ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 99, 2020-11-10 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום שלישי, כ"ג בחשון התשפ"א, 10 בנובמבר 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: בראשית הדברים – נאומים בני דקה.

יריב לוין: מאחר שחבר הכנסת היחיד שנמצא כאן, פרט לשר התורן, השר פרץ, הוא חבר הכנסת משה אבוטבול, אנחנו נעבור אליך, ואתה יכול לנצל את הזמן ולנאום אפילו הרבה יותר מדקה.

יריב לוין: בבקשה.

משה אבוטבול: תודה רבה.

משה אבוטבול: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד השר היקר – "לקראת שבת לכו ונלכה כי היא מקור הברכה".

משה אבוטבול: בערבי השבתות הקרובות זמני כניסת השבת הולכים ונעשים מוקדם יותר בזמן החורף.

משה אבוטבול: כיושב-ראש השדולה למען השבת, הינני לקרוא לציבור הרחב והיקר, בפרט לאור קריאתם של רבני ישראל, ליוצאים לשבתות מחוץ לעירם, הן בתחבורה הציבורית והן ברכבם הפרטי, להקדים את זמן יציאתם מהעיר כדי שלא, חלילה, להיתקע בפקקים או סתם בתקלה מכנית של הרכב, שכבר נגרמה מכך עוגמת נפש, שאל תוך השבת הגיעו למחוז חפצם.

משה אבוטבול: אז למניעת סיכונים מיותרים ונסיעה פזיזה ומהירה, צאו מוקדם יותר בימי שישי הקצרים.

משה אבוטבול: "ולמזהיר ולנזהר שלומים תן כמי נהר" – אני דווקא התעוררתי לכך, אדוני היושב-ראש, בגלל שנסעתי לכיוון הצפון לפני כשבועיים, וראיתי שם טנדר שתקוע עם אנשים שעומדים בחוץ ומנסים לתקן את הרכב, וכבר ממש התחיל להיות לקראת שבת.

משה אבוטבול: ראיתי את עוגמת הנפש של אותם אנשים, שבמקרה היו דתיים, וראיתי כמה הם מתאמצים, אבל זה נגרם בגלל שנזכרים ברגע האחרון.

משה אבוטבול: שעון החורף מחייב אותנו להיערכות יותר מוקדמת לקראת השבת, כמו גם חנויות שרוצות לסיים את הקניות שלהן – לא לבוא ברגע האחרון ולגרום עוגמת נפש לאותם בעלי חנויות שמתמודדים מצד אחד עם כן לשווק את הסחורה ומצד שני השעון מאיץ בהם.

משה אבוטבול: אז בואו נהיה קצת יותר אנושיים כלפיהם.

משה אבוטבול: גם לנהגי המוניות – לא לקרוא להם ברגע האחרון לנסיעה בשבת.

משה אבוטבול: תחשבו על כל הדברים האלה, כי שעון חורף מחייב אותנו בקצת יותר משמעת בנושא של שמירת הזמנים.

משה אבוטבול: תודה רבה ושבת שלום לכולנו.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת אבוטבול.

יריב לוין: למען הסדר הטוב, אקרא את שמות חברי הכנסת שנרשמו, אם כי אני רואה שאיש מהם איננו כאן:

יריב לוין: מתן כהנא – איננו; סמי אבו שחאדה – איננו; מיקי לוי – איננו; אלכס קושניר – איננו; עודד פורר – איננו; אלעזר שטרן – איננו; אנטאנס שחאדה – איננו; ינון אזולאי – איננו; עופר כסיף – איננו; מנסור עבאס – איננו; וגם ווליד טאהא – איננו.

יריב לוין: לפיכך, תם הפרק של נאומים בני דקה.

יריב לוין: אני מכריז על – – –

משה אבוטבול: אדוני היושב-ראש – – – יש תעודת מצטיין – – –

יריב לוין: כן, כן, חבר הכנסת אבוטבול, אנחנו בשלבי הנפקה.

יריב לוין: אבל אני מציע שנעשה הפסקה של רבע שעה, משום שצריך לאפשר גם לסגן השר יואב קיש להגיע, כי הוא צריך להשיב, ועל מנת שהיום המיוחד יתנהל בצורה מסודרת ונוכל לקרוא לשאר הדוברים שנרשמו לנושא ציון יום ההתמודדות עם מחלת הסרטן – אתגרים בלתי פוסקים.

יריב לוין: זו הזדמנות לברך את חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין על היוזמה החשובה הזאת.

יריב לוין: אז אנחנו נצא להפסקה.

יריב לוין: הישיבה תתחדש בשעה 11:20, ואני אבקש מהמזכירות להודיע לכל מי שאמור לדבר, וכמובן לסגן שר הבריאות, על מנת שהם יגיעו לכאן ויהיו כאן ב-11:20.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: הפסקה.

בשעה 11: << הלסי >> הצעות לסדר-היום << הלסי >>

מנסור עבאס: אני מתכבד לחדש את הישיבה ולעבור ישירות לסעיף הבא בסדר-היום: ציון יום ההתמודדות עם מחלת הסרטן – אתגרים בלתי פוסקים, הצעות לסדר-היום מס' 1838, 1966, 1987, 1990 ו-2008.

מנסור עבאס: מתחילים עם חברת הכנסת היוזמת, אימאן ח'טיב יאסין, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: סלאם עליכום.

אימאן ח'טיב יאסין: בוקר טוב, כבוד היו"ר.

אימאן ח'טיב יאסין: כנסת נכבדה, תחילה אני רוצה להודות לכל מי שנתן יד ודחף ופעל לכך שהיום הזה יתקיים.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה להודות לראשי הוועדות שקיימו דיונים, לחברות ולחברים שהגיעו לדיונים.

אימאן ח'טיב יאסין: זה נושא מאוד חשוב ורגיש.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה לפתוח את הדיון במשפט ששמעתי עכשיו בוועדות החינוך וזכויות הילד.

אימאן ח'טיב יאסין: עלה אח שאחרי שאיבד את היקר לליבו הוא הקים עמותה וקרא לה "יקיר לי", פיני רבינוביץ', והוא אמר משפט, ובאמת הדמעות שלי זלגו – הוא אמר שביום השמיני אנחנו צריכים לחזור לחיים כאילו שהכול נגמר.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל מבמה זו אני אומרת שזה אף פעם לא נגמר.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מדברת עכשיו ובראש שלי עולה גם החברה שלי חוולה, שאיבדנו לפני כמה שנים, שהשאירה משפחה וילדים קטנים.

אימאן ח'טיב יאסין: פגשתי את הבנות שלה בשבוע שעבר, וכל פעם שאני פוגשת אותן אני פוגשת אותה, ומפחדת אפילו להעלות את השם שלה לפניהן, מחבקת אותן בניסיון לחבק גם אותה.

אימאן ח'טיב יאסין: המשפחות המתמודדות עם מחלת הסרטן אכן עומדות בפני אתגרים בלתי פוסקים.

אימאן ח'טיב יאסין: אישית, הייתי במקום הזה לפני עשר שנים, ואני אומר את זה שוב, אלחמדולילה, היום אני נמצאת מחוץ למעגל המחלה.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל אני רוצה גם להגיד שמי שנמצא במקום הזה פעם, נמצא במקום הזה לכל החיים.

אימאן ח'טיב יאסין: כל כאב, כל הרגשה, כל משהו קטן כזה שהוא לא נורמלי – ישר המוח והראש הולכים למקום הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: לא יעזור.

אימאן ח'טיב יאסין: לא יעזור.

אימאן ח'טיב יאסין: במלחמה הזאת החולים, החולות, המשפחות, לצערי הרב, הרבה פעמים נשארים בודדים.

אימאן ח'טיב יאסין: כשהייתי בוועדה לזכויות הילד נזכרתי בפעם הראשונה לפני עשר שנים כשהייתי חייבת לבשר לחלק מהילדים שלי – לא לכולם – על הבשורה הרעה, ושחיבקתי אותם ואמרתי להם: זה יעבור – וברוך השם שזה עבר.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל הרגע הזה לא יחלוף מהראש שלי.

אימאן ח'טיב יאסין: הרגע הזה שלא יכולתי להגיד לקטן שלי, כי חששתי ממה שיעבור עליו אם הוא הולך לאבד אימא.

אימאן ח'טיב יאסין: למה אני מביאה את הסיפור האישי?

אימאן ח'טיב יאסין: לא כדי לספר על עצמי אלא כדי להעלות את המודעות לסיפור הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו רואים מה קורה בתוך בתי הספר, במיוחד עם תלמידים שהם חולי סרטן – רואים את ההתמודדות שלהם; רואים שהם לבד הרבה פעמים; רואים שהמשפחות מטולטלות ממקום למקום.

אימאן ח'טיב יאסין: שומעים את הנתונים המזוויעים לגבי סרטן השד והגילוי המוקדם שמציל חיים.

אימאן ח'טיב יאסין: רואים ש-30% מחולות סרטן השד הן נשים ערביות בגילי ה-40, והחוק מדבר על גיל 50 בממוגרפיה.

אימאן ח'טיב יאסין: הגשנו פה הצעת חוק.

אימאן ח'טיב יאסין: אני אישית הגשתי הצעת חוק, חברתי סונדוס גם הגישה הצעת חוק, וחתמו על ההצעה הזאת הרבה חברות וחברים מכל סיעות הבית.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מקווה שמהמקום הזה באמת נשכיל כולנו לדחוף את החוק הזה כדי שיעבור.

אימאן ח'טיב יאסין: ולא צריך לחשוב כלכלית, וגם צריך לחשוב כלכלית.

אימאן ח'טיב יאסין: הרעיון כאילו שזה עולה כסף למדינה – נכון, זה עולה כסף למדינה, אבל בואו נחשוב אפילו לשנייה, לרגע, כמה כסף זה יחסוך למדינה – כמה זה יחסוך, ויחזיר אנשים לעולם העבודה; כמה טיפולים ותרופות שהחולות האלו אמורות לקחת זה יחסוך.

אימאן ח'טיב יאסין: חברים וחברות, אני רוצה לפנות לאותן משפחות שבימים אלה מתמודדות בצורה זו או אחרת עם מחלת הסרטן, ולהגיד להן שמחלת הסרטן זה לא משהו נוראי; זה לא התחנה האחרונה בחיים, במיוחד אם אנחנו הולכים להיבדק בצורה רציפה ועקבית.

אימאן ח'טיב יאסין: וכן, צריך לדאוג לעשות את זה בצורה עקבית, ולא להישאר עד שזה מגיע.

אימאן ח'טיב יאסין: בערבית אומרים: אל-מרד' אל-ח'בית' – איך מתרגמים את זה לעברית?

אימאן ח'טיב יאסין: שועלי כזה, כאילו שהוא יוצא – פעם אחת שמרגישים את המחלה בגוף, והיא כבר השתלטה על הגוף.

אימאן ח'טיב יאסין: לכן צריך לעשות את זה קודם, כדי להציל את החיים שלנו, כדי לאפשר חיים יותר נורמטיביים לכולנו.

אימאן ח'טיב יאסין: אני יודעת כמה זה קשה למטופלים עצמם, איזה גיהינום הם עוברים כשהם מקבלים את הכימותרפיה ואחרי הכימותרפיה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני יודעת כמה המוסדות הרשמיים גם מקשים על אותם חולים וחולות שמגיעים לביטוח הלאומי וצריכים לעמוד בוועדות ולעמוד בתור, והשומר שיושב שם יגיד להם: צאו לחכות בחוץ.

אימאן ח'טיב יאסין: את זה אני יודעת, את זה אני מכירה על בשרי, ולא מביאה דברים מעולם אחר.

אימאן ח'טיב יאסין: לכן הנושא הזה, החשיבות שלו היא להעלות אותו על סדר-היום של הכנסת ולדאוג שלא נהיה רק במקום של דיבורים, אלא במקום של עשייה.

אימאן ח'טיב יאסין: לכל החולות והחולים, לכל המשפחות שאיבדו את היקרים שלהם, אני אומרת להם: ליבי איתכם, ליבנו איתכם.

אימאן ח'טיב יאסין: תמשיכו להילחם את המלחמה.

אימאן ח'טיב יאסין: דבר אחד אני רוצה להגיד: (אומרת דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: בין הכאב לתקווה עלינו לבחור בחיים, ואני אומרת בגאווה שיש סיבה שהצלחתי לעמוד באתגר הזה, והיא יכולתו של ריבון העולמים ואמונתי באל.

אימאן ח'טיב יאסין: בזכות כך יכולתי לצאת מהמקום הזה, ומשמעות הדבר היא שיש רבים שיכולים לצאת מהמקום הזה למקום טוב יותר, והחיים צריכים להימשך למרות הקשיים והאתגרים.

אימאן ח'טיב יאסין: תהיו בריאים.

אימאן ח'טיב יאסין: )

מנסור עבאס: (אומר בערבית: תהיי בריאה, אום שחאדה.

מנסור עבאס: תודה לך.) חבר הכנסת אליהו ברוכי, בבקשה.

מנסור עבאס: חמש דקות, אדוני.

אליהו ברוכי: כבוד היושב-ראש, רק כמה מילים לפני מה שהכנתי פה.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, מאוד ריגשת.

אליהו ברוכי: באמת, כשאדם עובר את זה וחווה את זה ומדבר מהחיים הפרטיים שלו זה – בריאות.

אימאן ח'טיב יאסין: לכולנו, בעזרת השם.

אליהו ברוכי: התפשטות מחלת הסרטן בשנים האחרונות הפכה את כולנו לחלק מהסיפור של המחלה.

אליהו ברוכי: אין מי מאיתנו שלא מכיר חבר, שכן, אפילו קרוב משפחה במעגל ראשון, שמתמודד או מתמודדת עם המחלה.

אליהו ברוכי: ויש לנו תפקיד חשוב בהתמודדות הזאת.

אליהו ברוכי: גם אם אנחנו לא רופאים, גם אם אנחנו לא אחים ואחיות מסורים במחלקות האונקולוגיות, אנחנו כחברה, כשכנים ואפילו כעוברי אורח, ודאי כמתפללים, יש לנו תפקיד בהתמודדות הזאת.

אליהו ברוכי: מהפן האישי, בשנה האחרונה נפרדתי מאחותי הבכורה הניה, זיכרונה לברכה.

אליהו ברוכי: הניה נפטרה לאחר התמודדות ארוכה עם מחלת הסרטן.

אליהו ברוכי: בשנות מחלתה הבנתי כמה ערך יש לחיים, כמה כוח יש לחיוך האופטימי שלנו, למילה טובה; כמה נכונים ורלוונטיים דברי חכמינו זיכרונם לברכה: "גדול המלבין שיניים לחברו", כלומר מחייך אליו, "יותר ממשקהו חלב".

אליהו ברוכי: לנו כחברה יש נטייה טבעית להרים על נס דמויות ששילמו בחייהן עבור מטרות מקודשות.

אליהו ברוכי: חיים בתוכנו אנשים שמתמודדים יום-יום, שעה-שעה, ולא מוגזם יהיה לומר דקה-דקה, עם הרצון לנהל שגרת חיים; אנשים שבעצם ההחלטה שלהם לקום ולצאת מהבית לשגרת יום הם מתבררים כדמויות מופת.

אליהו ברוכי: חני וינרוט ז"ל הייתה חולה במשך קרוב לעשור.

אליהו ברוכי: בגיל 25, כשהיא אימא לשלושה ילדים, היא גילתה שחייה כבר לא יחזרו להיות כפי שהיו, שהעולם הפרטי שלה נעצר – כך לפחות היא סברה אז.

אליהו ברוכי: המסרים והתכנים שאותם פרסמה נכתבו אולי בעבור אלו שמתמודדים עם המחלה, אבל מהר מאוד התברר שיש בתכנים אלו בשורה גדולה לאנשים בריאים, אנשים שאפילו את שמו של רופא המשפחה שלהם הם לא מכירים.

אליהו ברוכי: תשע שנים לפני שחני נפטרה בישר לה הרופא שנותרו לה שישה חודשים בלבד עד למותה.

אליהו ברוכי: נו, מה יכול אדם לעשות בשישה חודשים, כשגם הם רצופים בסבל?

אליהו ברוכי: לאחר ההלם הראשוני חני החלה לשתף בכתב ובעל פה על ההתמודדות שלה עם המחלה.

אליהו ברוכי: חלפו שישה חודשים ועוד שישה חודשים ועוד ועוד.

אליהו ברוכי: היא תמיד אמרה שהיא חוגגת יום הולדת כל שישה חודשים.

אליהו ברוכי: בחייה הקצרים והעמוסים מאוד היא הספיקה להעביר מאות הרצאות ולפרסם ספרים שעוזרים לנו להבין את כוח החיים.

אליהו ברוכי: חני נפטרה לפני כשלוש שנים.

אליהו ברוכי: אני נזהר שלא לומר "נכנעה למחלה", כי היא התנגדה לסלנג הזה שחדר לתוכנו.

אליהו ברוכי: במסריה היא תמיד הדגישה שאדם שממשיך לחיות ודבק בחיים כל עוד נשמת רוח חיים באפו מנצח את המחלה בכל שעה ובכל דקה.

אליהו ברוכי: גם אם בסוף הגוף מת, אי-אפשר לומר עליו שהוא נכנע למחלה.

אליהו ברוכי: לאחר שהיא נפטרה יצא לאור ספר נוסף שלה עם ראיונות קצרים על פרשות השבוע, ראיונות שאותם כתבה ופרסמה בקבוצת נשים שמתמודדות עם המחלה.

אליהו ברוכי: אני רוצה לסיים בדברים שכתבה על פרשת חיי שרה, הפרשה שנקרא בשבת הקרובה.

אליהו ברוכי: בפרשה מסופר על השליחות שהטיל אברהם אבינו על אליעזר למצוא כלה ראויה ליצחק אבינו, ממשיך הדרך של אברהם.

אליהו ברוכי: אליעזר מגיע לעיר ארם ומחליט, מתפלל, שמי שתציע לו מים לשתות וגם להשקות את הגמלים היא אישה בעלת חסד שמתאימה לבנו של אברהם אבינו.

אליהו ברוכי: כשהוא רואה את רבקה הוא מבחין בנס: המים של הבאר עולים לקראתה.

אליהו ברוכי: הוא לא מסתפק בזה.

אליהו ברוכי: הוא ניגש אליה ומבקש מעט מים, והיא עונה לו את התשובה הידועה: "שתה וגם גמליך אשקה".

אליהו ברוכי: כך כתבה חני לחברותיה השותפות להתמודדות: אפשר ללמוד מהסיפור הזה שכדי לזכות במצווה יש להשקיע מאמץ ועמל כדי להיות אנשים טובים.

אליהו ברוכי: זו לא חוכמה להיוולד כאלה – צריך לקנות זאת בעבודה קשה.

אליהו ברוכי: אנחנו, חברות הקבוצה, כתבה חני, משתדלות לעזור זו לזו.

אליהו ברוכי: לא נולדנו כאלה.

אליהו ברוכי: יש לנו סיבות טובות להישאר כל אחת בענייניה.

אליהו ברוכי: לכן אני חושבת שקנינו במחיר מלא את המצווה.

אליהו ברוכי: המים לא עלו ולא עולים לקראתנו, ובכל זאת אנחנו מציעות מים לכל דורשת חדשה.

אליהו ברוכי: שתהיה שבת שלום, שתמיד נמצא בעצמנו את הכוח לרוץ לבאר ולשאוב מים לכל דורשת.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אליהו ברוכי.

מנסור עבאס: חברת הכנסת הילה שי וזאן, בבקשה, חמש דקות.

הילה שי וזאן: כמעט 30,000 תושבים, אזרחים, מאובחנים מדי שנה בסרטן, ו-11,000 מתים מדי שנה.

הילה שי וזאן: אני רוצה לדבר על הגילוי המוקדם, כי הגילוי המוקדם, חברים, מציל חיים.

הילה שי וזאן: אני חושבת שחשוב שנגיד את זה גם פה על הבמה הזאת, כמו שאנחנו רואים בכל השלטים הגדולים: גילוי מוקדם יכול להביא ל-90% ריפוי.

הילה שי וזאן: בסרטן הערמונית רק בדיקה אחת לשנה מורידה את התמותה ב-44%.

הילה שי וזאן: בדיקות שגרה לגילוי סרטן צוואר הרחם הורידו כבר את שיעור התמותה מהמחלה ב-70%.

הילה שי וזאן: גם בסרטן המעי הגס אנחנו רואים שבדיקות קולונוסקופיה יכולות להוביל לירידה של בין 60% ל-70% בתמותה, בהתאם למצב המחלה.

הילה שי וזאן: במלחמה הזאת אנחנו יכולים לנצח.

הילה שי וזאן: כמו במאבק בקורונה, כך גם במאבק בסרטן – כל אחד חייב לעשות את חלקו.

הילה שי וזאן: חברתי הקרובה הדס רפפורט אובחנה לאחרונה כחולה בסרטן.

הילה שי וזאן: אני רוצה לקרוא לכם משהו שהיא כתבה ברשתות החברתיות, כי זה מאוד חשוב להבין עד כמה הדבר מכריע.

הילה שי וזאן: כך היא כותבת: לפני כשנה וחצי התחלתי להתלונן הרבה על כאבי בטן.

הילה שי וזאן: שלחו אותי לתזונאית – היא המליצה על פרוביוטיקה לחיידקי מעיים; כמובן שלא עזר.

הילה שי וזאן: תזונאית אחרת הורידה לי את הלקטוז, את הפרוקטוז, את הגלוטן והחיטה וכדורים לגזים.

הילה שי וזאן: ללא בדיקה כלשהי, הגדירו אותי עם תסמונת המעי הרגיז.

הילה שי וזאן: זה כמובן לא עבר.

הילה שי וזאן: כל מה שאכלתי גרם לכאב.

הילה שי וזאן: חשבו שזה סטרס, פסיכוסומטי, ואני התעקשתי שאני בריאה בנפשי.

הילה שי וזאן: בקיץ החלטתי שאני לא מוותרת ונכנסתי לזה ברבאק.

הילה שי וזאן: הרגשתי שמשהו לא בסדר.

הילה שי וזאן: ביקשתי בדיקות דם, שהראו מדדי דלקת גבוהים.

הילה שי וזאן: כששאלתי את רופא המשפחה אם מדדי הדלקת יכולים להעיד על ממאירות, כמו שכתוב בד"ר גוגל, הוא ענה: היית יורדת במשקל אם זה היה בממאירות, ואני מסתכל עליך – זה לא ממש קרה.

הילה שי וזאן: אני לא ויתרתי.

הילה שי וזאן: הגוף שלי והבחירה שלי.

הילה שי וזאן: אגב, בסרטן השחלות עולים במשקל ולא יורדים; את זה הרופא לא ציין.

הילה שי וזאן: בעקבות מדדי הדלקת הגבוהים וכאבי הבטן הרופא הפנה אותי לגסטרו.

הילה שי וזאן: חשבו שזה קרוהן או קוליטיס.

הילה שי וזאן: במקביל, מהלחץ יצא לי פסוריאזיס ביד, וחשבו שזאת אולי דלקת פרקים.

הילה שי וזאן: הגעתי למומחה מפרקים וראומטולוג.

הילה שי וזאן: מבדיקה לבדיקה הכאב לא עובר, והתחושה הפנימית שמשהו לא בסדר מקננת בי.

הילה שי וזאן: לבסוף הופיעה לאחות בבדיקת הדם התראה שאני צריכה לעבור בדיקת פאפ אחת לשלוש שנים.

הילה שי וזאן: בזכות ההתראה הזאת ניגשתי לרופא נשים.

הילה שי וזאן: שנה וחצי שאני מתלוננת, נבדקת, לא מזניחה, ואף רופא לא אומר לי שעליי לגשת להיבדק אצל רופא נשים.

הילה שי וזאן: כל אישה חייבת להיבדק אחת לשנה אצל רופא נשים למעקב.

הילה שי וזאן: בסופו של דבר, הנס השני שלי היה שלאחר שהפצרתי ברופא, נאמר לי: נעשה אולטרסאונד ונראה, אולי נשים התקן.

הילה שי וזאן: משם זאת היסטוריה.

הילה שי וזאן: הרופא ראה ממצא חריג וביקש שאבדק שוב, ואז גילו לה סרטן שחלה נדיר מסוג דיסג'רמינומה – גידול וגרורות שמתאימים בדרך כלל לנערות ולא לאימא בת 37.

הילה שי וזאן: כיום ישראלים מדירים את רגליהם ממרפאות הקהילה ומבתי החולים מחשש להידבק בקורונה.

הילה שי וזאן: הם דוחים את הבדיקות האלה ליום שאחרי.

הילה שי וזאן: בתקופה הזאת עלינו לוודא שאנשים מגיעים לבדיקות שגרתיות, ועלינו לוודא שקופות החולים מזכירות למטופלים מתי הם צריכים לעבור את הבדיקות האלה.

הילה שי וזאן: לאחרונה הגשתי הצעת חוק שקובעת שבדיוק כמו בטיפת חלב – כל הורה מקבל הודעה: עליך לעשות חיסון מחומש או אחר לילדך – בדיוק באותו אופן קופות החולים יהיו מחויבות להודיע לכל אחד מהמטופלים על בדיקות שגרתיות שעליו לעשות; בדיקות שגרתיות שמשרד הבריאות יכריז עליהן כמומלצות.

הילה שי וזאן: יצטרכו קופות החולים, באמצעות סמ"ס או באמצעות הודעה, להגיד למטופל, להגיד לחבר קופת החולים: לך תעשה בדיקה.

הילה שי וזאן: בידינו להציל חיים, בידינו למנוע את הקטל הזה, כי הסרטן הוא קטל לא פחות ממלחמות אחרות.

הילה שי וזאן: אסור שבמאבק במלחמה הזאת, במלחמת הקורונה, נפקיר את הלחימה האחרת, שהיא קשה לא פחות ואף יותר.

הילה שי וזאן: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת הילה שי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

מנסור עבאס: חמש דקות, ינון.

ינון אזולאי: ברשות אדוני היושב-ראש, כבוד השר, סגן השר, חבריי חברי הכנסת, האמת היא שאני שומע שכל אחד מביא מהחברה, מהשכנים.

ינון אזולאי: אני יכול להביא את זה מהפן האישי.

ינון אזולאי: אתמול מלאו שנתיים להסתלקותו של מו"ר אבי, שהיה חבר בבית הזה, היה שר בממשלה הזאת; שנתיים לאחר מחלה קשה.

ינון אזולאי: לפני כשנתיים הוא נפרד מאיתנו – מחלה שהלכה וחזרה לה, וקיבלנו במתנה אבא במשך 12 שנים.

ינון אזולאי: בבית הכירו אותו, הכירו את החיוך, הכירו את המקום שהוא בא ממנו – עזרה, נתינה.

ינון אזולאי: לצערנו, פעם, פעמיים, שלוש אבל בסופו של דבר – אני לא קורא לזה כניעה למחלה, כי הכול משמיים, אלא כנראה שמשמיים רצו אדם טוב כזה למעלה.

ינון אזולאי: ואמרתי את זה פעם.

ינון אזולאי: כאשר הוא חלה, כולם התפללו, באמת כל עם ישראל.

ינון אזולאי: כשהוא נפטר, לרגע אתה מרגיש שמשהו אולי הוחמץ, התפילות פתאום לא התקבלו, אבל בלכתו הבנו איזה קידוש השם היה שכולם באים ומספרים – עד היום – על אבא גדול.

ינון אזולאי: עכשיו נודענו בקורונה לבידודים, אבל להזכירכם, הבידודים לא הגיעו בקורונה.

ינון אזולאי: הבידודים הגיעו אצל אותם אלה שחיו חיים טובים, שקטים, שלווים.

ינון אזולאי: היה להם פעם טשטוש בעין; אולי פעם היה להם איזשהו כאב.

ינון אזולאי: תמיד ניסו להדחיק את זה: לא, זה כלום, זה שום דבר.

ינון אזולאי: אבל לפעמים זה בן משפחה, לפעמים זה הרופא שלחץ: בוא תעשה בדיקה.

ינון אזולאי: לאחר הבדיקה מגיע הגרוע מכול, צלצול הטלפון שמבשר כביכול את השחור מכול.

ינון אזולאי: הרופא קורא ומבקש את השיחה, ואז הוא מבשר לאותו אדם שהתגלתה אצלו המחלה, ועכשיו יבדקו אם זה ממאיר, שפיר.

ינון אזולאי: כל המשפחה – משתנים החיים שלה; כל המשפחה פתאום נכנסת לאיזו מרה שחורה, ולא יודעים איך להתמודד עם זה.

ינון אזולאי: ואז פתאום שומעים את השחור מכול: השכן שם, גם הוא נפטר, והשכן ההוא נפטר, וככה אנחנו עוברים על כל מי שחווה את זה – המשפחה עוברת – ואז מנסים פתאום להכיר את המחלה.

ינון אזולאי: אבל אם אנחנו מסתכלים על הצד הטוב שבתוך זה, אנחנו פתאום רואים את האנשים הטובים מסביב.

ינון אזולאי: אנחנו רואים את הארגונים שעומדים סביבך, רואים את הרופאים המדהימים, סגן השר – רופאים מדהימים שנותנים את הנשמה שלהם לא רק בתקופת קורונה, גם בתקופה רגילה.

ינון אזולאי: הם פתאום הופכים להיות גם העובדים הסוציאליים שלך, מלבד העובדים הסוציאליים שעומדים לצד המשפחה.

ינון אזולאי: אתה רואה את עם ישראל בתפארתו.

ינון אזולאי: אתה רואה את ארגוני החסד – אתה רואה את עזר מציון, אתה רואה את דרכי מרים, אתה רואה את עזרה למרפא, את כל הארגונים הגדולים האלה שפתאום מחבקים אותך.

ינון אזולאי: אתה מגיע לבית החולים, אתה רואה את החולה – וראינו אצל מו"ר אבי – שנמצא לפעמים במצב רוח ירוד, אחרי טיפול קשה.

ינון אזולאי: אבל האמונה הייתה אצלו חזקה.

ינון אזולאי: אנחנו נמצאים בפרשת השבוע שבה אברהם אבינו עשרה ניסיונות הוא המציא לנו – אב המון גויים.

ינון אזולאי: האמונה זה הדבר הכי קשה, והוא היה מפיח בנו תקווה ואמונה.

ינון אזולאי: פתאום היית רואה כמה בחורים צעירים נכנסים עם גיטרה ומבקשים לעשות שמח.

ינון אזולאי: אתה אומר: מה לשמח עכשיו?

ינון אזולאי: אבל השמחה הזאת היא שמרפאה, היחס הזה.

ינון אזולאי: אני אומר לאותן משפחות, שאני חלק מהן, שעברנו את זה: אל תתייאשו; אל תסתכלו על הצד השחור.

ינון אזולאי: בצד הזה יש אנשים מדהימים שעושים את הכול למענכם, למען החולה, הרופאים הגדולים האלה, שבאים ועושים את הכול.

ינון אזולאי: תאמינו, תתפללו, התפילות לא שבות ריקם.

ינון אזולאי: יש אחוזים גבוהים – אם לא הרוב – שכן יוצאים מהמחלה.

ינון אזולאי: תסתכלו על הצד החיובי.

ינון אזולאי: מו"ר אבי, זיכרונו לברכה, היה מסתובב כל הזמן עם פתק בכיס מהמחלה הראשונה, מהפעם הראשונה שאובחן; היה מסתובב עם פתק בכיס שהיה כתוב עליו דברי רבי יונה במשלי: "שמחת הלב, סיבת רפואת האדם מחוליו", והיה עובר בין חולה לחולה ומבקר במחלקות, עם כל הקושי, גם לאחר שהוא החלים וגם בין לבין.

ינון אזולאי: היה הולך ומעודד ואומר: הינה, אני העדות החיה.

ינון אזולאי: תתעודד.

ינון אזולאי: היה לידו במחלקה בחור צעיר, הוא היה קם ומעודד אותו, במקום שההוא יעודד אותו; עובר בין אחד לשני ומעודד, כי היה אומר: השמחה, שמחת הלב, היא סיבת רפואתו של האדם מחוליו.

ינון אזולאי: לכן, משפחות יקרות, מדינת ישראל צריכה לעשות מה שהיא צריכה, והיא עושה והיא תעשה עוד ועוד, להוסיף בסל התרופות את כל מה שצריך, אבל אנחנו, בני המשפחה, נחזק את בן המשפחה החולה.

ינון אזולאי: אנחנו, החברים, נחזק.

ינון אזולאי: אנחנו, החברים, נשמח.

ינון אזולאי: ותדעו לכם: יש תקווה.

ינון אזולאי: אפשר לצאת, יוצאים מזה.

ינון אזולאי: תאמינו בעזרת השם, בקדוש ברוך הוא.

ינון אזולאי: תפילה.

ינון אזולאי: ככה כולנו יחד נתרום על מנת שנאמר די למחלותינו, בעזרת השם.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ינון אזולאי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת עודד פורר – אינו נוכח.

מנסור עבאס: אז אנחנו עוברים לתשובתו של סגן שר הבריאות יואב קיש.

מנסור עבאס: בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, ראשית, באמת אני רוצה לומר לאותם חברי כנסת שהיו פה על הדוכן ושיתפו אותנו בסיפורים האישיים שלהם – חבר הכנסת ינון אזולאי, שסיפר לנו על אביו, זיכרונו לברכה, השר דוד אזולאי, שהכרתי, הייתה לי הזכות להכיר אותו, ובאמת כאב גדול היה באובדנו.

יואב קיש: נשאר רק לומר לך שזו באמת זכות גדולה ללכת בדרכי אביך, ומה שנקרא, להמשיך לעסוק בפעילות ציבורית.

יואב קיש: אני מאחל לך הצלחה בדרכך.

יואב קיש: גם חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – על הסיפור האישי.

יואב קיש: אני חושב שזה באמת נותן בסוף לאנשים להבין את הקשיים, את המשמעות ואת המורכבות וכל האתגר הזה של להתמודד עם המחלה הקשה הזאת, ושיש תקווה, ואפשר גם לדעת להסתכל קדימה, לפעול ולהצליח.

יואב קיש: אז אני באמת רוצה לומר לכם תודה על הסיפורים, וכמובן גם לכל הדוברים האחרים.

יואב קיש: אנחנו בדיון מיוחד לשבוע המודעות לסרטן.

יואב קיש: מי שלא מכיר ולא יודע, במדינת ישראל יש כ-1,000 מתים, לצערי, מסרטן מדי חודש.

יואב קיש: גם בימי הקורונה, סרטן על סוגיו השונים נותר גורם המוות מספר אחת בישראל.

סעיד אלחרומי: בחודש?

יואב קיש: 1,000 בחודש, 12,000 בשנה.

יואב קיש: בישראל אובחנו ב-2017 כ-30,000 תושבים עם מחלת הסרטן: גידולים שפירים, גבוליים, ממוקדים – יש פה ספקטרום רחב.

יואב קיש: הרוב, כ-85%, זה עם סרטן חודרני.

יואב קיש: אצל גברים לרוב מדובר בסרטן הערמונית וסרטן הריאה.

יואב קיש: לנשים – סרטן השד.

יואב קיש: התפלגות זו דומה למה שאנחנו רואים במדינות מערביות אחרות כמו ארצות הברית.

יואב קיש: ההתמודדות עם מחלת הסרטן מורכבת.

יואב קיש: תחילתה במחקר והבנת המנגנונים הביולוגיים של הסרטן והמשכה במניעה, אבחון מהיר, טיפול הולם, הכולל לא רק את הצד הרפואי אלא גם את התמיכה הנפשית והחברתית לחולה ולמשפחתו, ובהמשך – שיקום והחלמה.

יואב קיש: מדינת ישראל, לשמחתנו, היא מהמובילות בעולם בכל אחד מהתחומים שהזכרתי לפני כן, בנושא השיקום וההחלמה, ורואים את זה גם בירידה עקבית בתחלואה, ירידה בתמותה ועלייה עקבית בתוחלת החיים של החולים.

יואב קיש: להצלחה הזאת כמה סיבות: ראשית, תחום חקר הסרטן – ישראל היא מובילה עולמית, ולא מעט מחקרים פורצי דרך, אשר הובילו לפיתוח תרופות חשובות, מקורם בישראל.

יואב קיש: אפשר לומר שחלק מחוקרי הסרטן קיבלו בשנים האחרונות את פרסי ישראל, למשל פרופ' משה אורן, יוסי ירדן, גידי הרכבי.

יואב קיש: בכל שנה יוצאים מישראל אלפי מאמרים בתחום זה, בתמיכת הקרן הלאומית למדע, משרד הבריאות וגופים נוספים.

יואב קיש: המניעה וגילוי מוקדם של סרטן בישראל הוא תחום שעומד בראש סדר העדיפויות שלנו, ויש לנו כיום שתי תוכניות לאומיות לגילוי סרטן:

יואב קיש: התוכנית הלאומית לגילוי סרטן השד בנשים; התוכנית הלאומית לגילוי סרטן המעי הגס והחלחולת.

יואב קיש: הגורם האחראי לתוכניות לאומיות אלה הוא המדינה, והביצוע, אכן, באמצעות קופות החולים, על ידי זימון יזום וסל הבריאות, מכסה את עלויות הבדיקות.

יואב קיש: משרד הבריאות מקיים את הבקרה על תוכניות אלה.

יואב קיש: כמה מילים על התוכניות: התוכנית הלאומית לגילוי סרטן השד – נשים בסיכון ממוצע למחלה, בגיל 50 עד 74, מוזמנות לביצוע ממוגרפיה אחת לשנתיים; לנשים בסיכון מוגבר למחלה בשל סיפור משפחתי או מחלת שד שפירה מומלצת ממוגרפיה אחת לשנה.

יואב קיש: שיעור הבדיקות בקבוצת גיל זו – 72% בשנת 2018.

יואב קיש: ישראל היא מהמובילות בעולם בביצוע בדיקות ממוגרפיה לכלל האוכלוסייה, במרכז ובפריפריה, בקרב כל המגזרים: חילונים, דתיים, יהודים וערבים.

יואב קיש: בזכות בדיקה זו ניצלו וניצלים חיי נשים רבות בישראל.

יואב קיש: התוכנית הלאומית לגילוי סרטן המעי הגס והחלחולת – גם פה מדובר על בני 50 עד 74 בסיכון ממוצע למחלה, והם מוזמנים לבצע בדיקת דם סמוי בצואה אחת לשנה.

יואב קיש: אנשים שבסיכון מוגבר למחלה מסיבות גנטיות, משפחתיות ואחרות לא כלולים בתוכנית, ולהם מומלץ מעקב באמצעות קולונוסקופיה בפיקוח רופא מטפל.

יואב קיש: שיעור הבדיקות עומד על כ-65%.

הילה שי וזאן: אבל מה עם שאר הסוגים?

יואב קיש: מה?

הילה שי וזאן: אבל מה עם שאר הסוגים?

יואב קיש: תכף נדבר על השאר.

יואב קיש: אני רוצה להוסיף ולציין כאן גם את האגודה למלחמה בסרטן, אשר הקימה ודחפה את הפרויקט.

יואב קיש: אנחנו ממשיכים להתקדם בסקירה ואבחון מוקדם בסרטן המעי הגס וגם במלנומה, סרטן העור הקטלני מכולם, אנחנו רואים ירידה במספרים.

יואב קיש: בשנים האחרונות נכנסו לסל הבריאות בדיקות סקר למוטציות שכיחות בחולי סרטן, כגון BRCA, ואף הורחבה הזכאות לסקר סרטן צוואר הרחם.

יואב קיש: בתחום הטיפול, גם כאן ישראל היא ללא ספק מובילה עולמית.

יואב קיש: מנגנון סל הבריאות מאפשר לנו לתת לחולי הסרטן בישראל את הטיפול החדשני והמתקדם ביותר, זמן קצר לאחר שאושר לטיפול בעולם.

יואב קיש: בחמש השנים האחרונות נכנסו לסל קרוב ל-220 תרופות וטכנולוגיות חדשות לטיפול בסרטן, בעלות כוללת של קרוב למיליארד ש"ח.

יואב קיש: כמו כן, נוספו בדיקות להתאמת טיפול תרופתי לחולים, ונכללו בדיקות הדמיה ואבחון לסוגי סרטן שונים בשלבי מחלה שונים.

יואב קיש: נוספו גם תרופות רבות לטיפול בשלבים השונים של המחלה, משלב מוקדם ועד לשלב הגרורתי.

יואב קיש: ישראל היא מהמובילות בעולם בהכנסת טכנולוגיות חדשות של רפואה מותאמת אישית: תרופות ביולוגיות או אימוניות המותאמות לכל חולה על פי מאפייני הגידול שלו, ואפילו טיפול תאי מתקדם מסוג CAR-T cells, פרי פיתוחו של פרופ' זליג אשחר ממכון ויצמן, גם הוא זוכה פרס ישראל.

יואב קיש: על שולחנה של הוועדה הציבורית, המקיימת את דיוניה בימים אלה, מונחות למעלה מ-80 בקשות שונות להכללת טכנולוגיות חדשות לטיפול בסרטן.

יואב קיש: מנגנון זה הביא כבר עד היום, כמו שתיארתי קודם, להכנסת טכנולוגיות חשובות, תוך שמירה על תקציב נכון ומיקוד כספי הציבור בטכנולוגיות יעילות.

יואב קיש: לאחרונה התחלנו בפרויקט לאומי גדול מאוד: בניית מרכז לאומי לטיפול בפרוטונים.

יואב קיש: זהו מרכז שעלות הקמתו מאות רבות של מיליוני שקלים, אך בסיומו יוכלו אזרחי ישראל לקבל את הטיפול הקרינתי המתקדם ביותר בעולם בלי לנסוע לשם כך לאירופה או לארצות הברית.

יואב קיש: דגש גדול אנו שמים על צמצום הפערים בטיפול בסרטן בחברה הישראלית.

יואב קיש: בשנים האחרונות נפתחו שני מכוני קרינה חדשים, אחד בצפת ואחד באשדוד.

יואב קיש: מכונים אלה מונעים מחולי סרטן הגרים בדרום ובצפון נסיעות קשות לטיפולי קרינה – חולה מרמת הגולן שהייתה צריכה לנסוע מדי יום במשך כמה שבועות לרמב"ם וכיוצא בזה.

יואב קיש: יש עדיין עבודה רבה לפנינו בתחום המלחמה בסרטן.

יואב קיש: יש מקום להגדיל ולהרחיב את מכוני האונקולוגיה, שייתנו מענה לאוכלוסייה הגדלה, ובפרט לאור הזדקנות האוכלוסייה.

יואב קיש: יש להשקיע רבות בחקר הסרטן, להרחיב עוד ועוד את פעולות המניעה והגילוי המוקדם, וכמובן להטמיע את חידושי הרפואה המתקדמת.

יואב קיש: בשנים הקרובות מטרתנו להפוך את ישראל למעצמת חדשנות ברפואה דיגיטלית גם בתחום האונקולוגיה, ולחבר את מאגרי המידע המיוחדים של האוכלוסייה שלנו: מאגר רישום הסרטן והבדיקות הגנטיות והמולקולריות שאנו עושים לחולי הסרטן ביחד עם יכולות המחשב, הייטק, ביג דאטה – פשוט בשביל לשפר ולזהות מוקדם יותר ולהיות מסוגלים לטפל בחולים ולסייע להם ולמשפחותיהם בכל שלבי המסע הארוך שלהם בהתמודדות עם מחלת הסרטן.

יואב קיש: לסיכום, אני אומר שמחלת הסרטן היא ללא ספק גורם מרכזי לתמותה במדינת ישראל.

יואב קיש: אנחנו עושים מאמצים רבים בכל השלבים השונים – באבחנה מוקדמת, איתור, מניעה, טיפולים, תרופות ומחקר.

יואב קיש: ואני חושב שמדינת ישראל בסך הכול, בתמונה הכוללת, באמת יכולה להתגאות בהישגים שהיא מובילה בתחומים אלה.

יואב קיש: כמובן שיש לנו עוד הרבה מה לעשות.

יואב קיש: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, אדוני סגן השר.

מנסור עבאס: חברי וחברות הכנסת, אתם מסתפקים בתשובת סגן השר או שמבקשים להעביר לוועדה?

מנסור עבאס: מסתפקים?

יואב קיש: אפשר להסתפק.

יואב קיש: אני ממליץ.

יואב קיש: תודה.

מנסור עבאס: אוקיי, תודה.

מנסור עבאס: תודה, סגן השר.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום – כן, כן.

אימאן ח'טיב יאסין: אפשר גם מכאן?

מנסור עבאס: כן, כן.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה, כבוד סגן השר.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רק רוצה לזרות אור על הנקודה של הבדיקות המוקדמות של הממוגרפיה.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו מודעים לאופן ולטיב הבדיקה הזאת, ומודעים גם לכך שבגיל 40 קשה לגלות, בגלל רקמת השד.

אימאן ח'טיב יאסין: מצד שני, חשוב לנו לזכור ש-30% מהנשים הערביות חולות בגיל 40, לא 45.

אימאן ח'טיב יאסין: לכן, למי שיש לה רקע או שהיא בקבוצת סיכון, מאפשרים לה להגיע לבדיקה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שצריך לתת מענה לסיפור הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: לא צריך לחכות עד שיהיה רקע ושיהיה מקרה בתוך המשפחה.

אימאן ח'טיב יאסין: לא צריך שמישהי תשלם בחיים ובגוף שלה עד שזה יקרה.

אימאן ח'טיב יאסין: המספר 30% הוא לא מספר קטן ולא מבוטל.

אימאן ח'טיב יאסין: צריך לבדוק ולחקור את המספר הזה עד לעומק.

אימאן ח'טיב יאסין: אני וחברה שלי סונדוס הגשנו שתי הצעות חוק להורדת גיל הבדיקה לגיל 40.

אימאן ח'טיב יאסין: הרבה אנשים מסיעות הבית, חברות וחברים, חתמו על ההצעה הזאת.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שההצעה הזאת רק תועיל לנשים, ולחברה הישראלית בכלל.

אימאן ח'טיב יאסין: אם חושבים כלכלית, אז בהחלט, בהחלט, זה משתלם הרבה יותר מלחכות לרגע שנשים חולות, ואז ישנן כל ההוצאות הכלכליות.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת.

יואב קיש: הנושא הזה כמובן נבחן, וגם הוקמה ועדה מיוחדת לבדיקת הורדת הגיל.

יואב קיש: אני חושב שדיברתי על זה לפני כשבוע או שבועיים פה במליאה – נדמה לי שזה היה יום הסרטן השד.

יואב קיש: הייתה איזה שאלה ספציפית, ולכן אני מכיר את התשובה.

יואב קיש: יש פה חשש לאבחון יתר, וחשש שבסופו של דבר זה מביא למעורבות ולפרוצדורות מיותרות דווקא, והאיזון הזה בין השלב של עלות–תועלת בבדיקה.

יואב קיש: בוודאי שאם היינו מזהים כמו שמזהים את זה בוודאות מעל גיל 50 אז היינו גם מורידים את הגילים למטה.

יואב קיש: זה בצורה מובהקת לא נעשה כך.

יואב קיש: בהמלצות הוועדה זה לא הופיע.

יואב קיש: ההמלצה היחידה הייתה באמת רק במקרים הספציפיים שבהם יש חשש.

יואב קיש: אמרתי שהנושא הזה נבחן היטב על ידי ועדה מקצועית, ואלו היו ההמלצות שלה.

יואב קיש: תודה.

מנסור עבאס: תודה, סגן השר יואב קיש.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום.

מנסור עבאס: יעלה להשיב על שאילתות חברי הכנסת סגן שר החינוך מאיר פרוש, בבקשה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסדרת שאילתות למשרד החינוך.

מנסור עבאס: חברת הכנסת קטי קטרין שטרית נמצאת?

מנסור עבאס: אז אנחנו נתחיל עם חברת הכנסת סונדוס סאלח – שאילתה מס' 191.

מאיר פרוש: אני הולך לפי סדר מסוים.

מאיר פרוש: אצלי זה מתחיל עם חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מנסור עבאס: לא, יש לנו רשימה אחרת.

מנסור עבאס: אוסאמה לא – השאילתה האחרונה.

מנסור עבאס: הוא לא נמצא.

מנסור עבאס: נתחיל עם שאילתה מס' 191, של חברת הכנסת סונדוס סאלח: שילוב מורות ערביות במערכת החינוך היהודית.

מנסור עבאס: קח לך את הזמן למצוא את התשובה.

מאיר פרוש: בינתיים אני רק רוצה לתקן אותך שאני כבר לא חבר כנסת, אני רק סגן שר.

מאיר פרוש: הכרזת חבר כנסת בתוך המליאה, וזה לא כך, אתה מבין?

מאיר פרוש: זה יכול להיות בעיה.

מנסור עבאס: אוקיי, סגן שר החינוך.

מנסור עבאס: מוכן?

מאיר פרוש: מוכן.

מנסור עבאס: בבקשה, חברת הכנסת סונדוס סאלח.

סונדוס סאלח: כבוד היושב-ראש, כבוד סגן השר, חברי וחברות הכנסת, החלטות ממשלה קבעו שיש לשלב ערביות וערבים כעובדי מדינה, ובמערכת החינוך בפרט.

סונדוס סאלח: ברצוני לשאול: 1.

סונדוס סאלח: מהי עמדת המשרד בנוגע לשיבוץ של כ-13,000 מורות ומורים ערבים הממתינים לשיבוץ?

סונדוס סאלח: 2.

סונדוס סאלח: מהי עמדת המשרד בנוגע לשילוב מורות ערביות במערכת החינוך היהודית?

סונדוס סאלח: 3.

סונדוס סאלח: מהי תוכנית העבודה והתמיכה שמעניק המשרד למורות?

סונדוס סאלח: 4.

סונדוס סאלח: כמה מורות ערביות עובדות כיום במערכת החינוך היהודית?

סונדוס סאלח: תודה.

מנסור עבאס: תודה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברת הכנסת סונדוס סאלח, ששאלה את השאילתה, במענה על השאילתה שבנדון, הריני להשיבך כדלקמן: כידוע, במגזר הערבי מופעל נוהל שיבוץ, העברה והשלמות משרה.

מאיר פרוש: גם בימים אלה יופעל הנוהל, וקליטתם של המורים בשעות התגבור תתבצע בהתאם לנוהל.

מאיר פרוש: משרד החינוך רואה חשיבות גדולה בשילוב מורות ערביות בבתי ספר יהודיים, ובמהלך השנים האחרונות משקיע גם משאבים בקידום הנושא במסגרת מיזם משותף עם מכון מרחבים, הרשות לפיתוח כלכלי של מגזר המיעוטים במשרד לשוויון חברתי ונציבות שוויון ההזדמנויות בעבודה במשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

מאיר פרוש: במסגרת המיזם פועל המשרד לשילוב עובדי הוראה ערבים בבתי ספר יהודיים, ובתוך כך מוצע ליווי לבתי הספר, למנהלים ולמורים הערבים והשתלמויות למורים ולמנהלים לשילוב רב-תרבותי מיטבי.

מאיר פרוש: התוכנית תמשיך לפעול גם בשנת הלימודים תשפ"א, היינו 2020/21.

מאיר פרוש: מטרות התוכנית הן שילוב עובדי הוראה מוכשרים על פי צורכי המערכת; קידום חיים משותפים בין אזרחים יהודים לערבים וכבוד לאחר – עד כמה שזה לא מקובל עליי – שילוב אזרחי המדינה הערבים במערכת הציבורית; חיסכון בסכומים גדולים לקופת המדינה על ידי חיסכון במשאבים להכשרה או הסבה של מורים חדשים מרכיבי התוכנית הם הכשרה מקדימה להשתלבות בבתי ספר יהודיים במכללות לחינוך והוראה: מכללת סח'נין, המכון הערבי בבית ברל, מכללת אלקאסמי והמכללה האקדמית חיפה.

מאיר פרוש: יצוין כי תוכננו תוכניות זהות במכללת לוינסקי, אוניברסיטת חיפה ומכללת אחווה, אך בשל משבר הקורונה הן לא יצאו אל הפועל.

מאיר פרוש: ההכשרה כוללת היכרות עם החברה היהודית, דרכי עבודה בבתי ספר יהודיים, ניתוחי אירוע ועוד.

מאיר פרוש: התוכנית כוללת גם איתור וגיוס של מועמדות מתאימות, כולל הסברה, ניהול ציפיות, הפחתת חסמים, הפגת חששות ובניית אמון.

מאיר פרוש: מהלך זה מתבצע באמצעות קמפיין ופרסומים במדיה, אירועי חשיפה במכללות, חיבור לערוצים קיימים, כמו אקדמיה-כיתה, שיתוף פעולה עם תוכניות הכשרה מקבילות – חותם, מבטים – ועוד.

מאיר פרוש: כמו כן, יש מיון ובחינת הפוטנציאל להשתלבות בבית ספר יהודי ונבחנת ההתאמה המקצועית.

מאיר פרוש: ההשמה נקבעת על ידי הפיקוח המקצועי ומנהלי ומנהלות בתי הספר.

מאיר פרוש: ישנו גם הדבר של הכשרה של המורות ופיתוח כלים להשתלבות חברתית ובין-תרבותית מוצלחת, וזה בהתבסס על מודל האזרחות המשותפת של מכון מרחבים, אשר כולל חמישה מושגי יסוד: זהות, נגישות, הוגנות, מרחבי הסכמה ואזרחות משותפת פעילה.

מאיר פרוש: כמו כן, יש ליווי ותמיכה מתמשכת במורות ובהשתלבותן החברתית והתרבותית בבתי הספר, כולל למידה וחיזוק הדדי, וכן ליווי ותמיכה בתהליך ההשתלבות למנהלי ומנהלות בתי הספר וליווי ותמיכה בהיבטים חברתיים, תרבותיים ואזרחיים של השילוב לצוותים החינוכיים – כולל מורים ומורות חונכים וחונכות – הסברה, ניהול ציפיות, הפחתת חסמים, הפגת חששות, בניית אמון, הדרכה והכשרה.

מאיר פרוש: הביצועים והנתונים בכלל ההיבטים לעיל נבחנים על ידי מערך המדידה וההערכה של התוכנית מדי שנה.

מאיר פרוש: לפני כשנתיים התבצע עבור התוכנית מחקר אקדמי רחב היקף.

מאיר פרוש: מהמחקר עלה באופן ברור ומובהק סטטיסטית כי לנוכחותן של מורות ומורים ערבים בבתי ספר יהודיים יש השפעה על עמדות, תפיסות והתנהגות של תלמידי בתי הספר, ובמידה רבה – על התנהלות בית הספר כולו.

מאיר פרוש: מנהלי בתי הספר שבעי רצון במידה גבוהה מאוד משילוב המורים.

מאיר פרוש: לגבי הרמה המקצועית של המורים, הובהר גם על ידי מנהלים כי זהו תנאי בסיסי, ולא נערכו שום הקלות בתחום הזה, ושביעות הרצון של המנהלים מן הרמה המקצועית של המורים היא גבוהה מאוד.

מאיר פרוש: נוסף לערך המקצועי, גם המנהלים, רובם ככולם, חשים שיש במעשה השילוב ערכים מוספים רבים המהווים מסר חינוכי לתלמידים, לצוות בתי הספר ולהורים.

מאיר פרוש: שביעות הרצון של המורות מן השילוב גם היא גבוהה, גם בשאלון המשוב וגם בראיונות העומק.

מאיר פרוש: המורות תיארו לא מעט אתגרים בתהליך השילוב, אולם כולן חשות שהמהלך הזה תרם להן בפן המקצועי, התעסוקתי והאישי, ולבית הספר ולתלמידים – בפן החינוכי.

מאיר פרוש: לצורך הפעלת התוכנית ניתנות שעות תקן תוספתיות לבית הספר בשלוש השנים הראשונות לקליטתו של מורה.

מאיר פרוש: התוספת עומדת בממוצע של שש שעות שבועיות למורה – תלוי בגודל בית הספר ובוותק המורה – בעלות של כ-48,000 שקל למורה.

מאיר פרוש: בנוסף, באפשרות כל בית ספר שמעוניין לקיים השתלמויות בית ספריות בנושא של רב-גוניות בחדר המורים, בבית הספר ובכיתה בהיקף של 30 שעות השתלמות.

מאיר פרוש: בשנת הלימודים תש"ף, 2019/20, לימדו כ-1,100 מורות במערכת החינוך היהודית בכלל המקצועות.

מאיר פרוש: אני בזה סיימתי את התשובה לשאילתה הזאת.

מנסור עבאס: תודה רבה, אדוני סגן השר.

מנסור עבאס: סונדוס, רוצה שאילתה נוספת או שאת עוברת לשאילתה הבאה?

סונדוס סאלח: שאלה נוספת.

מנסור עבאס: שאלה נוספת, בבקשה.

סונדוס סאלח: בתחילת התשובה של סגן השר נאמר על ידי סגן השר על משהו: לא מקובל עליי, וכנראה שהתפספס או משהו.

סונדוס סאלח: לא הבנתי מה לא מקובל על סגן השר.

מאיר פרוש: אני מדבר מבחינה הלכתית.

מאיר פרוש: אני חושב שכל עם לבדו ישכון, ולא – – –

סונדוס סאלח: אבל מה לא מקובל על סגן השר?

סונדוס סאלח: אתה יכול להגיד את זה עוד פעם?

מאיר פרוש: אם יכולה כתוצאה מכך להיווצר מערכת של יחסים אישיים – נישואים וכדומה – אז אני כאדם חרדי אומר: לא מקובל עליי.

מנסור עבאס: אוקיי.

סונדוס סאלח: תודה.

מנסור עבאס: את עוברת לשאילתה הבאה, סונדוס?

סונדוס סאלח: כן.

מנסור עבאס: שנייה.

מאיר פרוש: רק שנייה, תן לי לסיים.

מנסור עבאס: השאילתה הבאה – מס' 263:

מנסור עבאס: תלמידות מפסיקות ללמוד – –

מאיר פרוש: רק שנייה.

מנסור עבאס: – – באמצע השנה.

מנסור עבאס: אוקיי, ניתן לסגן השר להתארגן.

מאיר פרוש: כן.

מאיר פרוש: אני מוכן.

מנסור עבאס: בבקשה.

סונדוס סאלח: בסיור שערכתי בנגב עלה כי תלמידות בנגב נושרות יותר מבתי הספר.

מאיר פרוש: רגע, רגע.

מאיר פרוש: את מדברת על – כן, בסדר, טוב.

מאיר פרוש: כן.

סונדוס סאלח: ברצוני לשאול: 1.

סונדוס סאלח: האם התופעה ידועה למשרדך?

סונדוס סאלח: 2.

סונדוס סאלח: מהו היקף התופעה?

סונדוס סאלח: 3.

סונדוס סאלח: כמה תלמידות יש בנגב?

סונדוס סאלח: 4.

סונדוס סאלח: כמה מהן משלימות 12 שנות לימוד? 5.

סונדוס סאלח: כמה מהן נושרות באמצע?

סונדוס סאלח: 6.

סונדוס סאלח: כמה מתוך התלמידות שנושרות הן מהחברה הערבית?

סונדוס סאלח: 7.

סונדוס סאלח: מה עושה משרדך כדי לטפל בתופעה מטרידה זו?

מאיר פרוש: שוב, חבריי חברי הכנסת וחברת הכנסת השואלת סונדוס סאלח, נשירת תלמידים ותלמידות ממערכת החינוך היא נושא המצוי במעקב מתמיד של אגף שח"ר, הפיקוח על הביקור הסדיר ומחלקת קידום נוער.

מאיר פרוש: הטיפול במקרי נשירה הוא יום-יומי ובא לידי ביטוי במגוון אפיקים.

מאיר פרוש: כמדיניות, המשרד לא מוותר על אף ילד.

מאיר פרוש: תופעת הנשירה, הגלויה והסמויה, מהווה אתגר מרכזי למערכת החינוך הבדואית בנגב.

מאיר פרוש: לרוב נשירה הינה תסמין לבעיות מורכבות ועמוקות בחברה הבדואית.

מאיר פרוש: בחברה הבדואית ניתן לשייך זאת לגורמים כגון עוני וקשיי מחיה בסיסיים של המשפחות, בשילוב הזדמנויות תעסוקה הפתוחות בפני תלמידים ומדרבנות אותם לעזוב את בתי הספר ולסייע בכלכלת המשפחה, קשיים לימודיים, הנובעים לעיתים קרובות מהיעדרויות תכופות, נטייה של הורים שלא להשאיר את ילדיהם בבתי הספר אם אין להם אופק של תעודת בגרות או רכישת מקצוע וכמובן מאפיינים תרבותיים, למשל התנגדות מצד חלק מן ההורים ללימוד בנותיהם מחוץ ליישוב.

מאיר פרוש: בשנת הלימודים תשע"ט למדו במחוז הדרום, מאשדוד ועד אילת, כ-137,148 תלמידות, מכיתה א' עד י"ב, ומתוכן יותר מ-39,000 תלמידות מהחברה הבדואית.

מאיר פרוש: בשנה זו נרשמה נשירה של 1,056 בנות, ומתוכן 690 בחברה הבדואית.

מאיר פרוש: בשנה זו סיימו שכבה י"ב 2,550 תלמידות מתוך 2,572 בחברה הבדואית בלבד.

מאיר פרוש: משרד החינוך מבצע פעולות רבות למניעת נשירה גלויה וסמויה באמצעות תוכניות ייעודיות לקידום נוער וצוות המונה 17 קציני וקצינות ביקור סדיר הפועל ברשויות המקומיות.

מאיר פרוש: צוות קציני הביקור הסדיר – צוות הקב"סים, כן?

מאיר פרוש: – מבצע בקרה שוטפת על תלמידים במסגרת חוק לימוד חובה, מאתר ומונע נשירת תלמידים, מטפל ועוקב אחר היעדרויות תלמידים ומלווה תהליכי מעבר של תלמידים ממסגרת חינוכית אחת לאחרת.

מאיר פרוש: צוות זה פועל מתוך תחושת שליחות עצומה ואמונה כי החברה הבדואית ראויה להשכלה, הישגים ועתיד בטוח יותר.

מאיר פרוש: מעורבות קציני הביקור הסדיר הבדואים ברשויות גבוהה מאוד.

מאיר פרוש: רבים מהם לוקחים חלק בתהליכי הובלה מוניציפליים בתחומי החינוך, הרווחה והחברה.

מאיר פרוש: נוסף לכך, במחוז הדרום פועלות חמש יחידות לקידום נוער של תוכנית היל"ה בחמישה יישובים בדואיים: אל-קסום, תל שבע, חורה, שגב שלום ורהט.

מאיר פרוש: בעוד כחודשיים תיפתח יחידה גם ביישוב כסייפה.

מאיר פרוש: בשנים 2019 ו-2020 לומדות 126 בנות בתוכנית היל"ה במסלולי עשר ו-12 שנות לימוד.

מאיר פרוש: הבנות לומדות בקבוצה מגדרית ייעודית להן על פי דרישת ההורים.

מאיר פרוש: ביישובים חורה ותל שבע הלימודים אף מונגשים לפי שכונות המגורים של הבנות.

מאיר פרוש: כמו כן, פועלות ברשויות הבדואיות 88 כיתות מב"ר – מסלול בגרות רגיל – ו-88 כיתות אתגר בחטיבה העליונה, וכן נפתחו ארבעה מרכזים טכנולוגיים – מח"טים – המיועדים לתלמידים המתקשים להתמיד בבתי הספר המקיפים בתחומי הלמידה, ההתנהגות והביקור הסדיר.

מאיר פרוש: המסגרות האלה מספקות פלטפורמה לבני הנוער להשגת תעודת בגרות מלאה ו/או תעודת הסמכה טכנולוגית.

מאיר פרוש: נושא הנשירה נמצא בעדיפות גבוהה במשרדנו.

מאיר פרוש: המשרד לא מוותר על אף תלמיד, ובפעילויות מקצועיות יזומות אנו מגיעים לשטח ומצליחים להחזיר מאות תלמידים ללמידה מדי שנה, תוך מעקב לימודי ורגשי אחר תפקודם והצלחתם.

מאיר פרוש: זו אכן סוגיה מורכבת, אך אנו לא מרפים ופועלים כל העת על מנת ליתן מענה להשתלבותם ולהצלחתם של כלל התלמידים.

מנסור עבאס: תודה, אדוני סגן השר.

מנסור עבאס: שאלה נוספת לחברת סונדוס סאלח.

קריאה: שאילתה נוספת.

מנסור עבאס: שאילתה נוספת, אוקיי.

מאיר פרוש: שאילתה נוספת – – –

מנסור עבאס: לפני השאילתה, סונדוס – –

מאיר פרוש: רגע, שאילתה נוספת?

מנסור עבאס: – – תרשי לי, בבקשה.

מנסור עבאס: אדוני סגן השר, חבר הכנסת אוסאמה סעדי לא יצליח להגיע למשכן, אז הוא מבקש, אם אפשר, לקבל את התשובה בכתב.

מאיר פרוש: אותי הכינו שאוסאמה – אה, אוסאמה סעדי.

מאיר פרוש: נגיע לסוף.

מאיר פרוש: קודם כול נסיים את – – –

מנסור עבאס: אוקיי, אז הבקשה נמצאת אצלך.

מאיר פרוש: אני לא יודע אם היא נמצאת.

מאיר פרוש: עוד מעט אני אבדוק מה נמצא, טוב?

מאיר פרוש: עוד מעט אני אראה מה יש לי ומה אני לא הקראתי.

מאיר פרוש: אני לא יודע אם זה מקובל לעשות, אבל אם אתה כיושב-ראש מבקש, אז אני לא יכול למנוע זאת, לכאורה.

קריאה: בדרך כלל הוא מגיע.

מנסור עבאס: בדרך כלל הוא מגיע.

מאיר פרוש: בסדר.

מאיר פרוש: לא – – –

מנסור עבאס: הוא חבר כנסת חרוץ, ולא – – –

מאיר פרוש: אני אומר:

מאיר פרוש: אתה כיושב-ראש מבקש – כנראה שאני אצטרך לתת, בהסכמת המזכירות.

מנסור עבאס: יופי.

מנסור עבאס: תודה לך.

מאיר פרוש: כן.

מאיר פרוש: שאילתה נוספת?

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: אז אנחנו עוברים לשאילתה הבאה של חברת הכנסת סונדוס סאלח – 346: הנגשת חטיבת הביניים במשהד, יעני, בכפר שלה.

מאיר פרוש: מִשהד או מַשהד?

מאיר פרוש: איך אומרים?

סונדוס סאלח: מַשהד.

מנסור עבאס: מַשהד, מַשהד.

מאיר פרוש: אה, איך אני?

סונדוס סאלח: מַשהד.

מאיר פרוש: מַשהד, לא מִשהד.

מנסור עבאס: מַשהד, נכון.

מאיר פרוש: אוקיי.

מאיר פרוש: טוב.

סונדוס סאלח: כבוד סגן השר, אני פונה אליך בעקבות פנייה שהגיעה למשרדי על אי-הנגשת בית הספר במשהד לתלמידה בכיסא גלגלים, ששנים התקשתה להיכנס לכיתה, לשירותים ולנוע בין חדרים שונים בבית הספר.

סונדוס סאלח: רצוני לשאול: 1.

סונדוס סאלח: מדוע בית הספר אינו מונגש?

סונדוס סאלח: 2.

סונדוס סאלח: מה יעשה משרדך כדי להנגיש את בית הספר הזה ואת מערכת החינוך לכל הילדים?

סונדוס סאלח: תודה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חברת הכנסת סונדוס סאלח, במענה על השאילתה שבנדון, הריני להשיבך כדלקמן: מוסדות חינוך בבעלות הרשות המקומית שבהם לומדים תלמידים או הורי תלמידים עם מוגבלות ושאין בהם סידורים המאפשרים להם להגיע לכל מרחבי הלמידה שבפרוגרמה החינוכית והפיזית של משרד החינוך ולהשתמש בהם זכאים לסיוע כספי ממשרד החינוך לשם ביצוע הנגשה מתאימה, באמצעות הרשות המקומית ובאחריותה.

מאיר פרוש: קביעת הסיוע ממשרד החינוך מותנית בקבלת תיק טכני, כולל פירוט הבקשה על ידי הרשות.

מאיר פרוש: הבקשה להנגשת בית הספר חטיבת ביניים משהד, סמל מוסד 442848, הגיעה לראשונה לאגף הבינוי אצלנו במשרד ב-15 במרץ 2020 מעיריית משהד.

מאיר פרוש: הבקשה נבדקה ואושרה על ידי המהנדס.

מאיר פרוש: ברגע שהתקבל תקציב לנגישות מוסדות חינוך ממשרד האוצר, בחודש יולי – כולנו חיים בצל הקורונה – יצאה ההתחייבות שמספרה 2020/24/363 עבור הנגשת בית הספר בסכום כולל של 283,000 שקל.

סונדוס סאלח: שאלה נוספת.

מנסור עבאס: שאלה נוספת?

מנסור עבאס: כן, בבקשה.

מאיר פרוש: נוספת?

סונדוס סאלח: תודה, סגן השר.

סונדוס סאלח: ברצוני לשאול: למה צריך לחכות לאמצע שנה?

סונדוס סאלח: למה לא להנגיש את כלל בתי הספר לתלמידים עם צרכים מיוחדים?

סונדוס סאלח: אם זה לא לתלמידים, יש הורים עם צרכים מיוחדים.

סונדוס סאלח: למה לא להפעיל את זה על כלל בתי הספר, להנגיש אותם לאוכלוסייה?

סונדוס סאלח: במיוחד כשיש יותר ויותר תלמידים, תלמידי חינוך מיוחד, תלמידים עם צרכים מיוחדים, שמשולבים יותר במערכת החינוך הרגילה.

מאיר פרוש: אני חושב שגם את חיה עם תקווה שלא כולנו נצטרך להגיע למצב של הנגשה.

מאיר פרוש: אין למשרד תקציב בלתי מוגבל.

מאיר פרוש: אמרתי שהבקשה הזאת, שיש צורך – כנראה שרק בפברואר נרשם התלמיד או התלמידה לבית הספר וראו שיש צורך בהנגשה, אז בחודש מרץ הבקשה הזאת הגיעה.

מאיר פרוש: הוספתי שמאחר שחיינו כולנו – ממרץ ועד היום אנחנו חיים בבעיית הקורונה; הכסף ממשרד האוצר למשרד החינוך, לצורך נגישות, הגיע במהלך – אמרתי – –

מנסור עבאס: במהלך יולי.

מאיר פרוש: – – בחודש יולי.

מאיר פרוש: ברגע שהבקשה הזאת הגיעה, אחרי שמהנדס בדק את זה, יצאה התחייבות, וההתחייבות נמצאת עכשיו, והיא על 283,000 שקל.

מאיר פרוש: נכון שקשה, אולי מאוד קשה, אבל זו המציאות, לא ידעו על זה קודם.

סונדוס סאלח: 280,000?

מאיר פרוש: 283,000 שקל.

מאיר פרוש: לא ידעו על זה קודם.

מאיר פרוש: מרגע שהבינו שיש צורך – מהנדס אישר את זה, יצאה התחייבות תקציבית לרשות המקומית על הסכום הזה שאמרתי.

סונדוס סאלח: עד עכשיו בית הספר לא מונגש.

סונדוס סאלח: למי לפנות?

מאיר פרוש: מה זאת אומרת הוא לא מאויש?

סונדוס סאלח: לא מונגש.

מאיר פרוש: הוא לא מונגש.

מאיר פרוש: אמרתי, גם הסברתי למה.

מאיר פרוש: אני נמצא פה בכנסת בתפקיד כזה וכזה, ויש עוד אנשים במשרד החינוך.

מאיר פרוש: במשרד החינוך לא יודעים מה שקורה, גם לא יודעים מה שקורה במשהד.

מאיר פרוש: עם כל הכבוד לעיר המגורים שלך, הוא לא יודע בדיוק.

מאיר פרוש: הוא קיבל הודעה על כך במרץ, הוא חיפש את המקורות לזה.

מאיר פרוש: את המקורות הוא קיבל רק בחודש יולי, וברגע שהוא קיבל את המקורות, הוא הביא את – – –

מנסור עבאס: צריך לעקוב אחרי המסלול.

מאיר פרוש: ברור.

מאיר פרוש: אוקיי.

מנסור עבאס: סגן השר, שאילתה מס' 213 – חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

מאיר פרוש: איזה שאילתה?

מנסור עבאס: 213.

מנסור עבאס: מחסור בכיתות לימוד בבתי הספר ביישובים הבדואיים בנגב.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: אדוני סגן השר, אני חייב לציין שהשאילתות האלה הוגשו לפני תחילת שנת הלימודים, ועל כן הן רלוונטיות גם לשעה זו.

סעיד אלחרומי: אנו עומדים בפני פתיחת שנת הלימודים תשפ"א.

סעיד אלחרומי: ברשויות המקומיות מדווחים על מחסור בכיתות לימוד, דבר הפוגע בהליך הלמידה ובהישגי התלמידים, במיוחד ביישובים הבלתי-מוכרים.

סעיד אלחרומי: ברצוני לשאול: 1.

סעיד אלחרומי: מדוע משרד החינוך לא נערך לספק כיתות לימוד בטרם עת? 2.

סעיד אלחרומי: מהי תוכנית משרדך לפתרון הסוגיה?

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת השואל, חבר הכנסת סעיד אלחרומי, במענה על השאילתה שבנדון, הריני להשיבך כדלקמן: ראשית אפתח ואציין כי בשנים האחרונות אנו נמצאים בתנופת בנייה רחבה בחברה הבדואית.

מאיר פרוש: אני מחזיק בידי תמונות של שלושה בתי ספר, ברהט, בערערה בנגב ובכסייפה, שנפתחו ב-1 בספטמבר 2020.

מאיר פרוש: אין ספק שמדובר בבתי ספר חדשניים.

מאיר פרוש: טענת חבר הכנסת אלחרומי באשר לאי-אספקת כיתות לימוד טרם פתיחת שנת הלימודים – כתובה פה מילה אחרת ואני אומר – אינה מדויקת.

מאיר פרוש: בהכנה לתשובה שניתנה לך כתוב תשובה אחרת.

מאיר פרוש: מדי שנה מקיים מחוז הדרום של משרד החינוך ועדות אכלוס לבחינת צורכי הרשויות לקראת פתיחת שנה.

מאיר פרוש: השנה התכנסה ועדת האכלוס ב-6 במרץ 2020 ובמסגרתה נערך מרתון רשויות במחוז בהשתתפות סגן מנהל מינהל הפיתוח והמתכנן המחוזי, כלל ראשי הרשויות, מנהלי מחלקות החינוך והמהנדסים.

מאיר פרוש: כל אלה הגיעו והציגו את היערכותם לפתיחת השנה, ובכלל זה את הצרכים המתבקשים.

מאיר פרוש: לכל סיכום מפגש עם רשות יצא סיכום דיון ובו ההחלטות שהתקבלו.

מאיר פרוש: לקראת פתיחת שנת הלימודים תשפ"א תוקצבו לבינוי קבע 12 כיתות גן ו-142 כיתות בית ספר.

מאיר פרוש: כמו כן תוקצבו 38 כיתות לימוד במבנים יבילים.

מאיר פרוש: יצוין כי ברשויות מסוימות הליך הבינוי מתעכב בשל תביעות בעלות על הקרקע.

מאיר פרוש: בעניין האמור פועל המשרד מול הרשות להסדרת התיישבות הבדואים בנגב כדי שיינתן פתרון מוסכם.

מאיר פרוש: משרד החינוך פועל באופן שוטף לקידום פתרונות ולהשלמת המחסור בכיתות לימוד ביישובים הבדואיים בנגב, בשיתוף הגופים הרלוונטיים – הרשויות המקומיות, הרשות להסדרת התיישבות בדואים ומינהל התכנון.

מאיר פרוש: זאת, בהתאם לתוכנית החומש לבינוי כיתות לימוד ובהתאם להחלטת הממשלה 2397 – תוכנית לפיתוח כלכלי חברתי בקרב האוכלוסייה הבדואית בנגב 2017–2021.

מאיר פרוש: על מנת לענות על צורכי הרשויות פועל מנהל הפיתוח במשרד בשני מישורים: 1.

מאיר פרוש: תקצוב בינוי קבע של מוסדות החינוך על מנת לספק מענה לצורכי החינוך הקיימים והעתידיים.

מאיר פרוש: יודגש בהקשר זה כי המשרד הוא הגוף המתקצב והרשות המקומית – הגוף המבצע.

מאיר פרוש: עוד יודגש כי תקצוב בינוי קבע נעשה בכפוף לתב"ע מאושרת ושטח מיועד ומאושר למוסדות ציבור; 2.

מאיר פרוש: הצבת יבילים במרכזי השירות בהתאם לצרכים, לאחר אישור אגף המיפוי והתכנון ובכפוף למצב הסטטוטורי.

מאיר פרוש: יצוין כי תקצוב הצבת יבילים במרכזי השירות מתבצע על פי מפתח עלות הכולל את עלות היביל ואת התשתיות הנחוצות עבורו.

מאיר פרוש: לסיכום הדברים, המשרד ימשיך לתקצב מבני קבע ויבילים על פי בקשת הרשות, לפי צורך ובהתאם למצב הסטטוטורי.

מאיר פרוש: כל פנייה מרשות מקומית באשר למחסור בכיתות לימוד נבחנת ומקבלת מענה על פי הצרכים והאפשרויות הסטטוטוריות.

מאיר פרוש: במקום שבו ישנה סוגיה ספציפית שהובאה לידיעת הח"כ – אני אומר לך את זה – נשמח לקבל את המידע ולבחון את הנושא.

מאיר פרוש: לידיעה, בשנים 2017–2020, בארבע השנים האלה, תוקצבה בניית כיתות לימוד בבינוי קבע על פי הפירוט הבא: ב-2017 תוקצבו 73 כיתות גן, 258 כיתות בית ספר; ב-2018 – 13 כיתות גן תוקצבו, 162 כיתות בית ספר; 2019 – 43 כיתות גן תוקצבו ותוקצבו 206 כיתות בית ספר; ב-2020 תוקצבו 12 כיתות גן ו-142 כיתות בית ספר.

מאיר פרוש: בסך הכול תוקצבו בארבע השנים האלה 141 כיתות גן, ומספר הכיתות שתוקצבו בארבע השנים האלה – 767.

מאיר פרוש: סך הכיתות שתוקצבו – 908 כיתות.

מאיר פרוש: עכשיו יש פה גם פירוט: בשנים 2017–2020 תוקצבו מבנים יבילים – לא כיתות גן קשיחות; ב-2017 תוקצבו שישה גנים, 170 כיתות; 2018 – גן אחד, 22 כיתות; ב-2019 – 26 כיתות לימוד; ב-2020 – 38 כיתות.

מאיר פרוש: בסך הכול יש לנו פה 263 כיתות, שהן בהיקף תקציבי של 37,407,815 שקלים לצורך הפירוט שהזכרתי עכשיו.

מאיר פרוש: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה לך.

אורנה ברביבאי: התייחסות נוספת שלך, בבקשה.

סעיד אלחרומי: תודה, גברתי היושבת-ראש.

סעיד אלחרומי: אדוני סגן השר, גם כשיש הקצבה לחלק מהרשויות, וגם כראש רשות לשעבר, אני יודע שסיפוק היביל עצמו, הקרוון עצמו, מצריך תקציב נוסף לפיתוח תשתיות, הנחת הקרוון וכו' – ואני מתייחס במיוחד לשתי המועצות האזוריות, נווה מדבר ואל-קסום.

סעיד אלחרומי: אני לא רוצה תשובה עכשיו, אבל אני אשמח שתיתן לי התייחסות אחרת לנושא הזה, כי זה ניכר באופן ברור ביותר בשתי המועצות האלה.

מאיר פרוש: גם אם אתה מבקש ואתה נותן לי אפשרות לתשובה במועד אחר, אני חייב לומר לך שהנושא הזה של פיתוח השטח למבנה היביל מקובל בכל הרשויות; לא מקובל על הרשויות המקומיות, אלא בכל הרשויות המקומיות.

מאיר פרוש: המשרד נותן את הכסף, העלות, לרכישת היביל; הפיתוח – הרשות המקומית צריכה למצוא את הדרך לבד.

מאיר פרוש: למה?

מאיר פרוש: כי אין לנו תקציב.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת אלחרומי, אתה רוצה לעבור לשאילתה הבאה, לגבי הקמת בית ספר חקלאי לבדואים בנגב?

סעיד אלחרומי: כן.

אורנה ברביבאי: 215 – בבקשה.

סעיד אלחרומי: תודה, גברתי היושבת-ראש.

סעיד אלחרומי: אדוני סגן השר, כידוע, הקמת בית ספר חקלאי הינו דבר הכרחי לגיוון היצע המסגרות החינוכיות, במיוחד לאוכלוסייה העוסקת בחקלאות, אם במסגרת היישובים הבדואיים ואם במושבים היהודיים בנגב.

סעיד אלחרומי: אני אוסיף ואומר שיש אלפים מהתושבים הבדואים שעוסקים בחקלאות, גם במושבים היהודיים בסביבה, ובחקלאות המסורתית הבדואית, כמובן.

סעיד אלחרומי: ברצוני לשאול: 1.

סעיד אלחרומי: מדוע משרד החינוך לא הקים בית ספר חקלאי בעבר, בשנים עברו?

סעיד אלחרומי: 2.

סעיד אלחרומי: מהי תוכנית משרדך בנדון?

מאיר פרוש: לחבר הכנסת סעיד אלחרומי, במענה על השאילתה שבנדון, הריני להשיבך כדלקמן: בדרום הארץ פועלים שני כפרי נוער חקלאיים ייעודיים למגזר הבדואי: כפר הנוער החקלאי נווה מדבר בניצנה וכפר הנוער החקלאי כוכבי המדבר בג'ו אלון שבקיבוץ להב.

מאיר פרוש: כמו כן פועלות שתי חוות חקלאיות המיועדות למגזר הבדואי: החווה החקלאית הבדואית בת-קיימא בחורה, אשר הוקמה בשנת 2018, והחווה החקלאית הבדואית-יהודית בניצנה, אשר הוקמה בשנת 2016.

מאיר פרוש: בנוסף, בדרום הארץ פועלים שני כפרי נוער, אשל הנשיא וקדמה, הקולטים אוכלוסייה מהסביבה הקרובה, ובתוך כך גם בני מיעוטים.

מאיר פרוש: כפרי הנוער מקיימים משק חקלאי מפותח אשר מאגד בתוכו כמה ענפי חקלאות.

מאיר פרוש: הכפרים מחנכים את התלמידים למנהיגות, מצוינות, נתינה ומעורבות חברתית.

מאיר פרוש: צוות המורים בכפרים מעורב, יהודי וערבי, ומדגים הלכה למעשה דו-קיום.

מאיר פרוש: כפרי הנוער הללו הם כפרי נוער מתפתחים הנותנים מענה לתלמידי המגזר הבדואי כבתי ספר חקלאיים, וקיים ביקוש רב להתקבל אליהם.

מאיר פרוש: החוות החקלאיות גם הן מהוות מרכז לימודי להוראת מדעי החקלאות ולימודי הסביבה והקיימות, וכוללות שטחים חקלאיים מוגדרים.

מאיר פרוש: אל החוות החקלאיות מגיעים תלמידי בתי הספר מהאזור בהסעה מאורגנת, כדי ללמוד מדעי החקלאות ולימודי סביבה.

מאיר פרוש: מטרת הלימודים בחוות היא חינוכית-ערכית, והן מקדמות תפיסת עולם מחייבת לקיימות ועשייה למען הסביבה ומקנות ידע עכשווי ועדכני תוך שילוב הידע הבדואי המסורתי והאקולוגי.

מאיר פרוש: כפי שהוצג, בדרום פועלים כמה כפרי נוער, וכן חוות חקלאיות.

מאיר פרוש: יצוין כי היוזמה להקמת בית ספר על-יסודי היא של הרשות המקומית או רשת החינוך, בהתאם לצורכי האזור.

מאיר פרוש: כפר הנוער החקלאי נווה מדבר בניצנה הוקם בקהילה החינוכית ניצנה, ביוזמה ובתקצוב של הסוכנות היהודית, משרד החינוך, המועצה האזורית – אני לא יודע אם זה כל כך משנה לך.

מאיר פרוש: אתה רוצה שאני אקריא לך מאיפה זה בא ואיך זה הוקם?

סעיד אלחרומי: אני יודע – – –

מאיר פרוש: אני אקריא את התשובה.

מאיר פרוש: כפר הנוער החקלאי נווה מדבר בניצנה הוקם בקהילה החינוכית ניצנה, ביוזמה ובתקצוב של הסוכנות היהודית, משרד החינוך, המועצה האזורית נווה מדבר והמועצה האזורית רמת נגב, במטרה להעניק לדור העתיד של החברה הבדואית כלים להצליח ולהשפיע בקהילותיהם.

מאיר פרוש: צוות המורים בכפר הנוער מעורב, יהודי וערבי, ומדגים הלכה למעשה דו-קיום.

מאיר פרוש: בית הספר מחנך את התלמידים למנהיגות, מצוינות, נתינה ומעורבות חברתית.

מאיר פרוש: בכפר הנוער קיים משק חקלאי מפותח אשר מאגד בתוכו כמה ענפי חקלאות.

מאיר פרוש: כפר הנוער החקלאי כוכבי המדבר בג'ו אלון שבקיבוץ להב פועל לפתח דור חדש של מנהיגות בדואית צעירה כדי לשנות את המציאות בקהילה הבדואית ובמרחב הנגב.

מאיר פרוש: הכפר פועל לחבר בני נוער, צעירים וצעירות, ממגוון יישובים ושבטים ליצירת קבוצת מנהיגות מלוכדת שיחד תוביל תהליכים של שינוי בחברה הבדואית .

מאיר פרוש: צוות המורים מעורב, יהודי וערבי, ומדגים גם הוא הלכה למעשה דו-קיום.

מאיר פרוש: בית הספר הזה מחנך את תלמידיו למנהיגות, מצוינות, נתינה ומעורבות חברתית.

מאיר פרוש: החווה החקלאית ניצנה – החווה היא בית ספר המהווה מרכז לימודי להוראת מדעי החקלאות ולימודי הסביבה והקיימות וכולל שטח חקלאי מוגדר.

מאיר פרוש: אל החווה מגיעים תלמידים מהאזור – מועצה אזורית נווה מדבר ותל שבע – בהסעה מאורגנת, כדי ללמוד מדעי החקלאות ולימודי סביבה.

מאיר פרוש: החווה החקלאית בניצנה נשענת בין היתר על מו"פ רמת נגב, אוניברסיטת בן-גוריון, חברת ג'נסיס לזרעים, חברת כי"ל וקרן יק"א.

מאיר פרוש: מטרת הלימודים בחווה היא חינוכית-ערכית: ליצור תפיסת עולם מחייבת אצל התלמידים ללקיחת אחריות ועשייה למען הסביבה, להקנות ידע עכשווי ועדכני תוך שילוב הידע הבדואי המסורתי והאקולוגי, תוך גישה קפדנית למשמעות המושג קיימות יחד עם כלים יישומיים להוצאת ידע זה מהכוח אל הפועל ליצירת חברה מקיימת.

מאיר פרוש: החווה היא החווה החקלאית הבדואית-יהודית הראשונה, ונפתחה בספטמבר 2016.

מאיר פרוש: שטח החווה נמצא בשטח קהילת החינוך ניצנה בשיפוט רמת נגב.

מאיר פרוש: החווה החקלאית בת-קיימא חורה שייכת למחוז דרום משרד החינוך.

מאיר פרוש: החווה היא בית ספר המהווה מרכז לימודי להוראת מדעי החקלאות ולימודי הסביבה והקיימות וכולל שטח חקלאי מוגדר.

מאיר פרוש: אל החווה מגיעים תלמידי בתי ספר מהאזור בהסעה מאורגנת כדי ללמוד מדעי החקלאות ולימודי סביבה.

מאיר פרוש: החווה החקלאית בת-קיימא חורה נשענת על פלטפורמה בין-לאומית בתוך פרויקט ואדי עתיר, הנחשב למודל עולמי שפותח על ידי המעבדה הבין-לאומית לקיימות והקהילה הבדואית בדרום ומבטא את חמשת עקרונות הקיימות.

מאיר פרוש: החווה היא החווה החקלאית הבדואית היחידה והראשונה, ונפתחה בינואר 2018.

מאיר פרוש: השטח של החווה נמצא בשטח גלילי בסמוך לכביש מס' 31 מדרום לחורה.

מאיר פרוש: מטרת הלימודים בחווה היא חינוכית-ערכית: ליצור תפיסת עולם מחייבת אצל התלמידים ללקיחת אחריות ועשייה למען הסביבה, להקנות ידע עכשווי ועדכני תוך שילוב הידע הבדואי המסורתי והאקולוגי, תוך גישה קפדנית למשמעות המושג קיימות, יחד עם כלים יישומיים להוצאת ידע זה מהכוח אל הפועל ליצירת חברה מקיימת.

מאיר פרוש: הצהרת עקרונות: החווה בחורה מחויבת לחזון כלל-אנושי שבו כל בני האדם חיים בשלום, משתמשים במשאבי הטבע והעולם בתבונה ונמנעים מפגיעה בצורות חיים אחרות, וזאת תוך העשרה מתמדת של מארג החיים, מפתחים קהילות של לומדים ותלמידים המעודדים יצירתיות והגשמה עצמית של היחיד והחברה וממשיכים להתפעם ממסתורין, מאחדות ומקדושת הקיום כולו.

מאיר פרוש: בחווה מושם דגש על רווחת הקהילה והתלמידים וערכיה האותנטיים, אשר נובעים מתוך כבוד לטבע ולאחר, כמו גם מתוך התחייבות להעשרה ללמידה של הפרט והכלל, לצורת חיים חקלאית יצרנית, יצירתית וחדשנית, להרמוניה, יופי, שמחה, יושר ואחווה.

מאיר פרוש: החווה היא יוזמה חינוכית הפונה לקהילה מקומית שבאופן מסורתי מתמזגת עם המרחב המדברי ומנהלת קיום חקלאי אורגני המותאם לה.

מאיר פרוש: מגוון הפעילויות והתכנים בחווה: מתוך התחשבות באופי המדברי של האזור, ולאור הניסיון הרב של האוכלוסייה הבדואית בפעילות חקלאית מדברית, נבחרו תחומי חקלאות ולימודים ספציפיים של החווה: גידולי צאן ושילוב הטכנולוגיות המתקדמות עם המסורת, גידול צמחי מרפא מדבריים והפקת מוצרים אותנטיים מהם, גידול ירקות מסורתיים האופייניים למדבר המבוססים על זרעים אנדמיים וייצור בנק זרעים מסורתי.

מאיר פרוש: תחומים אלה קרובים לצורת המחיה המסורתית של הקהילה הבדואית ומנצלים את הידע הניכר שנרכש בה במשך מאות שנים.

מאיר פרוש: החקלאות תתבסס על גידולים אורגניים.

מאיר פרוש: תחומים עיקריים נוספים בחווה: הפקת אנרגיה, מים ושפכים, פסולת מוצקה, השבחת קרקע ובנייה ירוקה.

מאיר פרוש: צוות החווה החקלאית ואדי עתיר: הצוות מורכב ממנהל ושישה מורים.

מאיר פרוש: אני סיימתי את השאילתה הזאת.

אורנה ברביבאי: אוקיי.

אורנה ברביבאי: שאלה נוספת, חבר הכנסת אלחרומי?

סעיד אלחרומי: אדוני סגן השר, אני מכיר את כפרי הנוער וגם את החווה שציינת בתשובתך, אבל הם לא עונים על הקריטריונים של בית ספר חקלאי, ולא זאת הייתה כוונתי כשדיברתי על בית ספר חקלאי.

סעיד אלחרומי: שני כפרי הנוער האלה, גם נווה מדבר וגם בית הספר שנמצא בניצנה, הם למצוינות ולמנהיגות צעירה, ופרויקט ואדי עתיר הוא בעיקר בנושא חווה שגם מבקרים בה בני נוער, אבל היא לא עונה על קריטריון של בית ספר חקלאי.

סעיד אלחרומי: אשמח אם הנושא הזה יילקח בחשבון, ואפשר שנהיה בקשר ונתדיין עליו.

מאיר פרוש: אוקיי.

סעיד אלחרומי: כוונתי היא לבית ספר שיקלוט ילדים שאחר כך, אחרי שהם יסיימו לימודים, הם ייקלטו בחקלאות ויעסקו בחקלאות.

מאיר פרוש: אוקיי.

אורנה ברביבאי: סיימת להשיב, כבודו?

מאיר פרוש: אני סיימתי, כן.

אורנה ברביבאי: אוקיי.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת אלחרומי, נעבור לשאילתה 226, לגבי היערכות לשנת הלימודים תשפ"א בבית הספר אל-עזאזמה ג'.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

סעיד אלחרומי: תודה, גברתי היושבת-ראש.

סעיד אלחרומי: אני שוב מציין שהשאילתה הוגשה לפני פתיחת שנת הלימודים, אבל בכל זאת, בגלל הקורונה וגם בגלל שהילדים חזרו רק בתקופה האחרונה, היא עדיין רלוונטית.

סעיד אלחרומי: ההיערכות לפתיחת שנת הלימודים לוקה בחסר.

סעיד אלחרומי: קיים מחסור בכיתות לימוד, הצללות, שיפוץ תאי שירותים, ריצוף בחצר, ריהוט בספרייה, השלמת משרה למזכירה ועוד.

סעיד אלחרומי: רצוני לשאול: 1.

סעיד אלחרומי: מדוע קיים מחסור בדברים בסיסיים ובית הספר אינו מוכן לפתיחת שנת הלימודים?

סעיד אלחרומי: 2.

סעיד אלחרומי: מהי תוכנית משרדך להכנת בית הספר לפתיחת שנת הלימודים?

מאיר פרוש: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, במענה על השאילתה שבנדון, הריני להשיבך כדלקמן: בית הספר אל-עזאזמה ג' ממוקם בפזורה הבדואית, ומזה עשרות שנים מתקיים בעניינו דיון מתמשך בין כמה גורמים על מנת לשפר את תנאיו לרווחת התלמידים וצוות המורים.

מאיר פרוש: בית הספר היה מוכן לפתיחת שנת הלימודים ועמד בתקני משרד החינוך, אולם שנת הלימודים במוסד נפתחה בתאריך 6 בספטמבר 2020 בשל החלטות של גורמים שונים, שאינם קשורים למשרד החינוך, ובכללם אוכלוסיית בית הספר והמועצה האזורית.

מאיר פרוש: משרד החינוך מודע לצורך בהסדרת תשתיות, כגון דרכי גישה ואספקת מים, אולם נושאים אלו נמצאים מחוץ לתחום אחריותו.

מאיר פרוש: המשרד פועל בשיתוף המועצה האזורית נווה מדבר ורשות הבדואים כדי לקדם את כלל הנושאים.

מאיר פרוש: יצוין כי אנשי המקצוע מטעם המועצה האזורית כבר החלו לפעול בשטח בית הספר כדי לשפר את תשתיותיו.

מאיר פרוש: באשר לסוגיות שהועלו על ידך, א.

מאיר פרוש: משרת מזכירה לבית הספר – תקן למזכירה ניתן בהתאם למספר הכיתות בבית הספר.

מאיר פרוש: מכיוון שמספר הכיתות בבית הספר המדובר אינו מזכה בתקן של משרה מלאה, מתוקצבת הרשות בעבור חצי משרת תקן עבור שירותי הנהלה; ב.

מאיר פרוש: הצללות – הנושא נמצא בטיפול המועצה; ג.

מאיר פרוש: ספרייה – אין בבית הספר ספרייה; ד.

מאיר פרוש: תאי שירותים – הוצבו תאי שירותים חדשים בבית הספר; ה.

מאיר פרוש: מים זורמים – הנושא בטיפול המועצה, ואנו תקווה כי בעת הקרובה יהיו מים זורמים בבית הספר; ו.

מאיר פרוש: דרכי גישה – משרד החינוך אינו אמון על הסדרת נתיבי תעבורה וסלילת כבישים במדינת ישראל.

אורנה ברביבאי: תודה לך.

אורנה ברביבאי: שאלה נוספת?

אורנה ברביבאי: אין.

אורנה ברביבאי: אז אנחנו עוברים לשאילתה 320, בדבר עיכוב במתן תעודת הזכאות לבגרות לשנת הלימודים תש"ף.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

סעיד אלחרומי: תודה, גברתי היושבת-ראש.

סעיד אלחרומי: אדוני סגן השר, גם השאילתה הזאת הוגשה לפני זמן לא מבוטל, אבל אשמח להתייחסות.

סעיד אלחרומי: משרד החינוך הודיע לאחרונה כי יהיה עיכוב במתן תעודות הזכאות לבגרות עד לאחר החגים, במקום תחילת חודש ספטמבר כמקובל.

סעיד אלחרומי: העיכוב מונע רישום תלמידים ללימודים בחו"ל.

סעיד אלחרומי: רצוני לשאול: מה בכוונת משרדך לעשות כדי לפתור את הסוגיה בהקדם?

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, חבר הכנסת סעיד אלחרומי שואל שאילתה נוספת, ובמענה על השאילתה הזו שבנדון, הריני להשיבך כדלקמן: השנה, בצל נגיף הקורונה ושיבוש הלמידה, ערך משרד החינוך שינויים והתאמות בלוח הבחינות ובמתכונת ההיבחנות כדי לשמור ככל שניתן על שגרה חינוכית במערכת החינוך.

מאיר פרוש: שינויים אלה באו לידי ביטוי, בין היתר, בשינוי במתכונת ההיבחנות – במסגרת השינויים הוחלט לצמצם את היקף הבחינות החיצוניות ולקיים ביתר המקצועות בחינה פנימית מטעם בית הספר.

מאיר פרוש: כדי לתת לציונים הפנימיים תוקף חיצוני, הודיע המשרד לבתי הספר כי הציונים ישוקללו בנוסחה מיוחדת שתיבנה לטובת העניין.

מאיר פרוש: מהלך זה אושר ותואם עם ועד ראשי האוניברסיטאות.

מאיר פרוש: כמו כן הוסיף המשרד מועדי היבחנות ללוח הבגרויות.

מאיר פרוש: התוספת נועדה לתת מענה לתלמידים ששהו בבידוד או חלו.

מאיר פרוש: בשל כך, לוח הבגרויות הוארך בחודש נוסף ביחס למועד הרגיל; כזכור, לוח הבגרויות נמשך עד לאמצע אוגוסט 2020.

מאיר פרוש: עיכובם של הציונים נבע מכורח הנסיבות המיוחדות שנוצרו והשינויים שעשה המשרד בגינם.

מאיר פרוש: צוותי המקצוע של המשרד עבדו במרץ כדי לסיים את התהליך במהירות האפשרית ולהביא לפרסום הציונים לכלל הנבחנים.

מאיר פרוש: הציונים פורסמו ביום 20 באוקטובר 2020.

אורנה ברביבאי: שאלה נוספת?

אורנה ברביבאי: סגן שר החינוך, אני רוצה לשאול אותך:

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת אוסאמה סעדי לא נוכח כאן, והוא ביקש להגיש את השאלה שלו בכתב.

אורנה ברביבאי: זה מקובל עליך?

מאיר פרוש: אמרתי כבר ליושב-ראש, זה שקדם לך: מפאת הבקשה של היושב-ראש ומפאת הבקשה של היושבת-ראש, אני מעביר לך את – – –

אורנה ברביבאי: תשובה.

אורנה ברביבאי: הוא יקריא אותה או שהוא רק יעביר את התשובה?

מאיר פרוש: לא לא, לא מקריא.

אורנה ברביבאי: אוקיי, מאה אחוז.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לך.

מאיר פרוש: דרך אגב, היה אמור להתקיים היום דיון בבית המשפט העליון בנושא הזה, של השאילתה של חבר הכנסת אוסאמה סעדי, וזה נדחה למחר.

אורנה ברביבאי: אוקיי, אז אנחנו נמסור את התשובה שלך, שניתנה.

אורנה ברביבאי: אני מודה לך מאוד, סגן השר מאיר פרוש.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: אנחנו יוצאים להפסקה עד השעה 14:00, ובשעה 14:00 יתחדש הדיון – דיון והצבעה בדבר הודעה משותפת בדבר כינון קשרי דיפלומטיה, שלום וידידות בין מדינת ישראל וממלכת בחריין.

אורנה ברביבאי: אנחנו נצא להפסקה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

בשעה 12: << נושא >> הודעה משותפת בדבר כינון קשרי דיפלומטיה, שלום וידידות בין מדינת ישראל לממלכת בחריין << נושא >>

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו מחדשים את הישיבה, ואני שמח לפתוח את הישיבה המיוחדת לאישור הסכם כינון קשרי דיפלומטיה, שלום וידידות בין מדינת ישראל לממלכת בחריין, שנחתם ביום ל' בתשרי התשפ"א, 18 באוקטובר 2020.

יריב לוין: כבוד ראש הממשלה חבר הכנסת בנימין נתניהו, שרות ושרי הממשלה, חברות וחברי הכנסת, מנכ"ל הכנסת סמי בקלש, מזכירת הכנסת ירדנה מלר-הורוביץ, מכובדיי כולם, מאז קום המדינה מלווה אותנו השאיפה לשלום עם כלל מדינות האזור.

יריב לוין: 31 שנים נדרשו עד שנחתם הסכם השלום הראשון.

יריב לוין: ההסכם שנחתם עם מצרים אושר בכנסת ב-22 במרץ 1979.

יריב לוין: נדרשו עוד 15 שנים עד שנחתם הסכם שלום נוסף – ההסכם עם ירדן, שאושר בבית הזה ב-25 באוקטובר 1994.

יריב לוין: מאז חתימת הסכם השלום עם ירדן נעשו מאמצים אין-ספור להרחיב את מעגל השלום.

יריב לוין: למרות זאת נאלצנו לחכות לא פחות מ-26 שנים, עד שב-15 באוקטובר השנה אישרנו במליאת הכנסת את הסכם השלום עם איחוד האמירויות הערביות.

יריב לוין: היום מובא לפנינו לאישור הסכם נוסף – ההסכם עם ממלכת בחריין, ושוב, פער הזמנים בין ההסכמים הוא 26 – הפעם אלו 26 ימים בלבד.

יריב לוין: הנתון המספרי המדהים הזה מבטא את השינוי הגדול ואת התפנית ההיסטורית חסרת התקדים שאנו עדים להם.

יריב לוין: זוהי תוצאה ישירה של המדיניות הברורה והעקבית שהובלת, אדוני ראש הממשלה בנימין נתניהו.

יריב לוין: זהו הישג היסטורי עצום.

יריב לוין: זו יצירה של מזרח תיכון שונה, מזרח תיכון ששלום אמת הופך בו מחלום למציאות יום-יומית.

יריב לוין: אולם המליאה הזה הוא מקום שבו פעלו דורות של חברות וחברי כנסת, ובהם אנשים מהמעולים ומהטובים שהצמיחה החברה הישראלית.

יריב לוין: הם ייחלו וקיוו לזכות לקחת חלק בדיון ובהצבעה על הסכם שלום, כפי שאנו מקיימים היום.

יריב לוין: רובם המוחלט, ובהם גם מי שכיהנו בבית הזה שנים רבות, לא זכו לקחת חלק ברגעים כאלה.

יריב לוין: העובדה שאנו זוכים לקיים דיון לאישור הסכם שלום בפעם השנייה בתקופת כהונת הכנסת העשרים-ושלוש, ובתוך זמן קצר כל כך, היא זכות גדולה, זכות חסרת תקדים.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, הסכם השלום המובא בפנינו היום הוא הסכם בעל חשיבות עצומה בשורה של היבטים.

יריב לוין: ראשית, הוא מביא עימו בשורה של ידידות ואחוות עמים עם מדינה נוספת באזורנו; שנית, הוא מייצר לראשונה ציר של שתי מדינות במפרץ החותמות עימנו על הסכם שלום.

יריב לוין: ביחד עם ההסכמים שנחתמו בעבר עם מצרים וירדן, נוצר לראשונה מרובע של שלום עם ישראל, מרובע אשר כל מרכיב בו מחזק את השני ומייצר ציר שלום איתן, עם פריסה גיאוגרפית רחבה.

יריב לוין: יצירת מרובע השלום עם ישראל מחזקת כל אחד מן ההסכמים שנחתמו בנפרד.

יריב לוין: היא מהווה בסיס לשיתוף פעולה נרחב במגוון תחומים, לא רק במישור הדו-צדדי בין ישראל לכל אחת מארבע המדינות, אלא גם ליוזמות אזוריות משותפות.

יריב לוין: שלישית, חתימת הסכם השלום עם בחריין פותחת לרווחה את הדלת שדרכה יכולות לעבור מדינות נוספות ולכונן עימנו הסכמי שלום.

יריב לוין: במובן הזה, יש להסכם השלום שנחתם גם השפעה חשובה לעתיד.

יריב לוין: רביעית, הסכם השלום עם בחריין פותח בפני מדינת ישראל אפשרויות כלכליות חדשות.

יריב לוין: ממלכת בחריין היא מרכז כלכלי גדול וחשוב הנמצא באזור מרכזי שהוא גשר בין הכלכלות המתרחבות של מזרח אסיה ובין אזורנו.

יריב לוין: כינון היחסים עם בחריין יפתח גשר זה לתנועה של השקעות, סחורות ותיירות באופן שיעצים את כלכלת ישראל ואת כלכלת בחריין גם יחד.

יריב לוין: אדוני ראש הממשלה, חתימת הסכם השלום עם בחריין לא הייתה מתאפשרת ללא החזון וללא המאמץ העצום שהושקע בנושא זה על ידך, על ידי נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ ועל ידי הצוותים המסורים שעבדו לצידכם.

יריב לוין: רבים מאוד בישראל ובאזור כולו מודים לכם על שורה ארוכה של מהלכים פורצי דרך שאפשרו את ההגעה לרגע הזה: ההכרה האמריקנית בירושלים כבירת ישראל והעברת השגרירות אליה, ההכרה בריבונותנו על רמת הגולן וההכרה בכך שההתיישבות ביהודה ושומרון אינה נוגדת את החוק הבין-לאומי, לצד התייצבות נחושה נגד איראן ונגד ציר הטרור – אלה המרכיבים ההכרחיים והיחידים שמהם ניתן לייצר שלום אמת ולהגיע אליו.

יריב לוין: חתימת ההסכמים עם איחוד האמירויות הערביות ובחריין מוכיחה עד כמה חשוב להסתכל באופן מפוכח על המציאות באזורנו; עד כמה חשוב להכיר בכך שהדרך לשלום אינה עוברת דרך ויתורים על חלקי מולדת, אינה עוברת דרך פשרות עם הטרור ואינה יכולה לעבור דרך שלילת זכויותינו הנצחיות והבלתי-ניתנות לערעור על כל חלקי ארצנו.

סמי אבו שחאדה: – – –

יריב לוין: אני תקווה כי עקרונות אלו ינחו כל ממשל בארצות הברית וכל ממשלה בישראל, כדי להבטיח את ביטחון האזור, כדי להגיע לשלום אמת.

יריב לוין: לא תמיד ההתמודדות הנדרשת מאיתנו היא קלה, אבל דבקות בדרך, סבלנות, התמדה ונחישות יביאו עימן לא רק ביטחון ושגשוג לישראל אלא גם הסכמי שלום נוספים.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, שרות ושרי הממשלה, כפי שעשינו בדיון שקיימנו לאישור הסכם השלום עם איחוד האמירויות הערביות, נקיים גם היום דיון אישי, אשר יאפשר לכל אחד ואחת מאיתנו לומר את דברו ביום היסטורי זה.

יריב לוין: ברגעים כאלה עלינו להניח בצד אינטרסים מפלגתיים ומחלוקות פוליטיות ואישיות.

יריב לוין: עלינו להתאחד בקריאה למדינות נוספות ללכת בדרך של שלום, ידידות ונורמליזציה עם ישראל.

יריב לוין: אני תקווה שהקול שיצא היום ממשכן הכנסת בירושלים יהדהד בבירות האזור וכי תנופת השלום תימשך.

יריב לוין: אני מתכבד להזמין את ראש ממשלת ישראל חבר הכנסת בנימין נתניהו להציג את הסכם כינון קשרי דיפלומטיה, שלום וידידות בין מדינת ישראל לממלכת בחריין.

יריב לוין: בבקשה.

בנימין נתניהו: מכובדיי, יושב-ראש הכנסת חבר הכנסת יריב לוין, שר הביטחון ושרי הממשלה, מכובדיי חברי הכנסת, קיימתי הבוקר עוד ועידה דיגיטלית עם ידידיי מנהיגי אוסטריה, דנמרק, צ'כיה, יוון, נורבגיה ואוסטרליה.

בנימין נתניהו: אנחנו מתכנסים לעיתים קרובות כדי להחליף דעות וללמוד זה מזה.

בנימין נתניהו: המאבק בקורונה חובק עולם.

בנימין נתניהו: מספר הנדבקים עצום – למעלה מ-50 מיליון.

בנימין נתניהו: מספר המתים גם הוא עצום – למעלה ממיליון ורבע בני אדם.

בנימין נתניהו: אבל היום – היום יש לנו חדשות טובות גם על קורונה וגם על שלום.

בנימין נתניהו: תחילה על קורונה.

בנימין נתניהו: ההודעה של חברת פייזר אתמול על חיסון ביעילות של 90% היא בשורה גדולה מאוד לאנושות.

בנימין נתניהו: זה ייקח עוד זמן – לא ימים, לא שבועות, אבל גם לא שנים.

בנימין נתניהו: אם רוצים להשוות את מלחמת העולם בקורונה למלחמת העולם השנייה, אתמול הייתה הנחיתה בחופי נורמנדי.

בנימין נתניהו: זה ייקח עוד זמן, אבל הניצחון על הקורונה בוא יבוא.

בנימין נתניהו: לכן, אין ספק שיש אור גדול בקצה המנהרה.

בנימין נתניהו: אני צופה שעוד חברות יודיעו על התקדמות משמעותית בפיתוח החיסון, ואפשר שבזמן הקרוב ביותר.

בנימין נתניהו: יחד עם הייצור העצמי שלנו במכון הביולוגי, אני פועל עם שר הבריאות יולי אדלשטיין ועם אנשי משרדו להביא חיסונים לאזרחי ישראל – רבים ככל האפשר, מהר ככל האפשר.

בנימין נתניהו: צריך להבין שיהיה תור ארוך לחיסונים הללו.

בנימין נתניהו: תהיה עליהם תחרות עזה.

בנימין נתניהו: אנחנו מדינה קטנה, וכדי שלא נידחה לסוף התור אנו פועלים כבר עכשיו בכל הערוצים, ואני אישית פועל מול מנהיגי המדינות שמייצרות את החיסונים השונים כדי לנסות לזרז את אספקת החיסונים לכל אזרחי ישראל בלי יוצא מן הכלל: יהודים וערבים, חילונים וחרדים – כולם.

בנימין נתניהו: בינתיים אנחנו מתקדמים גם בתחומים אחרים.

בנימין נתניהו: נקטנו צעדים חשובים ונחושים לבלימת התחלואה, והודות לשיתוף הפעולה של אזרחי ישראל הצלחנו להוריד את התחלואה בארץ לאחת הרמות הנמוכות בעולם המערבי.

בנימין נתניהו: אבל כדי שנוכל להמשיך אנחנו צריכים לפתוח בהדרגה ובזהירות את הכלכלה על פי מדדי התחלואה, ועל ידי כך להמשיך להציל חיים רבים.

בנימין נתניהו: כדי שנמשיך להתקדם בכיוון הנכון, עלינו להמשיך לעשות זאת יחד – להקפיד על מסכות, להקפיד על מרחק, להקפיד על היגיינה.

בנימין נתניהו: אני אומר לכם אזרחי ישראל: שימו את המסכות מעל לאף ותראו איך לאט-לאט הכול נפתח.

בנימין נתניהו: במקביל, אנחנו מגבשים תוכניות סיוע נוספות לכלכלה כדי לעזור לעסקים, לעצמאים, למבקשי העבודה.

בנימין נתניהו: והינה עוד חידוש שלנו: אתמול, יחד עם שרת התחבורה מירי רגב ועם שר הבריאות, חנכנו בנמל התעופה בן-גוריון מעבדה חדישה לבדיקות קורונה של יוצאים ונכנסים.

בנימין נתניהו: אנחנו מחברים בחזרה, בבטחה, את ישראל לעולם, כולל לשותפים החדשים שלנו להסכמי השלום – עשרות טיסות בשבוע שיהיו מישראל למדינות המפרץ וממדינות המפרץ לישראל.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, לפני 41 שנים השגנו פריצת דרך ראשונה ביחסי ישראל והעולם הערבי: מנחם בגין ואנואר סאדאת חתמו על הסכם שלום בין ישראל למצרים.

בנימין נתניהו: לפני 26 שנים, כפי שציינת, נחתם הסכם השלום השני – יצחק רבין והמלך חוסיין חתמו על הסכם השלום בין ישראל לירדן.

בנימין נתניהו: לאחרונה, בתוך פחות מחודשיים, הבאנו שלושה הסכמי שלום ונורמליזציה נוספים: ההסכם שהשגנו עם נסיך הכתר של איחוד האמירויות השייח' מוחמד בן זיאד, ההסכם שהשגנו עם מלך בחריין חמד בן עיסא אאל ח'ליפה – –

סמי אבו שחאדה: בחריין לא רוצה לחתום על נורמליזציה, אדוני.

סמי אבו שחאדה: הם מתביישים, מתביישים במילה.

בנימין נתניהו: – – וההסכם שהשגנו עם מנהיגי סודאן.

סמי אבו שחאדה: אין, אין בהסכם נורמליזציה, כי הם מתביישים.

קריאה: למה – – – מפריעה לך?

קריאות: – – –

סמי אבו שחאדה: לא, לא, אני אומר – – –

קריאות: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת אבו שחאדה, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יריב לוין: חבר הכנסת אבו שחאדה, מספיק כבר.

יריב לוין: כשיהיה תורך לנאום, תסביר את כל מה שאתה רוצה – – –

סמי אבו שחאדה: אין, אין בהסכם, אדוני.

יריב לוין: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

יריב לוין: מספיק.

קריאה: הוא לא מבין בשלום.

קריאה: הוא איש השלום שלנו.

יריב לוין: מספיק.

יריב לוין: מספיק.

יריב לוין: אין צורך לעזור, תודה לכם.

בנימין נתניהו: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, אני רוצה לפנות אליך ואל חברות וחברי הרשימה המשותפת:

בנימין נתניהו: אתם הצבעתם נגד הסכמי השלום עם איחוד האמירויות, והיום יש לכם, ולך, הזדמנות לתקן.

בנימין נתניהו: אבל אל תדאג, אם לא היום – ניתן לכם בקרוב הזדמנות נוספת לתקן.

אנטאנס שחאדה: אפילו אם תחתום עם 22 מדינות, 30, 40, 50 – –

קריאה: – – – הסכמי שלום.

אנטאנס שחאדה: – – עד שלא יהיה שלום עם הפלסטינים, סיום הסכסוך, לא יהיה שלום – – –

קריאות: – – –

יריב לוין: רבותיי, תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת כץ, תודה.

יריב לוין: לא צריך עזרה.

יריב לוין: רבותיי, חברת הכנסת מארק, אתם רק מפריעים לראש הממשלה.

קריאה: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת פינדרוס, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יריב לוין: מספיק.

יריב לוין: חבר הכנסת שחאדה, מספיק.

יריב לוין: בבקשה.

קריאה: אני מבין אותם, כי קשה להם היום.

בנימין נתניהו: – – – וכן ההסכם שהשגנו עם מנהיגי סודאן, עבד אל-פתאח אל בורהאן ועבדאללה חמדוכ.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, אלה הישגים שהם תולדה של מאמץ עקבי שעשינו במשך שנים, מגעים גלויים וסמויים רבים, ואני אומר לכם, בעיקר סמויים.

בנימין נתניהו: באותה מידה הם תולדה של מאמץ עקבי נוסף שהובלתי במשך שנים, מאמץ לביצור עוצמתנו ומעמדנו – מעמדנו במזרח התיכון ומעמדנו בעולם.

בנימין נתניהו: לפני שלושה שבועות, חברי הכנסת, אישרנו בכנסת את ההסכם עם איחוד האמירויות.

בנימין נתניהו: היום אנחנו מתמקדים בהסכם החשוב עם ממלכת בחריין.

בנימין נתניהו: אני מבקש להודות למלך חמד, מנהיג נכבד ונועז, על הנכונות שלו לבנות גשר של שלום בין ישראל לבחריין.

בנימין נתניהו: בחריין היא מדינה קטנה עם שאיפות גדולות.

בנימין נתניהו: יש לה נפט וגז טבעי, אבל היא לא מסתמכת רק עליהם.

בנימין נתניהו: המשטר בבחריין מטפח כלכלה חופשית, כלכלה צומחת, כלכלה של מסחר מקוון, של טכנולוגיית פיננסים, של בנקאות, של תיירות.

בנימין נתניהו: הקהילה היהודית בבירה מנאמה זוכה לחופש וסובלנות.

בנימין נתניהו: אגב, סובלנות גם כלפי נשים – לא רק נשים יהודיות; נשים בכלל.

בנימין נתניהו: ההסכמים שקידמנו עם בחריין לכינון היחסים הדיפלומטיים לשיתוף פעולה עסקי, לטיסות ישירות, שבועיות, לשני הכיוונים – ההסכמים הללו הם מנוף אדיר לכלכלה שלנו, מנוף אדיר כאן ועכשיו.

בנימין נתניהו: כמעט בכל יום אנחנו רואים בשורות מרגשות.

בנימין נתניהו: אוניות מאיחוד האמירויות ממשיכות לפרוק מטענים בנמל חיפה.

בנימין נתניהו: אני מציע לכם ללכת ולראות את זה, זה פשוט מדהים.

בנימין נתניהו: משלחת רשמית של ראשי ארגוני עסקים בישראל נמצאת כעת בדובאי.

בנימין נתניהו: תוצרת חקלאית מישראל, תוצרת חקלאית מישראל שמסומנת בדגל ישראל, נמכרת בשווקים באיחוד האמירויות.

בנימין נתניהו: טיסות מסחריות של ישראל חולפות בשמי סודאן וכך מתקצר משמעותית זמן ההגעה לאפריקה וגם לדרום אמריקה.

בנימין נתניהו: גם הטיסות להודו, בזכות המעבר בשמי סעודיה, הופכות קצרות יותר וזולות יותר.

בנימין נתניהו: בזכות השלום נוכל לחבר צינורות להולכת נפט מהמפרץ הפרסי לישראל ומכאן לאירופה.

בנימין נתניהו: זו מהפכה אנרגטית של ממש.

בנימין נתניהו: כל הסכם, עם כל מדינה, הוא נדבך בבניין השלום, ביבשה, בים, באוויר.

בנימין נתניהו: אומרים שהשלם גדול מסך כל חלקיו, אז אני אומר במקרה שלנו: השלום גדול מסך כל חלקיו.

בנימין נתניהו: זהו שלום בין עמים, שלום של כבוד הדדי, שלום תמורת שלום.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, השלום המשולש – עם האמירויות, עם בחריין והנורמליזציה עם סודאן – לא נפל עלינו סתם כך מהשמיים.

בנימין נתניהו: הוא בא לא רק כתוצאה מהרצף של אותם מגעים דיפלומטיים וביטחוניים שקיימנו במשך שנים ארוכות, הוא בא משינוי מדיניות.

בנימין נתניהו: בעשור האחרון ממשלות ישראל בהנהגתי מטפחות בשיטתיות את עוצמתנו: בביטחון, בכלכלה, בטכנולוגיה, בסייבר, ביחסי החוץ – בכל התחומים.

בנימין נתניהו: ישראל החזקה מקרבת אליה מדינות ערביות אחרות, ביניהן כאלה שעדיין לא נתנו פומבי לנורמליזציה הנרקמת בינינו, אבל אני מבקש לומר לכם שניצני הנורמליזציה כבר שם, בהמתנה ללבלוב.

בנימין נתניהו: אם נמשיך במדיניות שהתוויתי, אני משוכנע שהפריחה תיראה גם מעל פני השטח ויהיו עוד מדינות שיצטרפו רשמית למעגל השלום.

בנימין נתניהו: המעגל הזה יתרחב ועימו – היציבות והשגשוג, ויחד נעמוד כחומה בצורה מול האסלאם הקיצוני בהובלת איראן.

בנימין נתניהו: הגישה הזאת, חברי הכנסת, הגישה הזאת הוכיחה את עצמה, בניגוד לגישה הישנה, שהתנתה כל תזוזה ביחסי ישראל ומדינות ערב, ולו הקטנה ביותר, בהסכמה הפלסטינית.

בנימין נתניהו: הווטו הפלסטיני פשוט תקע את השלום.

בנימין נתניהו: מאז הצהרת בלפור ועד היום הפלסטינים מסרבים להכיר בזכות קיומה של מדינת הלאום של העם היהודי בארץ ישראל.

בנימין נתניהו: הם דורשים נסיגות לקווי 67', עקירת רבבות ישראלים מבתיהם, הצפת ישראל בפליטים, חלוקת ירושלים ועוד דרישות כאלה וכאלה שאף ממשלה אחראית בישראל לא תוכל להסכים להן.

בנימין נתניהו: ולכן, אם נהיה תלויים בסרבנות הפלסטינית להרחבת השלום, ניאלץ לחכות עוד שנים ארוכות.

בנימין נתניהו: אבל אני מאמין, אני מאמין שדווקא הסכמי השלום עם העולם הערבי יכולים להביא, בסופו של דבר, להתפכחות של הפלסטינים, וייתכן שכתוצאה מכך הם יוותרו על הדרישות הקיצוניות שלהם, שפירושן המעשי הוא השמדת ישראל, ורק כך תיסלל סוף-סוף הדרך לשלום אמת בינינו.

בנימין נתניהו: ההתפתחויות ההיסטוריות שהובלנו במזרח התיכון בעשור האחרון מתוות את הדרך הנכונה לאזור כולו.

בנימין נתניהו: עבדנו רבות על הסכמי השלום וארצות הברית של אמריקה סייעה רבות למימושם, ואני מקווה שהיא תמשיך בדרך זו.

בנימין נתניהו: אני שוב רוצה להודות מעל במת הכנסת לידידנו הגדול, לידידי דונלד טראמפ, על התמיכה האדירה שהוא נתן למדינת ישראל: ההכרה בירושלים כבירת ישראל; העברת שגרירות ארצות הברית אליה; הכרה בריבונותנו בגולן; עמדתו הנחרצת נגד איראן; תמיכתו העקבית באו"ם; חיזוק קשרי הביטחון; הסכמי השלום.

בנימין נתניהו: אני מברך על כך שידידי ג'ו ביידן, ואיתו קמלה האריס, בירכו על הסכמים אלה.

בנימין נתניהו: שמעתי אתמול את ראש האופוזיציה – שאיננו נמצא כאן – שמעתי אותו אומר בפומפוזיות, בפסקנות מלאת חשיבות עצמית – זה ציטוט – שאני הזנחתי את הקשרים עם המפלגה הדמוקרטית.

בנימין נתניהו: 38 שנים אני משקיע מאמצים בלתי פוסקים בחיזוק היחסים שלנו עם ארצות הברית, על כל הספקטרום הפוליטי שלה: עם הנשיאים, עם הקונגרס והסנאט, עם דעת הקהל, לרבות מאות רבות רבות של ראיונות בטלוויזיה, ברדיו, בכלי התקשורת מימין ומשמאל.

בנימין נתניהו: אני משמר – הוא יסביר לי, כן הוא יסביר לי איך לשמר את הקשר עם שתי המפלגות.

בנימין נתניהו: זה אבסורד.

בנימין נתניהו: קודם כול, אני מקיים קשר חם וארוך שנים עם ג'ו ביידן, שאותו פגשתי לראשונה כסנטור צעיר כשכיהנתי כציר ישראל בוושינגטון ב-1982.

בנימין נתניהו: מאז נפגשנו ושוחחנו הרבה מאוד פעמים.

בנימין נתניהו: אבל לא אשכח שני רגעים שחרותים בזיכרוני ובליבי: את הדברים המרגשים שהוא אמר על אבי, אחרי פטירתו ב-2012, ואת שיחתנו הממושכת כשצלצלתי אליו אחרי מות בנו בו ב-2015.

בנימין נתניהו: יש דברים שהם מעבר לפוליטיקה ומעבר לדיפלומטיה.

בנימין נתניהו: וביחס לשנים האחרונות, הינה העובדות: בכל פעם שאני מגיע לגבעת הקפיטול, אני פוגש תמיד, אבל תמיד, את מנהיגי שתי המפלגות, הן בקונגרס והן בסנאט.

בנימין נתניהו: כשסנטורים וחברי קונגרס באים לישראל, אני נוהג לפגוש כל אחד ואחת מהם, בזמן שלום, בזמן מלחמה – בכל עת; דמוקרטים ורפובליקנים – אין שום הבדל, כי אני מאמין שחיזוק התמיכה הדו-מפלגתית בישראל הוא נדבך יסוד במדיניות החוץ שלנו.

בנימין נתניהו: בשנים 2017–2020, בזמן הממשל הרפובליקני של הנשיא טראמפ, היו 292 ביקורים של חברי קונגרס וסנטורים בישראל.

בנימין נתניהו: זה מספר עצום.

בנימין נתניהו: אני פגשתי את כולם בלי יוצא מן הכלל.

בנימין נתניהו: מתוכם פגשתי 134 דמוקרטים – זה כמעט חצי – ובהם כל האישים הבכירים של המפלגה הדמוקרטית, לרבות יושבת-ראש בית הנבחרים ננסי פלוסי – איתה נפגשתי ארבע פעמים – הסגן שלה סטנלי הוייר, שגם איתו נפגשתי ארבע פעמים, מנהיג הסיעה הדמוקרטית בסנאט צ'אק שומר, שגם אותו אני מכיר קרוב ל-40 שנה, וקמלה האריס, בביקורה כאן ב-2017.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, למען הסדר הטוב, הבאתי לך את הרשימה של כל הביקורים הללו, שהוכנה על ידי אגף הביקורים הבין-לאומיים במל"ל, ואתה מוזמן למסור אותה ליו"ר האופוזיציה או לכל חבר כנסת שיחפוץ בכך.

בנימין נתניהו: אני רואה חשיבות עצומה בלהסביר את מדיניות ישראל לשני צידי הבית, אבל אני לא רק מסביר את עמדות ישראל – אני גם עומד עליהן, ואין שום הבדל אם זה ממשל רפובליקני או ממשל דמוקרטי.

בנימין נתניהו: כשהייתי סגן שר בזמן הממשל הרפובליקני של הנשיא בוש האב, עמדתי בתוקף מול לחץ שהופעל עלינו על ידי מזכיר המדינה באותה עת.

בנימין נתניהו: כראש הממשלה בזמן הממשל הדמוקרטי של הנשיא קלינטון, כשהיו חילוקי דעות על דברים חיוניים לישראל, עמדתי בתוקף גם שם על האינטרסים שלנו.

בנימין נתניהו: בממשל של הנשיא בוש הבן, כשהיה לחץ עלינו להפסיק את מבצע חומת מגן, נסעתי לוושינגטון כאזרח, נסעתי כאזרח, בשליחותו של ראש הממשלה דאז אריאל שרון, ודיברתי עם 50 סנטורים, משתי המפלגות, כמובן, רפובליקנים ודמוקרטים – 50 – כדי להדוף את הלחץ הזה מצד ממשל רפובליקני.

בנימין נתניהו: בממשל הנשיא אובמה, כשעמדנו מול הדרישות לוויתורים מסוכנים לפלסטינים ומול הסכם הגרעין עם איראן, שראיתי בו סכנה קיומית למדינת ישראל – גם כאן לא היססתי לעמוד בתוקף על האינטרסים החיוניים שלנו.

בנימין נתניהו: בניגוד לטענות השווא, זה לא פגע ביחסים שלנו עם אמריקה ולא הרס אותם, כי הברית האיתנה בינינו איתנה גם כשיש חילוקי דעות עם הממשלים השונים.

בנימין נתניהו: אני גאה מאוד על כך שלמרות חילוקי הדעות עם הנשיא אובמה הגעתי איתו להסכם על חבילת סיוע צבאי לישראל, בהיקף של 38 מיליארד דולר – חבילת הסיוע הגדולה בהיסטוריה.

בנימין נתניהו: ולכן, חברי הכנסת, מה שאני רואה לנגד עיניי אלה לא דמוקרטים ולא רפובליקנים, זו רק מדינת ישראל.

בנימין נתניהו: אני מחויב לעמוד על האינטרסים החיוניים לקיומנו ולעתידנו, וכך אמשיך לעשות גם עם הממשל האמריקני הבא.

בנימין נתניהו: כך צריך לנהוג ראש ממשלה בישראל – לא בהרכנת ראש ולא בהתרפסות, גם לא ביהירות, אלא בתבונה, באומץ לב ובזקיפות קומה של אדם שנאבק למען עמו, למען ארצו ולמען מדינתו.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, הסכמי אברהם ייזכרו לדורות כמסד השלום בין ישראל למדינות ערב במאה ה-21.

בנימין נתניהו: לאברהם אבינו נאמר לפני אלפי שנים: "ונברכו בך כל משפחות האדמה".

בנימין נתניהו: והיום, בני אברהם, יהודים ומוסלמים, משלבים ידיים כדי להביא ברכה לאנושות.

בנימין נתניהו: נוסיף לפעול מתוך עוצמה ואמונה בצדקת דרכנו לביסוס הקשרים עם בחריין, עם איחוד האמירויות, עם סודאן ועם מדינות נוספות, בעזרת השם.

בנימין נתניהו: תודה רבה לכם.

יריב לוין: תודה רבה לראש הממשלה בנימין נתניהו.

יריב לוין: אדוני ראש הממשלה, אני עוד עלול להתבלבל, יש לי פה רשימה כל כך מסודרת של סנטורים וחברי קונגרס, אני עוד תכף אחשוב שאני צריך לקרוא להם כאן לדבר, אבל אני אשתדל להיצמד – –

בנימין נתניהו: זה יהיה דיון ארוך מאוד.

יריב לוין: – – אני אשתדל להיצמד לרשימה הנכונה.

יריב לוין: אני מזמין את ראש הממשלה החלופי ושר הביטחון חבר הכנסת בני גנץ.

יריב לוין: בבקשה.

בנימין (בני) גנץ: אדוני יושב-ראש הכנסת, חברות וחברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה, היום, בפעם השנייה בתוך חודש, והרביעית בסך הכול בתולדות מדינת ישראל, תצביע כנסת ישראל בעד הסכם נורמליזציה ושלום עם מדינה ערבית נוספת, והפעם בחריין.

בנימין (בני) גנץ: חלום שאך לפני זמן קצר נראה רחוק הופך למציאות מזרח תיכונית חדשה.

בנימין (בני) גנץ: המקורות מצווים לנו: "נצר לשונך מרע ושפתיך מדבר מרמה.

בנימין (בני) גנץ: סור מרע ועשה טוב בקש שלום ורדפהו".

בנימין (בני) גנץ: כאזרח ישראלי, אני מקפיד על כל המשפט הזה.

בנימין (בני) גנץ: כאיש צבא במשך כמעט 40 שנים מחיי רדפתי אחרי מחבלים ואויבים, והיום אני גא, כשר הביטחון, לצד המשך קיום המאמץ הביטחוני, לרדוף באותה הנחישות אחר השלום ואחר השותפות.

בנימין (בני) גנץ: אני מבקש לברך אותך, ראש הממשלה, ואת שותפינו מבחריין, בהובלתו של המלך חמד בן עיסא אאל ח'ליפה, על כך שהכנסתם אותנו לנתיב של שלום, נורמליזציה ושגשוג.

בנימין (בני) גנץ: אני מצפה כעת, משנפרצה הדרך בצורה חשאית, שיוטל על משרד החוץ לרכז את עבודת משרדי הממשלה, כדי להרחיב את מערכת הקשרים שבין המדינות בתחומים השונים.

בנימין (בני) גנץ: לנורמליזציה המבורכת עם בחריין, שהפכה אט-אט ממדינה רחוקה וזרה לשכנה ולשותפה פוטנציאלית, אחראי גם נשיא ארצות הברית הנוכחי, דונלד טראמפ, שידע לזהות את המסלול הנכון ולהוליך אותנו, הישראלים, ביחד עם שכנינו מבחריין, מאיחוד האמירויות ומסודאן להבנות היסטוריות.

בנימין (בני) גנץ: בעוד שבעבר הציר לעולם הערבי היה חסום לנו על ידי הפלסטינים, היום הציר לשלום אזורי עובר דרך ישראל.

בנימין (בני) גנץ: במקום מסלול התנגשות עם העולם הערבי ועם מדינות רבות נוספות, אנחנו מצויים במסלול של שותפות עם כוחות מתונים מול מבקשי רעתנו, ובראשם איראן.

בנימין (בני) גנץ: במקום סיפוח חד-צדדי, שהיה מחליש אותנו מול הקיצוניים שבאויבנו, אנחנו מציינים היום ברית שמחזקת את ביטחוננו.

בנימין (בני) גנץ: אין לי שום ספק שהנשיא ג'ו ביידן – הנשיא הנבחר ג'ו ביידן – ידיד גדול של ישראל, שפועל כבר עשרות שנים למענה, ימשיך לקדם את התהליכים האלה באזור ומעבר לו.

בנימין (בני) גנץ: אני מבקש לנצל את ההזדמנות לשוב ולברך את הנשיא הנבחר ביידן על היבחרו, על הדרך שעשה, על האמונה באחדות העם האמריקני והכבוד שבו הוא נוהג באזרחי ארצות הברית והכבוד שבו הוא נוהג בכל אדם.

בנימין (בני) גנץ: אני בטוח שתחת הנהגתו הממשל האמריקני ימשיך להוביל להסכמים נוספים, ושישראל תמיד תהיה חלק בכל תהליך מייצב במזרח התיכון.

בנימין (בני) גנץ: אני קורא למדינות נוספות באזור בברית המתונים, ובראשן ערב הסעודית, לקדם את האינטרסים ולקדם את היחסים עם מדינת ישראל.

בנימין (בני) גנץ: הרחבת ברית המתונים מאפשרת מנוף של עוצמה מאוחדת – צבאית, מדינית וכלכלית – מול מי שמבקשים לפרוץ את הסכר שמחזיק את האזור על מי מנוחות.

בנימין (בני) גנץ: היא מגדילה את היכולת להגיע להישגים דיפלומטיים מול הקיצוניים, ובראשם איראן.

בנימין (בני) גנץ: הסכמי אברהם, כמו שאמרת, ראש הממשלה, יכולים להתרחב למדינות נוספות באזור, אך לא פחות חשוב מכך, עליהם לחלחל גם לשכנינו הקרובים, הפלסטינים.

בנימין (בני) גנץ: לצערי, ההנהגה הפלסטינית כולה לא השכילה להבין שהגיעה העת לאפסן את התירוצים, לחזור לשולחן המשא ומתן והתיאום הביטחוני והאזרחי ולעבוד ביחד על מציאת פתרונות; לזנוח אשליות מדיניות ולפעול ליצירת מציאות אחרת, טובה יותר, לשני העמים.

בנימין (בני) גנץ: אני קורא לאבו מאזן ולהנהגה הפלסטינית: אם לא בעבורכם, עשו זאת בעבור ילדיכם.

בנימין (בני) גנץ: גם אם לכם קל יותר להתבצר בעבר – להתבצר בעבר של איבה – להם, דור העתיד, מגיע עתיד של שלום ורווחה.

בנימין (בני) גנץ: הם מסתכלים החוצה ורואים היטב את העולם.

בנימין (בני) גנץ: יש מגוון אופציות על השולחן, ובהובלת ארצות הברית, ביחד עם סיוע ממדינות האזור, אפשר לשנות את המציאות.

בנימין (בני) גנץ: פשוט צריך להבין שאין אפשרות אחרת, אלא צריך לחיות זה לצד זה, האחד לצד האחר.

בנימין (בני) גנץ: אם צריך – אז אפשר, ואם אפשר – זה הופך לחובה מוסרית ולאומית.

בנימין (בני) גנץ: זוהי גם השעה להדק את הקשרים שלנו עם בעלי בריתנו בירדן ובמצרים, שהשלום היציב איתם צריך לצמוח משלום שקט של אמיצים לשלום פעיל שכולל יותר שיתופי פעולה כלכליים, תיירותיים, מדעיים וחקלאיים; שלום בין עמים, שלום בין אנשים.

בנימין (בני) גנץ: מגפת הקורונה מכה בעולם, וזהו גם הזמן להתאחד, לרתום את מיטב הכוחות האנושיים, להשקיע מאמץ בהצלת חיים.

בנימין (בני) גנץ: אדוני ראש הממשלה, אנחנו מדברים פה גבוהה-גבוהה על השלום עם מדינות באזורנו.

בנימין (בני) גנץ: הגיע הזמן שנדבר גם על השלום בתוכנו.

בנימין (בני) גנץ: אזרחי ישראל צופים בנו.

בנימין (בני) גנץ: הם מבקשים ממשלה שתעשה שלום בבית.

בנימין (בני) גנץ: הם רוצים ממשלה מתפקדת שתשרת אותם במשבר הקשה ביותר שפקד אותנו בעשורים האחרונים, ממשלה שיש בה בעלי תפקידים קבועים, שיש בה תוכנית כלכלית ארוכת טווח, שעובדים בה ביחד.

בנימין (בני) גנץ: אתה יודע היטב שהושטתי לך יד למרות קשיים רבים.

בנימין (בני) גנץ: עשיתי זאת למען המלחמה בקורונה וכדי להימנע מסכנה של מלחמת אחים.

בנימין (בני) גנץ: אני חברתי אליך כשותף במאבק למען חייהם, בריאותם ופרנסתם של אזרחי ישראל, ולא כאל שותף לפשע כלכלי וחברתי נגדם.

בנימין (בני) גנץ: אני ואתה יודעים היטב שבאוצר כבר קיים תקציב כמעט מוכן לשנת 2021, ואני לא אתן יד למנוע אותו.

בנימין (בני) גנץ: שנינו יודעים ששעון החול אוזל.

בנימין (בני) גנץ: בידך למנוע את האסון הכלכלי והחברתי ולעשות את הדבר הנכון למען אזרחי ישראל.

בנימין (בני) גנץ: בנושא הזה לא יהיה גורם חיצוני שיכווין אותך.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני מזמין את שר החוץ גבי אשכנזי, בבקשה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אדוני יושב-ראש הכנסת, אדוני ראש הממשלה, ראש הממשלה החליפי, חבריי השרים והשרות, חברות וחברי הכנסת, מכובדיי כולם, הסכם השלום עם ממלכת בחריין שאנו מביאים לכנסת היום הוא אבן דרך נוספת בדרך להרחבת מעגל השלום, וכן לנורמליזציה באזור כולו.

גבריאל (גבי) אשכנזי: הסכמים אלו עם איחוד האמירויות, בחריין וסודאן הביאו לפתיחת חלון של הזדמנויות למדינות רבות באזור שמבקשות בתקופה זו להצטרף למעגל השלום והנורמליזציה ולשינוי האווירה והשיח המתחולל באזורנו.

גבריאל (גבי) אשכנזי: מדינות שעד לא מזמן סירבו להכיר ולהכריז על ירושלים כבירת מדינת ישראל מבקשות לחזק את היחסים הדיפלומטיים עם ישראל, לחזק קשרי כלכלה ומסחר ואף שוקלות להעביר שגרירויות לירושלים.

גבריאל (גבי) אשכנזי: שתי דוגמאות מהשבוע האחרון: לפני כמה ימים, בשיחתי עם שר החוץ של הרפובליקה הדומיניקנית, הוא עדכן אותי כי הרפובליקה הדומיניקנית שוקלת ברצינות להעביר את השגרירות שלה לירושלים בגלל הסכמי אברהם.

גבריאל (גבי) אשכנזי: לפני שבוע בדיוק ביקר כאן שר החוץ של מלאווי, אצלי במשרד, והוא הכריז כי בכוונת מלאווי להיות המדינה האפריקאית הראשונה שתקים שגרירות בבירתנו.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אני מאמין שבקרוב נראה מדינות נוספות מצטרפות למאמץ הזה של ההכרה בירושלים כבירת ישראל.

גבריאל (גבי) אשכנזי: יש שינוי.

גבריאל (גבי) אשכנזי: מעגל הנורמליזציה לא פוסק רק בהכרה הפורמלית ובבניית שגרירויות.

גבריאל (גבי) אשכנזי: הסכם הנורמליזציה הזה פתח חלון של הזדמנות אדירה לפיתוח ולקידום שיתופי פעולה כלכליים ומסחריים, ובעלי היקף רחב ותרומה אדירה, אני אומר לכם, לכלכלה הישראלית, יחסים של שותפות בתחומי הכלכלה, הביטחון, התחבורה, הבריאות, הטכנולוגיה, התיירות, החקלאות, החדשנות – פוטנציאל לשינוי עתידנו ללא היכר.

גבריאל (גבי) אשכנזי: משרד החוץ עוסק היום בחיבור בין גורמים רשמיים ופרטיים בישראל אל מול מדינות המפרץ.

גבריאל (גבי) אשכנזי: רק בשלושת החודשים האחרונים, מאז החתימה על ההסכמים, חיבר המשרד בצורה כזאת או אחרת למעלה מ-1,000 חברות ישראליות לחברות במפרץ.

גבריאל (גבי) אשכנזי: ביקורים הם עניין יום-יומי.

גבריאל (גבי) אשכנזי: דוגמאות: בנק ישראל, בפעם השנייה, יוצא עכשיו עם משלחת של 150 אנשי עסקים.

גבריאל (גבי) אשכנזי: בית חולים שיבא, הבורסה לניירות ערך, יהלומים, אירוע אקספו, שצפוי להתקיים בעוד שמונה חודשים, בשנה הבאה – 500 חברות ישראליות משתתפות, וכנראה המספר יגדל; מקום מרכזי, חשיפה ל-25 מיליון מבקרים – הכול לאור השמש; שינוי והזדמנויות עסקיות יוצאות דופן לחברות ישראליות נוספות.

גבריאל (גבי) אשכנזי: המהלך הזה לא היה קורם עור וגידים ללא ההובלה של בת-בריתנו ארצות הברית.

גבריאל (גבי) אשכנזי: הערכתי הרבה למובילי התהליך והמהלך: לראש הממשלה בנימין נתניהו, לידידנו נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, לצוות המקצועי ג'ארד קושנר, ברקוביץ', למזכיר המדינה מייק פומפאו ולאחרים.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אני בטוח שהשותפות הזאת תימשך גם עם הממשל הבא, ואנחנו מצפים להמשיך ולעבוד יחד עם הממשל האמריקני ללא הפסק למען חיזוק היציבות, הביטחון והשלום במזרח התיכון, בשיתוף פעולה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: חייבים להודות גם למלך בחריין חמד בן עיסא אאל ח'ליפה, ליורש העצר סלמאן בן חמד ולעמיתי שר החוץ, שיגיע בקרוב לביקור בישראל, ד"ר עבד א-לטיף א-זיאני, על המנהיגות והאומץ שבהובלת המהלך לכינון היחסים ועל התרומה שלו באמת לשינוי פני המציאות במזרח התיכון.

גבריאל (גבי) אשכנזי: כאמור, ישנן מחוות שהן מעבר להסכמים חתומים.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אני מבקש לברך ולהודות על המחויבות של ממשלת בחריין למאבק באנטישמיות.

גבריאל (גבי) אשכנזי: ראש הממשלה הזכיר את היחס שלהם לקהילה היהודית.

גבריאל (גבי) אשכנזי: מי שלא ראה את בית הכנסת הגדול ולא דיבר עם אנשי הקהילה – ואגב, חלק מהקהילה היהודית הם בתפקידים בכירים – ובכירות – בממשל במנאמה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: זוהי מחווה אמיתית של סובלנות, חברות ושל שיתוף פעולה בין שנינו.

גבריאל (גבי) אשכנזי: בחודשים האחרונים משרד החוץ מוביל למימוש מהיר ומלא של ההסכמים, וישנם כאלה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אני רוצה לדווח לכנסת שיש למעלה מ-40 הסכמים עד עכשיו וכנראה יהיו יותר, חלקם נחתמו וחלקם בדרך לחתימה, ומתוכם שבעה הסכמים מול בחריין – הסכמים בתחום יחסי החוץ, תעופה, אשרות, חקלאות, בנקאות, כלכלה, תקשורת ועוד.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אין דוגמה טובה מזאת להוכיח את החשיבות של ההסכמים ושל הנורמליזציה ואת חלון ההזדמנויות שהם מביאים עימם.

גבריאל (גבי) אשכנזי: באופן אישי חשוב לי להודות לאנשים שבדרך כלל שוכחים אותם בצד הדרך, אנשי משרד החוץ.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אפשר להגיד היום שאנשי משרד החוץ בשתי המדינות האלה, לאורך זמן, שנים רבות, פעלו במסירות למעלה משני עשורים להקמת התשתית שחלק מההסכמים האלה נשענים עליה – פעילות שחלקה חסויה והיום חלקה הפכה לגלויה; פעילות שבאה כעת לידי ביטוי, עם החתימה על כל הסכמי הצד הנלווים להסכמי השלום שבינינו.

גבריאל (גבי) אשכנזי: תודה להם על פעילות דיפלומטית של שנים לקידום יחסים בין-לאומיים ולעיצובו של העתיד כאן.

גבריאל (גבי) אשכנזי: תודה להם על שנים רבות של התמדה ועשייה פורייה, וכמובן תודה על תוצאותיה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: מכובדיי, עידן חדש לפנינו, עידן שהשתנה בארבעת החודשים האחרונים – עידן של שיח אחר, של שלום, נורמליזציה, שיתופי פעולה; דרך חדשה שבה ישנו קו מחבר בין מדינות המזרח התיכון – קו של סחר, של תיירות, של תחבורה, של שותפות ושל יחסים בין אדם לאדם, בין חברה לחברה, בין עסק לעסק, לא רק בין הממשלים.

גבריאל (גבי) אשכנזי: זהו שלום עם פוטנציאל גדול להיות שלום חם.

גבריאל (גבי) אשכנזי: זו הזדמנות לקרוא לפלסטינים להצטרף לשיח הזה, לדרך הזאת שאנחנו מתחילים להתוות.

גבריאל (גבי) אשכנזי: זהו הזמן לשיח של אחדות ויצירת שלום אמיתי וכן, ללא תנאים מוקדמים.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אני מבקש להודות שוב לכל מי שתרם למימוש ההסכם, ומבטיח שמשרד החוץ ימשיך ויפעל למימוש מהיר, מלא, של החזון הזה שקורם כאן עור וגידים.

גבריאל (גבי) אשכנזי: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני מזמין את השרה פנינה תמנו, בבקשה.

פנינה תמנו: תודה, אדוני היושב-ראש.

פנינה תמנו: ראש הממשלה, ראש הממשלה החליפי ושר הביטחון, שרים נכבדים, חברי כנסת וחברות כנסת יקרות ויקרים, הלל הזקן היה אומר: "הוי מתלמידיו של אהרן, אוהב שלום ורודף שלום", כסימן דרך לתלמידים רבים שלא להפסיק לחתור לשלום, מתוך אהבה, מתוך אמונה בשלום שהיא טובה יותר מלרדוף אחר מלחמות עבור כל בני האדם באשר הם על פני האדמה.

פנינה תמנו: אנחנו עומדים כאן כחודש ימים לאחר שאישרנו בכנסת ישראל את הסכמי אברהם לשלום עם איחוד האמירויות, ועכשיו מאשרים בשמחה את הסכם השלום עם ממלכת בחריין וזוכים למימוש תקוות השלום למדינתנו ולמדינות ערב.

פנינה תמנו: בתוך ימים טרופים שבהם מתמודדת האנושות עם מגפת הקורונה, שלא ידענו כמותה, זוהי תזכורת לכולנו שיש מלחמות שאנו מנהלים ולא בהכרח בחרנו בהן, שהן נכפו עלינו, כמו נגיף הקורונה, אך יש מלחמות בין בני אדם, בין מדינות, ויש בחירה בשלום וביחסי ידידות שאנו בוחרים כבני האדם, כעמים וכמנהיגים.

פנינה תמנו: זה מתחיל, כפי שאמר הלל הזקן, בלרדוף שלום, בלייחל לו ואף פעם לא לוותר.

פנינה תמנו: ועם הבאת ההסכם לאישורנו היום, אני רוצה לברך את ממלכת בחריין על שעשתה צעד אמיץ, שייזכר בספרי ההיסטוריה של אלה שבחרו בטוב, בקירוב לבבות בין העמים, בכבוד לדתות, בשלום בין בני האדם; לברך אותך, ראש הממשלה נתניהו, על כינון ההסכם, על הצעדים החשובים שבהם מצטרפות יותר מדינות ערביות להכיר בנו, בישראל, כמי שפניה לשלום וידידות ולא למלחמות ואיבה; להודות לנשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על ההזדמנות ועל הגשר שבנה בין העמים, על החתירה להסכם עד הבאתו לידי מימוש; לשלוח לארצות הברית ולנשיא הנבחר ג'ו ביידן ולסגניתו קמלה האריס – אישה פורצת דרך ומעוררת השראה – ברכה והצלחה.

פנינה תמנו: אני גם מצטרפת לברכות של שר החוץ חברי וידידי גבי אשכנזי, שבירך את עובדי משרד החוץ על התשתית שהניחו ועל התשתית שיניחו, העובדים כל העת כדי לכונן את היחסים.

פנינה תמנו: בהזדמנות זו אני גם רוצה לחלוק איתכם ולספר סיפור בין האישי לפוליטי.

פנינה תמנו: לפני שבע שנים בדיוק, בחודש נובמבר 2013, יצאה משלחת מכנסת ישראל של חברות כנסת דאז ומזכירת הכנסת ירדנה מלר, שהתלוותה אלינו, להשתתף בכנס בין-לאומי של מנהיגות מכל רחבי העולם.

פנינה תמנו: הייתה לי הזכות לייצג את הבית הזה ולהיות חלק מהמשלחת הישראלית.

פנינה תמנו: הגענו בהתרגשות לכנס, שבו השתתפו אז מנהיגות מכל העולם – מאירופה, מארצות הברית, מאפריקה, מהמזרח התיכון וממגוון מדינות.

פנינה תמנו: בשלב מסוים, בין מושב למושב, בין שיחת היכרות אחת לאחרת עם חברות פרלמנטים בעולם, פגשתי שתי חברות פרלמנט, כמדומני מבחריין, עוטות חיג'אב ולבושות בלבוש מסורתי.

פנינה תמנו: פתחתי איתן בשיחה קצרה, שהייתה מרתקת, שיחה בין נשות פרלמנט שמהר מאוד הובילה את השתיים לשאול אותי מהיכן אני.

פנינה תמנו: הן לא שיערו שאני מישראל.

פנינה תמנו: כמובן שהצגתי זאת בגאווה, שאני חברת הפרלמנט הישראלי.

פנינה תמנו: חיש מהר הבעת הפנים השתנתה, אבל יותר מהכול, קצב המילים השתנה, והאווירה הפכה ליותר חשדנית.

פנינה תמנו: עמדנו שם, נשים, בנות אדם, ככל הנראה גם הן אימהות, שבחרו בקריירה ציבורית כדי לשנות, אבל הייתה חומה וירטואלית בינינו, שהיא תרגום של יחסי הניכור שהיו עד היום.

פנינה תמנו: באותן הדקות, אני מודה, זה השאיר בי טעם רע, אבל היה חשוב לי להיפרד מהן בתקווה.

פנינה תמנו: וכך היה.

פנינה תמנו: היום התקווה הזאת מתממשת.

פנינה תמנו: זה נהדר לדעת שעכשיו כבר לא תהיה חומה בין מנהיגים אלא גשר בין העמים.

פנינה תמנו: זו הירושה הכי טובה שאנחנו יכולים להשאיר לילדינו, ילדי איחוד האמירויות, ילדי בחריין וילדי ישראל, ובקרוב גם ילדי סודאן.

פנינה תמנו: א-סלאם עליכום על בחריין.

פנינה תמנו: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת עוזי דיין – לא נמצא; חבר הכנסת סעיד אלחרומי – לא נמצא.

יריב לוין: חברת הכנסת מיכל וונש, בבקשה.

מיכל וונש: אדוני יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, א-סלאם עליכום, שלום עליכם לכל חברינו בממלכת בחריין.

מיכל וונש: לפני כחודש ציינו יום היסטורי שבו הצבענו "כן" לשלום עם איחוד האמירויות הערביות.

מיכל וונש: היום התהליך ההיסטורי נמשך, ואנו מצביעים "כן" לנורמליזציה עם בחריין.

מיכל וונש: צעד נוסף זה לנרמול היחסים והשאיפה לשלום באזורנו מסמל היפוך של הפרדיגמה ושינוי של שלושת הלאווים של ועידת חרטום לשלושת ה"כנים": כן להכרה, כן להידברות וכן לשלום.

מיכל וונש: סדר הדברים חשוב למימוש ההזדמנות לסיום הסכסוך הישראלי–ערבי ההיסטורי, לקידום קשרים בין אנשים ובין עסקים, וכן לשיתוף פעולה ביטחוני נגד אויבים משותפים.

מיכל וונש: על מנת להגיע לשלום, חיוני להתחיל בהכרה באחר, שרק על בסיסה ניתן לקיים הידברות משמעותית; רק על בסיס הכרה והידברות ניתן להגיע לשלום אמיתי ובר-קיימא.

מיכל וונש: חלק מאותה ההכרה הנדרשת היא ההבנה כי לישראל זכות קיום כמדינה יהודית ודמוקרטית.

מיכל וונש: כך, נוסף להסכם ההיסטורי החליט מוסד ממשלתי רשמי בבחריין לאמץ את הגדרת האנטישמיות הבין-לאומית של הברית הבין-לאומית לזכר השואה IHRA.

מיכל וונש: הגדרת IHRA – שכידוע, אומצה על ידי כ-30 מדינות – כוללת דה-לגיטימציה, דמוניזציה ומוסר מוסר כפול כלפי מדינת ישראל כביטויים של אנטישמיות.

מיכל וונש: חשוב להדגיש שהכרה זו אינה מערכת יחסים חד-סטרית, והיא מחייבת שגם ישראל תכיר בשכנותיה באזור.

מיכל וונש: הסכמי אברהם מראים את החשיבות והפוטנציאל בהכרה בקולות האמיתיים והמתונים של האסלאם והעולם הערבי, אלה המקדמים שלום וסובלנות באיחוד האמירויות, בבחריין ובמדינות נוספות, הראויות לשגשוג האזורי הפוטנציאלי.

מיכל וונש: לעומת זאת, קולות אחרים, המקדמים קיצוניות, עוינות ופילוג, צריכים להיתקל בגינויים, בדחייה ובבידוד גם בזירה הבין-לאומית.

מיכל וונש: הכרה הדדית זו היא המאפשרת הידברות המובילה לשלום ולשגשוג.

מיכל וונש: אל לנו להתעלם מההשפעה החשובה של ידידתנו ארצות הברית על התנעת וקידום התהליך המדובר להכרה ולנורמליזציה.

מיכל וונש: הסכמים אלה מעידים על עוצמתה של שותפות ישראלית-אמריקנית אמיתית ועל הפוטנציאל הגלום בה בכל עת.

מיכל וונש: במיוחד בעת הזאת חשוב לציין ולהדגיש ששותפות ביפרטיזנית זו אינה תלויה במפלגה השולטת בארצות הברית או באדם המוביל אותה.

מיכל וונש: היא מבוססת על ערכי יסוד משותפים, וככזאת, היא מאפשרת ומחייבת להמשיך לפעול יחד עם כל ממשל אמריקני ולקדם את התהליכים שכבר הונעו למען עתיד של שלום ויציבות באזור כולו.

מיכל וונש: לצד שינוי הפרדיגמה כלפי חוץ, המייצרת את ברית המתונים, חיוני ליישם את אותם עקרונות גם בתוך ארצנו.

מיכל וונש: רק על ידי הכרה והידברות נצליח לבנות מחדש את הברית בינינו.

מיכל וונש: בכך נממש את הפוטנציאל הגלום ברגע ההיסטורי הזה גם כלפי פנים: כן להכרה, כן להידברות וכן לשלום.

מיכל וונש: כן לברית המתונים גם בינינו.

מיכל וונש: כפי שאמר אחד הקולות החשובים ביותר של דורנו, הרב לורד ג'ונתן זקס – שנפטר ממש לפני יומיים, ומורשתו ללא ספק תמשיך להדהד, כמי שידע לגשר בין הפרטיקולרי לאוניברסלי, שהשכיל לחבר ולא לפלג – השלום במובן היהודי לא יבוא כאשר כל העמים ייכבשו או כאשר ימירו את דתם אלא כאשר תחת חופת הקודש של אלוקים אומות ואמונות שונות יפנו מקום זו לזו.

מיכל וונש: זוהי משמעותם של הסכמי אברהם בעבור כל בני ובנות אברהם.

מיכל וונש: ברגע היסטורי זה, לנס שהיא מדינת ישראל היהודית והדמוקרטית חשוב להפנים את עוצמת שינוי הפרדיגמה ולהפנים את מלוא המשמעות של ההיפוך משלושת הלאווים לשלושת ה"כנים": כן להכרה, כן להידברות וכן לשלום עם שכנינו באזור, וגם פנימה, בתוך גבולות ארצנו.

מיכל וונש: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני מזמין את השרה אורית פרקש הכהן, ואחריה – השר אמיר אוחנה.

אורית פרקש הכהן: אדוני יושב-ראש הכנסת, חבריי חברי הכנסת, מכובדיי כולם, אתמול הייתה לי הזכות להשתתף בפאנל היסטורי בכנס התיירות השני בגודלו בעולם, ה-WTM, שבדרך כלל מתקיים בלונדון והשנה התקיים באופן וירטואלי בהנחיית CNN.

אורית פרקש הכהן: השתתפתי באירוע כשרת התיירות של מדינת ישראל, בפאנל היסטורי לצד שר התיירות של איחוד האמירויות אחמד אל-פלאסי ושר התיירות של בחריין זיאד אל-זיאני.

אורית פרקש הכהן: כולנו הרגשנו את משק כנפי ההיסטוריה במהלך הפאנל הזה והשיחה.

אורית פרקש הכהן: אפילו המנחה מ-CNN עצר מדי פעם את השיחה ואמר: וואו, איזה שיח היסטורי.

אורית פרקש הכהן: זה לא דבר רגיל, לא במזרח התיכון ובאזור שאנחנו מדברים עליו.

אורית פרקש הכהן: הדיבור היה על כך שממשלות חותמות על הסכמים אבל אנשים הם שעושים את השלום.

אורית פרקש הכהן: דיברנו על הסכמי שיתוף הפעולה המתהווים, כיצד כל אחד נערך לארח את האחר ולכבד אותו ועל הפוטנציאל הכלכלי הרב, אבל גם איך נערכים לחיבור המרתק הזה – לחיבור של נורמליזציה מלאה בין ישראל לבין מדינות ערביות מוסלמיות שלא היה כמותו בעבר.

אורית פרקש הכהן: דיברנו על כיצד התיירות היא שיוצרת חיבור וקשרים בין אנשים ולא רק בין מדינות.

אורית פרקש הכהן: שרי התיירות שישבו איתי בפאנל דיברו על היערכות של פרטים, על ההסעדה, על כך שהם יהיו עסוקים בכך שאוכל כשר יקבל את פני התיירים הישראלים שירצו בזה.

אורית פרקש הכהן: אני דיברתי על יצירת חבילות שיווק משותף של ביקורים משולבים בירושלים ובבחריין, להציע לתיירים מהעולם סיורים בתל אביב ובאבו דאבי, לייצר ערך כלכלי נוסף למשמעות של התיירות הכלכלית באזור.

אורית פרקש הכהן: דיברנו על זה גם יחד, יושב-ראש הכנסת, כשעשיתי איתך שיחה בקשר לעבר שלך כשר התיירות.

אורית פרקש הכהן: הוספתי ואמרתי שגם אנחנו נצטרך להיערך וללמוד איך לקלוט תיירות ממדינות המפרץ, החל מהבדיקות בנתב"ג ועד למידת הצרכים של אוכל חלאל, שמאפיין אורחים ממדינות מוסלמיות.

אורית פרקש הכהן: כל כמה זמן עצרתי משטף הפאנל, שהיה ארוך – הוא התקיים כמעט שעה שלמה – והרגשתי את גודל האירוע.

אורית פרקש הכהן: הדיבור היה על הפרטים, אבל הרוח הייתה אחת: לכבד את האחר, ללמוד את התרבות האחרת כדי שגם החיבור האנושי בינינו יצליח.

אורית פרקש הכהן: בשלב מסוים בפאנל סיפרתי לחבריי השרים שמחר מתקיים טקס חגיגי כאן, בפרלמנט הישראלי, בכנסת ישראל, שבו כולנו צפויים לאשר את הסכם הנורמליזציה עם בחריין, כמו שכבר עשינו עם האמירויות.

אורית פרקש הכהן: שר התיירות הבחרייני ביקש שאעביר בשמו מסר לכנסת נכבדה זאת ולעם הישראלי כולו בשם בחריין, ואמר לי: יהיה לי לכבוד אם תעבירי את המסר שלי לפרלמנט הישראלי ולציבור הישראלי.

אורית פרקש הכהן: וכך אני עושה: (אומרת דברים בשפה האנגלית, להלן תרגומם: כבוד השר אל-זיאני, לעונג רב הוא לי לעמוד כאן

אורית פרקש הכהן: בפרלמנט של ישראל ולזכות בכבוד למסור את דבריך לעם בישראל.

אורית פרקש הכהן: ) ואלו דבריו לכם, חבריי חברי הכנסת, ולכל אזרחי ישראל: (אומרת דברים בשפה האנגלית, להלן תרגומם: מדינת בחריין כולה נרגשת לקראת המציאות החדשה הזאת, ואנו בטוחים שהקשרים יעודדו תיירות בשני הכיוונים.

אורית פרקש הכהן: כל מי שאני פוגש מבקש: קח אותי איתך במשלחת לישראל.

אורית פרקש הכהן: כל מי שאני מדבר איתו – אלו הם דבריו.

אורית פרקש הכהן: אנחנו עושים זאת למען השלום והשגשוג.

אורית פרקש הכהן: זה מה שמכונן את הכלכלה ונותן לאומות תקווה לצמוח.

אורית פרקש הכהן: ) והוא הוסיף (אומרת דברים בשפה האנגלית, להלן תרגומם: העניין הוא להביא יציבות למדינה שלנו, והדבר יביא גם שגשוג.

אורית פרקש הכהן: האינטרס שלנו הוא לפתח את התיירות בבחריין ולפעול עם עמיתינו בישראל, ואנו מקווים שיהיו לנו טיסות ישירות כבר בשנה הבאה.

אורית פרקש הכהן: הפוטנציאל רב, ושני הצדדים יפעלו לממש אותו.

אורית פרקש הכהן: ) לסיום הוא אמר משפט מאוד מעניין: (אומרת באנגלית: המהירות שבה הדבר נעשה מדהימה: נדרשו 25 שנה לכונן שלום עם מצרים ועם ירדן ושלושה חודשים נוספים לשתי מדינות נוספות.

אורית פרקש הכהן: זו הצלחה כבירה.

אורית פרקש הכהן: ) גם האמירתי, שמגיע ממדינה מאוד מיוחדת בכך שרוב התושבים שלה הם בכלל לא תושבי האמירויות אלא תושבים זרים, סיפר שהאמירויות מהווה סיר היתוך – melting pot – מבחינה מדינית, ודיבר על כך שתוספת של תיירות ישראלית ושותפות ישראלית יוסיפו טעם מיוחד מאוד לסיר ההיתוך הזה.

אורית פרקש הכהן: היכולת הזאת לקבל את האחר היא רכיב חשוב בהכנות שלנו לקליטת התיירות ממדינות המפרץ וממדינות מוסלמיות נוספות.

אורית פרקש הכהן: פה אני חייבת להגיד מילה שלא קשורה ובכל זאת קשורה לאירוע.

אורית פרקש הכהן: אני חושבת בימים אלה שיש לנו מה ללמוד מהדברים האלה של שכנינו הישנים וחברינו החדשים מהאמירויות ומבחריין.

אורית פרקש הכהן: רק אתמול קרה כאן דבר שלא היה צריך לקרות בכנסת ישראל: הצעת חוק שנועדה לתת מענה אדיר לכל תושבי העיר אילת ולאלפי המשפחות המתפרנסות מעולם התיירות בים המלח נפלה כאן בכנסת באופן מיותר לחלוטין.

אורית פרקש הכהן: שיקולים פוליטיים, פופוליסטיים וסקטוריאליים פגעו בכל הציבור והורידו לטמיון יוזמה ממשלתית מאוזנת, בעלת מעוף ורצון טוב לעבוד למען אזרחי ישראל.

אורית פרקש הכהן: ולמה?

אורית פרקש הכהן: בגלל מלחמת כוח פוליטית של תיקונים חסרי חשיבות לרעיון הגדול והמסדר של הצעת החוק החשובה הזאת מטעם הממשלה.

אורית פרקש הכהן: ולמה?

אורית פרקש הכהן: בגלל שנציגי הקואליציה שאני חברה בה לא תמכו בהצבעה, כדי לנסות להכריח את שר הבריאות להכניס רעיון של תעודת מחלים שתקל על אוכלוסיות סקטוריאליות, שתקל על הישיבות, שתעשה דברים שבכלל לא קשורים להצעת החוק הזאת, וכולנו משלמים את המחיר: תושבי העיר אילת, ענף המלונאות והתיירות כולו.

אורית פרקש הכהן: אז אני רוצה להגיד דווקא במעמד הזה שיש לנו הרבה מה ללמוד משכנינו באמירויות ובבחריין על כיבוד האחר.

אורית פרקש הכהן: בלי לחשוב על האחר לא נצליח לנהל את המלחמה במגפה הזאת.

אורית פרקש הכהן: לא ייתכן שמעשים כאלה של שיקולים של סקטור אחד על חשבון האחר מתקיימים בתקופה כזאת.

אורית פרקש הכהן: אנחנו צריכים אחדות.

אורית פרקש הכהן: אנחנו צריכים ערבות הדדית.

אורית פרקש הכהן: זה מה שמדינות האזור רואות בנו, זה מה שאנחנו אמורים להיות.

אורית פרקש הכהן: זהו החוזק שישראל מקרינה כלפי חוץ, אבל בפנים נכשלת לעשות את זה.

אורית פרקש הכהן: אני מצפה שכבר השבוע הצעת החוק הזאת תאושר בבית הזה, בלי לפרום את כל העקרונות הבריאותיים שהממשלה מנסה לנהל בסיטואציה כל כך מורכבת.

אורית פרקש הכהן: בואו נכבד את החלקים השונים שמרכיבים אותנו.

אורית פרקש הכהן: בואו נפעל למען כלל אזרחי ישראל.

אורית פרקש הכהן: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה לשרת התיירות.

קרן ברק: אנחנו איתך בחוקים של אילת, את יודעת.

קרן ברק: השר לביטחון פנים אמיר אוחנה.

קרן ברק: לכל דובר יש ארבע דקות.

אמיר אוחנה: גברתי היושבת-ראש, חברי השר, חבריי השרים, חבריי חברי הכנסת, אני חושב שהולכות ומתמעטות מדינות ערב שאיתן אין לנו הסכמי שלום, וכך היום הזה, שהוא בהחלט יום היסטורי וחגיגי, נראה כמו עוד יום שלישי שגרתי בכנסת – בדיון שאיננו מספיק מרובה משתתפים, לדעתי.

אמיר אוחנה: כולם מדברים על שלום, אבל מעטים זכו לעשות שלום.

אמיר אוחנה: במשך שנים כמעט התרגלנו לכך שהסכמי שלום אשר הציעו גן עדן של ממש לגרועים שבאויבינו הפכו גיהינום של ממש בעבורנו.

אמיר אוחנה: כולם דיברו על שלום, אבל אף אחד לא דיבר על הצדק, או שמא נכון לומר האי-צדק שממנו סבלו הקורבנות הרבים ובני משפחותיהם ואנחנו – שהוטעינו לחשוב שאם רק נסכים למסור חבלי מולדת יקרים מפז, את האדמה שעליה נוצרנו כעם ובה נשמעה לראשונה השפה העברית; שאם רק נמסור את האדמה הזאת, שהיא עברית כבר אלפי שנים, לאלה שהתיישבו בה במשך עשרות שנים, שעה שהוגלינו מארצנו בכוח הזרוע והאלימות, נזכה לשלום.

אמיר אוחנה: והינה, אנו לומדים שגם אם קשה, אפשר גם אחרת.

אמיר אוחנה: יש לפנינו הסכם שלום המצטרף להסכמי שלום שאינם נטולי סיכונים.

אמיר אוחנה: אי-אפשר עדיין לסגור את צה"ל, אבל גם אם יהיה זה שלום עם אצבעות כרוכות על ההדק – כמאמר השיר – ולא רק הדק הרובה כבעבר אלא הדק מטפורי של מודיעין, של סייבר, של טכנולוגיה, של הייטק, של עוצמה כלכלית – גם אם כך, זה הוא עדיין שלום.

אמיר אוחנה: הדיון הזה בתאריך הלועזי של היום, 10 בנובמבר, נושא בחובו משמעות סמלית.

אמיר אוחנה: היום לפני 82 שנים התעוררו יהודי גרמניה ואוסטריה לבוקר שאחרי ליל הבדולח – אחד מסמלי המחיר הכבד ששילם עמנו כשלא הייתה לו מדינה.

אמיר אוחנה: 37 שנים בלבד לאחר מכן העולם עמד מבויש אל מול נאומו של הנשיא השישי של מדינת ישראל, הנשיא חיים הרצוג, זכרו לברכה, אשר בהיותו שגריר ישראל באו"ם קרע מעל לדוכן את נוסח ההחלטה שהשוותה את הציונות לגזענות.

אמיר אוחנה: לא רק שהציונות איננה גזענות – הציונות היא התשובה האחת והיחידה לגזענות שממנה סבל עמנו אלפיים שנה, כאשר הורחק מארצו שלו, אלפיים שנה של הישרדות מפרעות ופוגרומים, אסון ושואה.

אמיר אוחנה: 37 שנים, שהן כהרף עין היסטורי, אבל איזה הבדל בין אלפיים שנות גלות לבין תקומה נצחית; יום אחד בלוח השנה שמשקף הבדל תהומי בין מה שהיה לבין מה שהווה.

אמיר אוחנה: והיום, היום אנו עוסקים במה שיהיה, הודות לראש הממשלה ולנשיא טראמפ, אשר תודתו העמוקה והנצחית של עמנו נשואה אליו היום מן הבית הזה.

אמיר אוחנה: היום אנו קורעים מעל הדוכן הזה עוד קרע בתקוותו של אויב המייחל למדינת ישראל ליל בדולח גרעיני.

אמיר אוחנה: באחד משירי השלום – והם כה רבים, ומבטאים משאת נפש בתרבות היהודית ובתרבות העברית – אנו מצווים: אל תגידו יום יבוא, הביאו את היום.

אמיר אוחנה: ובכן, הבאנו את היום.

אמיר אוחנה: בני אברהם כורתים ביניהם שלום אמת – נטול קורבנות, נטול נסיגות והריסות – ומזמינים את כל אחיהם לעידן של שלום, שגשוג ואחווה בין העמים.

אמיר אוחנה: וכולנו מבינים: ההסכם עם אחינו מאיחוד האמירויות וההסכם עם בחריין שאותו אנו נקראים לאשר עתה הם רק ההתחלה.

אמיר אוחנה: הציבור בישראל יודע – חשוב לסיים את מה שהתחלנו בו.

אמיר אוחנה: לסיום, מבקש אני להצטרף לדברי ראש הקהילה היהודית בבחריין, הרב איברהים דאוד נונו, ולהודות מכאן למלך בחריין, חמד בן עיסא אאל ח'ליפה, על חזונו לשלום.

אמיר אוחנה: תודה למלך; תודה עמוקה לראש הממשלה, ששמו יהיה חקוק לנצח על דפי דברי ימי עמנו כמכונן השלום במזרח התיכון; תודה לידיד הנצח של מדינת ישראל נשיא ארצות הברית דונאלד טראמפ ולממשל האמריקני.

אמיר אוחנה: ותודה מתמדת ליושב במרומים, אשר נענה לתפילתנו, נתן עוז לעמו ובירך את עמו בשלום.

קרן ברק: תודה רבה השר לביטחון פנים.

קרן ברק: הדובר הבא, וליד טאהא – לא פה; הדובר אחריו, ג'אבר עסאקלה – גם לא נמצא.

קרן ברק: הדובר הבא – חבר הכנסת אראל קלנר.

קרן ברק: חבר הכנסת אריאל קלנר, יש לך ארבע דקות, ואני מבקשת ממי שכן שומע: נא לנסות להקפיד על זמנים, כדי שנוכל – – –

אריאל קלנר: אני לא מקבל את הזמנים של אלה שלא באו?

קרן ברק: לא, לא.

קרן ברק: אז זהו, שלא.

אריאל קלנר: גברתי היושבת-ראש, כמעט התרגלנו, אבל אני שוב מתרגש.

אריאל קלנר: כמי שנאמן לחזון הציוני, אני מתרגש; כיהודי שנאמן למורשת אבותיו, אני מתרגש – אני מתרגש מכך שהמילה "שלום" חוזרת למשמעותה המקורית, שלום מלשון שלמות.

אריאל קלנר: הברכה על השלום אצלנו היא תמיד בסוף התפילות והברכות.

אריאל קלנר: פעם אמרו שכדי להגיע לשלום, צריך לוותר על החלומות שלנו.

אריאל קלנר: לא לוותר על החלומות צריך כי אם להגשים אותם.

אריאל קלנר: זהו השלום עם האמירויות, זהו השלום עם בחריין: לא שלום מתוך ויתורים – ויתור על אינטרסים ועל ערכים לאומיים, ויתור על חבלי מולדת, ויתור על שותפים ובעלי ברית – אלא שלום מתוך עוצמה, שלום מתוך נאמנות לחלום.

אריאל קלנר: ב-10 בנובמבר 1975 הובילו מדינות ערב לקבלתה של החלטה 3379 בעצרת האו"ם, שקבעה כי ציונות היא גזענות.

אריאל קלנר: בין היוזמות היו, גברתי היושבת-ראש, בחריין ואיחוד האמירויות.

אריאל קלנר: על בסיס החלטה זו התכנסה בשנת 2001 בדרבן שבאפריקה – שוב בחסות קואליציה ערבית רחבה – הוועידה העולמית של האו"ם כנגד גזענות, שהוקדשה כולה לגינויה של ישראל ולהשקת קמפיין הדה-לגיטימציה נגד מדינת ישראל.

אריאל קלנר: אך היום אפשר להכריז: מהפך.

אריאל קלנר: אותן מדינות שהכריזו מלחמת חורמה כנגד העם היושב בציון כעת מחזרות אחר פתחיו מתוך הכרה בעוצמתו.

אריאל קלנר: חרטום, העיר אשר בה הוכרזו שלושת הלאווים הידועים, האוסרים אפילו קשרים שבמחתרת עם המדינה היהודית – המדינה הזאת יצאה זה מכבר בהכרזה ברוב עם על יחסים רשמיים ופומביים עם מדינת ישראל.

אריאל קלנר: המציאות הזאת שבה העולם הערבי לומד להכיר במדינת ישראל ולהשלים איתה היא-היא ההוכחה שנאמנות לחזון הציוני מנצחת, גם אם בזמן מסוים היו כאלה שקראו עליו תיגר.

אריאל קלנר: אולם זה לא קרה בגלל ניסים.

אריאל קלנר: שלום אמת הוא אף פעם לא נס אלא תוצאה של גישה הגיונית למציאות.

אריאל קלנר: מי שחלש, מי שנכנע לסחטנות, אין סיבה לעשות איתו שלום.

אריאל קלנר: מי שחזק, יציב, אמין – עליו ניתן לסמוך בעת צרה ואיתו עושים שלום.

אריאל קלנר: מי שאינו נאמן לעצמו, לזהותו, לערכיו ולבעלי בריתו, אין סיבה לעשות איתו שלום.

אריאל קלנר: מי שיודע נאמנות מה היא, עליו ניתן לסמוך ברגע האמת ואיתו עושים שלום.

אריאל קלנר: צר לי לאכזב את מי שגדל לסיסמאות משיחיות, אך זו האמת של היחסים הבין-לאומיים, לפחות עד ימות המשיח, עד ביאת משיח צדקנו.

אריאל קלנר: שלום לא עושים עם אויבים, שלום עושים נגד אויבים; שלום עושים מתוך אינטרסים משותפים; שלום עושים מתוך נאמנות ועוצמה.

אריאל קלנר: ואם על נאמנות מדברים, בשם כל עם ישראל ובשם כל תושבי המזרח התיכון כולו אני רוצה להודות מכאן לנשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, לא רק כי היה נאמן לישראל, אלא בעיקר כי לימד אותנו שנאמנות משתלמות.

אריאל קלנר: ארצות הברית הכירה בכך שהדרך לשלום במזרח התיכון לא עוברת דרך הפניית עורף לבעלות ברית, לא באמצעות התחנפות לאויביה הקטנים או הגדולים ובמיוחד לא על חשבון הצדק.

אריאל קלנר: היא עוברת דרך נאמנות לידידים, דרך עמדה תקיפה כלפי אויבי האנושות כולה ודרך הכרה בצדק ובמציאות.

אריאל קלנר: תודה לך, הנשיא טראמפ, על כך שבימיך המזרח התיכון היה שקט כל כך בעבור כל בני אברהם.

אריאל קלנר: קודמיך ניסו להתפאר בפתרון המזרח התיכון, אבל אתה הראשון שהלך בדרך האמיתית לשם כך.

אריאל קלנר: הלוואי שלא תהיה האחרון.

אריאל קלנר: זה גם המקום כמובן להודות לראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו: מתוך נאמנות לדרך הפכת את ישראל לשם דבר.

אריאל קלנר: אני רוצה לומר לבני-הפלוגתא שלי משמאל: השמחה שהתפרצה במחוזות מסוימים בשמאל לאידו של טראמפ היא שמלמדת על הכישלון בהשגת שלום, בכך שנכשלתם בלהשיג שלום.

קרן ברק: תודה.

אריאל קלנר: כמי – – –

קרן ברק: אני יודעת, אבל – – –

אריאל קלנר: אני רק מסיים.

אריאל קלנר: עוד שני משפטים.

קרן ברק: בסדר.

קרן ברק: אוקיי.

אריאל קלנר: מי שלא יודע להיות נאמן לבעלי בריתו, לאלה שעמדו לצד מדינתו, ומתעדף ערכים אחרים על פני הדאגה לחוסנה של מדינתו, לעולם לא יוכל לכרות בריתות ולעשות שלום עם הרחוקים.

קרן ברק: תודה.

אריאל קלנר: שלום עושים עם הנאמנים.

אריאל קלנר: ומשפט אחרון שאני רוצה לומר: יהי רצון שהסכמי השלום הללו יכינו את הדרך להשלמת הברכה לאברהם ולכל בני אברהם: "ונברכו בך כל משפחות האדמה".

אריאל קלנר: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: זה מאוד לא נעים להפסיק את הנאומים האלה באמצע, אבל אתם חייבים לעמוד בזמנים.

קרן ברק: ארבע דקות – אני חוזרת על זה שוב.

קרן ברק: תודה רבה, חבר הכנסת קלנר.

קרן ברק: חבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

מיקי לוי: כן, ההסכם הזה הוא מאוד חשוב למדינת ישראל, כמו ההסכמים הקודמים שחתמה הממשלה בחסות ובתמיכת נשיא ארצות הברית טראמפ, ועל כך יש להודות לו.

מיקי לוי: אף אחד – לא משמאל ולא מימין ולא מהמרכז – לא שמח על חילופי השלטון או הביע את דעתו בצורה כזאת או אחרת.

מיקי לוי: אל לנו להתערב בנושאים הפנימיים בארצות הברית.

מיקי לוי: לא זו דרכנו.

מיקי לוי: חובה עלינו לשמור על יחסים תקינים עם שני צידי המתרס, דמוקרטים ורפובליקנים.

מיקי לוי: מבחינתי, מבחינתנו, האומה האמריקנית היא אשר עומדת לצידנו, תומכת בנו וערבה לביטחוננו בארץ הזאת.

מיקי לוי: אלה דבריי על הדברים שנשמעו כאן קודם לכן.

מיקי לוי: אני בהחלט מברך על השלום, ואני אברך גם על כך שיבואו הסכמים חדשים בעתיד.

אריאל קלנר: לא אתה – – – לא יהיה – – –

מיקי לוי: בהחלט מדינת ישראל תהיה שבעת רצון, ופותחת ידיה לכל יד המושטת לשלום, כי עתידנו בארץ הזאת, בסופו של דבר, הוא עם הסכמי שלום עם שכנינו.

מיקי לוי: זה באשר לנושא הזה.

מיקי לוי: אתמול היינו עדים לאחד האירועים המבישים שאירעו בכנסת ישראל.

מיקי לוי: ועדת חוקה, יחד עם חברי הכנסת – ואני השתתפתי בלא מעט ישיבות בנושא אילת כראש השדולה לטובת העיר אילת.

מיקי לוי: היו ויכוחים, היו אי-הסכמות, ובסופו של דבר הגענו למשהו מוסכם, שגם על הממשלה הזאת היה יכול להיות מקובל.

מיקי לוי: רק הוקרא החוק עצמו, וההסתייגות הראשונה הייתה הסתייגות של שר הבריאות, חבר הכנסת יולי אדלשטיין.

מיקי לוי: מה נדהמנו כאשר ההסתייגות לא עברה.

מיקי לוי: מה לעשות – נכשלה.

מיקי לוי: ולהזכיר לכם – בדקתי: חברי כנסת מהקואליציה הצביעו יחד עם האופוזיציה.

מיקי לוי: ניגש חבר הכנסת יולי אדלשטיין אל המיקרופון והודיע כי הממשלה מושכת את החוק.

מיקי לוי: תוספת אחת קטנה שלאופוזיציה או לוועדה לא היה שום שליטה עליה.

מיקי לוי: לממשלה נותרה הזכות הזאת – להכיל "או בכל חלקי הארץ" ובהמשך על פי מה שבחוק הממשלתי הופיע: אילת, אילות ואזור חמי זוהר וים המלח.

מיקי לוי: השינוי היה "או בכל חלקי הארץ".

מיקי לוי: רק לכנסת ישראל יש את הסמכות לפתוח או לסגור – קבינט הקורונה.

מיקי לוי: אינני מבין מה הרתיח, העלה את חמתו של שר הבריאות.

מיקי לוי: אלה שלוש המילים, אין בלתן.

מיקי לוי: לקחתם עיר שלמה כבת ערובה.

מיקי לוי: מלונאים שהזעיקו עובדים, שהכינו את בתי המלון כבר בשבוע שעבר, בזבזו כסף, שילמו כל מיני תשלומים לנושאי הזמנה של פריטי אוכל – הכול ירד לטמיון בגלל אגו.

מיקי לוי: שמעתי אותו ברדיו.

מיקי לוי: רק אגו, כי שלוש המילים האלה, "או בכל אזור אחר", לא מוסיפות כהוא זה.

מיקי לוי: רק לממשלת ישראל ניתן האישור לשנות את הדברים האלה.

מיקי לוי: חבל.

מיקי לוי: אני מאוד מקווה, גברתי, שהחוק שהונח היום יעבור בשלום והעיר אילת תיפתח לנופשים.

מיקי לוי: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה לחבר הכנסת מיקי לוי.

קרן ברק: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

אנטאנס שחאדה: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, כנראה ברשימה המשותפת נעמוד לבד עוד פעם מול הקונסנזוס הישראלי שחוגג היום עוד פעם, על עוד הסכם נורמליזציה עם אחת ממדינות ערב.

אנטאנס שחאדה: הרי החגיגה, חגיגת השבט, אסור שאף אחד יפריע לה.

אנטאנס שחאדה: לא מקובל שנגיד: אתם טועים, אתם מוליכים שולל.

אנטאנס שחאדה: בסופו של דבר, גם אם אתם מתייחסים להסכם הזה כניצחון, אולי כפול – הפעם זה שישראל נעזרת בבעלת ברית, במדינה ערבית, כדי לנגח ולהכות בפלסטינים, כדי להרחיק עוד יותר את השלום עם הפלסטינים, כדי לחזק עוד יותר את המדיניות של ישראל: את הכיבוש, את הרחבת ההתנחלויות, את ההשתלטות המלאה על ירושלים המזרחית והמצור על עזה.

אנטאנס שחאדה: כל זה נמשך בעידוד עכשיו ובתמיכה – או בהסכמה, לפחות – של כמה ממדינות ערב.

אנטאנס שחאדה: נמשיך ונאמר את האמת, חבריי חברי הכנסת, שיכולה להיות מכאיבה לפעמים, אבל נגיד את זה תמיד.

אנטאנס שחאדה: ללא התנאים הללו – ללא סיום הכיבוש ושלום אמיתי עם הפלסטינים – לא יהיה שלום.

אנטאנס שחאדה: אפילו אם תחתום נורמליזציה עם כל מדינות ערב, זה לא יחולל ולא יבטיח את השלום הפרמננטי שיבטיח את הזכויות הטבעיות של העם הפלסטיני.

אנטאנס שחאדה: ישראל רוצה שלום בתנאים שלה, וראש הממשלה אמר את זה: שלום תמורת שלום.

אנטאנס שחאדה: מה זאת אומרת שלום תמורת שלום?

אנטאנס שחאדה: מה אתם נותנים לבחריין ומה בחריין נותנת לישראל?

אנטאנס שחאדה: הרי לא הייתם במצב של מלחמה.

אנטאנס שחאדה: ישראל רוצה שלום ללא מחיר – והמחיר ידוע; רוצה שלום שישרת את האינטרסים שלה, ורוצה עולם ערבי כנוע לישראל – עולם ערבי שלא יתנגד לאף צעד שישראל עושה; עולם ערבי שיפעל למען מטרות ישראל.

אנטאנס שחאדה: אוקיי, היא קיבלה עד כה תמיכה ללא שום סייג מנשיא ארצות הברית – לשעבר, אפשר לומר – טראמפ, שעד כה מתעקש שהוא ניצח בבחירות.

אנטאנס שחאדה: המדינה הדמוקרטית ביותר, "כאילו", בעולם.

אנטאנס שחאדה: ברוח הדברים הללו ישראל גם משליכה על יחסיה כלפי האוכלוסייה הערבית.

אנטאנס שחאדה: ישראל רוצה אוכלוסייה ערבית או אזרחים ערבים ללא זהות, אוכלוסייה ערבית ללא שייכות, אוכלוסייה ערבית ללא היסטוריה, ללא עבר, כאילו שנוצרנו ב-48' ואנחנו צריכים להודות למדינת ישראל, כאילו שאין לנו שייכות היסטורית וטבעית שאנחנו לא הילידים באדמה הזאת.

אנטאנס שחאדה: כל זה – ישראל או ממשלת ישראל רוצה שנבוא לתבוע את הזכויות שלנו בזחילה, שנתחנן לממשלת ישראל כדי שתפעיל תוכנית כלכלית או שתילחם במגפת הפשיעה והאלימות, שנדרוש את זה, אבל לא, ללא שום תביעה פוליטית, ללא שום שמירה על הזכות הקולקטיבית והאינדיבידואלית של כל אחד לביטחון אישי.

אנטאנס שחאדה: זו זכות טבעית לכל אדם לחיות בכבוד, לחיות בביטחון, להתפתח, ללמוד, לקבל שירותי בריאות, ללא שום תנאי ושום התניה פוליטית.

אנטאנס שחאדה: נמשיך לדרוש את זה, נמשיך לתבוע את התביעות שלנו, ללא שום ויתור.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה, חבר הכנסת שחאדה.

קרן ברק: הדובר הבא – חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

קרן ברק: יש לך ארבע דקות.

יוסף ג'בארין: כבוד היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני שישה ימים דונלד טראמפ הפסיד בבחירות בארצות הברית.

יוסף ג'בארין: הוא כנראה עדיין לא מודה בכך, אולי גם חלק מתומכיו לא יודו בזה, ונראה לי שגם ראש הממשלה נתניהו עוד לא לגמרי הודה בזה, אבל זה כן קרה.

יוסף ג'בארין: תם עידן טראמפ, אבל חשוב מזה להביא לסיום עידן הטראמפיזם ולסלק לגמרי את אותה מורשת של טראמפ.

יוסף ג'בארין: הטראמפיזם הוא קודם כול עסקת המאה.

יוסף ג'בארין: הוא גם הזיות הסיפוח.

יוסף ג'בארין: לכן אני אומר, זה הזמן שלנו כאן, ושל הקהילה הבין-לאומית, להוריד מהפרק באופן סופי את החזון המשיחי הזה של הסיפוח, אשר מנוגד לחוק הבין-לאומי והוא הפרה בוטה של הזכויות הלגיטימיות של העם הפלסטיני.

יוסף ג'בארין: הטראמפיזם הוא גם העברת השגרירות האמריקנית לירושלים; הוא הכרה ברמת הגולן הכבושה, בניגוד לכל ההסכמים הבין-לאומיים.

יוסף ג'בארין: הטראמפיזם הוא ההתקפה הברוטלית הנמשכת על גופי האו"ם העוסקים בפליטים הפלסטינים.

יוסף ג'בארין: הטראמפיזם זה האלימות הפופוליסטית, שבה התייחס הממשל האמריקני לסוגיה הפלסטינית בארבע השנים האחרונות.

יוסף ג'בארין: עדות בולטת לכך היא גם עכשיו, עם הסכמי הנורמליזציה, שחותרים תחת הדרישה הפלסטינית לחירות ולמדינה עצמאית כתנאי לכל הסכם שלום.

יוסף ג'בארין: סוף עידן הטראמפיזם צריך להוביל להקמת מדינה פלסטינית עצמאית, ריבונית, בגבולות 67', שירושלים המזרחית בירתה.

יוסף ג'בארין: סוף עידן הטראמפיזם, משמעו צריך להיות שלום צודק ואמיתי בין שתי מדינות דמוקרטיות ועצמאיות, במקום ממשל אמריקני שמנסה לגרום לעם הפלסטיני להתכופף.

יוסף ג'בארין: בארבע שנות טראמפ המקוללות העם הפלסטיני לא התקפל, לא התבטל בפני טראמפ.

יוסף ג'בארין: העם הפלסטיני עמד בגאווה ובאומץ, זקוף קומה, ושמר על המאבק הלאומי לעצמאות ולחירות.

יוסף ג'בארין: אכן, ארבע שנים אחרי, המאבק הפלסטיני ניצח את טראמפ ואת הטראמפיזם.

יוסף ג'בארין: היום נפרד מאיתנו המנהיג הפלסטיני סאיב עריקאת, ואני רוצה לשלוח תנחומים למשפחת עריקאת ולעם הפלסטיני.

יוסף ג'בארין: ד"ר עריקאת היה מנהיג לאומי ואיש שהקדיש את כל חייו לשחרור העם הפלסטיני מכבלי הכיבוש.

יוסף ג'בארין: ידו הייתה מושטת לשלום המתבסס על החלטות האו"ם ועל החוק הבין-לאומי, אבל אתם כאן, בממשלת ישראל, אתם סרבני השלום שדחיתם את ידו המושטת פעם אחר פעם.

יוסף ג'בארין: סאיב עריקאת לא זכה לראות את אותו שלום צודק שלמענו נלחם כל חייו ולא זכה לחיות במדינה הפלסטינית העצמאית המשוחררת מהכיבוש הישראלי, אבל חזון החירות והעצמאות של העם הפלסטיני ימשיך להניע ולאחד את כל העם פלסטיני באשר הוא.

קרן ברק: תודה.

יוסף ג'בארין: העם הפלסטיני היה כאן לפני טראמפ ונתניהו ויישאר כאן גם אחרי טראמפ ואחרי נתניהו.

קרן ברק: תודה רבה לחבר הכנסת ג'בארין.

קרן ברק: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת; חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; השר יועז הנדל – אינו נוכח; חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – הרגע ראיתי אותו כאן.

קרן ברק: מישהו ראה אותו?

קרן ברק: פשוט הרגע הוא היה פה.

קרן ברק: אנחנו רצים מהר אליו.

קרן ברק: אתה יכול רגע לראות אם הוא פה?

קרן ברק: כי הרצנו מהר אליו.

קריאה: – – –

קרן ברק: הינה, הוא שם – הגדלת ראש.

קרן ברק: אתה מוותר?

קרן ברק: אנחנו ממש – בסדר, אוקיי.

קרן ברק: חבר הכנסת עופר כסיף – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח.

קרן ברק: סליחה, אני עוצרת לרגע.

קרן ברק: אנחנו רצים, ואנשים לא נמצאים כי הם לא יודעים שהם – אני כן אגיד שמי רוצה לדבר וצופה ומעוניין, זה הזמן להגיע, כי אנחנו רצים ברשימה.

קרן ברק: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

יבגני סובה: – – –

קרן ברק: מישהו.

קרן ברק: 23.

קרן ברק: חבר הכנסת, יכול מאוד להיות שזה רץ עכשיו – – –

יבגני סובה: – – –

קרן ברק: בסדר.

קרן ברק: זה רץ עכשיו עשרה בשנייה, שתדע.

סמי אבו שחאדה: להתחיל?

קרן ברק: כן.

קרן ברק: יש לך ארבע דקות.

קריאה: קרן – – – מה?

קרן ברק: פספסת את – תחליף עם מישהו, עם חברך.

קרן ברק: אתה צריך להחליף עם מישהו.

קרן ברק: כשקוראים – זה הנוהל.

סמי אבו שחאדה: אני יכול להתחיל להפעיל את השעון?

סמי אבו שחאדה: אוקיי.

סמי אבו שחאדה: גברתי היושבת-ראש, חברות וחברי הכנסת, אנחנו פה בעוד סצנה מתיאטרון האבסורד מבית היוצר של בנימין נתניהו בהצגה הידועה שנקראת: הסכמי השלום ההיסטריים.

סמי אבו שחאדה: הם הסכמי שלום היסטריים כי מדובר בניסיון של דחיפת הקמפיין של טראמפ ברגע שהוא הרגיש – גברתי היושבת-ראש, ככה – אני אתחיל מחדש.

קרן ברק: אתה תתחיל מחדש, אני מבטיחה לך.

קרן ברק: יש לנו פה – – –

סמי אבו שחאדה: אני אחכה.

קרן ברק: מאה אחוז.

קרן ברק: אני אתן לך את הזמן שלך.

קרן ברק: כן, גברתי?

קריאה: – – – תזדרז – – –

קרן ברק: אני אתן באופן יוצא דופן לשלושת הדוברים שנמצאים כאן עכשיו, שקראתי בשמותיהם ולא היו.

קרן ברק: מבחינת הנוהל זה לא בסדר, אני חורגת מהכלל, אבל זה לא יקרה לבאים, אז כל מי ששומע וכל מי שמעוניין היום לשאת דברים צריך לשבת במליאה ולחכות לתורו.

קרן ברק: אנחנו לא נחזור אליו אחרי זה.

קריאה: זה רץ מהר, אין מה לעשות.

קריאה: נו, זה לא בסדר.

קריאה: רצתי, אני בקושי נושם – רץ כל כך מהר.

קריאה: מה, אני אשם ש-20 איש – – –

קרן ברק: קדימה, הזמן רץ.

קרן ברק: שנייה, אני מאפסת.

סמי אבו שחאדה: גברתי היושבת-ראש, חברות וחברי הכנסת, אנחנו פה בסצנה השנייה מתיאטרון האבסורד מבית היוצר של בנימין נתניהו, בהצגה הידועה שלו: הסכמי השלום ההיסטריים.

סמי אבו שחאדה: הפעם זה הסכם שלום שפג תוקפו לפני שהגיע למליאה.

סמי אבו שחאדה: זה היה הסכם שלום שאמור לתמוך בקמפיין של טראמפ ולהחזיר אותו להיות נשיא בארצות הברית.

סמי אבו שחאדה: אני מקווה שהוא גם תכנן אחר כך לבנות עליו גם בקמפיין הבחירות של נתניהו.

סמי אבו שחאדה: אני מקווה שלהסכם הזה תהיה אותה תוצאה שהביאה לטראמפ הצלחה גדולה בזה שנפטרנו מטראמפ, ואני מקווה שאחריו – מנתניהו.

סמי אבו שחאדה: מי שכתבו את ההסכם הזה ועמלו עליו, ברור שהם סובלים מבעיות נפשיות לא קלות בכלל, ובראשן הכחשה.

סמי אבו שחאדה: אלה אנשים שמי שקורא את שני העמודים שנמצאים פה לא מבין למה היה בכלל סכסוך בין בחריין לישראל כדי שיהיה צורך בהסכם שלום.

סמי אבו שחאדה: אלה אנשים שמנסים להתכחש לכיבוש הפלסטיני ולכל העוולות היומיות שמייצר הכיבוש הישראלי לעם הפלסטיני ולמדינת פלסטין.

סמי אבו שחאדה: ההכחשה הזאת, מישהו בהחלט יצטרך להתעורר ממנה באיזשהו שלב, והם יבינו שהם עשו טעות.

סמי אבו שחאדה: אבל מה נגיד?

סמי אבו שחאדה: אני שמחתי והופתעתי לדעת שאנשים מקשיבים פה לנאומים – אולי לא האנשים פה באולם, אבל מי שהקשיב לנאום על איחוד האמירויות שם לב שיש בעיה עם המילה "תַטְבִּיע", ושם לב שהמילה הייתה בטקסט גם בעברית וגם באנגלית, והתבייש.

סמי אבו שחאדה: אני שמח על זה שהם מתביישים במילה הזאת.

סמי אבו שחאדה: הייתי שמח אם היו מתביישים בכלל ולא עושים את ההסכמים האלה, אבל הפעם אין נורמליזציה, לא בעברית ולא באנגלית.

סמי אבו שחאדה: אני לא יודע למה ראש הממשלה, שעלה פה לדוכן, כעס כשאמרתי לו שפה אין נורמליזציה.

סמי אבו שחאדה: כנראה שזה הסכם אחר, כנראה שזה משהו אחר.

סמי אבו שחאדה: ברור שאין פה נורמליזציה, לפחות לא בטקסט, וכנראה שזה היה גם הכיוון – שלא תהיה נורמליזציה.

סמי אבו שחאדה: אני אסביר גם למה.

סמי אבו שחאדה: עכשיו אני אגיד כמה מילים לאנשים שלנו בבחריין: (אומר דברים בשפה הערבית.

סמי אבו שחאדה: להלן תרגומם: בני עמנו בבחריין, שלום עליכם.

סמי אבו שחאדה: אנו רוחשים לכם את מלוא האהבה, הכבוד וההערכה.

סמי אבו שחאדה: יש לנו ביטחון מלא שבני עמנו בבחריין הם נגד הכיבוש הישראלי של פלסטין, נגד ייהוד ירושלים, נגד ייהוד מסגד אל-אקצא, נגד המצור המעוול על רצועת עזה, נגד הגזענות והאפליה נגד בני העם הפלסטיני ונגד כל הסבל שיוצר אותו הכיבוש הישראלי יום-יום נגד בני העם הערבי הפלסטיני על אדמת פלסטין.

סמי אבו שחאדה: יש לנו ביטחון מלא בכך שבני עמנו בבחריין לא יסכימו לנרמול היחסים עם הכיבוש ושהם נגד הגזענות הזאת ונגד האפליה הישראלית והיו, עודם ויוסיפו להיות עם העם הערבי הפלסטיני.

סמי אבו שחאדה: הסוגיה הפלסטינית הייתה, עודנה ותוסיף להיות בלבבות כל העמים הערביים.

סמי אבו שחאדה: יש לנו ביטחון שהעמים האלה לא ינטשו את העם הערבי הפלסטיני, אף שהמנהיגים שלהם עשו כמה טעויות בתקופה היסטורית מסוימת.

סמי אבו שחאדה: עמינו הערביים כולם היו, עודם ויוסיפו להיות עם העם הערבי הפלסטיני.

סמי אבו שחאדה: ) לסיכום, אני אזכיר לכם, לכולם, בעברית: לא יהיה שלום עם הכיבוש ולא תהיה נורמליזציה עם הדיכוי.

קרן ברק: תודה רבה, חבר הכנסת אבו שחאדה.

קרן ברק: אני קוראת לשר התקשורת יועז הנדל.

קרן ברק: ארבע דקות.

יועז הנדל: תודה רבה.

יועז הנדל: עושה שלום במרומיו הוא יעשה שלום עלינו ועל כל עמו ישראל.

יועז הנדל: השלום עם בחריין חשוב מאוד.

יועז הנדל: המתנגדים לו אינם אויבי השלום, כפי שקראנו להם פעם, אלא אויבי האינטרס הישראלי, אויבי הנורמליזציה.

יועז הנדל: כאשר מתנגדים להסכם שלום בין מדינת ישראל לשכנותיה, בין העם היושב בציון לבין עמים שיושבים סביבנו, מתנגדים לכל שמץ – לא של שלום, אלא של רוגע, תקווה, חיים משותפים.

יועז הנדל: מי שמתנגד היום להסכם השלום מתנגד בכל ליבו לעתיד טוב יותר, ושלא יספרו שום סיפור אחר.

יועז הנדל: שלום, סלאם, הוא משאת הנפש במזרח התיכון דווקא בגלל שקשה יותר.

יועז הנדל: אבל שלום – – –

סמי אבו שחאדה: זה לא הסכם שלום.

סמי אבו שחאדה: זה הסכם – – –

יועז הנדל: אבל שלום – תמיד, תמיד מתנגדי השלום, יש להם הסבר.

יועז הנדל: תמיד מתנגדי הנורמליזציה מוצאים תירוץ למה לא.

יועז הנדל: תמיד אלה שמתנגדים לעתיד טוב יותר מוצאים מילים מכובסות כדי להסביר את הרצון שלהם בפירוד, בבדלנות, לפגוע בדו-קיום, גם אם הם טוענים שהם מדברים בשם ערביי ישראל.

יועז הנדל: ואני אומר לך שלא סוריה ועזה והפלסטינים, או שום תירוץ אחר, יעצרו פה את רכבת השלום.

יועז הנדל: אבל שלום, אני אומר לכם, הוא גם הכרח בתוך הבית, חובה קיומית.

יועז הנדל: חובה לעשות שלום פה, פנימה.

יועז הנדל: וכדי לעשות שלום כזה צריך נכונות לראות את היריב הפוליטי, את המפגין שיוצא נגדך, את הנוטר, את המקלל – לראות את כולם.

יועז הנדל: והאחריות היא קודם כול על ההנהגה, אבל משם – על כל מי שנוגע בחברה הישראלית.

יועז הנדל: אנחנו בדרך לבחירות.

יועז הנדל: אני חושב שרובנו מבינים את זה.

יועז הנדל: מי שבוחר להפר הסכמים, מי שבוחר בחוסר יציבות על פני התמודדות עם הקורונה, מי שמוותר בשם ערך פוליטי על אינטרנט מהיר, סיבים, לפריפריה, לאנשים שזקוקים לזה דווקא בקורונה, ימצא את עצמו בפעם הבאה עם מעט מאוד שותפים פוטנציאליים.

יועז הנדל: אני מאמין בגישת העוצמה – הימין המדיני, ניהול סיכונים שמרני.

יועז הנדל: אני מאמין בדרך ארץ.

יועז הנדל: אני מאמין בכך שאסור לתת לקולות הבדלניים ולקנאים, לא בכנסת ישראל ולא בשום מקום אחר, אפשרות לשותפות פוליטית.

עופר כסיף: אתם הקנאים.

עופר כסיף: אתם הקנאים.

יועז הנדל: אלה שצועקים, אלה שמתנגדים לכל הסכם שלום – –

עופר כסיף: אתם המתנגדים.

עופר כסיף: אתם מבדלים את עצמכם.

עופר כסיף: אתם – – – איזה שטויות אתה מדבר?

יועז הנדל: – – אלה שתומכים באויבי הנורמליזציה במזרח התיכון, אלה שמריעים לאסד כשהוא טובח בבני עמו, אלה שמקדשים את ערפאת רב המחבלים, אלה שתמיד יודעים להגיד מילה טובה לארגוני טרור, במקום להסתכל פנימה, להסתכל במראה, מי מקדם שלום, מי מקדם זכויות אדם – הם מדברים בשם זכויות והם האנשים שהכי מפירים אותן במזרח התיכון.

סמי אבו שחאדה: ההבדל בינינו הוא שאנחנו מאמינים שכל בני האדם שווים, לא חלק מבני האדם.

יועז הנדל: אני מאמין בעוצמה, בשלום מתוך עוצמה, בקיר הברזל של ז'בוטינסקי.

סמי אבו שחאדה: לא חלק מבני האדם.

סמי אבו שחאדה: בשבילנו כל בני האדם שווים, זה ההבדל.

יועז הנדל: בניגוד אליך, בניגוד אליך, אני רואה את כולנו – – –

סמי אבו שחאדה: ההבדל הוא – – – אבל יש לו משמעות.

יועז הנדל: בניגוד אליך, אני רואה את כולנו שווים.

יועז הנדל: ילדיי וילדיך שווים.

עופר כסיף: – – –

יועז הנדל: אבל לי יש זכות למדינת לאום של עם היהודי, ואני לא אגמגם על כך גם אם אתם תדברו על כך עד מחר.

יועז הנדל: לעם היהודי, שהקים בית לאומי בארצו, יש זכות, והזכות הזאת לא תשתנה, ואנחנו לא נזוז מכאן.

יועז הנדל: אנחנו בצוּמוּד, ניצמד לקרקע הזאת.

יועז הנדל: ואתם, בסופו של דבר, מתוך עוצמה, כמו מדינות ערב, תיאלצו להכיר בעובדה הזאת, ויום אחד אתם תתעוררו בבוקר ותגידו – תסתכלו ימינה ושמאלה ותבינו שאתם חיים במקום הכי טוב במזרח התיכון: מקום שבו יש זכויות לכולם – לנשים, ללהט"בים – מה שאין במקומות אחרים; מקום שבו אתה ואני שווים.

יועז הנדל: יש מקום כזה: מדינת ישראל במזרח התיכון.

קרן ברק: אתה צריך לסיים.

עופר כסיף: תשעה מיליון – – –

יועז הנדל: ודווקא מתוך תפיסת העוצמה, דווקא מתוך תפיסת העוצמה אנחנו יכולים לעשות הסכמי שלום.

יועז הנדל: ואתם תילחמו עד חורמה בכל היבט של נורמליזציה, בכל סימן של נורמליות, בכל סימן של תקווה.

קרן ברק: תודה.

יועז הנדל: ויהיו גם פתאים בכנסת ישראל שירצו להפוך אתכם לשותפים.

סמי אבו שחאדה: לא יהיה כיבוש נורמלי.

סמי אבו שחאדה: לא יהיה כיבוש נורמלי.

יועז הנדל: לא אנחנו.

קרן ברק: תודה רבה.

סמי אבו שחאדה: תצעק כמה שבא לך – –

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה לשר.

סמי אבו שחאדה: – – אבל כיבוש נורמלי לא יהיה.

יועז הנדל: השלום ההוא הוא שלום חיוני.

קרן ברק: יועז, צריך לסיים.

יועז הנדל: הטרגדיה היא שאנחנו צריכים גם שלום בתוכנו.

יועז הנדל: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה, השר יועז הנדל.

קרן ברק: חבר הכנסת עופר כסיף.

עופר כסיף: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, ההסכמים עם איחוד האמירויות, עם בחריין ועם עוד משטרים מפוקפקים, בתיווכו של הגזען המודח טראמפ, הם פסאדה שנועדה להסתיר ולהלבין את תנועת ההתנחלות והכיבוש, הסכמי נשק רוויי דמים וסיפורי אהבה עם משטרים רודניים.

עופר כסיף: יתרה מזו, אלו "הסכמי שלום" בדיוק כפי שכינון היחסים עם ספרד ב-1986 או חידוש היחסים עם ברית המועצות ב-1991 היו הסכמי שלום, וברור שלא היה כך.

עופר כסיף: השימוש השקרי במונח "הסכם שלום" פוליטי מיסודו.

עופר כסיף: הוא מהווה חלק אינטגרלי מפולחן האישיות של הנאשם מבלפור, משל היה "גואל האומה", ומטרתו הסבת תשומת הלב הציבורית מכישלונות הממשלה, ואכן, השגת נורמליזציה – נורמליזציה של פשעי הכיבוש ושל דיכוי העם הפלסטיני.

עופר כסיף: כמה עדויות ממש רק מהחודש האחרון: בחודש אוקטובר, הוא עונת המסיק, דיווחו תחקירני ארגון יש דין על עשר תקיפות אלימות של מוסקים, 12 מקרים של גנבת יבול ועשרה מקרים שבהם הוצתו ונעקרו למעלה מ-500 עצי זית של פלסטינים.

עופר כסיף: גם אני נכחתי במקרה שבו חיילים מנעו ממוסקים פלסטינים להגיע לאדמתם.

עופר כסיף: עזה נמצאת תחת מצור ישראלי 13 שנים.

עופר כסיף: המים שם לא ראויים לשתייה, יש מחסור בפרנסה, במזון, בטיפול רפואי ובתרופות, החשמל שם לא סדיר, תנועת הסחורות מעטה ולא סדירה.

עופר כסיף: לפי ארגון גישה, מספר היוצאים מעזה דרך מעבר ארז, המועט ממילא, התכווץ לכדי פחות מ-3% ממה שהתאפשר קודם.

עופר כסיף: מדובר בכניסה או יציאה של אנשים הזקוקים לטיפול רפואי ולפרנסה.

עופר כסיף: במקום להושיט סיוע הומניטרי למיליוני פלסטינים החיים תחת מצור, ישראל מנצלת את ההזדמנות לדרוך עליהם עוד ולהרוס את חייהם.

עופר כסיף: האסיר הפוליטי מאהר אל-אח'רס, אשר שבוי בידי ישראל בלי שהוצגו בפניו כל חשדות ולא הוגש נגדו כתב אישום, מאושפז עדיין בבית חולים לאחר שביתת רעב בת למעלה מ-100 יום.

עופר כסיף: ישראל מחזיקה מאות פלסטינים בכל רגע נתון בשבי תחת המונח המכובס "מעצר מינהלי", ובהם גם ילדים.

עופר כסיף: השבויים מוחזקים חודשים ולעיתים קרובות גם שנים, כל זאת בלי שהוצגו נגדם כל ראיות.

עופר כסיף: רק ביום שלישי בשבוע שעבר גירשו כוחות הכיבוש הישראליים את קהילת חרבת חומסה אל-פוקא בצפון מזרח בקעת הירדן.

עופר כסיף: כ-100 חיילים הגיעו והרסו 18 אוהלים וצריפים, שאכלסו 74 תושבים, ובהם 41 קטינים.

עופר כסיף: כוחות הכיבוש לא הסתפקו בהרס; הם גם החרימו כלי רכב ומי שתייה ואוכל לצאן ואפילו לוחות סולריים לאספקת חשמל.

עופר כסיף: כך נראה הכיבוש במלוא תפארתו המכוערת.

עופר כסיף: חברי הכנסת, לכל הפשעים שהזכרתי, שאינם אלא טיפה באוקיינוס של התעמרות, לא ישים ההסכם עם בחריין קץ.

עופר כסיף: הוא לא יסיים את הכיבוש וממילא לא יפסיק את האלימות ואת שפיכות הדמים.

עופר כסיף: יתרה מזו, ההסכם יחמיר את פשעי הכיבוש בשל הלגיטימציה שייתן לעצם קיומו.

עופר כסיף: דברי יושב-ראש הכנסת קודם על אודות חלקי מולדת שאינם ניתנים לערעור והמשך השליטה הישראלית שם לנצח אינם אלא דברי הבל ובלע – –

קרן ברק: יש לך עשר שניות.

עופר כסיף: – – שקנאות משיחית בבסיסם, טרור הכיבוש בהווייתם ואסון מדמם לשכנינו ולנו בעתידם.

עופר כסיף: ברשותך, אני מסיים מייד.

עופר כסיף: גם מיליון הסכמים לא ישנו את העובדה הבסיסית כי שלום צודק ואמיתי מחייב את שחרורו של העם הפלסטיני – –

קרן ברק: תודה רבה.

עופר כסיף: אני מסיים מייד, ברשותך.

עופר כסיף: בבקשה עוד כמה שניות.

קרן ברק: ממש לא.

עופר כסיף: – – הקמת מדינתו העצמאית והריבונית בכל השטחים שכבשה ישראל ביוני 67' ופתרון צודק לבעיית הפליטים הפלסטינים בהתאם להחלטות האו"ם.

עופר כסיף: תודה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: תודה רבה.

קרן ברק: יש לך ארבע דקות.

אחמד טיבי: חזרתי לפני שעה קלה מבית החולים הדסה.

אחמד טיבי: עמדתי לצד משפחתו של חברי סאיב עריקאת, עליו השלום, שנפטר הבוקר.

אחמד טיבי: סאיב היה אדם מיוחד.

אחמד טיבי: מלבד העובדה שהוא חבר, הוא היה מנהיג אותנטי, נחוש לשרת את בני עמו, נטוע עמוק באמונה שהעניין הפלסטיני הוא עניין צודק והזכויות של העם הפלסטיני חייבות להביא לידי מימוש ההגדרה העצמית, תוך הקמת מדינה פלסטינית עצמאית בקווי 67' שבירתה ירושלים.

אחמד טיבי: הוא פעל רבות כדי לממש את החזון הזה.

אחמד טיבי: הוא אינטלקטואל, הוא מנהיג, וצר לי מאוד מאוד.

אחמד טיבי: אין ספק שזה אובדן, גם אישי, גם לאומי, ואני מצר מאוד מאוד על האבדה הזאת.

אחמד טיבי: צר לי מאוד שהוא לא היה בחיים כדי לשמוע את מה שהוא כל כך רצה לשמוע לפני כמה ימים – את נפילת דונלד טראמפ, שפעל נגד העם הפלסטיני, נגד שלום אמת, היה בוטה נגד הזכויות הלגיטימיות שאמורות להביא לחירות ולעצמאות ולשלום אמת.

אחמד טיבי: הוא עמד בפני הטראמפיזם בנחישות, אבל אין ספק שלכתוב "הסתלקותו של דונלד טראמפ" היא בשורה טובה בים של חושך.

אחמד טיבי: דונלד טראמפ והטראמפיזם, שאומר שיש בעיה עם האסלאם והמוסלמים, שאסר כניסת מוסלמים, המיזוגני, הפשיסט, שונא האחר, שונא מהגרים, שהציג תוכנית שקוראים לה "תוכנית טראמפ" שמטרתה לגמד את הזכויות של העם הפלסטיני, ואפילו בחלקה יש טרנספר של אזרחים ערבים בוואדי עארה – הזוי, כמו הנשיא המסולק.

אחמד טיבי: הזוי.

אחמד טיבי: ג'ו ביידן הוא לא אביר החלומות.

אחמד טיבי: קרוב לוודאי שיהיו אכזבות מג'ו ביידן, כמו שהיו מברק אובמה, אבל אין ספק שסילוקו של טראמפ באמצעות בחירות הוא אמירה חשובה לעולם, כי עולם בלי טראמפ הוא עולם שפוי יותר והזוי פחות.

אחמד טיבי: לגבי ההצעה, יש רק מילים טובות להגיד על העם בבחריין והעם באמירויות.

אחמד טיבי: אנחנו רוחשים להם כבוד.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: אני רק רוצה תמיד לשבח את עַם האמירויות ואת העם הבחיירני.

אחמד טיבי: הם תמיד היו לצידו של העם הפלסטיני ולצד ירושלים ונגד הכיבוש ובעד זכויות העם הפלסטיני וסוגייתו הצודקת.

אחמד טיבי: פה אנו מצביעים נגד הסכמים שמטרתם, מבחינת נתניהו וטראמפ, היא עקיפת הסוגיה הפלסטינית ופגיעה באפשרות להקים מדינה פלסטינית עצמאית.

אחמד טיבי: זו העמדה שהייתה ושתהיה.

אחמד טיבי: )

קרן ברק: תודה.

קרן ברק: תודה רבה, חבר הכנסת – – –

אחמד טיבי: כשאני אומר שאני מסיים, את אמורה לפחות לתת לי לסיים את המשפט.

קרן ברק: אתה לא אמרת שאתה מסיים.

קרן ברק: אתה דיברת בערבית, ואני לא מבינה ערבית.

אחמד טיבי: אז תגידי: אני לא מבינה – – –

קרן ברק: אתה יודע שאני לא מבינה ערבית.

אחמד טיבי: אימא שלך מצרייה.

קרן ברק: אבא שלי מצרי, ואני לא מבינה ערבית, והוא דיבר צרפתית במצרים.

קריאה: – – –

קרן ברק: צרפתית.

קרן ברק: ערבית הוא לא דיבר.

קרן ברק: באלכסנדריה דיברו צרפתית.

סמי אבו שחאדה: באמת?

סמי אבו שחאדה: אבא שלך היה – – – במצרים בלי ערבית?

קרן ברק: מה?

סמי אבו שחאדה: אני שואל בשביל להבין: אבא שלך באמת היה מצרי?

קרן ברק: אבא שלי נולד במצרים, באלכסנדריה, עלה בגיל חמש, ודיברו בבית רק צרפתית.

סמי אבו שחאדה: אה, גיל חמש.

סמי אבו שחאדה: חשבתי שגדל במצרים בלי ערבית.

סמי אבו שחאדה: זה קשה.

סמי אבו שחאדה: רק פה מוחקים את הערבית, שם מעלים אותה.

קרן ברק: אבל הם דיברו בצרפתית.

קריאה: – – – משהו בערבית.

קרן ברק: אחרי שסיימנו את העץ המשפחתי שלי, נעבור לחבר הכנסת ישראל אייכלר.

קרן ברק: ואימא שלי, אגב, אשכנזייה, נולדה על אדמת גרמניה אחרי מלחמת העולם השנייה.

סמי אבו שחאדה: מה היא דיברה שם, בגרמניה, מצרית?

סמי אבו שחאדה: דיברה מצרית בגרמניה?

קרן ברק: לא.

קרן ברק: הוריה היו ניצולי שואה במחנה עקורים ואחרי כן הגיעו לארץ.

קרן ברק: בשביל זה קמה מדינת ישראל – למען העם היהודי.

קרן ברק: ניצולי השואה הגיעו לכאן.

קרן ברק: לכן יש לנו מדינה.

קרן ברק: אנחנו נגן עליה בכל כוחנו ולא ניתן לשום דבר להפריע לביטחון שלה.

קרן ברק: חבר הכנסת ישראל אייכלר, יש לך ארבע דקות.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

סמי אבו שחאדה: דרך אגב, גם יהודים שלא עברו את כל זה הם יהודים, והכול בסדר.

סמי אבו שחאדה: אנחנו לא מחלקים דברים כאלה.

סמי אבו שחאדה: שוויון יש לנו.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

ישראל אייכלר: אני רוצה קודם כול לברך על הסכמי שלום, כי אין כלי מחזיק ברכה יותר מהשלום.

ישראל אייכלר: ואם אנחנו עומדים פה בדיון על שלום, אני מסכים עם כל אלה שקדמו ואמרו שקודם כול שלום צריך לעשות בתוכנו.

ישראל אייכלר: בתוכנו זה בין אזרחי הארץ.

ישראל אייכלר: אני רוצה להזכיר שלפני יותר מ-100 שנים ניסו החרדים בירושלים ליצור הסכמי שלום מול הממלכה ההאשמית, עבדאללה, סבא-רבא של עבדאללה הנוכחי, ואז הכריזו מלחמת חורמה נגד כל הסכמה עם הממלכה ההאשמית בירדן, ואפילו רצחו את ד"ר דה האן בתרפ"ד, ב-1924, על זה שרצה לעשות שלום.

ישראל אייכלר: הם העדיפו מלחמה בת 100 שנים ובלבד שהחרדים לא יביאו שלום עם מלכי עבר הירדן.

עופר כסיף: רצחו אותו משום שהייתה לו ביקורת על הציונות.

עופר כסיף: את זה צריך להגיד.

ישראל אייכלר: לא, בגלל שהוא רצה לעשות שלום, עשה משלחת של שלום, עם המלך עבדאללה.

ישראל אייכלר: עכשיו כולם מתרפקים על הסכמי השלום עם עמי המדבר הערבי, ואני מברך על כך.

ישראל אייכלר: אני רוצה לברך את ראש הממשלה בנימין נתניהו, שלמרות כל מה שאומרים עליו, למרות כל מה שהוא עובר, עדיין יש לו כוח ללכת לכל המדבריות ולהשיג הסכמים כאלה.

ישראל אייכלר: אני דווקא כן רוצה לשבח את הנשיא טראמפ, שבלעדיו לא היה קורה הדבר הזה.

ישראל אייכלר: אנחנו צריכים להבין פה את האמת.

ישראל אייכלר: אנחנו יודעים – יושבים פה גם היסטוריונים – שכל העניינים של שלום בין מדיניות זה עניין של אינטרסים.

ישראל אייכלר: אותן מדינות שעושות שלום עם ישראל – הם פשוט פוחדים מאיראן, ובצדק.

ישראל אייכלר: לאחר מלחמת לבנון הראשונה נחתם הסכם שלום בין המשטר הנוצרי בראשות הנשיא הנבחר באשיר ג'ומאייל לבין מדינת ישראל, ועוד לא יבש הדיו על ההסכם, ובפיצוץ אדיר נרצח באשיר וההסכם הלך לעולמו.

ישראל אייכלר: במקומו נבחר אחיו, אמין ג'ומאייל, שהתכחש בכל נפשו להסכם השלום עם מדינת ישראל.

ישראל אייכלר: ללמדך שהסכמי שלום במזרח התיכון תלויים באינטרסים וכידונים, ולא בגלל אור השלום שנגע למנהיגים.

סמי אבו שחאדה: או שפשוט, כבוד הרב – – –

ישראל אייכלר: זאת הסיבה שההסכם עם מצרים מחזיק מעמד – כי א-סיסי לקח את השלטון והבין שאם יישארו האחים המוסלמים לא יישאר שלום.

ישראל אייכלר: זאת הסיבה שההסכם עם ירדן מחזיק מעמד.

ישראל אייכלר: לכן אני חושב שכל אלה שצוהלים על מפלתו של טראמפ – אם הם בצד הפלסטיני אני מבין אותם, אם הם בצד האמריקאי שלא מעניין אותם ישראל אני מבין אותם, אבל אני לא יכול להבין שיהודים בארץ ישראל צוהלים ושמחים על נפילתו של האדם שבלעדיו אף אחד לא היה עושה שלום עם ישראל, כי גם ירדן וגם כולם עושים שלום עם ישראל בגלל שהם צריכים את אמריקה.

עופר כסיף: האיש – – –

סמי אבו שחאדה: כבוד הרב, 80% מיהודי ארצות הברית.

סמי אבו שחאדה: הוא העלה את האנטישמיות, אדוני.

ישראל אייכלר: אני לא רוצה לקחת מזמני, אבל עופר, בשיחה בצד אספר לך איזה מנהיגים אינם גזעניים בכל ההיסטוריה שאתה מכיר, מברית המועצות ועד מדינות ערב, אז בואו לא נדבר על מוסר.

ישראל אייכלר: מדברים פה על האינטרס של טראמפ להביא שלום למזרח התיכון, ומגיע לו יישר כוח ותודה רבה על זה.

ישראל אייכלר: ואני לא יודע עוד מה יקרה עכשיו עם השלום.

ישראל אייכלר: כולם חוגגים על השלום.

ישראל אייכלר: כבוד היושבת-ראש, מי יודע מה יהיה.

ישראל אייכלר: אם ביידן ילך לעשות הסכם עם איראן ויחליש את הסונים, מי יודע מה יהיה עם השלום הזה.

ישראל אייכלר: לכן, אנחנו צריכים להתפלל לקדוש ברוך הוא שקודם כול יביא שלום עלינו בתוך עם ישראל.

ישראל אייכלר: שמעתי פה נאומים על שלא נהיה סקטוריאליים וכולם יהיו יחד, ובאותם נאומים ישבו והסיתו נגד הסקטור שלי כגרועים שבאויבנו.

ישראל אייכלר: אז מי שרוצה לעשות שלום – קודם כול שלום בין יושבי הארץ הזאת; קודם כול שלום בין היהודים, אחר כך שלום עם אזרחי הארץ הערבים ואחרי זה שלום על כל העולם כולו.

ישראל אייכלר: ועוד פעם יישר כוח לדונלד טראמפ ויישר כוח לבנימין נתניהו.

קרן ברק: עושה שלום במרומיו.

קרן ברק: תודה רבה, חבר הכנסת אייכלר.

קרן ברק: חבר הכנסת משולם נהרי – אינו נוכח.

קרן ברק: חבר הכנסת יאיר גולן.

קרן ברק: מי שאינו נוכח לא יוכל לדבר.

קרן ברק: אני חוזרת על זה בפעם האלף.

קרן ברק: יש לך ארבע דקות.

יאיר גולן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, השבוע התרחש אירוע היסטורי, ולא, אני לא מתכוון להסכם הידידות עם בחריין.

יאיר גולן: השבוע הפופוליזם הפסיד והשמאל ניצח.

יאיר גולן: השבוע האמת, ההיגיון, הקדמה, הנאורות, המתינות, היושרה והמדע ניצחו.

יאיר גולן: הפסדו של טראמפ הוכיח לכולנו שבקרב הענקים בין אנשי האתמול לאנשי המחר אנשי המחר ניצחו, כפי שתמיד הם ניצחו, גם אם אחרי מאבק עיקש וממושך.

יאיר גולן: צריך לומר בקול ברור: הפופוליזם, הגזענות והשנאה של טראמפ היו רעים לעולם והיו רעים לארצות הברית והיו רעים לישראל, גם אם פה ושם נעשו דברים חיוביים, כמו ההסכם המובא כאן לאישור.

יאיר גולן: לאור הפסדו של טראמפ צריך לומר את המובן מאליו: יש בעולם טוב ורע.

יאיר גולן: שחיתות זה רע; גזענות זה רע; הסתה זה רע; הרס מוסדות הדמוקרטיה זה רע; שקר זה רע.

יאיר גולן: מי שמשקר, מי שמסית, מי שממנה בכירים לפי רמת ההתרפסות ורמת החנופה, מי שפועל בניגוד לשכל הישר, מי שפועל בניגוד לעקרונות המדעיים, נמצא בצד הלא-נכון של ההיסטוריה, הצד המסוכן של ההיסטוריה.

יאיר גולן: מהלכי טראמפ הפנימיים והחיצוניים היו נגועים בשיקולים שאינם קשורים בטובתה של אמריקה בהכרח, אבל תמיד היו קשורים בטובתו שלו.

יאיר גולן: מנהיג ששם את עצמו לפני הציבור, מנהיג ששם את האינטרסים הצרים שלו לפני העם, חזקה עליו שייחשב בחשבון אחרון למנהיג כושל, גם אם פה ושם האינטרסים התלכדו, גם אם פה ושם נוצרה חפיפה מסוימת בין האגו האישי שלו לבין רווחת האזרחים, בין היצרים שלו לטובת המדינה או טובת העולם.

יאיר גולן: ובואו נודה על האמת: זה לא קרה הרבה.

יאיר גולן: נכון, לא ראינו בארצות הברית ניצחון סוחף.

יאיר גולן: לא חזינו בתבוסה מוחצת של כוחות השחור.

יאיר גולן: אבל יש כאן בהחלט תחילתו של תיקון, חזרה מסוימת לשפיות ברוכה.

יאיר גולן: האירוע שקרה מעבר לים מוכיח שגם אצלנו נוכל לנצח – נוכל לנצח תומכי שחיתות וגורמים משיחיים.

יאיר גולן: האמריקאים ניצחו את טראמפ בזכות עבודת שטח מאומצת, גיוס מצביעים חדשים, ובעיקר – כי הם נלחמו בנחישות ובאומץ כנגד טראמפ וכנגד כל מה שהוא מייצג.

יאיר גולן: המחנה הדמוקרטי, הציוני והליברלי בישראל חייב ללמוד מהאמריקאים.

יאיר גולן: אסור להתייאש, אסור לפחד ואסור להיכנע.

יאיר גולן: צריך להמשיך עם ההפגנות, צריך להמשיך עם המחאה, צריך להמשיך עם העבודה ברשתות; צריך להמשיך ולארגן אנשים טובים שאומרים דבר פשוט: המדינה הזאת היא שלנו, היא צריכה לעבוד בשבילנו.

יאיר גולן: אנחנו האזרחים, אנחנו הריבון ואנחנו מתעקשים לבנות פה מדינה שילדינו ירצו לחיות בה ויהיו גאים בה.

יאיר גולן: ניקח השראה מהניצחון של ביידן.

יאיר גולן: הניצחון שלנו ממש מעבר לפינה.

קרן ברק: תודה רבה, חבר הכנסת גולן.

קרן ברק: חבר הכנסת איימן עודה, יש לך ארבע דקות.

איימן עודה: כבוד היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת וחברות הכנסת, (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: שמי איימן עודה, ואני יושב-ראש הרשימה המשותפת, שמייצגת את התושבים הערבים הפלסטינים והיהודים הדמוקרטים.

איימן עודה: אני פונה אל בני ובנות עמנו בבחריין ובאמירויות ואומר להם שאנו עומדים פה מול הממשלה הכי ידועה לשמצה, זו שהסיתה הכי הרבה נגדנו.

איימן עודה: אנו עומדים מול מי שהחליט באמצעות חוק הלאום הגזעני שהמולדת הזאת היא אך ורק ליהודים.

איימן עודה: אני אומר לכם שאנחנו האחים שלכם.

איימן עודה: " אני במולדתי שלי לא הושפלתי / ואת כתפיי אף לא כיווצתי / אל מול העושקים אותי עמדתי / יתום, עירום, יחף ניצבתי".

איימן עודה: אני פונה לבני עמנו בבחריין ובאמירויות ואומר להם: תמיד אתם תמכתם בסוגיה שלנו, סוגיית פלסטין.

איימן עודה: אתם לא יכולים להסכים להמשך הטלת המצור על עזה; אתם לא יכולים להסכים לייהוד ירושלים; אתם לא יכולים להסכים לייהוד מסגד אל-אקצא וכנסיית הקבר; אתם לא יכולים לעמוד בשורה אחת עם הכיבוש נגד העם הערבי הפלסטיני.

איימן עודה: לא נהגתם כך בעבר ולבטח אתם לא יכולים לנהוג כך בזמן הזה, זמן ממשלת נתניהו, הגזעני ביותר, שדינו ליפול כמו חברו דונלד טראמפ.

איימן עודה: אנו בני העם שלכם.

איימן עודה: אנו בוטחים בכם באופן מלא, בני עמנו בבחריין ובאמירויות, וסומכים עליכם שתדחו את ההסכם הזה, שעוקף את סוגיית העם הפלסטיני ושבאמצעותו שואפים אלה שנמצאים בשלטון להחליש את סוגיית פלסטין, שהייתה ותישאר הסוגיה המרכזית ביותר במזרח הזה.

איימן עודה: ) שמעתי פה הרבה דיבורים על השלום, והשתמשו גם במילים בערבית – א-סלאם.

איימן עודה: כמה צביעות וכמה שקר.

איימן עודה: כנראה שערבי טוב הוא ערבי רחוק, הוא ערבי לא קרוב.

קרן ברק: הוא ערבי שעושה שלום.

איימן עודה: אני מכיר, דרך אגב, מה שנקרא אינטרנציונליסטים, אפילו קוסמופוליטיים, אבל שונאים רק את העם שיושב לידם בדיוק, או אנשים לאומיים, אבל שונאים רק את בן המשפחה שחולק איתם את אותו יישוב, כלומר בתיאוריה אפשר לדבר הרבה, אבל איפה שצריך לשלם מחיר אמת, פוסחים על זה.

איימן עודה: לא יהיה שלום בלי סיום הכיבוש הארור.

איימן עודה: יהיה הסכם – נקום מחר, והעם הפלסטיני מושפל תחת הכיבוש.

איימן עודה: לא יהיה שלום ולא יהיה ביטחון עד שתקום מדינה פלסטינית שבירתה ירושלים המזרחית.

איימן עודה: אני גאה, יחד עם חברי הרשימה המשותפת, להיות קול המצפון, שרואה מהי הסוגיה העיקרית, וזה סיום הכיבוש והקמת מדינת פלסטין לצד מדינת ישראל.

איימן עודה: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה לך.

קרן ברק: חבר הכנסת עודה, בינתיים יש כמה וכמה הסכמי שלום, ואנחנו שמחים על כך.

קרן ברק: חבר הכנסת ליצמן – לא נמצא כאן; חברת הכנסת טלי פלוסקוב – –

ניר ברקת: – – –

קרן ברק: – – אינה נמצאת.

קרן ברק: חבר הכנסת משה אבוטבול, יש לך ארבע דקות.

משה אבוטבול: כבוד היושבת בראש, כנסת נכבדה, בעומדנו כיום לקראת אישור הסכמי השלום עם מדינת בחריין, מן הראוי לציין דברים שקראתי באחד מעלוני השבת הנכבדים, דומני תהילה לדוד, גם על יהדות בחריין, שחשוב מאוד לדעת עליה ולהשכיל, ועל שורשיה של הקהילה המקומית שם, שהחלו לפני כ-140 שנה, כאשר הגיעה לשם קבוצה של יהודים מעיראק לחפש שם עבודה והזדמנויות כלכליות.

משה אבוטבול: הם היו עניים וחסרי השכלה, ולבסוף מצאו עבודה והשתלבו בענף הביגוד.

משה אבוטבול: בתקופת השיא מנתה הקהילה כ-800 איש, והם היו מעורבים חברתית עם המוסלמים בבחריין, אך חיו זה לצד זה והתחתנו בתוך הקהילה, שהייתה סמוכה לעיר הבירה מנאמה, ושפתם הייתה השפה העיראקית עם הניב של השפה.

משה אבוטבול: בשנת 1935 אחד מבני משפחת קרטייה, שייסדה את חברת התכשיטים המפורסמת, ביקר בבחריין לרגע עסקיו.

משה אבוטבול: לאחר הביקור הוא מחליט לתרום כסף לבניית בית הכנסת ולהבאת רב לקהילה.

משה אבוטבול: ואכן, הקהילה שם שגשגה והתאספה בבית הכנסת לתפילות, וברוך השם גם פרחה מבחינה כלכלית וחברתית.

משה אבוטבול: תקופה נהדרת.

משה אבוטבול: לצערנו, המצב השתנה לרעה לאחר ההצבעה באו"ם על תוכנית החלוקה בשנת 1947, שהמליצה על הקמת מדינה יהודית לצד מדינה ערבית.

משה אבוטבול: המהלך עצמו הוביל לגלי אנטישמיות בעולם, וכך גם בבחריין.

משה אבוטבול: קבוצת מהגרים מתפרעים ממדינות ערב אחרות שרפה את בית הכנסת עד היסוד וגנבה את ספר התורה היחיד שהיה במדינה.

משה אבוטבול: רוב אנשי הקהילה עזבו לאחר המתקפה, ב-15 השנים הבאות, ועלו לארץ ישראל.

משה אבוטבול: היהודים המעטים שנשארו שם וצאצאיהם הם כ-50 איש החיים כיום במדינה ולקהילה יש בית עלמין פעיל, אבל בית הכנסת שנבנה שם מחדש בשנות השמונים מעולם לא נפתח באופן רשמי, ורוב אנשי הקהילה מתפללים בביתם.

משה אבוטבול: אנו מאמינים שהסכם השלום עם בחריין ייתן תנופה לכל החיים היהודיים בבחריין וייתן תקווה לעתיד טוב יותר.

משה אבוטבול: ובמעבר חד, כרגע עדיין יש מחלוקת בארצות הברית סביב נושא הבחירות – נושאים משפטיים, עצומות, בקשה לבחירות חוזרות שייתכן שבית המשפט יחליט עליהן.

משה אבוטבול: אני אישית יודע מה זה סאגה משפטית, כי עברתי, לראשונה בתולדות מדינת ישראל, בחירות חוזרות, בעירנו בית שמש.

משה אבוטבול: גם שם, ברוך השם, ניצחתי שנית, אבל התחושה היא מאוד מאוד לא נוחה.

משה אבוטבול: כן רציתי להודות ולברך את נשיא ארצות הברית בשנים האחרונות, מר טראמפ, על הסכמי השלום עם האמירויות ועם בחריין ומדינות שונות ונוספות שממתינות, על ההגנה על האינטרסים היהודיים שהגן עליהם – והישראליים – במשך כל שנות כהונתו, הן בנושא ירושלים, הגולן, השגרירות, הריבונות שצריכים לקדם, ובעיקר על דברים מחזקים, שידע, כנשיא האומה החזקה ביותר בעולם, לבקש בשידור חי עזרה מבורא עולם, לעיני מיליוני אנשים הצופים בו – שמלמד מאוד שהכוח והגבורה לחיי עולמים.

משה אבוטבול: נקווה ונתפלל שבעזרת השם מגמת השלום תימשך ותתפתח ושלא תיעצר בשנים הקרובות, חס ושלום, ובכל ממשל חדש שיהיה בארצות הברית נמשיך הלאה עם הסכמי השלום.

משה אבוטבול: ושוב תודה לנשיא טראמפ, שקידש שם שמיים באמירות שלו.

משה אבוטבול: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה, חבר הכנסת אבוטבול.

קרן ברק: חבר הכנסת ניר ברקת, ואחריו – חבר הכנסת אליהו ברוכי.

קרן ברק: יש לך ארבע דקות, והזמנים חשובים.

ניר ברקת: ממלאת מקום יושב-ראש הכנסת חברת הכנסת קרן ברק, השרה גילה גמליאל, מכובדיי חברי הכנסת, מכובדיי כולם, ראשית אני מבקש לברך, ולהודות לראש הממשלה, לנשיא טראמפ ולצוותים המקצועיים שפעלו ללא לאות להגיע להסכמי השלום שלפנינו.

ניר ברקת: אנחנו היום נהנים מהפירות של מדיניות החוץ והביטחון של ראש הממשלה נתניהו, של הליכוד ומחנה הימין: מצד אחד, להיות רע וקשה עם הרעים – להתעמת עם איראן ולפעול לצמצום יכולותיה; מצד שני, להיות טוב עם הטובים – להושיט יד לשלום למדינות ערביות מתונות.

ניר ברקת: והינה, בשילוב ידיים בין נתניהו לנשיא טראמפ נוצר במזרח התיכון סדר עולמי חדש.

ניר ברקת: מדינות המפרץ ישבו על הגדר עשרות בשנים, והצלחנו להביא אותן לעשות מעשה של שלום.

ניר ברקת: להסכמים עם בחריין, האמירויות וסודאן יש תועלות משמעותיות גם להן וגם לישראל.

ניר ברקת: בהיבט הביטחוני – חיזוק ביטחוני מול האיום האיראני, הן בהגנה והן ביכולות התקפיות; בהיבט המדיני – אנחנו מוכיחים שוב לעולם כולו את רצוננו הכן בשלום בר-קיימא עם שכנינו; בהיבט הכלכלי – פתיחת שווקים גדולים וחשובים, גידול בהיקפי המסחר, גידול בתיירות, וכמובן, פיתוח כלכלי רחב היקף.

ניר ברקת: מדובר על מהלך אסטרטגי עם השלכות ארוכות טווח, שגם צריך לגרום לתושבים הפלסטינים ביהודה ושומרון ולמנהיגות הפלסטינית לחשב מסלול מחדש ולשקול את התנהלותם כלפי מדינת ישראל, וגם צריך לגרום לתושבים הערבים במדינה ולנציגיהם בכנסת ישראל לחשב מסלול מחדש ביחס למדיניות הליכוד ובכלל.

ניר ברקת: בעוד כמה שנים מהיום נוכל לראות את ההשפעה הזאת בכל תחום כמעט – השקעות, סחר, תיירות, ביטחון, טכנולוגיה, אנרגיה, בריאות ועוד – ואז אנחנו גם נבין את החשיבות הגדולה של המהלך.

ניר ברקת: לסיום, אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולהודות לנשיא ארצות הברית על מה שנעשה כאן.

ניר ברקת: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן תרגומם: תודה לך, הנשיא טראמפ, על התמיכה האדירה שלך בארבע השנים האחרונות.

ניר ברקת: התמיכה והאומץ הגדולים שלך הביאו אותנו אל הרגע הזה.

ניר ברקת: אני רוצה להודות גם ליועץ והחתן שלך, ידידי ג'ארד קושנר, ולשגריר דייוויד פרידמן, על עזרתם ועל מחויבותם למטרה.

ניר ברקת: תודה לכם על המורשת שהשארתם אחריכם: העתקת השגרירות לירושלים, ההכרה בריבונות על רמת הגולן, ההכרה בחוקיות היישובים הישראליים ביהודה ושומרון ועתה – הסכמי אברהם.

ניר ברקת: ) עכשיו, אחרי שזכינו לפריצת דרך כזאת ולראות את ההיסטוריה נכתבת לנגד עינינו, אנחנו צריכים להמשיך ולכתוב את הפרקים הבאים בסיפור, הן המדיני, והן הביטחוני והכלכלי.

ניר ברקת: אני מאחל לכולנו שנחגוג הסכמי שלום נוספים בקרוב.

ניר ברקת: תודה.

קרן ברק: תודה לך, חבר הכנסת ברקת.

קרן ברק: חבר הכנסת אליהו ברוכי.

אליהו ברוכי: כבוד היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, שלמה המלך אומר במשלי: "משיב רעה תחת טובה לא תמוש רעה מביתו".

אליהו ברוכי: הכרת הטוב היא אחת מאבני היסוד של היהדות.

אליהו ברוכי: בימים האחרונים נשמעים קולות של צהלה ושמחה – שמחה לא על ניצחונו של ג'ו ביידן, שהיא לגיטימית, כמובן, אלא שמחה לאיד על הפסדו של הנשיא טראמפ.

אליהו ברוכי: הסכם השלום עם בחריין הוא עוד הסכם היסטורי שזכינו לו במשמרת של נשיא ארצות הברית הנוכחי.

אליהו ברוכי: פועלו של הנשיא למען העם היהודי בכלל ויושבי מדינת ישראל בא לידי ביטוי במגוון תחומים מדיניים וחברתיים: ההכרה בעיר ירושלים כבירת ישראל; ריבונות ישראלית ברמת הגולן; ביטול הסכם הגרעין עם איראן; המתקת עונשו חסר הפרופורציה של הרב שלום מרדכי רובשקין, חסיד חב"ד, שהפך לסמל בקרב יהודי ארצות הברית.

אליהו ברוכי: רק בערב ראש השנה האחרון בירך טראמפ את יהודי ארצות הברית ואמר: אני אוהב את המדינה שלכם.

אליהו ברוכי: זאת אמירה שבעיניים אמריקאיות נתפסת כנאמנות כפולה, אבל אנחנו יודעים שכאן זה הבית היהודי של כולם.

אליהו ברוכי: חשוב לציין שטראמפ נתן מקום של כבוד ליהדות האורתודוקסית בטקסים ובאירועים שאותם אירח במעונו, דברים שלא ראינו אצל קודמו.

אליהו ברוכי: ביום שבו אנחנו מצביעים על עוד הישג מבורך שלו ושל ראש הממשלה יש צורך להכיר תודה.

אליהו ברוכי: תודה לבורא עולם שזיכה אותנו בקדנציה שלו ותודה לנשיא דונלד טראמפ על פועלו למען העם היהודי.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חבר הכנסת אורי מקלב – אינו נוכח.

קרן ברק: חבר הכנסת אלעזר שטרן.

אלעזר שטרן: תודה, גברתי היושבת בראש.

אלעזר שטרן: השרים, עמיתיי חברי הכנסת, גם אני, כמובן, שותף למברכים את ראש הממשלה על ההישג – על החוזים, על הבריתות, על ההסכמים.

אלעזר שטרן: אני גם, כמובן, מוקיר תודה לנשיא דונלד טראמפ על מה שהוא עשה.

אלעזר שטרן: אני לא כאן בשביל לשפוט אותו, אבל הוא עשה דברים טובים שאי-אפשר לזלזל בהם לעם ישראל.

אלעזר שטרן: בהסכמים האלה לראש הממשלה יש חלק מכובד, וצריך להודות לו על כך.

אלעזר שטרן: למרות שאני מודה, אני לא יכול להתעלם מהאני אני אני אני אני אני אני אני אני של ראש הממשלה, כאילו הוא עובד לבד, כאילו אין אנשים שעבדו קודם, כאילו אין ראשי גופי ביטחון שעבדו קודם ותרמו לכך – אני אני אני אני.

אלעזר שטרן: בסדר, אנחנו יודעים, מה שיש לך יש לך.

אלעזר שטרן: דרך אגב, האני אני הולך גם לזה גם שראש הממשלה החליפי ושר הביטחון ושר החוץ ממודרים בכלל, כדי שאחרי זה ראש הממשלה כנראה יוכל להגיד אני אני אני אני.

אלעזר שטרן: היום ישבנו בוועדת החוץ והביטחון.

אלעזר שטרן: לא מדברים על מה שהיה שם, אבל קיבלנו גיבוי למה שאנחנו יודעים – שגם את הרמטכ"ל לא שאלו, בגלל שאני אני, אז לא שאלו אותו אם למכור ואיזה מערכות נשק למכור; אחרי זה אפשר אולי לתקן דברים כאלה.

אלעזר שטרן: אני חושב שככלל, גם כמסר של מנהיגות, בן אדם לא עושה דברים לבד.

אלעזר שטרן: יש לו שותפים.

אלעזר שטרן: ואם הוא עושה דברים לבד ואין לו שותפים, אז גם לא יהיו לו שותפים.

אלעזר שטרן: אז זה לא שלא יהיו לו שותפים; זה ששר הבריאות לא יתייעץ עם המומחים, ושר האוצר לא יתייעץ עם המומחים, בגלל שבסוף זה רק בן אדם אחד.

אלעזר שטרן: one man show זו תרבות שמחלחלת, וזה עצוב לי.

אלעזר שטרן: אני אומר את זה לצד הקרדיט שיש לראש הממשלה.

אלעזר שטרן: זה קרדיט לעכשיו; הנזק שאני מדבר עליו הוא נזק ארוך טווח.

אלעזר שטרן: אבל יש עוד נזק ארוך טווח שראש הממשלה התעלם ממנו כאן.

אלעזר שטרן: בארצות הברית יש לא רק נשיא.

אלעזר שטרן: ונכון, יש שלושה עמודי יסוד ליחסים שלנו עם האמריקאים: אחד, הראשון במעלה, זה יהדות ארצות הברית, מכל הסיבות שבעולם.

אלעזר שטרן: נשיא אמריקאי יודע שלא משנה אם הוא מהצד הזה או מהצד הזה, זה לא משנה אם יצביעו 70% לדמוקרטים או 30% לרפובליקנים, התמיכה של היהודים בסוף, גם אם יש 30%, אז יש מישהו שנותן לנשיא 160 מיליון דולר, לרפובליקני.

אלעזר שטרן: לא משנה מה, זכינו שהאחים שלנו – שזה לא טריוויאלי להגיד עליהם אחים שלנו, יהדות ארצות הברית – יש להם השפעה בארצות הברית.

אלעזר שטרן: נכון, יש עוד שני עמודי יסוד ביחסים האלה: שיתוף או זהות היחסים האסטרטגיים באזור הזה של העולם.

אלעזר שטרן: אנחנו – מי שרוצה יגיד – נושאת המטוסים שלהם במזרח התיכון.

אלעזר שטרן: הדבר האחרון זה הערכים הדמוקרטיים המשותפים לשני העמים: הפלורליזם, הליברליות – שאין עוד מדינות במזרח התיכון ככה.

אלעזר שטרן: אבל צריך להגיד שראש הממשלה – אז היחסים האסטרטגיים נשארו, אבל את שני עמודי התווך האחרים הוא מפרק.

אלעזר שטרן: אנחנו לא יכולים לחלוק כבר עם המפלגה הדמוקרטית, עם הנשיא הנבחר, ולהגיד: גם אצלנו מערכות החוק הן מכובדות, ערכי הדמוקרטיה – אנחנו מכבדים אותם.

אלעזר שטרן: אי-אפשר.

אלעזר שטרן: אין את זה.

אלעזר שטרן: זה כבר עמוד יסוד מתפורר.

אלעזר שטרן: אבל מה עוד מתפורר?

אלעזר שטרן: עמוד היסוד עם האחים היהודים שלנו.

אלעזר שטרן: יש לי פה נתונים, גברתי היושבת בראש.

אלעזר שטרן: אין לי זמן להקריא את הכול, אבל אני אגיד ככה: לכו לקמפוסים של היום.

אלעזר שטרן: לצערי – ואני אומר את זה בכאב גדול – היהודים שפעילים שם בגופים אנטי-ישראליים, המספר שלהם בהשוואה ללפני עשר שנים הוא גדול באחוזים רבים.

אלעזר שטרן: אני אגיד יותר מזה: מתווה הכותל וחוק הגיור – מה זה עושה?

קרן ברק: צריך לסיים.

אלעזר שטרן: זה אומר לשני שלישים מיהדות ארצות הברית: בגלל שיש לנו הסכמים קואליציוניים עם החרדים, בגלל שאנחנו צריכים אותם, יתהפך העולם – אנחנו לא מכירים בכם.

אלעזר שטרן: אז אני אלך לאיפא"ק, אני אדבר שם על החשיבות שלכם – –

קרן ברק: מאה אחוז.

אלעזר שטרן: – – אבל כשאני אבוא לכאן – אתם מחוקים.

קרן ברק: אתה צריך רק לסיים.

אלעזר שטרן: לא, אני רוצה להגיד רק דבר אחרון.

קרן ברק: כן, אבל כולם רוצים, ואין לנו – – –

אלעזר שטרן: אני קורא פה לראש הממשלה: באמת, הראית לנו שאתה גדול מכולם.

אלעזר שטרן: בבקשה, תעשה שלום – –

קרן ברק: מאה אחוז.

אלעזר שטרן: – – תעשה שלום, כן, עם יהדות ארצות הברית.

אלעזר שטרן: אתה צריך להשקיע בזה לא פחות מאשר ביחסים עם סודאן.

אלעזר שטרן: תודה.

קרן ברק: תודה.

קרן ברק: תודה רבה לך, חבר הכנסת שטרן.

קרן ברק: חבר הכנסת מלכיאלי – אינו נוכח; חבר הכנסת גדי יברקן – אינו נוכח.

קרן ברק: חברת הכנסת היבה יזבק, מעוניינת לדבר?

קרן ברק: אז זה הזמן.

יבגני סובה: – – –

קרן ברק: ארבע דקות.

היבה יזבק: כבוד היושבת-ראש, חברי וחברות הכנסת, אז הינה טראמפ הלך והשאיר לנו משהו מהמורשת – השאיר את עסקת המאה; השאיר את ההסכמים האסטרטגיים, הביטחוניים, הכלכליים, שמאוד קיווה שישרתו אותו קצת, שיעזרו לו קצת בבחירות, אבל אין מה לעשות, מסתבר שלא.

היבה יזבק: אולי זה גם מסר – אולי זה גם מסר לראש הממשלה שמנהל את המדינה הזאת שהסכמים מאוד פופוליסטיים, אסטרטגיים, גם אם הוא מנסה ליפייף אותם ולקרוא להם "הסכמי שלום", הם לאו דווקא מביאים רייטינג, במיוחד כשכולנו יודעים שבהסכמים האלה יש הכול, הכול, חוץ משלום.

היבה יזבק: אנחנו כולם יודעים – אם זה עם האמירויות, אם זה עכשיו עם בחריין, לא הייתה שום מלחמה, לא התנהלה שום מלחמה.

היבה יזבק: יחסים אסטרטגיים מתחת לשולחן תמיד היו.

היבה יזבק: אף אחד לא הסתיר אותם.

היבה יזבק: גם אם חשבו שאף אחד לא יודע – אבל לא, כולם ידעו שהם מתנהלים.

היבה יזבק: אז מה עכשיו, כשזה נהפך להיות פורמלי?

היבה יזבק: בסדר, תקראו לזה "הסכמי יחסים אסטרטגיים", "הסכמי יחסים כלכליים", "הסכמי ביטחון", אבל למה "הסכמי שלום"?

היבה יזבק: ומה זה הסכם השלום הזה שאתם מביאים שכולו שני עמודים?

היבה יזבק: הסכם שלום של שני עמודים?

היבה יזבק: נייר עמדה הכי בסיסי שאנחנו מקבלים הוא מעבר לשני עמודים.

היבה יזבק: אפילו מסמך או הסכם שכירות הוא מעבר לשני עמודים.

היבה יזבק: אז לא ברור, לא ברור כל המיצג הזה שמנסים לשווק בשביל יחסי הציבור של ראש הממשלה ושל המדינה, שעדיין ממשיכה לקיים כיבוש ולהפעיל כיבוש, להפעיל מצור, לרמוס זכויות אדם ולרמוס זכויות פלסטינים בתוך המדינה וגם בשטחים הכבושים.

היבה יזבק: ובכל זאת מדברים על שלום.

היבה יזבק: (חוזרת על המשפט בערבית.

היבה יזבק: ) חוצפה.

היבה יזבק: חוצפה.

היבה יזבק: זה פשוט חוצפה לדבר על שלום בזמן ששולטים בעם אחר באופן – הכיבוש האחרון בעולם שמתנהל, ובאים לדבר על שלום.

היבה יזבק: ומה – ומביאים גם הסכמים של שני עמודים, כזה בקיצור, שלום חפיפניק כזה.

היבה יזבק: ומה הם באים וטוענים?

היבה יזבק: שאנחנו, ההנהגה של החברה הערבית והרשימה המשותפת, סרבני שלום.

היבה יזבק: אנשים שכבר שנים על גבי שנים פועלים בשיא האלימות, משתמשים בכלים הכי דכאניים נגד עם שלם, באים אלינו?

היבה יזבק: אנחנו, האנשים שדורשים שלום צודק, סיום כיבוש וסיום אלימות מתמשכת נגד עם שלם?

היבה יזבק: ואומרים שאנחנו סרבני שלום.

היבה יזבק: אנחנו יודעים שאין דבר וחצי דבר בהסכמים האלה חוץ מלהפעיל עוד לחץ על הצד הפלסטיני וחוץ מלהפעיל עוד לחץ וניסיון נוסף לחסל את הזכויות של העם הפלסטיני כחלק מעסקת המאה של הטראמפ שהלך, ועל כן, אין לנו שום כוונה לתמוך בהסכמים כאלה, שרק מקבעים את מדיניות הכיבוש.

קרן ברק: תודה רבה לחברת הכנסת יזבק.

קרן ברק: חבר הכנסת גדעון סער, ארבע דקות, בבקשה.

גדעון סער: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, "שאלו שלום ירושלם ישליו אהביך.

גדעון סער: יהי שלום בחילך שלוה בארמנותיך.

גדעון סער: למען אחי ורעי אדברה נא שלום בך".

גדעון סער: יום שבו כנסת ישראל מאשרת הסכם שלום עם מדינה ערבית מוסלמית הוא יום טוב.

גדעון סער: הוא יום שבו אנו מניחים נדבך לעתיד ישראל.

גדעון סער: יבואו על הברכה ראש הממשלה בנימין נתניהו והמלך חמד בן עיסא אאל ח'ליפה.

גדעון סער: זו הזדמנות טובה להודות לנשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, ראשית, על מעורבותו החשובה בהגעה להסכם הזה.

גדעון סער: מנהיגים רבים בעולם דיברו על השלום וביקשו לקדמו; הנשיא טראמפ תרם בפועל לכינון יחסי שלום בין ישראל לבין שלוש מדינות ערביות.

גדעון סער: נוסף לכך, במהלכים מדיניים רבים – העברת שגרירות ארצות הברית לירושלים, ההכרה בריבונות ישראל על הגולן, הצהרת פומפאו ועוד – הוכיח טראמפ ידידות אמת לישראל והכרה בזכויותינו בארץ הזאת.

גדעון סער: את כל אלה ועוד תמיד ננצור בליבנו ברגשי תודה והערכה.

גדעון סער: חברי הכנסת, השלום אינו מתבסס ביום כריתתו.

גדעון סער: נדרשת ותידרש עבודה רבה של טיפוח הידידות בין העמים והעמקת הקשרים בין המדינות כדי לחזקו.

גדעון סער: אני מאמין שבתפיסה זו תחזיק כל ממשלה בישראל.

גדעון סער: אני מאמין שכל ממשל שיכהן בעתיד בוושינגטון יבין כי זה משרת גם את האינטרס הלאומי של ארצות הברית.

גדעון סער: לצערנו, הרשות הפלסטינית ממשיכה להתנגד ואף מנסה לפגוע בהסכמים בין ישראל למדינות אחרות במרחב.

גדעון סער: בכך היא רק חושפת את פניה האמיתיות כגורם מערער יציבות ומתנגד לשלום באזור.

גדעון סער: האמת היא שהרשות הפלסטינית אינה מעוניינת בסיום הסכסוך עם ישראל אלא בהמשכו, בתנאים מיטביים מבחינתה.

גדעון סער: האמת היא שהרשות הפלסטינית מזמן זנחה את הנתיב הבילטרלי ועברה לנתיב דו-מסלולי אחר:

גדעון סער: האחד – ניסיון לעשות דה-לגיטימציה לישראל ולבודדה בזירה הבין-לאומית – נתיב שנחסם בתקופת הנשיא טראמפ; האחר – ניסיון להשתלט באורח בלתי חוקי, ובניגוד להסכמי הביניים, על השטחים הפנויים ביהודה ושומרון.

גדעון סער: גם בתקופת שמונה השנים של הנשיא אובמה, שהיה מאוד אוהד לשאיפות והעמדות של הפלסטינים, הרשות הפלסטינית נאלצה – וניצלה רק חודשים ספורים למשא ומתן מדיני עם ישראל.

גדעון סער: וגם אז, אפילו אז, היא לא סטתה מגישתה הסרבנית ומחוסר רצונה לסיים את הסכסוך.

גדעון סער: ההנהגה הפלסטינית אינה רוצה – וכנראה שגם אינה יכולה – להגיע לסיום הסכסוך עם ישראל ולשלום איתה.

גדעון סער: דווקא במצב דברים זה, אסור לאפשר לה לחבל במאמצי הנורמליזציה, היציבות ושיתוף הפעולה באזור.

גדעון סער: כאמור, בעשור האחרון הפלסטינים פועלים בתוכנית שיטתית להשתלטות על השטח הפנוי ביהודה ושומרון, בניסיון לכתר את ההתיישבות היהודית ולצמצמה.

גדעון סער: מול מהלך זה על ישראל סוף-סוף להתייצב ולבלום אותו.

גדעון סער: בלי לפגוע בחשיבות הממד המדיני, עתיד ישראל ועתיד ארץ ישראל ייקבע בראש ובראשונה בשטח.

גדעון סער: על נאמני ארץ ישראל להבין את חומרת האיום: הקמת מדינה פלסטינית דה פקטו ברוב השטח וצמצום ההתיישבות שלנו למובלעות.

גדעון סער: גברתי היושבת-ראש, הגעתי לכנסת בפתיחת דיון זה הישר מבית העלמין בהר הזיתים.

גדעון סער: שם, עם קומץ קרובי משפחה וחברים, קיימנו אזכרה לסבא-רבא ולסבתא-רבתא שלי, יונתן וברוריה צופיוב, זיכרונם לברכה.

גדעון סער: קברותיהם, כמו הרבה קברים, חוללו בתקופת הכיבוש הירדני, ורק לפני קצת פחות משנה אותרו המיקומים המדויקים, בהצלבה בין הרישומים של חברת קדישא לשטח.

גדעון סער: בהר הזיתים נטמנו גם קרובי משפחה רבים אחרים שלי; חלקם נפטרו בסמרקנד הרחוקה וביקשו בצוואתם להיקבר בירושלים.

גדעון סער: באותם ימים זה היה מסע ארוך שעלה ממון רב, ועל כך גם היו כאלה בקהילותיהם שמתחו עליהם ביקורת.

גדעון סער: עובדה אחת הביאה אותנו כעם עד הלום – שלא ויתרנו.

גדעון סער: לא ויתרנו על החלום של שיבת ציון.

גדעון סער: חלמנו על ירושלים, כל הדורות בכל התפוצות, ושחררנו את ירושלים.

גדעון סער: הגענו לאן שהגענו לא בזכות הנכונות לוותר על חלומנו אלא בשל דבקות בו; לא בזכות נסיגה מערכינו אלא עקב היאחזות בהם, גם בימים שחורים ומרים.

גדעון סער: "אמת אחת ולא שתיים, כשמש אחת וכשם שאין שתי ירושלים", כתב המשורר הלאומי אורי צבי גרינברג.

גדעון סער: באמת זו נדבק עד שנגיע לשלום המלא המיוחל.

קרן ברק: תודה רבה, חבר הכנסת סער.

קרן ברק: השר מיכאל ביטון, ארבע דקות.

מיכאל ביטון: גברתי יושבת-ראש הישיבה, חברי הכנסת, זכינו כשליחי ציבור שבמשמרת שלנו, בדור שלנו, כנסת ישראל מתכנסת כדי לאשר הסכמי שלום עם מדינות ערב – שלום עם איחוד האמירויות הערביות והיום שלום עם מדינת בחריין.

מיכאל ביטון: ביום ההיסטורי הזה, בזמן שבו כולנו עולים על הדוכן, מדברים על ההווה וחושבים על העתיד, אני חושב שראוי שניתן כבוד דווקא לעבר, למורשת השלום שלנו.

מיכאל ביטון: קו רציף עובר מחכמינו זיכרונם לברכה אל אנשי התחייה היהודית במדינת ישראל; קו רציף עבה וארוך עובר מהיהודי המתפלל לשלום אל הישראלי שוחר השלום, שלאורך כל חייו מתייצב בסדיר ובמילואים למלחמות, אך תמיד ממשיך לחפש את הדרך לשלום.

מיכאל ביטון: ביום הזה לא צריך לחדש כלום.

מיכאל ביטון: די להזכיר את מורשת אבותינו, והיא שתהדהד באוזנינו ועליה נישען.

מיכאל ביטון: "הלל אומר, הוי מתלמידיו של אהרן, אוהב שלום ורודף שלום".

מיכאל ביטון: הלל הזקן מציב את דמותו של אהרן הכהן כמודל לחיקוי לא רק לאהוב שלום אלא לרדוף שלום.

מיכאל ביטון: גם דוד המלך כותב לנו בספר תהילים: "סור מרע ועשה טוב, בקש שלום ורדפהו".

מיכאל ביטון: לא רק לבקש את השלום – ממש לרדוף אותו, לא להרפות ולא להתייאש עד שמשיגים.

מיכאל ביטון: בתלמוד הבבלי יש מסכת שנקראת מסכת דרך ארץ, ובתוכה יש פרק שלם שנקרא פרק השלום, ושם נאמר: "גדול השלום, שכל הברכות והתפילות חותמין בשלום.

מיכאל ביטון: קריאת שמע חותמין בשלום 'ופרוס סוכת שלומך'.

מיכאל ביטון: ברכת הכוהנים חותמין בשלום: 'וישם לך שלום'.

מיכאל ביטון: וכל הברכות חותמות בשלום: 'עושה השלום במרומיו'".

מיכאל ביטון: שלום הוא שמו של הקדוש ברוך הוא, הוא יסוד בסיסי ביהדות, חשוב שנזכור את זה.

מיכאל ביטון: ולא רק חכמינו זיכרונם לברכה, גם משוררינו הרבו לשורר בשבח השלום.

מיכאל ביטון: זה מתחיל אצל רבי שלמה אבן גבירול, שאמר: "אחרית כל קטטה חרטה ואחרית כל ענווה שלום".

מיכאל ביטון: קטטה מביאה תמיד חרטה.

מיכאל ביטון: הלוואי שהיינו לומדים ליישם את זה היום.

מיכאל ביטון: כמה חשוב השלום קודם כול בתוכנו, עוד לפני שטסים עד לבחריין.

מיכאל ביטון: זה ממשיך אצל המשוררת הנפלאה זלדה, שאומרת: "כל שושנה היא אי / של השלום המֻבטח, / השלום הנצחי.

מיכאל ביטון: // בכל שושנה מתגוררת 'ציפור ספירית ושמה 'וכתתו'.

מיכאל ביטון: // ונדמה / כה קרוב / אור השושנה, / כה קרוב / ניחוחה, / כה קרוב / שקט העלים, / כה קרוב / אותו אי – / קח סירה / וחצה את ים האש" – יש ים של אש לחצות, זה קשה, אבל השלום משתלם.

מיכאל ביטון: וכמו שהיטב לשורר יהודה עמיחי: "האיש תחת תאנתו טלפון לאיש תחת גפנו: / הלילה הם בהחלט עלולים לבוא.

מיכאל ביטון: / שריין את העלים, סגור היטב את האילן, / קרא למתים הביתה, והיה מוכן / הכבש הלבן אמר לזאב: / בני אדם פועים ולבי כואב: / הם יגיעו שם לידי קרבות כידון.

מיכאל ביטון: / בפגישה הבאה בינינו, העניין ידון.

מיכאל ביטון: / כל הגויים (המאוחדים) ינהרו לירושלים / לראות אם יצאה תורה, ובינתיים.

מיכאל ביטון: / היות ועכשיו אביב / ילקטו פרחים מסביב // וכיתתו חרב למזמרה ומזמרה לחרב / וחוזר חלילה ושוב בלי הרף.

מיכאל ביטון: / אולי מכיתותים והשחזות הרבה, / ברזל הריב בעולם יכלה".

מיכאל ביטון: ואסיים באיינשטיין.

מיכאל ביטון: לא צריך להיות איינשטיין כדי להבין את חשיבות השלום, אבל אפשר להיעזר בחוכמתו.

מיכאל ביטון: כך אמר אלברט איינשטיין: "היהדות הוכיחה שהאינטלקט הוא הנשק הטוב ביותר הקיים בהיסטוריה.

מיכאל ביטון: מחובתנו אנו היהודים להציע לעולם את ניסיוננו העצוב בן אלפי השנים, ותוך נאמנות למסורת אבותינו להיות חיילים במאבק על השלום, שכם אחד עם הכוחות הנעלים ביותר בכל החוגים התרבותיים והדתיים".

מיכאל ביטון: ולא רק איינשטיין, גם אריק איינשטיין מלמד אותנו על חשיבות השלום.

מיכאל ביטון: בשירו אותך כתב: "עוברים הימים וחולפים הלילות / אני עוד חולם את אותם חלומות / איך השלום מחבק את כולם / איך אני ואתה נשנה את העולם [...] עוברים הימים וחולפים הלילות / אני עוד שואל את אותן שאלות / איך זה שהטוב לא מנצח את הרע / ואיך זה שנהיה פה כמו סדום ועמורה // לא יודע למה ולא מבין איך / איך זה לא הצליח, איך עכשיו זה הולך / אסור לך, ילד, להפסיק לחלום / תראה שבסוף עוד יבוא שלום".

מיכאל ביטון: בואו לא נפסיק לחלום.

מיכאל ביטון: בואו נמשיך לבקש שלום ולרדוף אותו.

מיכאל ביטון: תודה.

קרן ברק: אמן.

קרן ברק: תודה רבה לשר מלכיאלי.

מיכאל ביטון: מלכיאלי זה טוב.

מיכאל ביטון: תקראי לי מלכיאלי.

קרן ברק: סליחה, סליחה, סליחה.

קרן ברק: מיכאל ביטון.

קרן ברק: סליחה, סליחה.

יבגני סובה: מיכאל זה שדרוג, רמה מעל.

מיכאל ביטון: מלכיאלי זה טוב, זה עם הקדוש ברוך הוא.

קרן ברק: חבר הכנסת אלי אבידר – אינו נוכח.

קרן ברק: במקומו – חבר הכנסת גדי יברקן, סגן השר.

דסטה גדי יברקן: גברתי היושבת-ראש, תודה רבה.

דסטה גדי יברקן: השלום זה כמו חתונה, אסור לפספס.

קרן ברק: בשביל זה אנחנו פה היום.

דסטה גדי יברקן: כן, תודה רבה.

דסטה גדי יברקן: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, השלום הוא הבחירה הטבעית של האנושות.

דסטה גדי יברקן: המלחמה, לעומת זאת – הניגוד המוחלט לטבע האנושי.

דסטה גדי יברקן: אין מלחמה שכל צד ניצח בה.

דסטה גדי יברקן: לעומת זאת, בשלום כל הצדדים מנצחים.

דסטה גדי יברקן: עם ישראל הוא עם אשר מעמיד את השלום במרכז חייו.

דסטה גדי יברקן: על כך אומר רבן שמעון בן גמליאל: "על שלושה דברים העולם קיים: על הדין ועל האמת ועל השלום".

דסטה גדי יברקן: "אמת ומשפט שלום שפטו בשעריכם", כך נכתב בספר זכריה.

דסטה גדי יברקן: ובספר תהילים, פרק ל"ד, ט"ו, נאמר: "סור מרע ועשה טוב, בקש שלום ורדפהו".

דסטה גדי יברקן: רגעים מעטים של כינון של שלום הכנסת ראתה, אך הרגעים המעטים הללו עיצבו את מדינת ישראל המודרנית: הסכם השלום עם מצרים, בהובלת מנחם בגין וסאדאת, נשיא מצרים, זיכרונם לברכה, שעמדו כאן על הדוכן הזה ונאמו את נאומם המכונן, שפתח תקווה למזרח תיכון חדש; בשנות התשעים הסכמי השלום עם ירדן, בהובלתם של ראש הממשלה יצחק רבין והמלך חוסיין, זיכרונם לברכה, ריגשו את העולם כולו.

דסטה גדי יברקן: מנחם בגין גילה אומץ לב בלתי רגיל ומנהיגות מעוררת כבוד בכך שחתם על הסכמי השלום גם כאשר תקפו אותו חבריו מהמחנה שלו.

דסטה גדי יברקן: הוא לא היסס, הוא בחר בשלום.

דסטה גדי יברקן: "המלחמה היא נמנעת.

דסטה גדי יברקן: השלום הוא בלתי נמנע", אמר בגין, ועשה שלום היסטורי ששינה את המזרח התיכון לעד.

דסטה גדי יברקן: כך גם יצחק רבין, זיכרונו לברכה, עמד מול רבים שהפגינו מולו אך קיבל החלטה היסטורית וחתם על הסכם השלום עם ירדן.

דסטה גדי יברקן: ובימים אלה ראש הממשלה נתניהו עשה היסטוריה אישית ולאומית.

דסטה גדי יברקן: הוא הפך לראש הממשלה הראשון שחותם הסכמי שלום עם שלוש מדינות בשנה באחת, ואולי עוד כמה בדרך.

דסטה גדי יברקן: הסכמי השלום שראש הממשלה נתניהו הביא חשובים מאוד לעם ישראל, למדינת ישראל, לאזרחי ישראל הערבים, למזרח התיכון כולו ולעולם החופשי שמקדש חיי אדם, זכויות אדם, חופש ודמוקרטיה.

דסטה גדי יברקן: כיהודי מאמין אני כי ימים אלה הם ימים המקרבים אותנו לגאולה של עמנו בארץ ישראל, ואף את האנושות כולה.

דסטה גדי יברקן: כפי שהתנבא הנביא ישעיהו, "ושפט בין הגויִם והוכיח לעמים רבים וכִתתו חרבותם לאִתים וחניתותיהם למזמרות לא יִשא גוי אל גוי חרב ולא ילמדו עוד מלחמה" – פסוק ד', ספר ישעיהו ב'.

דסטה גדי יברקן: פסוק זה מובא כחלק מנבואה של ישעיהו על אחרית הימים או על ימות המשיח.

דסטה גדי יברקן: ראש הממשלה נתניהו עושה דברים נפלאים בשם עם ישראל ואזרחי ישראל כולם.

דסטה גדי יברקן: לחבריי מכל הסיעות של הבית הזה: שימו את הפוליטיקה הקטנה בצד, קבלו את השלום, תמכו בו, הצביעו בעד ההיסטוריה, כי ההיסטוריה רושמת הכול.

דסטה גדי יברקן: בעידן שלנו ההיסטוריה גם מתועדת ומצולמת.

דסטה גדי יברקן: איך תסבירו לנכדים שלכם שהצבעתם נגד השלום?

דסטה גדי יברקן: אתם דורשים שלום עם הפלסטינים שמסרבים להכיר במדינת ישראל, ואתם דוחים מדינות שמוכנות להכיר בישראל?

דסטה גדי יברקן: תומכים במשטרים חשוכים שקוראים להשמיד את עם ישראל ומדינת ישראל ומנגד מגנים עמים המחפשים שלום?

דסטה גדי יברקן: אזרחי ישראל הערבים, אליכם אני פונה כידיד, כתושב שחי איתכם באותה חברה, באותה מדינה.

דסטה גדי יברקן: אני פונה אליכם בכבוד רב ובדאגה גדולה: שמא קולכם לא נשמע מספיק בעד השלום שהגיע לפתחנו?

דסטה גדי יברקן: השלום עם מדינות ערב הוא אינטרס אישי שלכם, קודם כול; אינטרס לאומי של מדינת ישראל, מצד שני.

דסטה גדי יברקן: השלום אינו נכס פרטי של איש.

דסטה גדי יברקן: השלום הוא התקווה היחידה שלנו לחיות במזרח התיכון ביחד, כי מדינת ישראל יכולה לחיות רק בשלום עם שכנותיה וידידותיה.

קרן ברק: תודה.

דסטה גדי יברקן: וזו הזדמנות להגיד תודה לנשיא היוצא, ככל הנראה, דונלד טראמפ, על העבודה המאומצת לעם ישראל, על כל מה שהוא עשה.

דסטה גדי יברקן: תודה רבה, גברתי, שוב.

קרן ברק: תודה רבה, סגן השר.

קרן ברק: חבר הכנסת נפתלי בנט, יש לך ארבע דקות.

נפתלי בנט: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, ראש הממשלה נתניהו עמד פה קודם ותיאר בגאווה רבה את שיטת האקורדיון לניהול המגפה, והוא אמר במילים אלה: אנחנו פותחים קצת, נותנים לעסקים לעלות, התחלואה עולה, ואז סוגרים, ואז סוגרים את העסקים, התחלואה יורדת; פותחים, התחלואה עולה, סוגרים, התחלואה יורדת.

נפתלי בנט: זאת השיטה המדהימה של ראש הממשלה נתניהו – אקורדיון.

נפתלי בנט: מה שהוא לא מבין, שבאקורדיון הזה, בתווך, נמצאים עסקים שאתה מוחץ אותם שוב ושוב ושוב.

נפתלי בנט: רק מי שלא ניהל עסק מימיו יכול להמציא שיטה מטופשת, אכזרית ולא חכמה כמו אקורדיון.

נפתלי בנט: מה, מסעדה, כמה זמן לוקח עכשיו לקנות את המלאי, להכין, להצטייד?

נפתלי בנט: אבל אתה לא יודע, כי תכף יסגרו את האקורדיון, אז לקנות או לא לקנות בשר?

נפתלי בנט: כי אי-אפשר לשמור בשר הרבה זמן.

נפתלי בנט: מלון – מה זה, אקורדיון?

נפתלי בנט: אתם יודעים כמה זמן לוקח להרים מלון, לפתוח אותו מחדש?

נפתלי בנט: חדרי כושר – פגשתי השבוע עשרות בעלי ומנהלי חדרי כושר.

נפתלי בנט: אלה סוכני הבריאות של עם ישראל, שגורמים לזה שלא נהיה שמנים, שנצא החוצה, שנהיה בריאים.

נפתלי בנט: מישהו ישמור על המינוי שלו אם הוא יודע שעוד שבועיים סוגרים עליו את האקורדיון?

נפתלי בנט: פותחים וסוגרים, פותחים וסוגרים.

נפתלי בנט: רק מי שלא הוציא חשבונית מימיו, מי שלא קיבל הזמנה מימיו, מי שלא יודע מה זה מאזן רווח והפסד, יכול לעמוד פה ולדבר בגאווה על אקורדיון.

נפתלי בנט: ספרו על האקורדיון לקרן לייבוביץ', שהיא בעלת סטודיו לפילאטיס שיקומי בכפר סבא.

נפתלי בנט: היא ספורטאית נכה שמשקמת אנשים.

נפתלי בנט: זה החיים שלהם.

נפתלי בנט: אני אדם דתי – זאת התפילה שלהם, זה החמצן שלהם, מגיעים כל יום, וסגרו להם את זה.

נפתלי בנט: עכשיו הם באים לממשלה ואומרים: אנחנו מבינים שלא רוצים תחלואה.

נפתלי בנט: דברו איתנו.

נפתלי בנט: דברו איתנו.

עודד פורר: נפתלי, דווקא לקרן לייבוביץ' פתחו את המקום – – –

נפתלי בנט: למשל הם התחננו, פשוט התחננו, הם התחננו, הם התחננו – אפשר – – –

קרן ברק: אנחנו היינו אצל קרן לייבוביץ' – זה מה שחבר הכנסת פורר אומר.

קרן ברק: שנינו היינו שם בסיור.

עודד פורר: – – – בסגר האחרון אפשרנו את הפתיחה שלה, כי זה – – –

נפתלי בנט: מעולה.

נפתלי בנט: עכשיו, הם באים אליי השבוע ואומרים: אני מתחנן, או מתחננת, תנו לי לאמן בחוץ עשרה אנשים.

נפתלי בנט: תנו לי לאמן בחוץ, בסדר?

נפתלי בנט: איכשהו.

נפתלי בנט: לא.

נפתלי בנט: הממשלה אומרת: מותר לכם להתאמן בחוץ בעשרה; אסור לך לקבל שקל על זה.

נפתלי בנט: מה זה המדיניות הזאת?

נפתלי בנט: מה זה אטימות הלב הזאת?

נפתלי בנט: אנחנו עשרה חודשים לתוך זה.

נפתלי בנט: מה, לא היה לכם זמן לשמוע, לדבר?

נפתלי בנט: אסור לבן אדם להתפרנס?

נפתלי בנט: אלה גזרות שהציבור לא יודע לעמוד בהן.

נפתלי בנט: ומה זה יוצר?

נפתלי בנט: בשחור.

נפתלי בנט: מתחילים בשחור, פה ושם – יש לנו תעשייה ענקית, כי אנשים רוצים היגיון.

נפתלי בנט: אז אדוני ראש הממשלה, לא אקורדיון אלא ניהול.

נפתלי בנט: ניהול.

נפתלי בנט: פשוט תפסיקו עם הקשקושים, תפסיקו אתה וגנץ עם משיכות החבל ותעבירו כבר תקציב.

נפתלי בנט: למה משלמים לכם?

נפתלי בנט: למה משלמים – בשביל פוליטיקה?

נפתלי בנט: בשביל טפיחות עצמיות על השכם?

נפתלי בנט: תספרו את זה לניתאי מטירת הכרמל עם מחלת קרוהן, שמציל, פשוט מציל אנשים במכון שלו – מאוורר, עם פתחים.

נפתלי בנט: הוא מוכן, תגידו לו מה שאתם רוצים.

נפתלי בנט: האקורדיון הזה משמיד את ישראל.

נפתלי בנט: תתעוררו.

יבגני סובה: אז אתה הולך איתו או לא, נפתלי?

קרן ברק: תודה רבה לחבר הכנסת בנט.

קרן ברק: אני חושבת שהצלחנו להחריג את הסטודיו של קרן לייבוביץ' כי זה היה יותר כמו טיפול רפואי מאשר מכון כושר, וזה מה שחבר הכנסת פורר ניסה לומר.

קרן ברק: השר יזהר שי – אינו נוכח.

קרן ברק: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, היום הלך לעולמו החבר, המנהיג, מנהיג אמיתי, (אומר בערבית: המפקד הלוחם ד"ר סאיב עריקאת, האל ירחם עליו,) ואני שולח את תנחומיי למשפחה, לאישה אום עלי, לילדים, לבנות ולכל העם הפלסטיני על מות מנהיג דגול.

אוסאמה סעדי: באותו יום שד"ר סאיב הלך לעולמו, אנחנו כאן דנים בהסכם שלום – "הסכם שלום" במירכאות, סמי.

סמי אבו שחאדה: – – –

אוסאמה סעדי: מי כמו ד"ר סאיב, חברי ד"ר אחמד טיבי, עמל שנים רבות והשקיע את חייו על מנת להביא שלום אמת, שלום יציב, שלום צודק, שלום שיסיים את הכיבוש של ישראל על העם הפלסטיני ושהעם הפלסטיני יזכה סוף-סוף לחירות, לעצמאות, להקמת מדינה עצמאית לצד מדינת ישראל.

אוסאמה סעדי: סאיב מאז ועידת מדריד השקיע את חייו, את כל חייו, והאמין בשלום, שלום צודק.

אוסאמה סעדי: אבל ההסכם הזה שהיום מונח בפני הכנסת – חברתי היבה יזבק אמרה: הסכם של שני עמודים.

אוסאמה סעדי: היבה, הגזמת.

אוסאמה סעדי: אמרתי לה כשהיא ירדה שהיא הגזימה – אפילו לא שני עמודים, זה בקושי עמוד וחצי.

אוסאמה סעדי: הסכם כזה – כל משפטן היה אומר שהסכם כזה הוא לא הסכם.

אוסאמה סעדי: זה הסכם בין שתי מדינות?

אוסאמה סעדי: הסכם שלום?

אוסאמה סעדי: כינון שלום?

אוסאמה סעדי: קשרים דיפלומטיים?

אוסאמה סעדי: שלום?

אוסאמה סעדי: ידידות?

אוסאמה סעדי: ואני אומר לכם, ההסכם הזה, אין בו לא שלום ולא ידידות, ולא יהיה שלום ולא יהיו קשרים, כי העם הבחרייני (אומר בערבית: דוחה את ההסכם הזה, דוחה את הנרמול הזה, והוא בעד הסוגיה הפלסטינית – תמיד היה ויהיה.

אוסאמה סעדי: ) בימים אלה, כאשר אנחנו עדים לסיום עידן טראמפ – שהלך, ואני אומר:

אוסאמה סעדי: ברוך שפטרנו, וכמובן מבחינה – – –

סמי אבו שחאדה: – – – וחברו מבלפור.

אוסאמה סעדי: ונקווה, סמי, אינשאללה, שיהיה אותו גורל לחברו וידידו הקרוב בנימין נתניהו, ונקווה שזו תעודת הפטירה גם של עסקת המאה, העסקה של טראמפ, שרצתה לקבור את הבעיה הפלסטינית, אבל עכשיו הבעיה הפלסטינית תמיד תהיה חיה וקיימת, כי כל עוד העם הפלסטיני חי ונאבק למען השחרור, אז ברוך שפטרנו גם מטראמפ, אינשאללה – מנתניהו, ותעודת הפטירה לעסקת המאה, שעל בסיסה היה הסכם השלום עם האמירויות ועכשיו עם בחריין.

אוסאמה סעדי: כי הסכמים כאלה הם לא הסכמים אמיתיים, ואך ורק – יהיה שלום, ואנחנו רוצים שלום, ואנחנו בעד שלום לא רק עם בחריין, לא רק עם האמירויות ולא רק עם סודאן אלא עם כל 22 המדינות הערביות, אבל קודם כול הסכם שלום עם העם הפלסטיני – איתנו, המיעוט הערבי הפלסטיני בתוך מדינת ישראל, עם העם הפלסטיני השכן, ואחרי זה נדבר על שלום עם 22 המדינות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הדוברת הבאה – חברת הכנסת סונדוס סאלח, בבקשה.

סונדוס סאלח: כבוד היושבת-ראש, חברי וחברות הכנסת, גם אני רוצה להודות לנשיא טרמפ.

סונדוס סאלח: הוא עשה את הדבר הכי משמעותי מאז כניסתו לתפקיד, עשה אותו בשבוע האחרון – הוא הפסיד בבחירות והשאיר לנו נזק כל כך גדול, גם ברמה המקומית וגם ברמה הבין-לאומית וגם ברמה הסביבתית, ויש לנו הרבה מה לשקם.

סונדוס סאלח: ההסכם שהונח בפנינו זה אחת מהשאריות של טראמפ.

סונדוס סאלח: אומרים בערבית: (אומרת בערבית ומתרגמת:) – מבחינה ערכית, מי שחסר לו ערך מסוים, הוא לא יכול לתת אותו והוא לא יכול לפעול לפיו.

סונדוס סאלח: ואני אומרת לכל השמחים והמתהוללים בהסכם הזה ולכל הישראלים: טלו קורה מבין עיניכם, תסתכלו על המציאות.

סונדוס סאלח: לפני שאתם עושים שלום חיצוני תעשו ותדאגו לשלום בית פנימי.

סונדוס סאלח: תסתכלו על המציאות, תעשו שלום, תפסיקו את הכיבוש.

סונדוס סאלח: זה הזמן לסיים את הכיבוש מייד ולשחרר את העם הפלסטיני מהכיבוש הזה.

סונדוס סאלח: טלו קורה מבין עיניכם ותסתכלו על רצח אזרחים ערבים; על מיליון מובטלים; על מספר המתאבדים והמתאבדות שרק עולה; על המגפה הבריאותית והכלכלית; על הנשים שגברים אלימים מאיימים על חייהן; על עסקים קטנים ובינוניים שפושטים רגל; על המצב הבריאותי; על העלייה בפשיעה.

סונדוס סאלח: אפרופו פשיעה, אתמול נוכח ראש הממשלה בוועדה למיגור פשיעה בחברה הערבית, והוא הציג את זה כך שיש תוכנית ממשלתית שבאה למגר את הפשיעה ולטפל באלימות ובפשיעה בחברה הערבית.

סונדוס סאלח: עכשיו, כל תוכנית בעולם מודדת את עצמה ביעדים מסוימים שנמדדים לפי המטרה של התוכנית, למשל, תוכנית להעלאת אחוז הזכאות בבגרות – בואו נגיד שיש 70% זכאים לבגרות, שהיא מודדת, נהיו 80%; למשל, תוכנית לירידה במשקל נמדדת בקילוגרמים; בתוכנית למיגור העוני או לטיפול בו רואים שיש פחות אנשים עניים.

סונדוס סאלח: רק תוכנית לטיפול בפשיעה ובאלימות בחברה הערבית נמדדת על פי מספר תחנות המשטרה ומספר האנשים מהחברה הערבית שמתגייסים למשטרה ולצבא.

סונדוס סאלח: לא יודעת איך זה.

סונדוס סאלח: איך אפשר להסביר את זה?

סונדוס סאלח: מה הקשר בין המדדים האלה לבין מיגור הפשיעה והאלימות בחברה הערבית, כשלא מדובר על ירידה במספר הנרצחות והנרצחים, לא באיסוף הנשק, לא בפענוח מקרי הרצח ולא במעקב אחרי הפשיעה והאלימות?

סונדוס סאלח: עכשיו, למה לראש הממשלה חשוב בעת הזאת לטפל באלימות ובפשיעה בחברה הערבית?

סונדוס סאלח: לא כי פתאום אכפת לו מהפשיעה ומהאלימות בחברה הערבית.

סונדוס סאלח: לא.

סונדוס סאלח: כי על רקע מגפה כלכלית מאוד קשה – והיא מאוד חמורה – כנופיות הפשע, ארגוני הפשע והאלימות, שהיו בנתניה ובתל אביב עד לפני כמה שנים, הגיעו לחברה הערבית.

סונדוס סאלח: אין כסף בחברה הערבית – עוד מעט הם יחזרו לחפש את הכסף הזה ביישובים יהודיים.

סונדוס סאלח: הוחלט לטפל בפשיעה ובאלימות בחברה הערבית על ידי הקמת מרכזי משטרה והתגייסות של יישובים ערביים.

סונדוס סאלח: פשוט אפשר לתלוש את הדף הראשון של התוכנית ולכתוב שזוהי תוכנית להגדיל את מספר המתגייסים למשטרה ושל תחנות המשטרה בחברה הערבית.

סונדוס סאלח: מי שרוצה לעשות שלום, שידאג לשלום פנימי, שיהיה שלם עם עצמו.

סונדוס סאלח: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת קטי שטרית – אינה נוכחת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת מיכל שיר, בבקשה.

מיכל שיר סגמן: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברות וחברי הכנסת, כמה שהיום הזה משמח.

מיכל שיר סגמן: כמעט אין דבר משמח יותר בעבור חבר הכנסת בישראל מלהצביע בעד כינון יחסים דיפלומטיים ושלום בין ישראל למדינה ערבית.

מיכל שיר סגמן: נכון, במקביל, החיים עצמם מזכירים לנו שלצד מיסוד היחסים עם בחריין – מהלך שעליו יש, כמובן, לתת את מלוא הקרדיט לראש הממשלה בנימין נתניהו ולנשיא דונלד טראמפ – אזרחי ישראל עדיין מתמודדים עם ההשלכות הבריאותיות והכלכליות של משבר הקורונה.

מיכל שיר סגמן: עם הקורונה אין שלום; עם קורונה יש רק ניצחון – כי פשוט אין אופציה אחרת.

מיכל שיר סגמן: ועדיין אני מאוד שמחה לעמוד כאן

מיכל שיר סגמן: היום ולתמוך בשתי ידיים ובלב שלם בכינון היחסים הדיפלומטיים המלאים עם ממלכת בחריין.

מיכל שיר סגמן: כמי שהתחנכה לאורם של ערכי ז'בוטינסקי, אבל במקביל גדלה בימים שבהם הסבירו לנו כי רק ויתורים והחלשת צדקת דרכנו יביאו נייר שרשום עליו "שלום", אני שמחה במיוחד להגיע לתקופה שבה קיר הברזל שהקמנו הביא, מביא וגם ימשיך להביא הסכמי שלום אמת נוספים עם שכנינו, שכנים שמבינים שבדיוק אותה עמידה לא מתנצלת שלנו על ערכינו, מורשתנו וביטחוננו היא אשר מאפשרת לנו לראות שרב המאחד בינינו מאשר המפריד ולהפוך מידידים, או מידידים בסתר, לחברים, שכנים ושותפים.

מיכל שיר סגמן: קיר הברזל הזה הביא לשינוי תפיסתי אצל רבות משכנותינו, וכעת אנו מצביעים בעד השלום הזה, שהגיע בזכות ולא בחסד.

מיכל שיר סגמן: איש לא עושה לנו טובה, ואנו לא עושים טובה לאיש.

מיכל שיר סגמן: איש לא כופה עלינו לוותר על דבר אחד.

מיכל שיר סגמן: שלום תמורת שלום; שלום מעמדת כוח; שלום של זהות אינטרסים; שלום של רצון טוב.

מיכל שיר סגמן: אני קוראת לכל סיעות הבית: בואו נראה לשכנינו הערבים שיש להם פרטנרים לשלום בישראל, בכנסת ישראל, ממנהיגי הציבור בישראל, יהודים וערבים כאחד.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת צבי האוזר – אינו נמצא; חבר הכנסת יואב קיש – גם לא נוכח.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת עמית הלוי, בבקשה.

עמית הלוי: גברתי היושבת בראש, חברותיי וחבריי לכנסת, אזרחי ישראל, לפני למעלה מ-25 שנים, כאן, על הבימה הזאת, עמד שמעון פרס והציג את חזון המזרח התיכון החדש.

עמית הלוי: לפני כמעט עשר שנים תומס פרידמן – ושאר נביאי השלום מסוגו של פרס – הודיעו לעולם כי האביב הערבי הגיע למזרח התיכון והוא ממלא אותו בקדמה, בשגשוג ובסובלנות.

עמית הלוי: אבל גם אלו מבינינו שלא היו אז ילדים מכירים את השיר "איך יודעים שבא אביב?

עמית הלוי: " השר ביטון, איך יודעים שבא אביב?

מיכאל ביטון: "מסתכלים סביב סביב".

עמית הלוי: "מסתכלים סביב סביב".

עמית הלוי: ואנחנו הסתכלנו.

עמית הלוי: הסתכלנו סביבנו לאורך כל השנים הללו מאז הסכמי אוסלו הארורים, מאז מהפכת כיכר תחריר בקהיר, ועד היום, ולא ראינו פרח אחד, לבלוב קטן.

עמית הלוי: ריאה ירוקה אחת לא נשארה במזרח התיכון בכל המדבר והחורבן שהחזון הזה הביא לאזור.

עמית הלוי: להפך, גשם של יריות, של נרצחים, של פצועים, של מיליוני פליטים, מדינות שנחרבו, כלכלות שנהרסו.

עמית הלוי: תסתכלו, אזרחי ישראל, תסתכלו סביב סביב על לוב, על מצרים, על סוריה, על עיראק – לא תראו שם שום דבר חדש.

עמית הלוי: זה אותו המזרח התיכון הישן, השבטי, הפראי.

עמית הלוי: לא אביב – חורף סוער שממלא את הפרת והחידקל בדם תושביו.

עמית הלוי: היום, תחת מנהיגותו של ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, יחד עם הנשיא טראמפ ומנהיגים אמיצים אחרים, אנחנו מציעים חזון אחר, אלטרנטיבה אמיתית של תקווה לנו, לאזור ולעולם הערבי-מוסלמי כולו.

עמית הלוי: הסכמי השלום הללו מתקנים את היחס בינינו, בני ישראל, לבין בני האומה הערבית הגדולה, מכיוון שלראשונה ההסכמים הללו מבוססים על אמת וצדק; מושתתים על ההכרה ששני העמים הם בני אברהם, שלכל אחד יש את מקומו ומולדתו – העם הערבי במקומו ובמולדתו ואנחנו בארצנו ובמולדתנו.

עמית הלוי: רק כך יכולים שני אחים להשלים, כשהם משלימים לא רק עם קיומו של השני אלא גם עם זכויותיו.

עמית הלוי: גברתי, חבריי וחברותיי, זו המורשת האמיתית של אברהם אבינו; זו הדרך שבה צריכים ללכת בני אברהם: "כי ידעתיו למען אשר יצוה את בניו ואת ביתו אחריו ושמרו דרך ה' לעשות צדקה ומשפט" – שלום של אמת, שלום של צדק.

עמית הלוי: זהו גם שלום של אמיצים.

עמית הלוי: לא אותה הסיסמה נבובה ושקרית של רבין-ערפאת, אלא מה שהתחיל כהסכם ויצמן-פייסל טבע במהלך המאה ה-20 במצולות של מדון ושל שקר ושב היום לבימת ההיסטוריה בהסכם נתניהו-בן עיסא.

עמית הלוי: זה שלום של אמיצים – זה אומץ להתגבר על יצר האלימות, להתגבר על השקר וההסתה כנגד העם היהודי וזכויותיו; האומץ להתגבר על דעות קדומות של כולנו ולהעדיף על פניהן את הצדק והאמת.

עמית הלוי: אני רוצה לפנות אליכם, תושבי בחריין, סונים ושיעים – אולי במיוחד שיעים: לעומת איראן שמנסה להתסיס אתכם, להביא אליכם רוע ומלחמה, שמוכרת לכם בשם השיעה מושגים דתיים שקריים של אומץ להתאבד, אומץ לזרוע טרור, להכניע ולהחריב את העולם – לעומתם אנחנו, מדינת ישראל, אנחנו מציעים לכם כאן היום את המורשת האמיתית של האל הרחמן והרחום, את האומץ של הג'יהאד הגדול, ג'יהאד אל-אכבר, ג'יהאד א-נפס; את האומץ לתקן, להתגבר על האלימות והרוע.

עמית הלוי: תהיו אמיצים.

עמית הלוי: האומץ הזה מנצח.

עמית הלוי: תדביקו באומץ הזה שלכם מדינות ערב נוספות, ויחד נביא שגשוג, ברכה ושלום של אמיצים למזרח התיכון כולו.

עמית הלוי: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת צבי האוזר, בבקשה, לפנים משורת הדין.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה, ארבע דקות.

צבי האוזר: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, כנסת ישראל מתכנסת בפעם השנייה בחודש הזה לאשר הסכם שלום.

צבי האוזר: אחרי איחוד האמירויות הערביות מצטרפת גם ממלכת בחריין למעגל השלום עם ישראל.

צבי האוזר: מנקודת מבט אמונית יש שיכנו זאת "פעמי משיח", פעם אחר פעם.

צבי האוזר: ואני מקווה ומאמין שזו לא הפעם האחרונה שאני אעמוד כאן ואברך על הסכם שלום.

צבי האוזר: מנקודת מבטן של מדינות האזור מדינת ישראל הופכת להיות חלק מהמרחב לא רק בלשון הווה, אלא בעיקר בלשון עתיד.

צבי האוזר: דומה כי האוטופיה שנחלמת קולקטיבית מאז ספרו האוטופי של בנימין זאב הרצל אלטנוילנד, אותה אוטופיה הולכת ומתגשמת לנגד עינינו – חלום שטומן בחובו פוטנציאל לשנות את פני האזור ללא הכר.

צבי האוזר: מסכסוך דמים עם ישראל, מהלאווים של ח'רטום, מהחרמות ומהמלחמות – להבנה בהירה, קריסטלית, כי החיים בשלום עם ישראל הופכים את האזור למקום שטוב יותר לחיות בו, למקום שבו תקווה מחליפה שנאה, יוזמה וחדשנות מחליפות ייאוש והפחדה.

צבי האוזר: הסכמי אברהם הם צעד לעתיד חדש שיש בכוחו להפוך את המלחמה, האיבה והשנאה להיסטוריה ואת אחוות העמים – כן, אחוות עמים, כמו שפעם היו שרים – ושיתוף הפעולה לאבני הבניין של העתיד.

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, בשעה זו שאנו מתכנסים כאן לאישור הסכם השלום ההיסטורי עם בחריין יושבים מול מסכי הטלוויזיה בביתם שבטירה, בכפר קאסם, בשפרעם, בטורעאן ובמקומות רבים אחרים במדינת ישראל אזרחי ישראל הערבים.

צבי האוזר: הם נושאים עיניהם אל התקווה היוצאת מהבית הזה.

צבי האוזר: שלום אחר שלום – מזרח תיכון חדש, מזרח תיכון משתנה, שבו ערבים ויהודים חיים יחד, עושים עסקים יחד, מפתחים יחד את האזור, פותרים יחד את בעיות המים, האקלים, הבריאות, החינוך, מתגברים על משקעי העבר, מעודדים משקעים בעתיד ומסתכלים בעיקר קדימה.

צבי האוזר: אני משוכנע שהם מתרגשים, אלה שצופים בנו עכשיו בטלוויזיה.

צבי האוזר: הם מתרגשים באשר הם, יהודים וערבים – מתרגשים מהגלום בקשרים החדשים שהמדינה של כולנו, של יהודים ושל ערבים, רוקמת עם מדינות ערביות באזור.

צבי האוזר: בכוחם של אזרחי ישראל הערבים להיות גשר לשלום החדש, להיות הראשונים שפורצים את הדרך לשלום עבור ישראלים רבים.

צבי האוזר: אבל, חבריי חברי הכנסת, לצערי, לצד התקווה הגדולה נכונה לאלה שצופים בנו גם אכזבה.

צבי האוזר: בעוד שעה קלה הם יביטו על מסך הטלוויזיה בביתם, יצפו בנו מצביעים על אישור הסכם השלום עם ממלכת בחריין וייווכחו בקוצר הראות של חלק מחברי הבית הזה, של חברי הרשימה המשותפת, שיצביעו, כנראה, שוב – כן, שוב – נגד אישור הסכם שלום – –

אנטאנס שחאדה: – – –

צבי האוזר: – – בדיוק כפי שהצביעו נגד הסכם השלום עם איחוד האמירויות.

צבי האוזר: ואני שמח שנכנסת.

צבי האוזר: אולי אתה תפתיע אותי ותודיע שאתה תומך בשלום, אתה תומך בשלום עם בחריין – – –

אנטאנס שחאדה: בשלום אמיתי.

צבי האוזר: אמת, אמת.

אנטאנס שחאדה: זה שלום, קודם כול – – –

צבי האוזר: הצופים בנו, יהודים כערבים, יצפו בהצבעה ויראו כיצד אתם, אנשי הרשימה המשותפת, מתנגדים לאותה תקווה חדשה, מתנגדים פה אחד לאותו עתיד של שיתוף פעולה בין העמים.

צבי האוזר: כפי שאגב, רציתם שאזרחי איחוד האמירויות ובחריין ישלמו מחירים אישיים על מזבח הסרבנות הפלסטינית, כך לצערי – ואני אומר את זה באמת, לצערי – אתם מייחלים שכולנו, כל אזרחי ישראל, יהודים וערבים, ישלמו מחיר אישי על אותו מזבח פלסטיני.

אנטאנס שחאדה: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת שחאדה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת האוזר, לסיים, בבקשה.

צבי האוזר: אותם אלה שיצביעו היום נגד הסכם השלום מעדיפים ללבות שנאה, סרבנות, בדלנות, ולהאמין שבדרך זו הם ישמשו שותפים לגיטימיים לניהולה של המדינה.

צבי האוזר: לכן אני קורא לכם, חברי הכנסת מהרשימה המשותפת, אחרי הסכמי השלום עם איחוד האמירויות, ממלכת בחריין, אחרי סודאן, אנא, תכריזו גם אתם: כן להכרה במדינת ישראל, כן לשלום עם ישראל, כן לנורמליזציה עם ישראל.

צבי האוזר: אל תישארו אחרונים.

צבי האוזר: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת עודד פורר – לא נמצא.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

אלכס קושניר: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, מתישהו בעוד עשר שנים יתקיים דיון בבית המשפט הציבורי לצדק.

אלכס קושניר: המאשימים: ילדי דור הקורונה; הנאשמים: ראש ממשלת ישראל דאז בנימין נתניהו, ראש הממשלה החליפי דאז בני גנץ – –

קטי קטרין שטרית: למה – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת קטי שטרית.

אלכס קושניר: – – ושורה ארוכה, ארוכה מאוד, של שרי ממשלת ישראל השלושים-וחמש.

אלכס קושניר: המשפט לא ידון בסגרים המיותרים שהטלתם על המדינה; לא ידון בפגיעה האנושה בעסקים; לא ידון בהנחיות הסותרות, בבלבול ובשלומיאליות של הממשלה; הוא גם לא ידון בפוליטיקה הקטנה, ברדיפה אחרי קרדיטים, בעיסוק האובססיבי ביחסי הציבור וההתקוטטות האין-סופית בתוך הממשלה.

אלכס קושניר: הוא כן ידון בחיסול העתיד של הילדים – ילדי דור הקורונה, ילדי הדור האבוד.

אלכס קושניר: בטיעונים לעונש במשפט שלכם לא תוכלו להאשים את המגפה, כי ברוב מדינות העולם מערכות החינוך נשארות פתוחות גם כשיש תחלואה גבוהה.

אלכס קושניר: בטיעונים לעונש שלכם לא תוכלו לומר שלא הייתה לכם ברירה.

אלכס קושניר: אתם תצטרכו להסביר להם איך כאן בישראל הישיבות, תלמודי התורה והכוללים פתוחים, והם צריכים להעביר את הזמן בזום – כן, להעביר את הזמן, כי למה שעובר עליהם אי-אפשר לקרוא לימודים.

אלכס קושניר: בטיעונים לעונש במשפט שלכם לא תוכלו לטעון שצוותי ההוראה אשמים.

אלכס קושניר: המורות והמורים עושים מאמצים עילאיים כדי שילדינו יוכלו לזכות במעט חינוך ובטיפת השכלה.

אלכס קושניר: בטיעונים לעונש במשפט שלכם לא תוכלו להאשים את ההורים, כי לארגן את הילדים בבית מול מסכי המחשב, הטאבלט והסמארטפון זו משימה קשה ולעיתים בלתי אפשרית.

אלכס קושניר: בטיעונים לעונש במשפט שלכם לא תוכלו להאשים את ההורים שלא השלימו את ההשכלה של הילדים, כי פשוט אין להם כסף – אתם גזלתם מהם את ההכנסה.

אלכס קושניר: בטיעונים לעונש במשפט שלכם לא תוכלו לטעון שלא היה לכם זמן להתכונן.

אלכס קושניר: הרי מאז מרץ 2020 עברו כבר שמונה חודשים.

אלכס קושניר: אתם ידעתם שיהיה גל שני, ולא הכנתם את המערכת לתפקוד לצד המגפה.

אלכס קושניר: בטיעונים לעונש במשפט שלכם לא תוכלו לטעון שלא היה לכם כסף, כי ביולי הוקצה לכם תקציב של מיליארד ו-725 מיליון שקלים.

אלכס קושניר: אתם השתמשתם רק ב-72 מיליון – 4% ביצוע בלבד.

אלכס קושניר: בטיעונים לעונש במשפט שלכם לא תוכלו לטעון שלא הייתה לכם אפשרות להשלים רכישה של מחשבים ל-135,000 ילדים שאין להם גישה לאינטרנט ולמחשב.

אלכס קושניר: ביולי הוקצה לכם כסף, אבל עד עכשיו לא עשיתם כלום.

אלכס קושניר: גזר הדין שלכם יהיה חמור.

אלכס קושניר: אתם תואשמו בהפקרת דור שלם של ילדים.

אלכס קושניר: אתם תואשמו בהפקרה בזדון של דור ילדי הקורונה – הדור האבוד – והעונש שלכם יהיה חמור עוד יותר: בוז של הדור הצעיר, שיצטרך לתקן את כל האיוולת והנזק שעשיתם להם, להורים שלהם ולמדינה שלהם.

אלכס קושניר: הם בזים לכם.

אלכס קושניר: אנחנו בזים לכם.

אלכס קושניר: אתם חייבים להתפטר, כי אתם פשוט לא מסוגלים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת השרה מירי רגב – לא נמצאת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, הכנסת מתבקשת היום לאשרר את חוזה השלום בין ישראל לבחריין שנחתם על ידי ראש הממשלה בנימין נתניהו, וזה המקום לברך אותו על הישגיו המדיניים בשנים האחרונות וההישג הזה של חתימת שלום ונרמול היחסים בין ישראל לבין בחריין.

מאיר פרוש: כאשר אני מזכיר ואומר את הישגיו המדיניים של נתניהו, אני כולל את הדברים המרכזיים שקרו בשנים האחרונות, וגם אם במובן הרעיוני-האידיאולוגי של יהודי חרדי כמוני אין בזה נפקא מינה אם למשל ארצות הברית מכירה בירושלים כבירת ישראל או לא – כי ירושלים היא עיר קדושה לא בגלל הכרה בין-לאומית כזאת או אחרת אלא כי זו עיר דוד, זו עיר הקודש והמקדש – אבל ראש הממשלה נתניהו הוביל מהלך מדיני, והנשיא טראמפ הכריז על ירושלים עיר הבירה, וזה הישג מדיני; נתניהו הוביל מהלך, והנשיא טראמפ הכיר בריבונות ישראל על רמת הגולן, וזה הישג מדיני.

מאיר פרוש: דומני שלישראל לא היה שקט תעשייתי כזה באומות המאוחדות, ובמשך ארבע השנים האחרונות לא הייתה החלטה במועצת הביטחון שפוגעת בישראל.

מאיר פרוש: ראש הממשלה גם ידע להשתלב ולהשתבץ בצוות המוחות שגיבש עם הנשיא טראמפ את תוכנית המאה שלו, שבמרכזה היה גם פרק מיוחד של החלת הריבונות של ישראל על בקעת הירדן ועל עוד חלקים משטחי יהודה ושומרון, וזו הייתה בעצם התוכנית הטובה ביותר שנתן אי פעם נשיא אמריקני לישראל – כך ידוע לנו.

מאיר פרוש: זה לא סוד שאנחנו, האגודאים – ואין לו לדיין אלא מה שעיניו רואות, וברגע זה כך אני רואה את זה – אני הבעתי את התנגדותנו לפני כחודש לתוכנית המאה של טראמפ, כי זה כלל גם תוכנית למסירת חלקים מארץ ישראל לפלסטינים, שזה בניגוד לעמדת מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל קרוב ל-90 שנה.

מאיר פרוש: והיו לנתניהו עוד הישגים מדיניים, ואני לא אספיק להעלות את כולם ולמנות אותם, אבל אני רוצה לנצל את הדיון הזה ולקרוא לאלה שנמצאים פה וקרואים אנשי שמאל: לאורך עשרות שנים היו ויכוחים קשים בין שמאל לימין כאן מהי הדרך הנכונה ומהו המתכון שיצמצם את אווירת ההתנגדות לקיומה של ישראל בקרב המוסלמים.

מאיר פרוש: הצד של השמאל טען השכם והערב שצריך ללכת בדרך של ויתורים, עוד ועוד ויתורים לפלסטינים.

מאיר פרוש: לצערנו, גם כאשר השמאל שלט במדינה כאן והוא הוביל וניסה להוביל בדרך הזאת, הטרור שלט ברחוב.

מאיר פרוש: בפועל, מעולם לא הצליחו המתונים שבין הפלסטינים להוביל קו ולהשתלט על הקיצונים שבהם.

מאיר פרוש: אלה מהשמאל פה הניחו תיאוריה במשך שנים שאם נוותר, ייכון שלום בינינו, וגם הטיפו כך לאמריקנים, וכך בדרך כלל נהגו נשיאי ארצות הברית, מי פחות ומי יותר – להציג עין זועפת לישראל ויד מרוככת לפלסטינים.

מאיר פרוש: עד שקם שלטונו של הנשיא טראמפ ועשה קץ לסחיטות והאיומים של הפלסטינים.

מאיר פרוש: כאשר הפלסטינים התעקשו שלא לשתף פעולה עם ממשל טראמפ, אנשי הנשיא טראמפ חתרו וחברו לאישים מתונים בקרב המוסלמים וגרמו למהפך מדיני אדיר באזור כולו, ובתוך חודשיים אנו מאשרים הסכם שלישי עם מדינה מוסלמית.

מאיר פרוש: אני מסיים.

מאיר פרוש: על כן, אם העובדה שבחירתו של ביידן מובטחת, אני פונה אל החברים פה: אל תטעו אשליות בקרב האמריקנים שאם ישראל תוותר לפלסטינים, הפלסטינים ישלימו עם קיומנו.

מאיר פרוש: מסתבר, לצערי, שהם, הפלסטינים, לא מסוגלים להשלים איתנו, מכיוון שהקיצוניים בהם חזקים יותר.

מאיר פרוש: לכן, כל דיבור עם פלסטינים, כל דיבור על ויתורים לפלסטינים ומסירת שטחי ארץ ישראל לאבו מאזן ואנשיו, מגדלים את חבורת הטרוריסטים שמסתתרת בקרב הפלסטינים ומכניסים אותנו לסכנה.

מאיר פרוש: כמו שאמר בשעתו הרבי מלובביץ', עצם הדיבור על מסירת שטחים זו סכנה של פיקוח נפש ושפיכות דמים.

מאיר פרוש: לכן אני פונה בקריאה לבני אברהם, יצחק ויעקב: אנא אל תרעו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה, תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הדובר הבא – חבר הכנסת אופיר כץ, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אחריו – חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

אופיר כץ: גברתי היושבת-ראש, תודה רבה.

אופיר כץ: אדוני השר, כנסת נכבדה, אנו עומדים פה היום, כחודש לאחר אישור הסכם השלום עם איחוד האמירויות, על מנת לכונן הסכם שלום נוסף עם מדינה ערבית, בחריין.

אופיר כץ: ראשית, אני רוצה לנצל את ההזדמנות לברך את ג'ו ביידן.

אופיר כץ: אני בטוח שהידידות העמוקה של ארצות הברית וישראל תשתקף גם בתקופת הממשל בראשותו.

אופיר כץ: ההסכם בין ישראל לבחריין הגיע בעקבות עבודה רבה ומאומצת של אנשים שונים מאחורי הקלעים ובהובלה של שני מנהיגים, ראש הממשלה נתניהו ונשיא ארצות הברית דונלד טראמפ.

אופיר כץ: בזמן תקופת ממשלתו טראמפ הוכיח כי הוא חבר אמיתי של מדינת ישראל: הכרה ברמת הגולן, הכרה בירושלים כבירת ישראל, מדיניות תקיפה כנגד איראן וכמובן הסכמי השלום ההיסטוריים.

אופיר כץ: הוא שירת את האינטרסים המדיניים והביטחוניים של ישראל בצורה מובהקת ואמיצה, ועל כך אני ורבים מאזרחי ישראל מודים לו מקרב לב.

אופיר כץ: מדהים לראות איך למרות כל הדברים הטובים שטראמפ עשה למען מדינת ישראל, השמאל עיוור לכך.

אופיר כץ: מבחינתם, "רק לא ביבי" עולה על הכול.

אופיר כץ: האמירות שרצו במערכת הפוליטית מצד האופוזיציה והשמאל פשוט מבישות, ואני מצטט: "ברוך שפטרנו", "ארבע שנים של רוח רעה, שקרים ובריונות הסתיימו", "עידן טראמפ הסתיים, וטוב שכך".

אופיר כץ: בושה וחרפה.

אופיר כץ: החגיגות מוכיחות שהדבר היחיד שמתווה את ההתנהגות של האופוזיציה והשמאל הוא אם זה טוב לביבי או לא טוב לביבי.

אופיר כץ: הם ישבחו או יבקרו רק לפי זה, בלי קשר לאירועים היסטוריים, הכרזות נדירות או הישגים אדירים.

אופיר כץ: טראמפ קרוב לביבי – נחגוג את הפסדו.

אופיר כץ: הזוי.

אופיר כץ: אין לכם טיפת הכרת הטוב לאדם שעשה וסייע כל כך הרבה למדינת ישראל.

אופיר כץ: וזה מתחיל מלמעלה.

אופיר כץ: מעניין אם חברי הכנסת הנכבדים יאיר לפיד ואביגדור ליברמן יתעלו על עצמם ובניגוד להצבעה על ההסכם עם איחוד האמירויות גם יואילו בטובם להגיע ולהצביע, או שגם הפעם יעסקו רק בפוליטיקה קטנה וצקצוקים על דוכן הכנסת.

אופיר כץ: אני מבקש לברך שוב את ראש הממשלה נתניהו על ההישג, את נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, את מלך בחריין חמד ואת שר החוץ הבחרייני על אירוע חסר תקדים – אירוע שיקדם את מעמדה של ישראל בעולם הערבי, יספק תשתית לשיתופי פעולה כלכליים אדירים ויחזק את המדינות.

אופיר כץ: אני מאמין ומקווה שנאשר פה עוד הסכמים רבים בחודשים הקרובים.

אופיר כץ: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: תודה, גברתי היושבת בראש.

מיכאל מלכיאלי: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, תודה רבה לחבר הכנסת ינון אזולאי, שוויתר לי על ארבע הדקות האלה.

מיכאל מלכיאלי: בחצי השנה האחרונה הציבור החרדי חוטף בתקשורת הכללית הסתה יום-יומית, הסתה יום-יומית, עד כדי כך שכשמדברים על הקורונה בבאקה אל-גרבייה, רואים תמונות של ילדים חרדים; מדברים על הגימנסיה – רואים ישיבה; מדברים על חוף ים בתל אביב, על הדבקות – כתוב למעלה "בני ברק".

מיכאל מלכיאלי: עשרות ומאות תמונות שלא קשורות בכלל למגזר החרדי – ילד חרדי, אדם חרדי.

מיכאל מלכיאלי: בסדר, התרגלנו לזה.

מיכאל מלכיאלי: קוראים לנו "מפיצי מחלות" – הסתה שלצערי גם בכירים במשרד הבריאות שותפים לה – והציבור החרדי יום-יום מקבל כותרות שלא מגיעות לו.

מיכאל מלכיאלי: והינה, פרופ' ערן סגל, פרופסור בכיר, אומר היום את המשפט הבא: שיעור התחלואה בנגיף הקורונה במגזר החרדי הוא הנמוך ביותר במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאלי: עולה מפרסום של ערן סגל, פרופסור ממכון ויצמן – ואני מקריא: מהנתונים עולה כי מקדם ההדבקה ממשיך להיות שונה בין המגזרים: מעל 1 במגזר הערבי, 0.95 במגזר הכללי, 0.69 במגזר החרדי.

מיכאל מלכיאלי: לדבריו, הירידה במגזר החרדי נראית אמיתית, והיא גם באה לידי ביטוי במאושפזים החרדים.

מיכאל מלכיאלי: האם מישהו שמע התנצלות?

מיכאל מלכיאלי: האם מישהו שמע את כותרות החדשות, את העיתונים, את האתרים?

מיכאל מלכיאלי: מישהו מדווח על זה?

מיכאל מלכיאלי: וממשיך פרופ' סגל: מהמספרים עולה שבשבוע האחרון נרשמה במגזר החרדי ירידה של 48% במספר המאומתים ו-48% במספר המאושפזים.

מיכאל מלכיאלי: רבותיי, זה מספרים – עשרות אחוזים.

מיכאל מלכיאלי: אין מה לטעות פה.

מיכאל מלכיאלי: כל הערים החרדיות ירוקות – לא צהובות, לא כתומות ולא מהבהבות.

מיכאל מלכיאלי: כולן ירוקות.

מיכאל מלכיאלי: הסתה פרועה מול מוסדות הציבור החרדי.

מיכאל מלכיאלי: רוני נומה, שהוא לא חרדי אבל הוא למד את הציבור החרדי, אומר בבוקר בתדרוך לתקשורת: רמת התחלואה בישיבות נמוכה.

מיכאל מלכיאלי: בזמן חורף יש 260 ישיבות, נבדקו למעלה מ-17,000 בחורים מתוך 34,000 ומצאנו 146 מאומתים – פחות מ-1%.

מיכאל מלכיאלי: האם יש תקשורת שדיווחה על זה?

מיכאל מלכיאלי: האם מישהו יודע על זה או עדיין ההסתה נמשכת גם בימים אלו?

מיכאל מלכיאלי: רבותיי, צבועים, נמאסתם.

מיכאל מלכיאלי: נמאס שמכים בנו כשאנחנו אדומים ואף אחד לא דואג לדווח על ירידת התחלואה ב-48% במגזר החרדי, אף אחד לא דואג לדווח שאנחנו המגזר היחיד שכל הערים שלו ירוקות.

מיכאל מלכיאלי: ואני גאה להיות חלק מהמגזר החרדי, שלאורך כל הדרך שמר על ההנחיות, וזה נותן את אותותיו במספרים.

מיכאל מלכיאלי: מספרים לא משקרים.

מיכאל מלכיאלי: אני מקווה שההסתה הזאת תיפסק, גם בתקשורת ובערוצים, ואנשים יאמרו את האמת פעם אחת, בדיוק כמו המחקרים האלה: מקדם ההדבקה בציבור החרדי הוא הנמוך ביותר שיש.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה, תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אוריאל בוסו, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת יבגני סובה.

אוריאל בוסו: גברתי היושבת בראש, מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, כראש קבוצת הידידות ישראל-הונדורס נפגשתי היום בלשכתי עם שגריר הונדורס בישראל מריו קסטיו.

אוריאל בוסו: דיברנו על חימום היחסים, שקיים כבר, בין המדינות – הם ידידים שלנו.

אוריאל בוסו: בחודש הקרוב – כבר במהלכים מתקדמים, אבל ודאי שעד סוף חודש דצמבר שגרירות הונדורס בישראל תיפתח בירושלים בהוראת נשיא הונדורס.

אוריאל בוסו: מדינת ישראל ממנה שגריר בהונדורס, גם כן עד סוף השנה.

אוריאל בוסו: אבל דיברנו גם על סופת ההוריקן שפקדה ביומיים האחרונים את המדינה.

אוריאל בוסו: למעלה מ-2 מיליון תושבים ואזרחים ללא קורת גג.

אוריאל בוסו: כמובן שמשרד החוץ מסייע.

אוריאל בוסו: אבל כשאנשים לפעמים מזלזלים ביחסי ידידות עם מדינות כאלה ואחרות, הסכמי שלום – צריך לזכור שכל אצבע כזאת זה בסופו של יום אצבע נוספת באו"ם וסיוע שמירה על האינטרסים של העם היהודי ומדינת ישראל, גם מול איראן ומול גורמים אחרים.

אוריאל בוסו: לכן אני חושב שכן צריך לברך וחובה לברך את ראש הממשלה על המהלכים החשובים הללו שהם עושים.

אוריאל בוסו: כאן באמת המקום להודות לנשיא שהיה ידיד אמיתי של העם היהודי, נשיא שפתח ממש את הלב שלו בארבע השנים האחרונות.

אוריאל בוסו: וכשאני רואה את הפסטיבל התקשורתי – כי לכאורה, מה שלא טוב לראש הממשלה – מה שטוב לראש הממשלה זה לא טוב לקבוצה אחרת באוכלוסייה, שזה פשוט מעוות.

אוריאל בוסו: תכירו טובה; תגידו: היה נשיא מצוין שנתן סיוע ורוח גבית לעם היהודי, למדינת ישראל, והיה שותף אמיתי לכל התהליכים.

אוריאל בוסו: אז זה המקום להכיר טובה, כי מי שלא מכיר טובה, בסופו של דבר מפסיד את כל השורשים שלו ואת העתיד שלו.

אוריאל בוסו: אין ספק שרק כך נמשיך, איך אומרים, בבניית המרקם הזה ובאחיזה של העם היהודי בתוך כל – לא רק במזרח התיכון אלא בעולם כולו.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה, תודה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה.

יבגני סובה: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, ראשית, אני רוצה להגיד שאני בעד כל הסכם שלום.

יבגני סובה: אני מברך על הסכם השלום עם בחריין.

יבגני סובה: אני מברך מאות אנשים אם לא אלפים שתרמו להסכם הזה, כמובן בראשם הנשיא היוצא דונלד טראמפ, שהוא באמת ידיד ישראל.

יבגני סובה: אני מברך גם את ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו על חתימת ההסכם החשוב הזה למדינת ישראל, וההסכם הזה בהחלט ייכנס להיסטוריה.

יבגני סובה: אבל מעבר לברכות אני רוצה להגיד שאני גם איש אמת וגם איש של שאלות.

יבגני סובה: צריך להגיד את כל האמת ולשאול את השאלות הקשות – השאלות שכנראה ילוו את ההסכמים לא רק עם בחריין אלא גם עם איחוד האמירויות, למשל כל הנושא של מכירת הנשק למדינות המפרץ.

יבגני סובה: הסוגיה הזאת חייבת להיות בפיקוח של הבית הזה, כאן, כנסת ישראל.

יבגני סובה: לא ייתכן שהנושא של מכירת הנשק האמריקאי – אנחנו כחברי הכנסת וגם שרי הממשלה נגלה בדיעבד, כשההסכם כבר אושר על ידי הכנסת.

יבגני סובה: אני אגיד לכם עוד דבר שמדאיג אותי מאוד.

יבגני סובה: רבים פה היום דיברו בברכה, וגם אני הצטרפתי לברכות, אבל מעיון עמוק בהסכמים עולה, למשל, סוגיה שאני לא בטוח שרבים מכם בכלל יודעים.

יבגני סובה: מה זה "החופש החמישי"?

יבגני סובה: מישהו יודע מה זה?

יבגני סובה: אתם יודעים שההסכם הזה מאפשר לחברות מהמפרץ, חברות תעופה מהמפרץ, בעוד שנה, באישור של מנהלי רת"א שלנו ושלהם, לתת חופש פעולה לחברות תעופה ולקחת נוסעים ישראלים לא רק מתל אביב ודובאי או בחריין אלא מכל נקודה בעולם?

יבגני סובה: רבותיי, הדבר הזה יהרוג את התעופה האזרחית שלנו, חד-משמעית.

יבגני סובה: שלוש חברות ישראליות יהיו תחת פשיטת רגל.

יבגני סובה: זו השאלה שחייבת להישאל פה בבית הזה, כי זה תפקידנו לפקח על זה.

יבגני סובה: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה סיפור קצר, אני לא יכול בלי סיפור קצר.

יבגני סובה: בחודש יולי לפני כשנה ייצגתי את כנסת ישראל בכנס גדול במוסקבה.

יבגני סובה: נסעתי לשם והשתתפתי בכנס ענק של 800 אנשים מ-130 מדינות.

יבגני סובה: הכנס עסק באתגרים בעידן המודרני ובעולם המודרני במלחמה נגד הטרור.

יבגני סובה: באחד הימים של הכנס ניגש אליי נציג של אחת המדינות במפרץ.

יבגני סובה: לא ידעתי מי זה, לא ראיתי את התג שלו.

יבגני סובה: הוא היה בלבוש ערבי מסורתי.

יבגני סובה: הוא פנה אליי ברוסית.

יבגני סובה: מסתבר שהאיש הזה למד כמה שנים במוסקבה.

יבגני סובה: התחלנו לדבר ולשוחח כי הוא שמע את הנאום שלי לפני כל המשתתפים.

יבגני סובה: הסתבר אז שזה חבר הפרלמנט של בחריין, עורך דין מאוד ידוע; אני לא רוצה להגיד את השם שלו, בכל זאת, זה היה לפני ההסכמים, זה היה לפני שבכלל דיברו על האפשרות של בחריין.

יבגני סובה: שאלתי אותו: מה אתה רוצה?

יבגני סובה: מה השאיפות שלך, אדוני?

יבגני סובה: הוא אמר: כמובן שהשאיפות שלי שיהיה שלום, שאני אוכל לבקר בישראל, שאתה כישראלי תוכל לבקר בבחריין.

יבגני סובה: דיברנו אז ובאמת החלפנו חוויות, וגם עצם זה שאנחנו יודעים את השפה שמאחדת בינינו הוסיף.

יבגני סובה: בסוף ביקשתי ממנו להצטלם.

יבגני סובה: אמרתי: בוא נעשה תמונה למזכרת, אתה מבחריין, אני מישראל.

יבגני סובה: הוא אמר: לא, לא, לא.

יבגני סובה: תמונה נעשה מהגב.

יבגני סובה: עדיין שמורה אצלי תמונה שאני עם הפנים והחבר המכובד הזה מהגב.

יבגני סובה: הוא איחל לי אז, ואני גם איחלתי לו – אמרתי: בפעם הבאה, כשאגיע לכנס, לא משנה אם זה מוסקבה או עיר אחרת, אני רוצה תמונה עם הפנים, לא תמונה עם הגב.

יבגני סובה: אני מאוד מקווה שההסכם הזה יוכיח את עצמו במשך הזמן, ובעוד שנה, שנתיים, בעוד חודשיים, אני – וכולנו נוכל באמת להצטלם עם הפנים ולא להסתתר.

יבגני סובה: נוכל להגיד אז שהשלום הזה אכן הוכיח, כי כל שלום וכל הסכם שלום מוכיח את עצמו רק כעבור כמה שנים.

יבגני סובה: תודה רבה, גברתי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': השר עמיר פרץ – אני לא רואה אותו כאן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת איתן גינזבורג, אתה הבא בתור, בבקשה.

איתן גינזבורג: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, לפני כחודש התכנסו כאן, במליאת הכנסת, לאשרר ולברך על חוזה השלום ההיסטורי, הסכמי אברהם לשלום בין ישראל לאיחוד האמירויות הערביות, והינה אנחנו מקיימים דיון נוסף ומברכים על הסכם כינון קשרי דיפלומטיה, שלום וידידות בין ישראל לממלכת בחריין.

איתן גינזבורג: גם הסכם השלום הזה אינו דבר מובן מאליו.

איתן גינזבורג: גם הוא בא לממש חזון שכולנו שותפים לו של מזרח תיכון יציב, שלו ומשגשג.

איתן גינזבורג: כבר היום אפשר לראות כיצד מתפתחים יחסי הידידות בין הישראלים לבין האמירתים ואיך שיתופי הפעולה בין המדינות וגם בין העמים באים לידי ביטוי.

איתן גינזבורג: אני מקווה שגם עם העם הבחרייני נזכה לרקום יחסי ידידות אמיתיים שיתפתחו לשיתופי פעולה לטובת שני הצדדים.

איתן גינזבורג: נראה לי ראוי, דווקא ביום שבו אנו מברכים ומאשררים את ההסכם, להודות שוב לנשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, ידיד גדול של ישראל, על תרומתו הגדולה להשגת ההסכם הזה והסכמים נוספים, ובכלל, על תמיכתו הבלתי-מתפשרת במדינת ישראל לאורך כל שנות כהונתו בבית הלבן.

איתן גינזבורג: בהזדמנות זו אני גם רוצה לברך מכאן את הנשיא הנבחר ג'ו ביידן, תומך וידיד אמת ורב-שנים של ישראל, על היבחרו לתפקיד החשוב.

איתן גינזבורג: אני מאמין שהקשר העמוק והחזק בין המדינות ימשיך לשגשג גם בתקופתו, ואני מאמין ומקווה שנזכה לראות הסכמים נוספים שכאלה גם תחת הנהגתו.

איתן גינזבורג: ואם כבר מדברים על הבחירות בארצות הברית, אני לא יכול להתעלם מהבחירה ההיסטורית של העם האמריקני בקמלה האריס לתפקיד סגנית הנשיא – האישה הראשונה בתפקיד, האישה האפרו-אמריקאית הראשונה בתפקיד והאישה האסייתית-אמריקאית הראשונה בתפקיד.

איתן גינזבורג: כל כך הרבה "הראשונה בתפקיד", שאי-אפשר שלא להתרגש.

איתן גינזבורג: ברור שלא מוצאה או צבע עורה הוא מה שמגדיר אותה, אלא – ובעיקר – כישוריה ותכונותיה הם שהביאו אותה למקום שבו היא ניצבת.

איתן גינזבורג: אבל – וזה אבל גדול – אי-אפשר להתעלם מהחשיבות הגדולה של הדברים האחרים, של פריצת תקרת זכוכית ושל ההוכחה שהכול אפשרי.

איתן גינזבורג: אני לא חסיד גדול של פוליטיקת הזהויות.

איתן גינזבורג: אני חושב שהניסיון להגדיר אדם רק על פי צבעו, מגדרו, מוצאו או זהותו המינית הוא פוליטיקה לוקה בחסר.

איתן גינזבורג: אבל כמי שכיהן כראש העיר ההומו הראשון בישראל אני יודע, מניסיון אישי, על החשיבות של ייצוג.

איתן גינזבורג: אני זוכר שבימיי הראשונים בתפקיד ראש עיריית רעננה פנה אליי נער, תלמיד תיכון בן 17, שרק התחיל במידה רבה את תהליך הקבלה העצמית שלו, תהליך שכמעט כל להט"ב עובר בצורה כזאת או אחרת.

איתן גינזבורג: אותו נער סיפר לי עד כמה היה משמעותי עבורו לראות שבראשות העיר שלו מכהן הומו גאה, מישהו כמוהו, וכמה הדבר הזה גרם ועזר לו להבין שמי שהוא – זה ממש בסדר גמור, ואיך זה סייע לו להתייצב מול חבריו והוריו ולומר להם: זה מי שאני, בשלמות מלאה ובשלמות מוחלטת.

איתן גינזבורג: הוא לא חריג, הוא לא אחר, והנטייה המינית שלו, והצבע שלה, אינם מכשול, או לפחות הם לא צריכים להיות כאלה.

איתן גינזבורג: ועל כן, ברור לי כמה הבחירה הזאת בקמלה האריס לסגנית נשיא ארצות הברית של אמריקה היא חשובה והיסטורית, והיא נותנת תקווה לילדות צעירות שישבו בבית וראו את הרגע הזה קורה, את תקרת הזכוכית הזאת מתנפצת – יראו וידעו שגם הן יכולות, או כמו שאמרה במילותיה שלה, היא אולי הראשונה אבל בטח לא האחרונה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': השר עמיר פרץ, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עכשיו אתה ואחר כך חברת הכנסת קטי שטרית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

עמיר פרץ: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה להודות לך על שאת מאפשרת לי לדבר למרות שפספסתי בכמה שניות, כי ראיתי את סדר-היום משתנה.

עמיר פרץ: תודה רבה לך.

עמיר פרץ: זה חשוב לי מאוד.

עמיר פרץ: הייתי כאן, במליאה הזאת, חברי הכנסת, בימים מאוד מרגשים.

עמיר פרץ: אני רוצה לומר לכל חבריי שנמצאים כאן בכנסת כשנה או כשנתיים: לפעמים צריך לחכות עשר, עשרים שנה, כדי להיות במעמד כזה ולהיות חלק מהאישור של הסכם, הסכם שלום.

עמיר פרץ: הייתי כאן כאשר אושרו הסכמי השלום האחרים – הסכם השלום עם ירדן, הסכם אוסלו – ואני כאן היום כשאנחנו מאשרים את ההסכם הנוסף אחרי ההסכם עם איחוד האמירויות, ההסכם עם בחריין.

עמיר פרץ: אלו הרגעים היפים של הבית הזה, אלו הרגעים היפים של מדינת ישראל, אלו רגעים יפים של פתיחת דלתות ולא של סגירתן, רגעים של הכרזה על שלום ולא על מלחמה, רגעים של תקווה.

עמיר פרץ: בחריין – בערבית: ארץ שני הימים – היא גם ארץ של סובלנות דתית שבה כבר כיהנו יהודים בתפקידי ממשל בכירים ושבה קהילה יהודית שיכולה להיות ראש גשר לשלום.

עמיר פרץ: מלך בחריין חמד בן עיסא ואנשי ממשלו ידעו לגנות את הטרור נגד הישראלים גם כשזה לא היה פופולרי בסביבתם, ועוד לפני שנתיים גינה המלך את החרם הערבי על ישראל.

עמיר פרץ: כמו שכתבה הודא עזרא נונו, פוליטיקאית בחריינית יהודייה שכיהנה במשרות רמות מטעם ארצה, כמו שגרירת בחריין בארצות הברית, "תרבות של שלום ושיתוף פעולה באזור היא כבר לא בגדר רשימת משאלות אלא הכרח עבור עתיד משגשג לכולם.

עמיר פרץ: מזרח תיכון שהוא יותר רב-גוני, מחובר יותר ושליו יותר הוא המתכון שלנו לעתיד".

עמיר פרץ: אני רוצה לברך את ראש הממשלה, בלי ציניות ובלי חמיצות, גם על ההסכם וגם על העובדה שכולנו מבינים שנושא הסיפוח לא נמצא על סדר-היום הישראלי, ודאי אחרי הבחירות שהתרחשו בארצות הברית.

עמיר פרץ: ואני לא אומר זאת, חלילה, כי אני חושב שהיה פה איזה דיל.

עמיר פרץ: ההיסטוריה הכתיבה שאנחנו מקבלים הסכמי שלום ומוותרים על הסיפוח, שיכול לזעזע את היציבות באזור כולו.

עמיר פרץ: ואני רוצה להודות לנשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על התרומה הגדולה שלו לקידום ההסכמי השלום – כמו איש עסקים טוב שזיהה שמסלול אחד הולך להיות מוחמץ והתנפל מייד על המסלול האחר, של הסכמי שלום, שמשרתים את מדינת ישראל ואת האזור כולו.

עמיר פרץ: אני גם רוצה לאחל לג'ו ביידן, וכמובן לסגניתו קמלה האריס, על ניצחונם – לאחל להם הרבה הצלחה.

עמיר פרץ: אני מאוד מקווה שנשיא ארצות הברית החדש ידע לחזק את הסכמי השלום, אבל גם ידע להחזיר אותנו למסלול הידברות עם הפלסטינים.

עמיר פרץ: זה לא יעזור לנו, הפלסטינים היו ונשארו כאן, ובסופו של יום נצטרך לבוא ולהביט כיצד אנחנו מחדשים את ההידברות עם הפלסטינים וכיצד אנחנו מצליחים לעשות זאת תוך כדי חיזוק וקידום ההסכמים שנחתמו.

עמיר פרץ: אני רוצה לפנות לראש הממשלה, לראש הממשלה החליפי, לכל חברי הבית הזה: אנחנו נמצאים בתקופות שבהן חוסר היציבות יכול לפגוע בנו כמדינה, כאזרחים.

עמיר פרץ: אני מנצל את דבריו של ג'ו ביידן ומעביר את זה כמסר לכולנו.

עמיר פרץ: כך אמר ג'ו ביידן לכל האזרחים – ואני מצטט: אנחנו לא אויבים.

עמיר פרץ: בואו ניתן הזדמנות אחד לשני, כדי שנוכל לראות התקדמות בחיינו.

עמיר פרץ: אסור לנו להסתכל על המתחרים שלנו כאויבים.

עמיר פרץ: זה הזמן להניח לכל הפוליטיקה בצד, להתמודד עם הקורונה, להצליח ליצור מכנה משותף בין אזרחי ישראל, להקטין את השנאה ולחזק את השלום.

עמיר פרץ: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

עמיר פרץ: ואני מברך את כל מי ששותף ליום הזה.

עמיר פרץ: למרות הציניות, יום אחד כל אחד מאיתנו ידע שהוא היה שותף ליום חשוב מאוד.

עמיר פרץ: תודה לכולם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת קטי שטרית, בבקשה.

קריאה: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו בעד שוויון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

קטי קטרין שטרית: השרים גילה, עמיר וחבריי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים בתקופה היסטורית למדינת ישראל ולעם היהודי.

קטי קטרין שטרית: הסכמי אברהם, שזה עתה נחתמו עם האמירויות, בחריין ולאחרונה עם סודאן, מהווים פריצת דרך בתהליך השלום האזורי.

קטי קטרין שטרית: ביסוד ההסכמים הללו עומדים שיקולי ביטחון לאומיים, פיתוח כלכלי-אזורי ומיצוב מדינת ישראל כמעצמה אזורית.

קטי קטרין שטרית: אילולא חזונו ומדיניותו של ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו ונשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, היינו עדיין תקועים בעידן אוסלו והאוטובוסים המתפוצצים.

קטי קטרין שטרית: לא מדובר בהסכמים ריקים עם כוונות נסתרות אלא ברצון אמיתי לקירוב לבבות בין העמים.

קטי קטרין שטרית: הראיה לכך – סקר שביצע מכון מחקר שלפיו 81% מהנשאלים, ערבים ממדינות ערב וממדינות במערב, תומכים בהסכם השלום עם ישראל, ו-45% סבורים שהסכמי שלום עם ישראל יכולים לתרום לשלום וליציבות במזרח התיכון כולו.

קטי קטרין שטרית: לאחרונה אני שומעת על פרשנים בישראל שקבעו כי ההסכמים המדיניים עם איחוד האמירויות ועם בחריין הם הסכמים שוליים שאינם יכולים לדור בכפיפה אחת עם הסכמי שלום כמו ההסכמים עם מצרים ועם ירדן.

קטי קטרין שטרית: אחד מהפרשנים המובילים בישראל, אמנון אברמוביץ', אף אמר: "הניסיון למסגר את ההסכם הזה באותה מסגרת שלום עם מצרים וירדן – הוא מלאכותי.

קטי קטרין שטרית: היומרה להציב את נתניהו בשורה אחת עם בגין ורבין – היא מעליבה".

קטי קטרין שטרית: אז אני אגיד לך, מר אברמוביץ' היקר, מה מעליב – מעליב שאתה מפקפק בכלכלות חזקות שניתן לקיים איתן קשרים מסחריים שיניעו את הכלכלה הישראלית, בשעה שהכלכלה העולמית מצטמצמת בעקבות הקורונה.

קטי קטרין שטרית: ההסכמים יביאו לנסיקה בתחומים רבים, ובהם תיירות, ביטחון, תקשורת, טכנולוגיה, אנרגיה, פיננסים והגנת הסביבה – ויושבת כאן גם השרה להגנת הסביבה, גילה היקרה.

קטי קטרין שטרית: נוכח האקלים המדברי והשטחים הצחיחים, שני הצדדים עשויים למצוא עניין רב בשיתוף פעולה בנושא ההתמודדות עם שינויי האקלים, התפלת המים והחקלאות המתקדמת.

קטי קטרין שטרית: בתחום האנרגיה אני צופה שיתוף פעולה בנושאי האנרגיות המתחדשות ויצוא הנפט למערב בעקבות ובאמצעות קו אילת–אשקלון.

קטי קטרין שטרית: אז כמו שאמרו הגשש החיוור: אתה הבנת את זה, אברמוביץ'?

קטי קטרין שטרית: כנראה שלא.

קטי קטרין שטרית: אני אסיים בתפילה שנזכה לראות עוד שיתופי פעולה והסכמי שלום נוספים עם מדינות ערביות, כפי שאמר והבטיח לנו ראש הממשלה נתניהו.

קטי קטרין שטרית: אסיים בפסוק שקודם כול אני מפנה אותו כלפינו ואחר כך כלפי אחרים: עושה שלום במרומיו, הוא יעשה שלום עלינו ועל כל ישראל, ואמרו אמן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת מנסור עבאס – אינו נוכח.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גם השר אלי כהן לא נמצא.

קריאה: הוא ויתר למישהו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חשבתי שהוא נתן לו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם כך, בבקשה.

עמיר פרץ: ויתר לנו.

עמיר פרץ: ויתר לנו, אבל זה – – –

קריאה: לא, הוא ויתר – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אה, חשבתי שהוא ויתר לגמרי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז אני מתנצלת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: אנחנו בהסכמי אברהם – בדיוק קוראים את הפרשיות של אברהם בתורה.

יצחק פינדרוס: חיי שרה זו הפרשייה האחרונה של אברהם.

יצחק פינדרוס: איך מסתיימת פרשיית חיי שרה?

יצחק פינדרוס: "וימת אברהם בשיבה טובה – – – ויקברו אֹתו יצחק וישמעאל בניו".

יצחק פינדרוס: אומר רש"י: ישמעאל חזר בתשובה, וזו השיבה הטובה שבה נקבר אברהם – שישמעאל חזר בתשובה.

יצחק פינדרוס: בפרשת השבוע שעבר ישמעאל בעצם גורש מהבית, ועכשיו הוא חזר חזרה, אבל כתוב שהוא חזר בתשובה.

יצחק פינדרוס: איפה כתוב: ויקברו אותו יצחק וישמעאל בניו והוא חזר בתשובה?

יצחק פינדרוס: התשובה היא פשוטה: ישמעאל היה הבן הבכור.

יצחק פינדרוס: כאשר הוא כיבד את יצחק – "ויקברו אותו יצחק וישמעאל בניו" – כשהוא הבין שהוא צריך לכבד את יצחק, אז אברהם הגיע לשיבה טובה.

יצחק פינדרוס: כשאנחנו היום מאשרים את ההסכם השני, בדרך להסכם השלישי, עם בני ישמעאל, שמקומם בחצי האי ערב – איך את אמרת קודם?

יצחק פינדרוס: זה לא דומה לשלום עם מצרים.

יצחק פינדרוס: את צודקת.

יצחק פינדרוס: מצרים זה יותר בחלק של אפריקה של העולם, זה לא בחצי האי ערב – ובטח לא בהיסטוריה, מי שקרא בפרשת נוח.

יצחק פינדרוס: כשחצי האי ערב עושים הסכמים עם ישראל ללא ויתורים, ללא בקשות מיוחדות, אלא הסכמים שכולנו יודעים שיש עוד מדינות באותו חצי האי ערב שעומדות מאחורי ההסכמים האלה ומחכות בתור להיכנס להסכמים האלה – זהו המצב הנכון והאידיאלי של וייקבר אברהם בשיבה טובה.

יצחק פינדרוס: ואני חושב שעכשיו זו באמת הזדמנות להודות לידיד אמיתי של מדינת ישראל, הנשיא דונלד טראמפ, ולצוות שלו כולו, שעזרו הן ליהודים בארצות הברית והן למדינת ישראל בכל מה שיכלו.

יצחק פינדרוס: צריך לדעת להכיר טובה, צריך לדעת להגיד תודה על ארבע שנים טובות.

יצחק פינדרוס: אני אומר לכם, כמי שסבל בשנות אובמה בירושלים, כשלא היה אפשר לבנות מרפסת בגילה, לא היה אפשר לבנות מרפסת בגבעת זאב ולא היה אפשר היה לבנות, מי שלא יודע – לא היה אפשר לזוז, לכנס ועדה מקומית, כי ג'ו ביידן אולי בטעות יצא באותו יום מהארץ, ואולי באותו יום אישרו כמה יחידות דיור באיזשהו מקום.

יצחק פינדרוס: צריך להודות על ארבע השנים הטובות האלה, וצריך להתפלל ולייחל שהתהליך הזה – שאנחנו רואים גם בפרשיות התורה שזה הסיום של שיבה טובה של אברהם אבינו – ימשיך באזור לשלום ושגשוג מתוך חוזקה ועוצמה של העם היהודי.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': השר אלי כהן – לא נמצא.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': השרה גילה גמליאל, בבקשה.

גילה גמליאל: גברתי היושבת-ראש, מזכירת הכנסת, חברות וחברי הכנסת, אירועים היסטוריים רבים התרחשו כאן בכנסת ישראל, אירועים מכוננים, מרגשים, שעיצבו אותנו כאומה והפכו את מדינת ישראל לפלא שהיא היום.

גילה גמליאל: היום אירוע נוסף מצטרף אליהם.

גילה גמליאל: מי היה מאמין לפני כמה שנים, או אפילו חודשים, שכנסת ישראל תאשר את כינון היחסים עם בחריין.

גילה גמליאל: מי היה מאמין שהסכמי השלום ההיסטוריים ישקפו באופן ברור את הדרך שלנו – שלום תמורת שלום, שלום מתוך עוצמה, ללא נסיגות, ללא ויתורים, לא מתוך חולשה וכניעה אלא מתוך איתנות חברתית, כלכלית ומדינית, שלום כפי שראה זאת בעיני רוחו אבי התנועה הרביזיוניסטית זאב ז'בוטינסקי כשהגה את רעיון קיר הברזל.

גילה גמליאל: אלא שאפילו ז'בוטינסקי, כשדיבר במאמרו המפורסם על שכנינו ערביי ארץ ישראל, לא שיער עד כמה חזק ואיתן יהיה קיר הברזל של מדינת ישראל בשנת 2020.

סמי אבו שחאדה: "קיר הברזל" זה לא תוכנית עבודה.

גילה גמליאל: כה חזק ואיתן הוא עד שעוצמתו משתרעת מעבר לירדן ועד למפרץ הפרסי.

סמי אבו שחאדה: הטקסט "קיר הברזל" זה לא טקסט שלום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אבו שחאדה, בבקשה לא להפריע.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

סמי אבו שחאדה: אני לא מפריע, אני אומר.

סמי אבו שחאדה: אני לא רוצה שהוא יתהפך בקברו, זאב ז'בוטינסקי.

גילה גמליאל: ומי בנה וביצר את קיר הברזל בשנים האחרונות ומי הוביל את המהלך ההיסטורי הזה?

גילה גמליאל: הליכוד בהנהגת ראש הממשלה בנימין נתניהו.

גילה גמליאל: בזכות החזון של ראש הממשלה נתניהו, בזכות מערכת היחסים המופלאה שלו עם מנהיגי העולם ובראשם דונלד טראמפ, אנחנו מאשרים היום הסכם היסטורי עם בחריין.

גילה גמליאל: כמובן שכינון היחסים פותח בפנינו מרחב עצום לשיתופי פעולה בין עמים שהמשותף ביניהם רב על המפריד.

גילה גמליאל: רק בתחום הגנת הסביבה אנו צופים מיזמים פורצי דרך – בתחום חקר המדבר, שימוש במים, חקלאות, אנרגיה מתחדשת ועוד – שייטיבו עם אזרחי שתי המדינות.

גילה גמליאל: לא פחות חשוב הוא היתרון הביטחוני והאסטרטגי שכינון היחסים עם בחריין יצר.

גילה גמליאל: בזכות כינון היחסים עם בחריין והסכם השלום עם איחוד האמירויות יצרנו שותפות אסטרטגית למדינת ישראל ממש על גבולה של איראן.

גילה גמליאל: כינון היחסים עם מדינות שבמשך שנים הורגלנו שהן באופן אוטומטי במחנה נגדנו נראה פתאום כל כך טבעי, וזה באמת כך.

גילה גמליאל: אבל אסור לנו לקחת את המהלך ההיסטורי הזה כמובן מאליו, ואסור לנו לנוח על זרי הדפנה.

גילה גמליאל: אם נמשיך לפעול כפי שפעלנו עוד נכונים לנו הסכמים נוספים עם מדינות נוספות.

גילה גמליאל: זו רק ההתחלה.

גילה גמליאל: אנשי עסקים ישראלים ובחריינים מתחילים בשיתופי פעולה כבר בימים אלה ממש.

גילה גמליאל: אנו נוביל מיזמים משותפים בין הממשלות, בין חברות ועסקים ובין האנשים.

גילה גמליאל: נועדנו לחיות בשלום.

גילה גמליאל: נועדנו לשתף פעולה.

גילה גמליאל: לאחרונה שוחחתי עם בנו של מלך בחריין ויושב-ראש המועצה העליונה לסביבה במדינה עבדאללה בן חמד בן עיסא אל-ח'ליפה.

גילה גמליאל: דנו באפשרויות שונות לשיתופי פעולה בתחום הגנת הסביבה.

גילה גמליאל: אמרתי לו שטבעי שנשתף פעולה במיוחד בתחום הסביבה, כשתי מדינות שחיות באקלים דומה, שרובו מדברי, וכשתי מדינות שמשבר האקלים צפוי להשפיע עליהן באופן משמעותי.

גילה גמליאל: שוחחנו על האפשרות לשיתוף פעולה בהקמת ה-Desert Tech בנגב, מרכז חדשנות לשינויי אקלים בסביבה מדברית.

גילה גמליאל: שוחחנו על האפשרות לשתף פעולה בשמירה על המגוון הביולוגי ומערכות אקולוגיות לנוכח האיום על המגוון הביולוגי בישראל וגם בבחריין, שנובע מהפיתוח המואץ ושינויי האקלים ולנוכח הלחצים על המשאבים הימיים של ישראל ושל בחריין.

גילה גמליאל: שוחחנו גם על עבודה משותפת בתחומי הגנת הסביבה הימית.

גילה גמליאל: יש הרבה מה לעשות ויש הרבה מה לשנות, ובעזרת השם נעשה יחד ונצליח יחד.

גילה גמליאל: עושה שלום במרומיו, הוא יעשה שלום עלינו ועל כל עם ישראל, אמן.

גילה גמליאל: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אמן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת שלמה קרעי, בבקשה, ואחריו – חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

שלמה קרעי: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, כמה סמלי שביום הזה, שבו אנחנו מאשרים הסכם שלום שני של ישראל עם מדינה ערבית, מת אחד האנשים שאחראים לכך שאין שלום, שתמך בטרור, העליל עלילות דם אנטישמיות ופעל נגד ישראל בכל העולם במשך שנים רבות.

סמי אבו שחאדה: אין גבול לחוצפה.

סמי אבו שחאדה: אין גבול לחוצפה.

שלמה קרעי: "כן יאבדו כל אויביך ה'.

שלמה קרעי: "

סמי אבו שחאדה: אין גבול לבושה.

סמי אבו שחאדה: אין גבול לגזענות.

סמי אבו שחאדה: אין גבול להסתה.

שלמה קרעי: נרכין ראש היום – – –

סמי אבו שחאדה: מי שאין לו מוסר יכול להגיד מה שהוא רוצה.

שלמה קרעי: תלך לפרלמנט הפלסטיני.

סמי אבו שחאדה: אנשים שאין להם מוסר יכולים לעשות בדיוק את מה שאתה עושה.

שלמה קרעי: נרכין היום ראש היום לזכר הישראלים, השם ייקום דמם – –

סמי אבו שחאדה: זה מה שיוצא מחסרי מוסר.

שלמה קרעי: – – שנרצחו בגללו או בעידודו במהלך השנים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אבו שחאדה, בבקשה.

שלמה קרעי: "הרנינו גוים עמו כי דם עבדיו יקום ונקם ישיב לצריו וכיפר אדמתו עמו.

שלמה קרעי: "

עאידה תומא סלימאן: מאיפה אתה שואב את כל השנאה הזאת?

עאידה תומא סלימאן: מאיפה?

שלמה קרעי: הרוח הגבית שמקבלת מדינת ישראל מהסכמי השלום עם מדינות ערב מחלישה באופן משמעותי את רוח ההתנגדות והטרור של אויבינו.

שלמה קרעי: ראש הממשלה נתניהו מדבר כבר עשרות שנים על החתירה להשגת שלום אמת, שלום מתוך עוצמה ומתוך אינטרס משותף של שלום.

שלמה קרעי: בספרו "מקום תחת השמש" כתב כבר לפני 25 שנה: מדינת ישראל, שבה יחיו שמונה או עשרה מיליון יהודים בעוד כמה עשרות שנים, תוכל ליהנות משגשוג, תנופה ועצמאות, שבישראל של היום קשה להעלותם על הדעת.

שלמה קרעי: דווקא משום שהמדינה היהודית תתחזק כל כך ייאלץ בסופו של דבר רובו של העולם הערבי לעשות עימה שלום אמת.

שלמה קרעי: בזמנו, כשהדברים נכתבו, רבים בשמאל קטלגו את ספרו בז'אנר – או בעברית סוגה – של מדע בדיוני.

שלמה קרעי: שלום אז בעיני השמאל – ובעיני השמאל הסהרורי עד היום – הוא שלום מתוך רפיסות, ויתורים והלקאה עצמית.

שלמה קרעי: גם אליעזר עבד אברהם, בפרשתנו חיי שרה, מפקפק בדבריו של אברהם, ומעלה רעיון לעקור את יצחק מארץ ישראל.

שלמה קרעי: הוא אומר לו: אולי המשימה שלי לא תצליח.

שלמה קרעי: "ההשב אשיב את בנך אל הארץ אשר יצאת משם?

שלמה קרעי: " ואברהם עונה לו: "ה' אלֹהי השמיִם אשר לקחני מבית אבי ומארץ מולדתי ואשר דִבר לי ואשר נשבע לי לאמֹר לזרעך אתן את הארץ הזאת הוא ישלח מלאכו לפניך".

שלמה קרעי: אל תדאג, לזרעך אתן את הארץ הזאת.

שלמה קרעי: זה אברהם, ואלו הסכמי אברהם, המבוססים על ההכרה ההיסטורית בארצנו, נחלת אבותינו.

שלמה קרעי: כאן המקום להודות לגדול ידידינו בעולם, ידיד אמת, נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, על עמידתו האיתנה לצד מדינת ישראל וראש הממשלה נתניהו – –

סמי אבו שחאדה: בקרוב אצלכם כמוהו.

סמי אבו שחאדה: בקרוב אצלכם כמוהו.

סמי אבו שחאדה: ברוך שפטרנו.

עאידה תומא סלימאן: – – –

סמי אבו שחאדה: נקווה שמי שחושב כמוהו גם יהיה כמוהו.

שלמה קרעי: – – השגת שלושה הסכמי שלום כבירים עם מדינות ערב וביטול הווטו הפלסטיני על השלום באזורנו, הכרה בירושלים כבירת ישראל והעברת השגרירות אליה, הכרה בריבונותנו על רמת הגולן, הכרה בחוקיות ההתיישבות וביטול הסכם הגרעין והטלת סנקציות על איראן.

שלמה קרעי: אגב איראן, כמה מצער, אך לא מפתיע, שנציגי המיעוט הערבי כאן בישראל – אתם, אתם כמעט היחידים בעולם, יחד עם ארגוני הטרור ואיראן, שמתנגדים להסכמי השלום האלה.

שלמה קרעי: אט-אט מתפכח הציבור שבחר אתכם ומבין שנציגיו בוחרים בדרך של טרור ושל חורבן והרס על פני אביב של שלום ושגשוג.

סמי אבו שחאדה: לא משנה כמה אפסים אתה תחבר, הם יישארו אפס.

סמי אבו שחאדה: לא משנה כמה אפסים תחבר – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

שלמה קרעי: נסיים בתקווה להתגשמות חזון אחרית הימים בנבואת ישעיה – – –

סמי אבו שחאדה: – – תכפיל אותם, תחלק אותם – הם יישארו אפס.

סמי אבו שחאדה: גברתי – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אבו שחאדה, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבקשת, די.

שלמה קרעי: נסיים בתקווה להתגשמות חזון אחרית הימים בנבואת ישעיה: "והיה באחרית הימים נכון יהיה הר בית ה' בראש ההרים ונִשא מגבעות ונהרו אליו כל הגויִם.

שלמה קרעי: וכִתתו חרבותם לאִתים וחניתותיהם למזמרות לא יִשא גוי אל גוי חרב ולא ילמדו עוד מלחמה".

שלמה קרעי: עד אז נעשה שלום, אבל רק מתוך עוצמה.

שלמה קרעי: "ה' עֹז לעמו יִתן ה' יברך את עמו בשלום.

שלמה קרעי: "

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושבת-ראש, חברי וחברות הכנסת, אם יש משהו שמצער אותי – שהעולם הערבי, ובמיוחד העם בבחריין, לא למד עברית כדי לשמוע את דברי השנאה ואת דברי הכוחניות שעכשיו חוגגים על הדוכן הזה תחת האמתלה של הסכם שלום.

עאידה תומא סלימאן: חבל שהעם בבחריין (אומרת דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: בני עמנו, העם הבחרייני, שלוחם בשנים האחרונות למען חירותו שלו נגד המשטר המדכא, לא שומע, למרבה הצער, את מילות הגזענות המעלות על נס את הקולוניאליזם הגזעני של הכיבוש, שחוגג כעת בהסכם המתקרא "הסכם השלום" עם בחריין.

עאידה תומא סלימאן: ) לצערי הרב, הסכמי הנורמליזציה המונחים בפנינו היום יחד – וקדמו להם ההסכמים עם איחוד האמירויות, ויבוא כנראה הסכם עם סודאן – הם המורשת של ארבע השנים האחרונות, עידן עסקת המאה.

עאידה תומא סלימאן: אלה היו ארבע שנים שבהן הברית בין ישראל לארצות הברית הפכה לחזקה עוד יותר.

עאידה תומא סלימאן: נכון, בעזרת הברית המסוכנת שבין נתניהו לטראמפ, ברית שהיא בבסיסה שיתוף פעולה פוליטי, הם חיזקו אחד את השני בבייס הפוליטי – טראמפ עזר לנתניהו עם המתנחלים וגיבש את הימין הישראלי, ונתניהו עזר לטראמפ עם האוונגליסטים והימין האמריקאי.

עאידה תומא סלימאן: בשנים האלה החנופה של ממשלת ישראל לנשיא האמריקאי המושחת והמשחית עלתה לרמות חסרות תקדים, והצבא הישראלי שימש כקבלן משנה צבאי של האינטרסים הרחבים של ארצות הברית באזור.

עאידה תומא סלימאן: מהצד השני, הממשל בארצות הברית, שתומך בהתנחלויות אפילו יותר מאשר הממשל בישראל, עשה כל שביכולתו להעמיק את הכיבוש הישראלי, לרסק את מעמדה הבין-לאומי והפוליטי של ההנהגה הפלסטינית.

עאידה תומא סלימאן: ומעל כל זה – תוכנית יותר גדולה, כלכלית, שקשורה לסחר בנשק, באנרגיה ובטכנולוגיה מתקדמת.

עאידה תומא סלימאן: ארצות הברית צריכה ברית עמוקה ואיתנה בין ישראל לבין מדינות המפרץ כדי לבסס ציר תמיכה חזק כאשר היא מתרחקת אט-אט מהמזרח התיכון.

עאידה תומא סלימאן: אלה ההסכמים האלה.

עאידה תומא סלימאן: אלה לא הסכמי שלום, אלה הסכמי הכנעה לעמים ערביים, לציר אזורי שארצות הברית משאירה מאחוריה כדי לשרת את האינטרסים שלה באזור.

עאידה תומא סלימאן: החלום של נתניהו היה בעיקר לשנות את קווי המתאר של הגישה הבין-לאומית כלפי הסכסוך העיקרי באזור הזה: המשך הכיבוש הישראלי על העם הפלסטיני, לשבור את רצף התמיכה והסולידריות עם העם הפלסטיני ולבנות באמת קיר ברזל.

עאידה תומא סלימאן: תקשיבו טוב מאוד: קיר הברזל הזה הוא בעצמו יהפוך למכשול האמיתי בפני שלום אמיתי לעמי האזור, כולל לציבור במדינת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: סיום הכיבוש והקמת מדינה פלסטינית הם הפתרון, הם לא הבעיה.

עאידה תומא סלימאן: צריך להבין את זה.

עאידה תומא סלימאן: אבל עכשיו, כאשר טראמפ בדרכו החוצה, כל מי שמאמין בשלום נושם נשימת רווחה.

עאידה תומא סלימאן: אומנם המורשת של הברית הזאת תמשיך לחיות בהסכמים האלה שלפנינו, אבל עכשיו, כל עוד זה תלוי בנו, בישראלים ובפלסטינים, האם נוכל גם אנחנו להחליף את השלטון הרע הזה באחד שרוצה לפעול למען שלום וסיכום הכיבוש?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה לסיים.

עאידה תומא סלימאן: המכשול החיצוני יוסר בינואר, אבל כדי להתקדם אנחנו צריכים להסיר גם את המכשול המקומי.

עאידה תומא סלימאן: ולחבר הכנסת קרעי, אני אומרת לו: יכול להיות שאתה שמח שסאיב עריקאת המנוח, המנהיג שניהל משא ומתן עיקש למען השלום, נפטר.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מרכינים ראש – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

עאידה תומא סלימאן: – – ומרכינים ראש כי היום הוא יום האזכרה גם למוות של אבו עמאר, המנהיג הפלסטיני.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שמנהיגים יורדים לקבר, אבל עמים לא יורדים לשום קבר, וימשיכו להילחם למען חירותם, למען סיום הכיבוש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הודעה למזכירת הכנסת, לפני הדובר הבא, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת, הצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון מס' 5) (אזור תיירות מיוחד), התשפ"א–2020, של חבר הכנסת איתן גינזבורג וקבוצת חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה למזכירת הכנסת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הדובר הבא – חבר הכנסת אופיר סופר, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אחריו – חברת הכנסת קרן ברק.

אופיר סופר: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני 82 שנים הוצתו מאות בתי כנסת ברחבי אירופה באירוע שכונה על ידי הצורר הנאצי "ליל הבדולח".

אופיר סופר: בתי הכנסת הבוערים האירו את השמיים, ואיתם ירדה חשיכה גדולה על יהודי העולם כולו.

אופיר סופר: בתרחיש כמעט דמיוני, 82 שנים לאחר מכן אנחנו עומדים כאן, בארץ ישראל, מעל דוכן הכנסת, שסמל המנורה מופיע עליו, ומתבקשים לאשר הסכם עם המדינה המוסלמית בחריין.

אופיר סופר: בשנים האחרונות הפכו האמונה, התפילה והחלום למילים גסות.

אופיר סופר: איך לא קראו לנו – משיחיים, הזויים ועוד.

אופיר סופר: סיפרו לנו שאין דרך להשיג שלום עם מדינות מוסלמיות בלי שנוותר על חבלי מולדת, בלי שנפתור את הסכסוך עם הערבים פה, בארץ ישראל, תחילה.

אופיר סופר: סיפרו לנו שההבטחה האלוקית הכתובה בתורה לא רלוונטית, שחזון הנביאים לא יתממש.

אופיר סופר: השיטה הפרגמטית, הביטחוניסטית, ניסתה לשכנע אותנו להפסיק להאמין, להפסיק לחלום.

אופיר סופר: אני מנסה לחשוב מה היה מצבנו לו היינו מקשיבים להם, לו היינו מפסיקים לחלום.

אופיר סופר: 82 שנים לאחר ליל הבדולח, העם היהודי, העם שהתפלל לאלוקיו שיחזיר אותו לציון, צופה ורואה באמונה ובחלום הופכים למציאות.

אופיר סופר: אני רוצה לברך את ראש הממשלה על ההישגים המדיניים החשובים.

אופיר סופר: אני רוצה לומר לכם, חבריי חברי הכנסת, גברתי היושבת-ראש: שירו שיר לשלום ותלחשו תפילה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה, תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת קרן ברק, בבקשה.

קרן ברק: גברתי היושבת-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני עומדת פה על דוכן המליאה שמחה וגם נרגשת על הזכות לקחת חלק שוב, פעם נוספת, באירוע היסטורי – אישור ההסכם בין ישראל לממלכת בחריין.

קרן ברק: לפני פחות מחודש ימים עמדנו כולנו באותו מקום ובירכנו על חלום שהתגשם, ועתה זכינו להיות עדים להישג נוסף.

קרן ברק: היסטוריה.

קרן ברק: חתימת ההסכם בין ראש הממשלה בנימין נתניהו לשר החוץ של בחריין עבד א-לטיף א-זיאני, כחלק מהסכמי אברהם לנורמליזציה בין שתי המדינות, היא הישג חסר תקדים לישראל ולאזור כולו.

קרן ברק: ההסכם התממש מאז חתימתו במלוא התנופה: הסכם כינון היחסים הדיפלומטיים בין המדינות, מזכר ההבנות לשיתוף פעולה עסקי בין איגוד לשכות המסחר בישראל לבין איגוד לשכות המסחר בבחריין והסכם התעופה, שיאפשר הפעלת טיסות נוסעים שבועיות, הם הישגים אדירים של ממשלת ישראל.

קרן ברק: כחברת כנסת אני אומרת לציבור בפה מלא שחשיבותו של ההסכם עם ממלכת בחריין היא אדירה.

קרן ברק: ממלכת בחריין, אשר בראשה עומד המלך חמד אבן עיסא אאל ח'ליפה, תשמש, בעזרת השם, גשר של שלום לכינון יחסי שלום מלאים גם עם ערב הסעודית ומדינות שכנות רבות נוספות.

קרן ברק: כמו הסכם השלום עם איחוד האמירויות הערביות, גם ההסכם עם בחריין מהווה נקודת מפנה אסטרטגית ביחסים שבין מדינת ישראל לעולם הערבי כולו.

קרן ברק: הוא מביא חדשנות ותקווה רבה לדור הצעיר, שחווה – מי היה מאמין – רצף של הסכמי שלום.

קרן ברק: ההסכמים יקדמו את מדינת ישראל להישגים חדשים, עם שיתופי פעולה כלכליים וישירים בין המדינות בתחום התיירות, הביטחון, הבריאות, אנרגיה ומה לא, וכל הקדמה הטכנולוגית שבאה איתם.

קרן ברק: אני רוצה לברך את ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו על הישג נוסף אשר ייחקק בדפי ההיסטוריה של מדינת ישראל – שוב, אני חלק מהתקופה הזאת, וזה אושר גדול – ועל המאמצים הבלתי-פוסקים למען השלום.

קרן ברק: כמו כן, ברצוני להודות לנשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על מאמציו האדירים לכינון הסכמי השלום הללו.

קרן ברק: דונלד טראמפ היה ויהיה גדול ידידיה של מדינת ישראל.

קרן ברק: מעשיו ופעולותיו כתובים לנצח בדברי ימיה של המדינה הזאת.

קרן ברק: בזכות מאמציו ומדיניותו אנו עדים לכך כי הפלסטינים כבר אינם שחקן משמעותי העומד בדרכנו בדרך אל השלום עם העולם הערבי.

קרן ברק: כולי תקווה כי יהיה המשך לקו המחשבה הזה ולמדיניות שבה אנו עושים הסכמי שלום מתוך רצון אמיתי של מדינת ישראל וללא התערבותם והפרעתם של הפלסטינים.

קרן ברק: לא ניתן לפלסטינים לחזור להיות שחקן משמעותי בדרכנו ליצירת שלום, ושני הסכמי השלום האחרונים הם דוגמה לכך.

קרן ברק: כפי שאמר ראש הממשלה בנימין נתניהו במעמד חתימת הסכם השלום בוושינגטון: גבירותיי ורבותיי, השקעתי את חיי כדי להבטיח את מקומה של ישראל בין האומות, להבטיח את עתידה של המדינה היהודית האחת והיחידה.

קרן ברק: כדי להשיג את המטרה הזאת פעלתי כדי להפוך את ישראל לחזקה מאוד, משום שההיסטוריה מלמדת אותנו שחוזק מביא ביטחון, חוזק מביא בריתות, ובסופו של דבר – וזה דבר שהנשיא טראמפ אמר פעם אחר פעם – בסופו של דבר חוזק מביא שלום.

קרן ברק: הסכם השלום עם בחריין הוא סימן נוסף לעולם כי פנינו לשלום.

קרן ברק: עכשיו, כשכבר ברור שהקרח נשבר, אני מקווה ומצפה שמדינות ערביות ומוסלמיות נוספות ילכו בעקבות איחוד האמירויות ובעקבות ממלכת בחריין.

קרן ברק: ברצוני לנצל במה זו על מנת לקבל בברכה את נשיא ארצות הברית הנכנס מר ג'ו ביידן, ואני מאחלת לו הצלחה רבה בתפקידו החשוב ומאחלת לנו, למדינת ישראל ולעם ישראל שביידן יבחר ללכת בדרכו המדינית של נשיא ארצות הברית היוצא וימשיך את מאמציו הכבירים לכינון שלום ושיתוף פעולה אזורי במזרח התיכון, תוך שמירה על ביטחון ישראל והגנה עליה מכל אויביה.

קרן ברק: אושר גדול עבורי הוא לחזור ולברך שוב: עושה שלום במרומיו, הוא יעשה שלום עלינו ועל כל עמו ישראל, ואמרו אמן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת מרב מיכאלי, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אחריה – חבר הכנסת פטין מולא.

מרב מיכאלי: שלום לך, גברתי היושבת-ראש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שלום, שלום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן, בבקשה.

מרב מיכאלי: תודה.

מרב מיכאלי: ושוב, תקראו לי שמאלנית, אבל אני אצביע בעד הסכם השלום הזה.

מרב מיכאלי: אני מאמינה בשלום.

מרב מיכאלי: אני מאמינה בהסכמים.

מרב מיכאלי: אני מברכת על ההסכם הזה.

מרב מיכאלי: אני מאוד שמחה שיש לנו עוד מדינה ערבית לשתף איתה פעולה.

מרב מיכאלי: מאוד שמחה.

מרב מיכאלי: אבל בואו נדבר על ההישגים האמיתיים של ההסכם הזה ושל ההסכם עם האמירויות שקדם לו – הסכמי אברהם, ואפילו הסכם עסקת המאה, כל החבילה הזאת.

מרב מיכאלי: מה ההישגים המרכזיים שלנו מהסכמים האלה?

מרב מיכאלי: נתניהו מכחיש, אבל בהסכמים האלה בנימין נתניהו ויתר על סיפוח.

מרב מיכאלי: במו ידיו הוא חתם על ויתור וביטול הזיות הסיפוח.

מרב מיכאלי: בהסכמים האלה בנימין נתניהו, מנהיג הימין, הסכים לשתי מדינות לשני עמים.

מרב מיכאלי: הוא חתם על הסכמים שהמשמעות שלהם היא שתי מדינות לשני עמים, ושתי המדינות הן מדינת ישראל ומדינה פלסטינית.

מרב מיכאלי: נתניהו לא יודה בזה בשום אופן, אבל בהסכמים האלה בנימין נתניהו חיסל את הדיבורים על ארץ ישראל השלמה, את השאיפות שבאופן עקרוני גם אני הייתי יכולה אולי לחלום עליהן, אבל באופן מעשי הן הרסניות – הדיבורים והשאיפות לארץ ישראל השלמה.

מרב מיכאלי: בהסכמים האלה נתניהו קבע בעצם – נתניהו קבע – שטוב שלום עם מדינה פלסטינית מאשר המשך הניכור מהעולם הערבי בלי מדינה פלסטינית.

מרב מיכאלי: בואו, אני בעד כל הדברים האלה.

מרב מיכאלי: אני ממש בעד, כי אני חיה במציאות ואני מחויבת לביטחון ישראל.

מרב מיכאלי: אני לא הייתי מאפשרת למכור מטוסי F-15, גם למדינה שחתמנו איתה הסכם שלום, מאחורי הגב של מערכת הביטחון; אני לא הייתי מאפשרת להעביר מזוודות כסף מקטאר לחמאס.

מרב מיכאלי: אני מחויבת לביטחון ישראל, וביטחון ישראל, חברות וחברים, לא יהיה שלם לעולם בלי שאנחנו נפעל להשגת הסכם עם הפלסטיניות והפלסטינים.

מרב מיכאלי: אבל נתניהו משקר לגבי כל הדברים האלה, הוא לא מודה בהם.

מרב מיכאלי: כהרגלו, הוא מנסה למרוח, להסתיר, לרמות, עד שהאמת יוצאת לאור קצת אחר כך.

מרב מיכאלי: אבל כאן זה ברור, הדברים מדברים בעד עצמם, זה מפורש: בהסכמי השלום האלה נתניהו מאשר בעצם את הקו שיצחק רבין התווה בהסכם אוסלו.

מרב מיכאלי: אלא שנתניהו לא רק משקר לגבי זה – לנתניהו גם לא יהיה אומץ להמשיך את הקו הזה לעשייה מדינית אמיצה, כי נתניהו הוא לא רבין; נתניהו הוא לא בגין.

מרב מיכאלי: אתה, אדוני, מר נתניהו, תמיד ברחת מהכרעה אמיצה: כמעט הסכם ב-2014, כמעט הסכם אזורי ב-2016, כמעט עסקת המאה מאז 2018, אלא שפעלת כדי לעוות את התכנים שלה ככה שהיא הפכה לכזאת שאי-אפשר ליישם אותה.

מרב מיכאלי: זאת הייתה הדרך שלך מאז ומעולם: פחדנות מדינית.

מרב מיכאלי: אז אני לגמרי אצביע בעד ההסכם הזה, ואני שמחה מאוד לשיתוף הפעולה הצפוי עם בחריין, עם המלך חמד בן עיסא אאל ח'ליפה ועם בנות ובני ארצו.

מרב מיכאלי: אני מתכננת – אחרי שנחליף אותך, מר נתניהו, בקלפי – איך נמנף את ההסכם הזה ואת שאר הסכמי השלום שלנו, גם עם מצרים וגם עם ירדן – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה לסיים.

מרב מיכאלי: – – כדי להגיע לפתרון אזורי שיכלול גם את פתרון סכסוך עם שכנותינו ושכנינו הפלסטינים.

מרב מיכאלי: תודה, גברתי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת פטין מולא, בבקשה.

קריאה: סגן השר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אה, סליחה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מתנצלת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

פטין מולא: גברתי יושבת-ראש הישיבה, אדוני השר, כנסת נכבדה, אומנם השנה הזאת התמודדנו ואנו ממשיכים להתמודד בלהילחם במגפה העיקשת, מגפת הקורונה, ששינתה את אורח חיינו, אך לזכות השנה הזאת אני יכול לומר שהיא שנת שלום.

פטין מולא: שלושה הסכמי שלום באו עלינו לברכה – ההסכם עם האמירויות, עם בחריין ועם סודאן – והיד עוד נטויה.

פטין מולא: מי היה מאמין שהיום, במצב הנוכחי, יהיה שינוי במפה הפוליטית האסטרטגית של המזרח התיכון, שבה ישראל היא מדינת מפתח, מדינה חזקה, מדינה שמדינות אחרות רוצות לעשות איתה שלום, במיוחד לאור ההבנה העמוקה שחלה בעולם האסלאמי הסוני המתון, שהפנים שאיראן היא האויב והיא הפצצה המתקתקת שתביא לחורבן מדינות ערב.

פטין מולא: הוכחה לכך: ראו מה קרה בסוריה, בלבנון ובתימן.

פטין מולא: הזרועות האיראניות הארוכות מחריבות כל חלקה טובה בעולם כולו.

פטין מולא: אני שמח שהגענו עד הלום; שמח שראש הממשלה בנימין נתניהו, גיבור השלום, עשה את מה שאחרים חלמו ולא העזו לעשות.

פטין מולא: ראש הממשלה בנימין נתניהו עשה שלום תמורת שלום – כן, שלום תמורת שלום – שיביא לשגשוג עצום בכל תחומי חיינו.

פטין מולא: אני מברך אותך, ראש הממשלה.

פטין מולא: צפויים לנו עוד הסכמים עם השכנים שלנו בעולם הערבי.

פטין מולא: בשמי ובשם כל המגזר הערבי במדינת ישראל, אנו מודים לך מקרב לב, אדוני ראש הממשלה, גיבור השלום.

פטין מולא: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: אני מברך את ממלכת בחריין על ההסכם הזה ומברך אותנו על שלום האמת הזה.

פטין מולא: יבורך מי שעושה שלום בארצו ומביא הרמוניה ואחווה בין העמים, כפי שקרה לכל הדתות השמיימיות.

פטין מולא: בקוראן יש שבעה אזכורים לביטוי סלאם, ובברית החדשה נכתב: "אשרי רודפי שלום, כי בני אלוהים ייקראו".

פטין מולא: אני מייחל לכך שהשלום ישרור בכל אזור המזרח התיכון, שסבל וסובל מתלאות המלחמה ומרוח שיח של שנאה וטינה.

פטין מולא: אני קורא לכל מנהיגי המדינות הערביות באזור לחתור לשלום של אחווה ופריחה כלכלית וללכת בעקבות התפתחויות שבעידן הזה ולהיפתח.

פטין מולא: ישראל בראשות ראש הממשלה בנימין נתניהו מושיטה את ידה לשלום עם כל העמים.

פטין מולא: על כל המנהיגים לדעת שהאויב האמיתי היום הוא איראן, הנשק הגרעיני שלה והתערבותה ההרסנית במדינות הסמוכות לנו.

פטין מולא: אחתום את דבריי במילות תודה ושבח לכל המנהיגים שהיו שותפים בעשיית השלום הזה: ראש הממשלה בנימין נתניהו, הנשיא האמריקני דונלד טראמפ וכבוד המלך חמד בן עיסא אאל ח'ליפה.

פטין מולא: כל הברכות להם.

פטין מולא: הם המנהיגים האמיתיים והאמיצים, המשכינים שלום במקום מלחמה.

פטין מולא: תודה רבה.

פטין מולא: ) תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה גם לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת אוסנת מארק – אינה נוכחת; חברת הכנסת אורלי פרומן – גם היא אינה נוכחת, וגם חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': השר דודי אמסלם – השר דודי אמסלם, כיוון שהשר שטייניץ, שאמור לסכם, אינו נמצא כאן כרגע, אני חוששת שאתה תיאלץ לעלות, אלא אם כן אתם – – –

יובל שטייניץ: השר שטייניץ פה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': השר שטייניץ יסכם, בבקשה.

יובל שטייניץ: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לפתוח בסיפור קטן.

יובל שטייניץ: לפני שש שנים, בשנת 2015, כמה חודשים לאחר שמוניתי לשר האנרגיה, נסעתי לביקור חשאי באיחוד האמירויות, ביקור בן כמה ימים.

יובל שטייניץ: והינה, אני יורד מאחד מהמגדלים הגבוהים – דווקא לא בדובאי אלא באבו דאבי, בבירת האמירויות – ואני זוכר את זה כמו היום: כשאני בדיוק יוצא מן הבניין – טלפון מראש הממשלה נתניהו, והוא שואל אותי: איך באיחוד האמירויות?

יובל שטייניץ: איך מתייחסים אליך ואיך אתה מתרשם?

יובל שטייניץ: ואז – ואני עכשיו מצטט, ואני מדבר על לפני שש שנים – אמר לי נתניהו: יובל, אני עובד על זה כבר היום, זו אסטרטגיה ארוכת טווח, שבעוד כמה שנים נוכל לבוא לביקור רשמי באיחוד האמירויות עם דגל ישראל מתנוסס בגאון.

יובל שטייניץ: אמרתי לו: ראש הממשלה, אתה מדבר ממש על תהליך שלום.

יובל שטייניץ: הוא אומר: נכון.

יובל שטייניץ: אנחנו עכשיו מתחילים לבנות את היחסים עם איחוד האמירויות, ובתוך כמה שנים הכוונה שלי שזה יבשיל לנורמליזציה ושלום מלאים.

יובל שטייניץ: הוא אמר לי: אתה תראה, זה ייקח כמה שנים, אבל זה יגיע.

יובל שטייניץ: אני מוכרח לומר שמאוד התלהבתי, אבל גם הייתי קצת סקפטי.

יובל שטייניץ: הרי כבר 20 וכמה שנים לא נחתם שום הסכם שלום עם שום מדינה ערבית, מתונה או קיצונית.

יובל שטייניץ: והינה, היום הזה הגיע.

יובל שטייניץ: אני אומר את זה כי מגיע קרדיט – כמובן גם לארצות הברית ולטראמפ, שסייע בשלבים האחרונים, אבל באמת באמת, מי שהביא את ההסכמים הללו, מי שגיבש את האסטרטגיה הזאת ומי שהוציא אותה מן הכוח לפועל במהלך של שנים היה ראש הממשלה בנימין נתניהו.

יובל שטייניץ: שמעתי פה המון חברי כנסת מימין ומשמאל מברכים על הסכמי השלום הללו.

יובל שטייניץ: שמעתי אפילו את ידידתי מרב מיכאלי אומרת: אני מברכת על הסכמי השלום עם איחוד האמירויות, בחריין וסודאן, אבל אנחנו במהרה נחליף את נתניהו בבחירות ונרחיב ונגבש ונעמיק את הסכמי השלום.

יובל שטייניץ: אני רוצה להגיד לך, ידידתי מרב מיכאלי: מזל שלא הצלחתם להחליף את נתניהו לפני שנה, לפני שנה וחצי ולפני חצי שנה בבחירות, אחרת ההסכמים הללו עם איחוד האמירויות ובחריין וסודאן לא היו נחתמים.

יובל שטייניץ: זו המציאות, וכדאי להכיר בה.

יובל שטייניץ: אני רוצה גם להתנצל בפני חבריי מהשמאל.

יובל שטייניץ: אני מבין את החמיצות ואת המרמור של חלק מהם.

יובל שטייניץ: מה שנתניהו עשה לכם זה באמת לא הוגן ולא יפה.

יובל שטייניץ: הרי בכלכלה – כבר היה ברור שהכלכלה הליברלית שלנו, של הליכוד, הביאה עשור מצוין, ואני בטוח שגם אחרי הקורונה אנחנו נדע לאושש את הכלכלה, כמו שעשינו במשבר הגדול של 2009-2008.

יובל שטייניץ: מבחינת ביטחון לאומי, המאבק לבלימת איראן, לבלימת הגרעין האיראני, ההתבססות של איראן – הרי אף אחד לא יטיל ספק בהובלה של נתניהו וממשלת הליכוד בעשור האחרון.

יובל שטייניץ: אף אחד לא היה יכול לעשות את זה טוב יותר.

יובל שטייניץ: לשמאל נשאר דגל אחד: שלום.

יובל שטייניץ: איפה השלום?

יובל שטייניץ: אנחנו בשמאל נביא שלום.

יובל שטייניץ: שכחתם את השלום, הם אמרו לנו.

יובל שטייניץ: אז גם את הדגל הזה נתניהו לקח לכם, וזה מקשה עליכם לחגוג, ואני מתנצל.

יובל שטייניץ: אבל הוכח שנתניהו, בראשות ממשלה שמובלת על ידי הליכוד, מסוגל גם לקדם הסכמי שלום ונורמליזציה, מתוך עוצמה ולא מתוך חולשה.

יובל שטייניץ: אז אני שומע את הקיטורים: כן, אבל.

יובל שטייניץ: ההסכמים עם איחוד האמירויות טובים מאוד, ובחריין, וסודאן, אבל זה לא שלום, כי לא הייתה איתם מלחמה.

יובל שטייניץ: תגידו לי, את הסכם השלום עם ירדן לא חגגתם?

יובל שטייניץ: גם עם ירדן אחרי 67' לא הייתה מלחמה ולא היה צפי למלחמה.

יובל שטייניץ: אז יש כאן הישג אדיר שישרת אותנו מכל הבחינות – ויש עוד הישגים בדרך – גם מבחינה כלכלית, כי איחוד האמירויות בעיקר אבל גם בחריין הן מעצמות השקעה אדירות – גם מבחינה כלכלית, גם מבחינה מדינית, ולא פחות חשוב מכל שאר הבחינות – המאבק לבלימת התגרענותה של איראן.

יובל שטייניץ: אני רוצה לומר לכל חברי הכנסת, וגם לחברי הכנסת הערבים מהרשימה המשותפת: איראן מאיימת על כולנו, על כל אזרחי ישראל, על עצם הקיום של מדינת ישראל.

יובל שטייניץ: איראן מאיימת גם על מדינות ערב המתונות וגם על אירופה וארצות הברית.

יובל שטייניץ: איראן היא הספונסרית העיקרית של הטרור, והיא מנסה להגיע לגרעין.

יובל שטייניץ: החיבור עם בחריין ואיחוד האמירויות וסודאן והעולם הערבי בכללותו ישרת אותנו גם בחזית האסטרטגית של בלימת האיום האיראני.

יובל שטייניץ: שמעתי את חברת הכנסת תומא סולימאן מדברת נגד ההסכם הזה.

יובל שטייניץ: לא הצלחתי להבין למה חלק מחברי הרשימה הערבית המשותפת הולכים להצביע נגד ההסכם הזה.

עאידה תומא סלימאן: קוראים לה "הרשימה המשותפת".

עאידה תומא סלימאן: השם הוא "הרשימה המשותפת".

יובל שטייניץ: הרשימה המשותפת, אמרתי.

עאידה תומא סלימאן: לא, אמרת "הערבית המשותפת".

יובל שטייניץ: אוקיי, הרשימה המשותפת.

עופר כסיף: תדייק בשם, בבקשה.

יובל שטייניץ: לא הצלחתי להבין.

יובל שטייניץ: האשמת, חברת הכנסת תומא סולימאן, את ישראל ואת ארצות הברית – את ישראל ואת צה"ל כזרוע הארוכה של ארצות הברית במאבקים שלה באזור.

יובל שטייניץ: אני רוצה להבין: ארצות הברית ניהלה שני מאבקים גדולים באזור, האחד – נגד ISIS, נגד המדינה האסלאמית הקיצונית, שרצחה עשרות אלפי ערבים.

עאידה תומא סלימאן: – – –

היבה יזבק: אבל הם הקימו אותה.

יובל שטייניץ: השני – נגד איראן, כולל ההתנקשות בקאסם סולימאני.

יובל שטייניץ: האם את נגד המאבק של ארצות הברית מול הגרעין האיראני או מול קאסם סולימאני?

סמי אבו שחאדה: אנחנו נגד הטרור גם אם ארצות הברית עושה אותו.

סמי אבו שחאדה: אנחנו נגד טרור גם אם ישראל עושה אותו.

סמי אבו שחאדה: נגד טרור – לא משנה מי עושה אותו, כי טרור הוא טרור.

יובל שטייניץ: האם את מגנה את המאבק של ארצות הברית נגד המדינה האסלאמית?

יובל שטייניץ: האם ברית בין ישראל למדינות ערב נגד איראן, נגד המשטר הרצחני בסוריה, נגד חיזבאללה – –

סמי אבו שחאדה: גם אם יש להם משהו נגד איראן, לא מותר לארצות הברית טרור.

סמי אבו שחאדה: גם אם יש לה משהו נגד איראן, לא מותר לארצות הברית טרור.

יובל שטייניץ: – – נגד ציר הרשע היא ברית טובה או ברית מגונה?

יובל שטייניץ: עכשיו, אני מבין שלשיטתכם – – –

איימן עודה: אני אגיד לך מה השיטה שלנו – שהכיבוש הישראלי הוא ציר הרשע המרכזי – – –

יובל שטייניץ: כן, שמענו, שמענו.

יובל שטייניץ: אתה מדבר כאילו אתה לא אזרח ישראלי, אבל אני רוצה להגיד לך את האבסורד, איימן עודה.

איימן עודה: – – – שלום – – – שלום.

יובל שטייניץ: מצרים עשתה הסכם שלום עם ישראל.

יובל שטייניץ: אני לא זוכר שקודמיך ברשימה הערבית או בגלגולים שהיו לה הצביעו נגד.

קריאה: – – –

עופר כסיף: אדוני השר – – –

קריאות: – – –

יובל שטייניץ: הסכם השלום עם ירדן – אני לא זוכר שהייתם נגד.

קריאות: – – –

יובל שטייניץ: אתם הרי חיים בשלום עם מדינת ישראל כאזרחיה, ואפילו כחברי פרלמנט במדינת ישראל.

יובל שטייניץ: אז אם אתם חיים בשלום עם מדינת ישראל, איפה ההיגיון שאתם קוראים לאזרחי אבו דאבי, איחוד האמירויות או סודאן או בחריין לא לחיות בשלום עם מדינת ישראל?

סמי אבו שחאדה: לא לחיות בשלום עם הכיבוש.

סמי אבו שחאדה: אדוני, מי שתרגם לך תרגם לא נכון.

יובל שטייניץ: הרי אתם חיים במדינת ישראל הדמוקרטית – –

סמי אבו שחאדה: אנחנו אמרנו: לא יהיה שלום עם הכיבוש.

סמי אבו שחאדה: לא תהיה נורמליזציה עם הכיבוש.

קריאה: – – –

יובל שטייניץ: – – והמשגשגת, מעצמת ההייטק והכלכלה, ואתם רוצים למנוע – –

סמי אבו שחאדה: אם כבר אתה מדבר, לפחות תצטט נכון.

סמי אבו שחאדה: שטייניץ, לפחות תצטט נכון, לפחות תגיד את האמת.

סמי אבו שחאדה: אחר כך פרשנויות.

יובל שטייניץ: – – אתם רוצים למנוע מאחיכם הערבים לעשות שלום עם המדינה שאתם חיים בה?

היבה יזבק: – – –

סמי אבו שחאדה: – – – עובדות, אחר כך פרשנויות.

יובל שטייניץ: אני רוצה להגיד לכם, חוסר היגיון כזה – אתם יכולים להסביר מה שאתם רוצים – הציבור לא מסוגל לתפוס.

יובל שטייניץ: לגנות את השותפות האסטרטגית בין ישראל לארצות הברית נגד איראן?

יובל שטייניץ: נגד חיזבאללה?

יובל שטייניץ: נגד ארגוני הטרור?

יובל שטייניץ: נגד המדינה האסלאמית?

סמי אבו שחאדה: מאמינים שהציבור יכול להבין.

סמי אבו שחאדה: בניגוד אליך, אנחנו חושבים שהציבור חכם, ואנחנו לא מזלזלים באינטליגנציה של הציבור.

יובל שטייניץ: אתם צריכים לברך על כך.

יובל שטייניץ: רוב העולם הערבי מבין היום שהאיום לעולם הערבי המתון, לעולם הסוני, המוסלמי, הוא לא מישראל – הוא מאיראן.

עופר כסיף: – – –

יובל שטייניץ: איראן מנסה להשתלט על האזור, ו-ISIS או המדינה האסלאמית ואל-קאעידה ניסו להשתלט על האזור.

היבה יזבק: תגיד לחבריך – – – זה – – – שלהם, ה-national program.

יובל שטייניץ: לכן, כמו שאתם רוצים, בצדק, שמדינת ישראל תגביר את הלחימה בפשיעה המאורגנת במגזר הערבי – וזה דבר שחייבים לעשות אותו ונכון לעשות – כך אתם גם צריכים לברך, לברך על הברית האסטרטגית בין ישראל וארצות הברית ומדינות ערב המתונות מול איראן, מול החיזבאללה, מול ציר הפשע המאורגן, שמאיים גם על המוסלמים הסונים – –

סמי אבו שחאדה: השר שטייניץ, שישראל תפסיק את הטרור של הכיבוש – – – שישראל תתחיל בלתת דוגמה.

סמי אבו שחאדה: תפסיק את הטרור של הכיבוש – אנחנו – – –

היבה יזבק: – – –

יובל שטייניץ: – – ומול ארגוני טרור כמו הג'יהאד האסלאמי, כמו החמאס, כמו אל-קאעידה וכמו המדינה האסלאמית, שמאיימים גם על הערבים באזור.

יובל שטייניץ: אז מה רע אם ארצות הברית, ישראל וארצות ערב המתונות ייאבקו ביחד כדי לבלום את האיום הגרעיני האיראני, כדי לבלום את איום הטרור האיראני באזור וכדי לבלום את ארגוני הטרור הסונים הקיצוניים כמו חמאס או כמו אל-קאעידה או כמו המדינה האסלאמית?

יובל שטייניץ: אתם נפלתם על הראש?

יובל שטייניץ: אתם הייתם צריכים להיות הראשונים שמחבקים את החיבוק הזה בין ישראל למדינות ערב המתונות לארצות הברית נגד האיראנים שמאיימים על כולנו, וגם על אחיכם במדינות ערב הסוניות.

יובל שטייניץ: הראשונים שמברכים – שצריכים לברך את ראש הממשלה נתניהו על הובלת המאבק מול איראן ומול הניסיון לכפות פה הגמוניה שיעית, איראנית, סורית וחיזבאללאית על כל האזור.

יובל שטייניץ: אתם הייתם צריכים להיות הראשונים שמברכים את ראש הממשלה נתניהו על מאבק, ביחד עם ארצות הברית, ביחד עם מדינות ערביות מתונות, מול כל ארגוני הטרור באזור.

יובל שטייניץ: כי מי שהכי סובלים מארגוני הטרור – ארגוני הטרור הורגים הרבה יותר ערבים ומוסלמים מאשר ישראלים או אמריקנים.

עופר כסיף: הכיבוש הוא הטרור הגדול ביותר.

יובל שטייניץ: אבל משהו משובש אצלכם, שאתם מתנגדים להסכמי השלום בין ישראל למדינות ערב, לאמירויות, לבחריין, לסודאן, למצרים, לירדן.

יובל שטייניץ: כשאתם מתנגדים לברית האסטרטגית בין ישראל לארצות הברית אתם חוברים לאיראן, לחיזבאללה.

יובל שטייניץ: הם מתנגדים לברית הזאת.

יובל שטייניץ: איראן מתנגדת להסכמי השלום הללו – בצדק, מבחינת איראן – אבל שאתם, ידידיי ברשימה המשותפת, תתנגדו כמו איראן לברית הזאת, האמריקנית-ישראלית, ועכשיו גם ערבית, שנועדה להציל את האזור כולו מהטרור האיראני?

יובל שטייניץ: מהאיום הגרעיני האיראני?

יובל שטייניץ: מהחיזבאללה?

יובל שטייניץ: מאל-קאעידה?

יובל שטייניץ: מחמאס?

יובל שטייניץ: מהמדינה האסלאמית?

סמי אבו שחאדה: השר שטייניץ, מי שבעד כיבוש לא יכול להטיף לנו מוסר.

סמי אבו שחאדה: אדון שטייניץ, מי שבעד כיבוש לא יכול להטיף לנו מוסר.

סמי אבו שחאדה: מוסר תטיף לכובשים.

סמי אבו שחאדה: לך תטיף לכובשים.

סמי אבו שחאדה: לנו אל תטיף מוסר, אדון שטייניץ.

סמי אבו שחאדה: מי שתומך בכיבוש לא יכול להטיף מוסר.

סמי אבו שחאדה: מי שתומך בכיבוש לא יכול להטיף מוסר.

יובל שטייניץ: זה כמו שבעבר התנגדתם להקמת תחנות משטרה בכפרים הערביים, שנועדו להילחם בפשע, והיום אתם באים ובצדק דורשים שהמשטרה תגביר את פעילותה וייבנו תחנות משטרה בעולם הערבי, כי הבנתם שהפשע המאורגן, גם הערבי, הוא אויב שלכם, לא רק שלנו.

סמי אבו שחאדה: כובש לא יכול להטיף מוסר.

סמי אבו שחאדה: זה שאתה יושב עם – – –

יובל שטייניץ: הגיע הזמן שתבינו שאיראן וגרורותיה, סוריה וחיזבאללה, הם אויבים לא רק שלנו – גם שלכם; שמשטר האייתולות באיראן שנגדו נרקמת הברית האסטרטגית הזאת הוא אויב גם שלכם.

יובל שטייניץ: לא יכול להיות שאתם פה, בכנסת ישראל, תצטרפו לאיראן בהתנגדות להסכמי השלום הללו, המבורכים הללו והטובים הללו לאזור כולו.

סמי אבו שחאדה: אל תהיה דמגוג.

סמי אבו שחאדה: זאת דמגוגיה בגרוש.

עופר כסיף: זאת דמגוגיה זולה.

סמי אבו שחאדה: זאת דמגוגיה בגרוש.

סמי אבו שחאדה: החוג לפילוסופיה בוכה מה יצא ממנו, בית הספר לפילוסופיה – מה יצא ממנו.

יובל שטייניץ: אני בטוח שיום אחד תתחרטו על זה – אני בטוח שיום אחד תתחרטו על ההצבעה המוזרה שלכם נגד הרחבת מעגל השלום ונגד חיזוק הברית האזורית מול איראן, סוריה וחיזבאללה.

יובל שטייניץ: תאמינו לי, הרי שכל לא חסר לכם.

יובל שטייניץ: אתם יום אחד תבינו שטעיתם.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לשר יובל שטייניץ.

יריב לוין: אני מזמין את השרה מירי רגב.

יריב לוין: אחריה נעבור להצבעה.

יריב לוין: כל מי שמעוניין להצביע, שייגש למקומו, כי אנחנו רוצים שההצבעה תהיה מסודרת וכולם יירשמו באופן אלקטרוני, כפי שצריך.

מירי רגב: תודה רבה לך, כבוד יושב-ראש הכנסת.

מירי רגב: שר הביטחון ראש הממשלה החלופי, שרים, חברי כנסת, ב-15 באוקטובר אישרנו את הסכם השלום עם איחוד האמירויות.

מירי רגב: היה זה קצת יותר מרבע מאה מאז נחתם הסכם השלום שקדם לו, עם ממלכת ירדן.

מירי רגב: היום אנחנו מביאים לאישור הכנסת הסכם שלום עם מדינה ערבית נוספת, עם שכנתה של האמירויות, בחריין, ועוד אחד בדרך, סודאן.

מירי רגב: הפעם, פרק הזמן שחלף בין הסכם אחד למשנהו מעט קצר יותר – 25 ימים בלבד.

מירי רגב: בתוך פחות מחודש מצליחה ממשלת ישראל בראשות נתניהו להביא לכנסת שני הישגים היסטוריים, הישגים שלא היו כמותם למעלה משנות דור.

מירי רגב: שמעתי בחודש האחרון גורמים שונים באופוזיציה ובתקשורת שניסו לגמד את הסכמי אברהם.

מירי רגב: ראוי להסביר להם היום עד כמה משמעותי ודרמטי ההישג שאליו הגענו.

מירי רגב: בחריין הייתה ידועה לאורך שנים ארוכות כעוינת במיוחד לישראל.

מירי רגב: כחברה בליגה הערבית השתתפה בחריין בחרם הערבי על מדינת ישראל.

מירי רגב: רק לפני כארבע שנים, כשמשלחת ישראלית הגיעה למדינה לקונגרס התאחדות הכדורגל העולמית פיפ"א, התקיימו הפגנות סוערת נגד האירוע תחת הסיסמה: הציונות ובעלי בריתה מנסים לכפות נורמליזציה על העם הערבי.

מירי רגב: והינה היום, הנורמליזציה הגיעה לבחריין, בלי כפייה, אלא ברצון חופשי ומלא מצידה.

מירי רגב: החשדנות והעוינות פינו את מקומן לקבלה ולהכרה, כשבחריין מצטרפת לאמירויות להסכמי אברהם כחלק מהתפיסה שמוביל ראש הממשלה: תפיסה של שלום מתוך עוצמה; תפיסה של שלום תמורת שלום.

מירי רגב: תמורת השלום עימה, בחריין לא דורשת מאיתנו למסור שטחים, גם לא להתפשר על ביטחוננו ועל זהותנו כמדינה יהודית.

מירי רגב: בחריין מעוניינת בשלום עם ישראל מסיבה פשוטה: כי ראשיה מבינים שהשלום עימנו הוא נכס אסטרטגי ראשון במעלה, שזה צעד חשוב בכינון ברית השלום של מדינות העולם הערבי – ברית חשובה במיוחד אל מול ציר טרור שנמשך מטהרן עד לעזה וביירות.

מירי רגב: ההסכם עם בחריין, בדומה לאמירויות, שובר את הנחת היסוד המסוכנת, הנחת יסוד שקבעה כי רק אם יושג הסדר עם הפלסטינים תיהנה ישראל מיחסים עם שכנותיה.

מירי רגב: מדינות ערב השונות מבינות כי לא ההתנחלויות הן המכשול לשלום, כפי שהשמאל אוהב לדקלם, אלא דווקא הפלסטינים, שבדומה לחברי הכנסת מהרשימה המשותפת, מסרבים להכיר בקיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית בארץ ישראל.

מירי רגב: בהקשר הזה אני רוצה לצטט דברים שאמר פרופ' בן ציון נתניהו ז"ל בריאיון לעיתון הארץ בשנת 1998, 14 שנים לפני מותו: "שלום לא-מושלם אפשרי רק אם יהיה מבוסס על הרתעה חזקה".

מירי רגב: מי שאינו רוצה שהחרב תפגע בו, צריך קודם כל לדאוג לכך שתימצא בידו חרב.

מירי רגב: בנו של פרופ' נתניהו, זכרו לברכה, ראש הממשלה בנימין נתניהו, מיישם הלכה למעשה את התובנה העמוקה של אביו: החרב, על פי תפיסת ראש הממשלה, אינה רק כלי מלחמה אלא גם כלי עזר הכרחי שמוביל לשלום.

אלי אבידר: את נכס לאופוזיציה.

מירי רגב: בזכות תפיסת העולם של הימין בהובלת נתניהו ישראל הולכת ומתעצמת, גם בכוחה הצבאי וגם בחתירה שלה לשלום אמת עם שכנותיה.

מירי רגב: מדינות ערב מכירות בכך שלא ניתן להכניע את ישראל במלחמה וכי תשרת גם אותם במאבק מול משטר הרשע באיראן.

מירי רגב: התלכדות ישראלית-ערבית אל מול האיום האיראני שבאה לביטויה בהסכמים עם האמירויות ובחריין מעבירה מסר חד וברור לעולם הערבי: לא נסכים לאיראן גרעינית.

מירי רגב: לא נסכים לטרור.

מירי רגב: משטר רצחני המתעלל בעמו, מכחיש שואה, מפיץ טרור ומצהיר על כוונותיו להשמיד את ישראל אינו פרטנר למשא ומתן.

מירי רגב: בשנים האחרונות המשטר האיראני נאנק תחת משטר סנקציות אגרסיבי ויעיל, ובכירי המשטר עצמם מודים שהלחץ עובד וכי מצבה הכלכלי של המדינה גרוע מאי פעם.

מירי רגב: חברות וחברים, אין לי ספק שההסכם יביא גם את התעופה, התיירות והסחר לשיאים חדשים.

מירי רגב: אני רוצה להודות לראש הממשלה נתניהו על ההסכמים הנ"ל, על העוצמה שהוא מביא למדינת ישראל ועל מעמדה הבין-לאומי של מדינת ישראל בעולם בזכותו.

אלי אבידר: את נכס לאופוזיציה.

מירי רגב: תודה רבה לך, ראש הממשלה.

מירי רגב: תודה רבה לכם.

קריאה: את נכס לאופוזיציה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

יריב לוין: כל אחד, נא לשבת במקומו על מנת שנוכל לקיים את ההצבעה הזאת בצורה מסודרת.

אלי אבידר: הקריינית בצפון קוריאה לא יודעת לעשות כמוך.

יריב לוין: אנא, לשבת.

יריב לוין: אנא, לשבת.

יריב לוין: תודה רבה.

קריאות: – – –

יריב לוין: אין צורך בדיונים האלה.

יריב לוין: הדיון הסתיים.

יריב לוין: השרה רגב, הדיון הסתיים.

יריב לוין: מספיק.

מירי רגב: – – –

יריב לוין: השרה רגב, תודה רבה.

יריב לוין: הדיון הסתיים.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אם כן, אנחנו עוברים להצבעה על אישור – – –

מירי רגב: נהנית – – –

אלי אבידר: נהנה מאוד.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על אישור הסכם השלום שנחתם עם בחריין, או בכותרתו הרשמית: הודעה משותפת בדבר כינון קשרי דיפלומטיה, שלום וידידות בין מדינת ישראל לממלכת בחריין.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על אישור ההסכם.

יריב לוין: הצבעה מס' 1 בעד ההודעה – 62 נגד – 14 נמנעים – אין ההודעה המשותפת בדבר כינון קשרי דיפלומטיה, שלום וידידות בין מדינת ישראל לממלכת בחריין נתקבלה.

יריב לוין: אם כן, בעד – 62, נגד – 14, אין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שהסכם השלום ההיסטורי עם בחריין אושר בכנסת ברוב גדול.

יריב לוין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/856).

יריב לוין: ]

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, מכאן אנחנו עוברים לנושא הבא – הצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון מס' 5) (אזור תיירות מיוחד), התשפ"א–2020, לקריאה הראשונה, הצעת החוק של חבר הכנסת איתן גינזבורג וקבוצת חברי הכנסת.

יריב לוין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת איתן גינזבורג, בבקשה.

יריב לוין: אני נועל את רשימת הדוברים.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת גינזבורג.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אתמול, לצערי, קרה מקרה שהוא לא רק מצער – הוא ענישה של ממש לתושבי אילת וים המלח, ולמעשה לכל אזרחי ישראל.

איתן גינזבורג: למעלה מ-70,000 תושבים מאילת ואזור ים המלח – אזורים שהכלכלה שלהם מבוססת כמעט כולה על תיירות – שסובלים מאחוזי אבטלה בלתי נתפסים, הפכו לבני ערובה בקרב פוליטי מיותר שלא היינו צריכים להגיע אליו מלכתחילה.

איתן גינזבורג: אני לא רוצה להתחיל לחפש אשמים, זה פשוט לא מקדם אותנו לשום מקום, אבל אני כן רוצה להגיד שאנחנו חייבים – כל הגורמים בכנסת, הממשלה, ועדת חוקה, משרד הבריאות – להגיע לעמק השווה.

איתן גינזבורג: ברור לכולם שהייתי מעדיף שהצעת החוק המקורית שלי תעבור, או שהצעת החוק המקורית של הוועדה תעבור, והאמת היא שהצעת החוק שהוגשה אתמול על ידי הוועדה מאוד דומה להצעת החוק הממשלתית, וזו ההצעה שמוגשת היום למליאה בקריאה ראשונה.

איתן גינזבורג: עם זאת, אנחנו חיים בעולם של פשרות.

איתן גינזבורג: זהו עולמה של הכנסת, וכרגע בקרב הזה שבין כל הגורמים, כל מי שמעורב בקרב הזה, אזרחי ישראל, ובמיוחד תושבי אילת וים המלח, מפסידים.

איתן גינזבורג: לאחר שהצעת החוק המונחת בפניכם תעבור את הקריאה הראשונה – וכולי תקווה שכך יקרה – ההצעה תחזור לדיונים בוועדת החוקה, חוק ומשפט להמשך הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

איתן גינזבורג: אני חושב – ואפשר לראות את זה בהצעת החוק הפרטית שעולה פה עכשיו – שהממשלה לא צריכה להיות מוגבלת לשני אזורים בלבד בחוק.

איתן גינזבורג: אני גם חושב שלממשלה צריכה להיות אפשרות לקבוע פתיחה של עסקים נלווים ואטרקציות תיירותיות באותם אזורים שאנחנו מגדירים אותם כאיים ירוקים – אפשרות שצריך לציין שקיימת גם בהצעת החוק הממשלתית, גם אם הניסוח הוא קצת שונה.

איתן גינזבורג: לכן, בהקשר הזה אני חושב שהמחלוקת קטנה ממה שחושבים.

איתן גינזבורג: אם לא נצליח להגיע לפתרון חקיקתי שיאפשר לנו להביא עד מחר בערב פתרון אמיתי, רציני, מקיף, אנחנו ניכשל באופן עמוק ואמיתי בתפקידנו.

איתן גינזבורג: לכן, אני קורא מפה לכל הצדדים המעורבים – לשרת התיירות, שאני יודע מקרוב שכל-כולה מוקדשת למציאת פתרון לאילת וים המלח והיא דוחפת בכל כוחה שהחוק יעבור – לשר הבריאות, שגם הוא תומך בפתרון, וליושב-ראש ועדת חוקה, חוק ומשפט, שמייצג אותנו, חברי הוועדה, בעניין הזה, שגם לו חשוב שנגיע לפתרון, לשבת עוד הערב ולהגיע לפתרון מוסכם.

איתן גינזבורג: לא יכול להיות שהשבוע הזה ייגמר בלי שהחוק הזה יעבור בנוסח כזה או אחר.

איתן גינזבורג: אני מקווה שמחר נאפשר לראש עיריית אילת – שצריך לומר בכנות שכל החוק הזה לא היה בא לעולם בלעדיו – נאפשר לו לחזור במטוס הראשון לאילת – אולי האחרון לאילת – עם בשורה לתושבי עירו.

איתן גינזבורג: לכן אני קורא לחברי הכנסת: בואו נתגבר על כל הקשיים והמחלוקות, נמצא פתרון שמוסכם על כל הצדדים ונאפשר סוף-סוף לאילת וים המלח, שזקוקות לחוק הזה כמו אוויר לנשימה, לחזור לפעילות.

איתן גינזבורג: אחרי זה, אם ממש חייבים, נוכל לחזור להתווכח.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת גינזבורג.

יריב לוין: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

יריב לוין: הראשון שבהם – חבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

יריב לוין: בבקשה.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מה קורה פה היום בערב, בלילה, שלא היה אתמול?

יואב סגלוביץ': מה קרה?

יואב סגלוביץ': אותו חוק בדיוק.

יואב סגלוביץ': אז מה קרה?

יואב סגלוביץ': מה, אנחנו בשידור חוזר?

יואב סגלוביץ': איזה יום היום?

יואב סגלוביץ': האם יום שישי היום?

יואב סגלוביץ': לא, היום יום שלישי, זה לא השידור החוזר של זהו זה, גם לא של קופה ראשית וגם לא של היהודים.

יואב סגלוביץ': אכן, תוכנית סאטירה, אבל עצובה, כי זה לא צחוק.

יואב סגלוביץ': הסיפור הזה הוא סיפור של 60,000 תושבים.

יואב סגלוביץ': אתמול היה פה אירוע מבזה שבו שר הבריאות – שלא כדין ולא בצדק – לקח ומשך ביוזמתו הצעת חוק.

יואב סגלוביץ': זה לא התחיל רק אתמול בערב, אדוני היושב-ראש, זה היה כבר בשבוע שעבר, ביום רביעי.

יואב סגלוביץ': אני חיכיתי בערב ואמרו: אוי ואבוי, אוי ואבוי, לא יהיה רוב.

יואב סגלוביץ': היה רוב לקואליציה – היו 23 חברי קואליציה ו-11 חברי אופוזיציה, רחמנא ליצלן, שרצו להצביע בעד החוק – אבל בעולם ההפוך שבו אנחנו נמצאים – פה ניהול ממשלתי הופך לסאטירה ולפרסה – עולה אתמול יושב-ראש ועדת חוקה עם חוק זהה, נמשך על ידי שר הבריאות, והיום עולה חבר הכנסת איתן גינזבורג עם אותו חוק.

יואב סגלוביץ': אז תגידו לי, זה לא "זהו זה"?

יואב סגלוביץ': זה פשוט אירוע מטורף לחלוטין.

יואב סגלוביץ': אלו פניו של הבית הזה, מסיבה פשוטה: מה היה כאן אתמול?

יואב סגלוביץ': היו שינויים שנעשו על ידי ועדת החוקה של הכנסת, והם נעשו בדין, ונעשו בצדק, ונעשו ביושר ונעשו גם בצורה מקצועית.

יואב סגלוביץ': אז אני אגיד לכם – שלא יהיה שידור חוזר למחר בערב, אני אתן לכם כמה דברים במרשם על מנת שלא יקפוץ הקופץ ויגיד השואל: מה קרה.

יואב סגלוביץ': אז אני אגיד לך מה צריך לעשות מחר.

יואב סגלוביץ': מחר צריך את החוק הזה, אבל כן צריך לעשות בו שני תיקונים.

יואב סגלוביץ': הראשון שבהם: כל העסקים באילת צריכים להיפתח, כי אילת היא אזור ירוק מבודד.

יואב סגלוביץ': מי שהיה היום בדיון בהקשר אחר, שמע את יושב-ראש השלטון המקומי, שישב עם תוכנית שלמה איך לעשות את זה.

יואב סגלוביץ': הוא הלך להציג את זה לגמזו, אבל שר הבריאות לא שמע על זה.

יואב סגלוביץ': אז זה הדבר הראשון.

יואב סגלוביץ': והדבר השני: תושבי אילת, תבינו, החוק הזה מייצר סגר – וטוב שהוא עושה את זה, כי הוא מאפשר סגירה של העיר – אבל יש שם תושבים בעיר הזאת.

יואב סגלוביץ': רק דבר אחד צריך לעשות תיקון – שתושב העיר ותושב אילות, שזה 2,000 איש שעוברים מצד לצד יום-יום בתעסוקה ביניהם, לא יצטרכו כל 72 שעות לעשות בדיקת קורונה, כמו שעושה כל אחד.

יואב סגלוביץ': זה הכול.

יואב סגלוביץ': שני התיקונים הם טובים לעיר, הם לא פוגעים בשום דבר ובאף אחד.

יואב סגלוביץ': אנחנו בעד החוק הזה.

יואב סגלוביץ': אני אהיה פה מחר בבוקר ונראה שמחר בערב אנחנו לא מקבלים את ארץ נהדרת מס' 2.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת סגלוביץ'.

יריב לוין: חבר הכנסת ניצן הורוביץ – איננו; חבר הכנסת עופר כסיף – מוותר; חבר הכנסת ישראל אייכלר – איננו; חבר כנסת אריאל קלנר – איננו; חבר הכנסת אלי אבידר – מוותר.

יריב לוין: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, החוק הזה היה אמור לעבור כבר בשבוע שעבר.

מיקי לוי: ביום רביעי הכול היה מוכן לקריאה שנייה ושלישית.

מיקי לוי: בעלי בתי המלון, תושבי העיר, כולם הצטחצחו וניקו את המקום כדי לקבל את אותם אלפי נופשים שהזמינו נופש לסוף השבוע שעבר.

מיקי לוי: הצוותים הוזמנו לבתי המלון, רובם ככולם תושבי אילת, שזה מקור פרנסתם.

מיקי לוי: וראה זה פלא – אחרי שהכול הוזמן, אחרי שהבריקו את כל המקומות, הכול ירד לטמיון, כי הבית הזה לא השכיל לדלג מעל המהמורות הפוליטיות ולקח עיר שלמה כבת ערובה.

מיקי לוי: מנהלי בתי המלון, בעלי המלונות, נאלצו לזרוק את מצרכי המזון לפח האשפה, תושבי אילת חזרו לביתם ללא מקור עבודה, וכל הנושא גולגל לתחילת השבוע הזה.

מיקי לוי: הפארסה שהייתה פה אתמול, שהבית הזה היה עד לה, לא קרתה זה זמן רב.

מיקי לוי: לא יכול להיות שעל שלוש מילים – הכוח ניתן בידי הממשלה – מה שהוכנס שם: "או בכל מקום אחר" – אלה שלוש המילים, זו התוספת שהוועדה הוסיפה, מכיוון שהיה ויכוח בתוך הוועדה אם לציין את טבריה ואם לציין מקומות נוספים.

מיקי לוי: הפשרה הזאת שהגיעו אליה השאירה את הכוח בידי הממשלה.

מיקי לוי: אינני מבין.

מיקי לוי: אני אומר לכם, לא ישנתי טוב אתמול בלילה.

מיקי לוי: כל הזמן חשבתי על הרגע ששר הבריאות קם מכיסאו והולך לכיוון הדלת.

מיקי לוי: לתומי חשבתי שהוא יוצא מהמליאה מתוך כעס.

מיקי לוי: הוא ניגש למיקרופון ומשך את החוק.

מיקי לוי: בושה.

מיקי לוי: בושה וכלימה, אני אומר לכם את זה.

מיקי לוי: גם אם זה לא היה מוצא חן בעיניו, יכולנו לא לסגור את הדלת ולמצוא איזו פשרה אתמול ולא להגיע היום לרגע הזה, שהוועדה מתכנסת סביב חקיקה פרטית בדיוק באותו נושא, עם אותם תיקונים בדיוק שחברי חבר הכנסת סגלוביץ' הציג פה לפני כמה שניות.

מיקי לוי: זה פשוט חבל שגררו אותנו לרגע הזה.

מיקי לוי: אני מזהיר את עצמנו, אדוני היושב-ראש, אני מזהיר את עצמנו בשם תושבי אילת, את הבית הזה: אל לנו לחזור מחר על ההצגה שהייתה פה אתמול.

מיקי לוי: ההזמנות בוצעו, העובדים הוזמנו והאוכל הוזמן.

מיקי לוי: שכל הנושא הזה לא ירד לטמיון.

מיקי לוי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת אלכס קושניר – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת לוי, אתה רוצה להצביע מכאן?

יריב לוין: אני אוסיף אותך ותוכל להצביע מכאן.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, תמה רשימת הדוברים.

יריב לוין: אם כך, אנחנו יכולים לעבור להצבעה על הצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון מס' 5) (אזור תיירות מיוחד), התשפ"א–2020, בקריאה הראשונה.

קריאה: – – –

יריב לוין: אין בעיה, אני אוסיף את הקולות של מי שנמצא כאן.

יריב לוין: חבר הכנסת גינזבורג, אני יכול לעבור להצבעה, נכון?

יריב לוין: אין סיכומים.

קריאות: – – –

יריב לוין: בסדר, אין בעיה.

יריב לוין: אנחנו נחכה עוד רגע, אין שום בעיה.

יריב לוין: מי שנמצא כאן – אני אוסיף את קולו, לא צריך לעלות למעלה.

יריב לוין: אם כן, אני עובר להצבעה בקריאה הראשונה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 30 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון מס' 5) (אזור תיירות מיוחד), התשפ"א–2020, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יריב לוין: אני מוסיף את קולם של חברת הכנסת איידה תומא סלימאן – בעד, אני מבין; חבר הכנסת ווליד טאהא – בעד; חבר הכנסת טסלר – בעד; חבר הכנסת גנץ – בעד, ארבעה, השר, ראש הממשלה החלופי גנץ – בעד, ארבעה; חברת הכנסת חיימוביץ' – בעד.

יריב לוין: זאת אומרת, יש לנו חמישה, חבר הכנסת שחאדה – שישה.

יריב לוין: כל שאר הנוכחים הצביעו, וחבר הכנסת מיקי לוי, כמובן.

יריב לוין: לפיכך, בסך הכול 37 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שהצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון מס' 5) (אזור תיירות מיוחד), התשפ"א–2020, התקבלה בקריאה הראשונה, ותועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט לשם הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת הודעת שר החינוך יואב גלנט על מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת יוסף טייב ואוסאמה סעדי בנושא: היעדר נציגים חרדים או ערבים בוועדה המייעצת לעניינים פדגוגיים.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, תם סדר-היום.

יריב לוין: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, כ"ד בחשוון התשפ"א, 11 בנובמבר 2020, בשעה 11:00.

יריב לוין: ישיבה זו נעולה.