה פיזור אחריות למגזר העסקי.

ניר ברקת: השותפות – – –

אורנה ברביבאי: הנקודה ברורה.

ניר ברקת: עוד פיזור.

אורנה ברביבאי: הנקודה ברורה.

ניר ברקת: ונדון בזה בוועדת – – –

אורנה ברביבאי: חברים, אנחנו הולכים להצביע על העברת ההצעה לסדר-היום בנושא הסבת עובדים והכשרתם לאיוש של 100,000 משרות הקיימות במשק לוועדת העבודה והרווחה.

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים להצבעה.

אורנה ברביבאי: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 4 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אורנה ברביבאי: אני לקחת מפה הצבעות: כהן – הצבעת; אלחרומי – בעד; עסאקלה – בעד; אוסאמה – בעד.

אורנה ברביבאי: אני לא רואה עם המסכות.

אורנה ברביבאי: אזולאי – בעד; אבוטבול – בעד; ברקת – בעד; דיין – בעד.

אורנה ברביבאי: עוד מישהו שלא הקראתי?

אורנה ברביבאי: בסך הכול תשעה בעד.

אורנה ברביבאי: ההצעה לסדר-היום תעבור לוועדת העבודה והרווחה.

אורנה ברביבאי: << הלסי >> המשך מדיניות הריסת הבתים וצווי הפינוי לכפרים שלמים בנגב מהווים חסם למציאת פתרונות מוסכמים << הלסי >>

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים מכאן להצעה לסדר-היום בנושא: המשך מדיניות הריסת הבתים וצווי הפינוי לכפרים שלמים בנגב מהווים חסם למציאת פתרונות מוסכמים, מס' 2001.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

סעיד אלחרומי: תודה, גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, סוגיית הכפרים הבלתי-מוכרים בנגב – גברתי, זאת היא הצעה רגילה ולא – זה עשר דקות.

אורנה ברביבאי: עשר דקות.

אורנה ברביבאי: אני מתקנת.

אורנה ברביבאי: אתה יכול להמשיך לדבר.

אורנה ברביבאי: אני אסדר את זה.

סעיד אלחרומי: סוגיית הכפרים הלא-מוכרים בנגב ידועה וכבר נדונה המון, והזכרתי אותה מעל במה זו יותר מפעם – גם המצב העגום והגרוע של מחסור בתשתיות, של חוסר הכרה, של הזנחה.

סעיד אלחרומי: בעבר היו תוכניות ממשלתיות שלא הביאו בחשבון את דעת הציבור בנגב ונכשלו.

סעיד אלחרומי: אני מזכיר לכולם את תוכנית פראוור, שהגיעה כצוות יישום ובעצם עקפה את דוח גולדברג, דוח השופט גולדברג, שיצא ב-2008, ולאחר כמה שנים יצא הדוח עם חוק פראוור, והתנגדנו בחברה הערבית הבדואית בנגב, והכול ירד לטמיון.

סעיד אלחרומי: המצב הלך והחמיר.

סעיד אלחרומי: בחודשים האחרונים, עם מינויו של השר עמיר פרץ לשר הממונה על הרשות להסדרת התיישבות הבדואים, נפתח חלון הזדמנות וחלון הידברות כדי להגיע להסכמות בכפרים הלא-מוכרים.

סעיד אלחרומי: אבל לצערי הרב, בזמן שאנחנו – ואני אישית מעורב בהידברות הזאת ומעודד את הכפרים השונים, את הוועדים השונים, להיכנס לדו-שיח.

סעיד אלחרומי: אני אומר את זה בצער רב – מדיניות הריסת הבתים – ואני תכף אפרט איזה סוג של הריסת בתים – נמשכת ביתר שאת, אפילו בצורה מאוד אינטנסיבית בחודשים האחרונים.

סעיד אלחרומי: ישנם כפרים שלמים שקיבלו התראות לפינוי: פשוט מאוד תפנו את הכפר.

סעיד אלחרומי: להזכיר, כפר אלבקיעה, כפר אלבקיעה, מאז שנות החמישים, גברתי היושבת-ראש – – –

אורנה ברביבאי: כמה אזרחים?

אורנה ברביבאי: כמה תושבים שם?

סעיד אלחרומי: מאות תושבים.

סעיד אלחרומי: זה כפר מזרחית לערד, למטה.

סעיד אלחרומי: וכפר אום אלבדון, כפר קרקור, דרומית לרהט, מעל 2,000 תושבים, מסביב לשגב שלום, בעוד כפר, ראס ג'ראבא, מזרחית לדימונה, ובעוד ועוד מקומות קיבלו ממינהל מקרקעי ישראל התראות לפנות את השטח.

סעיד אלחרומי: ככה, בלי דו-שיח, בוקר אחד מתעוררים אנשים, והסיירת הירוקה מטעם מינהל מקרקעי ישראל מגיעה ונותנת התראה: עליכם לפנות את השטח תוך 30 יום.

סעיד אלחרומי: ומתי זה קורה?

סעיד אלחרומי: זה קורה כשבמקביל יש שר ממונה ויש עכשיו הידברות עם רוב הכפרים בנגב.

סעיד אלחרומי: ואני רוצה להזכיר שרק לפני ארבעה חודשים היה סיפור ארוך עם הכפר ח'רבת אל-וטן, שיש בו מעל 800 משפחות, זה אלפי אנשים.

סעיד אלחרומי: כבר יש דיבור ויש דו-שיח וכבר התקיימו כמה ישיבות על הכרה בכפר, וקרן קיימת הפסיקה את הפעילות שלה בתוך הכפר.

סעיד אלחרומי: גם בכפר אלרויס קרן קיימת הפסיקה את הפעילות, ועכשיו יש דיבור על הכרה.

סעיד אלחרומי: יש כפרים שכבר מוכנים שנים להכרה, כמו עַבְּדִה, כחלק ממועצת רמת נגב.

סעיד אלחרומי: ואני כאן מודה לידידי ערן דורון, ראש המועצה האזורית רמת נגב, שניאות לקחת אחריות על הכפר הזה ולקדם את ההכרה בכפר הזה; כפר רחמה, כפר חשם זאנה.

סעיד אלחרומי: זאת אומרת, אנחנו בתהליך של הידברות, של מציאת פתרונות.

סעיד אלחרומי: וזה לא היה קל, שאף אחד לא ישלה את עצמו.

סעיד אלחרומי: זה לא היה קל לשכנע את האנשים להיכנס לדו-שיח ולמשא ומתן להגיע לפתרונות.

סעיד אלחרומי: אבל יש כאלה אנשים ויש כאלה יחידות במשרדים שונים שכאילו מנותקים מהעולם.

סעיד אלחרומי: במינהל מקרקעי ישראל יודעים שבכפר הזה מתנהל דו-שיח, והם בשלהם.

סעיד אלחרומי: אני לא יודע מה הסיבה.

סעיד אלחרומי: למשל, לפני שבועיים סייר מנכ"ל משרד הכלכלה מר דוד לפלר בנגב, ובאותו יום שהוא סייר חולקו צווי פינוי כדי לטרפד את הסיור.

סעיד אלחרומי: באותו יום.

סעיד אלחרומי: לא מצאו זמן אלא באותו יום, באותם רגעים שהוא סייר בכמה יישובים.

סעיד אלחרומי: נושא משרד האוצר, יחידת האכיפה הארצית – אדוני השר, ישנם כפרים לא מוכרים שיש בהם – למשל בוואדי א-נעם בערך 15,000 תושבים.

סעיד אלחרומי: המדינה התחילה בתכנון מקום חדש לכפר, חלק בהידברות, חלק עדיין הנושא לא סגור, אבל יש הידברות.

סעיד אלחרומי: משום מה, כל זוג צעיר שבונה צריף עלוב וקטן ליד ההורים שלו מקבל צו הריסה.

סעיד אלחרומי: לאן ילכו האנשים?

סעיד אלחרומי: 15,000 תושבים.

סעיד אלחרומי: בואן נלך לכיוון הסדרה, נלך לכיוון ההכרה בכפר.

סעיד אלחרומי: המדינה כבר מכירה בכפר, המועצה הארצית המליצה להכיר בכפר, אבל בתקופה הזאת שאנחנו רוצים להכיר בכפר, אם הגג של צריף שנבנה לפני 30 שנה, כבר התחיל לרדת ממנו מים, ואנחנו או-טו-טו נכנסים לחורף, והם משנים את הגג שלו, שיפוץ, אנשים יקבלו צו הריסה.

סעיד אלחרומי: לאן ילכו?

סעיד אלחרומי: משפחות מרובות ילדים, אדוני השר.

סעיד אלחרומי: שוחחתי עם השר אבי ניסנקורן ועם השר עמיר פרץ.

סעיד אלחרומי: אני מחכה לתשובה לפחות בשתי הסוגיות האלה – בסוגיית הזוגות הצעירים בצמוד להורים שלהם, שיוכלו לבנות את הבית שלהם; בנושא של שיפוצי בתים.

סעיד אלחרומי: זה לא יציאה ממסגרת הכפר.

סעיד אלחרומי: מישהו אמר פעם כאן במליאה: נו, הבדואים השתלטו על הנגב.

סעיד אלחרומי: אני מתחייב שאף אחד לא יצא סנטימטר אחד מחוץ לגבולות הכפר עד שנמצא פתרון.

סעיד אלחרומי: אבל לא ייתכן שכפר שיש בו אלפי אנשים יעצור מלכת, יוקפא.

סעיד אלחרומי: אין ריבוי טבעי, אין שיפוצי בתים.

סעיד אלחרומי: אתם יודעים מה, היום קיבלתי טלפון – יש אדם עם עדר גמלים ליד ביר הדאג'.

סעיד אלחרומי: מגיע פקח של משרד החקלאות.

סעיד אלחרומי: הוא רואה את הגמלים, אומר לו: למה אתה קושר אותם ברגליים?

סעיד אלחרומי: למה אתה קושר את הגמלים ברגליים?

סעיד אלחרומי: אומר לו: מה אעשה?

סעיד אלחרומי: אתה מונע ממני לבנות סככה לגמלים האלה.

סעיד אלחרומי: אומר: לא, זה לא חוקי.

סעיד אלחרומי: איפה ילכו האנשים?

סעיד אלחרומי: מה יעשו?

סעיד אלחרומי: תגידו לאנשים מה לעשות עם החיות האלה שהמדינה לא מכירה בהן כענף חקלאי.

סעיד אלחרומי: שאלתי את שר החקלאות – אין לו תשובות.

סעיד אלחרומי: אמר: אני אבדוק, נראה, אולי עוד שנה וחצי.

סעיד אלחרומי: אבל עד שאנחנו מסיימים את השנה וחצי, מה אנחנו עושים?

סעיד אלחרומי: זה בדיוק תהליך המעבר שאני מדבר עליו בנושא התכנון והבנייה ובנושא הריסות הבתים.

סעיד אלחרומי: היום הכפרים הבדואיים בנגב, גם אלה שהמדינה הכירה בהם, במועצות האזוריות אל-קסום ונווה מדבר, אדוני השר – המדינה הכירה בהם ויש קו כחול ואנשים גרים בתוך הקו הכחול – משנת 2003 עדיין אין היתרי בנייה.

סעיד אלחרומי: דרך אגב, אין שום סיבה.

סעיד אלחרומי: מישהו טען שיש סכסוך על הקרקע שם.

סעיד אלחרומי: לא.

סעיד אלחרומי: יש לי שכונות שאין בהן שום סכסוך, אנשים מכירים שזו קרקע של המדינה, אבל עצלנות, גרירת רגליים, חוסר טיפול באוכלוסייה הזאת – השאירו אותה בין שמיים לארץ.

סעיד אלחרומי: אבל מה, דבר אחד אף אחד לא שכח: להרוס כל מבנה של זוג צעיר בכפרים האלה.

סעיד אלחרומי: מילא מי שטוען בכפרים הלא-מוכרים, אבל בכפרים שהמדינה הכירה בהם, בכפרים שיש בהם קו כחול אבל בגלל גרירת רגליים המדינה לא פיתחה אותם, אנשים לא קיבלו היתרי בנייה ושם נמשכת מגפת הריסות הבתים.

סעיד אלחרומי: כשאני מדבר על הריסת בתים – גברתי היושבת-ראש, אני מסיים – צריך להבין שבחמש השנים האחרונות, כשהשר אורי אריאל היה אחראי לרשות להסדרת התיישבות הבדואים בנגב, נהרסו בנגב, עד סוף 2019, 10,000 מבנים.

סעיד אלחרומי: זה קורה בסוריה וזה קורה במדינות שיש בהן מלחמות; זה לא אמור לקרות במדינה מתוקנת.

סעיד אלחרומי: תודה, גברתי היושבת-ראש.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

אורנה ברביבאי: ישיב השר במשרד האוצר יצחק כהן.

יצחק כהן: תודה.

יצחק כהן: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, להצעתו של חבר הכנסת סעיד אלחרומי בנושא:

יצחק כהן: המשך מדיניות הריסת הבתים וצווי הפינוי לכפרים שלמים בנגב מהווים חסם למציאת פתרונות מוסכמים, חברי סעיד, רשות מקרקעי ישראל פועלת יחד עם גופי אכיפה נוספים כנגד הפרות בתחום דיני המקרקעין והפרות תכנון ובנייה בכל האזורים בארץ, לא רק אצל הבדואים.

יצחק כהן: גם באזורים יהודיים, אם יש הפרה הם פועלים.

סעיד אלחרומי: אין לי בעיה ביישובים שיש בהם תכנון והכול.

יצחק כהן: שמעתי בקשב רב את הנאום שלך.

יצחק כהן: היה לך נאום טוב, דרך אגב.

יצחק כהן: היה לך נאום מצוין.

יצחק כהן: כך פועלת הרשות גם באשר להפרות בנייה לא חוקית באזור הנגב – מה לעשות – כאשר המטרה המרכזית היא אכיפה לצורך הסדרה חוקית, כמו שאתה ציינת, של ההתיישבות בנגב וקידום ופיתוח האזור לטובת התושבים.

יצחק כהן: אם רוצים לעשות, חייבים לעשות סדר.

יצחק כהן: בנייה בלתי חוקית ברחבי הנגב, מי כמוך יודע, מעכבת לא אחת פיתוח שכונות מגורים ותשתיות לאומיות, דבר הפוגע בראש ובראשונה בתושבים וגורמים באזור.

יצחק כהן: רשות מקרקעי ישראל, מינהל מקרקעי ישראל, תומכת במאמצי ההסדרה ופועלת למען מימושה, בתיאום מלא עם כל שאר הגופים הפועלים בעניין ובהתאם להחלטות הממשלה שהתקבלו בנושא.

סעיד אלחרומי: – – –

יצחק כהן: אני שמעתי אותך בקשב רב.

יצחק כהן: הלוואי, הלוואי באמת שיבוא פתרון, כי אני הייתי עד ללא מעט ועדות וראשי ועדות, החל מהשר בני בגין, ואודי פראוור, ואורי אריאל.

יצחק כהן: המדינה רוצה לפתור את הבעיה, באמת רוצה לפתור את הבעיה.

סעיד אלחרומי: הלוואי שהיא רוצה.

יצחק כהן: כמו שאתה אומר, תשנסו מותניים ביחד ובואו נפתור את הבעיה.

יצחק כהן: לאיזו ועדה אתה רוצה את זה?

יצחק כהן: או שנסתפק.

סעיד אלחרומי: לוועדת הפנים.

יצחק כהן: תפדל, ועדת הפנים.

אוסאמה סעדי: לא, אני מציע ועדת משנה לענייני נגב.

יצחק כהן: תקים אותה קודם.

אוסאמה סעדי: הקמנו את זה, כבוד השר.

אוסאמה סעדי: מה קרה לך?

אליהו ברוכי: יש לו עמדה נוספת לפני ההצבעה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, אנחנו הקמנו ועדת משנה לענייני נגב, ועדת משנה של ועדת הפנים, בראשות חברנו סעיד אלחרומי, לכן, זה המקום.

יצחק כהן: אז אני חושב שזה המקום להעביר את ההצעה.

אוסאמה סעדי: נכון, אז ועדת הפנים, וזה בסדר.

יצחק כהן: ועדת הפנים או הוועדה של אלחרומי?

סעיד אלחרומי: ועדת המשנה.

יצחק כהן: ועדת המשנה שיושב בראשה סעיד אלחרומי.

אוסאמה סעדי: כן.

יצחק כהן: חבריי מסכימים, אני מקווה.

קריאה: – – –

יצחק כהן: למה?

קריאה: – – –

אוסאמה סעדי: יש לנו רוב.

אוסאמה סעדי: יש לנו רוב, כי השר מצביע בעדנו.

אוסאמה סעדי: כבוד השר, באמת ראית שהיום כמעט – 50%-60% מההצעות החוק ומההצעות לסדר-היום הן סביב הנושא הזה, ולכן גם אנחנו, איך שאמר סעיד, בקשר ובישיבות עם שר המשפטים ועם שר הכלכלה והאחראי לרשות הבדואים עמיר פרץ.

אוסאמה סעדי: אני רוצה שגם משרד האוצר ייתן את חלקו בעניין הזה, כי אנחנו מדברים גם עם הסמנכ"ל – כך הוא עכשיו – שאחראי – –

יצחק כהן: האכיפה.

אוסאמה סעדי: – – לרשות האכיפה, אבי כהן.

אוסאמה סעדי: אני חושב שאנחנו חייבים – אדוני השר, אנחנו רוצים לפתור את הבעיה הזאת.

אוסאמה סעדי: סעיד חברי לא בא ואומר: ואללה, אנחנו עכשיו רוצים לפתור את כל הבעיות של התכנון והבעלות של הקרקעות.

אוסאמה סעדי: הוא נתן שני דברים שהם בסיסיים ושהם גם לא מתנגשים עם כל התוכניות וכל הבעלות: זוגות צעירים ובנייה צמוד לבתים קיימים בתוך המתחם הקיים.

אוסאמה סעדי: אני חושב שההצעות האלה הן סבירות והגיוניות, ונדון בזה בוועדה.

אוסאמה סעדי: תודה.

אליהו ברוכי: אוקיי.

אליהו ברוכי: הנושא עובר לדיון – – –

יצחק כהן: ועדת המשנה.

אליהו ברוכי: צריך להצביע.

אליהו ברוכי: אוקיי.

אליהו ברוכי: אנחנו מצביעים בעד להעביר את זה לדיון בוועדת המשנה לענייני נגב.

קריאה: לוועדת משנה – – –

קריאה: לא לוועדת משנה.

קריאה: קודם מעבירים לוועדה – – –

אליהו ברוכי: אז אנחנו מצביעים בעד להעביר את זה לוועדת הפנים, לדיון בוועדת הפנים של הכנסת.

קריאה: נכון.

אליהו ברוכי: בבקשה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 2 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

אליהו ברוכי: תוצאות ההצבעה הן שניים בעד.

אליהו ברוכי: אנחנו מוסיפים את חברי הכנסת סעיד אלחרומי, אוסאמה סעדי, ינון אזולאי ומשה אבוטבול, ויחד יש לנו שישה קולות בעד להעביר את ההצעה לסדר-היום לדיון בוועדת הפנים של הכנסת.

אליהו ברוכי: ההצעה עברה.

אליהו ברוכי: << הלסי >> הרחבת חוק הפיקדון – הפניית עורף לסיכום שהושג בשעתו בוועדת הכלכלה ופגיעה נוספת במשפחות החלשות << הלסי >>

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים לדיון בהצעה הבאה, אלא שהמציע איננו.

אליהו ברוכי: עוברים להצעה לסדר-היום בנושא: הרחבת חוק הפיקדון – הפניית עורף לסיכום שהושג בשעתו בוועדת הכלכלה ופגיעה נוספת במשפחות החלשות, מס' 1994.

אליהו ברוכי: יציג את ההצעה חבר הכנסת משה אבוטבול.

משה אבוטבול: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני לא אנצל את כל עשר הדקות שעומדות לרשותי, כי הנושא הוא חוק הפיקדון.

משה אבוטבול: אולי רבים יודעים את הפרטים של החוק, אבל אגלה לכם שבשעתו בוועדת הכלכלה ניהלו חברי הכנסת של ש"ס מערכה עזה נגד כל החוק.

משה אבוטבול: הגענו אז לפשרה.

משה אבוטבול: אנחנו בעד איכות הסביבה ובעד מחזור – המקורות שלנו מלאים בציטטות על נושא איכות הסביבה – אבל לא בכל מחיר; לא במחיר של פגיעה במשפחות קשות היום.

משה אבוטבול: זה שהתאגיד היום דורש להרחיב את החוק גם לבקבוקים גדולים, בניגוד גמור לכל הסיכום שהיה איתו בשעתו, רק מלמד כמה צדקנו.

משה אבוטבול: משפחות שמתגוררות בחדר וחצי לא יכולות להקצות מקום גם לבקבוקים הריקים כדי לקבל את דמי הפיקדון חזרה.

משה אבוטבול: למעשה, עבורן זה מס, עונש.

משה אבוטבול: העשירים יכולים למחזר – יש להם מקום בשפע.

משה אבוטבול: אדוני היושב-ראש, כמו בכל דבר יש כאן צד שני, והצד השני זה השר גילה גמליאל, שאנחנו מוקירים אותה ומעריכים אותה.

משה אבוטבול: התחלנו דיאלוג איתה בנושא בניהולו של יושב-ראש הסיעה שלנו, ידידי חבר הכנסת הרב מיכאל מלכיאלי.

משה אבוטבול: לכן, אני לא אוסיף כעת מאומה, כי הדיאלוג יעשה את שלו.

משה אבוטבול: אשמח אם הנושא יעבור לדיון בוועדה, בתקווה שלא נצטרך לקיים דיון בוועדה.

משה אבוטבול: אני מאוד מודה לך.

משה אבוטבול: תודה רבה לכם.

אליהו ברוכי: אז אנחנו מצביעים על להעביר את זה לדיון בוועדת הכלכלה של הכנסת?

קריאה: ועדת הכלכלה.

אליהו ברוכי: בבקשה להצביע.

אליהו ברוכי: בבקשה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 13 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 1 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכלכלה נתקבלה.

אוסאמה סעדי: אני בעד משה אבוטבול.

אוסאמה סעדי: אני לא יודע מה זה.

משה אבוטבול: תודה לך.

אליהו ברוכי: תוצאות ההצבעה: בעד ההצעה להעביר את זה לדיון בוועדת הכלכלה של הכנסת – אחד, ואנחנו מוסיפים את חבר הכנסת ינון אזולאי, חבר הכנסת משה אבוטבול, השר איציק כהן וחבר הכנסת אוסאמה, יחד עם חבר הכנסת סעיד אלחרומי, וביחד זה שישה קולות בעד להעביר את זה, להעביר את ההצעה לסדר-היום לדיון בוועדת הכלכלה של הכנסת.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: הסתיימו ההצעות לסדר-היום.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים לשאילתות.

אליהו ברוכי: שאילתה ראשונה היא של חבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

קריאה: השרה צריכה להיכנס.

קריאה: אמרו שהיא בדרך.

אליהו ברוכי: היא בדרך.

אליהו ברוכי: עוד מעט תהיה שאילתה בנושא שלה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – אינו נוכח; חבר הכנסת עמית הלוי – גם הוא אינו נוכח.

משה אבוטבול: הפסקה.

אליהו ברוכי: נעבור לשאילתות של חבר הכנסת סעיד אלחרומי – אבל השרה לא פה בשביל לענות.

קריאה: מה יהיה?

אליהו ברוכי: אז אנחנו מכריזים על הפסקה בדיוני המליאה.

אליהו ברוכי: אנחנו נחזור לשאילתות, בעזרת השם, בהמשך.

אליהו ברוכי: הפסקה.

אליהו ברוכי: אנחנו מפסיקים את ההפסקה, חוזרים לדיונים.

גילה גמליאל: אנחנו דיברנו עם מי שהגיש את הבקשה – איך קוראים למגיש?

אליהו ברוכי: מלכיאלי.

גילה גמליאל: מלכיאלי אמר שהוא מוריד את זה, ופתאום הם החליטו להעלות את זה.

משה אבוטבול: לא לא לא.

גילה גמליאל: אה, שאילתות.

גילה גמליאל: סליחה.

אליהו ברוכי: אנחנו מחדשים את הישיבה.

אליהו ברוכי: נכנסה השרה לאיכות הסביבה, ואנחנו מחדשים את הישיבה.

אליהו ברוכי: שאילתה ראשונה היא של חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – אינו נוכח; חבר הכנסת עמית הלוי – גם אינו נוכח.

משה אבוטבול: ועדת הכלכלה.

גילה גמליאל: אה, אז הייתה אי-הבנה.

אליהו ברוכי: נעבור לחבר הכנסת סעיד אלחרומי – שאילתה מס' 150, פינוי פסולת מיישובים.

גילה גמליאל: חשבתי על ההצעה לסדר-היום.

אליהו ברוכי: כבוד השרה, אבל גם ההצעה לסדר-היום נדונה ועברה לדיון בוועדת הכלכלה.

אליהו ברוכי: היא לא ירדה.

גילה גמליאל: בסדר, הבנתי.

אליהו ברוכי: בבקשה, חבר הכנסת סעיד אלחרומי, שאילתה מס' 150.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: כבוד השרה, ביישובים הלא-מוכרים בנגב לא מפנים פסולת.

סעיד אלחרומי: הדבר הפך למטרד סביבתי חמור שלא מקבל מענה זה זמן רב.

סעיד אלחרומי: בנוסף, קבלנים שופכים פסולת בניין ועוד ביישובים ובסביבתם.

סעיד אלחרומי: רצוני לשאול: 1.

סעיד אלחרומי: מדוע לא מפנים פסולת מהיישובים האלה? 2.

סעיד אלחרומי: האם יש תוכנית למשרדך לטיפול בנושא?

גילה גמליאל: ראשית, כמה דברים: דבר ראשון – כבוד היושב-ראש, כבוד מזכירת הכנסת, הייתה פה פשוט אי-הבנה, כי ההצעה לסדר-היום בהתחלה הייתה אמורה לעלות ובסוף עלתה לוועדת הכלכלה.

משה אבוטבול: אמרתי שאנחנו גם בדיאלוג ושאנחנו סומכים על השרה.

גילה גמליאל: בסדר.

גילה גמליאל: מצוין.

גילה גמליאל: אם זה ככה זה בסדר.

גילה גמליאל: לגבי אלחרומי, הגשת כמה שאילתות, אז אני ארצה רגע לוודא שאני עונה לך על השאילתה הנכונה.

גילה גמליאל: אתה מדבר על פינוי פסולת מהיישובים הבדואיים הבלתי-מוכרים בנגב.

גילה גמליאל: בעיקרון, כל סוגיית הפסולת במדינת ישראל – לצערי, יש כישלון חרוץ בטיפול בה, ועל כן, כשנכנסתי למשרד, הדבר הראשון ששמתי בין היעדים המרכזיים זה לפתח תוכנית אסטרטגית לטיפול בפסולת, שיוגשו לי העקרונות שלה עד סוף החודש, ועל בסיסה צריך לתת מענה.

גילה גמליאל: הרי לא הגיוני שבמדינת ישראל, להבדיל מכל הסטנדרטים שקיימים בעולם, במדינת ישראל יש הטמנה של 80% מהפסולת.

גילה גמליאל: אני הצבתי יעד וחזון לעשור הקרוב להגיע ל-20% פסולת מוטמנים בלבד, ועל בסיס זה לייצר כאן ראייה מתכללת של כל סוגיית הטיפול בפסולת על כל גווניה, על כל סוגיה, אם זו פסולת ביתית ואם זו פסולת בניין, אם זו פסולת חקלאית ואם זו פסולת אלקטרונית או פסולת של חומרים מסוכנים, ויש לאחרונה גם פסולת רפואית, מאז שיותר מתחילים בטיפולים בבית, ועוד הרבה מאוד במגוון שלהם, מן הצד האחד, ומן הצד השני, על כל הדרך מהיצרנים, שהם בעצם מייצרים את הפסולת הזאת, וכל המסלול עד לאן שהפסולת מגיעה בסוף התהליך.

גילה גמליאל: אלה דברים שאנחנו ניתן להם מענה יסודי, כך שלא מדובר פה באופן ספציפי.

גילה גמליאל: נכון לעת הזאת, הרשות המקומית היא שאמונה באופן עקרוני על אספקת השירותים המוניציפליים, ובהם ניקוי הרחובות ופינוי פסולת, ומשרד הפנים הוא המשרד שממונה על הרשויות.

גילה גמליאל: לעניין השלכה בלתי חוקית של פסולת בניין, כמו שאמרתי, מדובר בבעיה שקיימת בכל הארץ, ואנחנו מקדמים את התיקון לחוק של שמירת הניקיון, שיסדיר גם את הטיפול בפסולת בניין באופן ספציפי, וצפוי להביא לצמצום משמעותי של כל השלכות הפסולת באופן בלתי חוקי.

גילה גמליאל: כמו שאמרתי, זה אחד הנושאים המרכזיים שהמשרד מטפל בהם.

גילה גמליאל: כולי תקווה שכבר נגיע לסוגיה של התוכנית האסטרטגית שתגיע לפתחי, וממנה נגזור את התוצאות הנכונות על מנת לפתור את הסוגיה הזאת.

גילה גמליאל: אני רוצה לעדכן אותך שרק בשנה הזאת נתפסו על ידי המשטרה הירוקה אצלנו 13 קבלנים שהשליכו פסולת בשטחי הפזורה, נוסף למבצע אכיפה ארצי שטיפל בשינוע פסולת מהצפון ליישובי הפזורה, ואלו הביאו לכתבי אישום כנגד עשרות מעורבים.

גילה גמליאל: כלומר, במקביל לעניין הזה אנחנו אכן שמים את כל הדגשים על אכיפה על מנת שזה לא יקרה.

גילה גמליאל: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: שאלה נוספת, בבקשה, לרשותך, לפני מעבר לשאילתה הבאה.

סעיד אלחרומי: שאלה נוספת לשאילתה הזאת.

סעיד אלחרומי: גברתי השרה, ביישובים הלא-מוכרים המדינה מצאה פתרון לנושא החינוך והרווחה, והיא שייכה את שני הנושאים האלה למועצות האזוריות נווה מדבר ואל-קסום.

סעיד אלחרומי: האם במשרדך יש אפשרות, או תיבחן האפשרות, שהנושא הזה ספציפית – שתי הרשויות האלה, כפי שהן מתחלקות ביישובים האלה בחינוך, ברווחה, יתחלקו גם בנושא פינוי פסולת ושמירה על השטחים האלה?

סעיד אלחרומי: כי אין רשות בפועל שם בכפרים האלה ולכן הם נופלים בין הכיסאות.

גילה גמליאל: תראה, בפן הפרטני, מה שאני מציעה הוא שתעביר לנו את הנושא ואני אבדוק מול גורמי המקצוע במשרד איך אפשר לעזור בנושא הזה, בסדר?

אליהו ברוכי: אוקיי.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: נמשיך עם סעיד אלחרומי.

אליהו ברוכי: בבקשה, שאילתה מס' 206, בנושא: עונת הציד.

אליהו ברוכי: בבקשה.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: גברתי השרה, אנו עומדים בפתחה של עונת הציד.

סעיד אלחרומי: קיים חשש אצל הציידים מהגבלות קשות אשר יפגעו בהם ויגבילו את מרחב פעולתם.

סעיד אלחרומי: ברצוני לשאול: 1.

סעיד אלחרומי: מה ההגבלות שבכוונת

סעיד אלחרומי: כם לנקוט השנה בעניין מרחב הציד? 2.

סעיד אלחרומי: מהו מספר הציידים בעלי רישיונות ציד?

סעיד אלחרומי: 3.

סעיד אלחרומי: מהם הקריטריונים לקבלת רישיון ציד?

גילה גמליאל: אז שוב אני מודה לחבר הכנסת סעיד אלחרומי על השאילתה, בנושא עונת הציד.

גילה גמליאל: לגבי ההגבלות, ככל שהשאלה מתייחסת למרחב הפיזי של ציד, אני מפנה לתקנות להגנת חיית הבר (אזורים אסורים) משנת 1971, שקובעות את האזורים שאסורים לציד.

גילה גמליאל: אני לא קבעתי שינויים בתקנות הללו לאחרונה, כך שמה שהיה קבוע בהן בעבר נכון גם לעונה הנוכחית.

גילה גמליאל: מהו מספר הציידים בעלי רישיונות ציד?

גילה גמליאל: לפי הנמסר לי מרשות הטבע והגנים הלאומיים, נכון למועד קבלת התשובה, הרשות הייתה בשלב הנפקת רישיונות הציד לעונה הקרובה.

גילה גמליאל: בעונה הקודמת היו כ-2,000 ציידים רשומים.

גילה גמליאל: מהם הקריטריונים?

גילה גמליאל: הכללים למתן רישיונות ציד קבועים בתקנה 7 לתקנות להגנת חיית הבר.

גילה גמליאל: אני מפנה אותך לתקנות – שם זה ממש בא לידי ביטוי באופן מפורט, בסדר?

אליהו ברוכי: אוקיי.

אליהו ברוכי: שאלה נוספת בנושא הזה?

סעיד אלחרומי: לא.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים לשאילתה הבאה, שאילתה מס' 207, של חבר הכנסת סעיד אלחרומי: מפעלים ראויים.

אליהו ברוכי: בבקשה.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: גברתי השרה, מטרת המסגרות הארגוניות המחזיקות ברשותן כלי נשק, דהיינו מפעלים ראויים, היא מיגור נזקי חקלאות כתוצאה מחיות בר.

סעיד אלחרומי: אנו עדים לתקיפות רבות של זאבים וחיות בר, הפוגעים בחקלאים ובמגדלי הכבשים הבדואים בנגב.

סעיד אלחרומי: רצוני לשאול: 1.

סעיד אלחרומי: כמה מפעלים ראויים פרטיים קיימים ומהו מספרם?

סעיד אלחרומי: 2.

סעיד אלחרומי: על פי אילו קריטריונים מקבל בעל מפעל ראוי פרטי רישיון עסק?

גילה גמליאל: השאילתה הזאת אמורה להיות מופנית למשרד לביטחון הפנים, מכיוון שלפי חוק כלי הירייה, השר לביטחון הפנים הוא שרשאי לתת לבעליו של מפעל ראוי או למנהלו רישיון מיוחד להחזקת כלי ירייה להגנת המפעל ועובדיו.

גילה גמליאל: מפעל ראוי הוא מפעל או מוסד שהשר לביטחון פנים אישר כמפעל ראוי, בסדר?

גילה גמליאל: השאלה הזאת אמורה להיות מופנית אליו.

גילה גמליאל: כנ"ל לגבי הקריטריונים.

גילה גמליאל: אני מפנה אותך שוב למשרד לביטחון הפנים.

גילה גמליאל: הוא הרשות המוסמכת.

גילה גמליאל: תפנה לשם ותקבל מענה.

אליהו ברוכי: אוקיי.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים לשאילתה הבאה, שאילתה מס' 279, של חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בנושא: פינוי פסולת משטח גלילי דרומית לשגב שלום בנגב.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: גברתי השרה, אני מבטיח שהיא אחרונה להיום.

גילה גמליאל: זה בסדר.

גילה גמליאל: זה מעיד על עצם זה שאתה חרוץ בעבודתך.

סעיד אלחרומי: יש תופעה רחבה של השלכת פסולת בכמויות גדולות בוואדיות ובשטחים הצמודים ליישובים הבדואיים בנגב.

סעיד אלחרומי: הדבר ניכר במיוחד מסביב לרהט, שגב שלום ובקרבת היישובים הלא-מוכרים – שם אין פיקוח בכלל.

סעיד אלחרומי: ברצוני לשאול: 1.

סעיד אלחרומי: האם משרדך מודע לסוגיה ולבעיה?

סעיד אלחרומי: 2.

סעיד אלחרומי: מה בכוונת משרדך לעשות כדי למגר תופעה מטרידה זו?

סעיד אלחרומי: השאילתה הראשונה הייתה על הכפרים הלא-מוכרים; עכשיו ביישובים כמו רהט, עיר.

גילה גמליאל: כן, בהחלט.

גילה גמליאל: אז ההקדמה שאמרתי בשאילתה הראשונה – אני לא אחזור עליה, אבל היא רלוונטית גם לכאן.

גילה גמליאל: בנוסף, אני אעיד ואומר שבשנים האחרונות אנו רואים ועדים להשלכה של פסולת רבה בפזורה הבדואית, שכוללת פסולת ביתית ופסולת בניין.

גילה גמליאל: הפסולת מושלכת ללא התשתיות הנדרשות באתרי הטמנת פסולת.

גילה גמליאל: היא יוצרת מפגעים סביבתיים, לרבות זיהום אוויר ומים, זיהום של מים וקרקע.

גילה גמליאל: זאת ועוד, לעיתים קרובות משליכי הפסולת שורפים אותה באופן שגורם לזיהום אוויר שהוא נרחב וחמור במשך ימים רבים.

גילה גמליאל: לתופעה הזאת של שרפת פסולת באופן לא מבוקר יש חומרה יתרה, שכן כתוצאה ממנה נפלטים לאוויר חומרים רעילים ומסוכנים כגון דיאוקסינים, העלולים לגרום נזק בריאותי כבד לאזרחים החשופים למפגעי העשן.

גילה גמליאל: כאשר ידוע למשרד על קיומו של מפגע פסולת מן הסוג הזה יכול המשרד לדרוש טיפול במפגע וסילוקו מכל אחד מן הגורמים הבאים, על פי שיקול דעתו: יוצר המפגע, הרשות המקומית שבתחומה מצוי המפגע, בעל הנכס או המחזיק בנכס, מי שהזמין את פינוי הפסולת, בעל הרכב או האחראי לרכב שממנו הושלכה הפסולת.

גילה גמליאל: המשרד שלי מוציא דרישות לפינוי מפגע באופן תדיר, לדוגמה, לאחרונה בתל שבע, כסייפה, ערערה, לקיה וברהט.

גילה גמליאל: בחלקן התנהל הליך אכיפה והוצאו צווי ניקוי מכוח חוק שמירת הניקיון.

גילה גמליאל: הוצאת הצווים נדרשה על פי רוב במקרים חמורים במיוחד, כגון מקרים שבהם כוסו קווי ביוב באופן שלא אפשר טיפול בהם.

גילה גמליאל: במקביל, המשרד משקיע מאמצי אכיפה רבים כנגד גורמים עברייניים מרכזיים, לרבות פעילות של גורמי האכיפה מטעמו – אם זו המשטרה הירוקה, אם אלו יחידות השרפות של הרט"ג – העלאת הסוגיה לשולחן עגול בפרקליטות, הקצאת תקציב לאכיפה אזורית דרך האשכולות ועוד.

גילה גמליאל: כל זאת לא יכול להחליף פעולות פיקוח בסיסיות המצויות בסמכותן של הרשויות המקומיות.

גילה גמליאל: ההתגייסות של הרשויות יכולה לסייע רבות בהצלחת המהלך, ואנו יכולים לציין לטובה שיפור בהתנהלותה של עיריית רהט בהיבטים אלו.

גילה גמליאל: אני סבורה שקידום הצעת חוק בעניין טיפול פסולת בניין היא שתאפשר התמודדות טובה יותר עם התופעה של ההשלכה הלא-מוסדרת של פסולת בניין, ובכוונתי לפעול בהקדם לקידום של החוק הזה.

גילה גמליאל: עוד יש לציין כי המשרד להגנת הסביבה הקצה תקציבים במסגרת החלטת ממשלה 546 לצורך הסדרת פסולת ברשויות הבדואיות והכנסת מערך פינוי פסולת ליישובי המועצות האזוריות הבדואיות – גם נווה מדבר וגם אל-קסום – לטיפול במפגעי פסולת ולפינוים, להקמת תשתיות אזוריות ולאכיפה.

גילה גמליאל: מדובר בתהליך מתמשך שהעבודה עליו טרם הסתיימה.

גילה גמליאל: הקמת מערך האכיפה נתקל בקשיים רבים, אולם תוקף החלטת הממשלה אמור לפוג בסוף 2020.

גילה גמליאל: המשרד מעוניין להאריכו, על מנת שניתן יהיה סוף-סוף להקים איגוד ערים לאכיפה שיוכל לתת מענה לנושא האכיפה הסביבתית במרחב הבדואי.

גילה גמליאל: לסיכום, בימים אלו שוקד משרדי על ניסוח של טיוטת קול קורא בנושא משק פסולת אזורי באמצעות איגודי ערים מסוגים שונים: איגודי ערים לאיכות הסביבה, איגודי ערים לתברואה ואיגודי ערים מסוג אשכולות של רשויות מקומיות.

גילה גמליאל: זה אמור לתת מענה ליותר מ-80% מהרשויות במדינת ישראל, ולהערכת גורמי המקצוע במשרדי יישום המהלך ופרסום הקול הקורא צפויים להוביל להפחתה משמעותית ברמה הלאומית של כמויות הפסולת המושלכות בשטחים הפתוחים בכלל ובסביבת היישובים הבדואיים בפרט.

גילה גמליאל: כשכל הנושא הזה יסתיים, וביחד עם התוכנית האסטרטגית, נוכל לבחון אם הפתרון של המענה דרך האשכולות ייתן את המענה או אם אנחנו נצטרך לתת את זה כפי שהצגת כאן, בדרך אחרת.

גילה גמליאל: כשהכול יגיע לפתחי ונראה את התמונה המלאה, אני בהחלט אוכל לתת את הדעת באופן סופי בעניין הזה.

גילה גמליאל: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים לשאילתה – חוזרים, מה שנקרא, לתחילת הסדר.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יואב סגלוביץ', בבקשה.

אליהו ברוכי: שאילתה מס' 248, בנושא: שיקום שונית האלמוגים באילת.

יואב סגלוביץ': הכול זה שאלה של עיתוי, גברתי השרה.

יואב סגלוביץ': בוועדת חוקה דנים בחוק איים ירוקים של אילת, ואני בא עכשיו עם השאילתה הזאת.

יואב סגלוביץ': הסערה שהייתה למעשה בחודש מרץ באילת באמת גרמה שם נזקים אדירים לשוניות.

יואב סגלוביץ': השאלה היא שאלה ממוקדת: מה המשרד עושה בהקשר הזה?

יואב סגלוביץ': תודה.

גילה גמליאל: כן.

גילה גמליאל: אז ראשית אני רוצה להודות לך, יואב, על עצם השאלה המאוד-חשובה בנושא.

גילה גמליאל: להלן הפעולות שנעשו על ידי מרחב אילת של רשות הטבע והגנים, הנמצאת תחת משרדי, שלה יש אחריות על פי החוק לשמירה על שונית האלמוגים; באופן אישי יצא לי לדון בסוגיה הזאת גם עם ראש העיר וגם עם הרט"ג.

גילה גמליאל: ראשית, נעשה סקר ותיעוד מצב קיים לאחר הסערה.

גילה גמליאל: מייד לאחר הסערה בוצע סקר מקיף, לרבות בצלילות, על מנת לאמוד את גודל הנזק לשונית האלמוגים, כמו גם לתשתיות החוף התומכות בשמורת האלמוגים ובחופים הדרומיים.

גילה גמליאל: בוצעו צילומים תת-ימיים ותועד הנזק הקשה – כפי שהגדרת – והופעל ביטוח מטעם הרשות.

גילה גמליאל: שיקום ואישוש השונית – בוצעו כמה מאות צלילות על ידי אנשי המרחב, המחוז, המתנדבים ועוד, שבעיקרן נועדו לניקיון פסולת רבה שנסחפה והגיעה לים.

גילה גמליאל: סדר העדיפויות היה, ראשית, הסרת מפגעי אשפה מעל אלמוגים, בלטי שונית וערכי טבע בכלל, ואחר כך פינוי, הסרה והוצאה של פסולת מהקרקעית.

גילה גמליאל: זאת, תוך שימוש בכלים שונים ובשיטות שונות – ידנית, מכנית, מהים ומהחוף.

גילה גמליאל: תוך כדי פעולות אלה שוקמו ואוששו אלמוגים שנפגעו בסערה, אם הם נשברו, אם הם התהפכו, אם הם נקברו בחול ועוד.

גילה גמליאל: שיקום תשתיות ים וחוף – תיעוד וסקירת הנזקים מייד עם תום אירוע הסערה והפעלת ביטוח רט"ג.

גילה גמליאל: בהקשר זה קיימת חשיבות גבוהה ביותר להחזרת המצב לקדמותו מהר ככל הניתן, בכל הקשור לתשתיות הים והחוף בשמורות ובקרבת שונית האלמוגים, מאחר שהן תומכות ומאפשרות את ניהול השמורות וההגנה על ערכי הטבע.

גילה גמליאל: מדובר בתשתיות של מזח, שילוט, פריסת חבלים בחוף, מצופים לסימון מסלולי כניסה למים, קו חוצה ועוד תשתיות רבות אשר בהיעדרן גובר הסיכוי לחריגות, לפגיעה בערכי הטבע בשונית ואף לפגיעה בבטיחות המבקרים.

גילה גמליאל: סקרים אקולוגיים – גם אלו החלו זמן קצר לאחר הסערה.

גילה גמליאל: הסקרים עסקו בסקירה, תיעוד וניתוח של מצב שוניות האלמוגים ובסקר מצב ומצאי דגים באותם אתרים.

גילה גמליאל: ליווי ופיקוח על עבודות תשתית במפרץ – מייד עם תום אירוע הסערה החלו עיריית אילת, גופים ציבוריים וממשלתיים, יזמים פרטיים ועוד בשיקום נזקים והחזרת המצב לקדמותו בחופים עצמם.

גילה גמליאל: הנזקים האדירים שהצטברו עקב הסערה הביאו לצבר של עבודות תשתית נרחבות בחופים, בדגש על פינוי מפגעים ופסולת מהים ומהחוף שנסחפה או קרסה, הקמה מחדש של מבנים בחוף ומתקני מזח בים, ניקיונות, ריפוד חופים בחול ועוד.

גילה גמליאל: מיותר לציין שטרם סיימנו את המשימות.

גילה גמליאל: הסקרים האקולוגיים נמשכים, וכמובן ניתוח המשמעויות.

גילה גמליאל: טרם הושלמו כלל התיקונים של הנזקים השונים – לדוגמה ראש הגשר הדרומי שקרס בשמורת האלמוגים – ועדיין צצים ונחשפים מדי פעם מצבורי אשפה בקרקעית הים, ייתכן שבחסות הסערה.

גילה גמליאל: שנת הקורונה והתקציב המשובש כמובן שלא מסייעים בקצב ובאיכות השיקום.

גילה גמליאל: כולי תקווה שנוכל לגייס 3 המיליון המתבקשים כדי שהתמונה תהיה מלאה.

אליהו ברוכי: שאלה נוספת, בבקשה.

יואב סגלוביץ': בשביל ההוגנות אני אגיד שיש לי בקשה נוספת, לא שאלה נוספת.

גילה גמליאל: כן.

יואב סגלוביץ': אז בקשה נוספת: הסיפור של הפרעת פלמחים.

יואב סגלוביץ': אני לא מחכה לתשובה עכשיו, כי אני מפתיע אותך, אבל הפרעת פלמחים במים הכלכליים, צריך להכריז עליה, לדעתי, כשמורת טבע ימית, ורק את יכולה.

יואב סגלוביץ': אז אם תוכלי להיכנס לזה – זו בקשתי אלייך.

יואב סגלוביץ': אין מישהו אחר שיעשה את זה.

יואב סגלוביץ': תודה.

גילה גמליאל: תודה לך.

גילה גמליאל: אני אדאג שיחזרו אליך גם לגבי התשובה הזאת.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

גילה גמליאל: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים לשאילתה מס' 273, של חבר הכנסת עמית הלוי, בנושא: קו מתח גבוה סמוך לבתים במגדל העמק ותחלואה חריגה.

עמית הלוי: תודה.

עמית הלוי: כבוד השרה, בשכונת נוף העמק במגדל העמק עוברים קווי מתח גבוה בסמיכות לבתי מגורים.

עמית הלוי: פנו אליי כמה וכמה שכנים שם.

עמית הלוי: התגלו בשכונה מקרי תחלואה חריגים של סרטן.

עמית הלוי: מדידות מקצועיות שהם הזמינו מראות שרמת הקרינה – לפני כמה חודשים ממש – רמת הקרינה המגנטית בשכונה עולה על הרמה הבטוחה, לפי מה שמפורסם.

עמית הלוי: כיצד המשרד שלך מתכוון לטפל במפגע הבריאותי, או מה המדדים שהמשרד מקנה – איך אפשר לטפל בסוג כזה של תלונות?

גילה גמליאל: כן, ממתי המסמך אצלך?

עמית הלוי: הבדיקה שלהם?

גילה גמליאל: כן.

עמית הלוי: יש להם מסוף – ממש מתחילת 2020.

עמית הלוי: לפני כמה חודשים הם עשו בדיקה.

עמית הלוי: הם הזמינו שתי חברות מקצועיות לבדוק את רמת הקרינה, והיא הייתה גבוהה מהמקובל.

גילה גמליאל: טוב, השאילתה כמובן עברה לגורמי המקצוע במשרדי.

גילה גמליאל: לטענתם, על פי דרישת המשרד, ביולי 2019 טופל קו החשמל במגדל העמק לשם הפחתת הקרינה ממנו.

גילה גמליאל: לאחר ביצוע העבודות על ידי חברת החשמל ירדה רמת הקרינה מקו החשמל והיא תקינה, לטענתם.

גילה גמליאל: הם גם הפנו מכתב של חברת החשמל למנכ"ל עיריית מגדל העמק שנשלח אליו לאחר סיום הטיפול.

גילה גמליאל: אם אתה טוען שיש דברים שהם חדשים מבחינת הממצאים, אז אני אשמח להעביר אותם לגורמי המקצוע, כי זה לא נמצא סמוך לשולחנם בזמן שהוצגה בפניהם השאילתה.

גילה גמליאל: סליחה?

עמית הלוי: נעשה שינוי?

גילה גמליאל: כן, אבל השינוי – מדובר – – –

אליהו ברוכי: לפני שנה, ביולי 2019.

גילה גמליאל: מדובר על יולי 2019, אז טופל הקו לשם הפחתת הקרינה, בסדר?

גילה גמליאל: אם מאז היו דברים חדשים שאתה יודע עליהם או ער להם אז תעביר לי את המסמכים הרלוונטיים על מנת שאני אדאג שזה יטופל מול הגורמים המקצועיים במשרד.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים לשאילתה הבאה, שאילתה מס' 277, של חברת הכנסת סונדוס סאלח: תקציב סביבתי לרשויות המקומיות, ניצול וחזרה לקופה הציבורית.

אליהו ברוכי: בבקשה.

סונדוס סאלח: תודה רבה.

סונדוס סאלח: כבוד השרה, כיום לא כל המועצות המקומיות ממשות את התקציב לטובת שמירה על איכות הסביבה והעלאת מודעות למשבר האקלים.

סונדוס סאלח: שאלה בנוסח דומה נשלחה למשרד הפנים ולמשרד האוצר.

סונדוס סאלח: ברצוני לשאול: 1.

סונדוס סאלח: מה פירוט גובה התקציב לרשויות המקומיות?

סונדוס סאלח: כמה מומש בפועל בחמש השנים האחרונות בכל שנה?

סונדוס סאלח: 2.

סונדוס סאלח: מה עם התקציב שלא מומש?

סונדוס סאלח: כמה ממנו חזר לקופת המדינה בחמש שנים האחרונות בכל שנה?

סונדוס סאלח: 3.

סונדוס סאלח: מה עושה משרדך כדי להבטיח שהתקציב ימומש?

סונדוס סאלח: תודה.

גילה גמליאל: כן.

גילה גמליאל: אז נתחיל.

גילה גמליאל: אם אפשר לשלוח לך טבלת אקסל – אין שום בעיה עם זה.

גילה גמליאל: יש טבלת אקסל מוכנה, ובתום הדיון אשמח שהיא תועבר אלייך.

גילה גמליאל: לפי מדיניות המשרד, מה שקורה עם תקציב המיועד לנושא הזה – אז כך: באופן סדיר נערכת בדיקה אם ניתן לממש את יתרת התקציב בהתאם להוראות הדין ולהחלטות שמכוחן ניתנו אותם התקציבים.

גילה גמליאל: אם בדיקת המשרד מעלה כי ניתן לממש את יתרת התקציב, המנהל הרלוונטי במשרד בודק מול הרשות המקומית אם בכוונת העירייה לפעול למימוש היתרה.

גילה גמליאל: אם הרשות המקומית לא מעוניינת או אינה יכולה לממש את מלוא היתרה, ההתחייבות אמורה להיסגר, והיתרה מועברת למקור התקציב שממנו היא יצאה – או לבסיס התקציב או לקרן לשמירת הניקיון, זה תלוי בכל דבר לגופו.

גילה גמליאל: ביקשת עוד טבלה של מה שהוחזר, אז קיימת גם טבלה כזאת ואפשר גם אותה לשלוח אלייך, אין שום בעיה.

גילה גמליאל: מה עושה משרדך כדי להעלות את המודעות?

גילה גמליאל: אז ככה: קודם כול, עדכון על יתרות תקציב במפגשים שאני מקיימת עם ראשי רשויות.

גילה גמליאל: אני תמיד מעירה את תשומת ליבם לעצם הנושא הזה כדי שיגייסו את המשאבים.

גילה גמליאל: יש שיח שוטף עם ראשי הרשויות לגבי יתרות התקציב שעומדות לרשותן.

גילה גמליאל: גם המחוזות, מנהלי מחוזות, עורכים מפגשים תקופתיים עם ראשי רשויות, כל אחד בתחומו, ובמסגרת ישיבות אלו סוקרים מנהלי המחוזות את יתרות התקציב שעומדות לרשות הרשויות.

גילה גמליאל: עובדי המחוזות עוסקים בשוטף בלעודד את הרשויות, ללוות אותן ולסייע להן לנצל את התקציב של המשרד.

גילה גמליאל: בניית מערכת אוטומטית לשיפור השירות ברשויות המקומיות – עכשיו, בשעה טובה, ביחד עם אגף התקציבים במשרד, אנחנו בונים מתווה למערכת מחשוב על מנת שניתן יהיה לשפר את השירות ללקוחות המשרד.

גילה גמליאל: אני באתי מהמשרד הקודם שלי – הייתי אמונה על פרויקט ישראל דיגיטלית.

גילה גמליאל: במשרד ראיתי את חוסר ההתקדמות הטכנולוגית, בדיוק מהסוג הזה, והצלחתי לגייס, בתקציב הנוכחי של 2020 שעבר, סכום לא מבוטל, ובאמצעותו אנחנו נצליח, ממש באופן דרמטי, לייעל את הנושא הדיגיטלי, ולשפר בצורה ממש טובה את השירות לאזרחים, ובהקשר הזה גם את השירות מול הרשויות ואת כל הטיפול בסוגיות האלה, שיוכלו להיות הרבה יותר נגישים והרבה יותר קלים בכל התחומים האלה.

גילה גמליאל: בהחלט, בסוגיית התמיכות, משלב אישור קול קורא עד לקבלת תשלום עבור ביצוע, לרבות כמה יתרת תקציב יש להם – ככה יהיה להם הרבה יותר פשוט.

גילה גמליאל: זה מה שאמור להיות בכל משרד.

גילה גמליאל: הופתעתי לגלות שזה לא היה אצלנו.

גילה גמליאל: המתווה ייתן גם דיווחים תקופתיים אוטומטיים בנושאים האלה של התמיכות, וזה יסייע בעבודה השוטפת בכל הנושא הזה, ואני מקווה שהעבודה תושלם בקרוב ושזה כבר יצא לדרך.

גילה גמליאל: לגבי שליחת הודעה לכל הרשויות, זה כמובן ניתן לביצוע.

גילה גמליאל: יחד עם זאת, כמו שאמרתי קודם, אני מחכה שהעדכון התקופתי המסודר והאוטומטי, שאני עמלה עליו במשרד – ברגע שהוא יצא, זה באמת יהיה אוטומטי, ולא רק בתאריך אחד קבוע – זה יהיה ממש בעבודה בשוטף, וזה ייתן את המענה הנכון לעבודה יעילה.

גילה גמליאל: אז אין ספק שנגעת בנקודות מאוד חשובות שיכולות בהחלט לתת את המענה לרשויות.

אליהו ברוכי: בבקשה, שאלת המשך.

סונדוס סאלח: לפני כניסתך לתפקיד ראיתי שהפרסום להגברת והעלאת המודעות הסביבתית בחברה הערבית, בשפה הערבית, היה דל מאוד.

סונדוס סאלח: האם יש בתוכנית שלך ייעוד להגברת הפרסום והמודעות, תוכנית מסוימת להגברת המודעות הסביבתית בחברה הערבית?

סונדוס סאלח: תודה.

גילה גמליאל: ראשית, בהחלט, בוודאי.

גילה גמליאל: זה דבר מאוד מאוד חשוב, ואנחנו לוקחים כל הנושא של הפרסום בחברה הערבית – כבר אמרתי את זה גם בתפקידי הקודם, גם בתוכניות שקידמתי בעבר וגם במשרד הנוכחי.

גילה גמליאל: מלבד העובדה שאנחנו גם ניקח חלק בתוכניות החומש העתידיות – מה שיש באופן מינורי וחלקי וכמעט בכלל לא – תוכניות החומש, שכולי תקווה שכבר יתחילו לעבוד עליהן וייבנו לעתיד לבוא, וגם בהיבט הפרסומי, כל הדברים שקיימים במשרד.

גילה גמליאל: לבקשתך ולשאלתך, אני גם אדאג, לאחר הדיון כאן, לוודא שזה מקבל את מימושו, למרות שכבר הבהרתי זאת בעבר.

סונדוס סאלח: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: סיימנו עם החלק הזה של השאילתות.

אליהו ברוכי: אנחנו נצא להפסקה נוספת עד להגעת החוק לוועדת החוקה.

אליהו ברוכי: תודה רבה לשרה.

גילה גמליאל: תודה לכם.

אליהו ברוכי: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – החלטת ועדת האתיקה בעניין התבטאויות חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת הפנים והגנת הסביבה בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת אופיר כץ וע'דיר כמאל מריח בנושא: בישראל ישנם 913 מבנים החשודים כמבני פל-קל, מרביתם קולטי קהל ורבים מהם בסכנת התמוטטות העלולה להתרחש בכל רגע נתון.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: הפסקה.

אליהו ברוכי: חברי וחברות הכנסת, אני מתכבד לחדש את ישיבת המליאה.

אליהו ברוכי: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשפ"א–2020, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: [מס' כ/856; דברי הכנסת, חוברת זו, ישיבה 99; נספחות.

ירדנה מלר-הורוביץ: ]

אליהו ברוכי: הצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשפ"א–2020.

אליהו ברוכי: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

יעקב אשר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בשם ועדת החוקה, שהכינה את ההצעה לקריאה שנייה ושלישית, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשפ"א–2020, שהיא מיזוג של הצעת חוק ממשלתית ושל הצעת חוק פרטית של חברי הכנסת איתן גינזבורג, מיקי זוהר, מיקי חיימוביץ', משה ארבל, מתן כהנא, אלי אבידר, מאיר כהן וניתן הורוביץ.

יעקב אשר: בהצעת החוק מבוקש להסמיך את הממשלה להכריז על העיר אילת, אזור עין בוקק וחמי זוהר – מלונות ים המלח – כעל אזור תיירות מיוחד.

יעקב אשר: הצעת החוק מאפשרת ליצור איים תיירותיים באזורים שכלכלתם מבוססת במידה ניכרת על תיירות, שחווים פגיעה כלכלית וחברתית חמורה בתקופה זו, והם מבודדים מבחינה גיאוגרפית, כך שניתן לערוך בקרה לנכנסים לאזור ולשמר בהם רמת תחלואה נמוכה.

יעקב אשר: באיים התיירותיים שיוכרזו על ידי הממשלה תתאפשר פתיחה של בתי המלון וקיום פעילויות תיירותיות אחרות בטרם פתיחתם של מקומות כאלה ברחבי הארץ.

יעקב אשר: כניסה לאזור תיירות מיוחד תחייב הצגת תוצאה שלילית בבדיקת קורונה שתוקפה יהיה ל-72 שעות או הצגת אישור החלמה מקורונה.

יעקב אשר: על מנת להקל על שגרת יומם של תושבי האזור והיישובים הסמוכים נקבע כי הם יהיו זכאים לערוך בדיקות מיידיות בנקודות הכניסה לאזור ללא עלות.

יעקב אשר: בעקבות הדיונים בוועדת החוקה נוספו למתווה כמה איזונים.

יעקב אשר: כדי לשמור על עקרון השוויון דרשה הוועדה כי ייקבעו בחוק במפורש קריטריונים ברורים שמצדיקים את ההכרזה וההטבות שבצידה.

יעקב אשר: לדרישת הוועדה, נקבע בהצעת החוק – ואת זה הממשלה קבעה – כי על מנת לאפשר את הפעילות התיירותית באזור הממשלה תקבע תקנות שייפתחו במקביל – זאת הייתה דרישתנו, והייתה הצהרה לפרוטוקול של משרד המשפטים, הייעוץ המשפטי של הוועדה והייעוץ המשפטי של משרד הבריאות שהממשלה תתקין תקנות לגבי השירותים הנוספים, מעבר לבתי המלון עצמם, במקביל להכרזה.

יעקב אשר: אנחנו, החברים בוועדה וגם אנוכי, רצינו שיהיה תיקון מפורש יותר, אבל הממשלה הבהירה שהיא לא מתקנת את זה.

יעקב אשר: הם הבהירו – – –

אלי אבידר: משרד הבריאות, זו לא הממשלה.

יעקב אשר: משרד הבריאות, זה נכון.

יעקב אשר: אבל היועצים המשפטיים הבהירו לפרוטוקול שהדבר הזה ייעשה ביחד.

יעקב אשר: כמו כן טיפלה הוועדה בנושא של אנשים שגרים בעמק אילון – נכון?

יעקב אשר: אני לא טועה הפעם?

קריאה: חבל אילות.

יעקב אשר: חבל אילות, תודה.

יעקב אשר: מי שגרים בחבל אילות ועובדים באילת או הפוך – העובדים האלה לא יחויבו ב-72 שעות אלא פעם בשבעה ימים לעשות את הבדיקות.

יעקב אשר: בהמשך לאפשרות שנקבעה בהצעת החוק לפטור אדם שיש לו אישור מחלים מקורונה מביצוע בדיקת קורונה בכניסה לאזור, הוועדה ביקשה לחייב את הממשלה לבחון שימוש בכלי זה באופן שיצמצם את הפגיעה בזכויות גם בבואה לקבוע הגבלות אינדיבידואליות בתקנות בתחומים נוספים או בהכרזות על אזור מוגבל.

יעקב אשר: אני רוצה לומר שהצעת חוק שהייתה כאן במליאה לפני כמה ימים הייתה הצעת חוק יותר טובה ממה שאנחנו מביאים היום.

יעקב אשר: ההצעה הזאת היא פרי של פשרה שנעשתה כדי שלא למנוע את משיכת החוק פעם נוספת.

יעקב אשר: לצערנו, בוועדה התברר שהממשלה עדיין איננה מוכנה לכל נושא האופרציה של הבדיקות והדברים הללו.

יעקב אשר: אני אומר דבר אחד: נאמרו פה הרבה דברים בתקשורת בימים האחרונים.

יעקב אשר: האשימו אותי, האשימו את חבריי באופוזיציה ובקואליציה שמשיקולים פוליטיים אנחנו עיכבנו את העניין, ולא היא.

יעקב אשר: עיכבנו כי רצינו תשובות.

יעקב אשר: קיבלנו היום חלק גדול מהתשובות אבל לא את כולן.

יעקב אשר: החלטנו כהחלטה מושכלת לאשר את החוק, מתוך תקווה שהממשלה תדע להתארגן ולעשות את הדברים כמו שאנחנו ביקשנו, כמו שאנחנו רוצים, כמו שמגיע לתושבי – – –

אלי אבידר: יעקב, אין שר באולם, עם כל הכבוד.

יעקב אשר: היושב-ראש – – –

אלי אבידר: צריך להתנהל בנוהל הגיוני, לכבד את יושב-ראש הוועדה.

יעקב אשר: הפניתי את זה ליושב-ראש.

אלי אבידר: אין שר באולם.

אליהו ברוכי: צריך להיכנס שר כל רגע.

אליהו ברוכי: אפשר להמשיך.

אלי אבידר: מצוין, אז נמתין עד שהוא ייכנס.

אליהו ברוכי: אפשר להמשיך בינתיים.

אלי אבידר: מה זאת אומרת אפשר להמשיך?

יעקב אשר: אפשר להמשיך.

יעקב אשר: ככה קבע יושב-ראש הישיבה, מה לעשות?

יעקב אשר: לכן אני אומר, כל ההתקפות, כל הכותרות בעיתונים, כאילו למישהו היה איזשהו מניע פוליטי לתקוע את העניין הזה של אילת – אחרי ימים שלמים שהוועדה וחברי הוועדה מהאופוזיציה ומהקואליציה היו, וטייבנו את החוק, הפכנו אותו ליותר טוב, למען תושבי אילת, למען תושבי מדינת ישראל כולה.

יעקב אשר: גם בנושא תעודות המחלים, אני עמדתי על הדבר הזה שלא יכול להיות שלמדינה יש כלי שיכול לשחרר גם את הכלכלה, גם את החינוך, גם דברים אחרים, והיא לא משתמשת בו כי היא לא יוצאת מחוץ לקופסה ולקיבעון.

יעקב אשר: לכן היום זה נמצא בתוך חוק הסמכויות, ביחד עם האיים.

יעקב אשר: אני מצר על כך שהממשלה, או משרד הבריאות, לא הסכימו שנכתוב גם שיש לממשלה שיקול דעת לבחון ערים נוספות.

יעקב אשר: אני חושב שזה לא היה נכון, אבל כדי שלא לעכב את התהליך מבחינתנו – ואני מקווה מאוד שלא יתברר שהתהליך הזה יתעכב בגלל שמישהו לא הכין את עצמו לעניין הזה, וזה לא חברי הכנסת, זו הממשלה, וביניהם גם משרד התיירות.

יעקב אשר: לצערי הרב השרה תקפה אותי בימים האחרונים על זה שאנחנו מעכבים, למרות שהיא יודעת טוב מאוד שרצינו דברים שגם היא ביקשה.

יעקב אשר: טייבנו את החוק והגענו היום להסכמות.

יעקב אשר: אני מודה לראש הממשלה ולשר דודי אמסלם, שבזכותם הגענו באמת להסכמות יותר טובות; לא מספיק טובות, לא מספיק טובות, אבל יותר טובות.

יעקב אשר: לכן, חבריי, אני מציע לכנסת לאשר את הצעת החוק הזאת.

יעקב אשר: אין לי ספק, ואני יכול להגיד את זה גם בשם חברי האופוזיציה, שכולם רוצים להעביר את זה.

יעקב אשר: אף אחד לא רצה למנוע את זה.

יעקב אשר: רצינו פשוט לעשות את הדבר הנכון, ולצערי הרב לא הגענו אליו ב-100%, אבל הגענו אליו ב-75% או 80%, תלוי בעיני המתבונן.

יעקב אשר: להצעת החוק הוגשו הסתייגויות ובקשות רשות דיבור.

יעקב אשר: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה והשלישית בנוסח הוועדה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יעקב אשר, תודה רבה.

אליהו ברוכי: לחוק הוגשו הסתייגויות על ידי קבוצת סיעת ישראל ביתנו – חברי הכנסת אביגדור ליברמן, עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין, חמד עמאר ואלכס קושניר; הסתייגות של קבוצת סיעת מרצ – חברי הכנסת ניצן הורוביץ, תמר זנדברג ויאיר גולן; הסתייגות של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם – חברי הכנסת יאיר לפיד, משה יעלון, מאיר כהן, עפר שלח, אורנה ברביבאי, קארין אלהרר, יואל רזבוזוב, אלעזר שטרן, מיקי לוי, ע'דיר כמאל מריח, רם בן ברק, יואב סגלוביץ', בועז טופורובסקי, אורלי פרומן, אנדרי קוז'ינוב, עידן רול ויוראי להב הרצנו; הסתייגות של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת – חברי הכנסת איימן עודה, אנטאנס שחאדה, אחמד טיבי, מנסור עבאס, עאידה תומא סלימאן, ווליד טאהא, עופר כסיף, היבה יזבק, אוסאמה סעדי, יוסף ג'בארין, סעיד אלחרומי, ג'אבר עסאקלה, סמי אבו שחאדה, סונדוס סאלח ואימאן ח'טיב יאסין.

אליהו ברוכי: ראשון הדוברים, חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – הסתייגויות.

אליהו ברוכי: לרשותך עשר דקות.

אליהו ברוכי: בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, הצעה לסדר.

אליהו ברוכי: הצעה לסדר?

אוסאמה סעדי: כן, תקנונית.

אוסאמה סעדי: ראיתי שאין בבניין אפילו שר אחד.

אליהו ברוכי: ביקשתי, אמרו לי שבדרך שר.

אוסאמה סעדי: אבל איך אפשר?

אוסאמה סעדי: מה זה "בדרך"?

אליהו ברוכי: שאלתי.

אליהו ברוכי: אמרו לי שבדרך.

אוסאמה סעדי: אם הממשלה אפילו לא שלחה שר אחד מתוך ממשלה מנופחת של 36 שרים, אין אפילו שר אחד לרפואה שיהיה במליאה, שיעביר את חוק אילת, אז זה בושה וחרפה.

אוסאמה סעדי: אני חושב שתקנונית אתה לא יכול להמשיך ולקיים את הישיבה.

יואב סגלוביץ': אולי שרת התיירות או שר הבריאות?

אלי אבידר: אין שרת תיירות.

אלי אבידר: אין שר בבניין.

אלי אבידר: על מי אתם עובדים פה?

אלי אבידר: אין שר בבניין.

אליהו ברוכי: אני בדקתי ואמרו לי שבדרך שר.

יואב סגלוביץ': אולי מגיעים משלוחים – – –

אלי אבידר: אדוני, אין שר בבניין.

יואב סגלוביץ': אלי, הם התירו את המשלוחים, אפשר להביא.

אליהו ברוכי: אלי, אמרתי שבדקתי ואמרו לי ששר בדרך.

אליהו ברוכי: בבקשה.

אלי אבידר: – – – סגור את הישיבה.

אלי אבידר: אין שר בבניין.

אליהו ברוכי: אני עושה הפסקה עד שייכנס שר.

אליהו ברוכי: נכנסה השרה אורית פרקש הכהן.

אליהו ברוכי: אנחנו אומרים לה תודה רבה, ואני מחדש את הישיבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יואב סגלוביץ', בבקשה.

אליהו ברוכי: אלי, אלי, אנחנו מספיק עייפים ומספיק ערניים.

אליהו ברוכי: על תעיר אותנו יותר מזה, אנחנו עוד רוצים גם לישון הלילה.

אליהו ברוכי: תודה.

אליהו ברוכי: עשר דקות לרשותך.

אליהו ברוכי: בבקשה.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב בראש, חבריי חברי הכנסת, אני לא מבין למה אתם כועסים שלא היה שר במליאה.

יואב סגלוביץ': פשוט השרים לא ידעו, אף אחד מהם לא ידע שהממשלה התירה לוולט להתחיל לעבוד, ולא היו משלוחים, אז מתוך 36 שרים לא טרח אף אחד לשבת פה ולכבד – לא אותנו, את החוק שהממשלה "נלחמת", במירכאות כפולות ומכופלות, להעביר.

יואב סגלוביץ': ממשלה כושלת, לא מקצועית, לא עניינית, ותכף אני אפרט.

יואב סגלוביץ': כי מי שלא הבין כמה היא לא מקצועית, לא עניינית ולא מחוברת לקרקע המציאות ולא אכפת לה מכלום – דיבורים כמו חול ואין מה לאכול, לא באילת ולא בהרבה מקומות אחרים, אבל דיבורים גבוהה-גבוהה יש.

יואב סגלוביץ': ראיתי את כולם מתראיינים.

יואב סגלוביץ': ראיתי שרת התרבות מתראיינת אתמול בערוץ 12, מדברת גבוהה-גבוהה.

יואב סגלוביץ': ראיתי את השר אדלשטיין מתראיין, מדבר גבוהה-גבוהה בשם הבריאות, האמונה והשליחות.

יואב סגלוביץ': ראיתי היום גם סרטון שהפיץ ראש הממשלה בטוויטר, פה במרפסת הכנסת: איך הם הצליחו, איזה יופי, איזו עוצמה, איזו נחישות – איזו אפסות.

יואב סגלוביץ': איזו אפסות של ממשלה.

יואב סגלוביץ': ממשלה פשוט ביזיון.

יואב סגלוביץ': ואני אתן לכם הסבר קטן – הינה, גם שר הבריאות מכבד אותי.

יואב סגלוביץ': רק שנייה, שר הבריאות מכבד אותי, אז אני אסביר ואחזור למען שר הבריאות, שנכנס עכשיו: ביזיון כזה לא ראיתי הרבה זמן.

אלי אבידר: שר הסגר הגיע.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אלי אבידר, בבקשה.

יואב סגלוביץ': אבל החוק הזה שנמצא בפנינו הוא חוק שאנחנו בעדו ונלחמנו בעדו.

יואב סגלוביץ': ניסינו לעשות זה בשכל, שקצת חסר – אדוני עושה תנועות יד.

יואב סגלוביץ': אני מאוד אוהב שהוא עושה תנועות יד, זה מוסיף נופך של ממלכתיות.

יולי יואל אדלשטיין: אני עושה תנועות יד בשם 60,000 תושבי אילת – – –

יואב סגלוביץ': אז אני לא אעשה לך תנועות יד, אני פשוט אדבר אליך ואסביר לך מדוע אתה נכשלת, נכשל ולא מתאים, בלי לעשות תנועת יד, במילים.

יואב סגלוביץ': ככה נוהגים בכנסת.

יואב סגלוביץ': אתה לימדת אותי בכנס, כשאני נבחרתי בפעם הראשונה.

יואב סגלוביץ': אמרת: פרלמנט זה parler, אז בלי ידיים.

אלי אבידר: תתפטר.

יואב סגלוביץ': אני אומר שהחוק הזה היה צריך להגיע ביום רביעי שעבר.

יואב סגלוביץ': ישבנו בוועדת החוקה, וביום רביעי שעבר בלילה שר הבריאות משך את החוק הזה.

יואב סגלוביץ': הוא משך אותו גם כן בתנועת יד, במשיכה.

יואב סגלוביץ': אבל לאחר מכן החוק שהיה לפני שבוע הגיע אתמול לוועדה, ואתמול, בסיום דיוני הוועדה, אמרתי ליושב-ראש הוועדה, שאלתי אותו שאלה – או יותר נכון אמרתי אמירה לכל חבריי בוועדה.

יואב סגלוביץ': אמרתי: האם אנחנו עדים לאיזושהי הצגה שבה אנחנו סטטיסטים, ומחר אנחנו נראה את בנימין נתניהו, את שר הבריאות, את דודי אמסלם, את יושב-ראש ועדת חוקה ואת שרת התיירות – לא זוכר אם היא הייתה בסרטון, כן או לא – –

אלי אבידר: היא לא הייתה בסרטון.

יואב סגלוביץ': אה, היא לא הייתה בסרטון.

יואב סגלוביץ': – – מתחבקים?

יואב סגלוביץ': ואכן, פתאום זה קרה היום וראינו סרטון.

יואב סגלוביץ': כל זה קרה לפני שהתכנסה ועדת החוקה.

יואב סגלוביץ': אמרתי את זה אתמול ליושב-ראש הוועדה.

יואב סגלוביץ': אם אנחנו בהצגה אז אני מרים את המסך אתמול; היום ראינו את המופע אבל אתמול תיארתי את המופע שנראה היום.

יואב סגלוביץ': אבל היום הורם עוד מסך.

יואב סגלוביץ': המסך שהורם היום הוא מסך שהתחיל ונגמר בשאלה אחת פשוטה שלי בוועדה את אנשי משרד הבריאות: האם מערך הבדיקות הזמניות מוכן?

יואב סגלוביץ': התשובה שקיבלנו, כבר שבועות אחורה: כן.

יואב סגלוביץ': התשובה שקיבלנו היום: לא.

יואב סגלוביץ': וכשעלה סגן השר יואב קיש שאלתי אותו ישירות, אדוני השר אדלשטיין, את השאלה הזאת.

יואב סגלוביץ': והתשובה שהוא אמר: לא.

יואב סגלוביץ': וכמה זמן ייקח לקבל את התשובה שהמערך הזה יהיה מוכן?

יואב סגלוביץ': אני לא יודע, תשאלו שם את פיקוד העורף.

יואב סגלוביץ': כל מיני סיפורים ומעשיות.

יואב סגלוביץ': מיישעס.

אלי אבידר: מנכ"ל מד"א.

יואב סגלוביץ': אבל יש רק נתון אחד שהוא הכישלון הקולוסלי המקצועי של משרד הבריאות, של שר הבריאות, של יושב-ראש ועדת החוקה, של שרת התיירות ושל ראש הממשלה ושל הממשלה הרעה הזאת – שהם פשוט לא יורדים לפרטים.

יואב סגלוביץ': למה לרדת לפרטים אם אפשר לצייץ בטוויטר ולהתראיין?

יואב סגלוביץ': אז לא בדקו את הדבר שהוא היסודי בתפיסה של החוק הזה, שכל תייר שרוצה להגיע לאילת צריך לבוא עם בדיקת PCR מאושרת ל-72 שעות.

יואב סגלוביץ': אחרים, המוחרגים, שהם תושבי העיר או עם צרכים מיוחדים – ויש רשימה שלמה – יש בדיקה זמנית.

יואב סגלוביץ': והקונסטרוקציה המשפטית היא שאם זה לא קיים, יש בעיה בהכרזה.

יואב סגלוביץ': ככה לא אני כתבתי – ככה כתבו החכמים הגדולים, הנבונים, שכמו שהשר אמר, רוצים להציל 60,000 תושבים.

יואב סגלוביץ': אתם לא רוצים להציל, אתם רוצים להתראיין, כי אם אתם הייתם רוצים להציל הייתם עושים עבודת מטה ויודעים ששום דבר לא מוכן ממה שאמרתם ואתם פשוט מבלבלים את המוח לאזרחים.

יואב סגלוביץ': אז מה שקרה – בואו, אני אספר לכם את המשך הסיפור.

יואב סגלוביץ': ישבו חברי האופוזיציה – ופה אני מתקן את יושב-ראש ועדת החוקה.

יואב סגלוביץ': ועדת החוקה מתנהלת עם יושב-ראש ועדת חוקה מדגל התורה וחברי האופוזיציה.

יואב סגלוביץ': חברי הקואליציה לא שם.

בועז טופורובסקי: כמו גם עכשיו.

יואב סגלוביץ': הם באים כשקוראים להם להצביע.

יואב סגלוביץ': חלק גם שואלים מה צריך להצביע, חלק כמעט מתבלבלים, וכמעט נפלה ההצבעה בגלל זה.

יואב סגלוביץ': עכשיו, זה לא רק שהשרים צריכים להגיע עם וולט לחוק שהם רוצים, גם חברי הכנסת צריכים להגיע עם וולט.

יואב סגלוביץ': אין הסבר אחר לביזיון המקצועי הזה של משרד הבריאות.

יואב סגלוביץ': פשוט ביזיון מקצועי, ביזיון שאי-אפשר לספר עליו סיפורים וגם אי-אפשר להתראיין במתק שפתיים בערוצים השונים – לא ב-12, גברתי השרה, לא ב-11, לא ב-13, לא בכל הערוצים.

יואב סגלוביץ': לא, לא, שם זה לא עובד.

יואב סגלוביץ': בסוף צריך לייצר מערך של בדיקות מהירות שסגן השר יואב קיש אמר שהוא איננו קיים היום.

יואב סגלוביץ': איננו קיים.

יואב סגלוביץ': ולמרות הכול גילינו אחריות פה, חברי האופוזיציה שיושבים, ואמרנו, אנחנו מעבירים את החוק הזה, והחוק עבר בוועדה פה אחד.

יואב סגלוביץ': אני קורא לכל מי שנמצא פה להצביע בעד החוק הזה, ואם יש לו גם קצת, מה שנקרא, נשמה טובה, הוא גם יקרא את ההסתייגויות ויראה שאולי נכון להצביע גם עבור ההסתייגויות.

יואב סגלוביץ': אני לא תולה בזה תקוות, כי אם אתם לא קוראים את החוק שחוקקתם בוודאי לא תקראו את ההסתייגויות שאנחנו כתבנו, אבל גם אם הן ייפלו, אנחנו בעד החוק הזה.

יואב סגלוביץ': אני מפה רוצה להגיד משהו לתושבי העיר אילת.

יואב סגלוביץ': אומנם גרתי שם רק שנתיים, אבל אני יודע כמה זה רחוק מהמרכז, ואני יודע כמה זה קשה, ואני מבין מה המצוקה.

יואב סגלוביץ': הייתי שם ביום ראשון האחרון וראיתי מה קורה שם, ואני אומר לכם, תושבי העיר, העיר הזאת תיפתח עם החוק הגרוע הזה.

יואב סגלוביץ': היא תיפתח, והדברים יואצו, כי כל הפשלונרים והביזיונרים, מראש הממשלה בנימין נתניהו ועד ראש הממשלה החליפי בני גנץ, שאמר: אנחנו נפתח את העיר, בעזוז ובעוז – כולכם אמרתם, אבל להגיד לכם משהו?

יואב סגלוביץ': מי שעשה בסוף את החוק הזה זאת האופוזיציה.

יואב סגלוביץ': זאת המציאות הקשה.

יואב סגלוביץ': חבריי בקואליציה, אתם תצביעו בעד חוק שטויב, טופל ושופר, למרות שלכלכתם ודיברתם סרה, על ידי האופוזיציה, בזמן שאתם בקואליציה – כל השרים והרוזנים, כל בעלי התפקידים והשררה, כל יושבי השולחנות הקדמיים פה שלא באים לעבודה, כל אותם חברים נכבדים שלא קוראים מה שאתם עצמכם כותבים, כל אלה שבאים ומתראיינים ומספרים כמה הם טובים וכמה הם נאצלים ואיך הם מצילים את המולדת, ואותו ראש ממשלה חליפי, ואותו ראש ממשלה שאמור להיות חליפי אם הם לא יתחלפו או כן יתחלפו – מדברים גבוהה-גבוהה ולא עושים דבר לטובת אזרחי המדינה, דבר אמיתי, של ממש.

יואב סגלוביץ': יש אפשרות לעשות מעשה טוב ומעשה נכון.

יואב סגלוביץ': אנחנו נעשה אותו היום בכנסת.

יואב סגלוביץ': אנחנו נצביע בעד פתיחת העיר אילת למרות הממשלה, למרות הביזיון הגדול שלה, למרות האפסות שלה, למרות שהם אינם יודעים איך לנהל, למרות שהם רבים ומסוכסכים ביניהם.

יואב סגלוביץ': למרות כל הדברים האלה אילת תיפתח, והעסקים ייפתחו, והיא תמשיך לשגשג למרות הממשלה הרעה הזאת.

יואב סגלוביץ': כי מגיע לעשות טוב לתושבים המצוינים האלה – למרות הממשלה הזאת ולמרות מה שקרה בוועדה ולמרות כל הדברים האלה.

יואב סגלוביץ': ואני חוזר על ה"למרות" הזה כי אני יודע שכל דבר שאני אומר מרתיח אותם קצת יותר: איך יכול להיות שהחבר'ה שם בטריבונה מנהלים אותנו טוב יותר מאשר אנחנו, עם כל העוזרים והיועצים?

יואב סגלוביץ': וכן, כן, שרת התיירות, אתם חבורה של פשלונרים שלא מעניין אתכם כלום חוץ מהכיסא.

יואב סגלוביץ': וגם אותך לא מעניין דבר וחצי דבר – –

אורית פרקש הכהן: לא מעניין חצי דבר?

אורית פרקש הכהן: עבדתי על החוק הזה קצת יותר ממך.

יואב סגלוביץ': – – כי אם היה מעניין אותך, היית מגיעה לדיוני הוועדה, ולא מגיעה בוולט להצבעה.

יואב סגלוביץ': זה מה שהיה נכון לעשות.

אורית פרקש הכהן: קצת צניעות.

אורית פרקש הכהן: קצת צניעות.

יואב סגלוביץ': אז תעשי את הדבר הכי נכון שאת יכולה לעשות עם שר הבריאות, ותגידו לכל עם ישראל: נכשלנו, אנחנו הולכים הביתה.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יואב סגלוביץ', תודה רבה.

אליהו ברוכי: בשם חברי קבוצת הרשימה המשותפת, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אורית פרקש הכהן: – – – לא דאג לזה שהכול יתעכב ביומיים.

קריאה: לדעתי זה שווה ציוץ, גברתי השרה.

אורית פרקש הכהן: אני רואה שזה נורא כואב לך, יואב.

אלי אבידר: לא, אני רואה שאת מתעסקת בטוויטר – –

אורית פרקש הכהן: תשתה כוס מים, תשתה כוס מים.

אלי אבידר: – – במקום בתושבי אילת.

אלי אבידר: מתעסקת בטוויטר.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, אנחנו התעכבנו במליאה עכשיו – קודם כול בוועדת החוקה, מכיוון שהייתה רוויזיה שביקשנו אני וחברי עופר כסיף וניצן הורוביץ וגם יואב, על אי-פתיחת מתחם קניות – מה שנקרא מתחם קניות פתוח או ביג.

אוסאמה סעדי: אנחנו הצגנו את הרוויזיה וחיכינו להצבעה, ולא הייתה הצבעה; ישבנו וחיכינו, וכבוד יושב-ראש ועדת החוקה לא קיים הצבעה.

אוסאמה סעדי: למה?

אוסאמה סעדי: כי לא היה רוב לקואליציה.

אוסאמה סעדי: ואז, אחרי רבע שעה, 20 דקות, הוא הכריז על הפסקה בוועדת החוקה לעשר דקות.

אוסאמה סעדי: עברו עשר דקות, 20 דקות, 30 דקות – אין, לא מקיימים ישיבה.

אוסאמה סעדי: אחרי כחצי שעה, 40 דקות, חוזרים, ואז הוא אומר: אני לא יודע על מה אנחנו מצביעים, לא מצביעים, מצביעים על כל התקנות בבת אחת או שמפצלים.

אוסאמה סעדי: ואז חברי יעקב אשר נועל את הישיבה.

אוסאמה סעדי: למה?

אוסאמה סעדי: יש לכם רוב – תפילו את זה.

אוסאמה סעדי: אבל אתם לא רוצים להיראות בפני הציבור כאילו כמי שמפילים את העניין הזה של מתחמי ביג.

אוסאמה סעדי: אבל האמת היא שאתם הפלתם וסגרתם את מתחמי ביג.

אוסאמה סעדי: הציבור שרואה אותנו עכשיו, שיבין שמתחמי ביג לא נפתחו רק בגלל שהיום לא הייתה הצבעה בוועדת החוקה.

אוסאמה סעדי: ואותו דבר, אותה פארסה קרתה עם חוק אילת.

אוסאמה סעדי: אתמול עבר חוק בוועדת חוקה פה אחד.

אוסאמה סעדי: באנו לכאן, ואז הממשלה מגישה הסתייגויות.

אוסאמה סעדי: לאחר שהכנסת דחתה ברוב קולות את ההסתייגויות האלה, שר הבריאות משך את החוק הזה.

אוסאמה סעדי: היום חזרנו, ואז פתאום אנחנו חוזרים להצעת החוק המקורית, רק על אילת ואזור ים המלח, עין בוקק.

אוסאמה סעדי: אפילו את הסמכות שרצינו – הרי בסך הכול מה רצינו, מה תיקנו, ואיזה הסתייגויות אנחנו עכשיו מגישים?

אוסאמה סעדי: שתושבי אילת וכל מי שצופה בנו ידעו על מה אנחנו מסתייגים: אנחנו רוצים לתת סמכות לממשלה, לך, כבוד שר הבריאות, להכריז על אזורים נוספים, אם תראו לנכון.

אוסאמה סעדי: אף אחד לא מחייב אתכם, אף אחד לא מכריח אתכם.

אוסאמה סעדי: אתם אפילו לא רוצים את הסמכות הזאת.

אוסאמה סעדי: אנחנו ביקשנו, למשל, להוסיף את אזור נצרת, ויש חברי כנסת שביקשו להוסיף את טבריה, ואתם תחליטו כממשלה, אבל אפילו את הסמכות הזאת אתם לא רוצים לקבל.

אוסאמה סעדי: דבר שני, ויותר חשוב: עכשיו הפתיחה היא אך ורק לבתי מלון ובריכת שחייה ומתחמי אוכל בתוך בית המלון לאורחי בית המלון.

אוסאמה סעדי: אין פתיחה של מסעדות ואין פתיחה של בתי עסק באילת חוץ מבתי מלון.

אוסאמה סעדי: מה שביקשנו, כבוד השר, שר הבריאות, ושרת התיירות – – –

יולי יואל אדלשטיין: כנראה שאתה קורא איזה חוק אחר.

אוסאמה סעדי: לא, אותו חוק, זאת ההסתייגות.

אוסאמה סעדי: אז תגיד לנו שאתה מסכים להסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: להסתייגות אני מסכים.

אוסאמה סעדי: אז בסדר, אז נצביע על ההסתייגות וגמרנו עם זה.

אוסאמה סעדי: מה שאנחנו רוצים זה שאם באמת פותחים, עם כל הבדיקות, וכל אחד שיגיע יציג בדיקה שלילית – נכון שלא יהיו בדיקות מהירות, כפי שהסביר לנו כבוד סגן שר הבריאות חבר הכנסת יואב קיש.

אוסאמה סעדי: אלה ההסתייגויות שלנו, ובכל זאת אנחנו בעד הפתיחה ואנחנו בעד החוק.

אוסאמה סעדי: הצבענו פה אחד ונצביע גם עכשיו במליאה פה אחד בעד חוק אילת.

אוסאמה סעדי: רצינו שהממשלה תשקול עוד אתרים ומקומות נוספים, בגלל זה הגשנו את ההסתייגות הזאת, ואנחנו מבקשים להצביע על ההסתייגות ועל החוק.

אוסאמה סעדי: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: כבוד השרה, רוצה לומר כמה מילים?

אליהו ברוכי: בבקשה.

אוסאמה סעדי: לא, עופר.

אליהו ברוכי: יש עוד שניים, עופר ואלי אבידר.

אליהו ברוכי: עופר כסיף, בבקשה.

אליהו ברוכי: אלי, אתה אחריו, אם אתה רוצה לרדת בינתיים.

אלי אבידר: אני אוותר על זכות הדיבור.

אלי אבידר: אני לא רוצה להרבות מחלוקת בעם ישראל.

אליהו ברוכי: עופר?

אליהו ברוכי: עופר כסיף, בבקשה.

אליהו ברוכי: חברי הכנסת, הסתיימו הנאומים.

אליהו ברוכי: עופר קיבל עכשיו הודעה שהוא צריך להיכנס לבידוד.

יולי יואל אדלשטיין: רפואה שלמה.

אליהו ברוכי: הוא לא חולה, הוא לא חולה, אולי אולי אולי – נאחל לו בריאות והצלחה.

אליהו ברוכי: כבוד השרה אורית פרקש הכהן, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, אני גם מבקש.

אליהו ברוכי: בבקשה.

קריאה: היא מסכמת?

אליהו ברוכי: היא מתערבת.

אליהו ברוכי: אחריה גם השר יעלה לסכם.

אורית פרקש הכהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לילה טוב, ערב טוב.

אורית פרקש הכהן: קודם כול לעשות קצת סדר: אני לא שרה תורנית, אני הגעתי מאמצע דיוני הקבינט הביטחוני, כך שלא היה פה שום זלזול באף אחד או באף חבר כנסת.

אורית פרקש הכהן: כל היום עקבתי אחרי כל מה שהתרחש בוועדות, והייתי בקשר שוטף בכל הסוגיות שעלו בהן, ואני גם אתייחס.

אורית פרקש הכהן: שנית, וזה מה שחשוב בעיניי, אני שמחה ומברכת את כולם על שהפארסה הזאת הסתיימה, שהאירוע המיותר שעברנו כולנו אתמול בכנסת נגמר ושחזרנו למסלול.

אורית פרקש הכהן: ולא, החוק הזה שעובר היום אכן חזר למתכונת המאוזנת, הממשלתית, כפי שהיה צריך להיות.

אורית פרקש הכהן: זה ממש לא חוק גרוע, זה ממש לא חוק נוראי, וחבר הכנסת סגלוביץ', שכינה את כולנו בממשלה בשמות שלא מכבודי לחזור עליהם, אפילו לא נשאר כדי לשמוע את התשובה, אבל כנראה שלו יותר חשובים הציוצים בטוויטר ובערוץ 12.

אלי אבידר: הוא למעלה, שומע אותך, מקשיב.

יואב סגלוביץ': אני פה למעלה.

אורית פרקש הכהן: אז אני אתייחס גם אליו.

אלי אבידר: חוק גרוע.

אורית פרקש הכהן: החוק שעובר היום הוא חוק מאוזן שנותן מענה לעשרות אלפי ישראלים – –

אלי אבידר: לא נכון.

אורית פרקש הכהן: – – במקומות מוגדרים ברחבי הארץ בתקופה מורכבת, ואנחנו בכוונה כממשלה – –

אלי אבידר: זה רק באילת.

אלי אבידר: מה ברחבי הארץ?

אלי אבידר: זה רק באילת.

אורית פרקש הכהן: באזור אילת וים המלח.

אורית פרקש הכהן: – – בגלל שמדובר במערכה ובתהליך כל כך מורכב, וחלק מהדברים התבררו היום בוועדה – לא, הכוונה לא הייתה לפתוח באופן אוטומטי כל עיר שעולה בראשו של כל חבר כנסת, גם אם זה חשוב, גם אם היינו רוצים לעשות את זה – עשינו כאן איזון מתואם ומוסכם בממשלה, עם השיקולים הבריאותיים, בין השיקולים של ענף התיירות ובין השיקולים של הכלכלה, ואם הדבר הזה יצליח, ואמן שהוא יצליח, כולנו ניהנה מזה.

אורית פרקש הכהן: אני הייתי ישירה.

אורית פרקש הכהן: מי שהגיע להשתתף בדיון בוועדת החוקה, בדיון הראשון – דיברתי דברים נכוחה.

אורית פרקש הכהן: אמרתי שהחוק הזה הוא בכוונה מוגדר ומרוסן, כי זה מה שאפשר היה להעביר בממשלה במצב התחלואתי הזה, במגבלות הרפואיות הקיימות, ושאני כשרת תיירות קיבלתי החלטה קשה: לתת חמצן למעל 50% – –

אלי אבידר: אני רק רוצה להזכיר לך, הוא לא חוק ממשלתי.

אורית פרקש הכהן: – – ממספר הלינות בתיירות הביתית במדינת ישראל – לעיר אילת, הגדולה, שנמצאת במצוקה חברתית ובקריסה כלכלית.

אורית פרקש הכהן: ומה קרה?

אורית פרקש הכהן: בסוף הפארסה שהתנהלה אתמול הייתה, וחזרנו לאותו החוק, לאותם עקרונות, והכי לגיטימי לממשלה לבוא ולומר – –

אלי אבידר: שר הבריאות, היא מדברת על הפארסה שלך, לא שלנו.

אלי אבידר: פארסה.

אורית פרקש הכהן: – – גם לכנסת:

אורית פרקש הכהן: אם אנחנו מרגישים שעובר חוק שפורם את העקרונות הבריאותיים שאנחנו מוכנים להיות ערבים להם, אנחנו מושכים אותו, וכך נעשה.

אורית פרקש הכהן: בעבודה מאומצת הגענו להסכמות.

אורית פרקש הכהן: הינה חבר הכנסת גינזבורג.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה להודות לך, אני רוצה להודות לשר הבריאות, וכן, אני רוצה להודות גם ליושב-ראש הוועדה חבר הכנסת אשר.

אורית פרקש הכהן: אני יודעת שהשמעתי ביקורת מאוד נחרצת על העובדה שהכניסו וכרכו בחוק הזה – וזאת אחת הסיבות שהוא נפל אתמול, וזו האמת – סוגיה שנקראת תעודת מחלים, שגם אם היא חשובה, שגם אם היא ראויה, שגם אם צריך ללבן אותה, זו לא הייתה האכסניה, זה לא היה העיתוי ולא היה מקום להחזיק את כל ענף התיירות בשבי בגלל הסוגיה הזאת.

אורית פרקש הכהן: אז אני מתנצלת אם פגעתי בך.

אורית פרקש הכהן: יש לי הערכה אישית עמוקה אליך, אבל חשבתי את זה, ואני שמחה שהגעתם לעמק השווה בדבר הזה.

אורית פרקש הכהן: ואני גם השמעתי ביקורת על חבריי באופוזיציה.

אורית פרקש הכהן: אני חושבת שעכשיו, כששמענו את חבר הכנסת סגלוביץ', אני חושבת שכל מילה שאמרתי היא בסלע.

אורית פרקש הכהן: במקום לגלות אחריות – גם אופוזיציה בתקופת משבר יכולה לגלות אחריות.

אלי אבידר: את שרת ברכה לאופוזיציה, ברכה לאופוזיציה.

אורית פרקש הכהן: גם האופוזיציה יכולה לשים את הפוליטיקה מחוץ לכול.

אורית פרקש הכהן: לבוא ולהגיד לשרת תיירות ולשר בריאות, שמשקיעים בנושא הזה שבועות ושעות: דיבורים כמו חול ואין מה לאכול, מבלבלים את המוח, פשלונרים וביזיונרים?

אלי אבידר: ברכה לאופוזיציה.

אורית פרקש הכהן: אז אני חושבת שהדברים האלה מבטאים את מי שאמר אותם יותר מאשר אותי.

אורית פרקש הכהן: אני מעריכה כל אדם באשר הוא.

אורית פרקש הכהן: אף אחד לא יחלק לי ציונים על כמה אני עבדתי על החוק הזה וכמה אני עבדתי כדי שבממשלה, לצד משרד הבריאות – להזכירכם, בשלב כל כך מוקדם של סגר שני – יסכימו לעשות את הניסוי הזה.

אורית פרקש הכהן: אני גאה בהישג הזה ואני גאה בכך שהממשלה אישרה את החוק ואני גאה בזה שאנחנו היום מחברים ומעבירים סוף-סוף את החוק הזה.

אורית פרקש הכהן: חבל על הזמן שעבר, כי כל יום שעובר, לא חוזר.

אלי אבידר: תהיי גאה ותתפטרי מהתפקיד שלך.

אלי אבידר: תהיי גאה ותתפטרי.

אורית פרקש הכהן: אנחנו רואים בזה חשיבות גדולה ורבה, חשיבות גדולה.

אורית פרקש הכהן: אני חושבת שחשוב מאוד שהחוק הזה עובר באותה מתכונת מרוסנת ואחראית שאני, בשם הממשלה, ביחד עם שר הבריאות, הגשנו והעברנו בממשלה.

אורית פרקש הכהן: אני שמחה שגם חבר הכנסת אשר הגיע להסכמות בסוגיה שלו – שהדבר הזה יידון וילובן אבל בנפרד, ולא בצורה שתתנה את פתיחת העיר אילת ואזור ים המלח, ותיתן חמצן לענף התיירות.

אורית פרקש הכהן: ואני שמחה שבסוף הענייניות ניצחה פה את הפוליטיקה.

אורית פרקש הכהן: עכשיו לגבי המהות.

אורית פרקש הכהן: שמעתי שהעלו היום שאלות לגבי המנגנונים ולגבי הכול.

אורית פרקש הכהן: קודם כול, העברת החוק היום היא צעד הכרחי וחשוב, אבל היא לא הצעד האחרון שאנחנו כממשלה צריכים לעשות כדי שהדבר הזה יקרה.

אורית פרקש הכהן: הצעדים הבאים הם להעביר את החוק הזה – באמצעות הסמכות שקבינט הקורונה מקבל להעביר הכרזה על איים ירוקים, על אילת ועל אזור ים המלח, כפי שאנחנו בממשלה הובלנו ועשינו, ואני שמחה שזה קורה.

אורית פרקש הכהן: ההכרזה כבר מוכנה.

אורית פרקש הכהן: הטיוטה שלה נמצאת אצל הגורמים המקצועיים.

אורית פרקש הכהן: החוק גם קבע הליך של הידברות עם ראשי המועצות – עם ניר ונגר, ראש מועצת תמר, עם ראש העיר אילת.

אורית פרקש הכהן: ההתייעצות הזאת, ההידברות הזאת נעשתה איתם כדי לחסוך זמן.

אורית פרקש הכהן: המכתבים נמצאים והם יועברו, ביחד עם החבילה של הדברים שצריך לכתוב, לממשלה.

אורית פרקש הכהן: הבנתי שיש סוגיה של בדיקות שהועלתה היום בוועדת החוקה.

אורית פרקש הכהן: אני מדגישה: לא מדובר על הבדיקות שהתיירים יצטרכו לעשות כדי להגיע לעיר אילת.

אורית פרקש הכהן: הדברים האלה ייעשו מראש ברחבי המגורים שלהם, בעיר שלהם.

אורית פרקש הכהן: האנשים, הישראלים, עשרות אלפי המבקרים הישראלים שאנחנו מחכים ומצפים להם בעיר אילת ובאזור ים המלח – –

אלי אבידר: – – –

אורית פרקש הכהן: – – יעשו את הבדיקות האלה באזורי המגורים שלהם ויצאו לדרך.

אורית פרקש הכהן: ראשי המועצות מכינים את המחסומים שייבנו.

אורית פרקש הכהן: הבנתי שראש העיר אילת הקצה לצורך תפעול של הדבר הזה איש מיוחד שיארגן את כל האירוע.

אורית פרקש הכהן: אבל האירוע הזה הוא אירוע מורכב.

אלי אבידר: – – –

אורית פרקש הכהן: חשוב לי לומר שהוא אירוע מורכב.

אורית פרקש הכהן: ולכן אני רוצה לומר שהבעיה שעלתה היום בוועדת החוקה – – –

אלי אבידר: – – –

אורית פרקש הכהן: שנייה.

אורית פרקש הכהן: אני למדתי משהו אחד בקריירה המקצועית שלי – שמי שאין לו מה לומר פשוט צועק.

אורית פרקש הכהן: אז אני מבקשת שתיתנו לי להשלים ותצעקו אחר כך.

אלי אבידר: – – – החוק, אפילו.

אורית פרקש הכהן: בסדר.

אורית פרקש הכהן: עכשיו מבחינת התהליך.

יעקב מרגי: – – –

אורית פרקש הכהן: מה, מרגי?

יעקב מרגי: – – –

אורית פרקש הכהן: מה זה?

יעקב מרגי: – – – אני עושה לך ככה.

מיכאל מלכיאלי: יעקב מרוצה מהנאום שלך.

אורית פרקש הכהן: יעקב מרוצה ממני.

אורית פרקש הכהן: השתפרתי.

אורית פרקש הכהן: אז זו מחמאה.

אורית פרקש הכהן: תודה רבה, חבר הכנסת מרגי.

יעקב אשר: – – – בעד החוק.

אורית פרקש הכהן: עכשיו, לגבי – ואני גם החמאתי לך, חבר הכנסת אשר.

אורית פרקש הכהן: לגבי הבעיה שעלתה היום בוועדת החוקה, לגבי הבדיקות המהירות שאנשים יצטרכו לפי דרישת משרד הבריאות פעם בשבעה ימים, בגלל הכניסות התכופות לעיר אילת: הבנתי שעלתה בעיה של מימון – לא של הבדיקות עצמן; את הבדיקות, את התוצרים של הבדיקות, יספק משרד הבריאות; של התפעול של האוהלים, של המתחמים, התפעול שיבוצע על ידי מד"א או על ידי פיקוד העורף.

אלי אבידר: לא, רק אין לכם מושג מי בודק.

אורית פרקש הכהן: אז אני מצהירה כשרת התיירות – –

אלי אבידר: עד עכשיו אין לכם מושג.

אורית פרקש הכהן: – – שמשרד התיירות ישב מייד מחר, או אפילו הערב, עם נציגי הרשויות המקומיות – –

אלי אבידר: זה שנוסעים לסוף שבוע, מה זה קשור בכלל?

אורית פרקש הכהן: – – עם אילת ועם מועצת תמר.

אורית פרקש הכהן: אנחנו נסייע במימון של התפעול של מערך הבדיקות המהיר באזורים האלה שבהם מדובר.

אורית פרקש הכהן: אנחנו נסייע במימון של הדבר הזה, ואנחנו נעשה כל מה שצריך כדי שהדבר הזה יצא לפועל.

אורית פרקש הכהן: גם אם זה ייקח עוד קצת זמן וגם אם זה ייקח זמן מועט, לפחות אני שמחה שהפארסה המיותרת הזאת נסתיימה – –

אלי אבידר: – – –

אורית פרקש הכהן: – – ואנחנו יכולים להוציא את הדבר הזה לפועל.

אורית פרקש הכהן: אנחנו מחויבים, ואני מחויבת, לעשות כל מה שנדרש.

אורית פרקש הכהן: התהליך הזה מורכב, ולכן, בעיניי, גם אם זה ייקח עוד יום-יומיים – ואני יודעת שלא אוהבים לשמוע את זה – כדאי לעשות את זה כמו שצריך.

אורית פרקש הכהן: ואני שבה על ההצהרה של משרד התיירות, שאנחנו נסייע במימון של מערך הבדיקה הזאת, המהירה, שתהיה, ואנחנו נפעל בזה בצורה מיידית ככל שהחוק הזה יעבור, בעזרת השם.

אורית פרקש הכהן: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: כבוד השר יולי אדלשטיין, בבקשה.

אלי אבידר: תחזירו את אסף זמיר.

אליהו ברוכי: אחרי השר יעלה לסיכום יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת יעקב אשר.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: חבריי חברי הכנסת, אני אקח את העצה של חבר הכנסת אלי אבידר.

יולי יואל אדלשטיין: יש לי הרבה דברים לומר על מה שהתרחש כאן ביומיים האחרונים, אבל אני לא רוצה להרבות מחלוקת בישראל.

אליהו ברוכי: אוה, כולנו תלמידים שלך, אלי.

יולי יואל אדלשטיין: רק דבר אחד אני רוצה לומר.

יולי יואל אדלשטיין: אני באמת – אני לא רוצה לומר שחינכתי, מגיעים לכאן נבחרי ציבור בדיוק כמוני, אבל במשך שנים יעצתי לחברי כנסת חדשים שנבחרו לכנסת איך להתנהג, מה לעשות, מה לא לעשות.

יולי יואל אדלשטיין: חלק קיבלו את עצותיי וחלק פחות.

יולי יואל אדלשטיין: מעולם לא לימדתי אף חבר כנסת לשקר, לא מדוכן הכנסת, לא בוועדה, לא בשום מקום אחר.

יולי יואל אדלשטיין: לא חשוב מה להט הוויכוח, לא חשוב מה חילוקי הדעות, אם יש לך דעות, אתה יכול להציג אותן בלי לשקר – לשקר גם אל תוך המצלמה, לשקר לציבור.

יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה לפנות לתושבי אילת ולומר: סוף טוב הכול טוב.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו היום החלטנו – עוד כמה דקות, אחרי שנצביע – להחזיר את החיים לעיר אילת, הסובלת מאבטלה, העיר שבעצם אין לה חיים אם אין תיירות.

יולי יואל אדלשטיין: החוק הזה נועד להציל את אילת.

יולי יואל אדלשטיין: על הדרך גם הצלחנו לעזור לאזור המלונות בים המלח.

יולי יואל אדלשטיין: אני שמח מאוד על כך – – –

יוראי להב-הרצנו: – – – תיירות – – –

יולי יואל אדלשטיין: אני שמח מאוד שבסופו של דבר כל הניסיונות של כל מיני אנשים – –

יוראי להב-הרצנו: – – –

יולי יואל אדלשטיין: – – אני לא יודע מאיפה השנאה הזאת לאילת אצל חלק מן האנשים – –

אלי אבידר: לא, לא.

יולי יואל אדלשטיין: – – אבל כל הניסיונות להלביש על החוק הזה אזורים נוספים, דברים נוספים – –

יוראי להב-הרצנו: – – –

יולי יואל אדלשטיין: – – אתם יודעים מה, אפשר.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר לרצות לעזור לכל מיני דברים נוספים, אבל לא על חשבון אילת, שאו-טו-טו הייתה קורסת ללא החוק הזה.

יוראי להב-הרצנו: היא כבר בקריסה.

יולי יואל אדלשטיין: אני שמח שבסופו של דבר החוק מדבר על אילת ועל ים המלח.

יולי יואל אדלשטיין: אני שמח שבניגוד לכל מיני דברים ששמענו, לא רק בתי מלון ייפתחו באילת אלא כל המעטפת התיירותית, כפי שמלכתחילה היה כתוב בהצעת החוק הממשלתית.

יוראי להב-הרצנו: איזה מלכתחילה?

יוראי להב-הרצנו: איזה מעטפת תיירותית?

יוראי להב-הרצנו: מה זה הדבר הזה?

יולי יואל אדלשטיין: בכל מה שקשור ליכולת של האנשים לבלות באילת, ליהנות באטרקציות – –

יוראי להב-הרצנו: – – –

יולי יואל אדלשטיין: – – במסעדות, בדברים נוספים – –

יוראי להב-הרצנו: איזה מסעדות?

יולי יואל אדלשטיין: – – אנחנו מאוד מאוד נשמח לראות את העיר תוססת בלי לפגוע בבריאות הציבור – –

יוראי להב-הרצנו: – – – על מה – – –

יולי יואל אדלשטיין: – – על פי הכללים, על פי הכללים שיקבע משרד הבריאות – –

יוראי להב-הרצנו: איזה כללים?

יולי יואל אדלשטיין: – – וכפי שהחוק שיעבור כאן עוד כמה דקות קובע.

יוראי להב-הרצנו: – – – הסתייגויות?

יולי יואל אדלשטיין: ואנחנו באמת נשמח מאוד להפעיל, נוסף לבדיקות הרגילות – ומצידי כבר הערב מי שמעוניין עוד השבוע לנסוע לאילת יכול ללכת להיבדק – נוסף לבדיקות הרגילות, נוסף לאישור מחלים, אישור החלמה, אנחנו מקווים מאוד להכניס גם את מערך הבדיקות המהירות.

יוראי להב-הרצנו: אה, זה נפתר?

יולי יואל אדלשטיין: ולכל הדברים האלה, לכל הדברים האלה תהיה יכולת, תהיה אפשרות, לעזור לאילת לקום על הרגליים, לתושבי אילת לקום על הרגליים, ולאזרחי ישראל – שכרגע, כידוע, המדינות לרוב אדומות ואין אפשרות לטוס לשם – להגיע לאילת ולפחות קצת לנפוש בתקופה הקשה הזאת, תקופת קורונה.

יוראי להב-הרצנו: – – –

יולי יואל אדלשטיין: אני שמח שבסופו של דבר התגברנו על המכשולים והכשלים והצלחנו לעזור לאילת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

יוראי להב-הרצנו: אין מסעדות, אין בדיקות – – –

אליהו ברוכי: כבוד השר, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יעקב אשר, יושב-ראש הוועדה, יסכם את הצעת החוק.

אלי אבידר: אדוני השר, לא הבנו מי שיקר, ואני לא איכנס לנושא הזה, כי זה לא יכבד – – –

יולי יואל אדלשטיין: אתה הבנת מי שיקר.

אלי אבידר: לא, לא, אני הבנתי בדיוק, אדוני.

אלי אבידר: אתה התנהגת בבריונות לפני יומיים כשמשכת את החוק הזה.

אלי אבידר: זה יכול היה לעבור.

אלי אבידר: אתה התנהגת בבריונות כדי להראות שכשמשנים לך אות בחוק, אתה תהיה חזק.

אלי אבידר: 60% במצפה רמון מתפרנסים מתיירות ואתה לא רוצה לתת להם.

אלי אבידר: מה הבעיה לתת לצפת?

אלי אבידר: מה הבעיה לתת לטבריה?

אלי אבידר: הרשות המקומית יודעת לבודד.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אלי אבידר.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אלי אבידר.

אלי אבידר: אני לא מבקש הודעה אישית.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אלי אבידר.

אליהו ברוכי: בבקשה.

יעקב אשר: אדוני היושב-ראש, מכובדיי השרים והשרות – –

יוראי להב-הרצנו: איזה שרות?

יוראי להב-הרצנו: שרה.

יעקב אשר: שרה.

יוראי להב-הרצנו: שר ושרה.

יעקב אשר: שר ושרה.

יעקב אשר: ביחד זה שרים או שרות?

יעקב אשר: לא יודע.

יעקב אשר: לא משנה.

יעקב אשר: קודם כול אני רוצה לומר – אני מבקש הקשבה.

יעקב אשר: חשובה לי הקשבה עכשיו.

יעקב מרגי: – – – עזוב – – –

יעקב אשר: מרגי, אתה מלמד אותי להיות היושב-ראש המיתולוגי, כמו שאתה כבר נהיית.

יעקב מרגי: אילת.

יעקב מרגי: אילת.

יעקב מרגי: אילת.

יעקב אשר: דקה, בבקשה.

יעקב אשר: יעקב, תודה.

יעקב אשר: חבריי חברי הכנסת, גברתי השרה, שמעתי את הנאום.

יעקב אשר: לא הייתי כאן, אבל שמעתי את זה מאחורי הקלעים.

יעקב אשר: קודם כול, תודה על מה שהודית לי, אבל אני חייב לתקן כמה דברים, כי אני מאוד מאוד לא אוהב את השימוש במילים האלה, פארסה, וכל מה שהיה פה.

יעקב אשר: לא הייתה פה פארסה.

יעקב אשר: אני רוצה, עם כל הכבוד, למרות שאני אדם חרדי, ואפשר להדביק עליי כל דבר – זה נדבק טוב, אני לא יודע למה, עליי ועל חבריי, נדבק טוב; זה כואב לנו מאוד, עד לשד עצמותינו, אבל כבר התרגלנו.

יעקב אשר: כבר התרגלנו.

קריאה: – – –

יעקב אשר: אני מבקש שקט, אם אפשר.

יעקב אשר: אדוני היושב-ראש, תעזור לי שיהיה שקט.

אליהו ברוכי: אתה לא שומע את השקט.

יעקב אשר: אבל כבר התרגלנו.

יעקב אשר: אלי, אני רוצה שתקשיב.

יעקב אשר: אני רוצה שתקשיב ואני רוצה שלא תפריע – שתי בקשות.

אלי אבידר: יעקב, אני שלושה ימים הקשבתי, והתקפלת.

יעקב אשר: אני יודע.

יעקב אשר: אני יודע.

יעקב אשר: התקפלתי, אני יודע.

אלי אבידר: כן, התקפלת.

יעקב אשר: אני יודע.

אלי אבידר: בשביל סרטון בפייסבוק התקפלת.

יעקב אשר: ידעתי שהסרטון הזה יעלה לי ביוקר.

אלי אבידר: נכון, סרטון לפייסבוק, וגרמת לה להוציא חיוך.

יעקב אשר: אמרתי את זה בתחילת הדיון, אבל עכשיו תן לי דקה, דקה אחת, בבקשה.

אלי אבידר: סרטון בפייסבוק.

יעקב אשר: גברתי השרה, הגיע אליי לפני למעלה מחודש סגן שר הבריאות – נדמה לי שאת עוד לא היית בתפקידך כשרת התיירות.

יעקב אשר: הגיע אליי סגן שר הבריאות יואב קיש ושאל אותי, אמר לי שיש הצעת חוק שראש העיר מקדם ושמשרד הבריאות רוצה לקדם את החוק הזה.

יעקב אשר: שאלתי אותו מייד אם יש הסכמה של השר, והוא אמר לי : ודאי.

יעקב אשר: לא הייתי צריך לשאול, אבל בכל זאת, ליתר ביטחון.

יעקב אשר: כשהוא שאל אותי את השאלה הזאת, לא לקח לי יותר מחצי שנייה לענות לו: כן, בוודאי, כי אני, הנציג של יהדות התורה ודגל התורה, ביחד עם חבריי, נאבקנו בשביל אילת גם על שדה דב, ואת יודעת את זה לא כחברת כנסת אלא כאחת שהייתה פה בוועדות במסגרת תפקידים אחרים.

יעקב אשר: נאבקנו, וגם פה ידעתי שאני איאבק.

יעקב אשר: זה לא מביא לי הרבה קולות בפריימריז, חוץ מאת נציג דגל התורה הרב מימון, אבל אנחנו דואגים לכולם.

יעקב אשר: אני באמת דואג לכולם.

יעקב אשר: עם כל הכבוד, אפשר להסתכל גם באתר הכנסת ולראות כמה חוקים חברתיים חבריי ואני עשינו למען כולם.

יעקב אשר: וכן, אפשר לספור גם כמה דברים שעשינו על דברים אמוניים שלנו, ואני לא מתבייש בזה, ולא אתבייש בזה לעולם.

יוראי להב-הרצנו: יעקב, אתה לא עומד למשפט.

יעקב אשר: אל תפריע לי.

יעקב אשר: אל תפריע לי.

יעקב אשר: אתה רק מפריע.

יעקב אשר: תקשיב, אחר כך תגיד מה שאתה רוצה.

יוראי להב-הרצנו: מה הקשר לדיון?

יעקב אשר: מה אכפת לך מה הקשר לדיון?

יעקב אשר: אתה אפילו לא יודע מה הדיון.

יוראי להב-הרצנו: אני לא יודע על מה הדיון?

יעקב אשר: אתה לא יודע על מה הדיון.

יוראי להב-הרצנו: אני יודע על מה הדיון – הוא על אילת.

יעקב אשר: יפה.

יעקב אשר: יפה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת הרצנו, בבקשה.

קריאות: – – –

יעקב אשר: קצת כבוד שיהיה לך.

יוראי להב-הרצנו: אני מכבד אותך.

יעקב אשר: גם לשיער לבן מגיע קצת כבוד.

יוראי להב-הרצנו: אני מכבד אותך.

יעקב אשר: אם אתה מכבד אותי אז תכבד את עצמך ותשתוק.

יוסף ג'בארין: הלו.

יעקב אשר: הלו.

יעקב אשר: כן.

יוראי להב-הרצנו: מה זו השפה הזאת?

יוראי להב-הרצנו: אני יושב פה ומקשיב לך.

יעקב אשר: אני יושב פה כבר כמה ימים ולילות, יחד עם החברים שלך, לנסות להביא הכי טוב שיכולנו להביא.

יוראי להב-הרצנו: אבל למה אתה אומר לי לשתוק?

יעקב אשר: בגלל שאני מבקש ממך, כי אתה מפריע לי באמצע הדיבור שלי, כן.

יוראי להב-הרצנו: יש לי זכות לקריאות ביניים.

יעקב אשר: ממש לא.

יעקב אשר: ממש לא, כשאני מבקש.

יעקב אשר: אוקיי.

יעקב אשר: חברים, תודה.

יעקב אשר: גברתי השרה, ודאי שיש לך חלק בעניין, חלק גדול ולא קטן, אין לי ספק בזה, אני יודע, וראיתי את זה, אבל אנחנו הלכנו על המהלך הזה כולנו, בהסכמתי, ברצוני, והרבה שעות וימים העברנו על העניין הזה, ואת יודעת, כי בחלקם את היית.

יעקב אשר: אבל אני רוצה לומר שהצעת החוק הממשלתית הגיעה חסרה מאוד בכמה דברים.

יעקב אשר: אני מבין גם את הרצון של משרד הבריאות לא להתפרע יותר מדי, מה שנקרא.

יעקב אשר: אני מבין את זה.

יעקב אשר: אמרתי את זה בכל המקומות.

יעקב אשר: אני לא מקנא בתפקיד שנפל לך, אדוני השר, אבל אנחנו ראינו וזיהינו דברים שבהם גם את היית תמימת דעים איתי בעניין הזה.

יעקב אשר: זיהינו דברים ותיקנו אותם.

יעקב אשר: אני רק אזכיר לך.

יעקב אשר: אדוני, אתה יכול לבקש שקט?

יעקב אשר: אני אחרי יום שלם של – – –

אליהו ברוכי: יש שקט.

יעקב אשר: לא.

יעקב אשר: ממש לא שקט.

אליהו ברוכי: אבל יש שקט.

יעקב אשר: שמה ביציע אין שקט.

אליהו ברוכי: יעקב, תאמין לי שיש פה שקט.

יעקב אשר: אני מבקש, מה לעשות.

יעקב אשר: לפעמים גם לי – – –

אליהו ברוכי: אבל אני אומר לך שיש פה שקט.

אליהו ברוכי: תאמין לי.

יעקב אשר: אתה מדגל התורה, אתה לא יכול להגיד שיש לי שקט כשאני אומר לך שאין.

יעקב אשר: אנחנו מאותה סיעה, אתה צריך לדבר אותו דבר, יש דף מסרים.

יעקב אשר: אני רוצה להזכיר, ואני אשמח גם אם חבריי יזכירו לי, אבל תיקנו כמה וכמה דברים.

יעקב אשר: הצעת החוק הממשלתית הגיעה אלינו כשתוקף הבדיקות לאנשים שנכנסים, וגם לתושבים, זה 48 שעות.

יעקב אשר: הוועדה, בהסכמת משרד הבריאות, בסוף העלתה את זה ל-72 שעות.

יעקב אשר: פארסה קוראים לזה.

יעקב אשר: זה לא פארסה, זה תיקון אמיתי שגם את תמכת בו, ובצדק.

יעקב אשר: חבל אילות – – –

יולי יואל אדלשטיין: אילות.

יעקב אשר: אילות.

יעקב אשר: מתקנים אותי כל הזמן על זה.

יעקב אשר: חבל אילות.

יעקב אשר: יש למעלה מ-1,000 אנשים שעובדים על המסלול אילת–אילות.

יעקב אשר: תיקנו – שוב, בהסכמה, בסופו של דבר.

יעקב אשר: הוועדה תיקנה.

יעקב אשר: כן, הפרלמנט הזה, יש בו גם אנשים שמבינים דבר וחצי דבר, גם אם לא למדו ליבה, ואם אני לא מבין משהו, אז החברים שלי, גם מהאופוזיציה – גם יואב סגלוביץ' מאיר את עיניי.

יעקב אשר: כן, זו לא בושה, זה כבוד.

יעקב אשר: תיקנו גם את זה, וביקשנו היום גם שיהיה ברור שילדי החינוך המיוחד, שוב על הקו הזה של אילות – הובהר על ידי היועצת המשפטית.

יעקב אשר: ואני רוצה לתקן גם את כבוד השר, אבל יותר אותך, כי את יודעת שזה לא היה: בהצעת החוק, ידידיי – – –

יעקב מרגי: אורית, תגידי לו שזה לא פארסה.

אורית פרקש הכהן: לא.

אורית פרקש הכהן: התכוונתי לעיכוב הזה – – –

יעקב אשר: תכף אני אדבר על העיכוב, כי העיכוב – – –

אורית פרקש הכהן: בסדר, הבנתי שזה היה יכול להיעשות אתמול.

אליהו ברוכי: חברים, עוד רגע, עוד שנייה, הוא כבר גומר.

יעקב אשר: אני מבקש.

יעקב אשר: אני מבקש, תנו לי את שלוש הדקות שלי.

יעקב אשר: הרב מרגי, עוד שתי דקות איפוק.

יעקב אשר: בהצעת החוק הממשלתית לא היה – יכול להיות שהייתה כוונה, אבל לא היה שום דברור בכתב על כך שהתהליך של פתיחת המלונות ילווה גם עם המעטפת, והבנו שזו לא יכולה להיות כל המעטפת.

יעקב אשר: הלכנו עם זה, השארנו לשיקול דעת של הממשלה.

יעקב אשר: וכן, בגלל העיכוב והפארסה השגנו גם את זה, והשר ניאות לעניין הזה היום, והכנסנו את זה בצורה נכונה, כשידענו שזו גם הכוונה שלו, שזה יקרה.

יעקב אשר: אני מדבר על המעטפת – זה אומר העסקים, האטרקציות.

יעקב אשר: ראש העיר ישב אצלנו בוועדה ובכה.

יעקב אשר: הוא אמר: אני לא אוכל לחזור לאילת אם פתרתי רק את בעיית המלונאים ולא פתרתי את הבעיה של 60% שאין להם תעסוקה נוספת.

יעקב אשר: אז זאת לא פארסה, זה פרלמנט במיטבו.

יעקב אשר: זה פרלמנט במיטבו.

יעקב אשר: אני אדם מאוד ישיר, ושילמתי על זה הרבה מחירים בחיים, אבל אני עדיין אגיד לך מה כאב לי – יעקב, חבל שאתה מפריע.

יעקב אשר: את אומרת כאן, מעל בימת הכנסת:

יעקב אשר: אני שמחה בשבילך, יושב-ראש הוועדה, שתיקנו את התיקון שלך.

יעקב אשר: התיקונצ'יק שלי.

אורית פרקש הכהן: לא, על תעודת מחלים.

יעקב אשר: כן, תעודת מחלים זה לא שלי וזה לא של דגל התורה.

יעקב אשר: יש למעלה מ-60% מחלימים.

יעקב אשר: לא רק שהם לא חרדים, הם אפילו לא דתיים.

אורית פרקש הכהן: אבל זה לא שייך לחוק איים ירוקים, וזה לא היה הזמן – – –

יעקב אשר: כן?

יעקב אשר: אז אני אשאל אותך: אם זה לא שייך – אני רוצה רק להגיד לך, מאחר שלא ליווית את הקורונה קודם, שהחוק הזה לא נקרא חוק איים, התיקון נקרא חוק איים.

אורית פרקש הכהן: נכון.

אורית פרקש הכהן: אבל הדבר היחיד שלא היה – – –

יעקב אשר: רגע, תקשיבי.

יעקב אשר: אבל לא הפרעתי לך.

יעקב אשר: לא הפרעתי לך.

אורית פרקש הכהן: לא מסכימה.

יעקב אשר: את לא מסכימה, זה בסדר, אבל יש גם עובדות בחיים, מה לעשות.

יעקב אשר: החוק הזה נקרא חוק הסמכויות, חוק הקורונה הגדול, שקרוי על שמי, לצערי, ואני מקבל על זה ביקורת מחבריי, על חלקים ממנו.

יעקב אשר: וחוק הסמכויות אומר דבר אחד – שהממשלה מקבלת מהכנסת מעטפת של סמכויות דרך תקנות.

יעקב אשר: אוקיי?

יעקב אשר: אני חודש וחצי מבקש ממשרד הבריאות – מבקש ודורש, והוועדה דרשה: תביאו איזשהו מתווה לנושא של המחלימים, מה דינם, איך אפשר אולי להקל, איך זה יכול להקל על הכלכלה.

יעקב אשר: ופתאום זה מגיע בתוך החוק.

יעקב אשר: שמחתי.

יעקב אשר: את שואלת איך זה קשור?

יעקב אשר: כי תעודת מחלים מאפשרת להיכנס לעיר, ובצדק.

יעקב אשר: אז אני כפרלמנטר צריך לבוא ולהגיד: לא מעניין אותי מה שדיברתי קודם, זה נושא אחר, זה נושא שלי?

יעקב אשר: זה נושא חרדי?

אורית פרקש הכהן: – – – זה לא היה קשור לאיים ירוקים.

אליהו ברוכי: טייבי אומרת לסיים.

יעקב אשר: אני תמיד שומע בקול טייבי.

יעקב אשר: הפעם לא.

אליהו ברוכי: לא יכול להיות.

יעקב אשר: ואני אומר לך את מה שאמרתי לך קודם: תשאלי את אנשי המשרד שלך, שמייצגים את התיירות, כמו שאנשי המשרד של השר מייצגים את הבריאות.

יעקב אשר: תשאלי אותם: האם יושב-ראש הוועדה עזר לכם באג'נדות שלכם או לא?

יעקב אשר: את יודעת שכן.

יעקב אשר: אפילו עשינו את זה ביחד בהתחלה.

יעקב אשר: אבל זה לא פארסה.

יעקב אשר: אני רוצה לסיים בדבר אחד: דווקא העיכוב הזה נתן לכם זמן להתארגן.

יעקב אשר: היינו בטוחים היום בוועדה שברגע שאנחנו מחליטים, הכול מאורגן פיקס.

יעקב אשר: עכשיו, יש דברים שמשרד הבריאות צריך להביא, נכון, אבל יש הרבה דברים שמשרד התיירות או הממשלה צריכה לגרום שיהיו.

יעקב אשר: ולכן אני דוחה מכול וכול את המילה פארסה שניסו להדביק עליי או על חבריי, ואני מתפלל לקדוש ברוך הוא שהפארסה לא תתחיל דקה אחרי שהחוק יעבור ויראו שאי-אפשר לממש אותו.

יעקב אשר: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשפ"א–2020 – תשב, תנוח, אחרי כזה נאום.

אליהו ברוכי: לחוק הוגשו הסתייגויות של קבוצת סיעת ישראל ביתנו – חברי הכנסת אביגדור ליברמן, עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין, חמד עמאר ואלכס קושניר; קבוצת סיעת מרצ – הם לא נוכחים, אז אנחנו לא נדון בהסתייגויות שלהם; קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם – חברי הכנסת יאיר לפיד, משה יעלון, מאיר כהן, עפר שלח, אורנה ברביבאי, קארין אלהרר, יואל רזבוזוב, אלעזר שטרן, מיקי לוי, ע'דיר כמאל מריח, רם בן ברק, יואב סגלוביץ', בועז טופורובסקי, אורלי פרומן, אנדרי קוז'ינוב, עידן רול ויוראי להב הרצנו.

קריאה: – – –

אליהו ברוכי: ודאי, מה השאלה.

אליהו ברוכי: קבוצת הרשימה המשותפת – כנ"ל, הקראתי קודם את רשימת חברי הכנסת שלהם.

אליהו ברוכי: אנחנו נעבור להצביע על הסתייגות מס' 1.

אליהו ברוכי: נא לשבת במקומות.

אליהו ברוכי: הסתייגות מס' 1, לסעיף 1.

אליהו ברוכי: אנחנו מבקשים לשבת במקומות.

אליהו ברוכי: אנחנו מצביעים.

אליהו ברוכי: מי בעד ההסתייגות ומי נגד ההסתייגות?

אליהו ברוכי: הצבעה.

אליהו ברוכי: בבקשה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 14 בעד ההסתייגות – 6 נגד – 19 נמנעים – אין ההסתייגות (1) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו לסעיף 1 לא נתקבלה.

אליהו ברוכי: תוצאות ההצבעה הן שישה בעד, 19 נגד.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יעקב אשר, אתה בעד או נגד ההסתייגות?

יעקב אשר: אתה שואל שאלות?

יעקב אשר: נגד.

אליהו ברוכי: נגד.

אליהו ברוכי: אז יש לנו 20 נגד, שישה בעד.

אליהו ברוכי: ההסתייגות לא התקבלה.

קריאה: – – –

אליהו ברוכי: לא לשאול.

יעקב אשר: – – –

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים, בבקשה – האם יש כאן מישהו מהרשימה המשותפת?

קריאה: כולם בבידוד.

אליהו ברוכי: כולם בבידוד.

אליהו ברוכי: ההסתייגות הבאה היא של קבוצת הרשימה המשותפת, אז אנחנו לא דנים בהסתייגות הזאת.

אליהו ברוכי: הסתייגות מס' 2 היא של הרשימה המשותפת וסיעת מרצ – הן אינן נוכחות פה במליאה אז אנחנו לא דנים בה.

אליהו ברוכי: לכן בעצם אנחנו מצביעים על סעיף 1, כנוסח הוועדה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 15 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 25 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אליהו ברוכי: תוצאות ההצבעה הן 25 בעד – מוסיפים את חבר הכנסת יעקב אשר, אז 26 בעד.

אליהו ברוכי: סעיף 1 התקבל כנוסח הוועדה.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להסתייגויות לסעיף מס' 2, הסתייגות מס' 3, של קבוצת ישראל ביתנו.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצבעה.

אליהו ברוכי: מי בעד ההסתייגות?

אליהו ברוכי: מי נגד ההסתייגות?

אליהו ברוכי: בבקשה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 16 בעד ההסתייגות – 5 נגד – 19 נמנעים – אין ההסתייגות (3) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו לסעיף 2 לא נתקבלה.

אליהו ברוכי: תוצאות ההצבעה הן חמישה בעד ו-19 נגד.

אליהו ברוכי: הסתייגות מס' 3, לסעיף 2, לא התקבלה.

אליהו ברוכי: הסתייגות מס' 4, לסעיף מס' 2 – אנחנו עוברים להצבעה.

אליהו ברוכי: מי בעד?

אליהו ברוכי: מי נגד?

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 17 בעד ההסתייגות – 5 נגד – 19 נמנעים – אין ההסתייגות (4) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו לסעיף 2 לא נתקבלה.

אליהו ברוכי: תוצאות ההצבעה הן חמישה בעד, 19 נגד.

אליהו ברוכי: הסתייגות מס' 4 לסעיף מס' 2 לא התקבלה.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 5, לסעיף מס' 2.

אליהו ברוכי: הצבעה, בבקשה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 18 בעד ההסתייגות – 5 נגד – 19 נמנעים – אין ההסתייגות (5) של קבוצת ישראל סיעת ביתנו לסעיף 2 לא נתקבלה.

אליהו ברוכי: תוצאות ההצבעה הן חמישה בעד, 19 נגד.

אליהו ברוכי: הסתייגות מס' 5, לסעיף מס' 2, לא התקבלה.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להסתייגות מס' 6, לסעיף מס' 2.

אליהו ברוכי: הצבעה, בבקשה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 19 בעד ההסתייגות – 5 נגד – 19 נמנעים – אין ההסתייגות (6) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו לסעיף 2 לא נתקבלה.

אליהו ברוכי: תוצאות ההצבעה הן חמישה בעד, 19 נגד.

אליהו ברוכי: הסתייגות מס' 6, לסעיף מס' 2, לא התקבלה.

אליהו ברוכי: ההסתייגות הבאה, מס' 7, לסעיף 2, היא של קבוצת הרשימה המשותפת ומרצ – אין נוכחים מהקבוצות האלה, לכן אנחנו לא מצביעים על הסתייגות מס' 7.

אלי אבידר: למה?

אליהו ברוכי: כי הרשימה המשותפת ומרצ לא נמצאים פה באולם.

קריאות: – – –

אליהו ברוכי: זה לא שלך.

אליהו ברוכי: אתה ב-8.

קריאות: – – –

אליהו ברוכי: גם לא ב-8.

אליהו ברוכי: הסתייגות מס' 8, לסעיף מס' 2, של קבוצת יש עתיד-תל"ם – אנחנו עוברים להצבעה.

אליהו ברוכי: מי בעד ההסתייגות?

אליהו ברוכי: מי נגד ההסתייגות?

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 20 בעד ההסתייגות – 5 נגד – 19 נמנעים – אין ההסתייגות (8) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם, קבוצת סיעת הרשימה המשותפת וקבוצת סיעת מרצ לסעיף 2 לא נתקבלה.

אליהו ברוכי: תוצאות ההצבעה הן חמישה בעד, 19 נגד, אז הסתייגות מס' 8, לסעיף מס' 2, לא התקבלה.

אליהו ברוכי: הוסרו כל ההסתייגויות לסעיף מס' 2, ומכיוון שלסעיפים 3 עד 10 לא הוגשו הסתייגויות, אנחנו נצביע על סעיפים 2 עד 10, כולל, כנוסח הוועדה.

אליהו ברוכי: הצבעה, בבקשה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 21 בעד סעיפים 2–10, כהצעת הוועדה – 25 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 2–10, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

אליהו ברוכי: תוצאות ההצבעה הן 25 בעד, ואני מוסיף את הקול של חבר הכנסת יעקב אשר בעד – 26 בעד החוק.

אליהו ברוכי: החוק עבר בקריאה שנייה.

אליהו ברוכי: נעבור להצבעה על החוק בקריאה שלישית.

אליהו ברוכי: הצבעה, בבקשה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 22 בעד החוק – 25 נגד – אין נמנעים – אין חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשפ"א–2020, נתקבל.

אליהו ברוכי: תוצאות ההצבעה הן 25 בעד, אני מוסיף את הקול של חבר הכנסת יעקב אשר, יושב-ראש הוועדה, אז זה 26 בעד.

אליהו ברוכי: נגד – אין, וגם אין נמנעים.

אליהו ברוכי: החוק התקבל בקריאה שלישית.

אליהו ברוכי: החוק ייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אליהו ברוכי: אתה לא צרוד?

יעקב אשר: אני רוצה להודות לאנשים שעסקו במלאכה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת, יושב-ראש הוועדה יעקב אשר, עולה להודות.

אלי אבידר: יעקב, אנחנו נצעק לך קריאות ביניים.

אלי אבידר: לא חבל?

אלי אבידר: למה אתה עולה?

אלי אבידר: למה אתה מודה?

אלי אבידר: ועדה בדיעבד, יעקב.

יעקב אשר: אלי, אני לא נרדם בלי קריאות ביניים.

יעקב אשר: זה מרדים אותי ככה, זה בסדר.

יעקב אשר: חברים, אני רוצה קודם כול להודות לאנשי הוועדה, למנהל הוועדה, לכל הצוות, על העבודה הגדולה והחשובה הזאת – לייעוץ המשפטי של הוועדה עו"ד גור בליי, למנהל שלנו אסף פרידמן, לכל הצוותים.

יעקב אשר: תודה לכולם, וגם לצוותים המקצועיים של כל משרדי הממשלה שהיו.

יעקב אשר: אני רוצה גם להודות ולאחל הצלחה לראש העיר של אילת, שיוכל לחזור אולי עם חיוך – אני מקווה שהחיוך הזה לא יתחלף למשהו אחר, אם הדברים לא יזוזו מהר, ונקווה שיזוזו מהר – ולהודות לכל מי שטרחו, ולחברי הוועדה, מהאופוזיציה וגם מהקואליציה, שישבו שעות על גבי שעות, והבאנו את החוק הזה, הבאנו את המקסימום הניתן, אבל הוא מקסימום שהוא הרבה יותר טוב ממה שהיה בהתחלה.

יעקב אשר: תודה רבה לכולם.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חבר הכנסת יעקב אשר.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת איתן גינזבורג, בין יוזמי – אולי יוזם החוק הפרטי שהתמזג לתוך החוק הממשלתי.

קריאה: – – –

אליהו ברוכי: אה, סליחה, סליחה, סליחה.

אליהו ברוכי: רק פרטי.

קריאה: זה היה המזל שלהם.

איתן גינזבורג: זה לא המזל שלי, זה מזל של אילת.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: כנסת נכבדה, מכיוון שמדובר בשעת לילה מאוחרת ועוד ועדת הכנסת אמורה להתכנס, נעשה את זה קצר, אז אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, אני מודה שאחרי מה שקרה פה בימים האחרונים, מה שנקרא לא רציתי לעשות עין הרע, ואני שמח שהגענו למרות הכול, כשהכול מוסכם, ליום הזה ולרגע הזה.

איתן גינזבורג: יכול להיות שהייתי רוצה לראות חוק מעט שונה, והייתי משנה מילה פה ומשפט שם, אבל זה חוק של פשרה.

איתן גינזבורג: במציאות של הפוליטיקה, במציאות של הכנסת, לפעמים חייבים להגיע לפשרות כדי להגיע בסופו של יום לתוצאות אמיתיות.

איתן גינזבורג: אני חושב שמה שעמד לנגד עיני כל הבית הזה, ואין על כך שום מחלוקת, היו תושבי אילת, תושבי ים המלח, אזרחי ישראל, שגם להם מגיע מקום לנפוש בו, מקום קצת לנוח בתוך התקופה הקשה הזאת – אבל בעיקר תושבי אילת וים המלח, שישבו בבית בידיעה שיש פתרון בהישג יד, והוא מגיע לכדי מימוש.

איתן גינזבורג: אז אני שמח שהיום הוא יום של בשורה, ואני מבקש להודות לך, שרת התיירות, למרות הכול, למרות כל האמוציות, שנלחמת ופעלת למען החוק הזה, למען המתווה הזה, למען ההנשמה הכל-כך נדרשת לענף התיירות באילת וים המלח, לכלכלת העיר ולעוד אזורים אחרים, שאני יודע שחשובים לך, וגם שם את פועלת ללא לאות.

איתן גינזבורג: אני מודה ליושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת חבר הכנסת יעקב אשר, שעושה עבודה מאוד מאוד מאומצת.

איתן גינזבורג: עשית כל מה שאפשר כדי שנגיע לרגע הזה.

איתן גינזבורג: אני יודע כמה היה לך אכפת.

איתן גינזבורג: ברשותך, אני רוצה להודות גם לצוות הוועדה המסור, שפועל לאורך כל הדרך במסירות ונאמנות ציבורית מרשימה בחוק כל כך משמעותי, חוק הקורונה הגדול, ואם יורשה לי – גם לעוזרים שלי, נמרוד כרמי ועומרי לנדא, על הסיוע ובכלל.

איתן גינזבורג: להיות שם איתי לאורך כל הימים והשעות זה לא פשוט ולא קל.

איתן גינזבורג: החוק הזה הוא באמת הזרקת חמצן להרבה מאוד אנשים ותושבים, והוא בשורה לאזרחי ישראל, ואני מאוד מאוד שמח שבעוד זמן קצר, כפי שאמר פה יושב-ראש הוועדה, ראש עיריית אילת מר יצחק – –

יעקב אשר: הלוי.

איתן גינזבורג: – – מר מאיר יצחק הלוי יוכל לחזור לעירו עם בשורה אמיתית לתושבים.

איתן גינזבורג: בכך מעשה המרכבה, מעשה החקיקה, הסתיים, מגיע לסיומו, ונוכל להכריז בישראל שיש לנו אזור תיירות ירוק או אזורי תיירות ירוקים ובטוחים מקורונה.

איתן גינזבורג: תודה רבה וערב טוב לכולם.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תם סדר-היום.

אליהו ברוכי: הישיבה הבאה תתקיים, בעזרת השם, ביום שני, כ"ט בחשוון התשפ"א, 16 בנובמבר 2020, בשעה 16:00.

אליהו ברוכי: ישיבה זו נעולה.