ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 97, 2020-11-04 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום רביעי, י"ז בחשוון התשפ"א, 4 בנובמבר 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת.

יריב לוין: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת הכלכלה בעקבות דיון מהיר בהצעתן של חברות הכנסת היבה יזבק ומיכל שיר סגמן בנושא: יצירת מתווה לפתיחת השווקים בזמן משבר הקורונה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנחנו עוברים לשאילתות הדחופות.

יריב לוין: הראשונה שבהן היא שאילתה דחופה מס' 98, של חברת הכנסת אתי עטייה, שכותרתה: הכשרות מקצועיות במקצועות הפארה-רפואיים.

יריב לוין: אני מזמין את סגן שר הבריאות יואב קיש לעלות ולהשיב, ואת חברת הכנסת עטייה – לגשת למיקרופון.

יריב לוין: ברגע שסגן השר יגיע לדוכן תוכלי להקריא את השאילתה, ואז נשמע את התשובה.

חוה אתי עטייה: תודה, אדוני היושב-ראש.

חוה אתי עטייה: מנתוני שירות התעסוקה שהתפרסמו בשבוע האחרון עולה כי רשומים 971,338 דורשי עבודה, מתוכם 618,939 מוגדרים כעובדים בחל''ת, שכלל לא בטוח שיוכלו לחזור לעבודתם.

חוה אתי עטייה: הכשרת עובדים בתחומים הפארה-רפואיים יכולה לעזור למלא את העובדים החסרים במערכת הבריאות.

חוה אתי עטייה: כיו"ר ועדת המשנה לעידוד תעסוקה ולהכשרות מקצועיות, אני שואלת, אדוני סגן השר חבר הכנסת יואב קיש, באילו מקצועות פארה-רפואיים יש חוסר בכוח אדם ומה ההערכה של כמות העובדים החסרים בכל תפקיד, כמו למשל טכנאי רנטגן ולבורנטים?

יריב לוין: תודה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, חברת הכנסת אתי עטייה, שהיא גם באמת יושבת-ראש ועדת המשנה של הכשרת כוח אדם בנושא הבריאות, הנושא הזה הוא מאוד מאוד חשוב.

יואב קיש: אני יכול לומר במילה כללית שאני מברך על כך שוועדת המשנה הוקמה.

יואב קיש: יש אתגר מאוד גדול במערכת הבריאות בנושא כוח אדם.

יואב קיש: זה לא רק במסלולים הפארה-רפואיים, זה גם בכל מה שקשור לרופאים, אחים, אחיות, וברור לכולם שהנושא רק הולך ומחריף.

יואב קיש: המגבלה המרכזית היא הנושא של המל"ג, יחד עם ההכשרות בבתי החולים לאחר מכן.

יואב קיש: זה הליך מאוד ארוך, של שנים, שלא מאפשר לימודי רפואה בכמות מספקת למדינת ישראל.

יואב קיש: אני חושב שכ-30% ואולי אפילו 50% מהרופאים שאחרי זה נכנסים למערכת הבריאות הם רופאים שלמדו בחוץ-לארץ ולא בארץ.

יואב קיש: בעיניי זה משהו סופר-חשוב שצריך להיכנס אליו ולתקן אותו, ואני פותח את זה כפתיח, מחזק אותך על העשייה ועל העבודה ומברך אותך ומבקש גם שתעסקי בנושא הזה.

יואב קיש: עכשיו אני עונה עניינית לנושא המקצועות הפארה-רפואיים.

יואב קיש: מקצועות פארה-רפואיים כגון פיזיותרפיה, ריפוי בעיסוק, קלינאות תקשורת, פסיכולוגיה וכדומה, אלה מקצועות שדורשים לימודים אקדמיים.

יואב קיש: מדובר בלימודי תואר, שנדרשת להם גם תקופת הכשרה ארוכה יחסית, ואפשרויות ההסבה המקצועית מוגבלות מאוד.

יואב קיש: הבעיה המרכזית, דרך אגב, אינה המחסור בהכשרות אלא מחסור בתקנים ופערי שכר שקיימים בין אותם בעלי מקצוע העובדים בשירות הציבורי לאותם בעלי מקצוע, עמיתים שלהם, העובדים במגזר הפרטי.

יואב קיש: זאת סוגיה שעולה בדיוני הסכמי שכר בתחום, עם הממונה על השכר במשרד האוצר.

יואב קיש: לכן אני אומר שגם זה נושא שבו אני מציע לחברת הכנסת עטייה לעסוק בו.

יואב קיש: לעניין חוסר באנשי מקצוע, אני רוצה לציין את העבודה שהמשרד עושה בשנה האחרונה – דרך אגב, בהובלת משרד ראש הממשלה – בהשתתפות נציגים ממשרד הבריאות, משרד החינוך, הרווחה, שמטרתה לאבחן ולאתר את היקף החוסרים במקצועות הבריאות הבאים: קלינאי תקשורת, פיזיותרפיסטים ומרפאים בעיסוק, ולייצר פתרונות מותאמים להגדלת היצע כוח אדם בתחומים שיימצא בהם חסר.

יואב קיש: כמו שאמרתי, מדובר במקצועות אקדמיים, שכל תוכניות ההכשרה עבורם הינן באחריות המועצה להשכלה גבוהה.

יואב קיש: עם זאת, משרד הבריאות מוביל תוכניות ייעודיות להסבה בתחומים שבהם יש צורך וניתן לבצע הסבות.

יואב קיש: למשל, במקצוע הרוקחות, שבו ניכר חוסר של אנשי מקצוע, הופעלה תוכנית הסבה של אקדמאים.

יואב קיש: היא התחילה בשנת הלימודים הנוכחית ואורכה כשנתיים וחצי – חמישה סמסטרים כולל סמסטר קיץ.

יואב קיש: זה מיועד לבוגרי תואר ראשון מאחד המוסדות האקדמיים בארץ בתחומים כימיה, ביולוגיה, מדעי הרפואה, הנדסה כימית, מזון, פארמה וביו-רפואה, מדעי התזונה, חקלאות ועוד.

יואב קיש: זה סוג הלימודים.

יואב קיש: אלה שסיימו את לימודי התואר הראשון עד שבע שנים לפני תחילת לימודי ההסבה מגיעים ועוברים את לימודי ההסבה.

יואב קיש: שיתוף הפעולה כלל את האוניברסיטה העברית, שירות התעסוקה, קופות החולים ורשתות הפארם, שנותנות מלגות ללומדים בתוכנית.

יואב קיש: באוניברסיטה העברית אומרים שללא השת"פ האמור היא אפילו לא הייתה יכולה להגיע למינימום של 30 מתחילים בלימוד המסלול, שזה מה שמצדיק את קיומה של התוכנית.

יואב קיש: תוכנית מצליחה ומשמעותית להסבת אקדמאים מתבצעת גם בתחום הסיעוד בישראל.

יואב קיש: שיעור האחיות הינו נמוך בהשוואה לממוצע במדינות ה-OECD – 6.2 ל-1,000 נפש, לעומת תשע ב-OECD בממוצע.

יואב קיש: בהתאם לכך, אנו מובילים כמה שנים תוכניות להסבה של אקדמאים לקבלת רישיון לאח או אחות מוסמכים לעסוק בסיעוד.

יואב קיש: התוכנית מתקיימת בחוגי הסיעוד באוניברסיטאות ובמכללות, וכן בכל בתי הספר לסיעוד בארץ.

יואב קיש: במסגרת זו נפתחות כ-40 תוכניות להסבת אקדמאים מדי שנה, וכ-2,000 סטודנטים לומדים בתוכניות אלה.

יואב קיש: יצוין כי אירוע הקורונה הוביל השנה לעלייה בביקוש גם בשל הגידול בחשיפה של מקצוע זה וחשיבותו ולאור עבודתם המסורה של האחים והאחיות עם חולי הקורונה.

יואב קיש: הפונים למקצועות הסיעוד הם ממגוון תארים: משפטים, ראיית חשבון, כלכלה, מינהל עסקים, הנדסה ועוד.

יואב קיש: אנו כמובן מברכים ומעודדים הסבות אלה של כל העוסקים בסיעוד, כאשר מובטח כי כל המסיימים ייקלטו במערכת הבריאות, באשפוז ובקהילה.

יואב קיש: אני חייב עוד פעם לציין: אני אומר שכל תחום ההכשרות זה תחום שבפירוש אנו רואים אותו בחשיבות עליונה.

יואב קיש: כן, אפשר לנצל גם את התקופה הזו, וכל הצעה שתבוא מהוועדה כמובן תתקבל בדלת פתוחה.

יואב קיש: תודה רבה.

יריב לוין: שאלה נוספת לחברת הכנסת אתי עטייה – מוותרת.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, בבקשה.

ג'אבר עסאקלה: אדוני סגן השר, אתה מודע לזה שיש אלפי בוגרי מקצועות הרפואה וסיעוד גם מהאוניברסיטאות ברשות הפלסטינית, מירדן, גם מאירופה, שהם לקראת בחינה.

ג'אבר עסאקלה: אפשר לגייס אותם, עם המצוקה שנמצאת בה מערכת הבריאות היום, ולא נעשו מספיק מאמצים כדי לגייס אותם ולהכניסם למערכת, במיוחד בתקופת משבר קורונה וגם לקראת החורף שאנחנו נכנסים אליו.

ג'אבר עסאקלה: המצוקה של בתי החולים היום ושל מערכת הבריאות בכלל מצדיקה הסתכלות על הבוגרים האלה והכנסתם למערכת עד שיסיימו את הבחינה הממשלתית.

יואב קיש: ראשית, אני רוצה להתייחס רגע למצב.

יואב קיש: אנחנו רואים ירידה משמעותית בכמות האשפוזים במערכת הבריאות בזכות המהלך של צמצום התחלואה הדרמטי בעקבות הכניסה לסגר.

יואב קיש: ההחלטה להיכנס לסגר הייתה סופר-קשה.

יואב קיש: היא הוכיחה מנהיגות, הובלה וראיית הנולד.

יואב קיש: אני רוצה לשבח את שר הבריאות יולי אדלשטיין וראש הממשלה בנימין נתניהו, שפעלו ועשו ברגע הכי קשה.

יואב קיש: אני זוכר את הלחצים שעלו מהבית הזה: איך מדינת ישראל – איזה כישלון, איזה השמצות זולות שהיו אז.

יואב קיש: מול כל ההשמצות האלה, מי שהוביל, ראה נכוחה את מצב התחלואה והבין את המהלכים הנדרשים, הציל את מדינת ישראל מקטסטרופה.

יואב קיש: אני חושב שעל זה אנחנו צריכים לברך.

יואב קיש: לצערי, במדינות אירופה פשוט המנהיגות לא השכילה לעצור את זה מספיק מוקדם, והם משלמים בימים אלה – לצערי אני אומר זאת, עם כל הכאב – כולל משלחת ישראלית שיוצאת לצ'כיה בימים אלה בשביל לעזור ולחזק, עם כל הקושי, כמו שאתה אומר, של ויתור על רופאים במדינת ישראל כיום.

יואב קיש: אז אני חושב שלפחות בעניין הזה אנחנו יכולים באמת להתברך שהירידה בתחלואה הביאה לכך שהעומס ירד מכל המערכת.

יואב קיש: אבל הקרב לא הסתיים.

יואב קיש: זה ברור לכולם שעד שלא יהיו חיסונים, הקרב הזה ימשיך, ולכן כל תגבור למערכת הרפואה הוא הכרחי ונדרש.

יואב קיש: אני רוצה להפריד בין אותם בוגרים שנמצאים והלכו ללמוד רפואה בבתי ספר שאינם מוכרים על ידי מדינת ישראל, ויש רבים כאלה – אני שם את זה רגע בצד ואני רוצה להתייחס להליכי קיצור של בוגרים או סטודנטים שלומדים בישראל ומחוץ לישראל.

יואב קיש: אלה שלומדים בישראל, אנחנו אכן נעזרנו בהם בתקופת הלחץ הקשה, ובאמת היו מהלכים שהם גויסו כבר בשלבים סופיים של הלימודים בשביל לעזור למערכת.

יואב קיש: וזה היה בשיא הלחץ.

יואב קיש: אנחנו לא שם היום, והם חזרו לשגרה.

יואב קיש: אני יכול לומר לך שאם חס וחלילה ישראל תגיע עוד פעם לאירוע קיצון ונצטרך, אז בהחלט מה שאתה מעלה זה נקודה שאפשר ונכון לשקול אותה.

יואב קיש: נכון לעכשיו אין צורך בדבר.

יריב לוין: תודה רבה לסגן שר הבריאות חבר הכנסת יואב קיש.

יריב לוין: << שאילתה >> 96.

יריב לוין: פירוט נוסחת הבגרויות << שאילתה >>

מאיר כהן: אדוני יושב-ראש הכנסת, אדוני השר, אם אדוני יושב-ראש הכנסת ירשה לי, אני מבקש לחרוג במשפט אחד.

מאיר כהן: אני רוצה לברך את משרד החינוך ואת העומד בראשו, כי שמעתי שקנו את כל 150,000 המחשבים שהיו אמורים לפרוס רק בסוף השנה שעברה.

מאיר כהן: אני חושב שזה מבצע ראוי, ואחרי שיש התנגחויות מהמשרד, זה הזמן להגיד שאנחנו לא האמנו.

מאיר כהן: כל הכבוד לך וכל הכבוד למשרד.

מאיר כהן: אני שומע את זה מראשי הערים.

מאיר כהן: ילדים התחילו לקבל מחשבים.

מאיר כהן: זה פשוט מדהים.

מאיר כהן: כל הכבוד.

מאיר כהן: על פי בכירי המשרד, אדוני השר, הורדת ציוני הבגרויות שהתקיימו תחת משבר הקורונה היא תוצאה של שימוש בנוסחה שיצר המשרד בשיתוף גורמים נוספים.

מאיר כהן: ואולם, המשרד מסרב לחשוף את פרטי הנוסחה אפילו בפני ועדת החינוך.

מאיר כהן: רצוני לשאול: מהי אותה נוסחה?

יואב גלנט: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש.

יואב גלנט: חבר הכנסת מאיר כהן, חבריי לכנסת, ראשית, הרשה לי לעדכן במה שפתחת.

יואב גלנט: אני נכנסתי לתפקידי בתחילת חודש מאי, ואחד הדברים הראשונים שעשיתי זה לבחון כיצד אנחנו נערכים לשנה שעלולה להיערך בצל הקורונה.

יואב גלנט: ובתוך הבחינות האלה, מבלי להרבות במילים, הגעתי למסקנה שבדור האחרון לא הייתה שום פעולה רצינית, משמעותית ותשתיתית בנושא הלמידה מרחוק.

יואב גלנט: כתוצאה מכך הבאתי בפני הממשלה, דרך קבינט הקורונה – כתוצאה מכך הבאתי בפני קבינט הקורונה החלטה שמתקצבת ב-1.25 מיליארד שקלים את כל נושא הלמידה מרחוק.

יואב גלנט: בתחום הזה יש חמישה סעיפים.

יואב גלנט: הנושא הראשון, תקשוב של 4,000 בתי ספר – מצלמות, ראוטרים, רמקולים, טלוויזיות, מגברים, פס רחב וכדומה.

יואב גלנט: בחלק מבתי הספר זה חדש, בערך 2,500, ובחלק זה שדרוג.

יואב גלנט: הדבר השני, בכל בית ספר יהיה אחראי קורונה, שבנוסף על תפקידו יקבל שכר כמורה, והוא ירכז את הנושא גם עבור המורים, גם עבור התלמידים; מעל כל עשרה בתי ספר יש אחראי אזורי רק לתחום הזה.

יואב גלנט: כל זה מתוקצב.

יואב גלנט: הדבר הבא זה היכולת לרכוש דרך בית הספר, בסכומים ניכרים של עשרות רבות או מאות אלפי שקלים, תוכן.

יואב גלנט: הוא יכול לרכוש את התוכן הזה באוניברסיטה בחיפה, הוא יכול לרכוש אותו באוניברסיטת הרווארד, מה שהוא מחליט, והוא יכול לקחת את זה מכל מקור שהוא מאושר על ידי משרד החינוך.

יואב גלנט: כל הדברים האלה בביצוע.

יואב גלנט: וכמובן, נקודת הקושי העיקרית בנושא היא שלפי החישובים חסרים לפחות 150,000 מחשבים במדינת ישראל, לפי תחשיב שנעשה טרם תקופתי.

יואב גלנט: אני הנחיתי לרכוש 150,000 מחשבים בסכום של כחצי מיליארד שקל.

יואב גלנט: התהליך הזה תוכנן כך שעד סוף חודש ינואר אנחנו נגיע ל-50% מהכמות.

יואב גלנט: יצאנו לרכש דרך הרכש הממשלתי.

יואב גלנט: התהליך החל, ואז התברר לנו שאנחנו נכנסים לסגר כללי, על כל משמעויותיו.

יואב גלנט: אנחנו עבדנו יום ולילה, והתוצאה היא שאנחנו נשלים את המהלך הזה כולו עד סוף דצמבר.

יואב גלנט: עד סוף דצמבר זה אנחנו נחלק 140,000 מחשבים, ו-10,000 אנחנו נשאיר למקרים ותגובות, לראייה אם יש מקום שבו עשינו איזושהי טעות ואנחנו צריכים לפצות אותו.

יואב גלנט: אני רוצה לתת לך דוגמאות:

יואב גלנט: בפיילוט שעשינו לפני שלושה שבועות חילקנו כ-500 מחשבים בנוף הגליל, וראינו שזה עובד דרך הספקים בצורה מסודרת; לפני שבוע חילקנו 700 מחשבים בצפת, 500 בשלומי, 300 בגליל המערבי; במהלך השבוע הזה חילקנו 900 מחשבים בדימונה, 2,000 מחשבים בפזורה הבדואית, מהמרחב של תל שבע ועד ערערה וכל הסביבה הזאת של מרכז הפזורה הבדואית בנגב.

יואב גלנט: אתמול הייתי בסדרה של ערים – התחלנו בעראבה, שם חילקנו מאות מחשבים, כ-1,000 מחשבים; היינו לאחר מכן בשפרעם עם מאות מחשבים; אחרי כן במשהד, עם כ-300 מחשבים; במגדל העמק, אם אינני טועה, כ-500 מחשבים, 600 מחשבים, למען האמת; בבית שאן – 600; בטבריה – 900.

יואב גלנט: בשבוע הבא אנחנו מגיעים למספרים אחרים.

יואב גלנט: בשביל להבין איך זה עובד, אנחנו נותנים יותר למי שיש לו פחות, באופן עקרוני.

יואב גלנט: כלומר, שתי ערים שגודלן שווה, לצורך העניין דימונה, או – אני אגיד אחרת: שתי ערים שהגודל שלהם הוא לא שווה, נגיד ניקח את דימונה ואת עראבה – שתיהן קיבלו כ-900 מחשבים.

יואב גלנט: עראבה היא חצי בגודל מדימונה, אבל היא קיבלה פי שניים מחשבים.

יואב גלנט: מדוע?

יואב גלנט: כי מדד הטיפוח הבית-ספרי בעראבה הוא כזה שמחייב לתת להם יותר.

יואב גלנט: הייתי שם אתמול, יחד עם חבר הכנסת אוסאמה סעדי, שהוא בן המקום וגם למד בבית ספר שבו היינו, והתלמידים האלה מקבלים הזדמנות.

יואב גלנט: זה נכון לכל רוחב מערכת.

יואב גלנט: קח עיר כמו ירושלים, שהיא גם עיר גדולה.

יואב גלנט: בעיר ירושלים, למי שלא יודע, מרוכזת אוכלוסייה של כ-10% מתלמידי ישראל, בערך 250,000 תלמידים מתוך 2.5 מיליון; יש לנו 700 בתי ספר בירושלים.

יואב גלנט: אנחנו בירושלים נחלק למעלה מ-15,000 מחשבים בשבוע שאחרי השבוע הבא, בכל העיר, כולל במזרח ירושלים, לצורך העניין, מרמת רחל וס'ור באהר בדרום ועד תלפיות ונווה יעקב בצפון, וכל הגבולות האחרים.

יואב גלנט: במעלה אדומים – כמעט 1,000 מחשבים.

יואב גלנט: אני נותן לכם דוגמאות ממה שעושים.

יואב גלנט: הסיפור המרכזי בעניין הזה זה 1.

יואב גלנט: אנחנו סוגרים פערים; 2.

יואב גלנט: אנחנו מאפשרים למידה מרחוק; 3.

יואב גלנט: הכי חשוב בעיניי – אנחנו נותנים סמכות למנהלים.

יואב גלנט: כלומר, הציעו לי ועדות עם משרד החינוך, ועדות עם משרד הרווחה, חלוקה דרך ראשי ערים, ועדות שאני אכפה אותן על בתי הספר.

יואב גלנט: אמרתי: רבותיי, כל הדברים האלה מבוטלים.

יואב גלנט: רק אחד יקבע למי נותנים את המחשבים – מנהל בית הספר.

יואב גלנט: הוא ורק הוא.

יואב גלנט: למה?

יואב גלנט: כי הוא יודע מה קורה בבית הספר, הוא קשוב לתלמידים, הוא קשוב להורים, הוא מקבל את זה.

יואב גלנט: אין פוליטיקה בתוך העניין.

יואב גלנט: קיבלת 100 מחשבים, תחליט אתה מי מ-700 התלמידים שלך מקבל – יכול לקבל לחודש, יכול לחודשיים, יכול להיות שיש מורה שאין לו מחשב, גם הוא יקבל אותו.

יואב גלנט: אז בסך הכול, אני יודע שיש הנאה בתקשורת לספר על כמה אנחנו לא עושים, וגם יש על זה תהליכים מלווים של הרבה מאוד גורמים, אבל כשבעוד חודשיים – פחות, חודש וחצי – כל המחשבים האלה יחולקו בכל הארץ, אני מקווה שגם יקום מישהו ויגיד: בוצע, ובוצע תוך חצי שנה מהרגע שהבטחנו.

יואב גלנט: תשאלו את עצמכם מתי זה קרה במדינת ישראל פעם נוספת.

יואב גלנט: אז אני מודה לך על הברכות, חברי חבר הכנסת מאיר כהן.

יואב גלנט: אני עובר לדברי התשובה.

יואב גלנט: קודם כול, אני משיב על דברים שקרו טרם זמני.

יואב גלנט: כלומר, אני נכנסתי לתפקידי בחודש מאי, כל האירועים האלה סוכמו והוחלטו במהלך חודש אפריל.

יואב גלנט: אם יש צורך, בתוך התשובה הכתובה יש גם את האסמכתאות של הפניות ושל ההנחיות כפי שהן מופיעות.

יואב גלנט: אפשר להעביר אותן לאחר מכן לחבר הכנסת מאיר כהן ולציבור כולו.

יואב גלנט: אני רוצה להסביר: עם התפשטות נגיף הקורונה, וטרם כניסתי לתפקיד שר החינוך, קבע משרד החינוך מתווה היבחנות בבחינות הבגרות והבחינות הפנימיות של מועד קיץ תש"ף.

יריב לוין: אנא, שם מאחורה, מכובדיי מאחור.

יואב גלנט: כמו שאמרתי, המתווה הזה, למרות שהוא נקבע טרם זמני, ולמרות שאני יכול להעביר את מתן התשובה לסגן השר, היה לי חשוב לבוא לכאן באופן אישי ולהסביר את תשובתי לציבור.

יואב גלנט: מי שסיכם את המתווה דאז, במהלך חודש אפריל, היה המנכ"ל יחד עם ועד ראשי האוניברסיטאות, ור"ה, בתמיכה של גורמי המקצוע העיקריים בתוך משרד החינוך.

יואב גלנט: במתווה נקבע כי חלק ממקצועות ההיבחנות יישארו במתכונת היבחנות חיצונית, מה שנקרא בגרות, וחלק יעברו להערכה בית ספרית.

יואב גלנט: במתווה הוגדר שציונים שיוערכו בהערכה בית ספרית יבוקרו, לצורך שמירה על מהימנותם.

יואב גלנט: זה כנראה נובע מתהליכים ארוכי שנים שבהם לא כל הדברים פעלו כשורה כאשר ניתנה הסמכות לבתי הספר – לא לכולם, לחלק מהם, במקומות מסוימים – וזה מה שנקבע אז.

יואב גלנט: נבנתה נוסחת בקרה לשקלול דיפרנציאלי בתקופת הקורונה.

יואב גלנט: הנוסחה הזאת נקראת שק"ד קורונה – שקלול דיפרנציאלי קורונה.

יואב גלנט: הודעה בדבר הליך הבקרה שיופעל על ההערכה הבית ספרית נמסרה לבתי הספר מבעוד מועד באיגרת שפרסם המשרד כבר בחודש אפריל – כאמור, לפני כניסתי לתפקיד.

יואב גלנט: מי שחתומים עליה זה מנכ"ל המשרד הקודם והשר הקודם, ולמעשה היא מהווה את האסמכתא עבור האוניברסיטאות שהם יהיו מוכנים לקבל את התוקף של הבחינות האלה.

יואב גלנט: כלומר, עשו את התהליך, הסבירו לאוניברסיטאות מה קורה, האוניברסיטאות התנו את קיומן של בחינות חיצוניות בכך שתהיה חתימה על התהליך, והתהליך הזה בא לרסן שגיאות חריגות, שתכף אני אסביר אותן.

יואב גלנט: זה הסיפור.

יואב גלנט: הפרסום הוא לצורך העמידה בהסכם שנעשה עם האוניברסיטאות.

יואב גלנט: בתי הספר הונחו באשר לחישוב הציונים הפנימיים לאור נוסחת השקלול.

יואב גלנט: במקביל לתהליך הזה ניתנה שורה של התאמות גם בדברים האחרים.

יואב גלנט: בעת האחרונה, כאשר המשרד עיבד את הציונים הפנימיים והחיצוניים של בגרות קיץ תש"ף, עלה כי בשניהם – לאחר כל התהליכים – חלה עלייה מעבר לממוצע הרב-שנתי.

יואב גלנט: בהחלטה מושכלת שלנו קבענו כי לא יופעלו מנגנוני שקלול על ציוני הבגרות החיצוניים, ההיבחנות החיצונית, על מנת שלא לפגוע בתלמידים, אף שהציונים היו גבוהים מהממוצע הרב-שנתי והייתה דרישה לביצוע התערבות מצד גורמי מקצוע במשרד החינוך, שעשו את זה טרם תקופתנו, המנכ"ל לא אישר וקבע כי השקיפות וההוגנות מחייבים לשמור על הציונים כפי שהוענקו, כדי לקיים את החוזה הבלתי-כתוב בין תלמיד למערכת החינוך.

יואב גלנט: אני אסביר עוד הפעם לגבי הבחינה החיצונית בהרחבה.

יואב גלנט: למעשה, הציונים השנתיים, בדרך כלל במדינת ישראל, בממוצע, מבין אלה שניגשים לבגרות, הם באזור ה-69, 70, עם תזוזות של חצאי אחוזים.

יואב גלנט: השנה הייתה קפיצה בכמה אחוזים כלפי מעלה.

יואב גלנט: באו אלינו המומחים, בעיקר אל המנכ"ל, ואמרו לו: תוריד.

יואב גלנט: אמר המנכ"ל: כאשר תלמיד ניגש לבחינה וזה מה שנתנו לו – לא משנה באיזה דרך – ובחנו אותו והוא קיבל ציון יותר גבוה, אני לא אוריד אותו, כי זה יכול לגרום לירידה בזה שאדם לא יקבל תעודת בגרות.

יואב גלנט: למשל אם הוא נכשל במקצוע חובה, כמו לשון, ולא מקבל ציון 55, אז הוא לא עבר.

יואב גלנט: וכן הלאה.

יואב גלנט: אז כל מה שקשור לבחינה החיצונית, לא הייתה נגיעה.

יואב גלנט: את התוצאות עצמן, סופית, נראה במהלך הקיץ הקרוב, כי הדברים האלה עוד לא פורסמו.

יואב גלנט: באשר לציונים בהערכה הבית-ספרית, פעל המשרד לפי המתווה שיצא לדרך וסוכם מבעוד מועד עם ועד ראשי האוניברסיטאות, כדי להבטיח שהמוסדות להשכלה גבוהה יכירו בתעודות הבגרות של התלמידים הנבחנים במועד זה כשוות ערך לתעודות הבגרות בשנים עברו, כי זה היה התנאי להענקת הסמכות לבתי הספר.

יואב גלנט: ההחלטה נועדה לתת מעמד שווה לציונים החיצוניים ולהערכות הבית ספריות ברחבי הארץ, לשמור על מעמד תעודות הבגרות מבלי לציין איזה מקצוע הוערך בהערכה בית ספרית, וכן לשמור על שוויון והוגנות בין הנבחנים של אותו מחזור ביחס למחזורים אחרים.

יואב גלנט: לפי נוסחת הבקרה שהופעלה נקבעו שתי רמות, הרמה הבית ספרית והרמה הפרטנית, וכאמור זה סוכם במהלך חודש אפריל.

יואב גלנט: ברמה הבית ספרית: הממוצע הרב-שנתי של בתי הספר בשלוש השנים האחרונות, ההיבחנות החיצונית בשאלון, אל מול הציונים הבית ספריים שדווחו רק בקיץ תש"ף; כאשר בבתי ספר מסוימים נמצא פער חריג של לפחות סטיית תקן אחת בשאלון ביחס לממוצע הרב-שנתי, בוצע על העניין הזה תהליך מרסן.

יואב גלנט: כלומר, אם אתה רואה בית ספר שלאורך כל השנים מקבל ציון 60, 60, 60, וקופץ ל-80, הדבר הזה הוא דבר חריג, שלא מאפשר לך לחרוג.

יואב גלנט: זה היה הסיכום עם האוניברסיטאות, מחשש לתהליכים של הטיות וזיופים.

יואב גלנט: ברמה הפרטנית נקבע פרופיל של ההישגים של כל התלמידים בבית הספר על ידי בדיקת ציוניהם בשנים הקודמות וציוניהם בבחינות החיצוניות; כאשר נמצאו ציונים המשקפים פער סטטיסטי חריג ביחס לפרופיל ההישגים של התלמיד הופעל עליהם שק"ד קורונה – זה כאשר מדובר על תלמיד שכל השנים קיבל ציון 70 ופתאום קפץ לציון 100 או 90, שתי סטיות תקן.

יואב גלנט: על העניין הזה, רק לציון הפנימי, הפעילו את השק"ד – כמו שאמרתי, על בסיס ההחלטה והסיכום עם ועד ראשי האוניברסיטאות.

יואב גלנט: בסופו של עניין, אחרי שהופעל המנגנון הזה, מנגנון שק"ד קורונה, הוא הוביל גם לעלייה בציון הבית-ספרי הממוצע, אחרי כל השקלולים, ולעיתים הביא גם לעלייה של הציון הבית-ספרי הכולל.

יואב גלנט: בסך הכול יש לנו תהליך שבו ממוצע הציונים עלה גם בציונים החיצוניים, גם בציונים הפנימיים, וזה כמובן היה אמור להיות ההפך, קרי הסטייה הייתה כלפי מעלה.

יואב גלנט: זה נועד, כנראה, על ידי מי שתכנן את זה במקור, לאפשר לתלמידים רף יותר נמוך בציונים האלה.

יואב גלנט: בכל מקרה, ככל שבית הספר סבור שלא היה מקום להפעיל לגבי ציוני תלמידיו איזשהו שק"ד, שקלול דיפרנציאלי, הוא רשאי להגיש ערעור מנומק, והמשרד יבחן כל דבר באופן ענייני.

יואב גלנט: לסיכום, אני חושב, לא נגענו בבחינות החיצוניות ושיקפנו תהליך הוגן מול התלמידים.

יואב גלנט: יתרה מזאת, היה גם צמצום של החומר בבחינות האלה; ודבר שני, בבחינות הפנימיות שעליהן, לפי דרישה ולפי סיכום עם האוניברסיטאות, הופעל מנגנון שקלול, גם כן בסופו של עניין הגענו לתוצאה שהיא גבוהה מהממוצע הרב-שנתי באופן משמעותי.

יואב גלנט: אלה הדברים, אם יש שאלות אשמח לענות.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת מאיר כהן, בבקשה.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, תודה רבה על התשובה המנומקת שלך, ובכל זאת הנוסחה מאוד מאוד לא ברורה.

מאיר כהן: אני רק רוצה לציין בפניך עיקרון אחד שחייב להנחות את כולנו, והוא לשים את התלמידים במרכז.

מאיר כהן: אני רוצה להבהיר לשומעים שהעצב הגדול הוא שבעצם משרד החינוך, עם המומחים שלו – ואני בא משם, 20 שנה, והתעסקתי בנוסחאות שאדוני מציין – בפעם הראשונה מטיל דופי באותם מורים ובאותם תלמידים.

מאיר כהן: אני מכיר את נוסחת שק"ד.

מאיר כהן: אדוני, היא לא הופעלה כמו שאתה ציינת – ואני חייב לציין שזה טרם זמנך – אלא הלכו וקיצצו לתלמידים, לא לבית ספר ולא לקבוצות.

מאיר כהן: למשל: יוסי ישב עם המורה שלו, והמורה אמר לו: בבחינה שלך קיבלת 80, להלן הציון שלך.

מאיר כהן: יוסי מקבל את גיליון הציונים, ובגיליון הציונים הוא רואה שנתנו לו 70.

מאיר כהן: זה העוול הגדול.

מאיר כהן: הדבר שצריכים להקפיד עליו זה שאם צריך – לנזוף במורה או במנהל, אבל לא בתלמידים.

מאיר כהן: התלמיד עושה את בחינתו, מקבל את ציונו, ואף אחד לא רשאי לגעת בדבר הקדוש הזה, מבחינת התלמיד; קיבלתי ציון, היה לי שיח עם המורה שלי – אסור לאף אחד לגעת בו.

מאיר כהן: הדבר השני, אדוני, אני שואל אותך, האם באמת משרד החינוך מתכוון להמשיך לרקוד על פי חלילן של האוניברסיטאות?

מאיר כהן: זה לא הוגן.

מאיר כהן: גם למשרד החינוך יש אינטגריטי וגם במשרד החינוך יש מומחים.

מאיר כהן: אתה יודע, להכשיר תלמיד בי"ב שיצא לחפש לו עבודה זה לעיתים חשוב לא פחות מאשר להקשיב לאנשים מהאוניברסיטאות לגבי איך התלמיד הזה צריך להיראות.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

יריב לוין: בבקשה.

יואב גלנט: לא הייתה שאלה.

מאיר כהן: הנוסחה לא הייתה ברורה, והשאלה הייתה: האם ימשיכו לגעת בציונים של התלמידים?

יואב גלנט: התשובה היא שבמבחן הראשון שבו הייתה לי אפשרות להשפיע, קרי לא הייתי כבול להסכמי עבר - -

מאיר כהן: ענית לי.

יואב גלנט: - - למרות שהגיעו אליי דרישות "ליישר", במירכאות, את הציונים כלפי מטה, גם אני סברתי, ובעיקר המנכ"ל, שאמון על העניין הזה, שתהליך של בחינה, שמשקף חוזה בין המערכת לבין התלמיד, לא יכול להיות מופר כלפי מטה, וכתוצאה מזה הציונים השנה יהיו גבוהים בבחינות החיצוניות באופן חריג כלפי מעלה מכל מה שהיה בעבר, כתוצאה מכל מיני סיבות.

יואב גלנט: אבל בשום פנים ואופן לא הייתי מוכן לשנות את זה לאחור.

יואב גלנט: זה המבחן הראשון שאני עמדתי בו, ואני מניח שהוא עונה לשאלתך.

מאיר כהן: לגמרי.

יואב גלנט: תודה.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת משה אבוטבול.

יריב לוין: בבקשה.

מרב מיכאלי: שלי, לא?

יריב לוין: גם שלך, אבל הוא ביקש קודם.

יריב לוין: אנחנו לא מקפחים אף אחד.

מרב מיכאלי: לא חששתי, אדוני.

משה אבוטבול: אדוני השר, ראשית יישר כוח על כל הפעילות של המשרד, דברים טובים שאתם עושים.

משה אבוטבול: אדוני ציין את הנושא הזה של הטאבלטים, המחשבים וכל ההישגים היפים של המשרד.

משה אבוטבול: אני יודע שקיימת בעיה מאוד קשה עם המגזר החרדי, שהרי כל הנושא – הם לא יכולים דרך המחשבים.

משה אבוטבול: אז יצאה בזמנו הוראה לרכוש כ-70,000 טלפונים לאותם תלמידים, לאותם בתי ספר, ולצערי הנושא הזה נתקע.

משה אבוטבול: רציתי לדעת, אדוני השר, איפה נמצא הנושא הזה; ואם יש קשיים בנושא המכרז, האם אדוני פועל לקידומו בכל דרך אחרת, כי אנחנו לא רוצים שבסופו של דבר למידה מרחוק תהפוך לרחוק מלמידה.

משה אבוטבול: תודה רבה.

יריב לוין: אני רק אזמין את חברת הכנסת מיכאלי, גם לה שאלה נוספת, ואז, אדוני השר, תוכל לענות על שתי השאלות.

יריב לוין: בבקשה, מהמיקרופון.

מרב מיכאלי: תודה, אדוני.

מרב מיכאלי: למעשה על שלוש שאלות, כי יש לי שתיים.

מרב מיכאלי: בהמשך לדיון על הבגרויות, קיבלתי פניות מבוגרות ובוגרים של בגרויות, שמעבר למה תהיה הנוסחה בציונים הם לא קיבלו אותם כך שיוכלו להירשם לאוניברסיטה בזמן.

מרב מיכאלי: זאת אומרת, הם תקועים בין האי-יכולת לקבל – פשוט לקבל את הציון כדי לדעת מהו – לבין זה שהם ידעו אם הם עומדים או עומדות, או לא, בקריטריונים להרשמה לאוניברסיטה לחוגים הרלוונטיים.

מרב מיכאלי: שאלה שנייה: אדוני, עכשיו, כשחזרו חלק מתלמידות והתלמידים ללמוד, יש מקרים של תלמידות ותלמידים שאו הם עצמם בקבוצת סיכון או שיש בבית מישהו או מישהי בקבוצת סיכון וההורים רוצים להימנע בשל כך מלשלוח ילדה או ילד לבית הספר.

מרב מיכאלי: אבל יש בתי ספר ורשויות שאומרים: חוק חינוך חובה – אין דבר כזה לא לשלוח את הילדה לבית הספר.

מרב מיכאלי: משרד החינוך, למרות דיון שהיה בוועדת החינוך, לא נתן על כך עדיין תשובה חד-משמעית.

מרב מיכאלי: נשמח לתשובה כזו מאדוני.

יואב גלנט: אני מודה לכם על השאלות.

יואב גלנט: לשאלתו של חבר הכנסת אבוטבול אומר כך: אנחנו יצאנו ברכש בו-זמני ל-150,000 מחשבים ו-70,000 – זה התחיל ב-64,000 והגדלתי את זה ל-70,000 – טלפונים סלולריים כשרים עבור המגזר החרדי.

יואב גלנט: כאשר עלה נושא הטלפונים, התברר שתוך כדי ההליך הוגש בג"ץ על ידי אחת מחברות הסלולר בטענה שהיא מקופחת ביחס לחברה אחרת, והדבר הזה הביא אל בית המשפט.

יואב גלנט: אנחנו נערכים גם לשינוי של המכרז בצורה שונה וגם ממתינים להכרעת בית המשפט – מה שיבוא קודם.

יואב גלנט: אנחנו את הטלפונים האלה נרכוש, הכסף קיים, ובכוונתנו להעביר אותם.

יואב גלנט: אני רוצה לציין בפניך שבאופן חריג הייתה פנייה של בתי ספר חרדיים רבים, מאות, מתוך כ-1,000 מוסדות חרדים, להתקנה של אלמנטים שקשורים לתקשוב בית הספר, ואנחנו עושים את זה בשמחה; הכנסנו את זה לתוך הקול הקורא, וזה בשלבי ביצוע כמו בשאר המקומות.

יואב גלנט: התהליכים האלה, שנעשים פרטנית על ידי קבלנים, הם קצת יותר איטיים, אבל אני משוכנע שגם את זה וגם את זה אנחנו נשלים.

יואב גלנט: מי שירצה בעתיד, אני מקווה שאנחנו נדע לתת לו את השירות הזה.

יואב גלנט: אני יודע שבית שמש יקרה לליבך; אנחנו בשבוע שאחרי השבוע הבא, לדעתי, נחלק כמעט 1,000 מחשבים בבית שמש לבדה – רק שתקבל את המושגים – וכשיהיו טלפונים סלולריים, ניתן למי שביקש טלפונים סלולריים.

יואב גלנט: לא חסמנו אף אחד.

יואב גלנט: אגב, עשינו התאמה לכל הרבדים של האוכלוסייה, למשל, למגזר הערבי.

יואב גלנט: אני פונה לחברי הכנסת, חבריי למשכן הזה: מתוך 150,000 מחשבים, בערך 50,000 הולכים למגזר הערבי, למרות שהגודל שלו באוכלוסייה הוא לא שליש אלא 20%, חמישית.

יואב גלנט: זה נובע מהמצב.

יואב גלנט: נתתי לכם מושגים ומספרים.

יואב גלנט: על כל מחשב כזה התעקשתי באופן אישי, ודאגתי לכך שיהיה עליו כיתוב לא רק בעברית ובאנגלית אלא שהאותיות יהיו גם בערבית.

יואב גלנט: כל המחשבים האלה הגיעו עם כיתוב לערבית ישירות מסין וקוריאה, והם מחולקים ברחבי הארץ למגזר הערבי על מנת להקל על התלמידים.

יואב גלנט: כך אנחנו עושים גם כלפי המגזר החרדי.

יואב גלנט: אין פה שום סוג של אפליה.

יואב גלנט: פשוט - - -

משה אבוטבול: תרשה לי להודות לך בשם רבבות תלמידים שישמחו לראות את המיזם יוצא לדרך.

משה אבוטבול: תודה רבה לך, אדוני.

יואב גלנט: תודה.

יואב גלנט: באשר לשאלות ששאלה חברת הכנסת מיכאלי.

יואב גלנט: לשאלה הראשונה – הייתי אומר שאם יש מישהו שלא קיבל את ציוני הבגרות עד כה זה חריג שבחריג.

יואב גלנט: העיכוב נבע כתוצאה מהדיון העמוק שניהל המנכ"ל, שלא הסכים בשום פנים ואופן להוריד ציוני בגרות, למרות הדרישה.

יואב גלנט: כמו שהסברתי קודם, זה ארך זמן מסוים, כי היה מי שבמשרד היה מחויב לרעיונות קודמים, וכתוצאה מזה כבר התחיל להפעיל נוסחאות שקלול ודברים דומים.

יואב גלנט: המנכ"ל עשה על כל העניין הזה reset, אנחנו הוצאנו על זה הודעה, ולמעשה התלמידים יראו את בחינות הבגרות.

יואב גלנט: בשביל לסבר את האוזן, אני רוצה להסביר מה זה אומר.

יואב גלנט: נניח שיש מקצוע שהוא מקצוע קובע לבחינות הבגרות, שבלעדיו אי-אפשר לקבל תעודת בגרות – אחד מהם זה, נגיד, לשון, שפה עברית.

יואב גלנט: אם כתוצאה מההקלה שהייתה עברו עוד 5% מתלמידי ישראל את הבחינה הזאת, אתה מקבל עוד 3% או 4% בוגרים בתעודת הבגרות, כי הם עברו את המבחן ובמקום לקבל 54 הם קיבלו 56.

יואב גלנט: המשמעות של להסיג אחורה את הציונים הייתה שאני גוזל מ-3,000 תלמידים את ציון הבגרות.

יואב גלנט: אני לזה לא הייתי מוכן, והמנכ"ל חשב כמוני – ובהקשר הזה הוא קבע את הדבר הזה כ-overruling על רצון של צוות מקצועי ליישר את זה להישגי העבר.

יואב גלנט: התהליך הזה הגיע למה שהוא הגיע.

יואב גלנט: זו התשובה לשאלה הראשונה.

יואב גלנט: אשר לשאלה השנייה - - -

מרב מיכאלי: בכוכבית, אדוני, אם כבר יש לך, מסתבר, תשובה לזה, אז חבל שלא חזרת למכתב ששלחנו לך בעניין הזה עם הפניות שהתקבלו.

יואב גלנט: מאחר שאני מקבל בכל חודש רק 600 מכתבים מחברי כנסת בעניין מערכת החינוך, יכול להיות שנשמט מעינינו המכתב הזה, ואנחנו נשתדל לתת לו מענה בהקדם אם התשובה שלי איננה מספקת.

יואב גלנט: אשר לנושא של המחלה, הסיטואציה הזאת היא סיטואציה ידועה, שבה ההורים נמצאים באיזושהי רמה של סיכון ואין פתרון לילד.

יואב גלנט: אנחנו מחפשים מתווה לעניין הזה.

יואב גלנט: אני הנחיתי את זה כבר לפני שבועיים, ואני מקווה שיימצא מתווה, שיכול להיות בלמידה פרטנית כזאת או אחרת.

יואב גלנט: זה תהליך לא פשוט ולפעמים מוגבל, והמשרד עוסק במתן מענה לעניין הזה.

יואב גלנט: אנחנו מוצאים זמן גם לסוגיות הקטנות ביותר בתוך סופה שהיא סופה מאוד גדולה, שמטלטלת, כמו את כל המדינה, את ילדי ישראל ואת מערכת החינוך.

יואב גלנט: אני יכול לספר בהזדמנות הזאת, לפני שאני יורד מהבמה, שאנחנו התעקשנו לפתוח את כיתות א' עד ד'.

יואב גלנט: המתכונת שנקבעה הייתה מתכונת זמנית.

יואב גלנט: אני מקווה שבתוך זמן קצר – שבוע, עשרה ימים – אנחנו נחזיר את כיתות ה'-ו' ואולי גם גילאים נוספים, מבחינתי צריך להחזיר גילאים נוספים, אל מערכת החינוך בלמידה בחצאי קבוצות.

יואב גלנט: והתהליך הזה יקרה אחרי שנסדיר את העניין הזה בקשר ללימודי א'-ב', כי כיתות א'-ב' תופסות את המקום של כיתות ה'-ו' מעצם זה שהן מחולקות.

יואב גלנט: ברגע שנחזיר אותן לכיתות מלאות, נמצא פתרון כזה או אחר לנושא הצהרונים, ואז כיתות ה'-ו' יהיו הבאות בתור.

יואב גלנט: זה יקרה, אני מקווה, ב-15 בחודש או מייד לאחר מכן.

יואב גלנט: מבחינתי משרד החינוך ערוך להחזיר את כל תלמידי ישראל ללמידה תחת המגבלות שקובע משרד הבריאות ומומחי הבריאות ממליצים לקבינט, אבל אנחנו ערוכים בחצאי כיתות החל מכיתות ג'-ד', שכבר לומדים, והלאה.

יואב גלנט: כולם ילמדו בחצאי כיתות.

יואב גלנט: לא יהיו שם יותר מ-20 תלמידים בכיתה, ואני מניח שהפתרון הזה, ביחד עם מה שאנחנו עושים בתחום התקשוב, ייתן מענה לאוכלוסיות נרחבות.

יואב גלנט: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לשר החינוך.

יריב לוין: אני מזמין את השר לשירותי דת יעקב אביטן להשיב על שאילתה דחופה מס' 99, של חברת הכנסת תהלה פרידמן, בנושא: סירוב בית קברות לקבל נפטרים המשתייכים לציבור הדתי-לאומי.

יריב לוין: בבקשה.

תהלה פרידמן: קודם כול, תודה לשר, שמגיע יומיים ברצף לכנסת.

תהלה פרידמן: לאחרונה פורסם שבבית הקברות של ויז'ניץ בבני ברק לא מוכנים לקבור אדם חובש כיפה סרוגה מהציונות הדתית שרכש חלקת קבר.

תהלה פרידמן: עוד התברר כי המקום פועל ללא רישיון קבורה.

תהלה פרידמן: רצוני לשאול: כיצד מתכוון לפעול המשרד לתיקון האפליה כלפי ציונים דתיים, ולהסדרת הרישיון?

יעקב אביטן: תודה רבה, כבוד יושב-ראש הכנסת.

יעקב אביטן: חברי הכנסת, ראשית אקדים ואומר שאת השאילתה הזאת כבר לפני 15 באוקטובר רצה להעלות חבר הכנסת משה ארבל.

יעקב אביטן: פניתי אליו שיעביר לי את זה בכתב כדי שלא אצטרך להגיע לכאן יום אחרי יום.

יעקב אביטן: אז השאילתה הזאת כבר מונחת בכתב אצלי מ-15 באוקטובר, והינה את כאן, אז אני עונה.

יעקב אביטן: ככלל, המשרד פועל לשינוי חקיקה והגדלת הענישה.

יעקב אביטן: כיום, על פי תקנות שירותי הדת היהודיים (חברות לענייני קבורה), התשכ"ז–1966, מי שעוסק בקבורה ללא רישיון כנדרש – דינו שלושה חודשי מאסר.

יעקב אביטן: בהצעת חוק שירותי הקבורה (קבורה יהודית), התשע"ה–2015, המקודמת על ידי המשרד – המשרד היום עובד על חקיקה ארוכה בנושא חוק הקבורה היהודית בכלל; אנחנו עובדים על החוק שיסדיר את כל העניינים, את כל הבעיות שיש – הענישה שם תגדל לשנת מאסר ויוטלו עיצומים כספיים.

יעקב אביטן: בנושא הספציפי הזה, המקרה ייבדק.

יעקב אביטן: ועדיין, עם זאת, תקנוני חברות הקדישא, שגם מחזיקות ברישיון, כמו כל תקנון של עמותה, נבחנים ומאושרים על ידי רשם העמותות במשרד המשפטים ולא על ידי המשרד לשירותי דת.

יריב לוין: שאלה נוספת לחברת הכנסת פרידמן, בבקשה.

תהלה פרידמן: בהקשר הזה, כמה בתי עלמין פועלים ללא רישיון קבורה, שבהם אני מבינה שאתם מתכוונים לטפל באמצעות החוק – או האם אתם מתכוונים לטפל בהם?

יעקב אביטן: לא ציפיתי לשאלתך זו, תקבלי את הכול בכתב.

יעקב אביטן: כמו שקיבלת אתמול את כל הנתונים בנושא המקוואות בכתב, חוברת מסודרת.

יעקב אביטן: אנחנו מסודרים, הכול שקוף במשרד, תקבלי את הכול לידייך.

יעקב אביטן: צריך לזכור שבשבת הבאה זה פרשת הקבורה.

יעקב אביטן: כשאברהם אבינו בא לקבור את שרה לא היה ביטוח לאומי, והוא שילם 400 שקל כסף עובר לסוחר – דבר שלא צריך להיות בכלל.

יעקב אביטן: צריך באמת לפתור את הדברים בצורה הכי ראויה, הכי מכובדת, ועל כך המשרד פועל בשקידה, בפרט בימים הללו.

יעקב אביטן: אני רוצה להודות כאן לכל אנשי חברה קדישא שפועלים במסירות עם כל נפטרי הקורונה בכל הארץ, ושכרם הוא שחוק ורדוד ולא נאה ולא יאה למלאכה הכבירה שהם עושים בכל שעות היממה – גם הלוויות בשעה 2:00, לפנות בוקר.

יעקב אביטן: ובאמת צריך להכיר על כך טובה – ואת זה נעשה, בעזרת השם.

תהלה פרידמן: תודה.

יעקב אביטן: תודה.

יריב לוין: תודה רבה לשר לשירותי דת.

יריב לוין: אני מזמין את שר התרבות והספורט חילי טרופר לענות על שאילתה דחופה מס' 92, של חבר הכנסת מנסור עבאס, בנושא: מכירת מאות פריטים נדירים מאוספי המוזיאון לאומנות האסלאם בירושלים.

יריב לוין: בבקשה.

מנסור עבאס: אדוני היושב-ראש, כבוד השר חילי טרופר, קודם כול אני מודה לך על המאמץ שעשית בשבוע שעבר, ובסופו של דבר התקבלה החלטה לדחות את תהליך המכירה בלונדון – וכמובן, אנחנו מצפים להמשך טיפול בנושא הזה.

מנסור עבאס: פורסם שהמוזיאון נקלע לקשיים כלכליים ושבכוונתו למכור כ-200 פריטים נדירים מאוספיו.

מנסור עבאס: אחד מהפריטים, ספר הקוראן מהמאה העשירית, מאוד חשוב מבחינתנו.

מנסור עבאס: רצוני לשאול את השר: מדוע משרדך אינו תומך במוזיאון ומתערב למניעת מכירת נכס תרבותי ופגיעה ברגשות ציבור רחב?

מנסור עבאס: יש תשובה ראשונית, ואני בהמשך, בשאלה הנוספת, אוסיף עוד דבר.

מנסור עבאס: תודה, אדוני.

חילי טרופר: כבוד היושב-ראש; תודה, חבר הכנסת עבאס, בשאלתך כבר נתת קצת תשובות, אז אני אתקן אותך.

חילי טרופר: אנחנו תומכים במוזיאון, אנחנו מעורבים במניעת המכירה, ואני אתן תשובה מסודרת.

חילי טרופר: קודם כול, משרד התרבות והספורט תומך במוזיאון לאומנות האסלאם מדי שנה, וגם בשנת 2020, בלמעלה ממיליון שקלים כל שנה.

חילי טרופר: לכן, הטענה כאילו אנחנו לא תומכים, אין לה שום ביסוס.

חילי טרופר: במסגרת בחינת בקשות התמיכה, שכל שנה הם צריכים להגיש אל מול הכסף שאנחנו מעבירים, אנחנו נחשפים, כמשרד, לדוחות הכספיים של הגופים מגישי הבקשות.

חילי טרופר: לפי הנתונים שבידינו, למוזיאון האסלאם אין קשיים כספיים.

חילי טרופר: הוא אף פעם לא הציג את זה.

חילי טרופר: לא התקבלה שום פנייה מהם כאילו הם צריכים עזרה.

חילי טרופר: אגב, יש הרבה מוסדות שפונים, ואנחנו משתדלים מאוד לעזור להם.

חילי טרופר: מכירת המוצגים שתוכננה על ידי מוזיאון האסלאם היא אירוע שיש לו משמעויות מרחיקות לכת, ולכן משרד התרבות פעל בזמן אמת על מנת לעצור את המכירה.

חילי טרופר: לאור הדרישה של משרד התרבות, ובהמשך לדיונים שהתקיימו אצל היועץ המשפטי לממשלה, הצלחנו לעת עתה למנוע את המכירה, ואנחנו מקווים שלא רק נצליח לדחות את זה אלא גם לעצור אותה לגמרי.

חילי טרופר: כרגע, גם אתמול, היו פגישות משא ומתן עם המוזיאון בניסיון למנוע את המכירה, בטח בהיקפים שהם מנסים לייצר.

חילי טרופר: במסגרת כל הדיונים אנחנו חוזרים ומדגישים, בפני המוזיאון ובכלל, שאוצרות המוזיאון, אסור להם – כמו שאמרת אתה – להיות מטבע עובר לסוחר, ואנחנו נעמוד, כמשרד התרבות והספורט, על העניין הזה גם מבחינה ציבורית ואתית וגם מבחינה חוקית, ככל שהדבר יתאפשר.

חילי טרופר: בימים אלה אנחנו מקיימים הליך בירור עם המוזיאון, בליווי פרקליטות מחוז ירושלים, ואני תקווה גדולה שבסוף נצליח למנוע את המכירה.

חילי טרופר: תודה רבה.

יריב לוין: אדוני השר, אם מותר לי לומר לפני השאלה הנוספת.

יריב לוין: אם כך המצב, אז יכול להיות שצריך לעשות שינוי מהיר בחקיקה ולקבוע – נראה לי בלתי סביר שאפשר למכור אוצרות כאלה, שהם בסוף נכס ציבורי - -

מרב מיכאלי: חד-משמעית.

יריב לוין: - - כי מישהו במוזיאון החליט שהפריט הזה פחות נראה לו משמעותי.

יריב לוין: אני חושב שתהליך כזה חייב לעבור אישור.

יריב לוין: צריך גם להבין שמרגע שזה נמכר, זה גם עלול לצאת מהארץ בכלל, ואז - - -

משה אבוטבול: או שזכות קנייה ראשונה תהיה לממשלה.

יריב לוין: כן.

יריב לוין: זו אבדה ללא - - -

חילי טרופר: כבוד היושב-ראש, אני - - -

מנסור עבאס: אדוני היושב-ראש, הפריטים כבר יצאו מגבולות המדינה.

מנסור עבאס: הם נמצאים - - -

חילי טרופר: הפריטים יצאו מהארץ, יש 270 - - -

יריב לוין: אוי ואבוי, זה פשוט איום ונורא.

חילי טרופר: קודם כול, זה איום ונורא, וזו פעם ראשונה שאנחנו מתייצבים בצורה כזו מול - - -

יריב לוין: נדמה לי ששם גם הייתה פעם גנבה גדולה, נכון?

חילי טרופר: הייתה גנבה גדולה - -

יריב לוין: כך שזה גם מתווסף.

חילי טרופר: - - ואחרי 20 שנה מצאו את השעונים.

חילי טרופר: החזירו אותם, וחלק גדול מהם – 35 שעונים – עכשיו מועמדים למכירה.

יריב לוין: זה פשוט לא להאמין.

יריב לוין: זה פשוט לא להאמין.

חילי טרופר: לכן, גם ברמה האישית שלי היה חשוב לי להתייצב מול זה ברמה הציבורית-ערכית ולנסות לרתום את הצד המשפטי.

חילי טרופר: ככל הנראה – ואני זהיר – גם על פי התקנות שיש היום הם לא פעלו כנדרש, ומתוקף זה אנחנו מונעים מהם.

חילי טרופר: אני מקבל את ההערה שלך, ובאמת, בין שאר הדברים, כהפקת לקחים, אנחנו שוקלים לעשות איזשהו תיקון משפטי שלא רק יחייב את האישור שלהם אלא באמת ייתן למדינה יותר כלים לווסת דבר כזה.

חילי טרופר: רצית לשאול שאלה.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת עבאס.

יריב לוין: בבקשה.

מנסור עבאס: אני מתקן את עצמי בקשר לתמיכה.

מנסור עבאס: כן, יש תמיכה, פשוט התכוונתי לתמיכה נוספת, כדי לחסוך את המכירה הזאת וכן לפתור בעיה כלכלית, שעכשיו פעם ראשונה – אני, כמובן, הייתי בקשר עם מנכ"ל המוזיאון, והוא דיבר על בעיות תקציביות וכו' - - -

חילי טרופר: הוא לא הציג שום דוח שמאמת את זה, הוא לא הביא שום דבר כזה.

חילי טרופר: להפך, אני פוגש מוסדות גירעוניים בתקופה הזו, ובדוחות שהם מציגים לנו – אם הם מציגים דוחות לא ישרים, זו שאלה אחרת, אבל כדי לקבל ממני תמיכה של למעלה ממיליון שקל כל שנה, כולל השנה, הוא צריך להציג דוחות.

חילי טרופר: בדוחות אין גירעון.

מנסור עבאס: אני מצטרף לדרישתו של יו"ר הכנסת.

מנסור עבאס: כן, צריך לעשות חקיקה למנוע הוצאת האוצרות התרבותיים האלו.

מנסור עבאס: ומצד שני, אני חושב שגם צריך ליזום קמפיין מיוחד כדי שאנשים – במיוחד אצלנו בחברה הערבית לא כולם מודעים למוזיאון החשוב הזה.

מנסור עבאס: אני הייתי בו פעם ראשונה כאשר הייתי סטודנט באוניברסיטה העברית, לפני 25 שנים.

מנסור עבאס: זה מוזיאון מדהים, וחשוב לצאת בקמפיין, שתהיה מודעות לכך שיש מוזיאון כזה, במיוחד בחברה הערבית.

מנסור עבאס: אני חושב שתהיה נהירה למוזיאון הזה – וזה ייתן תמיכה לצדדים התקציביים של המוזיאון.

חילי טרופר: זו לא הייתה השאלה, אני מצטרף.

חילי טרופר: חבל לי שהמוזיאון קיבל דרך הסיפור הזה את התהודה שלו.

חילי טרופר: באמת מוזיאון מקסים.

חילי טרופר: גדלתי שני רחובות ליד.

חילי טרופר: אני מכיר את זה, עוד כילד ביקרתי שם.

יריב לוין: נו, אז אנחנו שנינו – אולי נפגשנו שם פעם.

חילי טרופר: איפה גדלת?

יריב לוין: ברחוב הל"ה.

חילי טרופר: אז אני במחלקי המים, בהמשך הרחוב.

חילי טרופר: אז מכיר ומעריך.

חילי טרופר: תודה רבה.

יריב לוין: אדוני השר, שתי שאלות נוספות.

יריב לוין: תחילה לחברת הכנסת מרב מיכאלי, בבקשה.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני.

מרב מיכאלי: קודם כול אני רוצה, ברשותכם, לחדד.

מרב מיכאלי: האוסף שפריטים רבים ממנו הוצאו באופן שערורייתי למכירה הוא ממש האוסף שמסביבו הוקם המוזיאון.

מרב מיכאלי: זה ממש לב המוזיאון.

מרב מיכאלי: זה דבר אחד.

מרב מיכאלי: עניין שני הוא לגבי ההשקעה של המדינה.

מרב מיכאלי: בגנבה הגדולה שהייתה המדינה השקיעה הון עתק ומאמצים מודיעיניים אדירים כדי להשיב את החפצים האלה.

מרב מיכאלי: זאת אומרת, זו לא רק תמיכה כלכלית מן המניין, שטוב שישנה, כמובן, אלא באמת המדינה פה מושקעת ספציפית גם בחפצים האלה, ובאמת לא יכול להיות שככה הם יוכלו להימכר.

מרב מיכאלי: אז אני רוצה רק להוסיף שאלה לעניין התיקון החקיקתי הנדרש:

מרב מיכאלי: אני חושבת שמה שנדרש פה באמת זה סמכויות למינהל התרבות, שהוא זה שבעיקרון אמור להשגיח על ההתנהלות של המוזיאונים.

מרב מיכאלי: אני חושבת שצריך לחדד ולתת לו סמכויות הרבה יותר חד-משמעיות לעניין מה אפשר או אי-אפשר למכור, באיזה תנאים, למי וכו'.

מרב מיכאלי: אז אנא ממך, אני חושבת שקידום התיקון הזה בחוק הוא מתבקש בהקדם.

חילי טרופר: חברת הכנסת מיכאלי, אני אגיד.

חילי טרופר: לגבי הנקודה הראשונה אני, כמובן, מסכים.

חילי טרופר: חלק גדול מהמוצגים הם אכן מוצגים שמוגדרים, על פי חוות הדעת המקצועיות שאנחנו הבאנו, כליבת המוזיאון.

חילי טרופר: זה לא רק דברים – היה מי שתיאר אותם כמשהו במחסנים שהוא לא חשוב.

חילי טרופר: נתנו לדוגמה את השעונים, שזה הסיפור הגדול של המוזיאון הזה, ואלה לא הדברים היחידים.

חילי טרופר: לגבי התיקון, קיבלנו על עצמנו לבחון עכשיו את התיקון.

חילי טרופר: זה לא שאין היום שום כלים.

חילי טרופר: הם היו צריכים להציג לנו מסמכים, שטרם הוצגו, ואני מקווה שעוד יוצגו.

חילי טרופר: אבל אני מקבל – יש פה חור מסוכן, ואם נוכל להפיק ממנו את הלקח הזה, אשרינו.

מרב מיכאלי: שכחתי משהו, אדוני.

מרב מיכאלי: ברשותך, ממש חצי מילה.

מרב מיכאלי: אדוני, ברשותך, אני חושבת שלאור – אני אגיד את זה בזהירות – מה שנראה על פניו כניגודי עניינים ונסיבות מאוד תמוהות שבהן התקבלה ההחלטה על המכירה הזאת, אני חושבת שמן הראוי שהמשרד יקים איזשהו סוג של ועדת בדיקה, לבדוק את ההתנהלות ואת השתלשלות העניינים שהביאה למצב הזה מלכתחילה, ולראות אם יכול להיות שנדרשים אפילו צעדים נוספים.

חילי טרופר: אז אני מבין על מה את מדברת.

חילי טרופר: אני רוצה להיות זהיר במילים כי הדברים הם בבדיקה ויש מעורבות של פרקליטות המחוז בעניין הזה.

חילי טרופר: אכן יש שאלות – אני אהיה זהיר במילים שלי כי אני לא רוצה להכשיל בדיקות.

חילי טרופר: הרבה תמיהות עולות מההליך הזה, הרבה חורים שחורים.

חילי טרופר: כל האפיקים נבחנים, גם האפיק שאמרת או רמזת עליו.

חילי טרופר: תודה רבה.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת משה אבוטבול.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: ולאחר מכן, השר, אני מבקש שתישאר איתנו גם לשאילתה הדחופה הבאה.

יריב לוין: בבקשה.

משה אבוטבול: אדוני השר, מחר אמור להיפתח הפסטיבל התשיעי לסרטים בערבה, שיימשך עשרה ימים, ובהם יש גם כן שתי שבתות.

משה אבוטבול: בניגוד לסטטוס קוו ולהוראת תכ"ם, שאוסרים מימון ממשלתי ומתן חסות לאירועים מחללי שבת, נותן משרדך חסות שכזו.

משה אבוטבול: אתמול קיבלתי העתק ממכתב בנושא, ששלחה אליך התנועה למדינה יהודית ודמוקרטית.

משה אבוטבול: אבקש לשאול את אדוני השר: מה תעשה למניעת תמיכה ממשלתית בחילולי השבת?

משה אבוטבול: תודה.

חילי טרופר: לא הכרתי את השאלה הזו.

חילי טרופר: אותו מכתב שאתה מדבר עליו לא הגיע אליי, ולכן אני לא יודע להתייחס לזה ספציפית.

חילי טרופר: אני יודע שיש פסטיבל סרטים בערבה – לדעתי זה לא השבוע, לדעתי זה בשבוע הבא.

חילי טרופר: משרד התרבות והספורט תומך בפסטיבלים.

חילי טרופר: לדעתי, חלק ניכר ממנו לא מתקיים בשבת; אני מגיע לשם, למשל, ביום חמישי בערב.

חילי טרופר: אז אני לא יודע על איזו תמיכה בדיוק מדובר, ולכן לא אתייחס בצורה כזו.

חילי טרופר: אפשר להעביר פנייה מסודרת ונענה בצורה מסודרת.

משה אבוטבול: אולי תענו למי שפנה, כי שלחו לי עותק.

חילי טרופר: אם אתה אומר שאתמול שלחו מכתב, יכול להיות שהוא טרם הגיע אליי.

חילי טרופר: אתה יודע, זו ערמה גדולה.

משה אבוטבול: אני אשמח - - -

חילי טרופר: אבל יכול להיות שזה עוד אחד מהמכתבים שקודם שולחים לתקשורת ולחברי כנסת ואז לשר.

חילי טרופר: אז - - -

משה אבוטבול: לא, אני חושב שזה הגיע במקביל.

חילי טרופר: גם במקביל, אני לא אוהב את השיטה הזאת.

חילי טרופר: אפשר לשמוע - - -

משה אבוטבול: לא, לחבר כנסת זה לא אמור להיות.

חילי טרופר: אה, לחבר כנסת כן.

חילי טרופר: לחבר כנסת, בשמחה.

משה אבוטבול: אני יושב-ראש השדולה למען השבת, אז כיתבו אותי.

חילי טרופר: אמרתי, לפעמים הדברים האלה יוצאים לתקשורת, ואז שם פעם ראשונה אני פוגש את זה.

משה אבוטבול: אדוני השר, אני יושב-ראש השדולה למען השבת, והם כיתבו אותי משכך.

חילי טרופר: אין בעיה, יכולים לכתב אותך.

חילי טרופר: אני חושב שמי שרוצה תשובה רצינית – כי הסוגיה הזו היא סוגיה רצינית - - -

משה אבוטבול: אין לי בעיה.

חילי טרופר: אי-אפשר שאני אפגוש את הדבר הזה פעם ראשונה פה.

חילי טרופר: זה כל מה שאני אומר.

משה אבוטבול: אני לא תקשורת.

חילי טרופר: בשמחה נענה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אם כך, אנחנו עוברים לשאילתה דחופה מס' 94, של חברת הכנסת אורלי פרומן, בנושא סיוע לעולם התרבות.

יריב לוין: בבקשה.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, זה כשמונה חודשים, כפי שאתה יודע, מושבתים מעבודה כ-200,000 עובדי תעשיית התרבות בישראל.

אורלי פרומן: מדובר במשפחות שנותרו ללא פרנסה, וגם ציבור גדול משווע לנשמה היתרה הזו.

אורלי פרומן: ברצוני לשאול: 1.

אורלי פרומן: מהו הסיוע הכספי לעובדי תעשיית התרבות שניתן עד כה, ומה מתוכנן בהמשך?

אורלי פרומן: 2.

אורלי פרומן: מהו מתווה החזרה המתוכנן לפתיחת עולם התרבות?

אורלי פרומן: תודה.

חילי טרופר: כבוד היושב-ראש, חברת הכנסת, בשמחה אני אענה.

חילי טרופר: קודם כול, המצוקה היא אמיתית וכל מה שתיארת לגמרי נכון.

חילי טרופר: הכאב הוא גדול, אבל גם המחויבות שלנו לפעולות משמעותיות היא בהתאם.

חילי טרופר: התקופה היא מאוד מאוד קשה.

חילי טרופר: אני חושב שענף התרבות הוא אחד הענפים שנפגע הכי קשה מהקורונה.

חילי טרופר: כל עולם התרבות, או חלק גדול ממנו, נשען על התקהלות, שזה הדבר שמסוכן בימים האלה.

חילי טרופר: בנוסף, יש מבחן תמיכה כולל של 33 מיליון שקלים, דרך הרשויות המקומיות, כדי להזרים חמצן, כדי שהם יזמינו פעולות תרבות.

חילי טרופר: הארכנו עכשיו עד פסח את מימוש הכספים, מכיוון שבתקופה שהייתה להם, עד סוכות, נכנס סגר שני ולא כולם הצליחו לממש את זה.

חילי טרופר: לכן, חשוב להם שיהיו להם עוד הזדמנויות לממש את זה.

חילי טרופר: עשינו ואנו עושים עדיין עוד שורה ארוכה של יוזמות משותפות שנועדו לתת פרנסה לעובדים, וכמו שאמרת, לאפשר לישראלים להרוויח משהו לנשמה.

חילי טרופר: אפשר למנות ביניהן את הפעילות המשותפת עם רשות הטבע והגנים, שבמסגרתה מאות ואלפי יוצרים, בעיקר אומני רחוב וליצנים, יתפזרו בין הפארקים השונים של רשות הטבע והגנים, לרווחת הציבור.

חילי טרופר: בפרויקט שאנחנו עושים עכשיו עם המשרד לשוויון חברתי, אומנים, בעיקר ותיקים, מציגים ומופיעים בפני קהל של קשישים בבתי אבות, ועוד כהנה וכהנה.

חילי טרופר: אנחנו נפתח בקרוב פעילות גם במחלקות קורונה לצוותים רפואיים, ועוד.

חילי טרופר: חילקנו למעלה מ-6 מיליון שקלים לאומנים במצוקה, זה פי כמה וכמה מכל שנה רגילה.

חילי טרופר: אנחנו כנראה נגדיל את התמלוגים לסופרים, שעכשיו יוצאים – הבאנו תקציב מהאפוטרופוס הכללי לפעולות.

חילי טרופר: השבוע יצאנו עם קול קורא למיזם שנקרא "משדרים תרבות".

חילי טרופר: ההבנה היא שבחורף הקרוב יהיה קשה, לפחות בצורה שהכרנו, לייצר מופעי תרבות – אז תרבות מקוונת.

חילי טרופר: ערוצי שידור יוכלו לגשת לקול הקורא הזה, ואנחנו נעביר מדי חודש 2 מיליון שקלים.

חילי טרופר: בשלב הראשון התחייבנו לחודשיים, 4 מיליון שקלים; אם זה יהיה רלוונטי, נאריך את זה, כמובן.

חילי טרופר: שוב, הם יצטרכו הפקות תרבות חדשות, לפרנס אומנים – כמובן, זה לא בחינם.

חילי טרופר: כמו שאמרת, שכולנו נוכל ליהנות מתרבות גם בחורף הקשה שצפוי לנו.

חילי טרופר: נכנסנו גם להרבה מאוד – את מכירה את זה כי היית שם, אז מי כמוך מכיר את מנגנוני התמיכה.

חילי טרופר: לראשונה הכרנו בפעילות מקוונת כפעילות שזכאית לתמיכות, וגם בהוצאות הכרנו עד 90%, בעוד שבשנה רגילה אנחנו מכירים רק ב-75%.

חילי טרופר: ביטלנו שנת הארכה – אני לא נכנס לכל הפרטים – נתנו אפשרות להארכה דו-שנתית ועוד ועוד.

חילי טרופר: העברנו 16 מיליון שקלים חדשים לטובת הפקות קולנוע, וכבר יצאו לדרך לא מעט הפקות קולנוע חדשות.

חילי טרופר: אני למשל הייתי בהפקה של סרט חדש של אבי נשר בדרום.

חילי טרופר: ביום שאני הייתי שם היו שם למעלה מ-150 עובדים; לא רק השחקנים – תפאורנים, נגרים, נהגים, קייטרינג ועוד ועוד.

חילי טרופר: 16 מיליון השקלים האלה אמורים לאפשר ללמעלה מ-10,000 עובדים להתפרנס שוב מהפקות קולנוע חדשות.

חילי טרופר: פסטיבלים כמו "הרמת מסך" ו"חג המוזיקה" הוצאנו לדרך ואנו מקיימים אותם במתכונת מיוחדת, על אף הקורונה, כדי לתת מענים לאומני מחול ומוזיקה וכו'.

חילי טרופר: ועוד ועוד ועוד.

חילי טרופר: אנחנו מבינים שאסור לנו לרגע להוריד את הרגל מהדוושה.

חילי טרופר: יש פה, כמו שתיארת, עשרות אלפי עובדים שהפרנסה שלהם והדבר שהכי טובים בו, והדבר שהם אוהבים לעשות, ניטלו מהם, ולכן אנחנו מייצרים מקסימום פעולות, ככל יכולתנו.

חילי טרופר: לגבי מתווה החזרה – לשמחתי, זה התחיל.

חילי טרופר: כבר בפעימה הזו, שעכשיו יצאה לדרך, ביום ראשון האחרון, המועצה לשימור אתרים ורשות העתיקות נפתחו.

חילי טרופר: מדובר על 200 אתרי מורשת ותרבות שכבר פתוחים.

חילי טרופר: זה אפשר לנו להחזיר חזרות וכו'.

חילי טרופר: אנחנו מבינים שחייבים לפתוח את עולם התרבות גם אם זה יהיה בצורה אחרת ממה שהכרנו עד עכשיו; זה לא אפס או מאה.

חילי טרופר: בתחילת הקורונה, לצערי, חלק גדול ממסדרונות הממשלה תפסו את התרבות כסל אחד; כולם דמיינו איזשהו אולם מלא עד אפס מקום, ואמרו: את זה אי-אפשר.

חילי טרופר: אבל את ואני ואחרים יודעים שעולם התרבות הוא עולם הרבה יותר עשיר ומגוון, וצריך לשבור את הפרדיגמה הזו.

חילי טרופר: עשינו את זה במהלכים ארוכים ועיקשים.

חילי טרופר: לשמחתי היום הצלחנו לפרק את הדבר הזה כך שמתווה הפתיחה, לאורך כל הדרך – בכל שלב שייפתח עוד משהו במשק הישראלי, ייפתח גם משהו בתרבות.

חילי טרופר: בעיניי זו גם אמירה ערכית חשובה, שהתרבות לא נשארת מאחור; זו גם אמירה כלכלית חשובה – כמו שאמרת, שהאנשים האלה יקבלו פרנסה; וגם בריאותית.

חילי טרופר: אני לגמרי מרגיש אחריות שאני יכול לעמוד מאחורי הדבר הזה.

חילי טרופר: תיארתי מה נכנס בפעימה השנייה.

חילי טרופר: אנחנו לקראת סיכום, ואני מקווה שאכן הוא יקרה, עם משרד הבריאות, שכבר בפעימה הקרובה, הפעימה השלישית, אם הקניונים ייפתחו גם המוזיאונים והספריות הציבוריות ייפתחו.

חילי טרופר: אני מאוד מקווה שבפעימה הרביעית, יחד עם המסעדות ובתי הקפה, תיפתח האפשרות למופעי תרבות קטנים.

חילי טרופר: וכמובן בהמשך, על פי המתווה שכבר עבד במשך כמה שבועות, ועבד בהצלחה – לצערי, הוא נסגר שוב עם הסגר השני – נוכל לפתוח גם את האולמות ואת המרחבים היותר גדולים בתפוסה של עד 75%, במגבלות מספריות, בכל מיני כללים שאני לא נכנס אליהם עד עכשיו.

חילי טרופר: בכל מקרה – ועם זה אני מסיים – אנחנו כמובן מחויבים, ונעשה הכול, כבר עושים הכול, כדי להחזיר מקסימום מעולם התרבות חזרה.

חילי טרופר: זה חשוב גם לפרנסה של האומנים, זה חשוב לנו כחברה, לנשמה שלנו.

חילי טרופר: תודה רבה.

משה אבוטבול: אדוני השר - - -

אליהו ברוכי: בבקשה.

אליהו ברוכי: רק רגע, שאלת המשך לחברת – רק רגע, שנייה.

משה אבוטבול: מהשאלה הקודמת, לעדכן - - - וזה מתחיל מחר, לא בעוד כמה ימים, והם לא פנו בכלל לתקשורת, הם פנו רק אליך.

חילי טרופר: אין בעיה.

חילי טרופר: מחר זה יום חמישי.

חילי טרופר: מאה אחוז, וזה עובד עשרה ימים.

חילי טרופר: אז יש גם ימי חול, ואולי גם שבת.

משה אבוטבול: בינתיים יש איזו שבת שאמורה להיכנס מוחרתיים.

חילי טרופר: נכון.

חילי טרופר: ואני תומך – אנחנו תומכים - - -

משה אבוטבול: אז אם תוכל להתייחס לפני זה.

חילי טרופר: אמרתי לך, ככלל, אנחנו שמחים, וזה תפקידנו, לתמוך בפסטיבלים, חלקם אולי גם בשבת.

חילי טרופר: ואמרתי: נבדוק ספציפית את העניין הזה.

חילי טרופר: אני לא רוצה להגיד משהו בשליפה.

חילי טרופר: יש אנשים שצורכים תרבות גם בשבת; יש פסטיבל של עשרה ימים, לשמחתי רובו בימי חול.

משה אבוטבול: יש גם הוראת תכ"ם – כדאי לקרוא אותה, אדוני השר.

חילי טרופר: מאה אחוז.

חילי טרופר: כן.

אורלי פרומן: תודה רבה, אדוני השר.

אורלי פרומן: אני מאוד מקווה שמהר מאוד נוכל לחזור לפחות למתווה של 14 ביוני – אותם ימים שדיברת עליהם, השבועות הבודדים שבהם גם האולמות נפתחו על פי המתכונת המיוחדת.

אורלי פרומן: אני רוצה לשאול עוד שאלה, ויכול להיות שאין לך כרגע את התשובה, אז אני אשמח אם תברר.

חילי טרופר: אני אוכל להעביר לך.

אורלי פרומן: בין הספורט והתרבות, שהם גם וגם, נמצא עולם ריקודי העם.

אורלי פרומן: זה גם ספורט וזו גם תרבות.

אורלי פרומן: יש לנו 500 מרקידים ברחבי הארץ, והם לא נמצאים בשום מקום שהוא במתווה החזרה.

אורלי פרומן: אתה יודע, היום אפשר לרקוד בחוץ, 20, כפי שמותר, במרחקים המותרים, או עשרה בפנים.

אורלי פרומן: זה פשוט להחזיר עוד פעילות שהיא כל כך חשובה לנשמה, ובוודאי ל-500 האנשים שזו פרנסתם.

אורלי פרומן: אז אני אשמח אם תוכל לענות לי גם על השאלה הזו, ומתי הם מתוכננים לחזור לפעילות.

אורלי פרומן: תודה רבה.

חילי טרופר: קודם כול, אין לי עדיין תשובה מתי מתוכננים לחזור לפעילות, אבל הם בתוך המתווים.

חילי טרופר: שוב, אנחנו במשא ומתן עם משרד הבריאות, ונדאג גם להם.

חילי טרופר: חשוב לי להגיד שלראשונה כתבנו תקנה חדשה שמשרד התרבות והספורט לראשונה יתמוך באופן ממוסד – יש תקנת ריקודי עם, ונוכל לדאוג להם לא רק בימי קורונה.

חילי טרופר: אני מסכים איתך שזה חשוב.

חילי טרופר: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: השאילתה הבאה, חבר הכנסת שלמה קרעי אינו נוכח?

אליהו ברוכי: סליחה.

אליהו ברוכי: השר אבי ניסנקורן, בבקשה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: מכובדי השר, בשבועות האחרונים הוכח כי תיקו הפלילי של היועץ המשפטי לממשלה נשאר פתוח במכוון כמנוף לסחיטתו וכקולר לצווארו של היועץ המשפטי לממשלה, על פי עדותו – בקולו שמענו את זה.

שלמה קרעי: רצוני לשאול: 1.

שלמה קרעי: האם אינך חושב שעל היועץ המשפטי לממשלה לצאת לנבצרות מהותית ולבחון מחדש את כל ההחלטות שקיבל בתקופת כהונתו בעקבות כך?

שלמה קרעי: 2.

שלמה קרעי: האם פרקליט המדינה הצפוי להיבחר יעסוק בקבלת החלטה הנוגעת לסגירת התיק?

אברהם (אבי) ניסנקורן: כבוד היושב-ראש, חבר הכנסת קרעי, לא ברור על מה מבוססת הטענה כי השבוע הוכח שהתיק בעניינו של היועץ המשפטי לממשלה נותר פתוח במכוון במטרה לסחוט אותו.

שלמה קרעי: על ההקלטה ששמענו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: קיבלו על זה הבהרה – גם היועץ המשפטי התייחס לזה וגם הפרקליט לשעבר התייחס לזה, ניצן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בהחלטת נציב תלונות הציבור על מייצגי המדינה בערכאות של כבוד השופט דוד רוזן, מתאריך1 ביולי 2020, נקבע: "בקשתו של ד"ר מנדלבליט לסגור את תיק החקירה הפתוח בעניינו נותרה פתוחה בשל החשש לניגוד עניינים, שלהשקפתי אמור היה לסגת מול בקשת אדם לניקוי שמו, כאשר אליבא דפרקליטות נכון היה לסגור התיק בהיעדר אשמה לאור פסיקת בג"ץ".

אברהם (אבי) ניסנקורן: בהחלטה נוספת, מיום 19 באוגוסט 2020, קבע השופט רוזן כי "הותרת תיק החקירה נגד ד"ר מנדלבליט בפרשת הרפז פתוח ברישומי המשטרה הינה כשל הרובץ על כתפי פרקליטות המדינה, ואין לזקוף אותו, ולו בשמץ, לחובתו של ד"ר מנדלבליט".

אברהם (אבי) ניסנקורן: כלומר, לפי השופט רוזן, מבחינה מהותית בפרקליטות המדינה הוחלט כי עילת הסגירה היא חוסר אשמה, והעיכוב בביצוע החלטה זו, הנובע מחשש מפני ניגוד עניינים ולא משום שיקול אחר, איננו צריך לפגוע כהוא זה ביועץ המשפטי לממשלה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מודה לך, חבר הכנסת קרעי, כי פעם נוספת זימנת לי את האפשרות – אחת מני הפעמים הרבות שאתה עושה את זה - -

שלמה קרעי: אדוני השר - - -

אברהם (אבי) ניסנקורן: - - להבהיר מעל במה מכובדת זו כי יש לי אמון מלא ביועץ המשפטי לממשלה ד"ר אביחי מנדלבליט, כי בעבודתי היום-יומית עימו אני מגלה פעם אחר פעם אדם ישר דרך, שמשרת את הציבור באופן מצוין ומהמעלה הראשונה.

אליהו ברוכי: תודה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: באופן ספציפי, חבר הכנסת קרעי, לא הגיע הזמן קצת לעבור לעוד נושאים חוץ מהנושא הזה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת אומרת, אין נושאים אחרים?

שלמה קרעי: אדוני השר, אתה מתעלם מהתחושה הסובייקטיבית - - -

אברהם (אבי) ניסנקורן: אין נושאים אחרים?

אברהם (אבי) ניסנקורן: למשל, למה שלא תפנה – זה דבר שנראה לי לא פחות חשוב – לחברך לסיעה דודי אמסלם ותגיד לו למה הוא מסרב שוועדת שרים לחקיקה תתכנס?

אברהם (אבי) ניסנקורן: למה הוא מפעיל את הווטו שניתן לו בהחלטת הממשלה לא לכנס את ועדת השרים לחקיקה, לא להעלות נושאים לסדר-היום?

אברהם (אבי) ניסנקורן: למה נושאים חברתיים לא עולים לסדר-היום?

שלמה קרעי: אל תנצל את הבמה, אדוני שר המשפטים, כי אנחנו יודעים שגם אתה, שלך יש חלק לא מבוטל - - -

אברהם (אבי) ניסנקורן: למה שום דבר שקשור לנושאים חברתיים?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מתפלא עליך, אתה, שרואה את עצמך כאדם חברתי, למה אתה מסכים למחדל המטורף הזה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: למה אתה לא פונה לראש הממשלה ושואל אותו איך כנסת ישראל משותקת בגלל שלא מעלים נושאים וחקיקה שוטפת בכנסת ישראל?

אברהם (אבי) ניסנקורן: כולל הצעות חוק שלך.

שלמה קרעי: אני פניתי וביקשתי לבטל את ועדת השרים לחקיקה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז זה – בוודאי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש לך פתרון מאוד פשוט.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה רוצה להרוס הכול.

שלמה קרעי: זה לא להרוס.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: שאלת המשך?

אליהו ברוכי: בבקשה, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: ראשית, אדוני שר המשפטים, בג"ץ לא קבע שיש לסגור את התיק מחוסר אשמה אלא הוא כתב:

שלמה קרעי: אני מבין שהתיק נסגר מחוסר אשמה – מפני שהסתירו ממנו את המידע.

שלמה קרעי: אולי פעם אחת, אדוני שר המשפטים, תיכנס לגוף, לעומקו של העניין ותראה מה באמת קורה שם ותבין שלא ייתכן דבר כזה.

שלמה קרעי: באותו פרסום, אדוני השר, מנדלבליט אמר בהקלטה כי מי "שתפרו אותו" – זו אמירה סובייקטיבית; אומרים שאין כלום אבל הוא אומר:

שלמה קרעי: אני מרגיש שתפסו אותי בגרון – הוא אומר שתפרו אותו דינה זילבר ושי ניצן.

שלמה קרעי: האם בוצעו, או יבוצעו, בירור או חקירה מול דינה זילבר, שעדיין מכהנת, או מול שי ניצן, אדוני?

שלמה קרעי: האם אתה מודע לכך שאמון הציבור במערכת אכיפת החוק ירד באופן דרמטי בעקבות אותה כנופיית שלטון החוק, שמתנהלת בשיטה כזו של סחיטה ואיומים ותפירת וקבירת תיקים ממניעים אישיים?

שלמה קרעי: האם אינך חושב שיש לבחון מחדש – אני חוזר עוד פעם – את כל ההחלטות שקיבל מנדלבליט בתקופת כהונתו, כשהתחושה הסובייקטיבית שלו היא שתופסים אותו בגרון?

שלמה קרעי: מה אתה מתכוון באמת לעשות בנושא לטובת הציבור ולהשבת אמון הציבור?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז אני חושב שאוסף מילות הרפש שעכשיו אתה הטחת במערכת המשפטית בישראל – ואתה מדבר על אמון הציבור - - -

שלמה קרעי: אני ציטטתי מהנשיא ריבלין.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא ציטטת, אתה אמרת דברים.

שלמה קרעי: ציטטתי את הנשיא ריבלין.

שלמה קרעי: הוא קרא להם "כנופיית שלטון החוק".

אברהם (אבי) ניסנקורן: אוקיי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הנשיא ריבלין?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז בוא, אל תצטט את הנשיא ריבלין.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני שומע את הנשיא ריבלין מתבטא חזור ואמור בנושא החשיבות של כיבוד המערכת המשפטית והדמוקרטיה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה מצטט אותו לפני 20 שנה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: תצטט אותו מה שהוא אומר עכשיו, בשנה האחרונה, ולא במה שהיה לפני 20 שנה.

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: כי הכול מתברר - - -

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו, אני רוצה להגיד לך – מה, אתה עושה רשומון אחורה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: תצטט גם את בנימין נתניהו מה הוא אמר לפני עשר שנים על מערכת המשפט.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אם אתה מצטט, תצטט את מורך ורבך, מה הוא אמר על מערכת המשפט לפני עשר שנים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה רוצה שאני אעזור לך לצטט?

שלמה קרעי: אבל למה לא לצטט את ריבלין?

שלמה קרעי: זה הכול מפוזיציה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה רוצה שאני אעזור לך לצטט?

אברהם (אבי) ניסנקורן: בנימין נתניהו בא ואמר שאסור לפגוע במערכת המשפט; שכל ההשמצות האלה – הוא יעמוד כחומה בצורה.

שלמה קרעי: אבל אתם פוגעים במערכת המשפט, אדוני השר, כשאתם לא בודקים.

שלמה קרעי: כשאתם לא בודקים את השחיתות אתם פוגעים במערכת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז באמת, תקשיב רגע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אוסף הקונספירציות העלוב – אתה ודומיך משקיעים שעות על שעות, במקום לעבוד למען הציבור, לייצר סיטואציות של קונספירציות מצוצות מהאצבע ולייצר מצב שאתם בעצם הורסים את מערכת המשפט ואת האמון בה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז יכול להיות שאם היה שר משפטים אחר הוא היה עונה לך אחרת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אומר לך: לא יהיה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מערכת המשפט היא חזקה בישראל, היא בסיס היסוד לדמוקרטיה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מי שיפגע בה פוגע בדמוקרטיה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואני אומר לך - - -

אלעזר שטרן: אבל הוא רוצה שלא תהיה דמוקרטיה

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה מה שאני אומר לך עכשיו – כמי שחשובה לו הדמוקרטיה בישראל - - -

שלמה קרעי: אני רוצה דמוקרטיה ואני רוצה שקיפות.

שלמה קרעי: אני רוצה ביקורת, שקיפות לציבור.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אגיד לך למה הזכרתי את הכנסת - - -

שלמה קרעי: כשמתפרסמים ברשתות - - - המושחתות, אדוני השר, חייבת שתהיה בדיקה.

שלמה קרעי: אי-אפשר להתעלם מזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אגיד לך למה הזכרתי את הכנסת, אני אגיד לך למה הזכרתי את הכנסת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כי יש בישראל שלוש רשויות שעושות את האיזונים, פלוס העיתונות, שגם אותה תוקפים השכם והערב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואני אגיד לך למה הזכרתי את הכנסת: כי ממשלת ישראל, ולצערי זה מה שקורה היום – חלקים מממשלת ישראל, בטח לא אני, משמיצים כל היום את המערכת המשפטית ומנסים לנתץ אותה ולהרוס אותה, ובצד השני עמיתי בוועדת שרים לחקיקה מסרב לכנס אותה, שזו פגיעה חמורה בכנסת, זה ניתוץ הכנסת, זו פגיעה חמורה בדמוקרטיה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואתה יושב פה ומדבר איתי על קונספירציות?

שלמה קרעי: - - - אני שלחתי מכתב לדלג עליכם.

שלמה קרעי: אתה עוצר את ועדת - - -

אברהם (אבי) ניסנקורן: תסתכל על העובדות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תסתכל על העובדות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דרך אגב, אני רוצה להגיד לך עוד משהו, שלא יהיה ספק: תיקים פליליים מתבררים רק בבית המשפט ולא בדרך אחרת.

שלמה קרעי: כשיש פרשיות כאלה חמורות, אדוני השר, צריך שתהיה שקיפות לציבור עם ועדה בלתי תלויה.

שלמה קרעי: לא ביקשתי שאני אעמוד בראש הוועדה.

אלעזר שטרן: - - - תעזוב, הדמוקרטיה לא מתאימה לך.

אליהו ברוכי: תישאר פה, אדוני השר.

אליהו ברוכי: אני רוצה לעבור לשאילתה הבאה, שאילתה דחופה.

אליהו ברוכי: שאלה נוספת?

אליהו ברוכי: בבקשה.

אליהו ברוכי: שאלה נוספת של יוסף ג'בארין, בבקשה.

שלמה קרעי: - - -

אלעזר שטרן: - - - אתה רוצה - - - אתה רוצה לפגוע.

אלעזר שטרן: תעזוב, הדמוקרטיה לא מתאימה לך.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

אליהו ברוכי: תודה.

יוסף ג'בארין: כבוד השר, אם מדברים על אמון הציבור, עכשיו, אחרי המחטף של היועץ המשפטי בעניין מינוי הבכירים, אני אשמח לשמוע מה קורה בעניין הזה, מה הלו"ז לפחות במשרדך למינוי פרקליט המדינה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז לגבי מינוי פרקליט מדינה, האפשרות להגיש מועמדויות זה עד 8 בחודש הזה, זאת אומרת עד יום ראשון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אחרי הגשת המועמדויות ועדת האיתור – יש עוד חמישה ימים שאפשר להשלים בעצם את התיק או את החומרים של המועמדים על ידי המועמדים עצמם, ואז ועדת האיתור תתכנס ותדון במועמדים שהגישו מועמדות, ובסופו של דבר תגיש המלצה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: היא תעבוד בצורה יעילה, אבל בצורה שתביא למיצוי התהליך הזה בצורה הכי נכונה שאפשר.

שלמה קרעי: אדוני השר, תשובה לסעיף ב' לשאילתה.

שלמה קרעי: הפרקליט החדש - - -

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שעניתי בהרחבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת קרעי, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, אנחנו עוברים לשאילתה דחופה שלך בנושא ייצוג אנשים עם מוגבלויות, בבקשה.

שלמה קרעי: אין לך תשובה, אדוני השר, בעניין הזה?

שלמה קרעי: האם הפרקליט החדש - - -

אליהו ברוכי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

יוסף ג'בארין: שאילתה בנושא ייצוג לאנשים עם מוגבלויות: בשנת 2014, לפני כשש שנים, נחתם צו ההרחבה, אשר קבע כי מינואר 2017, כל מעסיק במגזר הציבורי המעסיק 100 עובדים ומעלה חייב להגיע לייצוג של 5% בקרב עובדיו לאנשים עם מוגבלויות.

יוסף ג'בארין: השאלה שלי: 1.

יוסף ג'בארין: מהו שיעור ההעסקה של אנשים עם מוגבלויות במגזר הציבורי כיום?

יוסף ג'בארין: אנחנו שלוש שנים אחרי 2017.

יוסף ג'בארין: 2.

יוסף ג'בארין: מה השר עושה כדי להגדיל שיעור העסקתם במגזר הציבורי ובחברות הממשלתיות של אנשים עם מוגבלויות?

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה על השאלה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בעצם יש שני דברי חיקוק שמתייחסים להעסקת אנשים עם מוגבלות, ואני חייב לציין שבתפקידי הקודם הייתי מעורב בשניהם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: האחד זה באמת צו הרחבה שמחייב, במגזר הפרטי, להעסיק אנשים עם מוגבלות אם מועסקים מעל 100 אנשים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה צו הרחבה שאני חתמתי עליו בשעתו עם ראש לשכת התיאום לשעבר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דרך אגב, זה צו ההרחבה הראשון שעליו חתמתי כשנכנסתי לתפקידי כיו"ר ההסתדרות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה קיים במגזר הפרטי, ושם אנחנו בסיטואציה שאין לנו את הכלי לקבל מידע מדויק, דרך ביטוח לאומי, כמה בפועל מעסיקים אנשים עם מוגבלות באותן חברות, ואנחנו יכולים לדעת את זה בעצם רק ממחקרים וסטטיסטיקה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש כרגע הצעת חוק של חברת הכנסת עינב קאבלה, שבעצם עברה טרומית ונמצאת בוועדת העבודה והרווחה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מקווה שהיא תתקדם שם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: היא מונחת שם כבר די הרבה זמן, ובעצם אומרת שצריך לתת את הכלי לעשות את הבקרה הזאת, שנדע באמת כמה אנשים מועסקים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לגבי המגזר הציבורי - - -

יוסף ג'בארין: שם יש 5%?

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא, שם 3%.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לגבי המגזר הציבורי: במגזר הציבורי החובה היא ל-5% מכוח החוק שיזמו בשעתו – גם אני, כמובן לא כחבר כנסת, אבל דחפתי אותו – חבר הכנסת קיש ושר העבודה והרווחה דהיום.

אברהם (אבי) ניסנקורן: החוק עבר בוועדת העבודה והרווחה בכנסת הקודמת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שם באמת החובה היא ל-5% ויש אפשרות לבקרה, כי אנחנו מקבלים את האינפורמציה מהביטוח הלאומי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לכן אנחנו יודעים כמה מועסקים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו רואים שם שונות בין מעסיקים שונים במגזר הציבורי ובין משרדים שונים בתוך הממשלה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, שפועלת במשרדי, באמת מפרסמת את הדוח הזה אחת לשנה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש לנו סמכות לפעול מול גופים ציבוריים שאינם ממשלתיים, כגון רשויות מקומיות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו פועלים במטרה להגדיל את השיעור של המועסקים באותם הגופים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אין לנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות במשרד סמכות אכיפה בתוך משרדי הממשלה, הסמכות הזו נתונה לנציב שירות המדינה ולא למשרדי, אבל אני חושב, מראייה ומבדיקה שגם עשיתי בשעתו, שההעסקה בשירות המדינה היא לא מספקת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: במשרד המשפטים, אחד מהדברים הראשונים שעשיתי כשנכנסתי לתפקידי – שני דברים: 1.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ביקשתי גם מהמנכ"לית וגם מסמנכ"לית כוח האדם לשאוף ולהגדיל את הייצוג של אנשים עם מוגבלות בתוך משרד המשפטים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אותו דבר ביקשתי גם מהנהלת בתי המשפט, ואותו דבר ביקשתי בעצם מהוצאה לפועל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: 2.

אברהם (אבי) ניסנקורן: האנשים עם מוגבלות שמועסקים בתוך המשרד כנותני שירות – דרך, אם אני לא טועה, אקי"ם – ביקשתי לקלוט את חלקם להעסקה ישירה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: קלטתי כבר עובדת אחת וכרגע אנחנו במתווה של קליטה של שישה עובדים נוספים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל צריך פה פעילות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אגיד לך שני דברים שכרגע אני מתכוון לעשות: הדבר הראשון, אני אבקש פגישה עם מי שיש לו את הסמכות בתוך משרדי הממשלה, שזה נציב שירות המדינה, ואני אנסה לפעול בכוחי כדי לזרז את הקליטה בתוך שירות המדינה ולעשות את זה בצורה הרבה יותר מסודרת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אומר, חלק במשרד עומדים בתנאי של ה-5% וחלק לא.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הדבר השני, אני יוזם כרגע תיקון חקיקה, וכנראה התזכיר יופץ בתחילת השבוע הבא.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תיקון החקיקה עוסק בכשלים שראינו באפשרות לעודד העסקת אנשים עם מוגבלות, בתנאי העסקת אנשים עם מוגבלות, ובדברים אחרים שקשורים לאנשים עם מוגבלות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: התזכיר הזה יופץ כנראה בימים הקרובים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אחרי הפצת התזכיר אשמח אם תעיין בו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שהוא עונה על הרבה מאוד דברים שקשורים לכשלים שקשורים לטיפול בהעסקת אנשים עם מוגבלות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אחר כך, אחרי שתעיין בו, גם תחזור אליי ואם יהיו לך עוד עצות בנושא הזה אשמח לשמוע.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: שאלת המשך, בבקשה, חבר הכנסת ג'בארין, בבקשה.

יוסף ג'בארין: אני, כמובן, בהחלט אשמח לעיין ולהעיר אם אפשר, אבל גם לא – אבל יש נתונים - - -

אברהם (אבי) ניסנקורן: כי אני אתן לך דוגמה, אתן לך דוגמה לדבר שכרגע אני מקווה לתקן: החובה להעסיק אנשים מוגבלות לא קיימת בחברות ממשלתיות.

יוסף ג'בארין: נכון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תזכיר החוק יקים את החובה גם בחברות ממשלתיות.

יוסף ג'בארין: אבל צו ההרחבה כן חל על החברות הממשלתיות, אני מניח.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת שאלה.

יוסף ג'בארין: אבל מה הנתונים, תוכל לשתף אותנו?

יוסף ג'בארין: 1.

יוסף ג'בארין: שירות המדינה; 2.

יוסף ג'בארין: המגזר הציבורי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז אני אומר, מכיוון שיש פה שונות גדולה מאוד ממשרד למשרד ומעירייה לעירייה ומגוף לגוף אז הנתונים שאני אגיד לך יהיו נתונים מטעים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: למשל, חברת חשמל, למרות שאין לה חובה פורמלית, מעסיקה אנשים עם מוגבלות כמסורת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה מכיר את אחד מהסמנכ"לים שם, שיש לו גם ילדה - - -

אליהו ברוכי: אורן הלמן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אורן הלמן, הוא פעיל בנושא הזה, אז הוא גם פעיל בתוך חברת החשמל, ויש שם מסורת של העסקת אנשים עם מוגבלות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני בשעתו עשיתי פרויקט להעסקת אנשים עם מוגבלות ברכבת ישראל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש לך משרדים שמצטיינים ויש משרדים שלא מצטיינים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דרך אגב, זה מופיע בדוח של הנציבות לשוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה יכול לראות שם כל משרד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה יטעה אם אני אומר לך ממוצע כולל, כי זה כי יש שונות מאוד גדולה בין משרד למשרד.

יוסף ג'בארין: אבל כנראה שלא הגיעו ל-5%.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא הגיעו ל-5%.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אומר לך: בממוצע ברור שלא הגיעו ל-5%.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש משרדים שכן ויש משרדים שרחוקים מזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דרך אגב, יש מדרג שאנחנו יצרנו עד 2%, בין 2.5%–3.5%, ו-3.5%–5%, איזשהו מדרג שיהיה זרקור מול עיני המעסיק, שידע שאם הוא פחות מ-2% הוא ממש מתרשל והוא חייב לעלות למדרג השני, וכמובן בסופו של דבר השאיפה היא להגיע למדרג של ה-5%.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל אני אזום פגישה עם נציבות שירות המדינה כי אני חושב - -

יוסף ג'בארין: חשוב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: - - שזה באמת נושא מאוד מאוד חשוב.

יוסף ג'בארין: בהחלט.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, בבקשה.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה, אדוני השר, אנחנו יודעים שהמצוקה של אנשים בעלי מוגבלויות בחברה הערבית היא קצת יותר קשה בעניין התעסוקה.

ג'אבר עסאקלה: לכן אני שואל אם השלטון המקומי, הרשויות המקומיות, מחויבים?

ג'אבר עסאקלה: עד כמה הם מחויבים להעסיק אנשים עם מוגבלות?

ג'אבר עסאקלה: האם יש לך נתונים על הדבר הזה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז א.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הם מחויבים על פי חוק, והם צריכים לעמוד בחובה הזאת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ברמה של ביקורת וברמה של מידע אנחנו מגיעים אליהם, ויודעים מה המידע, וגם פונים אליהם במטרה שהם יפעלו ליישום של זה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הכוח לאכוף את זה דה פקטו, של נציבות שוויון לאנשים עם מוגבלות במשרד המשפטים, הוא מוגבל, בגלל הכוחות שניתנו להם בעצם בחקיקה הקיימת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אמרתי עוד פעם, בתחילת שבוע הבא אני הולך להפיץ תזכיר חוק שישפר את המעמד ואת היכולת של נציבות שוויון לאנשים עם מוגבלות למלא את תפקידה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ועוד פעם אני אומר: אחרי שתראו את התזכיר, הוא גם מופץ להערות הציבור, אשמח לקבל את ההערות שלכם, ואם יש עוד תיקונים אשמח לשמוע, כי אני חושב שצריך לעשות פה שיפור ולתת שיניים נוספות לנציבות.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת שלמה קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: תודה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, עם כל הכבוד, באמת אני מכבד אותך, אני מחכה לתשובה לשאילתה הזאת כבר ארבעה שבועות – שיאשרו אותה בכלל.

שלמה קרעי: סעיף ב' לשאילתה היה מאוד פשוט: האם פרקליט המדינה הצפוי להיבחר עומד לעסוק בסגירת תיקו של מנדלבליט?

שלמה קרעי: אם התשובה היא כן, האם זה ראוי בעיניך שזה שיושב בראש ועדת האיתור לבחור את פרקליט המדינה מצפה בעצם מאותו פרקליט לסגור את התיק שלו עצמו?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז מה שאמרתי לך, שאני מבין גם מהתשובה של נציב הביקורת על הפרקליטות, שהנושא הזה דה פקטו בא ואומר - - -

שלמה קרעי: לא, אבל תגיד מה דעתך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דה פקטו בא ואומר – ואני יכול לחזור על הציטוט, וזאת התשובה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת התשובה שלי, אני לא נכנס עכשיו לנבכי אנשים.

שלמה קרעי: במילים שאנחנו נבין.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז במילים שנבין אלו המילים שאמרתי לך.

שלמה קרעי: שמה?

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: לא הבנתי את התשובה, אדוני השר.

אליהו ברוכי: אוקיי, תודה רבה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שקיבלת תשובה מלאה.

אליהו ברוכי: אנחנו סיימנו.

שלמה קרעי: התשובה היא כן או לא, מה התשובה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שקיבלת תשובה מלאה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני גם חושב שאתה צריך קצת לעבור הלאה, לדון בעוד נושאים בכנסת ישראל - -

שלמה קרעי: אדוני השר, אמון הציבור - - -

אברהם (אבי) ניסנקורן: - - אבל זכותך, אתה יכול להגיש את אותם נושאים.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת קרעי - - -

שלמה קרעי: אבל אדוני היושב-ראש, לא קיבלנו תשובה לשאלה, שאלה פשוטה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת קרעי, תודה רבה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שקראתי ונתתי את תשובה מלאה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

שלמה קרעי: מה קראת?

אליהו ברוכי: תם פרק השאילתות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה רבה.

אליהו ברוכי: אנחנו נעבור לחקיקה.

אליהו ברוכי: לפני זה יש לנו הודעה למזכירות הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה, ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה, הצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשפ"א–2020.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: [הצעת חוק פ/758/23; נספחות.

ירדנה מלר-הורוביץ: ]

אליהו ברוכי: תודה רבה, אנחנו נעבור להצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – פטור לסטודנטים מתשלום דמי ביטוח לאומי), התש"ף–2020.

אליהו ברוכי: תנמק את החוק חברת הכנסת היבה יזבק, בבקשה.

היבה יזבק: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, האמת היא, גילוי נאות, שאוכלוסיית הסטודנטים והסטודנטיות היא אחת מהקבוצות המאוד-קרובה לליבי.

היבה יזבק: אני הייתי סטודנטית במשך הרבה זמן והרבה שנים, מהתואר הראשון עד התואר השלישי, ואחר כך חברת סגל, אז אני מכירה מקרוב מה זה להיות סטודנט ועם אילו קשיים הסטודנטים נדרשים להתעמת ולהיאבק באופן יום-יומי במוסדות האקדמיים במדינה.

היבה יזבק: ומי כמונו – אנחנו, חברי הכנסת, שרובנו גם היינו סטודנטים ובילינו שנים לא מבוטלות בתוך האוניברסיטה, יודעים מקרוב עד כמה נכון ונחוץ ודרוש לסייע לסטודנטים ולסטודנטיות, במיוחד בעת משברית זו.

היבה יזבק: אז יש לי זכות גדולה לעמוד כאן ולדבר בשמם של הסטודנטים על הזכויות שהם בעצמם כבר שנים רבות דורשים ודורשות.

היבה יזבק: והאמת, אם היינו במדינת רווחה מתוקנת אני אפילו לא הייתי צריכה להעלות הצעת חוק כזו.

היבה יזבק: אנחנו יודעים שהרבה מדינות פוטרות את הסטודנטים משכר הלימוד ולא רק מתשלומים לביטוח לאומי.

היבה יזבק: כן, אני מדברת על מדינות באירופה.

היבה יזבק: לפי ה-OECD כמעט בשליש מהמדינות שנמצאות כחלק מה-OECD לא נגבה שכר לימוד מסטודנטים לתואר ראשון במוסדות הציבוריים.

היבה יזבק: אנחנו עדיין מעלים הצעות חוק כדי לפטור את הסטודנטים מתשלומי הביטוח הלאומי וצריכים לשכנע ולגייס ולנמק למה זה חשוב.

היבה יזבק: אנחנו בסך הכול מדברים על פטור מתשלום דמי הביטוח הלאומי, כך שהסכום המינימלי שהסטודנטים חייבים בו זה 128 שקלים לחודש, כלומר 1,536 שקלים לשנה.

היבה יזבק: אומנם זה סכום שנראה ונשמע מאוד מאוד קטן, אבל מבחינת הסטודנטים זה סכום מאוד גדול, שמתלווה לעוד הרבה הוצאות שהסטודנטים נדרשים לשלם ולהוציא.

היבה יזבק: אנחנו ראינו מהסקר האחרון – סקר הסטודנט שערכה התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות הארצית, ובו השתתפו כ-10,000 סטודנטים וסטודנטיות – כי 51% מהסטודנטים איבדו את מקום עבודתם בשיא משבר הקורונה.

היבה יזבק: כמחצית מהסטודנטים.

היבה יזבק: אנחנו מדברים על כ-4% מהסטודנטים אשר פוטרו ו-37% מהסטודנטים שהוצאו לחל"ת כבר בחודש מרץ.

היבה יזבק: בסך הכול, 75% מהסטודנטים הצהירו כי נפגעו תעסוקתית בעקבות משבר הקורונה.

היבה יזבק: גם מי שנשארו בעבודתם ספגו ירידה בשכר.

היבה יזבק: השכר החודשי הממוצע של הסטודנטים העובדים השנה עמד על 3,895 שקלים, והוא ירד ב-748 שקלים בהשוואה לשנת 2019.

היבה יזבק: בעקבות כך ראינו כי כ-13% מהסטודנטים עזבו את דירתם, כי לא יכלו לעמוד בתשלומים.

היבה יזבק: ואם לא די בכך, אנחנו רואים, לפי הסקר, כי ההלוואה הממוצעת שהסטודנט לקח בשנה זו – תקשיבו טוב – עמדה על 27,000 שקלים.

היבה יזבק: יש עלייה ב-5,924 שקלים, זאת אומרת, כ-27% יותר לעומת השנה שעברה.

היבה יזבק: בכל מה שקשור להלוואות אנחנו גם יודעים שהרבה סטודנטים לא יכולים לקבל הלוואות, גם אם הם ערבים לבנקים, או שלא מאפשרים להם בבנקים לקבל הלוואות – מכל מיני סיבות.

היבה יזבק: אגב, הפער הזה בין הסטודנטים הערבים לסטודנטים היהודים מורגש מאוד גם בתוצאות הסקר.

היבה יזבק: עולה כי רבע מציבור הסטודנטים שוקלים לפרוש מהלימודים בעקבות המשבר, אבל הנתון הזה קופץ משמעותית בקרב הסטודנטים מהחברה הערבית, כך שאנחנו רואים ש-52% מהסטודנטים השיבו כי הם שוקלים לפרוש בעקבות המשבר, כמחצית מהסטודנטים הערבים.

היבה יזבק: אנחנו מדברים על חברה שגם לפני משבר הקורונה היא חברה שנמצאת מתחת לקו העוני.

היבה יזבק: אנחנו רואים שהמצב חמור והולך ומחמיר בכל מה שקשור לאבטלת הסטודנטים גם בעקבות משבר הקורונה.

היבה יזבק: אנחנו מדברים על מספר המובטלים הצעירים עד גיל 27, אשר הגיע בעת משבר הקורונה לכ-200,000.

היבה יזבק: 200,000, שהרבה מהם גם משתייכים לאוכלוסיית הסטודנטים.

היבה יזבק: למרות הנתונים המזעזעים האלה אנחנו עדיין לא רואים שהממשלה מסייעת מספיק ותומכת בסטודנטים, לא לפני המשבר וגם לא במהלכו.

היבה יזבק: פניתי ופנו גם חברים נוספים מהרשימה המשותפת, שוב ושוב, לשר להשכלה גבוהה.

היבה יזבק: ביקשנו שימצאו דרך להקל, בין אם באמצעות הפחתת שכר הלימוד או הורדת תשלומים נלווים, בין אם באמצעות פטור מתשלומים על מעונות.

אליהו ברוכי: נא לסיים.

היבה יזבק: יש צורך במתן קצת אוויר לנשום לאוכלוסיית הסטודנטים.

היבה יזבק: ומה קיבלנו בתגובה?

היבה יזבק: אנחנו שומעים שוב ושוב על תוכניות סיוע לסטודנטים לקבלת הלוואות, לפריסת תשלומים, אבל אנחנו לא רואים שום הקלה בפועל.

היבה יזבק: שום הקלה בפועל.

היבה יזבק: אין משהו מוחשי, אין משהו מורגש, אין רשת ביטחון אמיתית לאותם סטודנטים, הם מופקרים טוטלית.

היבה יזבק: לעומת זאת, במסמך של הממ"מ המשווה בין הסיוע שניתן לסטודנטים בתקופת הקורונה ברחבי העולם נמצא כי בכמה מהמדינות שנסקרו ניתן סיוע כספי ישיר לסטודנטים שנקלעו למצוקה כלכלית, באמצעות מענק או באמצעות קצבה.

היבה יזבק: אנחנו מדברים על ארצות הברית, אנחנו מדברים על קנדה, ואפילו באוסטרליה, שבה הסטודנטים הזכאים לקצבת הבטחת הכנסה, ניתנה להם זכאות אוטומטית לתוספת כספית, בדומה לקבוצות אוכלוסייה אחרות שהוגדרו כזכאיות.

היבה יזבק: אני דורשת כאן, באמצעות הצעת החוק הזו, שאם גם ככה הממשלה מחליטה לא להקצות מענקים וסיוע כספי ישיר לציבור שכל כך זקוק לתמיכה, לפחות לתת פטור.

היבה יזבק: מענקים אין, אז לפחות פטור, לפחות זה.

היבה יזבק: אנחנו מדברים על זכות ואנחנו גם מדברים על סכומים מאוד מאוד קטנים.

היבה יזבק: אנחנו מדברים על עניין מאוד ספציפי, מאוד קונקרטי, עניין מאוד מאוד מאוד קטן, אבל יש לו משמעות וחשיבות וערך מאוד גדולים בקרב קהל סטודנטים רחב.

היבה יזבק: אני יודעת שיעלה לפה נציג הממשלה ויגיד שהממשלה תומכת בסטודנטים ויש לה תוכניות, אפילו תוכניות מציונות ומעולות, ויש לה מתווה לסטודנטים, ובגלל שאין ועדת שרים לחקיקה אז העמדה הרשמית של הממשלה היא אולי להתנגד ואז ייתנו גם שורה ארוכה של מחמאות לעד כמה הממשלה עבדה קשה בשביל הסטודנטים.

היבה יזבק: אבל לא, אנחנו כאן כדי שציבור הסטודנטים גם ידעו מי פועל כאן באמת לטובתם ומי מפקיר אותם באופן עקבי, באופן מתמשך.

היבה יזבק: אני מאוד מקווה שתפתיעו אותנו, אני מאוד מקווה שתהיה הפתעה היום וכן תצביעו בעד החוק, כי אנחנו בסך הכול מדברים על חוק שלא לא עולה הרבה לקופת המדינה והוא טוב וחשוב לכלל הסטודנטים.

היבה יזבק: על כן, אני קוראת ומבקשת מכלל חברי הכנסת להצביע בעד הצעת חוק זו.

היבה יזבק: תודה.

היבה יזבק: [הצעת חוק פ/1521/23; נספחות.

היבה יזבק: ]

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: להצעת החוק הוצמדה הצעת חוק נוספת – הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום דמי ביטוח לאומי מופחתים לסטודנט במוסד להשכלה גבוהה מחוץ לישראל), התש"ף–2020.

אליהו ברוכי: ינמק את החוק חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות לרשותך.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עמיתיי חברי הכנסת וחברות הכנסת, אני מצמיד את הצעת החוק שלי להצעת החוק של חברתי המלומדת ד"ר היבה יזבק.

איימן עודה: ההצעה אכן ראויה, חשובה, הוגנת, צודקת לחלוטין.

איימן עודה: בהצעה שלי אני מוסיף: למה יש הבדל בין תשלומי דמי ביטוח לאומי לסטודנטים מחו"ל, שלומדים בחו"ל, לבין סטודנטים שלומדים בארץ?

איימן עודה: סטודנטים שלומדים בחו"ל משלמים 57 שקלים מדי חודש, לעומת סטודנטים שלומדים בארץ המשלמים 19 שקלים.

איימן עודה: למה?

איימן עודה: דווקא סטודנטים שלומדים בחו"ל משלמים יותר מאשר סטודנטים שלומדים בארץ; הם עולים יותר כסף להורים שלהם או בכלל.

איימן עודה: לכן, אני בוודאי תומך בהצעה של חברתי היבה יזבק, שלא ישלמו כלל וכלל, ואם כבר, שזה יהיה שוויוני בין הסטודנטים בארץ לבין הסטודנטים שלומדים בחו"ל.

איימן עודה: כבוד השר אמסלם, אתה יודע שיש צעיר פלסטיני בשם מאהר אל-אח'רס, שנמצא בכלא במעצר מינהלי ללא משפט, והוא שובת רעב כבר 100 ימים ועוד יום אחד – היום.

איימן עודה: אתה מהליכוד, ואני רוצה להשתמש במונח שאני נזהר מלהשתמש בו, אבל יכול להיות שמעצם העובדה שיו"ר התנועה שלך, מנחם בגין, כבר השתמש בו מעל דוכן זה – אז אני גם ארשה לעצמי להשתמש בו.

איימן עודה: אחרי שחברי המחתרת החרדית נעצרו במעצר מינהלי בשנת 1951, מנחם בגין דיבר על המעצר המינהלי, והשתמש במילים האלה: "החוק שהשתמשת בו הוא חוק נאצי, חוק רודני, בלתי מוסרי, וחוק בלתי מוסרי הוא גם בלתי חוקי".

איימן עודה: על כן, המעצר שלכם הוא בלתי חוקי.

איימן עודה: זה מה שאמר המנהיג שלך מנחם בגין.

איימן עודה: יש פה מעצר מינהלי נגד פלסטיני, מאהר אל-אח'רס, מאהר אל-אח'רס.

איימן עודה: אני רוצה להזהיר את כולכם, שבמידה שמאהר אל-אח'רס ייפגע, זה עלול לגרום לשפיכת דמים בין שני העמים.

איימן עודה: אני לא רוצה שפיכות דמים בין שני העמים.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: נא לסיים.

איימן עודה: אני קורא לשחרר את מאהר אל-אח'רס לאלתר.

איימן עודה: לאלתר.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: על שתי ההצעות ישיב סגן השר משולם נהרי, בבקשה.

אליהו ברוכי: סגן השר משולם נהרי, בבקשה.

אליהו ברוכי: עד עשר דקות לרשותך.

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק מבקשת לפטור סטודנט הלומד במוסד לימודים להשכלה גבוהה בארץ או בחו"ל מתשלום דמי ביטוח לאומי במשך לימודיו, ולא יותר מחמש שנים.

משולם נהרי: על פי נתוני המוסד לביטוח לאומי רשומים כיום כ-62,700 סטודנטים שאינם עובדים, ולומדים במוסדות מוכרים להשכלה גבוהה בישראל.

משולם נהרי: חברת הכנסת היבה יזבק, כדאי לשמוע את הנתונים, כי בדקתי את הנתונים וחזרתי ובדקתי.

משולם נהרי: לא רציתי להיכשל בנתונים.

משולם נהרי: רציתי שהנתונים יהיו מדויקים לפניי, ובדקתי אותם אישית.

משולם נהרי: אם כן, אנחנו מדברים על 62,700 סטודנטים שאינם עובדים, ולומדים במוסדות להשכלה גבוהה בישראל.

משולם נהרי: אשר לסטודנטים הלומדים מחוץ לישראל, על פי אומדן המוסד מדובר בכ-10,000 סטודנטים נוספים.

משולם נהרי: ראוי להדגיש כי המחוקק כבר הכיר בחשיבותה של ההשכלה הגבוהה והעניק לאוכלוסיית הסטודנטים הקלה בתשלום דמי הביטוח ביחס לאוכלוסיות אחרות שאינן עובדות.

משולם נהרי: סטודנט כיום משלם דמי ביטוח בשיעור מזערי, 24 שקלים, הנמוך – שליש מהשיעור המזערי למי שאינו עובד, שהוא 73 שקלים.

משולם נהרי: מבוטח תושב ישראל שוהה בחו"ל, בין אם הוא סטודנט או לא, משלם דמי ביטוח לאומי בסך 201 שקלים לרבעון בלבד, כלומר 73 כפול שלושה חודשים.

משולם נהרי: כל רבעון הוא משלם.

משולם נהרי: הצעת החוק מעוררת קשיים אופרטיביים: ראשית, למוסד לביטוח לאומי אין את הכלים לבחון אם מוסדות ההשכלה בחו"ל עומדים בקריטריונים הקבועים בתקנות ואשר על פיהם נקבע אם יוכר מוסד כמוסד להשכלה גבוהה על ידי המוסד.

משולם נהרי: שנית, כיום מוטלת חובה על מוסדות להשכלה גבוהה בישראל להעביר למוסד את הנתונים על אודות הסטודנטים הלומדים אצלו בכל שנת לימודים.

משולם נהרי: הצעת החוק למעשה מבקשת מהמוסד לפנות למוסדות השונים בחו"ל לקבלת הנתונים.

משולם נהרי: דרישה זו תקשה עד מאוד על יכולת המוסד לקבוע את שיעור דמי הביטוח, ותדרוש משאבים ניכרים.

משולם נהרי: כמו כן - - -

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מרגי, חבר סיעה שלך, אתה מפריע לו.

משולם נהרי: כמו כן, ההצעה אינה מתייחסת לסוגי אוכלוסיות שונות שאינן עובדות, כגון חיילים משוחררים אשר אינם עובדים, אשר נדרשים לשלם דמי ביטוח כמי שאינם עובדים.

משולם נהרי: זאת ועוד, עלות ההצעה – את הזכרת שאלה סכומים לא משמעותיים אם יפטרו את הסטודנטים מתשלום דמי הביטוח, אז אלה הנתונים המדויקים: עלות ההצעה, אם יינתן פטור מוחלט מתשלום דמי ביטוח לסטודנטים הלומדים בישראל בלבד, היא כ-18 מיליון שקלים לשנה, בעוד העלות המשוערת לגבי סטודנטים הלומדים מחוץ לישראל הינה כ-9 מיליון שקלים בשנה – סך הכול כ-27 מיליון ש"ח.

משולם נהרי: יתרה מכך, מלשון ההצעה לא ברור אם כוונת המציעה לפטור את אוכלוסיית הסטודנטים גם מתשלום דמי בריאות בסך 104 שקלים.

משולם נהרי: לא הזכרת את הנושא הזה.

משולם נהרי: הרי הוא משלם גם דמי ביטוח וגם דמי בריאות.

משולם נהרי: אז אם יפטרו אותם גם מדמי ביטוח בריאות של 104 שקלים לחודש, אזי העלות הנוספת היא למעלה מ-90 מיליון שקלים בשנה.

משולם נהרי: בסך הכול, ביטוח הבריאות פלוס דמי הביטוח הוא כ-120 מיליון שקלים.

משולם נהרי: לכן, מוצע להתנגד להצעה.

משולם נהרי: עכשיו, אני רוצה להוסיף על הנושא של הסטודנטים.

משולם נהרי: את הזכרת את הסטודנטים הערבים, שהם מקופחים או לא מקבלים כמו כולם.

משולם נהרי: אני רוצה לומר לך שבתחתית בתחתית זה הסטודנטים החרדים.

משולם נהרי: הסטודנטים החרדים, מי מזכיר את זה בכלל?

משולם נהרי: עוול נעשה להם.

משולם נהרי: ואני רוצה להביא לך דוגמאות.

משולם נהרי: אני ישבתי שתי קדנציות בממשלות ישראל, ואחד הדברים הלוהטים שדיברו שם, זה ריגש את כולם, זה איך עוזרים למגזר החרדי שילכו וילמדו באוניברסיטאות, שילמדו מקצוע ושיגדילו את מעגל התעסוקה.

משולם נהרי: איך עושים?

משולם נהרי: בזמנו פרופ' טרכטנברג הוציא ספר שלם על החרדים – פתרונות, תקציביים מכאן עד להודעה חדשה: ממשלת ישראל עכשיו תשפוך שקים של תקציבים לטובת המגזר החרדי.

משולם נהרי: אני אומר לך שזה עלבון.

משולם נהרי: לא היה דבר כזה.

משולם נהרי: אני מכיר סטודנטים היום, חרדים, שפנו אליי.

משולם נהרי: הם לומדים והלימודים שלהם יקרים.

משולם נהרי: ובאותה אוניברסיטה – ניקח את אוניברסיטת חיפה, ששם יש הרבה סטודנטים ערבים – שם מקבלים מלגה מיוחדת, מלגת לימודים - - -

אליהו ברוכי: חברי הכנסת, אפשר בבקשה שקט?

אליהו ברוכי: בבקשה.

משולם נהרי: שם מקבלים מלגה מיוחדת, במיוחד בנושאים המחקריים.

משולם נהרי: החרדים – אף אחד לא יודע להשיב למה הם לא מקבלים, למה הם שונים מהסטודנטים הערבים.

אנטאנס שחאדה: - - -

משולם נהרי: צריכים לקבל, וצריך להילחם על דבר כזה וצריך לעשות הכול.

משולם נהרי: אז עדיין הסטודנטים הערבים לא הכי מקופחים, יש כאלה שעדיין מקבלים פחות.

היבה יזבק: - - -

סמי אבו שחאדה: אנחנו נגד קיפוח כלשהו, לא רוצים קיפוח.

סמי אבו שחאדה: יש אפשרות לעזור גם לאלה וגם לאלה.

משולם נהרי: אז אני רוצה להציע לך הצעה מעשית.

סמי אבו שחאדה: בבקשה.

משולם נהרי: הצעה מעשית, וזו הדרך שלדעתי היא הטובה ביותר, היא לדאוג שהאוניברסיטאות – הרי אנחנו מדברים פה על 24 שקלים; שהאוניברסיטאות יתכבדו ויוזילו את שכר הלימוד, או שהמעונות יאפשרו לסטודנטים – להקל עליהם במיוחד בתקופה הזו.

משולם נהרי: אני לא שמעתי לרגע שחסר כסף לאוניברסיטאות.

משולם נהרי: יש להן גם תקציבים גדולים מהמדינה, שפע של תקציבים, ויש פילנתרופיה שנותנת דווקא לדברים הללו.

משולם נהרי: אז יתכבדו האוניברסיטאות ויוזילו.

יוראי להב-הרצנו: אין נציג אחד לסטודנטים.

יוראי להב-הרצנו: אחד.

יוראי להב-הרצנו: מה המדינה מבקשת - - -

משולם נהרי: הממשלה מתקצבת את ההשכלה הגבוהה.

משולם נהרי: אז האוניברסיטאות, שיקלו על הסטודנטים בשכר הלימוד.

יוראי להב-הרצנו: גם לאוניברסיטאות היו הוצאות גדולות, של המעבר למסכים, של זום.

יוראי להב-הרצנו: צריך לתת לסטודנטים סיוע.

משולם נהרי: יכולים לקבל סיוע יותר גדול, ברגע שאתה פוטר אותו ועושה לו הנחה בשכר לימוד זה יותר טוב מאשר הפטור הזה שאתה נותן.

יוראי להב-הרצנו: אחלה.

יוראי להב-הרצנו: אני אומר, אתה לא רוצה את זה, תביא משהו אחר, אבל אתם לא יכולים רק לפסול הצעות של סיוע לסטודנט מבלי להביא חלופות.

יוראי להב-הרצנו: אתם רק אומרים מה לא; תגידו מה כן.

משולם נהרי: אני לא שומע.

יוראי להב-הרצנו: תגידו מה אתם רוצים, אתם לא יכולים רק להגיד מה לא.

יוראי להב-הרצנו: אילו הצעות יש לכם למען הסטודנטים?

משולם נהרי: טוב, רבותיי, צריך לעזור לסטודנטים, ולכל הסטודנטים, ובמיוחד לסטודנטים החרדים.

משולם נהרי: להתחיל משם ולהמשיך הלאה, כי הם אלה שמקופחים.

משולם נהרי: כבר שנים שלא נותנים, רק דיברו ורק כתבו.

משולם נהרי: יש מחקרים, יש תוכניות, תוכנית 2030 – שום דבר.

משולם נהרי: צריך לתת קודם כול, אם יש אפשרות, לסטודנטים החרדים.

משולם נהרי: רבותיי, אני מציע להתנגד להצעה.

אליהו ברוכי: סגן השר, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת היבה יזבק, את רוצה להגיב?

אליהו ברוכי: בבקשה.

אליהו ברוכי: עד שלוש דקות לרשותך.

היבה יזבק: תודה.

היבה יזבק: תמיד אומרים: יש אמונה שמגשימה את עצמה, ועכשיו יש ציפייה שגם מגשימה את עצמה.

היבה יזבק: אז כפי שציפינו, אין שום הפתעה, הכול הולך לפי הציפיות מהממשלה, בהפקרת הסטודנטים, בהשארתם מאחור.

היבה יזבק: כבודו, אנחנו באמת לא מתחרים על מי מקופח יותר.

היבה יזבק: אני מתנגדת לכל צורה של קיפוח, גם נגד ערבים, נגד חרדים, נגד כל אוכלוסייה, נגד כל שכבה ונגד כל חברה.

היבה יזבק: זה לא בבית ספרנו, כמו שאומרים.

היבה יזבק: המאבק שלנו הוא למען צדק לכולם.

היבה יזבק: לכן כשהעליתי את הצעת החוק, אני מתייחסת לכ-320,000 סטודנטים שמייצגים את כלל החברה וכוללים את כלל האוכלוסיות בחברה.

היבה יזבק: אנחנו מתייחסים בכל זאת – גם אם זה עולה לקופת המדינה, עדיין אנחנו מדברים על סכומים מאוד קטנים ומזעריים ביחס להוצאות המיותרות שהממשלה מוציאה על דברים מיותרים, גם בתקופת הקורונה.

היבה יזבק: לסטודנטים, דווקא בתקופה הזו, מגיעה תמיכה ומגיע להם סיוע ומגיע להם להרגיש קצת גב כלכלי.

היבה יזבק: אנחנו התרענו על הנתונים.

היבה יזבק: 25% מהסטודנטים חושבים לעזוב את הלימודים.

היבה יזבק: אומנם 50% מהם מהחברה הערבית, אבל אלה מספרים.

היבה יזבק: אי-אפשר להבין את ההתעלמות הטוטלית והמתמשכת של הממשלה מאוכלוסיית הסטודנטים, שקורסת ומתמוטטת.

היבה יזבק: למה הם צריכים לשלם בעבור כל זה גם כשהם לומדים בינתיים אונליין?

היבה יזבק: אין שום סיוע כלכלי לסטודנטים, אין שום מתווה, אין תוכניות אמיתיות.

היבה יזבק: אנחנו מכירים את זה מהשטח; אנחנו מקבלים עשרות פניות באופן יום-יומי מהסטודנטים.

היבה יזבק: יש להם זעקה מתמשכת, ואתם פשוט מחליטים להמשיך לא להקשיב.

היבה יזבק: אני בכל זאת פונה לכולם לתמוך בהצעת חוק חשובה זו, גם שלי וגם של חברי איימן עודה.

היבה יזבק: אנחנו רוצים שינוי במצב הסטודנטים.

היבה יזבק: בכל זאת רוצים להאמין שיש חברים בכנסת הזו שאכפת להם מהסטודנטים.

היבה יזבק: זה יותר נעלה מהשיקולים הפוליטיים.

היבה יזבק: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: אנחנו נעבור להצבעות.

איימן עודה: - - -

אליהו ברוכי: סליחה, בבקשה.

אליהו ברוכי: רק רגע אחד, חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.

אליהו ברוכי: עד שלוש דקות לרשותך.

איימן עודה: סגן השר, משולם נהרי, הציבור שלך יודע את העמדה שלך?

איימן עודה: האנשים העניים, עיירות הפיתוח, פשוטי העם?

איימן עודה: פעם הייתם תנועה חברתית; גם מבחינה פוליטית עברתם ימינה, גם מבחינה חברתית כלכלית עברתם ימינה?

איימן עודה: יש אנשים קשי יום שמבקשים שהסטודנטים לא ישלמו דמי ביטוח לאומי, ואתה אומר: לא, שישלמו.

איימן עודה: שהסטודנטים ישלמו, זה אתה?

איימן עודה: אני פה מבקש שוויון בין סטודנטים שלומדים בחו"ל לבין סטודנטים שלומדים בארץ, ואתה נגד השוויון הזה?

איימן עודה: העמדה שלך אנטי-חברתית ונגד הציבור שלך עצמך.

איימן עודה: אני רוצה לספר לך על הציבור שלנו עצמנו.

איימן עודה: לפני כחודש אני עשיתי קיזוז.

איימן עודה: למה?

איימן עודה: כי הייתי חולה קורונה מאומת.

איימן עודה: אסור לי לצאת מהבית.

איימן עודה: אז הדבר הטבעי והאחראי הוא לבקש משר, מחבר קואליציה, שלא יגיע.

איימן עודה: כך עשיתי.

איימן עודה: הציבור שלנו תקף אותנו, אכל אותנו.

איימן עודה: האמת, לא בצדק.

איימן עודה: אבל מה הציבור שלך יעשה לך, אתה?

איימן עודה: למה אתה מתנגד לכך שהסטודנטים לא ישלמו דמי ביטוח לאומי?

איימן עודה: למה אתה מתנגד?

איימן עודה: הרי אתה מייצג ציבור עני כמו הציבור שלנו.

משולם נהרי: זה דמגוגיה.

איימן עודה: בתוך המציאות הקשה הזאת צומח דור אבוד - -

משולם נהרי: זו דמגוגיה.

משולם נהרי: תתייחס לעניין.

איימן עודה: - - שמנסה לחיות חיים במציאות כלכלית בלתי אפשרית.

משולם נהרי: זו דמגוגיה.

איימן עודה: הבטחנו לצעירים שלנו שאם הם ירכשו השכלה, הם יוכלו להצליח כנגד כל הסיכויים.

משולם נהרי: תדאג גם לחרדים.

איימן עודה: היום חמישית מהסטודנטים הערבים, ואני בטוח שגם חרדים - -

משולם נהרי: חרדים, חרדים.

איימן עודה: - - כבר נשרו מהלימודים או עלולים לעשות את זה בשנה הקרובה.

איימן עודה: גם בעלי העסקים קורסים.

איימן עודה: אין-ספור אנשים קטנים נאלצו לסגור את מפעל חייהם.

איימן עודה: כיום שליש מהמובטלים הם מתחת לגיל 35.

איימן עודה: צעירים וצעירות מוכשרים מחפשים עתיד ונתקלים במבוי סתום.

איימן עודה: הם ננטשו על ידי הממשלה, שאדישה למצוקה שלהם – שאתם חלק אינטגרלי ממנה.

איימן עודה: לא חשבתי שאתה תעלה לפה ותתנגד להצעה חברתית כזאת.

איימן עודה: לא חשבתי.

איימן עודה: חשבתי שתבקש משר אחר, אולי תברח מהאולם, אולי לא תצביע, אבל תעלה עד פה נגד הצעה כל כך חברתית כזו?

איימן עודה: אתה יודע מה, אני כל כך גאה בציבור שלנו שתקף אותנו; למרות שזה היה לא בצדק, לפחות הוא אחראי, ערני, תוקף אותנו, תולה בנו תקווה.

אליהו ברוכי: תודה רבה, נא לסיים.

איימן עודה: כנראה הציבור שלך מתחיל להתייאש מכם.

איימן עודה: מתחיל להתייאש מכם.

איימן עודה: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: אנחנו נעבור להצבעות.

אליהו ברוכי: אנחנו מצביעים הצבעה נפרדת על כל חוק, בנפרד.

אליהו ברוכי: הצבעה ראשונה היא על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – פטור לסטודנטים מתשלום דמי הביטוח הלאומי), התש"ף–2020.

אליהו ברוכי: אנחנו נוסיף רק את רם בן ברק, שהוא המציע הבא.

אליהו ברוכי: כולם לשבת במקומות.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 28 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 44 נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדה את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – פטור לסטודנטים מתשלום דמי הביטוח הלאומי), התש"ף

אליהו ברוכי: –2020, לא נתקבלה.

אליהו ברוכי: רם בן ברק, להוסיף אותך?

רם בן ברק: בעד.

אליהו ברוכי: בעד.

אליהו ברוכי: תוצאות ההצבעה: 28 בעד, נוסיף את רם בן ברק זה 29 בעד; נגד – 44.

אליהו ברוכי: החוק לא עבר.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

אליהו ברוכי: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום דמי ביטוח לאומי מופחתים לסטודנט במוסד להשכלה גבוהה מחוץ לישראל), התש"ף–2020.

אליהו ברוכי: נעבור להצבעה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 28 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 44 נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדה את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום דמי ביטוח לאומי מופחתים לסטודנט במוסד להשכלה גבוהה מחוץ לישראל), התש"ף

אליהו ברוכי: –2020, לא נתקבלה.

אליהו ברוכי: תוצאות ההצבעה: 28 בעד.

אליהו ברוכי: נוסיף את רם בן ברק – 29 בעד; נגד – 44.

אליהו ברוכי: הצעת החוק לא עברה.

אליהו ברוכי: [הצעת חוק פ/1144/23; נספחות.

אליהו ברוכי: ]

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

אליהו ברוכי: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – סימון תוצרת חקלאית שאינה ארוזה מראש), התש"ף–2020.

אליהו ברוכי: ינמק את החוק חבר הכנסת רם בן ברק, בבקשה.

אליהו ברוכי: עשר דקות לרשותך.

רם בן ברק: תודה רבה.

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אתמול ציינו בכנסת את יום החקלאות.

רם בן ברק: היה יום גדוש בפעילות: ישיבה חגיגית של שדולת החקלאות בהשתתפות שר החקלאות ידידי אלון שוסטר, שזאת גם ההזדמנות להודות לו ולמנכ"ל משרדו מר נחום איצקוביץ' על השתתפותם; קיימנו דיונים בוועדת הכלכלה על מתן העדפה במכרזים ממשלתיים וציבוריים לתוצרת חקלאית; קיימנו ישיבות בוועדת הכספים בנוגע לתוכניות למתן תמיכות ישירות לחקלאים; קיימנו ישיבה בוועדת העבודה והרווחה בנוגע לביטול מכסות של עובדים זרים לחקלאות; התקיימה ישיבת מליאה מיוחדת ועוד פעילויות רבות וחשובות.

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק שאני מעלה היום להצבעה, יחד עם חברתי חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח וחברי חבר הכנסת בועז טופורובסקי, היא המשך טבעי לחיזוק וביצור החקלאים בישראל ובאה להיטיב עם הצרכנים.

רם בן ברק: התיקון להצעת החוק הוא כל כך פשוט ומתבקש עד שנראה כי לא ברור למה לא בוצע עד היום.

רם בן ברק: לא רק שהוא הגיוני וצודק, אלא הוא גם נדרש.

רם בן ברק: מסקר שנערך לאחרונה על ידי התאחדות האיכרים וארגון השומר החדש עולה כי 81% מהישראלים מעדיפים תוצרת כחול-לבן.

רם בן ברק: אבל איך ידעו להבדיל בין עגבנייה מטורקיה לבין עגבנייה ישראלית, אם היא לא תהיה מסומנת?

רם בן ברק: עוד עולה מהסקר כי למעלה מ-90% מהצרכנים לא יודעים להבדיל, ובצדק, בין תוצרת ישראלית לבין תוצרת מיובאת.

רם בן ברק: בנוסף, שבעה מתוך עשרה ישראלים היו מעוניינים לדעת את ארץ המקור של התוצרת שאותה הם רוכשים.

רם בן ברק: חבריי חברי הכנסת, תעיפו מבט על התווית של החולצה שלכם, תסתכלו על התווית של החליפה שלכם או על הנעליים שאתם נועלים – כל דבר מחויב בציון ארץ הייצור.

רם בן ברק: תבדקו ברישיון הרכב, תראו שאומרים איפה הוא יוצר – האם האופל יוצרה בטורקיה או האופל יוצרה בגרמניה.

רם בן ברק: כי הצרכנים, זכותם לדעת.

רם בן ברק: בפעם הבאה שאתם בסופר תעיפו מבט על קופסאות השימורים שאתם קונים, ותראו שבכל המקרים מצוינת ארץ המקור או הייצור של המוצר שאותו אתם קונים.

רם בן ברק: אז למה מה שאתם מכניסים לפה שלכם – הפירות, הירקות, דגים, עופות ובשר – לא תדעו איפה הוא יוצר, מי גידל אותו, באילו מים הושקה ובאילו תנאים טופל?

רם בן ברק: ובכלל את מי אתם מממנים, חקלאי גאה בערבה או חקלאי טורקי תומך ארדואן?

רם בן ברק: חבריי חברי הכנסת, החקיקה כיום מחייבת את היבואן, היצרן או המשווק במסירת המידע החיוני הזה לציבור הצרכנים בנוגע לארץ המקור של התוצרת, אבל לא מתייחסת למוצרי המזון הנמכרים בתפזורת או במשקל.

רם בן ברק: מקום הגידול, תנאי הגידול, הידע והקדמה בתחום החקלאות, רמת הפיקוח והבקרה, תנאי ההעסקה ועוד, משפיעים לא רק על איכות וטיב התוצרת החקלאית אלא גם על החלטת הצרכן איזה אוכל לרכוש.

רם בן ברק: זוהי זכות בסיסית, וכמחוקקים אנחנו מחויבים לדרוש שתסופק לצרכנים.

רם בן ברק: בעידן של שקיפות וצרכנות נבונה יש לתת לצרכן את הכלים ואת הידע הנדרש.

רם בן ברק: מדינות נאורות שאליהן אנחנו רוצים להידמות ולשאוף, כגון ארצות הברית, קנדה ומדינות האיחוד האירופי, מחייבות סימון של ארץ המקור של מוצרים מיובאים ומוצרים שאינם מיובאים.

רם בן ברק: הגיעה העת שגם ישראל תפעל בצורה דומה.

רם בן ברק: גם בהיבטים של עידוד תחרות, סימון תוצרת חקלאית יעודד ספקים להתחרות על האטרקטיביות של התוצרת, מחירה ואיכותה, ובכך לקיים מסחר הוגן ותחרות בתנאי שקיפות מיטביים לצרכן.

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, שמעתי אתמול בדיון שנערך בנושא בוועדת הכלכלה את נציג משרד האוצר טוען, ולא בצדק, כי הם יתמכו בהצעה אם רק היא תהיה וולונטרית ולא מחייבת, כיוון שתהיה כרוכה בהוצאה שתתגלגל על הצרכן.

רם בן ברק: אז תרשה לי להסביר את מה שפקידי האוצר לא מכירים מהשטח, ובהזדמנות זאת אני קורא להם לצאת קצת יותר מהמשרד ולפגוש חקלאים אמיתיים ולשמוע על מצוקותיהם ועל האתגרים שהם מתמודדים איתם יום-יום: אין שום עלות נוספת ביישום התיקון שלי.

רם בן ברק: ממילא סמוך לכל מוצר יש שלט המציין את המחיר לקילו או ליחידה של המוצר, וכל מה שאני מבקש לעשות הוא כי באותו שלט יצוין אם המוצר ישראלי – גדל בארץ או לא.

רם בן ברק: זה הכול.

רם בן ברק: חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק שלי אינה פוליטית, היא לא נוגעת לימין ושמאל.

רם בן ברק: היא באה לשרת את כלל אזרחי ישראל ולחזק את החקלאים הישראליים ולתמוך בתעשייה ובכלכלה כחול-לבן.

רם בן ברק: קשה לי להאמין שמי שנמצא כאן באולם יצביע נגד, כיוון שזאת תהיה הצבעה ישירה נגד הצרכנים והחקלאים בישראל.

רם בן ברק: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: ישיב שר הכלכלה עמיר פרץ, בבקשה.

אליהו ברוכי: עד עשר דקות, בבקשה.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חברים, חבר הכנסת רם בן ברק, חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח, חבר הכנסת בועז טופורובסקי, עכשיו הודיע לי יושב-ראש הקואליציה מיקי זוהר שגם הוא הניח הצעת חוק דומה.

עמיר פרץ: אני חושב שמה שאתה מניח לפתחנו הוא דבר נכון מאוד.

עמיר פרץ: אני חושב שהגיע הזמן, במסגרת הפעילות הצרכנית של אזרחי ישראל, שהמודעות להעדפת תוצרת הארץ לא תבוא לידי ביטוי בהצהרות בלבד אלא תבוא לידי ביטוי גם בכך שבפני הצרכנים תעמוד השאלה אם הם ירכשו תוצרת הארץ או יעדיפו תוצרת אחרת.

עמיר פרץ: תוצרת כחול-לבן היא מסר רציני, אמיתי, שכל אחד מאיתנו יודע שכשהוא רוכש דבר מה הוא מסייע למעגלים נוספים של הגנה על חקלאים – אבל זה לא רק חקלאים, זה כל הפעילות של המערכת מסביב.

עמיר פרץ: ולכן אני חושב שההצעה שלך היא הצעה נכונה מאוד.

עמיר פרץ: אני בהחלט חושב שצריך לעשות מאמץ לקדם אותה ככל האפשר.

עמיר פרץ: אני רוצה לומר לך שהדבר היחיד שצריך לשקול – כי ההצעה שלך מדברת על כך שכל מוצר חקלאי שגידלו אותו בארץ, פיתחו אותו בארץ, אתה רוצה שכשהוא יהיה על המדפים יסמנו שהמוצר הזה מתוצרת ישראל.

רם בן ברק: וגם מאיפה התוצרים האחרים.

עמיר פרץ: בדיוק, אבל כדי שלא נמצא את עצמנו במצב שכביכול אנחנו יוצרים מין העדפה – כשעושים את זה לגבי תוצרת ישראל במקום אחר בעולם אנחנו מתנגדים; כשמסמנים את התוצרת הישראלית, לעיתים כדי להחרים אותה, אנחנו מתנגדים לתהליך כזה.

עמיר פרץ: לכן, ההצעה שתצטרך להיות מוגשת בסופו של דבר היא שיסמנו את כל המוצרים – כל אחד, מאיפה הוא הגיע.

עמיר פרץ: אם הוא מגיע מטורקיה, שידעו שהוא מטורקיה; אם הוא הגיע מיוון, שידעו שזה מיוון, ואם הוא הגיע מאירופה, שידעו שהוא מאירופה, וגם ידעו מה יוצר בארץ.

עמיר פרץ: לכן אני פונה אליך.

עמיר פרץ: פניתי אליך גם אתמול, ואני פונה אליך גם עכשיו: מכיוון שהצעת החוק שלך מאוד חשובה, אין שום טעם לגייס את הקואליציה להצביע נגד ובכך לדחות את זה לעוד שישה חודשים.

עמיר פרץ: אני פונה אליך להסכים לדחות את ההצבעה למועד אחר.

עמיר פרץ: גם במועד האחר תוכל לקבל את ההזדמנות להשיב להצעה שאני מציע, ואנחנו נעשה מאמץ להביא הצעת חוק ממשלתית משותפת יחד איתך ויחד עם חברי הכנסת המציעים.

עמיר פרץ: ואם אתה מסכים, אני אודה לך מאוד, ונודיע את זה לפרוטוקול.

רם בן ברק: אדוני, אני מסכים, ובתנאי שנקבע עכשיו את לוח הזמנים.

עמיר פרץ: בוא נגיד שבתוך שלושה חודשים אנחנו נביא את זה.

עמיר פרץ: אני מקווה שבתוך חודש, אבל אני לא רוצה להיות במצב שלא עמדנו בהתחייבות כלפי המליאה.

רם בן ברק: בין חודש לשלושה יש חודשיים – נקבע חודשיים.

עמיר פרץ: לא, לא, אנחנו רוצים את החוק הזה – זה נכון לתקופת הקורונה, היה נכון לעשות את זה בתוך שבוע ימים.

עמיר פרץ: תאמין לי, באמת יש פה מוטיבציה של כל הגורמים.

עמיר פרץ: דיברתי אתמול עם שר החקלאות, דיברתי עם הגורמים השונים, יש באמת נכונות.

עמיר פרץ: אני כבר מספיק ותיק במליאה הזאת לדעת אם דבר מה הוא דבר שכדאי לעשות אותו ביום מדויק, או שיבואו לפה ויצביעו נגד כי לא הספיקו – לא.

עמיר פרץ: אני מתחייב לך שכבר בימים הקרובים נקים צוות משותף כדי להתחיל לעבוד על הצעת החוק, שתהיה הצעת חוק מקובלת גם על הממשלה וגם על חברי הכנסת.

עמיר פרץ: זאת הצעת חוק שראוי שנביא אותה יחד ושתהיה לה תמיכה מקיר לקיר.

משה ארבל: אז ההצבעה נדחית למועד אחר בהסכמה.

משה ארבל: תודה רבה.

עמיר פרץ: תודה לכם, בתוך שלושה חודשים.

משה ארבל: בתוך שלושה חודשים, בעזרת השם, תגיע הצעת חוק ממשלתית בעניין.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: [הצעת חוק פ/1275/23; נספחות.

משה ארבל: ]

משה ארבל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה – הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – פטור מתשלום עבור קורס חוזר בשל שירות מילואים), התש"ף–2020.

משה ארבל: ינמק את החוק אלכס קושניר, בבקשה.

משה ארבל: אלכס קושניר, בבקשה.

משה ארבל: עד עשר דקות לרשותך, בבקשה.

אלכס קושניר: חברים, המרוץ נגד הזמן התחיל אבל התוצאה ידועה מראש – בג"ץ דחה את הבקשה השמינית של המדינה לדחיית חוק הגיוס, ואם הכנסת לא תחוקק חוק גיוס חדש, אז החל מפברואר 2021 כל אזרחי ישראל בני ה-18 יהיו חייבים בגיוס לצה"ל.

אלכס קושניר: אז דרעי, ליצמן וגפני, ראשי הממשלה בפועל, יקראו לחבריהם לרשימה החרדית המשותפת נתניהו וגנץ, וידרשו מהם לשים את הכול בצד: את הקורונה, את העסקים הקטנים, את מתווי היציאה למיניהם, את התקציב, את הביטחון, ולהתחיל להתעסק רק בדבר אחד – איך בונים מסלול השתמטות משירות צבאי לבחורי הישיבות.

אלכס קושניר: הרי מבחינתם אין שום סיבה שאזרחי האוטונומיה החרדית, בעלי הדם הכחול, ישרתו את המדינה ויסכנו את עצמם.

אלכס קושניר: הרי יש אחרים שיעשו את העבודה.

אלכס קושניר: יש הורים שלא ישנים בלילות בידיעה שהילד או הילדה שלהם עכשיו מסכנים את חייהם במחסום בחברון, במארב בגבול לבנון, בסיור גדר ברצועת עזה.

אלכס קושניר: אני יודע שיש קולות שטוענים שצה"ל לא צריך את בחורי הישיבות, אבל אני חושב שאת הבחירה אם לגייס לשירות צבאי או לא צריך להשאיר בידי צה"ל.

אלכס קושניר: ומי שלא יתגייס לשירות צבאי חייב יהיה להתגייס לשירות אזרחי – לשרת, למשל, בבתי חולים, במד"א, בכיבוי אש, בקופות חולים, בבתי הספר, בפעילות בקהילה.

אלכס קושניר: זה נראה לכם מופרך?

אלכס קושניר: זה נראה לכם נטול היגיון?

אלכס קושניר: אני טוען שכל אזרח ישראלי שמגיע לגיל 18 חייב לשרת את המדינה.

אלכס קושניר: זהו הערך הבסיסי ביותר – ערבות הדדית, שותפות גורל, שוויון בזכויות תמורת שוויון בחובות.

אלכס קושניר: ההפקרות של הגיוס לצה"ל היא תוצאה ישירה של השתלטות של שרי האוטונומיה החרדית, חברי הרשימה החרדית המשותפת, על מוקדי הכוח בכנסת ובממשלה.

אלכס קושניר: היא תוצאה ישירה של התקפלות של נתניהו, וגם, למרבה הפלא, של רב-אלוף במילואים, רמטכ"ל לשעבר, שר הביטחון, ראש הממשלה הרזרבי בדימוס, אדון בני גנץ.

אלכס קושניר: אז כפי שאמרתי, עכשיו יתחיל המרוץ נגד הזמן.

אלכס קושניר: יהיו דיונים קדחתניים, איומים ומשברים קואליציוניים, לחצים של מועצת גדולי התורה, אבל התוצאה, כפי שאמרתי, ידועה מראש.

אלכס קושניר: עד פברואר מועצת גדולי התורה תכתיב למועצת גדולי השררה את החוק, כך שבעלי הדרכון של האוטונומיה החרדית יהיו פטורים מגיוס.

אלכס קושניר: אז לפני שמתחיל הקרנבל, לפני שתשומת הלב של מקבלי ההחלטות תישאב לחלוטין לטובת מציאת מסלול הבריחה מגיוס עבור בחורי הישיבות, אני מציע שבכל זאת נעשה משהו קטן עבור הפראיירים שממשיכים לשאת בנטל, לשרת בצבא ולעשות מילואים: הפראיירים שממשיכים לשרת את המדינה ולהתגייס למילואים גם תוך לימודים אקדמיים; הסטודנטים, שעבורם למדינה אין כסף, והיא מסרבת לסייע להם בשנת הלימודים הזו, שנת הקורונה.

אלכס קושניר: אני שומע על משא ומתן בין הממשלה להתאחדות הסטודנטים הארצית, משא ומתן שנמשך חודשים.

אלכס קושניר: אגב, יש לי ניחוש: הפתרון להמשך ההשתמטות של אזרחי האוטונומיה החרדית יימצא הרבה לפני שייגמר המשא ומתן עם הסטודנטים – סדר עדיפויות לתפארת האוטונומיה.

אלכס קושניר: אז רגע לפני שמתחיל הקרנבל והמרוץ המטורף להצלת בחורי הישיבות משירות בצבא ההגנה לישראל, אני מציע חוק פשוט וצודק.

אלכס קושניר: אני מציע שסטודנט שעשה שירות מילואים פעיל במהלך הסמסטר ונכשל במבחן יקבל פטור מתשלום על קורס חוזר.

אלכס קושניר: החוק הזה לא יעלה הרבה כסף, כי לצערי מעטים הם שעושים שירות מילואים פעיל, ולשמחתי הם מוכשרים וחזקים ויודעים להתמודד עם הקשיים.

אלכס קושניר: אבל בכל זאת, זה לא תמיד הולך.

אלכס קושניר: אז בואו פשוט נעזור להם לפחות במשהו קטן – משהו, כדי שהם ירגישו שהמדינה מוקירה את תרומתם.

אלכס קושניר: ודבר אחרון, אדוני היושב-ראש, אני חייב גילוי נאות: הצעת החוק הזו כבר הונחה על שולחן הכנסת אי-שם בכנסת השמונה-עשרה על ידי חברת כנסת חרוצה אז, והיום שרה בכירה בממשלת השופרות של נתניהו, הגב' מירי רגב.

אלכס קושניר: לכן, חבריי היקרים ממפלגת הליכוד, אין לכם שום סיבה להצביע נגד.

אלכס קושניר: וגם חבריי מכחול לבן, אל תפחדו, זה לא ירגיז את החרדים.

אלכס קושניר: ראש המפלגה שלכם בכל זאת ייתן להם את חוק הגיוס.

אלכס קושניר: אז בואו פשוט נעשה צדק – קטן, חלקי, אבל חשוב והוגן.

אלכס קושניר: תצביעו בעד החוק הזה וניתן לסטודנטים המילואימניקים את המינימום שמגיע להם – פטור מתשלום על קורס חוזר אם הם נכשלים במבחן בשל שירות מילואים פעיל.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: תצביעו בעד.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: ישיב השר יואב גלנט בשם השר להשכלה גבוהה ומשלימה.

אליהו ברוכי: בבקשה, עד עשר דקות לרשותך.

יואב גלנט: עשר דקות?

אליהו ברוכי: עד.

קריאה: - - -

יואב גלנט: עד עשר דקות.

יואב גלנט: תעצרי אותי בתשע דקות.

יואב גלנט: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני נמצא כאן כנציגו של השר להשכלה גבוהה מר זאב אלקין ואני מקריא את תשובתו.

יואב גלנט: הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – פטור מתשלום עבור קורס חוזר בשל שירות מילואים) – מענה.

אביגדור ליברמן: יואב, לא שומעים אותך.

יואב גלנט: אתה שומע, חבר הכנסת ליברמן?

אביגדור ליברמן: משתדל להקשיב.

יואב גלנט: אני אשתדל לענות.

יואב גלנט: שוב, אני אומר שאני נמצא כאן בשמו של השר זאב אלקין, השר להשכלה גבוהה, שביקש ממני לענות בעניין הצעת החוק.

יואב גלנט: הוא כידוע נמצא בבידוד, היום האחרון.

יואב גלנט: הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – פטור מתשלום עבור קורס חוזר בשל שירות מילואים) – מענה.

יואב גלנט: מכיוון שוועדת השרים לחקיקה טרם דנה בהצעת החוק וטרם גיבשה את עמדתה, עמדת הממשלה היא להתנגד להצעת החוק אם המציעים מתעקשים להביא את החוק להצבעה לפני קביעת העמדה של ועדת השרים.

יואב גלנט: לגופו של עניין, נושא הפטור מתשלום על קורס חוזר בשל שירות מילואים מוסדר לא בחקיקה ראשית אלא בכללים שקובעת המועצה להשכלה גבוהה מכוח החוק.

יואב גלנט: סעיפים 4(ב) ו-6 בכללים עוסקים בהיעדרות מקורסים בשל שירות מילואים, והם קובעים כך: "4(ב) מוסד יאפשר לסטודנט ששירת שירות מילואים של 10 ימים לפחות במצטבר במהלך סמסטר לעניין קורס סמסטריאלי או 20 ימים לפחות במצטבר במהלך שנת הלימודים לעניין קורס שנתי, ונעדר בשל כך משיעורים בקורס, לדחות את הקורס ולחזור עליו בלא תשלום נוסף בתנאי שעדיין לא נבחן; זכות כאמור בסעיף קטן זה תינתן גם לסטודנט הורה שבן או בת זוגו שירתו במילואים, בשל היעדרות, כאמור בסעיף קטן (א2), בתקופות האמורות בסעיף קטן זה".

יואב גלנט: "6.

יואב גלנט: מוסד יאפשר לסטודנט שנעדר בשל שירות מילואים מקורס מעבדה, סמינריון, סיור, סדנה או הכשרה מעשית, להשלים את שהחסיר או יפטור אותו מהשתתפותו, או יאפשר את השתתפותו בהם במועד מאוחר יותר בלא תשלום נוסף, בהתייחס בין השאר, למהות הקורס ובתיאום עם המרצה הנוגע בדבר; המוסד יאפשר השלמה, פטור או השתתפות במועד מאוחר כאמור בסעיף זה גם לסטודנט הורה שנעדר בעת שירות מילואים של בן או בת זוגו כאמור בסעיף 4(א2); המוסד יפעל לקביעת נהלים בעניין זה ולפרסומם".

יואב גלנט: אומנם בסעיפים אלה שר ההשכלה הגבוהה והמשלימה איננו נקלע למקרה שאליו מתייחסים יוזמי החוק, המדבר על פטור מתשלום על קורס חוזר רגיל שסטודנט כן החליט להיבחן בו ונכשל, והוא אכן סבור כי יש היגיון בהצעה של יוזמי החוק לפטור גם במקרה כזה את הסטודנט מתשלום על קורס חוזר; זאת, כמובן, במקרים שמדובר בהם בהיעדרות יחסית ממושכת, כפי שקובעים הכללים, ולא בשל היעדרות של יום אחד, כפי שיכול להשתמע מהצעת החוק.

יואב גלנט: לכן בכוונת השר להשכלה גבוהה ומשלימה ליזום תיקון של כללי המל"ג כך שייתנו מענה גם במקרה זה בהליך המקובל, והוא מודה ליוזמי הצעת החוק על כך שהפנו את תשומת ליבו ללקונה זו.

יואב גלנט: כאמור, זו הדרך הנכונה מבחינה משפטית לפתור את הבעיה, ולא דרך חקיקה ראשית, שאיננה נכנסת לפרטים מסוג זה.

יואב גלנט: על כן, אנו מציעים ליוזמי הצעת החוק להפוך אותה להצעה לסדר-היום או לדחות את ההצבעה כדי לאפשר למל"ג לתקן את הכללים בדרך המקובלת.

יואב גלנט: אם המציעים עדיין יתעקשו על הצבעה על הצעת החוק, כאמור, עמדת הממשלה תהיה להתנגד.

יואב גלנט: עליזה?

קריאה: עוד דקה.

יואב גלנט: טוב, אז עכשיו, בזמן שנותר לי, אני אפרט בפני חברי הכנסת את מה שפירטתי בפני אולם כמעט ריק בשעות הבוקר, והוא הנושא של חלוקת המחשבים ברחבי הארץ - - -

אביגדור ליברמן: עוד אחד הגיע.

יואב גלנט: רגע, חכה.

יואב גלנט: הנושא של חלוקת המחשבים והטלפונים הכשרים.

יואב גלנט: רבותיי, לפני חצי שנה, קצת פחות, חמישה חודשים, התברר לי שלמעשה לאורך שנים משרד החינוך לא נערך ללמידה מרחוק.

יואב גלנט: הדבר הזה קשור להרבה מאוד תחומים, אבל בשביל לקצר ולאפשר לשמוע את הדברים אני אגיד מה עשינו.

יואב גלנט: הבאנו מיליארד ורבע שקלים, ובסכום הזה אנחנו משדרגים 4,000 בתי ספר בכל רחבי הארץ ומתקינים בהם תשתיות של תקשוב – מחשבים, ראוטרים, טלוויזיות, רמקולים – והחלה חלוקה של 150,000 מחשבים בכל רחבי הארץ.

יואב גלנט: למען ההבנה, אנחנו חילקנו אתמול 1,100 מחשבים בעראבה, 900 מחשבים בטבריה, 600 מחשבים בבית שאן, ואני יכול להמשיך.

יואב גלנט: השבוע מחולקים 20,000 מחשבים.

יואב גלנט: אז אני מצפה מכל מי שתקף את ממשלת ישראל ואת משרד החינוך, שיבוא וגם יוקיר את מה שנעשה בעת הזאת.

יואב גלנט: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

אליהו ברוכי: בהזדמנות זו, חברי וחברות הכנסת, נא לתפוס את המקומות.

אליהו ברוכי: ההצבעה רק מהמקום, כל אחד ממקומו.

אליהו ברוכי: בבקשה.

אלכס קושניר: אדוני שר החינוך, אדוני שר החינוך, אדוני שר החינוך, אני רוצה שתקשיב לי שנייה, בבקשה, ברשותך.

אלכס קושניר: אתה היית אלוף בצה"ל, ולכן אני לא צריך לספר לך עד כמה מערך המילואים הוא קריטי וחשוב לביטחון המדינה.

אלכס קושניר: אבל אני רוצה לספר לך איזשהו מקרה שהעליתי כאן ופניתי לשר הביטחון ולשר במשרד הביטחון, שמצביע על עד כמה הממשלה בעצם מזניחה את המילואימניקים.

אלכס קושניר: יש גדוד אחד ששירת בתפר בשנים 2019–2020.

אלכס קושניר: לפני שגייסו אותם הבטיחו להם שהם יקבלו את המענק המוגדל, אבל אחרי שהם סיימו את השירות אמרו להם: לא, זה מענק שמפוצל לשניים – 2019 זה משהו אחד, 2020 זה משהו אחר.

אלכס קושניר: זאת אומרת, הם לא קיבלו מענק מוגדל.

אלכס קושניר: הם הלכו למילואים, ולמרות שצה"ל הבטיח לשלם להם את המענק המוגדל הם לא קיבלו את הכסף.

אלכס קושניר: וזה, אתה יודע, מגמה.

אלכס קושניר: ועכשיו אני שומע אתכם, חברי הממשלה, מדברים על כך שבגלל שלא התכנסה ועדת השרים לחקיקה אתם מצביעים נגד.

אלכס קושניר: אני לא זוכר מתי התכנסה ועדת השרים לחקיקה, וזה אומר שאתם פשוט לא מבצעים את עבודתכם.

אלכס קושניר: אם אתם כממשלה לא מצליחים להתכנס כדי לדון ביוזמות החקיקה, זה אומר שאנחנו כחברי הכנסת צריכים לעשות את העבודה ולהעביר את החוקים ההגיוניים והצודקים שהמדינה שלנו צריכה.

אלכס קושניר: אני רוצה לפנות לחברי הליכוד שלא היו פה כשהצגתי את החוק: חברים, חברי מפלגת הליכוד, החוק שעכשיו אני מניח כאן להצבעה הונח בכנסת השמונה-עשרה על ידי חברת מפלגה שלכם, הגב' מירי רגב – שלא נמצאת כאן, דרך אגב.

אלכס קושניר: אני פונה אליכם ומבקש מכם לגלות הזדהות עם חברת המפלגה שלכם ולהצביע בעד החוק, כי החוק הזה בא להיטיב עם חבר'ה שמשרתים בצבא, עושים מילואים ובמקביל גם לומדים באוניברסיטה, שגם ככה נדפקים.

אלכס קושניר: אז בואו, תשימו רגע את השיקולים הקואליציוניים בצד.

אלכס קושניר: גם ככה הממשלה לא תתכנס ולא תהיה לכם הזדמנות לדון – פטין, מה רצית לומר?

אלכס קושניר: אתה מסכים איתי?

פטין מולא: - - -

אלכס קושניר: תודה.

אלכס קושניר: אז אני אומר לכם שלא תהיה לכם הזדמנות בכלל לדון בחוק הזה בוועדת השרים, כי הרי היא לא תתכנס, אז בואו, תצביעו בעד.

אלכס קושניר: זו בכל מקרה קריאה טרומית, ואחר כך זה יגיע לוועדות, ולממשלה יהיה זמן לדון בחוק הזה, ואולי אז נוכל לקדם לפחות משהו קטן בשביל המילואימניקים.

אלכס קושניר: אז תצביעו בעד.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: אנחנו נעבור להצבעה.

אליהו ברוכי: נא לשבת במקום.

אליהו ברוכי: אנחנו נצביע על הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – פטור מתשלום עבור קורס חוזר בשל שירות מילואים), התש"ף–2020.

אליהו ברוכי: רק חבר הכנסת אלכס קושניר וחבר הכנסת עפר שלח – שניכם תוכלו להצביע מהאולם למטה.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצבעה.

אליהו ברוכי: בבקשה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 26 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 44 נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדה את הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – פטור מתשלום עבור קורס חוזר בשל שירות מילואים), התש"ף

אליהו ברוכי: –2020, לא נתקבלה.

אליהו ברוכי: תוצאות ההצבעה הן 26 בעד, ואנחנו מוסיפים את אלכס קושניר ועפר שלח.

אליהו ברוכי: בעד זה 28, נגד – 44, אין נמנעים.

אליהו ברוכי: הצעת החוק לא עברה.

אליהו ברוכי: [הצעת חוק פ/98/23; נספחות.

אליהו ברוכי: ]

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה – הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי פגיעה לעצמאי), התש"ף–2020.

אליהו ברוכי: ינמק את הצעת החוק חבר הכנסת עפר שלח, בבקשה.

אליהו ברוכי: להצעה הזאת מוצמדת הצעת חוק נוספת, של חבר הכנסת עודד פורר.

אליהו ברוכי: מייד אחר כך.

עפר שלח: תודה, אדוני.

עפר שלח: הצעת החוק הזאת נוגעת בעוול המתמשך, שקיים לאורך שנים רבות, כלפי ציבור העצמאים בישראל, ובצורך לתקן את העוול הזה בלי קשר לעובדה שבמשבר האחרון, משבר הקורונה, ציבור העצמאים הוא הציבור הנפגע ביותר, המוכה ביותר והמפוצה רע ביותר מכל הציבורים הכלכליים בישראל.

עפר שלח: הימים שאנחנו נמצאים בהם כמובן רק מדגישים את החומרה.

עפר שלח: דמי אבטלה לעצמאים אין, מה שהיה מונע את הצורך בכל מנגנון הפיצויים – הבעייתי מאוד, המאוחר, שלא עזר להרבה מאוד עסקים ועצמאים, כולל אלה שקרסו – שמנסים להפעיל מאז ראשית ימי הקורונה.

עפר שלח: אתמול היה דיון בוועדה לביקורת המדינה בראשותי עם רשות המיסים, וראינו איזה אחוז קטן מסך הסכומים שהוקצו לציבור העצמאים אכן יצא לפועל.

עפר שלח: לו היו דמי אבטלה לעצמאים ולו הייתם מאשרים את החוק הזה, לא היה צריך בכלל את כל מנגנון הפיצוי הזה, הם היו מקבלים דמי אבטלה כמו שמקבלים השכירים במשק, ובא לציון גואל.

עפר שלח: מילא הדבר הזה; בצידו ממשיכים להתקיים כל העוולות ההיסטוריות שפוגעות בציבור העצמאים בישראל: בדמי לידה, בדמי מחלה ובכל זכות סוציאלית אחרת שהושגה לאורך השנים על ידי העבודה המאורגנת – ואני לגמרי בעד זה – עבור ציבור השכירים בישראל, שרשת ההגנה הסוציאלית שלו היא רשת הגנה טובה מאוד, ואיננה לציבור העצמאים.

עפר שלח: לדברים האלה יש מניעים היסטוריים.

עפר שלח: הייתה הסתכלות פה בראשית ימי המדינה על עצמאים כאילו זה איזה ציבור קפיטליסטי של בעלי הון שנהנה ממילא מיכולות שאין לאדם העובד, לאדם השכיר.

עפר שלח: הדבר הזה לא היה נכון אף פעם ובטח איננו נכון עכשיו.

עפר שלח: ציבור העצמאים במדינת ישראל, ציבור בעלי העסקים הקטנים, שהוא המנוע של הכלכלה בישראל, הוא ציבור של אנשים שקמים בבוקר ונלחמים על פת לחמם מדי יום.

עפר שלח: הוא ציבור שחי בתוך אי-ודאות כלכלית, שעובד קשה, וכשמגיעה שעת צרה – ואנחנו בשעת צרה כמעט חסרת תקדים – הוא גם הראשון שנפגע.

עפר שלח: הנתונים של העסקים שנסגרים – סכנה של סגירת בין 80,000 ל-100,000 עסקים בישראל עד סוף השנה הזאת – אתם מכירים אותם.

עפר שלח: כל מי שמכיר ועוקב יודע שהציבור הזה משווע לעזרה, פשוטו כמשמעו.

עפר שלח: אז בואו נתחיל מתיקון עוול היסטורי שהוא עוול מאוד פשוט, חבריי חברי הכנסת, ונוגע לחוק דמי פגיעה.

עפר שלח: אני אמחיש אותו בסיפור מאוד פשוט: לעצמאי יש עובד אחד בעסק שלו, שהוא שכיר שלו.

עפר שלח: הוא והשכיר מטפסים על סולם כדי להוריד משהו מהמדף העליון, מהמלאי שלהם, ולא עלינו, שניהם נופלים מהסולם ושוברים רגל; אני לא יודע, חבר הכנסת קרעי, אם אתה יודע את זה, אבל השכיר יפוצה מהיום הראשון על שכרו שאבד, ואילו העצמאי, שהוא בעל הבית שלו, יפוצה מהיום ה-13.

עפר שלח: למה?

עפר שלח: מפני שיש פה עוול היסטורי שאף אחד לא טרח לתקן.

עפר שלח: יש פה עוול היסטורי שהוא כאמור חלק מסדרה של עוולות, ממאגר שלם של חוסר שוויון כלפי העצמאים, שאין פשוט מלתקן אותו.

עפר שלח: אלה לא סכומי כסף גדולים, בטח לא ביחס למה שמתרחש היום ומה שפוגע בעצמאים בישראל.

עפר שלח: זה לעשות הרבה מאוד צדק במחיר סביר.

עפר שלח: ואחריו צריכים לבוא דמי מחלה ודמי לידה ודמי אבל, כשנמצאים באבל, וכמובן, גולת הכותרת – דמי אבטלה לעצמאים, שזה סיפור הרבה יותר גדול, אבל היום אנחנו רואים את המחיר שאנחנו משלמים על זה שהוא לא חוקק כבר מזמן.

עפר שלח: אז בואו נתחיל בעוול הקטן, בעוול הברור, במה שמונח לנגד עינינו, ונצביע בעד החוק הזה.

עפר שלח: תודה, אדוני.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: [הצעת חוק פ/1852/23; נספחות.

אליהו ברוכי: ]

אליהו ברוכי: להצעת החוק ישנה הצמדה של הצעת חוק נוספת, הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי פגיעה לעצמאי), התש"ף–2020.

אליהו ברוכי: ינמק את החוק חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

אליהו ברוכי: בבקשה, עשר דקות.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, רבותיי השרים, אני חייב לומר שאין צורך להסביר שוב את מה שהסביר כאן היטב קודמי לגבי החוק הנוכחי.

עודד פורר: אבל החוק הנוכחי הוא רק אחד מתוך שורה של חוקים שאתם חייבים להעביר בהקדם האפשרי כדי לשנות את המאזן במדינת ישראל, כדי שיהיה משתלם לפתוח עסק במדינת ישראל, כדי שיהיה משתלם לקום בבוקר, ליזום, ליצור, להמציא, לחדש, ולא ירגישו אותו עצמאי או אותה עצמאית שהם הפרה החולבת שממנה אתם חולבים לטובת תקציב המדינה כדי לשרת את כל הקומבינות שאתם עושים פעם אחר פעם.

עודד פורר: אתם לא הגשתם חוק הסדרים לכנסת, אתם לא הבאתם את החוקים שבאמצעותם אפשר לעשות רפורמות בתקופה הזאת, אז הינה, יש לכם הזדמנות.

עודד פורר: אתם יכולים להתחיל מהחוק הזה.

עודד פורר: אז הגישו אותו חברי כנסת מהאופוזיציה, מה קרה?

עודד פורר: ואני אומר לכם, יש עוד שורה ארוכה של חוקים שאנחנו נגיש שנוגעים לשינוי המעמד של העצמאית והעצמאי במשק שאתם יכולים לתמוך בהם.

עודד פורר: האוצר, שר האוצר, ראש הממשלה לא עושים את העבודה שלהם, לא מביאים את החקיקה הזאת; אנחנו מביאים – תתמכו, תהיו חברי כנסת שלוקחים אחריות על מה שקורה כאן.

עודד פורר: אתם השארתם את המגזר העסקי מאחור במשבר הזה ואתם ממשיכים לשלוח אותו מתחת לגלגלי האוטובוס, או הרכבת, או כל כלי רכב שתרצו, פשוט דורסים אותם אחד אחרי השני.

עודד פורר: ימי המחלה ודמי הפגיעה הם אולי דוגמה בזעיר אנפין.

עודד פורר: יש לכם אפשרות לתמוך בחוק הזה ובעוד חוקים רבים.

עודד פורר: אתם יכולים לתמוך בחוק דמי אבטלה לעצמאים, אתם יכולים לתמוך בחוקים של שינוי תקנות הפחת ועוד שורה ארוכה, אבל אתם לא עושים את זה.

עודד פורר: ולמה אתם לא עושים את זה?

עודד פורר: כי פשוט לא אכפת לכם.

עודד פורר: פשוט לא מעניין אתכם מה קורה לציבור.

עודד פורר: פשוט לא מעניין אתכם מה קורה למאות אלפי בעלי העסקים הקטנים, ופשוט לא מעניין אתכם מה קורה למיליון האזרחים שלא יודעים אם מחר בבוקר תהיה להם עבודה ותהיה להם פרנסה.

עודד פורר: וזה לא מעניין אתכם בצורה כזאת שרואים את זה באיך שאתם מתנהגים עכשיו.

עודד פורר: כי ביציאה מהסגר השני, אחרי שאנחנו שבעה חודשים בתוך המשבר, הייתם אמורים להיות עם תוכנית איך מתמודדים עם הקורונה ואיך משאירים את המשק פתוח; לא שתגידו לנו שאי-אפשר לעשות קפסולות בבתי הספר כי אין לכם מספיק כסף, חסרים לכם 6 מיליארד שקלים כי זרקתם אותם למענקים למי שלא צריך.

עודד פורר: אפשר לחיות לצד הקורונה, עם הקורונה, כשמשאירים את המשק פתוח, אבל בשביל זה צריך תוכנית, צריך כיוון וצריך הבנה.

עודד פורר: כרגע אתם מתנהלים בשליפה, בניגוד להיגיון ובניגוד לשכל הישר.

עודד פורר: די להסתכל בבעלי העסקים הקטנים – בזה אני אסיים, אדוני.

אליהו ברוכי: תסיים.

עודד פורר: די להסתכל בבעלי העסקים הקטנים, בבעלי החנויות, שמסתכלים בעיניים כלות ורואים את הרשתות הגדולות פותחות את הסופרים שלהן - -

אליהו ברוכי: נא לסיים.

עודד פורר: - - ומוכרות שם את הסחורה שנמכרת גם בחנות הקטנה, אבל החנות הקטנה לא יכולה להיפתח – למה?

עודד פורר: כי לא אכפת לכם.

אליהו ברוכי: תודה.

עודד פורר: אז יש לכם הזדמנות להוכיח אחרת – לתמוך בחקיקה הזאת.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: ישיב במשולב על שתי הצעות החוק סגן השר משולם נהרי, בבקשה.

אליהו ברוכי: עד עשר דקות לרשותך.

אליהו ברוכי: סגן השר, בבקשה.

אליהו ברוכי: עד עשר דקות לרשותך.

משולם נהרי: אדוני היושב בראש, חבריי חברי הכנסת, בהתאם להוראות חוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב), התשנ"ה–1995, נפגע עבודה זכאי לתשלום דמי פגיעה בעד תקופה שאינה עולה על 13 שבועות.

משולם נהרי: לעניין עובד שכיר, החוק קובע כי דמי הפגיעה ישולמו לו על ידי המוסד בגין 12 ימי הפגיעה הראשונים והמעביד ישפה את המוסד בגין תשלום זה.

משולם נהרי: ואולם, לעניין עובד עצמאי החוק קובע כי לא ישולמו דמי פגיעה בגין 12 הימים הראשונים שלאחר הפגיעה.

משולם נהרי: הצעת החוק מבקשת להשוות את מעמדם של עובדים עצמאים לעובדים השכירים בהקשר זה ולקבוע כי גם עובד עצמאי יהא זכאי לתשלום דמי פגיעה בגין 12 הימים הראשונים, בהתאם לכללי הזכאות הקבועים לעניין עובד שכיר.

משולם נהרי: יש לציין שעד לשנת 1977 היו זכאים עובדים שכירים ועצמאים לדמי פגיעה אף בגין 12 הימים הראשונים, ומעסיקו של עובד שכיר לא היה מחויב בשיפוי המוסד בגין דמי הפגיעה ששולמו בגין תקופה זו.

משולם נהרי: בשנת 1977 נקבע כעי המוסד לא יישא עוד בעלות תשלום דמי הפגיעה בגין 12 הימים הראשונים.

משולם נהרי: לעניין עובד שכיר נקבע כי מעסיקו של העובד ישפה את המוסד בגין תשלום דמי הפגיעה בתקופה זו, ובמקביל, לעניין עובד עצמאי נקבע כי אין הוא זכאי לדמי הפגיעה בגין תקופה זו כלל.

משולם נהרי: הצעת החוק יוצרת הבחנה בין עובדים שכירים לעצמאים שקשה להסבירה, שכן לעניין עובדים שכירים ימשיכו המעסיקים לשאת בעלות תשלום דמי הפגיעה בגין 12 הימים הראשונים ולעניין עובדים עצמאים תישא המדינה בעלות זו.

משולם נהרי: יתרה מזאת, בהתאם לנתוני מינהל המחקר של המוסד לביטוח לאומי, עלות התיקון המוצע לעניין עצמאיים בלבד נאמדת ב-20 מיליון שקלים.

משולם נהרי: ככל שההצעה תוחל אף על עובדים שכירים, הרי שעלותה הכוללת תהיה 100 מיליון שקלים.

משולם נהרי: הממשלה כמובן מתנגדת להצעת החוק, אבל אני מציע לך לדחות – את מפסיקה אותי באמצע המשפטים.

עפר שלח: נגמרה לו התשובה, עליזה.

עודד פורר: יש לי עוד הרבה מה לומר, אבל אני מציע לדחות את ההצבעה, כיוון שאני לא חושב שצריכים - - -

עפר שלח: כי לא התכנסה ועדת שרים.

עפר שלח: משולם, תגיד את זה.

משולם נהרי: לא, לא.

משולם נהרי: אתה רואה שאני לא אומר את זה.

משולם נהרי: אני אומר שהממשלה התנגדה.

משולם נהרי: לא אמרתי ועדת שרים.

משולם נהרי: הממשלה מתנגדת, זאת עמדת הממשלה.

משולם נהרי: אבל אני אומר שאסור להפלות.

משולם נהרי: לא יכול להיות שלעצמאי המדינה תממן את 12 הימים.

משולם נהרי: אני לא אומר שלא לממן, אבל אני אומר שזה לא נכון שהמדינה תממן את 12 הימים לעצמאי, ואילו שכיר, המעסיק שלו יממן את 12 - - -

עפר שלח: - - - שהוא העצמאי הזה.

עפר שלח: לא יכול להיות שנדפוק את העצמאי פעמיים אם אנחנו יכולים לדפוק אותו שלוש.

משולם נהרי: כן, אבל המעסיק, אתה לא יכול להטיל עליו את 12 הימים, הוא משפה את המוסד לביטוח לאומי, כאשר העצמאי, אתה מבקש שהמוסד לביטוח לאומי יממן את זה.

משולם נהרי: אם היית – עזוב, אל תספור, בוא תקשיב למה שאני אומר.

משולם נהרי: אם היית מביא הצעה להשוות את שניהם, ניחא, אבל אני לא חושב שזה נכון לעשות את זה כך.

משולם נהרי: בכל מצב, אני מציע לדחות את ההצבעה ולבדוק את הנושא הזה שוב עם הגורמים המקצועיים והכול.

משולם נהרי: אני מבין מהנהון ראשך - -

עפר שלח: התשובה היא שלילית.

משולם נהרי: - - שהתשובה היא שלילית.

משולם נהרי: אם כן, אני עובר לנושא הבא שאני רוצה לדבר עליו, והוא נושא חשוב מאין כמותו.

משולם נהרי: קודם כול, חבל שאיימן עודה לא נמצא פה – איימן נמצא.

משולם נהרי: קודם כול אני רוצה להתחיל מהסוף ולהגיד לך שאני לא נגד הסטודנטים.

משולם נהרי: אני לא יודע איך הבנת את זה.

משולם נהרי: אני לא נגד הסטודנטים.

משולם נהרי: הראיה – דיברתי פה על הסטודנטים החרדים, שלא מדובר ב-24 שקלים אלא מדובר פה במלגה לשכר לימוד, כ-14,000–15,000.

משולם נהרי: בפירוש יש הוראה מהמל"ג לתת לסטודנטים הערבים אבל לחרדים לא לתת.

משולם נהרי: אני פניתי אליהם ולא אישרו את הדברים הללו.

משולם נהרי: זה לא אומר שאני נגד הסטודנטים, אבל אני בעד שייתנו לכולם בצורה שוויונית ולא יפלו בין אחד לשני.

משולם נהרי: אתה טוען שהציבור שלך כועס עליך לפעמים.

משולם נהרי: אני אומר, אם תעזוב את הדמגוגיה הזולה, שאתה, זה חברתי, ואתה כבר קופץ לחברתי, והמפלגה שלך – אנחנו, תאמין לי, דואגים לא רק לנו, גם לכם.

משולם נהרי: ואף אחד לא יחשוד בנו - - -

איימן עודה: אתה חבר בממשלה האנטי-חברתית הראשונה מאז - - -

משולם נהרי: אף אחד, בכל ממשלה מממשלות ישראל – ואני ותיק יותר ממך, איימן, אני כבר 21 שנה פה.

משולם נהרי: כל קדנציה אני יודע שאנחנו – אני מדבר על ש"ס – ובמיוחד כשהיושב-ראש הוא אריה דרעי - - -

קריאה: - - -

משולם נהרי: אני אומר, במיוחד כשהשר אריה דרעי נמצא בראש משרד הפנים, אנחנו דאגנו למגזר הערבי יותר, ולמצוקות, כמו שאנחנו דואגים למגזר שלנו.

משולם נהרי: אנחנו לא מפלים בין אחד לשני.

משולם נהרי: איימן, איימן, במקום סיסמאות כדאי באמת להשקיע בעשייה, זה יותר משכנע.

משולם נהרי: אבל הסיסמאות – אתה תגיד כך, אני אבוא ואומר כך, אתה תעלה ותגיד כך, ואני אעלה – הרי יש לי הרבה הצעות, וכל פעם אני הפתיחה שלי תהיה בסם אללה, איימן עודה, זה לא נכון.

משולם נהרי: הציבור רוצה לראות עשייה.

משולם נהרי: הציבור לא רוצה לראות דמגוגיה זולה, דיבורים באוויר.

משולם נהרי: אנחנו הולכים בדרכו של אברהם אבינו.

משולם נהרי: אברהם אבינו, ביום השלישי למילתו, בזמן שיש לו כאבי תופת – הוא בכל זאת לא אדם צעיר, הוא אדם מבוגר, אדם בן 99 שנה, ומל את עצמו, זה ייסורים קשים – הוא עומד כחום היום בפתח האוהל להכניס אורחים.

משולם נהרי: איימן, הכנסת האורחים של אברהם אבינו הייתה לשם דבר.

משולם נהרי: ואתה יודע את מי הוא הכניס בסוף, מי הזדמן לו?

משולם נהרי: המלאכים היו בדמות ערבים – ככה כתוב.

קריאות: - - -

משולם נהרי: לא להפריע לי.

משולם נהרי: הם היו בדמות ערבים, והוא רץ עם הייסורים שלו לקבל אותם, כדי לתת להם לשונות בחרדל, כדי לפנק אותם, אנשים שבאו מהדרך, מהמדבר, קיבל אותם בסבר פנים יפות.

משולם נהרי: אנחנו הולכים בדרכו של אברהם אבינו.

משולם נהרי: אברהם אבינו, איש החסד, הכנסת אורחים – זו הדרך שמנחה אותנו וזו גם הדרך שהורה לנו מורנו ורבנו עטרת ראשנו מרן הרב עובדיה יוסף, זכר צדיק וקדוש לברכה.

משולם נהרי: לדאוג לזולת.

משולם נהרי: אתה לא יכול לבוא ולהגיד: אתם לא חברתיים.

משולם נהרי: אנחנו חברתיים, היינו ונישאר.

משולם נהרי: זו כל מהותנו, זה הבסיס שלנו, זה הדגל שלנו, ואנחנו כל הזמן עושים את זה.

משולם נהרי: רק לפני שנה-שנתיים אני סיירתי במגזר הערבי, שמעתי את התודות ואת ההערכה ואת הכול – לְמה?

משולם נהרי: לא לדיבורים.

משולם נהרי: הם לא שמעו דיבורים.

משולם נהרי: לא נאמנו להם מפה, גם לא בשפה הערבית, אבל עשינו, היינו ערים למצוקות, דאגנו לכול.

משולם נהרי: כשאני העברתי את מה שנקרא "חוק נהרי", לא עשיתי אותו לחרדים, עשיתי אותו לכולם.

משולם נהרי: גם המוסלמים, גם הנוצרים, גם הדרוזים, כולם נהנו ממנו, כי זו תפיסת עולמנו.

משולם נהרי: תפיסת עולמנו זה לדאוג לכולם.

מרב מיכאלי: סליחה, אדוני היושב-ראש, הזמן נגמר.

אליהו ברוכי: נא לסיים.

משולם נהרי: אם יש מפלגה שהיא חברתית - -

אליהו ברוכי: נא לסיים.

משולם נהרי: - - זו מפלגת ש"ס.

משולם נהרי: תודה.

מרב מיכאלי: - - -

אליהו ברוכי: ביקשתי לפני רגע.

אליהו ברוכי: ביקשתי לסיים.

משולם נהרי: סיימתי.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת עפר שלח, בבקשה, זכות תגובה.

אליהו ברוכי: רק אני מבקש מחברי וחברות הכנסת: כל אחד יתפוס את מקומו, בבקשה.

אליהו ברוכי: בבקשה, שלוש דקות.

עפר שלח: סגן השר נהרי, מאוד נהניתי מהחצי השני של תגובתך, עם הסיפור הנפלא על אברהם והלשונות בחרדל.

עפר שלח: דא עקא שהחצי הראשון אפילו לא היה טקסט שמתחבר אחד עם השני, כי ההנמקה שכתבו לך היא הנמקה שהחוק הזה יוצר אי-שוויון בזה שהעובד השכיר, המעסיק שלו יפצה את המדינה או ישפה את המדינה, את הביטוח הלאומי, על דמי הפגיעה שמשולמים לעובד, ואצל עצמאי זה לא יהיה ככה.

עפר שלח: זאת אומרת, לא בסדר בעיני המדינה שלא זו בלבד שהמעסיק, שהוא אותו עצמאי, יצטרך לשלם את ה-12 יום שמקבל העובד שלו – זה יוצר אי-שוויון מפני שהוא ישלם פעמיים: פעם אחת כשהוא ישלם עבור העובד שלו ופעם שנייה כשהוא לא יקבל.

עפר שלח: זה יוצר אי-שוויון לביטוח הלאומי, לא למעסיק, לא לעצמאי.

עפר שלח: את העצמאי זה דופק פעמיים, סליחה על הביטוי.

עפר שלח: אז אתם באים לפה, אל מול הציבור הזה, שחבר הכנסת פורר ואני תיארנו לכם – כי כנראה זה לא כך מעניין אתכם – את מצוקתו איומה, ואתם אומרים: לא, לא, אנחנו עומדים על זכותנו שהאנשים האלה ישלמו פעמיים, פעם בשביל העובד שלהם ופעם בשביל מה שהם לא מקבלים.

עפר שלח: זאת ההנמקה שכתבו לך אנשי משרדך למה להתנגד להצעת החוק הזאת.

משולם נהרי: למה אתה לא מוכן - - -

עפר שלח: ואתה עוד אומר: אם יוחל על שכירים.

עפר שלח: מה פתאום יוחל על שכירים?

משולם נהרי: למה אתה לא מוכן - - -

עפר שלח: כל העלות, אתה אומר – ותאמין לי, כשמתווכחים עם אגף התקציבים מגיעים הרבה פעמים למספרים אחרים – כל העלות של הצעת החוק הזאת היא 20 מיליון שקל.

עפר שלח: ב-20 מיליון שקל אתם יכולים לעשות קצת צדק לציבור הזה, שנפגע הכי קשה במשבר הנוכחי.

עפר שלח: אפילו ב-20 מיליון שקל עיניכם צרה.

עפר שלח: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה, זכות תגובה, שלוש דקות.

עודד פורר: תודה, אדוני.

עודד פורר: אדוני סגן השר, חברי הכנסת, זאת לא הפעם הראשונה שאתם עולים לכאן, שרי הממשלה, סגני השרים, ומסבירים לנו למה אתם לא תומכים באף הצעת חוק שנוגעת למגזר העסקי, שנוגעת לעצמאים, שנוגעת לשכבה הכי נמוכה במשק, שאוכלת את כל המרורים שאתם מאכילים אותה פעם אחר פעם.

עודד פורר: ואני חייב לומר, בפרפרזה על מה שאמר השר אמסלם לא מזמן: יש רשע שלא יודע שמה שהוא עושה זה רשע, מישהו שלא יודע שהפעולה שהוא עושה היא רעה לזולת, אבל יש אחד שיודע שמה שהוא עושה זה רשע, שיודע שמה שהוא עושה זה פשע ושיודע שההתנהלות שלו מול העצמאיות, העצמאים וכל המגזר העסקי היא רשעות לשמה, ועדיין הוא עושה את זה.

עודד פורר: אז מה הרשעות הזאת לכם?

עודד פורר: מה עניינכם בסיפור הזה?

עודד פורר: עד כמה אתם יכולים להיות עסוקים במינויים שלכם ובמשרדים שלכם ובקשקושים שלכם?

עודד פורר: פעם אחת לבוא ולתקן את העוול אל מול העצמאיות, אל מול העצמאים, אם זה בדמי מחלה, אם זה בדמי פגיעה ואם זה בדמי אבטלה, ולא חסרות הדוגמאות.

עודד פורר: פעם אחר פעם אתם עולים לפה ומספרים סיפור ומגלגלים עיניים כאילו אתם לא יודעים.

עודד פורר: אבל אתם יודעים – אתם יודעים שאתם לא בסדר, אתם יודעים שאתם פוגעים בציבור, ועדיין אתם תניפו את ידכם היום כדי למחוק את הצעת החוק הזאת, שיכולה לתקן את העוול שכל כך דורש תיקון דווקא בימים האלה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצבעה.

אליהו ברוכי: ההצבעה תתקיים על כל חוק בנפרד.

אליהו ברוכי: כולם במקומות שלהם חוץ מעודד פורר, עפר שלח ומיקי לוי, המציעים של ההצעות, הנוכחית והבאה.

אליהו ברוכי: ההצבעה הראשונה היא על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי פגיעה לעצמאי), התש"ף–2020.

אליהו ברוכי: בבקשה להצביע.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 36 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 41 נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדה את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי פגיעה לעצמאי), התש"ף

אליהו ברוכי: –2020, לא נתקבלה.

אליהו ברוכי: תוצאות ההצבעה, אם כן, הן 36 בעד.

אליהו ברוכי: בתוספת שלושת חברי הכנסת עפר שלח, עודד פורר ומיקי לוי זה 39 בעד, נגד – 41, ונמנעים – אין.

אליהו ברוכי: הצעת החוק לא התקבלה.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק של עודד פורר, הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי פגיעה לעצמאי), התש"ף–2020.

אליהו ברוכי: הצבעה, בבקשה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 34 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 41 נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדה את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי פגיעה לעצמאי), התש"ף

אליהו ברוכי: –2020, לא נתקבלה.

אליהו ברוכי: תוצאות ההצבעה: 34 בעד.

אליהו ברוכי: אני מוסיף את חבר הכנסת עופר שלח, חבר הכנסת עודד פורר וחבר הכנסת מיקי לוי – זה 37 בעד, נגד – 41, אין נמנעים.

אליהו ברוכי: הצעת החוק נדחתה.

אליהו ברוכי: [הצעת חוק פ/623/23; נספחות.

אליהו ברוכי: ]

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים עכשיו לדיון על הצעת החוק הבאה – הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ביטול הפטור ממס לתשלומים ושירותים הניתנים לראש הממשלה), התש"ף–2020.

קריאה: - - -

אליהו ברוכי: הסתכלתי בתקנון.

אליהו ברוכי: התקנון לא מאפשר כרגע את ההודעה האישית.

אליהו ברוכי: ינמק חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מלכיאלי, אולי אפשר לצאת החוצה?

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מלכיאלי, אולי אפשר החוצה, בבקשה?

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: חברי כנסת נכבדים - - -

אליהו ברוכי: אם אפשר, בבקשה, שקט ברחבי המליאה.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מדינת ישראל נמצאת במשבר הכלכלי הגדול ביותר שידעה המדינה מאז ומעולם.

מיקי לוי: במקום לטפל במיליון מובטלים, ב-80,000 עסקים שקרסו, בענפים שלמים במשק שנחרבו, במקום להגיש תקציב מדינה, ראש הממשלה עסוק בדבר אחד: בסידור הטבות מס לעצמו.

מיקי לוי: קשה מאוד להבין את הניתוק שראש הממשלה מצוי בו – ניתוק מאזרחי המדינה וממצבה הכלכלי - - -

מתן כהנא: רק דיבורים.

מתן כהנא: רק דיבורים.

מיקי לוי: אתם לא עוזרים לנו בכלום.

מיקי לוי: כהנא, חבר הכנסת כהנא, אתם לא עוזרים לנו להפיל את הממשלה.

מתן כהנא: רק דיבורים - - -

מיקי לוי: כולכם דיבורים, חבר הכנסת כהנא.

מתן כהנא: - - -

אליהו ברוכי: חבר הכנסת כהנא, בבקשה.

מתן כהנא: פעלתם - - -

מיקי לוי: כהנא, אתם לא עוזרים לנו בכלום – לא להפיל את הממשלה, אתם בורחים.

מתן כהנא: - - -

מיקי לוי: אחרת איך אפשר להסביר את הפנייה ההזויה הזאת להטבות מס בזמן שאזרחים במדינה לא יודעים איך ישלמו במכולת; בזמן שאנשים מאבדים את כל עולמם וסוגרים את העסק שחלמו עליו וטיפחו; בזמן שאין תקציב מדינה כבר שנתיים במדינה הזאת; בזמן שהגירעון שלנו מטפס הרחק מעבר ל-150 מיליארד שקלים – 74% חוב–תוצר.

מיקי לוי: ניתוק זו התשובה.

מיקי לוי: ראש הממשלה פשוט מנותק.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, בסיטואציה אחרת אולי לא היה צריך בכלל את הצעת החוק, כיוון שראש ממשלה לא היה מעז לדרוש הטבות מס מהמדינה על הוצאות במעונו הפרטי.

שלמה קרעי: - - - ראש ממשלה - - -

אליהו ברוכי: חבר הכנסת קרעי, תודה רבה.

מיקי לוי: בטח שלא בזמן משבר כלכלי כל כך קשה.

שלמה קרעי: איזה עוד ראש ממשלה שילם על התחזוקה של הבית הפרטי שלו?

מיקי לוי: אלא שלראש הממשלה הזה כבר מזמן אבדה הבושה.

מיקי לוי: אין לו בעיה להישאר בתפקידו עם שלושה כתבי אישום בתיק אחד, ואין לו בעיה לבוא בדרישות חצופות להטבות מס ולהכניס את ידו לקופה הציבורית.

שלמה קרעי: אתה יודע שהוא לא בא בדרישה - - - הדרישות הן הפוכות, מיקי.

מיקי לוי: הדרישה הייתה להחזר מס על ביתו הפרטי בקיסריה משנת 2009, על כל הוצאות אחזקת הבית הפרטי: על ההובלות, על ציוד הגן, על המים - -

שלמה קרעי: מיקי, הוא ראש הממשלה.

מיקי לוי: - - במאות אלפי שקלים, בנוסף למאות אלפי שקלים שהוא כבר קיבל על החזר שכר החל משנת 2019, היעדר תשלום המס על משכורתו.

מיקי לוי: מאות אלפי שקלים, ועכשיו היעדר מס על הוצאות הבית הפרטי בקיסריה.

שלמה קרעי: מיקי, מה כואב לך?

מיקי לוי: ולכן יש צורך בחוק.

מיקי לוי: אין לו ערכים ואין לו מוסר ואין לו יושרה, כשלאזרחים אין במקרר - - -

שלמה קרעי: איזה ראש ממשלה ישר, איזה ראש ממשלה כן שילם?

שלמה קרעי: תגיד לי, תן דוגמה.

מיקי לוי: לכן יש צורך בחוק שיבצע הפרדה ברורה, שים לב - -

שלמה קרעי: רשות המיסים אמרה שאף אחד לא שילם.

מיקי לוי: - - בין מעונו הפרטי של ראש הממשלה לבין מעונו הרשמי.

מיקי לוי: הגיע הזמן לעשות גבול ברור בין קיסריה לבלפור.

מיקי לוי: מדינת ישראל מממנת מעון רשמי לראש הממשלה לצורך מילוי תפקידו – זה צודק וראוי.

מיקי לוי: ובמסגרת המעון הזה אני חושב שצריך לתת לראש הממשלה הכול, לנוחיותו ולנוחיות משפחתו, ולספק את כל צרכיו.

מיקי לוי: ראש ממשלת ישראל צריך מקום נוח ומכובד לעבוד ולחיות בו.

מיקי לוי: אין על כך עוררין.

מיקי לוי: גם אין עוררין על כך שראש הממשלה לא צריך לממן ממשכורתו את הוצאות הרכב המשוריין המיוחד שהמדינה מעמידה לרשותו.

מיקי לוי: הסכמנו בוועדת הכספים – וגם הצבעתי בעד – שהוא לא ישלם את העלות של הרכב שהמדינה מעמידה לו, וזה בסדר.

מיקי לוי: יחד עם זאת, מדינת ישראל לא צריכה לממן, בהטבות מס או בכל דרך אחרת, הוצאות ושירותים שקשורים למעונו הפרטי.

מיקי לוי: לא מים בבריכה בקיסריה – זה לא קשור למעונו הפרטי, ואם הציבור משלם על זה, אני מזמין את כל תושבי אור עקיבא לבוא ולהשתכשך במי הבריכה – לא החלפת ריצוף, לא רהיטי גן ולא מיזוג מרכזי.

מיקי לוי: יש מעון רשמי ויש מעון פרטי, וחייבים למתוח קו ברור ביניהם.

מיקי לוי: יתכבד ראש הממשלה ויוציא את הכסף מכיסו למעונו הפרטי בקיסריה.

מיקי לוי: ראש הממשלה טוען שהוא עובד גם מקיסריה ולא מפסיק להיות ראש ממשלה.

מיקי לוי: זה נכון, אבל איפה עובר הגבול?

מיקי לוי: אם נלך עם הטיעון הזה של ראש הממשלה, למה שלא נממן לו גם שיפוץ נרחב בעלות מיליוני שקלים בבית שישביח את הנכס?

שלמה קרעי: מה עם ראשי ממשלה קודמים - - -

מיקי לוי: וזה יבוא.

מיקי לוי: יחליפו את מערכת המיזוג שעולה 80,000, 100,000; יחליפו את המטבח; יחליפו ריצוף בגלל שמרצפת אחת נשברה – אין גבול.

מיקי לוי: והרי הכול לא שקוף.

מיקי לוי: כשאנחנו מבקשים דיווח – סודי, כאילו זה סודות מדינה.

שלמה קרעי: זה שקר, מיקי.

שלמה קרעי: הכול שקוף.

א מיקי לוי: אנחנו צריכים לקבוע כלל ברור שלא יאפשר את שוד הקופה הציבורית.

א מיקי לוי: מימון רשמי באופן מלא, אהלן וסהלן, הכול, אפילו גלידה פיסטוק ב-10,000 שקל.

א מיקי לוי: מימון הוצאות של מעון פרטי – בשום פנים ואופן לא.

א מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, לפני חצי שנה, כשכבר היינו בעיצומו של משבר כלכלי, הגיעה הבקשה המנותקת והחצופה הזאת של ראש הממשלה לוועדת הכספים להטבות מס בשווי של כמיליון שקל.

א מיקי לוי: במשך יום שלם התעסקה ועדת הכספים באדם אחד שאיבד את הבושה וחושב מזמן שהמדינה זה הוא.

שלמה קרעי: מי שאיבדו את הבושה זה אתם - - -

מיקי לוי: גבות הורמו על עזות המצח, עזות מצח של איש אחד.

מיקי לוי: שוד הקופה הציבורית.

מיקי לוי: איש לא האמין שבכך מתעסקת ועדת הכספים במשך יום שלם.

מיקי לוי: במקום לעסוק בפתרונות תעסוקה למיליון מובטלים, במתווה של פיצויים לעסקים קורסים, בחקיקת תקציב מדינה ובתוכנית כלכלית ארוכת טווח ליציאה מהמשבר, במקום לעסוק בציבור, התווכחנו על הטבות המס שראש הממשלה דרש לעצמו.

מיקי לוי: הסערה הציבורית הורידה את הנושא הזה מסדר-היום, וגרמה לראש הממשלה לגנוז את הדרישה שלו.

מיקי לוי: לא האמנתי שבעיצומו של המשבר, כשאנחנו עדיין מלקקים את הפצעים מהסגר השני, ראש הממשלה יחזור על הדרישה האטומה וישים פס על הציבור.

מיקי לוי: החזרות מס על הבית בקיסריה החל מ-2009.

מיקי לוי: על כל ההוצאות, כשהמדינה שילמה כבר על חלק מהדברים.

שלמה קרעי: אתה לא מאמין לעצמך.

מיקי לוי: תבדוק ברשות המיסים.

מיקי לוי: אתה יודע.

מיקי לוי: תבדוק ברשות המיסים.

מיקי לוי: רק השבוע הייתה דרישה.

שלמה קרעי: רשות המיסים אמרה שאף ראש ממשלה לא שילם מעולם הוצאות מס.

מיקי לוי: אם מישהו היה צריך דוגמה נוספת לניתוק של האיש הזה ולצורך בסיום תפקידו, הוא קיבל זאת שוב.

מיקי לוי: מכם, חברי הליכוד, אני כבר לא מצפה לשום דבר, אבל מדוע חבריי בכחול לבן נותנים לחרפה הזו יד?

מיקי לוי: האיש הזה גם כך לא סופר אתכם.

מיקי לוי: חברי הכנסת מכחול לבן, אתם נעדרים שוב מהאולם.

מיקי לוי: גם הפעם לא תצביעו?

מיקי לוי: הרי לא סופרים אתכם.

מיקי לוי: לפחות תבואו ותציבו איזשהו standing.

מיקי לוי: שום וכלום ושום דבר.

סמי אבו שחאדה: - - - מה ההשלכה של ההצעה שלך על המעון החלופי.

מיקי לוי: האיש הזה לא סופר את כחול לבן, מתנהל בדורסנות.

מיקי לוי: אז המינימום שהייתי מצפה מכם, כי אתם שומעים אותי בחדרים: תבואו לכאן, תשתחררו מהכלבים ומהכבלים המדומיינים שאוחזים בכם, ופשוט לעשות את הדבר הנכון, להצביע בעד הצעת החוק הכל-כך מתבקשת, צודקת, מוסרית, שתגן על הקופה הציבורית.

מיקי לוי: אני קורא לחברי הכנסת להצביע בעד החוק הזה, ולמנוע את שוד הקופה הציבורית לאור יום.

מיקי לוי: תודה רבה.

שלמה קרעי: מיקי, אתה חבר ועדת הכספים.

שלמה קרעי: תן לנו נתונים על ראשי ממשלה אחרים ששילמו.

שלמה קרעי: תן לנו.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: - - -

משה ארבל: ישיב השר המקשר בין הממשלה לכנסת דוד אמסלם.

משה ארבל: יעלה ויבוא.

משה ארבל: עשר דקות לרשותך, אדוני.

משה ארבל: בבקשה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת מיקי לוי, אתה יודע, כבר אמרו חז"ל: חצי מהאמת גרוע מהשקר.

דוד אמסלם: אתה עשית עכשיו תעמולה שקרית זולה ונמוכה, כהרגלך בקודש, בדיוק כמו שהמפלגה שלכם עושה.

דוד אמסלם: בואו נעבור לפרטים.

דוד אמסלם: ראש הממשלה במדינת ישראל עובד 24/7.

דוד אמסלם: אין עובד מדינה כזה.

דוד אמסלם: דרך אגב, עשיתי חשבון: הוא מרוויח בנטו, בערך, כ-35 ש"ח לשעה.

דוד אמסלם: יש מלצרים, בכל מסעדה, שמרוויחים יותר.

דוד אמסלם: אני לא מדבר על כמה מרוויח המפכ"ל, מנדלבליט, שופטים.

דוד אמסלם: אני לא מדבר על זה – החבר'ה שלכם.

אלעזר שטרן: הם גם משלמים - - -

דוד אמסלם: רק שנייה, תן לי.

דוד אמסלם: דקה.

דוד אמסלם: תן לי.

דוד אמסלם: אלעזר, תן לי.

אורלי פרומן: - - -

דוד אמסלם: אתה כאלוף הרווחת יותר מראש הממשלה.

אלעזר שטרן: - - -

דוד אמסלם: לדעתי, הפנסיה שלך כמעט מגיעה למשכורתו של ראש הממשלה.

אלעזר שטרן: אדוני - - - 35 ש"ח לשעה.

סמי אבו שחאדה: אדוני השר, איך הסתדר לך 35 שקל לשעה?

דוד אמסלם: תן לי, אני אסביר.

דוד אמסלם: אתה שילמת על האוכל שאכלת בבסיס?

אלעזר שטרן: על האוכל שלי, על הילדים שלי - - -

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: הבנתי, אתה כנראה שילמת עבור אוכל שאכלת בבסיס כאלוף.

אלעזר שטרן: כן, אני שילמתי - -

דוד אמסלם: שנייה - - -

אלעזר שטרן: - - גם הילדים שלי - - -

דוד אמסלם: אבל בוא נעבור לעניין.

משה ארבל: חבר הכנסת אלעזר שטרן, אני מבקש לאפשר - - -

דוד אמסלם: קודם כול, בואו נעבור על העובדות, בואו נעבור לרמה הנמוכה שאתם יורדים אליה.

דוד אמסלם: בואו נבין על מה מדובר.

קריאה: - - -

קריאה: - - - כפול 70 שנה.

משה ארבל: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

משה ארבל: תודה.

משה ארבל: חבר הכנסת קרעי, תאפשר לשר להשיב.

דוד אמסלם: בואו נבין על מה מדובר.

דוד אמסלם: הרי אתם אומרים שראש הממשלה נהנתן.

דוד אמסלם: 35 ש"ח לשעה בנטו.

דוד אמסלם: אתה מרוויח, כפנסיונר, קצת יותר.

אלעזר שטרן: רחמים - - -

אורלי פרומן: - - -

דוד אמסלם: עכשיו, בואו נעבור לסיפור.

אלעזר שטרן: - - - לא, לא כדאי.

דוד אמסלם: אני רוצה לענות לחבר הכנסת מיקי – זה מפריע לי.

דוד אמסלם: תראה לאן אתה יורד, איזה רעיוניות בזויים והזויים יש לך.

דוד אמסלם: ראש הממשלה הרי עובד גם מביתו בקיסריה.

דוד אמסלם: הוא לא מתקלח בשני מקומות.

דוד אמסלם: הוא לא אוכל בשני מקומות.

אלעזר שטרן: - - -

דוד אמסלם: שנייה.

אלעזר שטרן: לנגב את הדמעות.

דוד אמסלם: עכשיו יש את החוק.

אלעזר שטרן: זה לנגב את הדמעות.

דוד אמסלם: החוק במדינת ישראל קיים מאז קום המדינה.

דוד אמסלם: כל ראשי הממשלה היו כך.

דוד אמסלם: דרך אגב, גם נשיא המדינה הוא כך.

דוד אמסלם: זה לא מפריע לכם, הכול בסדר, אבל ראש הממשלה נתניהו – הרי אנחנו צריכים לשווק אותו כאיזה נהנתן, לא מוסרי.

דוד אמסלם: אתם לא מתביישים, 35 שקל לשעה?

דוד אמסלם: הרי הבן האדם הזה נותן הרצאה אחת ומרוויח יותר מחצי מיליון דולר, אם הוא רוצה.

אלעזר שטרן: - - -

אורלי פרומן: - - - הרצאות - - -

דוד אמסלם: אבל אתם, לא מעניין אתכם.

דוד אמסלם: אתם משקרים לציבור.

דוד אמסלם: עכשיו, על מה הייתה לכאורה הטבת המס, שאתה יודע שהיא שקרית?

דוד אמסלם: ראש הממשלה לא ביקש הטבות מס.

דוד אמסלם: לא מזמן באו אליו ואמרו לו: אתה חייב מיליון שקל.

דוד אמסלם: הוא אמר: על מה?

דוד אמסלם: אמרו לו: על הרכב.

דוד אמסלם: אמרו לו על – אמר - - -

קריאה: - - -

דוד אמסלם: רק שנייה, אבל יש עוד ראשי ממשלה.

דוד אמסלם: רק שנייה, אל תעשה לי ככה.

דוד אמסלם: התיקון היה מ-2018.

דוד אמסלם: הדרישה הייתה מ-2009.

דוד אמסלם: יש פה מסע שקרי, שאתם מובילים בו את הציבור ברגע הכי נמוך של הציבור, כשכולם בקורונה, כואב להם והם נמצאים במצב רוח.

דוד אמסלם: אתכם זה לא מעניין; אם אנחנו יכולים לזרוק עוד אבן, עוד שקר, עוד לפוצץ.

דוד אמסלם: להעליב אותו עוד.

דוד אמסלם: למה לא?

אלעזר שטרן: - - - קורונה.

אלעזר שטרן: למה - - - קורונה?

משה ארבל: חבר הכנסת אלעזר שטרן, לא להפריע.

דוד אמסלם: הרי ראש הממשלה שלנו במדינת ישראל – אנחנו חייבים להעליב אותו.

דוד אמסלם: למה לא?

דוד אמסלם: למה לא לרמוס את כבודו?

דוד אמסלם: אתם מנהלים פה מסע שקרי כבר למעלה משנה, ואתה בראשם.

דוד אמסלם: אני ישבתי בוועדת הכספים.

דוד אמסלם: אתה השקרן הכי גדול בנושא הזה.

דוד אמסלם: את האמת אתה יודע.

דוד אמסלם: לכן, אני אומר לך: בושה וחרפה גם על הצעת החוק שלך וגם על הדברים שאמרת.

קריאה: אתה מגן על הארכי-שקרן.

משה ארבל: תודה רבה, השר אמסלם.

מיקי לוי: אדוני, בנוסף לזמן שלי, מכיוון שהשר קרא לי "שקרן" – לא אני שקרן.

משה ארבל: אז אם אתה תרצה להגיש בקשה להודעה אישית, אתה מוזמן להגיש - -

מיקי לוי: ודאי.

משה ארבל: - - את זה, בהתאם לתקנון, בכנסת.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: מגיע לי.

מיקי לוי: מגיע לי.

מיקי לוי: לא צריך להגיש כלום.

משה ארבל: אדוני יקשיב.

משה ארבל: את שלוש הדקות שיש לך כדי להשיב נתת לחבר הכנסת לפיד, שיעלה ויבוא, ובמידה שתרצה הודעה אישית לאחר מכן, ספציפית על זה – בהתאם לתקנון, תגיש בכתב.

משה ארבל: הבקשה תיבחן בלב פתוח ובנפש חפצה.

שלמה קרעי: - - -

קריאה: - - -

משה ארבל: חבר הכנסת קרעי, אני מבקש לא להפריע לחבר הכנסת לפיד.

משה ארבל: אדוני, בבקשה, שלוש דקות.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לא קורה הרבה שמציגים הצעת חוק קודם כול מתוך תחושה של מבוכה עמוקה.

יאיר לפיד: זה מביך את הבניין הזה.

יאיר לפיד: אנחנו עומדים פה ומציעים הצעות חוק מפני שאדם, שמרוויח יותר מ-53,000 שקל בחודש – ושהוא מיליונר עוד לפני זה – פעם אחרי פעם בא לכנסת ישראל בשביל לקושש עוד כמה שקלים מכספו של הציבור.

יאיר לפיד: צריך איזושהי קהות חושים גמורה.

יאיר לפיד: הוא גם הלך באמצע הסגר הראשון, לוועדת הכספים לקבל מיליון שקל הטבות מס, ובסגר השני הוא רוצה את ההוצאות על ביתו הפרטי.

יאיר לפיד: לאנשים אין מה לאכול.

יאיר לפיד: אני לא הייתי בא הנה בשביל הכסף.

יאיר לפיד: לא הייתי עולה הנה, לדוכן, בגלל הכסף, אלא בגלל מודל המנהיגות.

יאיר לפיד: זו מנהיגות?

יאיר לפיד: עסק אחרי עסק מתמוטט, אדם אחרי אדם מאבד את פרנסתו.

יאיר לפיד: מנהיגות נמדדת בדוגמה אישית.

יאיר לפיד: אנחנו עומדים פה מפני שאנחנו עושים את זה.

יאיר לפיד: כל חברי הכנסת שלנו, מ-2015, תורמים את כל תוספות השכר השערורייתיות שכנסת ישראל נותנת לעצמה.

יאיר לפיד: למה?

יאיר לפיד: כי יש אזרחים שם בחוץ, וקשה להם.

יאיר לפיד: היום קשה להם יותר מאי פעם.

יאיר לפיד: בזמן הזה נתניהו כל הזמן עסוק רק בשאלה איך הוא יוציא עוד כמה שקלים מקופת המדינה ויכניס אותם לכיס שלו.

יאיר לפיד: אין בעיה, יש מקום בכיס שלו.

יאיר לפיד: כזכור, אין שם ארנק, אין שם כרטיס אשראי.

יאיר לפיד: הכיס ריק, יש מקום לכול.

שלמה קרעי: - - -

יאיר לפיד: מבוכה איומה לאזרחי ישראל ולבית הזה שאנחנו בכלל צריכים לדון בזה.

יאיר לפיד: ראש ממשלה נורמלי במדינה נורמלית היה אומר: חס וחלילה שעכשיו מישהו יתעסק בכסף הפרטי שלי כשלאנשים אין מה לאכול.

יאיר לפיד: שיתבייש לו; שיסתכל בעיניים של המובטלים, של האנשים שאיבדו את פרנסתם בכהונתו, במשמרת שלו, תוך כדי זה שהוא נכשל לגמרי בטיפול בכלכלה ובמחלה, ויגיד להם: נכון, אתם צודקים.

יאיר לפיד: אני איש מאוד עשיר, אני אשלם את החשבונות של עצמי.

יאיר לפיד: העניים לא צריכים לשלם את החשבונות שלי.

יאיר לפיד: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת יאיר לפיד.

משה ארבל: לבקשת הממשלה ולבקשת 20 חברי כנסת, מזכירת הכנסת תתבקש לקיים הצבעה שמית.

משה ארבל: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – בעד אלי אבידר – בעד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד קארין אלהרר – בעד סעיד אלחרומי – אינו נוכח זאב אלקין – אינו נוכח דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – נגד גבי אשכנזי – אינו נוכח יעקב אשר – נגד אוריאל בוסו – נגד דוד ביטן – נגד רם בן ברק – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אורנה ברביבאי – בעד אליהו ברוכי – נגד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יוסף ג'בארין – בעד יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – נגד עוזי דיין – נגד אבי דיכטר – נגד צבי האוזר – אינו נוכח ניצן הורוביץ – אינו נוכח עמית הלוי – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח יועז הנדל – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וונש – נגד מכלוף מיקי זוהר – נגד תמר זנדברג – בעד אסף זמיר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת מיקי חיימוביץ' – אינה נוכחת ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד אחמד טיבי – בעד יוסף טייב – נגד יעקב טסלר – נגד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח היבה יזבק – בעד עומר ינקלביץ' – נגד משה יעלון – בעד אלי כהן – נגד יצחק כהן – נגד מאיר כהן – בעד מירב כהן – נגד מתן כהנא – אינו נוכח ע'דיר כמאל מריח – בעד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד אביגדור ליברמן – אינו כוח יעקב ליצמן – נגד יאיר לפיד – בעד אוסנת הילה מארק – נגד פטין מולא – נגד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי קונין – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד יעקב מרגי – נגד משולם נהרי – נגד אבי ניסנקורן – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח סונדוס סאלח – בעד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח גדעון סער – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – נגד חמד עמאר – בעד ג'אבר עסאקלה – בעד עודד פורר – אינו נוכח יצחק פינדרוס – נגד טלי פלוסקוב – נגד אורלי פרומן – בעד תהלה פרידמן – נגד עמיר פרץ – אינו נוכח רפי פרץ – נגד עינב קאבלה – אינה נוכחת אנדרי קוז'ינוב –

ירדנה מלר-הורוביץ: בעד אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – אינו נוכח אריאל קלנר – נגד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – אינה נוכחת עידן רול – בעד יואל רזבוזוב – בעד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אנטאנס שחאדה – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד הילה שי וזאן – נגד מיכל שיר סגמן – נגד עפר שלח – בעד איציק שמולי – אינו נוכח רם שפע – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – בעד פנינה תמנו – אינה נוכחת

משה ארבל: מזכירת הכנסת תקרא בשמותיהם של חברי הכנסת שטרם הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יולי יואל אדלשטיין – נגד סעיד אלחרומי – אינו נוכח זאב אלקין – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח גבי אשכנזי – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח צבי האוזר – נגד ניצן הורוביץ – בעד צחי הנגבי – נגד יועז הנדל – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה נוכחת אסף זמיר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – בעד מיקי חיימוביץ' – אינה נוכחת דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מתן כהנא – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח אבי ניסנקורן – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח גדעון סער – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח עודד פורר – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח עינב קאבלה – אינה נוכחת אלכס קושניר – בעד יואב קיש – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת איציק שמולי – אינו נוכח רם שפע – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת פנינה תמנו – אינה נוכחת

משה ארבל: יש מי מחברי הכנסת שנוכח במליאה וטרם הצביע?

משה ארבל: מזכירת הכנסת תקרא בשמות.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אביגדור ליברמן – בעד עודד פורר – בעד יאיר גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד אוסאמה סעדי – בעד

משה ארבל: ובכן, תמה ההצבעה.

משה ארבל: מזכירת הכנסת, בבקשה, נכריז את תוצאותיה.

משה ארבל: ובכן, תוצאות ההצבעה על הצעת החוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ביטול הפטור ממס לתשלומים ושירותים הניתנים לראש הממשלה), התש"ף

משה ארבל: –2020, של חבר הכנסת מיקי לוי: 50 מתנגדים, 41 תומכים.

משה ארבל: אשר על כן, אני קובע כי הצעת החוק לא התקבלה.

משה ארבל: לפני שנמשיך בסדר-היום אני מבקש לאפשר הודעה אישית לחבר הכנסת מתן כהנא, ולאחר מכן – לחבר הכנסת מיקי לוי.

משה ארבל: בבקשה, אדוני, חמש דקות לרשותך.

מתן כהנא: בוא נעשה הפוך.

משה ארבל: לפי סדר המבקשים.

משה ארבל: אתה מוזמן.

משה ארבל: תודה.

משה ארבל: חמש דקות לרשותך, אדוני.

משה ארבל: בבקשה.

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כמפקד טייסת 16F- לשעבר אני יודע עד כמה חשובות לחיל האוויר הטייסות והנווטות שלנו.

מתן כהנא: הבקשה למנוע התאמות לנשים בצה"ל תפגע בנשים ותפגע בצה"ל.

מתן כהנא: הדרישה של ארבע הצעירות הנפלאות שעתרו לבג"ץ כדי להתקבל ליחידות השדה המסתערות של צה"ל בלי – ואני מצטט – שום הנחות בשל מגדרן עלולה להתברר כשגיאה קשה.

מתן כהנא: מזל, מזל שחיל האוויר לא הקשיב להן; מזל שחיל האוויר הבין שכדי לחשל את אופיין של הלוחמות מספיק שהן ילכו חצי מהמשא ויסחבו חצי מהמשקל.

מתן כהנא: אם הדרישה הלכאורה-מתקדמת לוותר על התאמות בשל מגדר הייתה מתקבלת בחיל האוויר, היינו מאבדים את מרבית הטייסות והנווטות המעולות שלנו, שחלקן כבר הגיעו לתפקידי פיקוד בכירים בחיל האוויר.

מתן כהנא: בשם השוויון דורשות העותרות דרישה שתפגע גם בנשים וגם בצה"ל.

מתן כהנא: אסור לנו לוותר על הלוחמות המעולות האלו בחיל האוויר.

מתן כהנא: לצה"ל יש תפקיד אחד – ניצחון על האויב ושמירה על ביטחון ישראל.

מתן כהנא: עלינו להיזהר מלהפוך את צה"ל לזירה לקידום אג'נדות.

מתן כהנא: כשמתעלמים מהמציאות וחושבים שאין הבדל בין גברים לנשים זה פוגע בכולנו, גם בנשים.

מתן כהנא: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת מתן כהנא.

משה ארבל: חבר הכנסת מיקי לוי, לרשותך גם כן חמש דקות.

משה ארבל: כמדומני, התקנון מבקש שכאשר עולים להודעה אישית, יש לציין את הנושא שעליו הולכים לדבר, ולא לדבר באופן כללי אלא רק בנושא שלשמו אושרה ההודעה האישית.

משה ארבל: לתשומת ליבך, חבר הכנסת כהנא.

משה ארבל: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת השר אמסלם, אני לא ארד לרמה שלך ואכנה אותך שקרן.

מיקי לוי: זה פשוט לא יפה, כי אתה שר בממשלת ישראל.

מיקי לוי: אבל תבדוק את הנתונים של רשות המיסים, תבדוק את הנתונים שהונחו על שולחנה של ועדת הכספים.

מיקי לוי: אני מציע לך לעשות את זה.

מיקי לוי: רשות המיסים ביקשה לדעת מה ההוצאות על הבית בקיסריה שבמסגרת תפקידו של ראש הממשלה.

מיקי לוי: היא נענתה במילה אחת: הכול.

מיקי לוי: הכול, אני שואל, הכול?

מיקי לוי: מה למים בבריכה – זה במסגרת תפקידו?

מיקי לוי: נשמע כזה לא ענייני, אבל אלה הדברים.

מיקי לוי: מה להחלפת המזגנים, מה לגינון והאחזקה, מה לשבר והשיפוצים, כל אלה במסגרת תפקידו?

מיקי לוי: בקשה לפטור ממס על כל ההוצאות מ-2009 – הכול במסגרת תפקידו?

מיקי לוי: ותחשוב על זה.

מיקי לוי: אני רוצה להגיד לכם משהו, ובדקתי את זה: אף ראש ממשלה לא קיבל מימון על ביתו הפרטי.

שלמה קרעי: שקר וכזב - - - מיקי.

שלמה קרעי: רשות המיסים - - - שכן - - -

מיקי לוי: אף ראש ממשלה לא קיבל מימון על אחזקה.

מיקי לוי: הוא קיבל את האוכל, אם לא היה במעון הרשמי, קיבל את השירות של המבשלת אם לא היה במעון הרשמי.

שלמה קרעי: מיקי, אתה לא שקרן, אבל אתה משקר כאן.

מיקי לוי: לא החליפו לו ריהוט, לא תיקנו ולא החליפו דבר.

מיקי לוי: עכשיו אני יכול להגיד לכם עוד משהו: אם המדינה משלמת על הבית בקיסריה, אני יכול להגיד לכם מעדויות שאספתי: מפקדי צה"ל, שב"כ, מוסד, שרים שהוזמנו לפגישה עם ראש הממשלה כאשר היה בקיסריה: מעולם, מעולם לא קיימו את הפגישה בביתו.

מיקי לוי: המדינה שכרה חדר אירוח במלון דן קיסריה ושילמה עליו.

מיקי לוי: ושילמה עליו.

מיקי לוי: אני מבין שאין כאן לא נאה דורש ולא נאה מקיים, ואיני מצפה לדבר וחצי דבר מבחינת יושרה, מוסר וערכים מראש הממשלה בנימין נתניהו.

שלמה קרעי: מיקי, כדאי שתבדוק - - -

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת מיקי לוי.

משה ארבל: [הצעת חוק פ/1201/23; נספחות.

משה ארבל: ]

משה ארבל: נעבור להצעת החוק הבאה בסדר-היום: הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון – ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית), התש"ף

משה ארבל: –2020, של חבר הכנסת יוסף ג'בארין וקבוצת חברי הכנסת.

משה ארבל: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

משה ארבל: בבקשה, אדוני, עשר דקות לרשותך.

משה ארבל: בבקשה, אדוני.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, השר אמסלם, שמופקד על הנושא, הצעת החוק שלי באה לקדם את העיקרון הבסיסי של שוויון, של הוגנות ושל שילוב האוכלוסייה הערבית בתעסוקה – נושא מאוד בוער, בטח בתקופה האחרונה של משבר הקורונה, אבל הוא בוער מאז ומתמיד עבור העובדים והאקדמאים הערבים.

יוסף ג'בארין: עקרון השוויון הוא עיקרון שאנחנו דורשים גם בהקצאת תקציבים, פיתוח הרשויות המקומיות הערביות, הרחבת תחומי השיפוט של היישובים הערביים, הקמת אזורי תעשייה, תקציבים לחינוך, תקציבים לרווחה.

יוסף ג'בארין: ועקרון השוויון נכון גם לנושא שאני מעלה היום, הנושא של ייצוג הולם, ייצוג ראוי לעובדים ולאזרחים הערבים ולאקדמאים הערבים בחברות הממשלתיות.

יוסף ג'בארין: חברים.

משה ארבל: חברי הכנסת.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להגיד לכם שדווקא בתחום הזה, בתחום של הייצוג של האוכלוסייה הערבית בקרב העובדים של החברות הממשלתיות, המצב הוא עגום במיוחד.

יוסף ג'בארין: ואני מסתמך כאן על נתונים של רשות החברות הממשלתיות, נתונים רשמיים.

יוסף ג'בארין: לפי הנתונים הללו, עד לאחרונה שיעור המועסקים הערבים בקרב החברות הממשלתיות עומד על 2.4%.

יוסף ג'בארין: שוב, 2.4% מסך כל המועסקים בחברות הממשלתיות הם עובדים ערבים.

יוסף ג'בארין: אנחנו מדברים כאן על כ-1,200 עובדים מתוך כ-53,000 עובדים בסך הכול.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להגיד לכם שקיימת הוראה של ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית בקרב דירקטורים של החברות הממשלתיות, אבל גם שם, למרות שקיימת הוראה בחוק, המצב עדיין רחוק מלבטא את הייצוג ההולם.

יוסף ג'בארין: כך למשל, ב-50 חברות ממשלתיות אין אפילו דירקטור אחד מהחברה הערבית.

יוסף ג'בארין: אפילו אחד בכ-50 חברות; זאת, למרות החלטת ממשלה עוד מ-2013 שקבעה שצריך למנות לפחות דירקטור בכל חברה.

דוד אמסלם: יש אפילו יושב-ראש אחד ערבי.

יוסף ג'בארין: הנתון הזה הוא נתון של רשות החברות הממשלתיות.

יוסף ג'בארין: אני אשמח לדעת אם זה השתנה.

דוד אמסלם: תבדוק בכביש 6 מי היושב-ראש.

יוסף ג'בארין: מהרשימה שאני קיבלתי יש כ-50 חברות ממשלתיות שאין בהן חבר ערבי בדירקטורים.

סמי אבו שחאדה: ד"ר יוסף, גם אם יש שניים, גם אם יש חמישה, זה היוצא מהכלל שמעיד על הכלל.

סמי אבו שחאדה: אז יש שלושה, מה זה?

יוסף ג'בארין: השיעור הכללי של הדירקטורים בתוך החברות הממשלתיות מהחברה הערבית הוא בסביבות 11%, שזה עדיין רחוק מ-20%, השיעור הכללי של האוכלוסייה הערבית.

יוסף ג'בארין: אבל כשרואים את תת-הייצוג הקיצוני – תת-הייצוג הקיצוני – בקרב העובדים, רואים את הפער: 2.4%, לעומת השיעור הכללי של האוכלוסייה הערבית, שהוא פי שמונה, 20%.

יוסף ג'בארין: לכן רק מלראות את המספרים הללו אפשר לראות עד כמה המצב עגום.

יוסף ג'בארין: אני אומר לכם שזה נכון ל-2018, שזה הדוח האחרון של רשות החברות הממשלתיות.

יוסף ג'בארין: אני אתן לכם דוגמה.

יוסף ג'בארין: קחו למשל את נתיבי ישראל.

יוסף ג'בארין: מה שיעור העובדים הערבים שם? 1%.

יוסף ג'בארין: כאילו שלנתיבי ישראל אין פרויקטים בתוך החברה הערבית.

יוסף ג'בארין: חברת החשמל, תראו את המספרים: מתוך 12,500 עובדים רק כ-150 עובדים ערבים, שזה בסביבות 1%.

יוסף ג'בארין: וזה נתון היסטורי, כל הזמן, והנתון הזה לא עולה.

יוסף ג'בארין: גם רכבת ישראל – 2.4%.

יוסף ג'בארין: חברת מקורות, 27 עובדים ערבים בלבד, שזה גם בסביבות 1%.

יוסף ג'בארין: נמל אשדוד – כמעט אין עובדים ערבים.

קריאה: פי ואחד.

יוסף ג'בארין: אחד או שניים.

יוסף ג'בארין: בנמל חיפה, העיר המעורבת, שתושביה יהודים וערבים, גם – כ-20 עובדים, שזה בסביבות 1.5%.

יוסף ג'בארין: דואר ישראל, 4.5%, שזה 260 מתוך יותר מ-6,000 עובדים.

יוסף ג'בארין: מה שחשוב להדגיש בהקשר הזה זה שהחוק העניק חובה לייצוג הולם גם לנשים, גם לאוכלוסייה האתיופית, וגם לבעלי מוגבלויות.

יוסף ג'בארין: אגב, לפי תיקון שהיה לא מזמן, נכתב שם "החברה הדרוזית", והשאירו בחוץ את הרוב של האוכלוסייה הערבית.

יוסף ג'בארין: אז החברה הערבית הדרוזית נכללת, אבל הרוב של האוכלוסייה הערבית לא נכלל בחוק.

יוסף ג'בארין: והשאלה היא למה: אותה הוראת חוק שקיימת בשירות המדינה, וקיימת בקרב דירקטורים של חברות ממשלתיות – מדוע לא מחילים אותה גם בקרב העובדים?

יוסף ג'בארין: וכאן הנקודה המאוד-חשובה בעניין הזה, שכל 1% שמעלה את הייצוג של האזרחים הערבים, כל 1% יכול להיות מאות של משרות חדשות.

יוסף ג'בארין: מאות.

יוסף ג'בארין: ולכן, כשאני מדבר על ייצוג הולם של האזרחים הערבים – ואגב, הצעת החוק בשלב הזה לוקחת את אותו ניסוח שקיים בחקיקה לגבי שירות המדינה ולגבי הדירקטורים, ולא נוקבת בשיעור מסוים.

יוסף ג'בארין: אני כמובן הייתי רוצה שזה יהיה לפחות 20%, אבל בשלב הזה אני שומר על אחידות הניסוח ולא כתוב שיעור ספציפי.

יוסף ג'בארין: אבל אם השיעור של האזרחים הערבים העובדים יגיע ל-20%, שזה השיעור הכללי של האוכלוסייה הערבית, זה אלפי משרות חדשות.

יוסף ג'בארין: אלפי משרות לעובדים, אלפי משרות לפועלים, לאקדמאים הערבים, שמשוועים למקומות תעסוקה דווקא בימים הללו.

יוסף ג'בארין: אני חושב שחשוב גם לראות שהקושי קיים גם בתחומים האחרים.

יוסף ג'בארין: זאת אומרת, גם בתוך המגזר הציבורי וגם בתוך שירות המדינה, גם שם יש בעיה.

יוסף ג'בארין: אם ניקח לדוגמה את שירות המדינה, קיימת שם הוראת חוק שקובעת את העיקרון של ייצוג הולם, אבל אם לא מחשיבים את מערכת הבריאות – ששם השיעור יחסית משקף את השיעור הכללי של האוכלוסייה הערבית – אנחנו מדברים על שיעור ייצוג של 8%.

יוסף ג'בארין: זה כמובן עדיין הרבה יותר טוב מ-2.4% שבקרב העובדים של החברות הממשלתיות אבל זה עדיין רחוק גם מ-20%, שזה השיעור הכללי של האוכלוסייה הערבית.

יוסף ג'בארין: לכן העובדה שקיים תת-ייצוג גם בתחום שירות המדינה וגם בחברות הממשלתיות רק מראה את המצב הקשה כאן ברמת התעסוקה של האקדמאים הערבים, שלא לדבר גם על הסקטור הפרטי.

יוסף ג'בארין: כבוד השר, בדקתי נתונים לגבי תחום ההייטק ותעשיית ההייטק.

יוסף ג'בארין: מה שיעור האזרחים הערבים שמועסקים בהייטק?

יוסף ג'בארין: 2%.

יוסף ג'בארין: ולכן גם שם נדרשת התערבות של המחוקק כדי לתקן את המצב ולפתוח את האפשרות להגביר את הייצוג – גם בסקטור הפרטי, גם בשרות המדינה.

יוסף ג'בארין: לענייננו, ובזה אני מסיים, בקרב העובדים של החברות הממשלתיות אי-אפשר לקבל מצב שבו העובדים הערבים מהווים רק 2.4%.

יוסף ג'בארין: זה בלתי מתקבל על הדעת, זו הפרה בוטה של עקרון השוויון, ואני מקווה שלשר יהיו בשורות טובות בעניין הזה, לא רק לנו אלא גם לעשרות אלפי אקדמאים ועובדים ערבים שמחכים למקומות עבודה ראויים.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת יוסף ג'בארין.

משה ארבל: ישיב שר הדיגיטל הלאומי חבר הכנסת דוד אמסלם, יעלה ויבוא.

משה ארבל: עשר דקות לרשות אדוני.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לפני שאני אענה להצעת החוק של חבר הכנסת ג'בארין אני רוצה להתייחס לדברים של חבר הכנסת לפיד, וגם למיקי לוי.

דוד אמסלם: שים לב, מיקי לוי ביקש הודעה אישית בגלל שדיברתי עליו.

דוד אמסלם: בסופו של דבר הוא נאם נאום על החוק שהוא הגיש.

דוד אמסלם: זו בעצם השיטה שלהם.

דוד אמסלם: יש עתיד בהובלת לפיד זו חבורה של אנשים שהם בעצם מהווים תעשייה שלמה של שקר והסחת דעת.

דוד אמסלם: הרי מה אמר לפיד, עכשיו?

דוד אמסלם: אנחנו תורמים את תוספת השכר.

דוד אמסלם: בואו אני אספר לכם מה קרה.

דוד אמסלם: באזור 2016 התקיים דיון בוועדת הכנסת ודוד ביטן אז הציע שאנחנו נוותר על תוספת השכר.

דוד אמסלם: ודרך אגב, באותה נקודת זמן, באותה שנה, ויתרו על תוספת השכר כמעט איזה 60–70 ח"כים.

דוד אמסלם: עשו הודעה בעיתון, כתבו מי הם.

דוד אמסלם: דרך אגב, כל חברי יש עתיד.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: הם קיבלו הנחיה ממר לפיד.

דוד אמסלם: עברנו שנה, והפלא ופלא, נעלמו כולם.

דוד אמסלם: נשאר אחד, רק מיקי לוי.

דוד אמסלם: שאלנו איפה האנשים, אמרו: אנחנו תורמים לבד, אנחנו נותנים מתן בסתר.

דוד אמסלם: אבל אמרנו – הרי הוויתור על התוספת הוא עיקרון.

דוד אמסלם: אתה רוצה לתרום אחר כך לבית הכנסת, ליד שרה, לאגודה למלחמה בסרטן, אהלן וסהלן, אני מניח שכולנו עושים את זה, כדבר שבשגרה, לעמותות שמתעסקות בחסדים.

דוד אמסלם: מה זה קשור לתוספת השכר?

דוד אמסלם: עכשיו, ממה נפשך, אם חשבתם שתוספת השכר הזאת היא מוצדקת, אז הייתם צריכים לא לוותר עליה.

דוד אמסלם: אז מדוע בשנה הראשונה כן ויתרתם ובשנה השנייה כולכם מחקתם?

דוד אמסלם: בגלל שחשבתם והבנתם שיש כתבה בעיתון.

דוד אמסלם: אתם תעשייה של יחסי ציבור.

דוד אמסלם: מה שמעניין אתכם זה מה כותבים בעיתון.

דוד אמסלם: אז לאחר שאתם ויתרתם כולכם באמת הייתה כתבה בעיתון שכולכם ויתרתם, ושנה לאחר מכן שכחתם.

דוד אמסלם: חשבתם שהעיתונים לא יעשו follow up, והורדתם.

דוד אמסלם: ביקשתם, כתבתם לכנסת שאתם לא רוצים יותר.

דוד אמסלם: וזאת האמת שהייתה, דרך אגב.

דוד אמסלם: זאת היא האמת לאמיתה.

דוד אמסלם: ואני מציין, לדעתי רק חבר הכנסת מיקי לוי המשיך עד היום.

דוד אמסלם: אז זה קודם כול.

דוד אמסלם: אני רוצה להעמיד את הדברים על דיוקם בהיבט של חבר הכנסת לפיד.

דוד אמסלם: אני רוצה להזכיר ולהגיד למיקי לוי עוד דבר.

דוד אמסלם: תראה, כפי שאמרתי קודם, ראש הממשלה בישראל, עשיתי חשבון, מרוויח בערך כ-35 שקל לשעה בנטו.

סמי אבו שחאדה: בדקנו את זה.

סמי אבו שחאדה: אף אחד לא מאמין.

דוד אמסלם: אתה מפריע לי.

דוד אמסלם: באופן קבוע.

סמי אבו שחאדה: אדוני השר, אף אחד לא מאמין.

דוד אמסלם: תראה, אתה לא מכבד את הכנסת.

דוד אמסלם: אתה מפריע לי באופן קבוע.

דוד אמסלם: אתה רוצה, אחרי זה תעלה, ותגיד מה שאתה רוצה.

דוד אמסלם: אני מעולם לא הפרעתי.

דוד אמסלם: ראש הממשלה מרוויח במדינת ישראל כ-35 שקל לשעה בנטו במקרה הטוב.

דוד אמסלם: במקרה הטוב.

עאידה תומא סלימאן: - - -

דוד אמסלם: עכשיו, ראש הממשלה, בחוק בעצם מגיעים לו מזון, מעון ראש הממשלה – זה החוק.

ניצן הורוביץ: נשבר הלב, נשבר הלב.

דוד אמסלם: שנייה, דקה.

דוד אמסלם: אני יודע שנשבר לכם הלב.

דוד אמסלם: אני יודע, אני יודע.

דוד אמסלם: במה שאפשר להכפיש את ראש הממשלה הכול מצוין.

דוד אמסלם: דרך אגב, לא שמעתי אתכם מדברים כך כשהיה פרס, כשהיה רבין, כשהיו ראשי ממשלה אחרים, כשהיה שרון, כשהיה אהוד ברק.

דוד אמסלם: מה פתאום?

דוד אמסלם: קטנוני.

דוד אמסלם: אתם משקרים גם פה.

דוד אמסלם: ראש הממשלה, נניח שעכשיו נמצא בקיסריה ומתקלח.

דוד אמסלם: הרי הוא לא מתקלח גם בבלפור – משאיר בבלפור את הברזים פתוחים ונוסע לקיסריה.

דוד אמסלם: הוא אוכל – כמה הוא יכול לאכול, רבותיי?

דוד אמסלם: איך אמרתי, הוא לא מוציא בסוף מזנון בחוץ ומוכר.

דוד אמסלם: מה שהוא יכול לאכול – הוא אוכל.

קריאות: - - -

דוד אמסלם: תראו לאיזו רמה הגעתם, מה ראש הממשלה אוכל.

דוד אמסלם: תראו את הבושה וחרפה.

דוד אמסלם: מה ראש הממשלה אוכל.

קריאות: - - -

דוד אמסלם: אני, דרך אגב, מעולם לא שם חשבון למי שנכנס אצלי.

דוד אמסלם: החברים של הילדים אצלי בבית נכנסים ואוכלים מה שהם רוצים.

דוד אמסלם: אהלן וסהלן, לבריאות.

דוד אמסלם: מעולם לא בדקתי ולא רוצה לבדוק.

דוד אמסלם: תאכלו ארבעה סטייקים, חמישה, שיהיה לכם אלף לבריאות.

דוד אמסלם: אבל תראה באיזה קטנוניות אתם הולכים.

דוד אמסלם: עכשיו, בוא אני אספר לך, מר מיקי לוי.

דוד אמסלם: אתה, בבית שלך, כמו כל חבר כנסת – יש לך כבלים.

דוד אמסלם: למה לא תוותר על הכבלים?

דוד אמסלם: אתה מקבל עיתון.

דוד אמסלם: למה לא תוותר על העיתון?

דוד אמסלם: הרי אתה מקבל הוצאות טלפון בבית שלך, בבית, ואשתך גם מדברת.

דוד אמסלם: למה לא תוותר?

דוד אמסלם: כולכם, דרך אגב, מקבלים את זה, כולכם.

דוד אמסלם: מה פתאום.

דוד אמסלם: ראש הממשלה, הבית שלו בקיסריה, הגנן שבא לכסח את הדשא – אתם לא מתביישים?

דוד אמסלם: זו הרמה שאתם יורדים אליה מול ראש ממשלה?

ניצן הורוביץ: אתה לא מתבייש.

דוד אמסלם: כן, אתה לא מתבייש?

דוד אמסלם: זו הרמה שלכם.

עאידה תומא סלימאן: אתה ממש לא מתבייש - - -

קריאות: - - -

דוד אמסלם: אתם מבינים לאיזו רמה נחותה הגעתם?

דוד אמסלם: עכשיו אני חוזר ואומר: אתם משקרים ומסיחים את הדעת של הציבור.

דוד אמסלם: ראש הממשלה ביקש הטבת מס במיליון שקל?

דוד אמסלם: הרי מה קרה באמת?

דוד אמסלם: באה רשות המיסים לפני כשנה וחצי.

דוד אמסלם: אמרו לראש הממשלה: תקשיב, אתה חייב מיליון שקל.

דוד אמסלם: הוא אמר, על מה?

דוד אמסלם: כן, הוא אמר: על מה אני חייב?

דוד אמסלם: אמרו לו: תשמע, שמונה שנים או עשר, מ-2009, אנחנו חייבים למסות אותך על אותם מים, על הרכב שלך, על האוכל שאכלת.

דוד אמסלם: רבותיי, הרי ראש הממשלה בתקופה הזאת לדעתי לא הרוויח מיליון שקל.

דוד אמסלם: אבל זה השקרים שלכם.

דוד אמסלם: אתם: בקורונה אתה מבקש?

דוד אמסלם: הוא לא ביקש כלום.

דוד אמסלם: רשות המיסים בקורונה באה לבקש ממנו.

קריאות: - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, מה יש לו ומה אין לו לפני זה לא עניינכם.

דוד אמסלם: אתם מתפוצצים.

דוד אמסלם: מה אכפת לכם?

דוד אמסלם: ראש הממשלה צריך להביא כסף מהבית כדי להיות ראש ממשלה, זה מה שאתם מצפים?

דוד אמסלם: זו החוצפה שלכם?

תמר זנדברג: - - - תוספת שכר.

דוד אמסלם: למה אתם מקבלים שכר?

דוד אמסלם: אתם לא עובדים הרי 5% ממנו, כולכם, למה אתם מקבלים שכר?

דוד אמסלם: תוותרו על השכר שלכם.

תמר זנדברג: - - -

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: אני שואל.

דוד אמסלם: בושה וחרפה.

דוד אמסלם: זאת הרמה שבה אתם מתייחסים.

דוד אמסלם: אני מניח שבכל מדינות העולם ככה מדברים לראש הממשלה שלהם.

דוד אמסלם: אני קראתי שאפילו בצרפת - -

עאידה תומא סלימאן: לא בכל העולם ראש הממשלה מקבל שוחד - - -

דוד אמסלם: - - אשת הנשיא קנתה רק צלחות באיזה חצי מיליון אירו.

דוד אמסלם: יש איזה ראש ממשלה – תגידי, אבו מאזן, שואלים אותו: מה אתה אוכל?

דוד אמסלם: אני שואל אותך.

דוד אמסלם: את מי?

דוד אמסלם: את מלך ירדן שואלים: מה אתה אוכל?

דוד אמסלם: את נשיא ארצות הברית: מה אתה אוכל?

דוד אמסלם: חוצפה.

דוד אמסלם: רק פה ככל שמבזים את ראש ממשלת ישראל הרי זה משובח.

דוד אמסלם: כי אנחנו גדולים, תראו איזה יופי, דמוקרטיה.

עאידה תומא סלימאן: - - -

דוד אמסלם: אני מתבייש ובז לכל הדיון הזה פה.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה להתייחס למה שאמרת, חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

דוד אמסלם: תראה, אני מתחבר לכל מה שאמרת.

דוד אמסלם: דרך אגב, אתה נתת פה כמה נתונים לא נכונים.

דוד אמסלם: יש חברי דירקטוריון שהם מהחברה הערבית, בפועל.

דוד אמסלם: אני חושב שלא מספיק, אבל יש.

יוסף ג'בארין: לא.

יוסף ג'בארין: יש.

יוסף ג'בארין: יש 50 חברות - - -

דוד אמסלם: אני בא לדייק.

דוד אמסלם: אתה אמרת שאין אחד.

דוד אמסלם: אמרתי – אחד יש.

דוד אמסלם: גם אחד יושב-ראש יש.

יוסף ג'בארין: לא, לא, לא.

יוסף ג'בארין: אני ספרתי 50 חברות - - -

יאיר גולן: דודי, ממתי אתה צריך לדייק - - - אף פעם לא מדייק.

יאיר גולן: מה השינוי הזה?

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: מר גולן.

דוד אמסלם: אל תיתן לי להתייחס אליך ברצינות, באמת.

דוד אמסלם: תשמע, יש מספר חברי דירקטוריון לא מספיק, לא מספיק, אני מסכים איתך.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני הולך להקים ועדה שתשנה את כל הקריטריונים.

דוד אמסלם: אני חושב שגם בחברות וגם במדינה צריך להיות בעצם איזון ושותפות של כל אוכלוסיית מדינת ישראל.

דוד אמסלם: אני אומר לך, ואני אמרתי לך את זה גם קודם, לבד.

דוד אמסלם: אני, בניגוד להרבה מהשמאל, אני באמת מאמין בקטע האזרחי.

דוד אמסלם: כל האזרחים שווים וכולם צריכים להיות שותפים, ולא משנה אם הם ערבים, חרדים, דתיים, יהודים, זה לא חשוב לי.

דוד אמסלם: אתה יודע את האמת.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני לא עשיתי את זה.

דוד אמסלם: אם זה היה בתקופתי עכשיו, זה מה שהייתי עושה, בשונה מהאנשים פה, שאתם מצביעים איתם.

דוד אמסלם: הם מאמינים שאתם צריכים להיות למטה אבל אני בעד מגוון, מגוון, ואני גם פועל לזה.

דוד אמסלם: ואני חושב שאתה צודק שזה צריך להיות בכל נושא ונושא במדינת ישראל – גם בתעסוקה, בוודאי בסקטור הציבורי.

דוד אמסלם: הסקטור הפרטי, אני לא חושב שצריך להיכנס אליו, הוא מתנהל.

דוד אמסלם: אני מניח שבסקטור הפרטי הערבי אין הרבה יהודים.

דוד אמסלם: אני בטוח שתלך לשם, תיכנס לנצרת, תראה – מעסיקים את האוכלוסייה המקומית, זה בסדר.

דוד אמסלם: אבל אני רוצה להגיד לך משהו.

דוד אמסלם: הגיוון, צריך להיות גיוון בכל מקום.

דוד אמסלם: וגיוון – דרך אגב, גם של עולים חדשים, עולים מחבר העמים, עולים מאתיופיה, עולים מכל מקום.

דוד אמסלם: כפי שאמרתי, אוכלוסייה ערבית, דרוזית, צ'רקסית, כל אזרח במדינת ישראל באשר הוא אזרח.

דוד אמסלם: תפיסת העולם שלי, ואני מאמין בה באמונה שלמה: אזרח הוא אזרח וכולם שווים.

דוד אמסלם: אין שום סיבה שבעולם שזה לא יהיה ככה.

דוד אמסלם: ולכן אני מאמין – וגם אפעל מבחינתי במה שאני יודע.

דוד אמסלם: דרך אגב, הייתי מבקש אפילו שגם בבית המשפט העליון, הראשונים שבעצם מבקשים מה שנקרא שוויוניות – שגם אצלם יהיה קצת מגוון.

דוד אמסלם: מגוון, אתה יודע, מגוון.

דוד אמסלם: שיהיו קצת - -

משה ארבל: נא לסכם.

דוד אמסלם: - - כמה ספרדים, בפרופורציות, שיהיה גם שם מגוון, לא רק להטיף לאחרים.

דוד אמסלם: גם אנחנו פה רוצים מגוון בכל מקום ואני מסכים, ובעזרת השם, אנחנו בעצם גם נפעל לכך שנוכל לשחרר את – שנתחיל לדון על החוקים בכנסת, תודה רבה.

קריאה: גם בדירקטורים, אדוני היושב-ראש.

קריאה: גם בדירקטורים.

משה ארבל: תודה רבה לשר הדיגיטל הלאומי חבר הכנסת דוד אמסלם.

משה ארבל: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, אתה תרצה להשיב?

יוסף ג'בארין: אתה בעד החוק?

דוד אמסלם: אני, באופן עקרוני, בוודאי.

דוד אמסלם: אבל כרגע, אמרתי, אני מציע לך כרגע לא להצביע.

דוד אמסלם: כשיפתח הדיון, כשנתחיל להפעיל את הוועדה אז אנחנו נדון בזה.

דוד אמסלם: אין שאלה כזאת.

דוד אמסלם: אני מציע שתבקש הצבעה במועד אחר.

משה ארבל: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, לרשותך שלוש דקות להשיב.

יוסף ג'בארין: השר אמסלם, שהוא אחראי גם על רשות החברות הממשלתיות – מיקי – רק שנחדד.

משה ארבל: חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר.

יוסף ג'בארין: אני שמעתי שהשר אמסלם אומר שכעיקרון המגמה הזו של שילוב עובדים ערבים בקרב עובדי החברות הממשלתיות היא מגמה שהממשלה רוצה לקדם.

דוד אמסלם: ברור, זה אינטרס ישראלי.

יוסף ג'בארין: היות שעכשיו ועדת השרים לא ישבה ולא יושבת אז לא היה ניתן לקדם זאת, והוא מציע בעצם לתת לוועדת השרים את האפשרות לקיים דיון בהצעת החוק, מתוך תקווה שהוועדה תשקול בחיוב את קידום ההצעה.

יוסף ג'בארין: אז בעקבות דבריו אנחנו מסכימים שההצבעה תהיה במועד אחר.

דוד אמסלם: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יוסף ג'בארין: תודה רבה לכם.

משה ארבל: אם כן, הצבעה במועד אחר.

משה ארבל: אנחנו ממשיכים בסדר-היום, הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת הכלכלה בעקבות דיון מהיר של חברי הכנסת שלמה קרעי, אופיר סופר, ע'דיר כמאל מריח וחמד עמאר בנושא: ישראל בסגר, רוב האנשים בבית, ומהירות גלישת האינטרנט נמוכה מאוד ורחוקה ממה שמובטח ללקוחות שעליו הם משלמים.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: << הלסי >> הצורך להקים ועדת חקירה פרלמנטרית לבדיקת מצב הסטודנט במשבר הקורונה << הלסי >>

משה ארבל: הצעה לסדר-היום בדבר הצורך להקים ועדת חקירה פרלמנטרית לבדיקת מצב הסטודנט במשבר הקורונה, הצעה מס' 1902, של חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

משה ארבל: יעלה ויבוא.

משה ארבל: אדוני, 10 דקות לרשותך.

משה ארבל: אנחנו נמתין, אם כן, לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

משה ארבל: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה, אדוני, עשר דקות לרשותך.

משה ארבל: בבקשה, אדוני.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, חברי הכנסת, אני מגיש בשם הרשימה המשותפת הצעה לוועדת חקירה פרלמנטרית בעניין מצב הסטודנטים בתקופת משבר הקורונה.

אוסאמה סעדי: אני חושב, השר אמסלם, שאין אחד באולם הזה שלא חושב שבאמת צריך ועדת חקירה לעניין מצב הסטודנטים והאקדמיה במדינה.

אוסאמה סעדי: היום דיברו איתי אפילו מהאגף פה ומהאגף פה ומכל האוכלוסיות על הצורך הדחוף באמת לחקור ולעזור, ולסייע לשכבה הזאת, שהיא דור העתיד של כולנו.

אוסאמה סעדי: אני מדבר גם מתוקף תפקידי בעבר.

אוסאמה סעדי: הייתי יושב-ראש התאחדות הסטודנטים הערבים באוניברסיטאות בישראל בתחילת שנות השמונים, ואני יודע איזה בעיות חווה הסטודנט בתוך ישראל ומחוץ לישראל.

אוסאמה סעדי: ויושבים כאן חבריי, שגם היו איתי באוניברסיטאות: אחמד טיבי, איימן, אנטאנס, ג'אבר, שהיה יו"ר הוועד, ועאידה.

אוסאמה סעדי: וכולנו חווינו על בשרנו – גם סונדוס; היא עדיין, רק בגלל הכהונה שלה בכנסת היא הפסיקה את לימודיה לתואר שני ותואר שלישי בטכניון.

אוסאמה סעדי: גם ווליד, גם סמי, גם היבא.

אוסאמה סעדי: כולנו בוגרים של האוניברסיטאות ולכן אנחנו מדברים מתוך כאב, מתוך ידע, מתוך חוויה וניסיון אישי.

סמי אבו שחאדה: אבו אחמד, בתקופה שלך היו צריכים גם לשלם לתלמידים הערבים בעבור שכפ"צים בגלל הבריונות של הימין והימין הקיצוני, שחלקו יושב בכנסת.

אוסאמה סעדי: חלקם היום נמצאים - - -

סמי אבו שחאדה: שחלקם יושבים בכנסת.

אוסאמה סעדי: חלקם היום נמצאים במשרדי מפתח, נכון.

סמי אבו שחאדה: הבריונים האלה, כן, עכשיו מנהלים מדינה.

אוסאמה סעדי: בדיוק.

אוסאמה סעדי: אנחנו גם מגישים את זה לקראת - - -

שלמה קרעי: הינה, תומכי הטרור מתעוררים.

אוסאמה סעדי: אנחנו מגישים את הוועדה הזו - - -

שלמה קרעי: תומכי הטרור מתעוררים.

סמי אבו שחאדה: תשמע, תשמע.

סמי אבו שחאדה: הינה דוגמה, הינה דוגמה.

עאידה תומא סלימאן: - - -

אוסאמה סעדי: אנחנו מגישים את הדרישה לוועדת חקירה במקביל לפתיחת שנת הלימודים האקדמית, שנפתחה לפני כשבועיים, ובשנת הלימודים 2020–2021 התחילו ללמוד 320,000 סטודנטים, מתוכם כ-60,000 סטודנטים ערבים, המהווים 20% מכלל הסטודנטים.

אוסאמה סעדי: לא פלא שגם הרשימה המשותפת הגישה הצעת חוק – חברנו ד"ר יוסף ג'בארין הגיש בשם הרשימה – לשכר לימוד בחינם במקביל לפתיחת שנת הלימודים האקדמית.

אוסאמה סעדי: וגם לא צירוף מקרים שהיום חבריי – חברתי היבא יזבק וחברי איימן עודה – הגישו הצעת חוק שגם קשורה ונוגעת לסטודנטים: ביטול דמי הביטוח הלאומי לסטודנטים, ולחלופין דמי ביטוח לאומי מופחתים לסטודנטים.

אוסאמה סעדי: ואני וחברי אחמד טיבי הגשנו בכנסת העשרים הצעת חוק לדמי ביטוח לאומי מופחתים לסטודנטים, שעברה בקריאה טרומית בהסכמת הממשלה, כי ראו שיש צדק בדרישה הזו.

אוסאמה סעדי: למה לחייב סטודנטים שלומדים בחו"ל בתשלום דמי ביטוח לאומי וביטוח בריאות כאשר הם לא מקבלים שירותי בריאות ולא ביטוח לאומי במשך שנות שהותם באוניברסיטאות בחו"ל?

אוסאמה סעדי: עכשיו, עם כל המצב הזה של שכר לימוד גבוה, של שכירות במעונות גם בסכומים גבוהים, של קושי במציאת עבודות ועבודות מזדמנות, באה מגפת הקורונה והכפילה את הייסורים ואת הבעיות החריפות ממילא של הסטודנט ושל הסטודנט הערבי בפרט.

אוסאמה סעדי: ראינו שהנפגעים הראשונים של נגיף הקורונה הם הסטודנטים בכלל והסטודנט הערבי בפרט.

אוסאמה סעדי: הראשונים שנפגעו והוצאו לחל"ת הם הסטודנטים, כי הם עובדים בעבודות מזדמנות.

אוסאמה סעדי: אבל באה הממשלה, כבוד השר להשכלה גבוהה, וקבעה קריטריון ומבחן של גיל, ואמרה שגילי 18–20 לא זכאים לדמי אבטלה ולא זכאים לשום קצבה ולשום מענקים, גם אם הם עצמאים, גם אם הם מובטלים.

אוסאמה סעדי: התנגדנו ואמרנו, למה להכניס שיקול זר – מבחן גיל?

אוסאמה סעדי: סטודנט שלומד ועבד בעבודה מזדמנת והמעסיק הוציא אותו לחל"ת, למה הוא לא זכאי לדמי אבטלה?

אוסאמה סעדי: גם בהשוואה למדינות OECD ולמדינות בעולם יש קשיים רבים מבחינת שכר לימוד, ויש הבחנה ואפליה בשכר הלימוד, שבישראל נחשב מהגבוהים.

אוסאמה סעדי: בדנמרק ובשאר המדינות הסקנדינביות הלימודים הם בחינם, ובעוד מדינות.

אוסאמה סעדי: יש מחקר של הממ"מ, ועל סמך המחקר הזה הוגשה הצעת החוק בשם הרשימה המשותפת, כאמור, לשכר לימוד חינם.

אוסאמה סעדי: שמענו על הרבה תוכניות, על הרבה הצעות, כיצד לעזור, לסייע לסטודנטים, אבל לפני שבועיים-שלושה הייתה הצעת חוק שהממשלה הפילה, של יש עתיד.

אוסאמה סעדי: ואז, אדוני כבוד השר להשכלה גבוהה, חבר הכנסת אלקין, אמרת שאתם מגבשים ביחד עם התאחדות הסטודנטים תוכנית ומתווה לסיוע לסטודנטים.

אוסאמה סעדי: הכיצד הסטודנטים, כשבמשך חודשים האוניברסיטאות היו סגורות, המשיכו לשלם שכר לימוד?

אוסאמה סעדי: הכיצד עכשיו, כשאי-אפשר ללמוד לימודים פרונטליים אלא הם בזום, בלימוד מרחוק, שכר הלימוד ממשיך להיות אותו הדבר?

אוסאמה סעדי: המעונות – הסטודנטים בבתים שלהם, ומבקשים מהם להמשיך לשלם, ואם לא הם מאבדים את הזכות שלהם למעונות.

אוסאמה סעדי: הסטודנטים עדיין לא מקבלים לא סיוע, לא תמיכות, לא מלגות, לא מענקים, לא הפחתה בשכר לימוד.

אוסאמה סעדי: לכן הדרישה שלנו, בשם הרשימה המשותפת, היא להקים ועדת חקירה שתדון בכל הסוגיות שהעליתי ובסוגיות נוספות, ובין היתר בדיקה מעמיקה לחסמים שהסטודנטים הערבים נתקלים בהם, לרבות המבחן הפסיכומטרי; תשתיות האינטרנט בפריפריה וביישובים הערביים ושיפורם למען שיפור איכות הלימודים מרחוק בתקופה הזו; הפחתה משמעותית של שכר הלימוד באוניברסיטאות ובמכללות; הפחתה משמעותית בשכר המעונות, ולחלופין סבסוד בשכר דירה; הוזלה בדמי חשמל, מים וארנונה לסטודנטים; מלגות לסטודנטים, וכאמור, פטור – או לחלופין ביטוח לאומי מופחת.

אוסאמה סעדי: כבוד השר להשכלה גבוהה, החוק הראשון בקדנציה הזו שחוקקה הממשלה הזו היה החוק הנורווגי.

אוסאמה סעדי: אימצתם את החוק הנורווגי.

אוסאמה סעדי: הלוואי הלוואי, שתאמצו את המודל הנורווגי גם בשכר הלימוד וגם בסיוע לסטודנטים.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

משה ארבל: ישיב השר להשכלה גבוהה ומשלימה חבר הכנסת זאב אלקין.

משה ארבל: בבקשה, אדוני, עשר דקות לרשותך.

זאב אלקין: תודה רבה.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אני דווקא מצטער מאוד.

זאב אלקין: אין הרבה נושאים שבהם אנחנו יכולים להצליח לשתף פעולה; יש תהום אידיאולוגית בינינו בהרבה מאוד נושאים, זה דבר ידוע, יודעים את זה גם הבוחרים שלנו.

זאב אלקין: דווקא נושא קידום ההשכלה הגבוהה במדינת ישראל וסיוע לציבור הסטודנטים הוא לא נושא פוליטי בעיניי; זה דווקא הנושא שבו קואליציה ואופוזיציה יכולות לשתף פעולה, כי הסטודנטים מייצגים את כלל הקשת של הציבור הישראלי, את כל המגזרים וכל העדות, את כל הקבוצות ואת כל ההשקפות הפוליטיות האפשריות.

זאב אלקין: זה – מצד אחד, ומצד שני הם העתיד שלנו, של כולנו, של המדינה הזאת.

זאב אלקין: אומנם מצאנו גז, אבל המשאב הכי יקר של מדינת ישראל, שמחזיק אותה מעל פני הים כבר כל כך הרבה שנים ועושה לה שם בעולם הזה, הוא המשאב האנושי – וזה ציבור הסטודנטים.

זאב אלקין: לכן, אין ספק, כמו שכל מערכת ההשכלה הגבוהה שלנו זקוקה לסיוע, גם ציבור הסטודנטים, בטח בתקופה הזאת, זקוק לסיוע.

זאב אלקין: אני אציין רק כמה עובדות.

זאב אלקין: קודם כול עובדה אחת: זה לא סוד שהשנה, בגלל המשבר שבו אנחנו נמצאים, הרבה מתחומי החיים שלנו סבלו מקיצוץ תקציבי.

זאב אלקין: אין לנו תקציב מדינה מאושר לשנה הזאת, והחלום של כל תחום במדינה – חוץ מבריאות, ששם כמובן השקענו הרבה יותר, החלום של כל תחום אחר, כל משרד ממשלתי אחר, היה להישאר בהיקף כמו השנה שעברה.

זאב אלקין: אחד מהתחומים המעטים שבהם היה גידול, וגידול משמעותי של התקציב, זה דווקא ההשכלה הגבוהה.

זאב אלקין: התקציב של מערכת ההשכלה הגבוהה גדל בחצי מיליארד שקל לשנה בהשוואה לשנה שעברה ועבר רף של 12 מיליארד שקל.

זאב אלקין: ואני חושב שזו באמת תעודת כבוד לממשלה, שקיימה את ההסכם הרב-שנתי עם מערכת ההשכלה הגבוהה; זה היתרון של התקצובים בשיטת החומש, שנותנים יציבות למערכת הזאת.

זאב אלקין: וגם בשנה משוגעת כמו השנה הזו – שנה בלי תקציב, שנה של קורונה, כל בלגן אפשרי שיכול להיות – עדיין המערכת הזאת, לא רק שלא הצטמצמה אלא קיבלה תוספת תקציב ניכר.

זאב אלקין: נקודה נוספת לגבי ציבור הסטודנטים עצמו.

זאב אלקין: קודם כול, חשוב לדעת שגם בשנה כתיקונה, הנושא של סיוע לסטודנטים תופס מקום משמעותי בתוך התקציב של ההשכלה הגבוהה.

זאב אלקין: מתוך אותם 12 מיליארד שקל כחצי מיליארד שקל מופנים ישירות לסיוע לסטודנטים כל שנה.

זאב אלקין: אני כבר לא מדבר על סבסוד שכר לימוד, שכפי שאתם יודעים, במוסדות המתוקצבים, בפועל, שני-שליש משכר הלימוד משולם על ידי המדינה: מה שסטודנט משלם זה בערך שליש מהעלות, והמדינה מעבירה לכל מוסד עוד פי שניים מזה בעבור כל סטודנט.

זאב אלקין: אגב, כל זה כמובן בתוספת לעוד משאבים שמביאות הקרנות הפרטיות והמוסדות והגופים השונים, של עוד כחצי מיליארד שקל.

זאב אלקין: זאת אומרת, שבשנה כתיקונה, כמיליארד שקל במצטבר מושקע ישירות בסיוע לסטודנטים, עוד פעם, מבלי להחשיב את המימון של שכר הלימוד במוסדות המתוקצבים, שזה כמובן יגדיל את הסכום הזה בהרבה מאוד.

זאב אלקין: השנה אין ספק שסטודנטים זקוקים לסיוע הייחודי.

זאב אלקין: אתה הבאת פה את הסיבות, אין לנו מחלוקת.

זאב אלקין: אני אומר כמוך בכל דיון שיש: הסטודנט הוא הראשון שמאבד את מקום עבודתו כי הוא בדרך כלל עובד בענפים במשק שהם הראשונים שנסגרים, האחרונים שנפתחים.

זאב אלקין: הם, הסטודנטים, בדרך כלל בעבודות זמניות, לכן הם הראשונים שיוצאים לחל"ת או מפוטרים.

זאב אלקין: חלקם גם עובדים במשרות חלקיות ולכן לא תמיד מקבלים את הסיוע שהמדינה נותנת, או מקבלים אותו באופן מופחת.

זאב אלקין: לכן אין ספק שסטודנטים הם אחת הקבוצות שנפגעו משמעותית ממשבר הקורונה.

זאב אלקין: לכן, מהרגע הראשון שאני נכנסתי לתפקיד אמרתי ששר להשכלה גבוהה הוא לא רק שר של המוסדות, למרות שהם חשובים והם ספינת הדגל של ההשכלה הגבוהה שלנו ושל המחקר; שר להשכלה גבוהה הוא במידה רבה, אם לא בראש וראשונה, שר של הסטודנטים.

זאב אלקין: היה ברור לי שהנושא הכלכלי הוא אחד מהנושאים הבוערים במהלך השנה הזאת.

זאב אלקין: לכן כבר בקיץ הבאנו בשיתוף פעולה עם התאחדות הסטודנטים, במשא ומתן מול משרד האוצר ומפעל הפיס, שגם התגייס ומגיע לו מילה טובה על כך, סיוע תוספתי מעבר למה שקורה בכל שנה של 100 מיליון שקל לטובת ציבור הסטודנטים.

זאב אלקין: אנחנו לא נעצור בנקודה הזאת כי ברור שנפתחה שנת לימודים חדשה.

זאב אלקין: הסיוע שהבאנו בקיץ אפשר לסטודנטים לעבור את המבחנים בקיץ, לוותר אולי קצת על עבודות ולהתרכז במבחנים.

זאב אלקין: אגב, התמונה שאנחנו מקבלים מכל המוסדות היא שאין פגיעה בתוצאות של הסטודנטים במהלך השנה הזאת בסמסטר הקודם.

זאב אלקין: הסטודנטים עמדו בהצלחה במבחנים, ובין השאר, חלק מהסיבה לכך הוא גם הסיוע שהצלחנו להביא.

זאב אלקין: אנחנו עכשיו נמצאים במהלך מאוד מאוד אינטנסיבי, שוב, יחד עם התאחדות הסטודנטים.

זאב אלקין: כלל הברזל שלי הוא שאני עובד יד ביד עם הסטודנטים, בשקיפות ובשיתוף פעולה מלא, כדי להביא עוד חבילת סיוע משמעותית.

זאב אלקין: אנחנו מדברים על חבילת סיוע של מאות מיליוני שקלים – חדש, תוספתי, מעבר למה שהמדינה משקיעה היום.

זאב אלקין: יש לנו שיח אינטנסיבי.

זאב אלקין: כמובן שבאופן טבעי הסטודנטים רוצים כמה שיותר ומשרד האוצר רוצה כמה שפחות.

זאב אלקין: תפקידי לנסות לכנס את המשא ומתן הזה, יחד עם יושב-ראש המועצה הלאומית לכלכלה, פרופ' אבי שמחון, שגם הוא, לפי בקשת ראש הממשלה התגייס להביא, בהסכם עם הסטודנטים, סיוע משמעותי לציבור הסטודנטים, מעבר לתקציבים השוטפים שאותם משקיעה המדינה בכל שנה.

זאב אלקין: אני מאוד מקווה – אמרתי גם לאנשי ההתאחדות, והיום הייתה לי שיחה ארוכה עם יושב-ראש ההתאחדות – שנצליח להביא את זה כמה שיותר מהר, כי הסטודנטים לא רק צריכים את הסיוע, הם צריכים אותו כמה שיותר מהר והם צריכים את הוודאות במצב של חוסר הוודאות התקציבי שיש.

זאב אלקין: על זה אנחנו עובדים ברמה היום-יומית.

זאב אלקין: נמשיך לעבוד, ואני מקווה שנצליח להגיע לסיכום כמה שיותר מהר.

זאב אלקין: לכן הדבר האחרון שיוכל לעזור לסטודנטים זו ועדת חקירה פרלמנטרית.

זאב אלקין: אתם מכירים את הבית הזה היטב.

זאב אלקין: לא משם תבוא ישועה מציבור הסטודנטים.

זאב אלקין: ועדת חקירה הוא כלי, המאפשר לקיים דיונים - -

יעקב מרגי: - - - ולא צריך ועדת חקירה - - - אל תפחד מהם.

יעקב מרגי: מה, זה בית משפט עליון?

יעקב מרגי: אני לא מבין.

זאב אלקין: חבריי חברי הכנסת, קודם כול כבר מזמן כשאתה מפלח את ציבור הסטודנטים במדינת ישראל, זה לא מועדון סגור.

יעקב מרגי: - - - לא הסטודנטים - - - במועצה.

זאב אלקין: תכף אני אענה לך גם על המועצה.

זאב אלקין: גם שם יש שינויים, אבל היום המערכת של ההשכלה הגבוהה במדינת ישראל היא לא מועדון סגור.

זאב אלקין: יותר משליש הסטודנטים במדינת ישראל באים מהפריפריה, ואנחנו גאים על כך.

זאב אלקין: דיבר כאן חבר הכנסת סעדי לפניי ואמר ש-20% מכלל הסטודנטים הם סטודנטים מהמגזר הערבי.

זאב אלקין: אלה לא היו המספרים לפני עשור ואפילו לא לפני חמש שנים.

זאב אלקין: זו מהפכה שקרתה במערכת ההשכלה הגבוהה, שהייצוג של המגזר הערבי הוא כמו כלל הייצוג שלו בחברה הישראלית.

זאב אלקין: הוא גם תוצאה של השקעה לא מעטה, גם של תקציבים ותשומת לב של המערכת, כדי לשנות את תת-הייצוג שהיה במשך שנים רבות.

זאב אלקין: אגב, הציבור שעוד לא הצלחנו איתו הוא הציבור החרדי.

זאב אלקין: הוא, לצערי, עדיין לא משולב מספיק במערכת ההשכלה הגבוהה.

קריאה: - - -

זאב אלקין: אנחנו עובדים גם על זה, כדי לנסות להתיר את החסימות.

זאב אלקין: זה אחד מהיעדים החשובים במערכת לשנים הקרובות, לעשות גם בתחום הזה מהפכה.

זאב אלקין: בשורה התחתונה, חבר הכנסת סעדי, יש לנו ועדת חינוך בכנסת והיא מאוד מאוד פעילה.

זאב אלקין: היא זאת שמפקחת, בין השאר, על התחום של השכלה גבוהה, והיא יכולה לקיים דיונים – ואגב, היא מקיימת דיונים.

זאב אלקין: אני מוזמן לוועדה הזאת כמעט על בסיס של פעם בשבוע, פעם בשבועיים, על נושאים של ההשכלה הגבוהה.

זאב אלקין: לכן, אני לא חושב שמה שדרוש זה ועדה נוספת, שתתעסק בנושא של הסטודנטים ותריב עם ועדת החינוך מי יטפל בנושא הסטודנטיאלי.

זאב אלקין: מה שדרוש הם מעשים.

זאב אלקין: ולכן, ההצעה שלי אליך, חבר הכנסת סעדי, היא להפוך את ההצעה הזאת להצעה לסדר-היום רגילה, להביא אותה לוועדת החינוך, ובאמצעות ועדת החינוך להמשיך לפקח עלינו.

זאב אלקין: אני תמיד, כמו שאתה יודע, מתייצב ושמח לבוא לכנסת ולדווח ולשתף אתכם בפעילות, כולל גם על המשא ומתן הזה שמתבצע בעצם הימים האלה.

זאב אלקין: לכן, אני מציע לך להפוך את זה להצעה לסדר-היום רגילה.

זאב אלקין: במידה שלא, כמובן שאני קורא לכנסת להתנגד, כי מזה לא תצמח הישועה של הסטודנטים.

זאב אלקין: הסטודנטים צריכים מעשים.

זאב אלקין: תודה רבה.

משה ארבל: המציע עומד על ההצבעה.

משה ארבל: אנחנו נעבור להצבעה על הצעה לסדר-היום של חבר הכנסת אוסאמה סעדי בנושא: הקמת ועדת חקירה פרלמנטרית לבדיקת מצב הסטודנט במשבר הקורונה.

משה ארבל: אני אאפשר לכם להצביע מפה.

משה ארבל: חבר הכנסת טיבי, הבהרה: מי שבעד הוא בעד, ומי שנגד הוא נגד.

משה ארבל: אחרי תוצאות ההצבעה האלקטרונית אני אצרף את חברי הכנסת שנמצאים כאן, במליאה.

משה ארבל: אני אעדכן את זה בפרוטוקול.

משה ארבל: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 14 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 24 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה לא נתקבלה.

משה ארבל: תוצאות ההצבעה האלקטרונית הן 24 מתנגדים ו-14 תומכים.

משה ארבל: ובכן, אני מבקש לצרף את השר רפי פרץ כמתנגד, את חבר הכנסת אלעזר שטרן כתומך, את חבר הכנסת שלמה קרעי כמתנגד, את חבר הכנסת אוסאמה סעדי כתומך, את חברת הכנסת היבה יזבק כתומכת, את חבר הכנסת סעיד אלחרומי כתומך.

משה ארבל: תוצאות ההצבעה: 18 תומכים ו-27 מתנגדים.

משה ארבל: אשר על כן, ההצעה לסדר-היום לא התקבלה.

אחמד טיבי: - - -

משה ארבל: אני לא למדתי ליבה.

משה ארבל: אתה רוצה להכשיל אותי עכשיו על פערים?

משה ארבל: << הלסי >> הצורך בסיוע לסטודנטים בתקופת הקורונה – הפחתה בשכר הלימוד וסיוע פרטני בקורסים << הלסי >>

משה ארבל: נעבור להצעות לסדר-היום של חברי הכנסת שלמה קרעי, אורלי פרומן ואלכס קושניר, בנושא:

משה ארבל: הצורך בסיוע לסטודנטים בתקופת הקורונה – הפחתה בשכר הלימוד וסיוע פרטני בקורסים, מס' 1781, 1796 ו-1809.

משה ארבל: חבר הכנסת שלמה קרעי יעלה ויבוא.

משה ארבל: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך, אדוני, בבקשה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדי השר, כולנו היינו סטודנטים פעם, וחלק מאיתנו ממשיכים להיות סטודנטים בפקולטה של החיים.

שלמה קרעי: אנחנו משרתים בפקולטה של החיים, לומדים דברים, ולמדנו גם בעבר כסטודנטים.

שלמה קרעי: רובנו, רוב הסטודנטים שאני מכיר, חבריי וכאלה שלימדתי, תמיד היו צריכים לעבוד במקביל ללימודים שלהם באוניברסיטה, כדי לממן – לא כולם קיבלו ירושה ולא כולם בנים להורים עשירים.

שלמה קרעי: לממן את עצמך תוך כדי הלימודים זה בדרך כלל חלק אינטגרלי מהלימודים.

שלמה קרעי: שנת הלימודים האקדמית תשפ"א נפתחת בימים אלה בצילו של משבר הקורונה, שמהווה אתגר גדול לסטודנטים, גם בהסתגלות לסביבת הלימוד החדשה, המקוונת – יש הרבה סטודנטים שלא מצליחים להתמודד עם זה באופן אופטימלי כמו בסביבת הלימוד הרגילה, ואנחנו מקבלים פניות כאלה מסטודנטים.

שלמה קרעי: לא זו אף זו, גם שכר הלימוד נותר כפי שהוא.

שלמה קרעי: שכר הלימוד הוא כפי שהוא, ועבודות סטודנטים נפוצות שהיו טרום הקורונה היום כבר אינן, סטודנטים רבים מתקשים לממן את עצמם והנשירה הגבוהה צפויה להיות ממש בתקופה הקרובה, כשסטודנטים יראו שהם לא מסוגלים.

שלמה קרעי: אסור לנו לאפשר למצב הזה לקרות.

שלמה קרעי: אסור שתיווצר כאן שנה אבודה לכל אלה שעל אף התנאים הקשים רוצים ומנסים להשלים את התואר שלהם בהצלחה.

שלמה קרעי: יתרה מכך, ההשלכות והעלויות שצפויות בעתיד מאחוז נשירה גבוה בעת הזו, גבוהות עשרות מונים מעלויות הטיפול והסיוע שנדרשות כדי להחזיק את אותם סטודנטים בהמשך הלימודים שלהם.

שלמה קרעי: שמעתי קודם את מכובדי השר אלקין, שכבר נתן חלק מהמתווה, אז אני אגיד מה ביקשנו בהצעה לסדר-היום: ביקשנו שתינתן חבילת סיוע משמעותית יותר לסטודנטים, ואני שמח לשמוע שהדבר הזה בהתהוות והולך לקרות.

שלמה קרעי: הדבר הנוסף שדיברנו עליו הוא מתווה למפגשים בקמפוסים השונים בקבוצות קטנות, לשיעורים ולתגבורים, ובפרט לסטודנטים שמתקשים במתווה החדש של סביבת הלימוד המקוונת.

שלמה קרעי: אדוני השר, אני מודה לך על מה שאתה מביא לנו כאן היום, מה שכבר שמענו, חלק, ונשמע תכף.

שלמה קרעי: "אין מזרזין אלא למזורזין" – ועצם הבקשה שלך לדחות את השאילתה הזו בשבוע מוכיחה לנו שהדברים שתאמר כאן הם אחרי עיון ובירור מעמיקים ואחרי עבודה יסודית ולא דברים כלאחר יד.

שלמה קרעי: ואני שמח על כך, ומברך גם על המתווה של הסיוע, שתכף נשמע ממך עליו, וגם על המתווה של האפשרות לחזור ללמידה בקמפוסים השונים על פי הנחיות משרד הבריאות.

שלמה קרעי: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת שלמה קרעי.

משה ארבל: חברת הכנסת אורלי פרומן – בבקשה, גברתי.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך.

משה ארבל: עד שגברתי תעלה אני רק אתקן את תוצאות ההצבעה של ההצעה לסדר-היום להקמת ועדת חקירה פרלמנטרית לבדיקת מצב הסטודנטים במשבר הקורונה, של חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

משה ארבל: תוצאות ההצבעה המדויקות, כפי שעדכנה מזכירת הכנסת, הינן: 26 מתנגדים, 18 תומכים, אין שינוי – וכמובן, ההצעה לא התקבלה.

משה ארבל: בבקשה, גברתי, שלוש דקות לרשותך.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חבריי השרים, עם פתיחת שנת הלימודים האקדמית פורסם כי ישנה עלייה במספר הסטודנטים שנרשמו ללימודים.

אורלי פרומן: על פניו זהו נתון חיובי ואופטימי.

אורלי פרומן: הרי זה מה שאנחנו רוצים.

אורלי פרומן: מדינת ישראל אומה משכילה; אומה שמצמיחה דורות של אנשים בעלי יכולות בלתי רגילות.

אורלי פרומן: קיימות דוגמאות רבות לכך שהמדינה יכולה להתגאות בצעירים המוכשרים, שכושר ההמצאה ויכולת פתרון הבעיות שלהם נודעים בעולם כולו.

אורלי פרומן: אך הדברים עלולים להתהפך במהרה.

אורלי פרומן: לפי סקר שעשתה התאחדות הסטודנטים התגלה שאחד מכל שני סטודנטים חושש מאוד לעתיד התעסוקתי שלו ומעריך שבעקבות משבר הקורונה יהיה לו קשה מאוד להשתלב בשוק העבודה – חצי מהסטודנטים במדינת ישראל.

אורלי פרומן: לאורך כל התקופה האחרונה יצאו סטודנטים רבים להפגין על אוזלת ידה של המדינה.

אורלי פרומן: הם מוחים על ההתעלמות מהם, והקושי שלהם הוא כפול: לא רק שיוקר המחיה גבוה מאוד, הרי שרובם אינם עובדים.

אורלי פרומן: כ-51% מהם מדווחים שהם מובטלים.

אורלי פרומן: חלקם חזרו אל ההורים והם אינם מוצאים עבודה, נאנקים תחת הנטל, נשענים על ההורים, או פשוט, כפי שאמר לי אחד מהם לאחרונה, מתגלגלים, את יודעת, מסתדרים איכשהו.

אורלי פרומן: המדינה היא שבוחרת במודע לעודד צעירים רבים לתואר אקדמי, וטוב שכך, אך היא לא מסייעת להם די להתמודד עם כל הקשיים במהלך הדרך.

אורלי פרומן: אם בימי שגרה אנו עדים לכך שמספר המלגות אינו עונה על הביקוש והוצאות המחיה גבוהות, הרי שמגפת הקורונה הותירה רבים מן הסטודנטים בסכנה של הפסקת לימודים וללא מענה מספק מהמדינה.

אורלי פרומן: אוכלוסיית הסטודנטים שלנו היא העתיד של מדינת ישראל.

אורלי פרומן: אם לא נשכיל להשקיע בעתיד שלנו היום, נמצא את עצמנו בעוד כמה שנים מלאי חרטה שלא פעלנו בזמן.

אורלי פרומן: המצב כיום הוא שבמקום להשקיע בעתיד אנו נוטלים מהסטודנטים את העתיד על מנת להשלים את פערי ההווה, ובמקום לבצע השקעה חכמה אנחנו בעיקר מותירים אותם לשקוע בחובות.

אורלי פרומן: אני מודה מראש, אדוני השר, על 100 מיליון השקלים שכבר הועברו לטובת מלגות לסטודנטים, אבל אנחנו יודעים שזאת טיפה בים.

אורלי פרומן: אני קוראת לממשלה להקצות לפחות כמיליארד שקלים, על ידי מלגות ומענקים, שיסייעו לסטודנטים המתקשים והצריכים את העזרה הזו.

אורלי פרומן: ממשלת ישראל - -

משה ארבל: נא לסכם.

אורלי פרומן: - - צריכה להתעשת מייד – לבנות תוכנית תמיכה לדור שהיא איבדה, ולהחליף ייאוש בתקווה ואמון.

אורלי פרומן: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת אורלי פרומן.

משה ארבל: חבר הכנסת אלכס קושניר יעלה ויבוא.

משה ארבל: שלוש דקות, גם כן, לרשותך.

אלכס קושניר: חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, קודם כול ברוך שובך מהבידוד.

אלכס קושניר: אני מקווה, ואני רואה, שאתה מרגיש טוב, אז הכול בסדר.

אלכס קושניר: אני שמעתי את דבריך בהצעה לסדר-היום הקודמת, ובאמת אני שמח לשמוע שיש התקדמות בנושא ושאתם מנהלים משא ומתן.

אלכס קושניר: אני שמח לשמוע שמהעמדה המקורית שהייתה לכם, שאין בעיה, עכשיו אתם לפחות מכירים בכך שיש בעיה, ואני מאוד מאוד מברך על כך שיש התקדמות.

אלכס קושניר: יש רק כמה דברים שחשוב לי להזכיר ולומר כדי שלא נשאיר סטודנטים מחוץ לתמונת הסיוע.

אלכס קושניר: קודם כול אני רוצה רגע לחזור אחורה למרץ השנה, 15 במרץ 2020, הסגר הראשון.

אלכס קושניר: הרבה מאוד סטודנטים, כמו כל עם ישראל, הוצאו לחל"ת ולאבטלה.

אלכס קושניר: הבעיה היא שאנחנו פגענו להם קשה מאוד בהכנסות, כי רובם לא זכאים לדמי אבטלה וקשה להם היום למצוא עבודה.

אלכס קושניר: אז מצד אחד אנחנו פגענו להם בהכנסה, ומצד שני אנחנו לא מסייעים להם בהוצאות – לא מנסים לעזור להם, להקטין.

אלכס קושניר: ויש עוד נקודה שחשוב לומר, על המוסדות הלא-מתוקצבים, אותם הסטודנטים שלומדים במוסדות הלא-מתוקצבים.

אלכס קושניר: נכון שיש איזושהי סטיגמה שמדובר באוכלוסיות חזקות אבל לא כך הדבר, וגם שם יש אנשים שמאוד מאוד זקוקים לסיוע.

אלכס קושניר: כמובן שהפתרון הטוב ביותר, לפחות לפי ראות עיניהם של הרבה מאוד סטודנטים, זה פשוט לתת הנחה בשכר הלימוד, פלאט, אבל משמעותית, של 25%–30%.

אלכס קושניר: מצד שני, אני מבין שזה לא הכיוון, ולכן מעבר לאותו סיוע שאתם בסוף כן תיתנו – אני מאוד מקווה שאתם תיתנו סיוע דיפרנציאלי לסטודנטים – חשוב מאוד שאולי תיקחו בחשבון עוד כמה נקודות.

אלכס קושניר: דבר אחד זה כל הנושא של ויתור על תשלום על קורסים חוזרים לסטודנטים שלא עברו בסמסטר ב' או בסמסטר קיץ.

אלכס קושניר: אני חושב שאפשר בהחלט לייחס את רוב הכישלונות האלה לשינוי סביבת הלמידה, למשבר הקורונה.

אלכס קושניר: דבר נוסף שחשוב לקחת בחשבון הוא שבגלל שהסטודנטים נאלצו לקצץ בהוצאות שלהם, הרבה מאוד מהם חזרו הביתה ובעצם לא מתגוררים בדירות השכורות שלהם בקרבת הקמפוסים, ולכן כדאי אולי לחשוב על לתת להם פטור מתשלום על תחבורה ציבורית בתשפ"א.

אלכס קושניר: אני לא חושב שזה סכום מאוד מאוד גדול אבל זה בהחלט יעזור לכל סטודנט וסטודנט, כי מדובר הרבה פעמים במאות שקלים בחודש.

אלכס קושניר: כך שמצד אחד אני מברך על כך שבאמת מתקיים משא ומתן, ואני יודע שיש משא ומתן.

אלכס קושניר: אני רק מבקש שהמשא ומתן הזה יתקדם כמה שיותר מהר, כי אנחנו כבר חודש שלם בשנת הלימודים הזו.

אלכס קושניר: אל תשכחו את המוסדות הבלתי-מתוקצבים, ותנסו לחשוב על דברים נוספים, כמו ויתור על מרכיבי שכר הלימוד הלא-נחוצים, ויתור על תשלום על קורסים חוזרים, וכמובן, ביטול תשלום על תחבורה ציבורית לסטודנטים.

אלכס קושניר: אני חושב שזה יהיה מבורך ונכון.

אלכס קושניר: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת אלכס קושניר.

משה ארבל: ישיב השר להשכלה גבוהה ומשלימה חבר הכנסת זאב אלקין, יעלה ויבוא.

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

זאב אלקין: חבריי חברי הכנסת, אני קודם כול מודה ליוזמי ההצעה על נכונותם לדחות אותה בשבוע.

זאב אלקין: כאמור, כפי שציין בצדק חבר הכנסת קושניר, הייתי בבידוד והיה לי חשוב שתשמעו ממני מכלי ראשון את מצב העניינים, ולא להסתתר מאחורי גבו של שר תורן שיקריא לכם איזושהי תשובה פורמלית קצרה.

זאב אלקין: אני חושב שכך הרבה יותר נכון לדון בהצעות לסדר-היום, כשרוצים להתייחס אליהן ברצינות.

זאב אלקין: אני כבר עדכנתי בדיון הקודם לגבי המשא ומתן האינטנסיבי שמתקיים.

זאב אלקין: אני אולי ארחיב לגבי כמה נקודות, לאן הוא הולך, בהזדמנות הזאת, בעקבות הנושאים השונים שהעליתם בדבריכם.

זאב אלקין: קודם כול, למרות שכבר שמעתם את זה ממני, כדאי שוב לחדד.

זאב אלקין: אני אסביר, חבר הכנסת קושניר, למה המשא ומתן הזה לא הולך לכיוון של הורדת פלאט אחידה ב-20%, 25% או 30% של שכר לימוד.

זאב אלקין: סך הכול, מהבחינה שאנחנו עשינו, לפחות לגבי המוסדות המתוקצבים – במוסדות לא מתוקצבים הורדה כזאת בכל מקרה לא תעזור להם, כי המדינה היא לא רגולטור של שכר הלימוד שם; זה חלק מסוג של חוזה שיש איתם שאנחנו לא מתקצבים אותם ולא עוזרים להם, ומצד שני לא עושים עליהם רגולציה תקציבית על שכר לימוד.

זאב אלקין: אם אני מדבר על מוסדות מתוקצבים שאנחנו רגולטור שלהם, מכל הבדיקות שעשינו השנה, המוסדות האלה היו במינוס ולא בפלוס.

זאב אלקין: אומנם יש להם הוצאות שהם חסכו – יש פחות הוצאות של מים, חשמל, וחלק מהוצאות התחזוקה; אבל מצד שני יש לא מעט הוצאות נוספות – תכף אני אסביר אותן, וזה משמעותי לא פחות – ויש מכה די משמעותית באובדן התרומות.

זאב אלקין: לכן, בסופו של דבר, המוסדות האלה נמצאים במצב תקציבי לא פשוט.

זאב אלקין: איזה הוצאות נוספות יש?

זאב אלקין: למשל אתה דיברת על כך שחלקו הגדול של ציבור הסטודנטים החליט השנה לא ללכת למעונות או לא לשכור דירות, ולומד מהבית.

זאב אלקין: חלק ממה שאפשר לסטודנט לקבל החלטה כזאת זה הידיעה שהוא יוכל להמשיך ללמוד בזום גם אם סטודנטים יוכלו לחזור לקמפוס.

זאב אלקין: ואני חושב שטוב שסטודנטים יחזרו לקמפוס כמה שיותר מהר, כמובן, בהתאם לנסיבות הבריאותיות, כי לא דומה הוראה בזום להוראה הפרונטלית.

זאב אלקין: עכשיו אנחנו אפילו עובדים עם משרד הבריאות, ואני מקווה שזה יסתדר ממש היום – אתמול בלילה והיום עבדנו על זה שלפחות בשלב ראשון, כמו שאפשרו לתלמידי בית ספר ללמוד בחוץ, גם הסטודנטים יקבלו את האפשרות הזאת ללמוד בחוץ – מהלך שיאפשר לפחות חזרה מסוימת של חלק מהם ללימודים הפרונטליים.

זאב אלקין: אבל מוסדות נקטו פה מהלך של מדיניות כוללת, שאנחנו תמכנו בה מאוד, לדאוג לכך שברגע שהקמפוסים ייפתחו סטודנט עדיין יוכל להמשיך ללמוד בזום.

זאב אלקין: זאת אומרת, היום רוב חדרי ההוראה מצוידים בציוד שמאפשר לשדר את השיעור, ואז הסטודנט יקבל החלטה אם הוא בא לשיעור או אם הוא לומד מרחוק כי הוא כבר לא שוכר דירה והוא מעדיף להמשיך ללמוד מרחוק; או אולי תהיה תחלופה – פעם חלק מהסטודנטים יבואו לשיעור וחלק ילמדו בזום ואחר כך הפוך.

זאב אלקין: הכלי הזה מאוד עוזר לסטודנטים מבחינת היציבות וההבנה של התמונה הקיימת אבל אתם יכולים לנחש שהוא עלה למוסדות לא מעט כסף – להצטייד בכל המערכות האלה, לבנות יחידות תמיכה טכניות.

זאב אלקין: וברגע שהקמפוסים ייפתחו, למעשה יהיה לזה ביקוש גדול מאוד וצורך גדול מאוד.

זאב אלקין: מאוד חיזקנו את המוסדות ללכת לכיוון הזה, וגם תקצבנו את זה.

זאב אלקין: חלק מאותה תוספת של חצי מיליארד שקל שעליה דיברתי לטובת תקציב השכלה גבוהה הלך למטרה הזאת, כדי לאפשר לסטודנטים את הגיוון בין הוראה אינטראקטיבית בשנה כזאת לבין הוראה פרונטלית ברגע שהיא תתאפשר.

זאב אלקין: אבל, כמובן, מה שתקצבנו לכמות של סטודנטים, מוסדות וחדרים שיש זה כמובן לא מספיק, וגם המוסדות נאלצו להשקיע לא מעט משאבים.

זאב אלקין: זה לבדו כבר היה יותר ממה שהם חסכו, שלא לדבר על משבר התרומות.

זאב אלקין: המשמעות של זה היא שאם מורידים שכר לימוד, מישהו צריך לכסות את זה.

זאב אלקין: הרי אנחנו לא רוצים להקריס את המוסדות להשכלה גבוהה - -

אורלי פרומן: - - -

זאב אלקין: - - והמישהו הזה זה המדינה.

זאב אלקין: ואז אני אומר, ואני עומד מאחורי זה, שאם מדינה יודעת להעביר סכום, לא משנה מהו – 100 מיליון שקל, 200 מיליון שקל, 300 מיליון שקל, מיליארד שקל, לא משנה, כל סכום שתנקטו – עדיף שהיא תביא אותו במקום שכבה דקה לכל הסטודנטים.

זאב אלקין: הרי גם אם מדינה תדע להביא סכום שהוא מאוד משמעותי למלגות, למשל 320 מיליון שקל, שזה סכום מאוד גדול, ותחלק את זה במספר הסטודנטים, שזה 1,000 שקל לכל סטודנט לשנה – 1,000 שקל לסטודנט שמתקשה לא יעשו את השינוי.

זאב אלקין: לכן, אני מאמין שצריך להשקיע את הכסף בסטודנטים שבאמת חסר להם במלגות יותר גבוהות מ-1,000 או 2,000 שקל, שיכולות להיות נניח 20% משכר לימוד – 2,000 שקל בשנה.

זאב אלקין: זה לא יעשה הבדל גדול לסטודנט; צריך להביא את הכסף הזה במנות גדולות יותר לסטודנטים שבאמת חסר להם.

אלכס קושניר: גם לסטודנטים במוסדות הלא-מתוקצבים?

זאב אלקין: גם למוסדות הלא-מתוקצבים.

זאב אלקין: הפוך – זאת הדרך היחידה, חבר הכנסת קושניר, לעזור לסטודנטים במוסדות הלא-מתוקצבים.

זאב אלקין: כי אני לא יודע לתקצב מוסד, ואני לא יודע להורות לו להוריד שכר לימוד.

זאב אלקין: אבל אני התעקשתי תמיד – אגב, גם בקיץ – ואני מתעקש גם במשא ומתן הזה, שרוב המסלולים של הסיוע יהיו מסלולים שפתוחים גם לסטודנטים מהמוסדות הלא-מתוקצבים, כי אני חושב שמצבם הוא אולי הכי קשה.

זאב אלקין: אתה צודק לחלוטין – חלקם הגדול הם מסוציו-אקונומי נמוך, בניגוד למה שמקובל לחשוב.

זאב אלקין: אגב, יש שם יותר סוציו-אקונומי נמוך מבאוניברסיטאות.

זאב אלקין: בכלל, כל השיטה הזאת של המימון שלנו של השכלה גבוהה היא מאוד בעייתית, כי דווקא העשיר מקבל מהמדינה סיוע גדול יותר מהעני.

זאב אלקין: בגלל שהוא עשיר הוא בא עם נתוני פתיחה גבוהים יותר לתהליך הקבלה: גם פסיכומטרי, גם בגרות הרבה יותר מגוונת, ואז הוא לומד במוסד מתוקצב, והמדינה משלמת לו שני-שליש שכר לימוד.

זאב אלקין: והחלש יותר נאלץ הרבה פעמים ללכת ללמוד ב-30,000–40,000 שקל כי הוא לא התקבל למקצוע שמביא פרנסה בסיום הלימודים.

זאב אלקין: ואז הוא צריך לבחור: או ללכת למוסד מתוקצב וללמוד מקצוע שקשה יותר למצוא בו פרנסה, או ללכת ולהתאבד ולעבוד מאוד קשה ולקחת הלוואות וללמוד במוסד לא מתוקצב מקצוע שכן מביא פרנסה מהר, אבל להשקיע סכום גדול בשכר לימוד.

זאב אלקין: לכן, אלה הם הראשונים שצריכים לעזור להם.

זאב אלקין: אני בהחלט מתעקש לכל אורך המשא ומתן הזה להביא גם להם מענה.

זאב אלקין: עוד נקודה אחת לגבי המשא ומתן הזה, בגדול.

זאב אלקין: אני לא יכול להיכנס לפרטים.

זאב אלקין: כמובן, משא ומתן שמתקיים בחדרים סגורים דינו להיות בחדרים סגורים, וכפי שאמרתי, אנחנו מנהלים אותו יחד עם ההתאחדות, אבל אני יודע לתאר לכם נתיבים שעליהם מדברים.

זאב אלקין: מדברים לא רק על תקציב משמעותי לסיוע במלגות – מדברים על תקציב משמעותי לסיוע בחזרה של סטודנטים לתעסוקה.

זאב אלקין: אני חושב שבסוף מקור הבעיה של הסטודנטים זה לא שהעלו פתאום שכר לימוד – לא העלו שכר לימוד.

זאב אלקין: מקור הבעיה שלהם הוא שהם או הוריהם נפלטו ממערכת תעסוקתית.

זאב אלקין: לכן, חלק מהפתרון זה לא רק לתת אקמול של כמה אלפי שקלים לסטודנט אלא לעזור לו לחזור כמה שיותר מהר למקום העבודה כדי שהוא יוכל להחזיק את עצמו.

זאב אלקין: לכן, מרכיב מאוד חשוב בחבילה הזאת שאנחנו מדברים עליה הוא מרכיב תעסוקתי.

זאב אלקין: ועוד מרכיב אחד, שבעיניי הוא מרכיב של צדק, למרות שזה גורם למתח מול המוסדות – אני דיברתי על כך שמוסדות לא יצאו בפלוס, יצאו במינוס.

זאב אלקין: אבל יש מרכיב אחד שבעיניי מן הדין להקטין אותו, מרכיב האבטחה.

זאב אלקין: בהסכם שהיה עם הסטודנטים, כשבזמנו היה הסכם על כל הסיפור של שכר הלימוד, באופן מפורש התשלום של האבטחה נומק בצורכי אבטחה ואפילו הייתה עבודת מטה שבדקה אותו.

זאב אלקין: לא היה תשלום חלופי מכלל ההוצאות של המוסד.

זאב אלקין: לכן, אין מה לעשות – בגלל שהוא ייחודי לנושא האבטחה, אם לא מנצלים את כל הכסף לנושא האבטחה, גם אם יש למוסדות הוצאות אחרות, הרבה יותר גדולות, בסעיף אחר, אי-אפשר להעביר פה כסף מסעיף לסעיף.

זאב אלקין: לכן, דעתנו היא שבתשלום הזה נכון שתהיה ירידה מסוימת בהיקף.

זאב אלקין: אנחנו עושים עכשיו איזושהי עבודת מטה כדי לבדוק כמה באמת המוסדות חוסכים על תשלום אבטחה כדי להביא גם את זה לשולחן.

זאב אלקין: אז אלה הם שלושת האפיקים המשמעותיים: המלגות, התעסוקה ותשלומים נלווים של אבטחה.

זאב אלקין: לגבי מה שציינת על התשלום לקורסים חוזרים, יש מוסדות שעשו את זה.

זאב אלקין: לפי חוק המל"ג, החלטות מהסוג הזה הן לא החלטות של רגולטור, הן החלטות של המוסד עצמו.

זאב אלקין: יש מוסדות שעשו את זה.

זאב אלקין: בסופו של דבר זה תלוי במשא ומתן בין האגודה במוסד מסוים לאותו מוסד.

זאב אלקין: יש מוסדות שהעדיפו במקום זה להגדיל את הסיוע במלגות לסטודנטים.

זאב אלקין: בסך הכול, כפי שאמרתי, אין אינדיקציה לכך שהתוצאות של המבחנים בקיץ יותר גרועות מבשנה רגילה.

זאב אלקין: אני מניח שהיה קשה יותר לסטודנטים, אבל בסוף, במבחן התוצאות האקדמיות, המערכת הזאת, ביחד, הצליחה לעמוד במבחן לא פשוט של הוראה מרחוק והביאה לתוצאות אקדמיות תואמות, פחות או יותר.

זאב אלקין: להפך – יש מקומות ומוסדות שטענו שהציונים דווקא השתפרו פלאים, ויש להם חשש מהסיבות לכך, אבל זו כבר סוגיה אחרת.

זאב אלקין: אבל אין ירידה כוללת בציונים ואין נפילה.

זאב אלקין: אני, אגב, דיברתי על זה עם המוסדות בקיץ ואמרתי שאם נראה נפילה משמעותית צריכים לעשות איזשהו מהלך כולל לגבי קורסים חוזרים.

זאב אלקין: אבל אין אינדיקציה לזה.

זאב אלקין: לכן, במקומות שהאגודה הגיעה להסכמות עם המוסד שלא גובים, או גובים פחות, עושים את זה; יש מקומות שהאגודות העדיפו להגיע להסכמות אחרות בנושאים אחרים.

זאב אלקין: בסופו של דבר, אני חושב שצריך להשאיר פה הרבה מאוד עצמאות למוסדות ולאגודות הסטודנטים.

אלכס קושניר: בנושא של תחבורה ציבורית יש - - -

זאב אלקין: פה, לצערי, זה לא בידיי – זה בידי שרת התחבורה.

זאב אלקין: יותר נכון להפנות את זה אליה.

זאב אלקין: כי, כמובן, גם כאן, כמו כל דבר, זה לא שאלה של מתן הנחה – מישהו יצטרך לשלם על זה.

זאב אלקין: זה יחזור לאותה נקודה: בסוף מישהו יצטרך לפצות את מערכת התחבורה הציבורית, אחרת היא תקרוס, אם לא יהיו לה ההכנסות שהיא בונה עליהן.

זאב אלקין: ולכן, זה מהלך שמשרד התחבורה יכול לעשות, אם הוא יחליט להגדיל את הסיוע שהוא נותן למערכות שונות של התחבורה הציבורית, שיאפשר לסטודנטים לנוע - - -

אלכס קושניר: או שזה יהיה בתמיכתך, וזה יהיה הרבה יותר קל.

זאב אלקין: בוודאי שזה יהיה בתמיכתי, אבל אני בדרך כלל, חבר הכנסת קושניר, מנסה להיות רציני ולא לנדב בקלות, מה שנקרא, כסף של משרדים אחרים שאין לי אחריות עליהם.

זאב אלקין: חברת הכנסת פרומן הייתה מנכ"לית משרד, והיא יודעת שזה נורא קל להגיד שמישהו אחר ישלם.

זאב אלקין: אני מנסה לקחת אחריות ולהוביל משא ומתן ולהביא כסף חדש מהאוצר איפה שאני יכול.

זאב אלקין: כמובן, אני תומך, ואשמח מאוד אם שרת התחבורה תנקוט את המהלך הזה; אבל אין לי מספיק ידע מקצועי והבנת התמונה של מה היכולות התקציביות שיש למשרד התחבורה ומה המשמעות של הצעד הזה, ולכן עדיף שתשאלו אותה על הסוגיה הזאת.

שלמה קרעי: בחזרה לקמפוסים.

זאב אלקין: תכף.

זאב אלקין: בדיוק בזה אני רוצה לסיים.

זאב אלקין: אני כרגע רואה מול עיניי שתי משימות גדולות מבחינתי: 1.

זאב אלקין: לסיים כמה שיותר מהר את המשא ומתן עם ההתאחדות ולהביא לגיבוש סופי של החבילה הזאת ולאישור סופי שלה כדי שהיא תתחיל לפעול ותתחיל להיות מיושמת.

זאב אלקין: זאת רגל אחת.

אורלי פרומן: לוח זמנים משוער?

זאב אלקין: כמו כל משא ומתן.

זאב אלקין: את מכירה את זה היטב, שוב, מניסיונך בשירות הממשלתי.

זאב אלקין: בסוף הוא דורש גם מהצד השני, כי אני לא רוצה להביא חבילה, להחליט עליה ולהגיד לסטודנטים: קחו ועופו לנו מהעיניים.

זאב אלקין: הפוך – אני מוביל את כל המשא ומתן הזה יחד עם ההתאחדות, וזה לוקח זמן, כי הם רוצים לבדוק עוד אפיקים.

זאב אלקין: הם, כמובן, מתעקשים לפעמים על מספרים יותר גדולים ממה שהמדינה יכולה לתת.

זאב אלקין: כמו כל משא ומתן, יש לו דינמיקה.

זאב אלקין: אבל לי מאוד חשוב שבסוף זה יהיה בהסכמה, כולל דרך הביצוע, לא רק סך הסכום; כי בסוף מי שמייצגים את ציבור הסטודנטים מבינים הכי טוב את הרגישויות ואת הצרכים, ולכן אני הולך איתם בקצב שהם מצליחים ללכת.

זאב אלקין: הם גוף דמוקרטי, שמקיים דיונים – יש נציגות של האגודות השונות.

אורלי פרומן: אז הכיוון הוא בדיוק כיוון שאנחנו העלינו ושאתה העלית – מלגות לסטודנטים - - -

זאב אלקין: הכיוון הוא לסיים את זה כמה שיותר מהר – גם הם רוצים כמה שיותר מהר.

זאב אלקין: יותר מזה, אנחנו נקטנו הליך לקיצור זמנים, מאוד משמעותי, של עבודה של קרן הסיוע, שהוא הכלי המרכזי לסיוע לסטודנטים מסוציו-אקונומי נמוך.

זאב אלקין: קיצצנו שם לוחות זמנים בערך פי שלושה ממה שהיה בשנה רגילה בכל מיני תהליכים.

זאב אלקין: כבר התחילה ההגשה לשם, ובסוף חבילת הסיוע לא עוצרת הגשה: כל סטודנט שרוצה יכול להגיש לקרן הסיוע, ואז לפי כמות הכסף כך תהיה כמות הסטודנטים שיקבלו.

זאב אלקין: אנחנו קיצרנו את לוחות הזמנים בצורה דרמטית, דרך הנהלת קרן הסיוע, כדי לתת מענה מהיר.

זאב אלקין: משימה אחת שלי היא כמה שיותר מהר לסיים את המשא ומתן הזה ולתרגם אותו לחיי מעשה, לסיוע בפועל לסטודנטים.

זאב אלקין: המשימה השנייה – חבר הכנסת קרעי ציין בצדק – זה לעזור לסטודנטים לחזור לקמפוסים; כמובן, עם כל הזהירות וכל המגבלות, כמה שיותר נכון ומהר.

זאב אלקין: למשל, לימודים בחוץ: אם תלמידים יכולים ללמוד בחוץ, גם סטודנטים יכולים ללמוד בחוץ, באוויר הפתוח.

זאב אלקין: בסך הכול בקמפוסים יש מעט מאוד הדבקות בכל התקופות האלה שהיו.

זאב אלקין: למשל על מעבדות יש לי ויכוח קשה עם משרד הבריאות, אבל יש תחומים שבהם אם לא נחזיר את הסטודנטים – וזאת כמות לא גדולה של הסטודנטים – הקורסים פשוט ייפלו.

זאב אלקין: יש דברים שאי-אפשר ללמד במקוון.

זאב אלקין: אי-אפשר ללמד לימודים קליניים או סימולציה רפואית דרך הזום ואי-אפשר ללמד מעבדות דרך הזום.

זאב אלקין: אז אני ביקשתי ממשרד הבריאות לתת לזה קדימות, ולא לחכות לכל ההשכלה הגבוהה אלא לפתוח בצורה חכמה, שלב אחרי שלב, ויש לנו ויכוח על הסוגיה הספציפית הזאת של המעבדות והלימודים הקליניים.

זאב אלקין: יכול להיות, למשל, שלסטודנטים שקשה להם ללמוד מהבית במקוון, מסיבות שונות, שאין להם גישה לאינטרנט, במיוחד במגזר המיעוטים, שכבר דובר עליו כאן, יש לאפשר ללמוד מהקמפוס.

זאב אלקין: הרי יש מחשבים רבים בקמפוס, ואני לא רואה שום סכנה להדבקה, אם במקום להיכנס לכיתות קבוצה קטנה של סטודנטים תוכל לבוא לקמפוס ולהשתמש במחשבי הקמפוס לצורך הלמידה המקוונת.

זאב אלקין: בדברים מהסוג הזה אנחנו בהידברות עם משרד הבריאות.

זאב אלקין: יש דברים שכנראה כבר קיבלנו; יש דברים שבהם אנחנו עוד בוויכוח מתי בדיוק זה צריך לבוא.

זאב אלקין: אבל זאת המשימה השנייה הגדולה שאני מציב בפני במערכת הזאת.

זאב אלקין: בסופו של דבר, אין לי שום בעיה לאשר את ההצעה לסדר-היום, להעביר אותה להמשך דיון, אם תרצו, בוועדת החינוך, ולהתייצב בפניכם כמו שאני תמיד עושה עוד כמה שבועות ולדווח איפה אנחנו עומדים.

זאב אלקין: אני תמיד מכבד את הפיקוח הפרלמנטרי וחושב שיש לו תפקיד חשוב ושלשיח הזה יש תפקיד חשוב.

זאב אלקין: ובאמת, בענייני סטודנטים אין קואליציות, אין אופוזיציות – זה חוצה מגזרים וחוצה מחנות פוליטיים.

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: אנחנו נשמח להעביר לוועדת החינוך.

שלמה קרעי: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לכבוד השר להשכלה גבוהה ומשלימה זאב אלקין.

משה ארבל: אם כן, אני מתכבד לעבור להצבעה על הצעה לסדר-היום בנושא: הצורך בסיוע לסטודנטים בתקופת הקורונה – הפחתה בשכר הלימוד ובסיוע פרטני בקורסים.

משה ארבל: חברי כנסת שיבקשו להצביע מכאן, אני אאפשר את זה מייד לאחר תוצאות ההצבעה האלקטרונית.

משה ארבל: אני עובר להצבעה, להעביר לוועדת החינוך.

משה ארבל: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 5 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החינוך נתקבלה.

משה ארבל: ובכן, תוצאות ההצבעה האלקטרונית הן חמישה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

משה ארבל: אני מבקש להוסיף את חבר הכנסת אופיר כץ כתומך, את חבר הכנסת שלמה קרעי כתומך, את חברת הכנסת אורלי פרומן כתומכת, את חבר הכנסת מיקי לוי כתומך, את חבר הכנסת אלכס קושניר כתומך.

משה ארבל: אשר על כן, תוצאות ההצבעה הינן עשרה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

משה ארבל: אני קובע שההצעה לסדר-היום אושרה ותעבור לדיון בוועדת החינוך והתרבות של הכנסת.

משה ארבל: << הלסי >> כוונת משרד המדע והטכנולוגיה לסגור את פרויקט להב"ה, לפטר מאות עובדים ולפגוע בפריפריה החברתית << הלסי >>

משה ארבל: הנושא הבא בסדר-היום – הצעה לסדר-היום בנושא: כוונת משרד המדע והטכנולוגיה לסגור את פרויקט להב"ה, לפטר מאות עובדים ולפגוע בפריפריה החברתית – הצעות מס' 822, 1828, 1898 ו-1905, של חברי הכנסת מיקי לוי, יעקב אשר, אופיר כץ ומנסור עבאס.

משה ארבל: חבר הכנסת מיקי לוי יעלה ויבוא.

משה ארבל: לרשותך, אדוני, שלוש דקות, בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: אני מכיר, ופועל לשמור על פרויקט להב"ה כבר שמונה שנים לפחות.

מיקי לוי: זהו פרויקט מדהים, חשוב, שיש לו משמעות גדולה במתן כלים בסיסיים לאוכלוסיות מוחלשות להשתלב בשוק התעסוקה.

מיקי לוי: גם כסגן שר האוצר פיניתי מקום לפרויקט הזה, וגם תוספת כסף כדי לתמוך בו.

מיקי לוי: לצערי, מדיניות השר הנוכחי ממשיכה.

מיקי לוי: פרויקט להב"ה הינו פרויקט חברתי מן המעלה הראשונה, שפועל מאז 2002 בפריפריה החברתית בכ-27 ערים, ובהן צפת, טבריה, דימונה, באר שבע, בערים נוספות עם רוב של אזרחים חרדים כמו בני ברק, ירושלים ומודיעין עילית, וכמו כן במגזר הערבי, בין היתר בערים סח'נין, נצרת, באקה ועוד.

מיקי לוי: מדובר בפרויקט שנותן לכלל הציבור – ילדים, מבוגרים, חרדים, ערבים, גמלאים ועוד – נגישות לקורסים בשימוש בסיסי במערכות מחשוב כמו וורד, הכרת המחשב, אקסל, פאוור-פוינט ועוד, וסדנאות שונות ומגוונות.

מיקי לוי: בתחילת משבר הקורונה, כלל המרכזים נתנו שירות מקוון לציבור שהתקשה בזום; נתנו עזרה בהגשת הטפסים לביטוח לאומי, שירותי תעסוקה, הדרכת צוותי הוראה, סדנאות זום ועוד.

מיקי לוי: וכמו כן, בשעות היום המרכז נותן את הנגישות לבתי הספר לילדים מהחינוך המיוחד – וכמו שהבנתם, זוהי עבודת קודש, זוהי שליחות.

מיקי לוי: השבוע הובא לידיעתי כי משרד המדע והטכנולוגיה הודיע למרכזים השונים על הפסקת הפרויקט בסוף שנת 2020 ופיטורי 120 עובדים בתקופת אבטלה שוברת שיאים.

מיקי לוי: הממשלה מפטרת – כן, כאשר הכשרה תעסוקתית היא נדבך חשוב להנעת המשק.

מיקי לוי: ולמה, אתם שואלים?

מיקי לוי: תשמעו סיפור ישראבלוף, בחסות המשרד.

מיקי לוי: כאשר המדינה השיקה את הפרויקט הזה הוא היה סוג של מבחן, לראות עד כמה יצליח – והוא ללא ספק הצליח.

מיקי לוי: ועל כן, התחילו זאת במרכז, כאשר החברה שזכתה העסיקה עובדים בכל אותם מרכזים.

מיקי לוי: השנים חלפו והעובדים רצו ביטחון תעסוקתי.

מיקי לוי: הם הגיעו לוועדת הכספים; הם צברו ניסיון וידע, ודרשו וביקשו להפוך אותם לעובדי מדינה על סמך ניסיונם.

מיקי לוי: הם עתרו לבית הדין לעבודה בבקשה שהמדינה תקלוט אותם כעובדי קבע.

מיקי לוי: המדינה מיהרה להוציא מכרז חדש כדי שהעובדים יפוטרו ויועסקו על ידי מעסיק אחר.

מיקי לוי: המדינה מתנהגת כמו גנבים בלילה.

מיקי לוי: זה לא כל כך צלח.

משה ארבל: נא לסכם.

מיקי לוי: תן לי חצי דקה, זה נורא חשוב.

מיקי לוי: בית המשפט אף פסק לטובתם לאחר שהמדינה בוששה להעמיד עמדה מנגד.

מיקי לוי: אגב, השר אקוניס היה בעד העובדים ובעד הפרויקט, ובחשב הכללי, אני מודה, חשבו אחרת.

מיקי לוי: אבל לא הייתה לכך תמיכה בממשלה ובכנסת.

מיקי לוי: חלפו עוד שנתיים.

מיקי לוי: בינתיים משרדי האוצר והמדע החלו לייבש את הפרויקט כדי להציג לכנסת שהוא לא מיטבי, שאין לו הרבה קורסים ביחס לעבר.

מיקי לוי: ואיך יהיו, אם המדינה קיצצה במכוון בתקציב, צמצמה בתקנים ובאנשי ההוראה כדי לייצר נתונים רעים על פיחות בפעילות המיזם כדי להביא לסגירתו?

מיקי לוי: באמצעות קול קורא אמרה המדינה כי תממן 90%, עבור אותם פרויקטים, לשנתיים הראשונות, ו-80% עבור שלוש שנים, ו-70% עבור ארבע שנים, וההמשך ידוע.

מיקי לוי: מה שיקרה זה שעיריות חזקות ייתנו לזה גב, ועיריות פחות חזקות יסגרו את הפרויקט הזה.

מיקי לוי: יושב כאן ראש העיר בני ברק לשעבר, חבר הכנסת אשר, שפעל - -

משה ארבל: חבר הכנסת מיקי לוי, עברה מעל חצי דקה, אני מבקש לסכם.

מיקי לוי: - - רבות לדבר הזה.

מיקי לוי: חברים, אדוני השר, אני מתחנן, חברי הכנסת מתחננים: אל תסגרו את הפרויקט הזה.

מיקי לוי: זה פרויקט חשוב במקומות של אוכלוסייה מוחלשת.

מיקי לוי: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לאדוני.

משה ארבל: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת יעקב אשר.

משה ארבל: יעלה ויבוא.

משה ארבל: שלוש דקות, גם כן, לרשותך.

משה ארבל: בבקשה.

אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, מאחר שאני יודע – אני לא רוצה לתת לזה פרשנות פוליטית אבל אתה אחד מהשרים הפרקטיים, מה שנקרא, שבא מעולם המעשה ולוקח גם את התפקיד שלו היום כעולם המעשה; אז אני יכול להגיד לך, כאחד שגם בא מעולם המעשה, כראש עיריית בני ברק, שאחד הדברים שזכיתי לעשות בעיר בני ברק בתקופתי זה להקים את פרויקט להב"ה, שמשרד האוצר אז קידם.

ולא רק להקים אותו אלא גם להתאים אותו לצורכי הציבור החרדי, בהתאמות הנדרשות לגבי כל מה שקשור למחשוב וכו', בתור דבר שיסייע להרבה מאוד אנשים שמשתמשים בו, ואמורים להשתמש בו, גם לצורכיהם העסקיים וגם לצורכיהם – היום הרי גם בשביל ביטוח לאומי וגם לדברים אחרים אתה צריך ידע בסיסי.

הפרויקט הזה הצליח בצורה יוצאת דופן.

הלכו אז לקראתי בהגדרות ובהגנות כדי שלא יהיו בעיות כאלה ואחרות – ואגב, אחר כך רשויות אחרות גם כן קיבלו את זה.

לכן אני רוצה לומר לך דבר אחד: זה אחד הדברים החשובים.

אני זוכר ביקורים שלי שם – נשים מבוגרות שאמרו תודה שהן יכולות להשתמש בכלי הזה, שמחבר אותן לכמה דברים שנצרכים להן לחיי היום-יום; או צעירים שהכירו את המחשב – שוב, לצרכים הנכונים ובצורה הנכונה; צורה כמו שהעיר בני ברק יודעת לקבל אותה.

וכמובן שהתרומה הכי גדולה של פרויקט להב"ה זה בפריפריות, גם החברתיות וגם הגיאוגרפיות – שם זה התרומה הגדולה, אין לי ספק – בערים הערביות.

הפרויקט הזה הוא פרויקט חשוב.

אני מבין שהולכים על איזושהי רפורמה, אבל אני מכיר רפורמות.

אני, לצערי, מכיר שכשהאוצר תומך באיזה רפורמה בדרך כלל היא אמורה לחסוך לו כסף.

ואם אני מבין נכון, מיקי, מה שמדובר כאן בעצם זה על הפחתה של ההשתתפות הממשלתית, שבעצם הייתה לאשכולות הנמוכים, לאותן רשויות שהן באשכולות נמוכים.

אם יפחיתו את זה באמת ב-2021, 2022 וכו', יקברו את הפרויקט הזה בשקט.

לא במכה אחת, נכון, יקברו את זה בשקט.

ומה שיקרה – כמו שאמר ידידי מיקי – זה דבר אחד: רשויות מקומיות יצטרכו לתת מצ'ינג לדבר כזה.

הם לא יכולים לתת את המצ'ינג לדבר כזה.

וכשראש עיר יצטרך לחשוב: האם הוא נותן מצ'ינג להסעות או לדברים אחרים בחינוך מיוחד, שהוא חייב, או שם אותו בפרויקט להב"ה – פרויקט להב"ה ייגמר באותם מקומות, דווקא במקומות שצריך את זה.

ולכן אני פונה אליך, כפרקטיקן, כאדם שמבין מה התרומה הגדולה של הפרויקט הזה, ובתור אחד שזכה להקים את זה בבני ברק, אני מבקש את התערבותך.

האוצר מביאים לפעמים דברים יפים, אבל בדרך כלל זה דברים בשביל לחסוך כסף.

משה ארבל: תודה

כאן זה לא חיסכון של כסף, זה יעלה למדינה הרבה יותר בהמשך הדרך.

לכן, אני מבקש את התערבותך, ואם צריך, גם דיון בוועדה, דיון דחוף, ושתגיע לשם גם עם פתרונות.

אני מודה לך מאוד.

תודה, אדוני היושב-ראש.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב אשר.

משה ארבל: חבר הכנסת מנסור עבאס יעלה ויבוא.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

משה ארבל: בבקשה.

מנסור עבאס: אדוני היושב-ראש, תודה לך שנשארת כדי שאוכל להציג את הנושא.

מנסור עבאס: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, שבעה סניפים של התוכנית הזאת, של הפרויקט הזה, נמצאים בחברה הערבית, ו-27 בכל המדינה.

מנסור עבאס: אני חושב שהעברת התוכנית הזאת למועצות המקומיות משמעותה גזר דין מוות לתוכנית הזאת.

מנסור עבאס: היו עוד הרבה תוכניות שהן חשובות, שנוגעות לנושא של חיים ומוות ולא רק לנושא של מדע, למידה וכו', למשל, עיר ללא אלימות, שהמועצות המקומיות לא הצליחו להחזיק ולא לנהל – גם בגלל המצ'ינג, אבל גם בגלל צורת ההתנהלות שיש בחלק מהמועצות המקומיות, שלא מצליחות להרים את הפרויקטים האלה ולשמור על השירות שהאזרחים או התושבים באותם יישובים מקבלים.

מנסור עבאס: אני גם מעז להעלות עוד סוגיה שקשורה לנושא הזה.

מנסור עבאס: וכמו שהזכרתי את התוכנית הקודמת של עיר ללא אלימות, אני בטוח שחלק מהמועצות המקומיות ישתמשו בזה גם ככלי פוליטי.

מנסור עבאס: ומי שנמצאים שם עכשיו והוכיחו את עצמם ונתנו את השירות בצורה מיטבית, ימצאו את עצמם מחוץ למעגל העבודה והתוכנית הזאת.

מנסור עבאס: לכן, מבחינתנו העברת התוכנית למועצות המקומיות זה גזר דין מוות, ואנחנו בטוחים שהתוכניות האלה, החשובות – הבן שלי, אני זוכר, למד בתוכנית הזאת לפני כמה שנים.

מנסור עבאס: בכפר שלי, הכפר מר'אר, התוכנית הזאת נמצאת.

מנסור עבאס: אנחנו בטוחים שהתוכנית הזאת תיעצר או תיפסק.

מנסור עבאס: ולכן קריאתנו היא כן להמשיך להפעיל את התוכנית, במסגרת משרדך, ואפילו להרחיב את התוכנית הזאת כדי שעוד ועוד תלמידים יזכו לשירות הזה, ויזכו ללמוד ולקבל את ההזדמנות להשתלב במדע המודרני ואחר כך להשתלב בשוק העבודה, בתחום שכולנו היום מצפים שהחברה הערבית כן תיכנס אליו, התחום של המדע ותעשיית ההייטק וכו'.

מנסור עבאס: ולכן אנחנו מבקשים מהממשלה, מכבוד השר, כן להמשיך להפעיל את התוכנית ולהרחיב אותה באופן כללי, ולהרחיב אותה בחברה הערבית, ולהמשיך לנהל את זה במסגרת המשרד ולא במסגרת המועצות המקומיות.

מנסור עבאס: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת מנסור עבאס.

משה ארבל: חבר הכנסת אופיר כץ יעלה ויבוא.

משה ארבל: שלוש דקות לרשות אדוני.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

אופיר כץ: תודה.

אופיר כץ: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, כאיש הפריפריה, ראיתי לאורך חיי את הפערים הרבים שיש בין יישובי הפריפריה, גיאוגרפיים וחברתיים, לבין היישובים החזקים – בבריאות, בחינוך ובחברה.

אופיר כץ: חלק מהפערים האלו התחייבתי לתקן בתור נבחר ציבור.

אופיר כץ: לדוגמה, רק אתמול התקיימו שני דיונים שיזמתי: חוסר במרכז שיקום בצפון, וחלוקה לא שוויונית של מכשיר PET-CT בצפון.

אופיר כץ: במקביל נחשפתי לפרויקטים חשובים מאין כמותם שפועלים למען מטרה זו, כמו פרויקט להב"ה.

אופיר כץ: להב"ה הוא פרויקט שפועל לצמצום הפער הדיגיטלי בחברה הישראלית.

אופיר כץ: המדריכים מלווים את המבקרים ומסייעים להם להיכנס לעולם המחשבים והאינטרנט, להשתמש בשירותי קניות, שירותי ממשל, לשלוח מיילים ולהכיר יישומים משרדיים בסיסיים, כמו וורד, אקסל ועוד.

אופיר כץ: בתקופת הקורונה המדריכים במרכזים נתנו שירות לאלו שהתקשו בהפעלת הזום, וסייעו בשליחת טפסים מקוונים לרשויות המס, ביטוח לאומי.

אופיר כץ: הפרויקט, כידוע, פועל כמעט 20 שנה ונותן שירות כמעט ב-30 ערים ברחבי הארץ, ובהן מגדל העמק, צפת, בית שאן, באקה, אלעד, דימונה, קריית מלאכי, רהט וקריית גת ועוד.

אופיר כץ: כפי שניתן לראות, הפרויקט מעניק סיוע לכלל הציבור – בין אם אלו חרדים או ערבים, צעירים או קשישים.

אופיר כץ: זה פרויקט חשוב והכרחי.

אופיר כץ: לא כולם קיבלו את הידע הזה ולא לכולם יש גישה אליו.

אופיר כץ: סיפור מרגש שהגיע אליי הוא על אדם שאיבד את עבודתו, ונכנס לדיכאון עמוק בגלל שלא ידע איך למצוא עבודה חדשה, לא ידע איך למלא קורות חיים, איך מחפשים משרה באינטרנט.

אופיר כץ: הוא הגיע למרכז של להב"ה בעירו, ושם סייעו לו בכל ההליך.

אופיר כץ: עובדי המרכז העניקו לו ליווי צמוד ביצירת קורות חיים וחיפוש עבודה, ולימדו אותו את היסודות הבסיסיים של השימוש בטכנולוגיה.

אופיר כץ: בזכות הסיוע הוא הצליח למצוא עבודה ולפרנס את משפחתו בכבוד.

אופיר כץ: היום בתו מתנדבת באותו המרכז.

אופיר כץ: אסור להפסיק את הפרויקט.

אופיר כץ: מעבר לפגיעה הקשה בפרנסתם של העובדים תהיה פגיעה בלתי הפיכה באוכלוסייה שזקוקה למרכזים האלו, במיוחד בתקופת ריחוק חברתי, כשרוב התקשורת בינינו מתבססת על אמצעים דיגיטליים.

אופיר כץ: לפי מה שהבנתי, הפרויקט יעבור להיות באחריותן של הרשויות המקומיות למשך שלוש שנים, אבל הדבר יוביל הזה לכך שהרשויות המקומיות החלשות לא יוכלו להחזיק את הפרויקט ולעמוד בעלויותיו, ובעוד שלוש שנים, אם לא לפני, הוא פשוט ייפסק.

אופיר כץ: שוחחתי עם ראש עיריית בית שאן ז'קי לוי, שהתוכנית פועלת בעירו, והוא באמת הסביר לי לעומק עד כמה הפרויקט הזה חשוב, כמה האזרחים משתמשים בו וכמה צריך שהוא ימשיך.

אופיר כץ: אני פונה אליך, אדוני השר, כשהיית חבר כנסת לתקופה קצרה עקבתי אחרי הפעילות שלך וראיתי גם שהגשת הצעות חוק למען הפריפריה.

אופיר כץ: בגלל זה נדה

אופיר כץ: מתי שדווקא במשמרת שלך – אתה, שנחשב לאיש שבאמת אכפת לו הנושא של הפריפריה ולחזק את הפריפריה – דווקא במשמרת שלך פרויקט חשוב כזה בפריפריה עומד להיסגר.

אופיר כץ: אני קורא לך, מבקש ממך לעשות הכול כדי שהפרויקט הזה לא ייסגר, ויימשך.

אופיר כץ: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת.

מנסור עבאס: ישיב שר המדע והטכנולוגיה יזהר שי.

מנסור עבאס: בבקשה.

יזהר שי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית אודה לכם על כך שאתם מעלים נושא משמעותי וחשוב כמו התמיכה בפריפריה, ואני אקדים בסיכום של עשר שניות את מה שאני אגיד לכם בחמש הדקות הקרובות.

יזהר שי: היישובים השונים שבהם פועלת תוכנית להב"ה הולכים לקבל בשנים הקרובות תמיכה יותר משמעותית ממשרד המדע והטכנולוגיה, ואני מקווה שגם ממשרדים אחרים, אבל בטח מהמשרד שאני עומד בראשו.

יזהר שי: התוכנית שנכנסנו לתוכה, בגלל האילוצים שאני אסביר, גם מתחזקת את פרויקט להב"ה במקומות שבהם ירצו להמשיך לתחזק אותו וגם מחליפה שקל בשקל.

יזהר שי: כל תקציב שהעברנו ליישובים השונים שבמסגרת התוכנית ישולם ויוכנס לתוכנית חלופיות שאנחנו מקווים שיהיו יעילות יותר, טובות יותר ומתאימות יותר לאוכלוסייה שצורכת אותן.

יזהר שי: ועכשיו לעובדות.

יזהר שי: כמו שאמר חבר הכנסת, ידידי מיקי לוי, החל משנת 2002 משרד האוצר, בעקבות החלטת ממשלה, הקים תשתית של ממשל זמין.

יזהר שי: המטרה הייתה לצמצם את הפער בין אזורי הפריפריה למרכז, והיה מדובר שם על הקמת מרכזי מחשוב קהילתיים לתמיכה באוכלוסיות.

יזהר שי: ככל שעברו השנים התוכנית, שאכן התחילה, חבר הכנסת אשר, כתוכנית אטרקטיבית ומרשימה, הלכה ואיבדה כנראה משהו באטרקטיביות שלה וגם משהו ביכולות שלה לשרת את הציבור שאליו היא כיוונה.

יזהר שי: המספרים שעומדים לנגד עיניי הם רבים, ומלמדים על הירידה באטרקטיביות של התוכנית כלפי האוכלוסייה שאותה היא נועדה לשרת.

יזהר שי: שתי דוגמאות:

יזהר שי: בשנת 2015 עברו דרך הפרויקט – הפרויקט נתן שירות, מרכזי להב"ה, ל-69,000 איש.

יזהר שי: בשנת 2020, חמש שנים לאחר מכן – לקצת יותר מ-22,000 איש.

יזהר שי: ירידה של 70% בפעילות.

יזהר שי: לדבריך, חבר הכנסת לוי, אומנם הייתה ירידה בכמות המדריכים – ירידה של בערך 30% במספר המדריכים; ירידה של 70% בהיקף הפעילות – לא כי התוכנית שירתה או הציעה פחות קורסים, אנשים פשוט פחות ופחות באים לתוכנית.

30 מדריכים כפול 25 מודרכים – זה פחות או יותר אקוויוולנטי.

יזהר שי: לא.

יזהר שי: אני מדבר על מספר האנשים.

יזהר שי: הייתה ירידה של 70% במספר האנשים שבאו לתוכנית.

יזהר שי: הייתה ירידה של כ-30% במדריכים.

יזהר שי: אבל אני אתן לך דוגמה, חבר הכנסת, לשלוש ערים, ותתפלא, לאחת קוראים בני ברק.

יזהר שי: בטבריה, בשנת 2014, השתתפו בתוכניות להב"ה 3,341 משתתפים.

יזהר שי: בשנת 2018, ארבע שנים לאחר מכן – 288 משתתפים.

יזהר שי: אותו מרכז, אותו מספר של מדריכים, דרך אגב.

יזהר שי: בטבריה חלה ירידה של 91% בכמות המשתתפים.

יזהר שי: בבני ברק, אדוני, בשנת 2014 – 3,094 משתתפים; ב-2018 – 336 משתתפים, ירידה של 89%.

יזהר שי: באופקים, שנת 2014 – 2,200 משתתפים; בשנת 2019 – 375 משתתפים.

יזהר שי: ירידה של 86%.

יזהר שי: אני חלילה לא רוצה להעביר ביקורת על אף אחד, ובטח לא על ראשי ערים, ובטח שלא על המדריכים ועל המדריכות של התוכנית.

יזהר שי: התוכנית פחות מתאימה – היא פחות אפקטיבית ופחות מנוהלת כמו שצריך על ידי המשרד שאני עומד בראשו, כמו שאמר לנו גם מבקר המדינה, כמו שיצא מדוחות שונים שיצאו, שטיפלו בתוכנית הזאת בשנים האחרונות, טרם כניסתי לתפקיד.

יזהר שי: התוכנית מופעלת בשיטת הפעלה שלא מקובלת היום בשירותים ממשלתיים.

יזהר שי: להב"ה מופעלת באופן ישיר על ידי הממשלה – זה כמעט לא קורה באף תוכנית אחרת שהממשלה מממנת.

יזהר שי: הדבר הזה פוגע ברמת השירות שראשי הערים והמועצות מקבלים מאיתנו, משרד המדע והטכנולוגיה.

יזהר שי: ולמרות זאת המשכנו לממן את התוכנית ולשלם את שכר המדריכים בצורה שהלכה והוכיחה את עצמה כפחות ופחות יעילה.

יזהר שי: דרך אגב, הממשלה קנתה את הריהוט, את המחשבים, את הרישיונות לתוכנה, את התמיכה הטכנית – כל הדברים שהממשלה לא עושה בהרבה מאוד פרויקטים אחרים.

יזהר שי: בביקורת של מבקר המדינה בשנת 2014 נמצאו ממצאים חמורים ביותר לגבי הניהול של תוכנית להב"ה, ובעקבות זאת – תחת המשמרת שלך, אדוני חבר הכנסת מיקי לוי, או של שר האוצר אז יאיר לפיד, החלטתם להעביר את התוכנית ממשרד האוצר למשרד המדע והטכנולוגיה.

יזהר שי: הביקורת שהתבצעה שלוש שנים לאחר מכן דיברה על כך שהפערים, גם כשבנסיבות דומות עשויים להיות אפשריים, מעוררים חוסר שביעות רצון וגם התמרמרות, פוגעים במוטיבציה של העובדים ויוצרים קושי בניהול המרכזים וביכולתם לפעול באופן מיטבי.

יזהר שי: משרד מבקר המדינה העיר שהליקויים האלה לא באו על פתרונם ושיש ליקויים הקיימים בפרויקט במשך שנים, שכבר הוער עליהם בדוח קודם ובדוח של שנת 2018; במילים אחרות, חוסר ניהול נכון של הממשלה של תוכנית שנועדה לעשות את הדברים הטובים שדיברתם עליהם – ואני מסכים איתכם על כל אחד ואחד מהיתרונות התיאורטיים שדיברתם עליהם לגבי התוכנית הזאת.

יזהר שי: בגלל הליקויים האלה משרד האוצר, דרך אגב, הוציא איסור להשתמש במכרז המקורי מלפני כעשר שנים, שטיפל בהבאת מדריכים והבאת ציוד לתוכניות להב"ה.

יזהר שי: התגלו ליקויים חמורים בנושא ניהול כוח אדם, רמת הפעילות, אופן ניהול המערכת וכן הלאה וכן הלאה.

יזהר שי: הנושא הזה הועבר לטיפול משרד המדע והטכנולוגיה, ואז החלו להגיע התביעות המשפטיות כנגד הממשלה בגלל שיטת ההפעלה הזאת.

יזהר שי: בשנת 2016, לפני ארבע שנים, אסר מינהל הרכש תחת החשב הכללי במשרד האוצר – המשרד שאני עומד בראשו – להמשיך להשתמש במכרז המקורי כדי להשתמש הן בציוד והן בשכירת נותני השירותים השונים, והעסק הזה ממשיך הלאה.

יזהר שי: אני אחסוך מכם את כל הביקורות של החשב הכללי, של משרד מבקר המדינה ואחרים.

יזהר שי: ככלל, גורמי המקצוע בממשלה – חבר הכנסת לוי – כבר כמה שנים בדעה שאי-אפשר להמשיך להפעיל את המערכת באופן הנוכחי הזה.

יזהר שי: יתרה מזאת, ישראל דיגיטלית – גוף שנכנס לעבודה לפני כחמש שנים, אם אני לא טועה, והוגדר כשחקן שמוביל בתחום האוריינות הדיגיטלית – הם קיבלו לכך תקציבים והחלו להפעיל קורסים במקביל, כך שיש פה כפל תפקידים ואי-שימוש נכון או יעיל במשאבים הציבוריים.

יזהר שי: ישראל דיגיטלית התבקשה להפעיל את פרויקט להב"ה ברשויות השונות.

יזהר שי: היא הבהירה למשרד המדע והטכנולוגיה ששיטת ההפעלה הזאת, שכאמור לא נהוגה בממשלת ישראל כמעט באף פרויקט אחר, איננה נכונה.

יזהר שי: איננו רוצים להיכנס להפעלה זו.

יזהר שי: היא אינה עולה בקנה אחד עם המדיניות שנהוגה כיום.

יזהר שי: הכשרת אוריינות דיגיטלית מבוצעת בשיטה טובה יותר על ידי ישראל דיגיטלית, בשיטות שונות שבהן היא פועלת.

יזהר שי: היא גם סירבה – אנחנו הצענו לישראל דיגיטלית לקחת את כל הפרויקט הזה תחת חסותה, בגלל חוסר היעילות, בגלל הירידה הדרסטית של 80% עד 90% מהמשתתפים; הם החליטו שהם לא רוצים את זה.

יזהר שי: מה עשינו כדי לפתור את הבעיה הזו, חבר הכנסת אשר?

יזהר שי: אנחנו נותנים חשיבות מאוד משמעותית לעניין הזה.

יזהר שי: הקדשנו הרבה חשיבה, במיוחד כי מדובר בפריפריה חברתית או גיאוגרפית של מדינת ישראל; במיוחד כי מדובר באוכלוסייה שראוי ומגיע שנטפל בה בזהירות הראויה ובכבוד הנכון ומתוך אמונה שאנחנו צריכים לעשות כמה שיותר למען התושבים האלו.

יזהר שי: אז קודם כול, הגענו להסכמה עם משרד האוצר שתקציב שהוא שווה ערך לעלות ההפעלה של להב"ה יועבר במלואו - - -

אופיר כץ: איזה תקציב, כמה?

יזהר שי: אני מגיע לזה.

יזהר שי: קודם כול, תקציב זהה לתקציב שהורדנו עכשיו מועבר לרשות משרד המדע והטכנולוגיה כדי להחזיר אותו לתוכניות שאנחנו כן מאמינים בהן, לכל אחת מאותן רשויות אבל בפרויקטים שאנחנו יודעים שעובדים היטב – מאיצי מדע, מדענים צעירים, חוקרות – כל מיני תקציבים שאנחנו מפעילים ואכן קיבלנו עליהם משוב מצוין, כולל בפגישה עם חברי כנסת מהרשימה המשותפת, שהביאו נציגי רשויות אלינו למשרד.

יזהר שי: שמענו על דברים שאכן עובדים כמו שצריך.

יזהר שי: ההתחייבות שלנו היא אחד לאחד לכל אחד מראשי הרשויות, שלא יאבד את התקציב – תכף אני אגע בזה – להחליף את התקציב הזה בתקציב אחר.

יזהר שי: בנוסף לזה, אנחנו נשקיע 55 מיליון שקלים – לשאלתך, אדוני – בשלוש השנים הקרובות בתמיכה ברשויות שימשיכו להחזיק את תשתיות להב"ה אצלן.

יזהר שי: אנחנו מעבירים להן קודם כול, בחינם, את כל הציוד, שזה ריהוט, מחשבים, תוכנות, רישיונות – כל מה שצריך בהפעלה פיזית, כולל מבנים שנמצאים אצלם.

יזהר שי: הכול עובר לרשותם, ללא תשלום כלשהו.

אופיר כץ: מה קורה אחרי שלוש שנים?

יזהר שי: אחרי שלוש שנים הם יחליטו אם הם רוצים להפעיל.

יזהר שי: אנחנו נממן בשלוש השנים האלה - - -

אופיר כץ: מי מבטיח להם שאחרי שלוש שנים זה ימשיך?

יזהר שי: תראה, תכף אני אדבר איתך על מספרים, כי גם המספרים פה היו מוטים.

יזהר שי: אבל רשות מקומית שחושבת שזה חשוב לה מקבלת בשנה הבאה 90% מהתקציב הזה, ושנה אחרי זה – 60%; שנה אחרי זה – 50%.

יזהר שי: התקציב הולך ויורד.

יזהר שי: אם זה חשוב, וזה ראוי, וזה נכון, הם ימצאו את הדרך לממן את זה, או על ידי משרדים ממשלתיים אחרים או על ידי תרומות.

אופיר כץ: אתה חושב שאלה רשויות שיכולות עכשיו - - -

יזהר שי: חבר הכנסת כץ ואשר, אם זה לא חשוב - - -

אופיר כץ: אתה יודע כמה דברים חשובים הם רוצים והם לא יכולים?

יזהר שי: אם זה לא חשוב, הם יקבלו מאיתנו תקציב זהה לפרויקטים שאנחנו יודעים לנהל ביעילות.

יזהר שי: לא פרויקטים שכמות המשתתפים בהם ירדה ב-80%–90%, אלא דברים שכמות המשתתפים בהם עולה כל הזמן עם השנים.

אף אחד לא מפריע לטייב ולשנות את התוכנית.

תקרא לה – לא להב"ה, תקרא לה "אש להבה", מה שאתה רוצה.

תשאלו אותם, תפיקו לקחים.

יזהר שי: זה מה שאנחנו עושים.

יזהר שי: אנחנו רק מכניסים את הכסף הזה לפרויקטים.

בעוד שלוש שנים, רשויות – אתה לא יודע מה זה התלבטות של ראש עיר, אם לתת כסף מהסעות לחינוך מיוחד - - -

אופיר כץ: - - -

יזהר שי: תנו לי לענות.

יזהר שי: בואו תהיו עם ההיגיון לפני שחמתכם בוערת בכם.

לא בוערת, לא בוערת.

יזהר שי: ראש העיר צפת, למשל, שאצלו רץ הפרויקט הזה, אחרי שהבנו על מה מדובר, הוא אפילו הודה לי, בסופו של דבר.

יזהר שי: קחו ראש עיר שמשרת 20,000–30,000 תושבים, ובעיר רץ הפרויקט הזה, והפרויקט הזה בשנה האחרונה שירת 500 איש לצרכים שונים.

יזהר שי: אני נותן לו כסף לשרת לא 500 איש אלא 3,000 איש, כי הוא יכול לשרת אותם, והוא שירת אותם קודם.

בעיה קטנה אחת: מה יהיה בעוד שלוש שנים?

יזהר שי: לא, הכסף שלי יימשך לכמה שנים שהמשרד הזה קיים, בתוכניות אחרות.

יזהר שי: הפרויקט הזה שנקרא להב"ה, בתצורה הנוכחית שלו, שירדה ב-90% באטרקטיביות שלה, ילך וירד, כי אכן אין לו ביקוש.

יזהר שי: אני כן והמשרד שאני עומד בראשו כן מממן בגאווה רבה פרויקטים בפריפריה.

יזהר שי: בערך 25% מתקציב המשרד ימשיך להיות מוקדש לפרויקטים האלה.

יזהר שי: שום שקל לא ירד.

יזהר שי: ראש עיר שעד היום קיבל מאיתנו, או שצריך לקבל מאיתנו בשלוש השנים הקרובות נניח מיליון שקלים, יקבל את אותם מיליון שקלים ועוד מיליון שקלים, כי אנחנו עושים מצ'ינג אחד לאחד.

יזהר שי: כל שקל שהוא אמור לקבל מלהב"ה הוא יקבל, וחוץ מזה הוא מקבל תקציב נוסף.

יזהר שי: משמע, בשורה התחתונה, ראש העיר מרוויח, לא מפסיד.

יזהר שי: התושבים מרוויחים, כי יש להם גם את להב"ה, ואם ראש העיר יחליט שהוא לא רוצה להמשיך כי אין לו משאבים או כי זה לא מספיק אטרקטיבי – בסדר, יש לו את אותה כמות של כספים עבור פרויקטים אחרים, שאני כן מאמין בהם, המשרד יודע לתפעל אותם, ומבקר המדינה לא חושב שאנחנו מבזבזים כספי ציבור, ומשרד האוצר מוכן לממן.

יזהר שי: אז יש פה חפיפה של שלוש שנים.

יזהר שי: אם אתם שואלים אותי, אני מעריך שאכן להב"ה תמשיך במקומות מסוימים ובמקומות אחרים לא.

יזהר שי: אני אגיד על זה כמה מילים.

יזהר שי: אנחנו פנינו ל-28 הרשויות האלה שעליהן מדובר.

יזהר שי: בערך חצי מהן כבר אמרו שהן אכן מעוניינות להמשיך לפחות בשנה הבאה, ולכן אנחנו נמשיך בתוכן.

מנסור עבאס: כמה מהן ערים ערביות?

יזהר שי: אין לי את הנתונים.

יזהר שי: מי שאל?

יזהר שי: אני מניח שחלקן ערביות וחלקן לא, אבל אנחנו נדבר עם כולן.

יזהר שי: המטרה שלנו היא לדבר עם כולן.

יזהר שי: לכן, הבעיה מצטמצמת, חברי הכנסת הנכבדים, לא לשירות שאנחנו כמשרד נותנים לרשות המקומית – כי כמו שאמרתי, הם זוכים לכפל תקציב מאיתנו לשלוש השנים הקרובות, להב"ה כפול שניים.

יזהר שי: כל דבר שהם היו מקבלים בשנה הבאה, הם מקבלים כפול שניים.

יזהר שי: לאחר מכן אנחנו ממשיכים לתקצב את התוכניות שאנחנו יודעים לתקצב: תוכניות חלל, מדענים צעירים, מדעניות, חוקרות וכן הלאה.

יזהר שי: הכול ממשיך שם, וחס וחלילה לא יורד ולו בשקל אחד.

יזהר שי: יש להם תוספת כסף.

יזהר שי: מה שכן, יש פה פגיעה בעובדים – ועלה עליה חבר הכנסת לוי, ואני מכבד את זה.

יזהר שי: לא 120 עובדים, חבר הכנסת לוי, אלא 89 עובדים, זה מספר העובדים בתוכניות להב"ה למיניהן בכל רחבי מדינת ישראל היום.

יזהר שי: 12 מתוכם קיבלו עבודה כעובדי מדינה.

יזהר שי: הגדלנו את התקנים, עשינו משא ומתן עם האוצר, כך שמתוך 89 עובדים, 12 הולכים לעבוד במשרד המדע והטכנולוגיה.

יזהר שי: הם מקבלים הצעות עבודה.

יזהר שי: דרך אגב, ההסתדרות התערבה ולא הסכימה לתת להם לשאת ולתת איתנו לבד.

יזהר שי: במקום לשאת ולתת איתנו ישירות, כל עובד עם מה שמתאים לו, ההסתדרות התעקשה, וקיבלנו איזה צו.

יזהר שי: אז מישהו מההסתדרות יחליט מה העובדים האלה עושים במקום שהעובדים בעצמם יקבלו את הדבר המתאים להם.

יזהר שי: אני מקווה שההסתדרות תאפשר לנו להציע לעובדים הצעות שתואמות את הכישורים שלהם ואת מה שהם רוצים לעשות.

יזהר שי: 38 עובדים אחרים הגיעו להסדר עם המדינה – קיבלו פיצויים מוגדלים וחתמו על הסדר פרישה והיעדר תביעות.

יזהר שי: נשארנו עם 39 אנשים נוספים.

יזהר שי: כל אחד מהם עולם ומלואו.

יזהר שי: אני, חלילה, לא מפקפק לא בכאב ולא בצער.

יזהר שי: 39 עובדים שפוטרו נמצאים עכשיו במשא ומתן כדי להגיע להסכם פרישה.

יזהר שי: אני מזכיר, מתוך 38 הרשויות הללו שהודענו להן על ביטול הפרויקט וביטול התמיכה שלנו, חלקן כבר הודיעו שהן רוצות את הכסף.

יזהר שי: כלומר, הם הולכים להעסיק בחזרה את אותם אנשים שאנחנו פיטרנו.

יזהר שי: הערכה שלי: מתוך 39 עובדים, סדר גודל של 50% ימצאו עבודה בשבועות הקרובים בחזרה באותו מקום, באותם פרויקטים שהם אוהבים, באותם מרכזים, באותם סוגים של הדרכות, ברשויות שיחליטו שהן רוצות את זה.

יזהר שי: לגבי הרשויות שיחליטו שלא – אני אכן מציין פה בכאב שעוד לא מצאנו פתרון.

יזהר שי: אני מעריך שסדר גודל של כ-20 עובדים יפוטרו ויאבדו את עבודתם כתוצאה מהשינוי הזה.

יזהר שי: אני חוזר, אם כך, לשורה התחתונה.

יזהר שי: אנחנו, לרשויות המקומיות – וצדקתם כשדיברתם על הפריפריה; הפריפריה בליבי, וזו אחת הסיבות לכך שאני עומד כאן, במקום הזה, בדוכן הזה.

יזהר שי: הפריפריה החברתית והגיאוגרפית של מדינת ישראל לא מפסידה שקל.

יזהר שי: להפך, בשלוש השנים הקרובות היא מרוויחה - - -

אופיר כץ: אבל אחרי זה הכסף לא יגיע.

יזהר שי: לא, אתה לא עושה את המתמטיקה.

יזהר שי: חבר הכנסת כץ, אני חוזר שוב.

יזהר שי: אני משקיע בהם - - -

אופיר כץ: ראש העיר יגיד לך כן, זה הקדנציה שלו, אבל אחרי זה הכסף שלו לא יגיע.

אופיר כץ: אתה לא יכול להכתיב לו להמשיך עם זה.

יזהר שי: אני חוזר בשבילך על המתמטיקה, כי אני חושב שיש פה בעיה של הבנה.

יזהר שי: אם אתה ראש עיר, חבר הכנסת כץ, וקיבלת ממני השנה שקל, בשנה הבאה אתה מקבל 200 שקל.

יזהר שי: שנה אחרי זה אתה תקבל 150 שקלים, ושנה אחרי זה תקבל 100 שקלים.

יזהר שי: את אותם 100 שקלים אתה ממשיך לקבל עד רבות הימים.

יזהר שי: אני מקווה שהמשרד הזה ימשיך וימשיך עוד ועוד.

אדוני השר, אדוני השר - - -

קריאה: בסדר, אבל אולי המשרד - - -

מנסור עבאס: אדוני השר, יש בנושא החלטת בית משפט, בג"ץ, להכיר בעובדים כעובדי מדינה.

מנסור עבאס: זה שיקול בהחלטה שלכם, להביא את זה לניהול הרשויות המקומיות?

יזהר שי: אני לא מכיר את השיקול הזה במערכת השיקולים שלנו.

יזהר שי: מה שנכנס אצלנו כשיקולים זה מה ראשי הרשויות יכולים לתת לתושבים שלהם, שעומד במבחן המציאות, שמבקר המדינה לא חושב שהוא בזבוז כסף ושהחשב הכללי מוכן לממן.

יזהר שי: ההחלטה של המדינה, אנחנו מכבדים אותה ולוקחים את העובדים האלה לעבוד במשרד המדע והטכנולוגיה.

יזהר שי: זה לא קשור.

אדוני השר, אני את המתמטיקה הבנתי.

בעצם העירייה לא ניזוקה מזה.

יזהר שי: ההפך.

יזהר שי: הרוויחה.

רגע, רגע, רגע.

את זה הבנתי.

לגבי העובדים – ליבי, ליבי, לא משם אני מדבר דווקא, ואני שמח שמצאו פתרון לרובם.

השאלה היא אחת.

כשאתה אומר שייתנו לפרויקטים אחרים, כמו מדענים צעירים או דברים מהסוג הזה, זה בסדר גמור.

השאלה היא: אם התקציב הזה, שיועד עבור דבר מסוים שנקרא לו להב"ה – תשנה אותו, הרעיון שלו הוא לקרב את העניין הדיגיטלי לשכבות שצריכות את זה ולא מגיעות לזה – האם אתם תנחו, או תגרמו לכך שהרשויות יעשו את זה בצורה יותר טובה ובצורה אחרת, אבל שזה ילך לאותן אוכלוסיות?

כי מדענים צעירים זה משהו אחר, זה הולך לאוכלוסייה אחרת.

השאלה היא אם לא נאבד את זה.

כסף הם לא יאבדו, אבל את המטרה הזאת אולי נאבד.

יזהר שי: אז המטרה הזו אכן היא מטרה חשובה מאוד, וציינתי פה דוגמאות של אנשים שלא יודעים להשתמש בזום או בוורד או באקסל, וחשוב מאוד שהם ילמדו.

יזהר שי: יש גוף במדינת ישראל שאחראי לזה, קוראים לו ישראל דיגיטלית.

יזהר שי: הם מתוקצבים הרבה יותר טוב ממשרד המדע והטכנולוגיה.

יזהר שי: ומשיחות שאנחנו ערכנו כשהם לא הסכימו לקבל את להב"ה תחת הנהלתם, הם אמרו שאלה הקורסים שהם נותנים ממילא בצורה הרבה יותר יעילה, הרבה יותר נכונה, לפי כל מיני פרמטרים.

יזהר שי: במקום שתהיה ירידה של 90% במשתתפים, יש בעצם עלייה משנה לשנה, יותר ויותר.

יזהר שי: יכול להיות, דרך אגב, שה-90% שירדו אצלנו עברו לקורסים של ישראל דיגיטלית.

צריך לבדוק את זה.

יזהר שי: צריך לבדוק את זה, ואני בהחלט מסכים איתכם.

אנטאנס שחאדה: - - - העסקת אותם עובדים ברשויות המקומיות, שלא יהיה שיקול פוליטי של ראש העיר או משהו אחר – להבטיח או להתנות את התקציבים בהמשך העסקת של אותם עובדים שעובדים עכשיו בלהב"ה.

יזהר שי: ככל שידוע לנו, וניסינו לבדוק את זה, אין לנו הסמכות החוקית להכריח ראש מועצה או ראש עיר לקחת עובדים, גם אם אנחנו מעבירים לו תקציבים, כיוון ששיטת הניהול הופכת להיות באחריות ראש העיר.

אופיר כץ: - - - הוא מעביר את זה לרשות.

אופיר כץ: הוא לא יכול עכשיו - - -

יזהר שי: הרשות היא זאת שהופכת להיות מעסיקה - - -

אופיר כץ: העובדים האלה, לא יימצא להם פתרון.

יזהר שי: כן, אז שוב, אנחנו מעריכים שלפחות חצי מהעובדים – שוב, אני מזכיר את המספרים: אנחנו מדברים על סדר גודל של כ-20 איש שאנחנו צריכים לחשוב אם אנחנו יכולים לעזור להם בדרך כזו או אחרת.

יזהר שי: כל השאר, או שקיבלו פיצויים מוגדלים, או שעברו לעבוד אצלנו, או שיעבדו במועצות.

יזהר שי: ואלה שלא – אכן, זה כאב גדול, ואנחנו צריך לחשוב איך לעזור להם.

יזהר שי: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, אדוני השר.

מנסור עבאס: עמדה נוספת – חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: התוכנית הזאת, להב"ה, היא חשובה מאוד להכשרה טכנולוגית, דיגיטלית, בעיקר בפריפריה, וגם בחברה הערבית נהנים ממנה.

אחמד טיבי: סגירתה – אי-תקצובה יגרום: א.

אחמד טיבי: לפיטורי מאות – אם לא יותר מכך – ולפגיעה במי שנהנה מהתוכנית הזאת, שזה גם הגיל הרך וגם הגיל השלישי.

אחמד טיבי: ולכן, אני רוצה להודות לשר על דבריו, על תשובתו המפורטת, ועל העבודה המצוינת שהוא עושה במשרד המדע, ואני מחזק את אלה שעושים בהכשרה הדיגיטלית-טכנולוגית בתחום הזה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אחמד טיבי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – עמדה נוספת.

ג'אבר עסאקלה: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, אני חושב שמצוין שעשיתם הערכה, ושעל בסיס הערכה מקצועית יש לכם תוכנית לשינוי המצב.

ג'אבר עסאקלה: אבל אני רוצה לדבר על התזמון.

ג'אבר עסאקלה: כל שינוי הוא זעזוע במערכת, ואנחנו נמצאים היום בתקופה שהאוכלוסייה הבוגרת צריכה את ההכשרה ואת הליווי הדיגיטלי.

ג'אבר עסאקלה: היום אין מוסד ממשלתי או מוסד אחר שלא מבקש שההתכתבות או ההידברות איתו יהיו דרך הרשת.

ג'אבר עסאקלה: ולכן האוכלוסייה הבוגרת – ובמיוחד אני מדבר על האוכלוסייה הערבית, שגם צריכים למלא את הטפסים האלה בשפה שהיא לא שפת האם שלהם וגם להתמצא בטכנולוגיה.

ג'אבר עסאקלה: לכן, אני הייתי מציע – אולי התוכנית, בגדול, לעתיד היא נכונה, אבל צריך לשקול אם זה נכון לעשות את הזעזוע הזה עכשיו, בתקופת הקורונה, בתקופת המשבר; ולאפשר לאנשים באמת לקבל את הסיוע והעזרה במילוי הטפסים השונים מול משרדי הממשלה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

אנטאנס שחאדה: כבוד השר, חברי הכנסת, אני הייתי רוצה לבקש מכבוד השר לנסות למצוא פתרון לאותם עובדים, אותם מועסקים, כי הם צעירים, ואף אחד לא חולק על הצורך בחברה הערבית לתת את השירות הזה או את ההדרכה הזאת או המרכזים הללו.

אנטאנס שחאדה: אם אין ברירה, וצריך להעביר את זה רק לרשויות מקומיות – לנסות, להשתדל, באמצעות שיח עם הרשויות המקומיות, באמצעות תמריצים מסוימים, לשמור על אותם מועסקים, אותם עובדים, כי יש להם את הניסיון, יש להם את הידע, והם עבדו כבר בתוכנית לפחות עשר שנים.

אנטאנס שחאדה: שימשיכו באותה עבודה.

אנטאנס שחאדה: ולהתאים את התוכניות המוצעות – כל חברה והתוכניות המותאמות שלה.

אנטאנס שחאדה: בחברה החרדית – תוכניות מותאמות; בחברה הערבית – לפי הצרכים של החברה הערבית.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

מנסור עבאס: חברי הכנסת המציעים, מה אתם מציעים, לאן להעביר?

מיקי לוי: - - - אדוני השר, באמת כפי שחבר הכנסת טיבי ציין, התשובה של השר הייתה מאוד מאוד מפורטת ומקיפה.

מיקי לוי: ולמרות זאת, אנחנו דואגים, ואנחנו נשמח שתשלח את מנכ"ל משרדך – אנחנו נדאג שיהיה דיון, על דעת חבריי, אם יסכימו, בוועדת הכספים.

מיקי לוי: אנחנו נשמח אם תשלח את מנכ"ל משרדך לדיון הזה לכשיתקיים.

מיקי לוי: אנחנו אולי נזמין את נציג להב"ה, כדי שיהיו לנו איזונים.

מיקי לוי: אני מאוד מודה לך שאתה עם זרקור לעניין, אבל אנחנו רוצים להיות רגועים.

מיקי לוי: אז אנחנו מבקשים לוועדת הכספים, אם זה על דעתם של חבריי.

מנסור עבאס: אתם מסכימים, חברים?

מנסור עבאס: אני גם מסכים.

מנסור עבאס: אז אנחנו מצביעים על העברת ההצעה לסדר-היום בנושא: כוונת משרד המדע והטכנולוגיה לסגור את פרויקט להב"ה, לפטר מאות עובדים ולפגוע בפריפריה החברתית.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: אנחנו, כמובן, נאפשר הצבעה שמית בנוסף לאלקטרונית.

מנסור עבאס: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 2 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכספים נתקבלה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – בעד; חבר הכנסת קושניר – בעד; חברת הכנסת פורמן – בעד; חברת הכנסת אימאן ח'טיב – בעד; חבר הכנסת יעקב אשר – בעד; חברת הכנסת אתי עטייה – בעד; חברת הכנסת תהלה – בעד; חבר הכנסת כץ – בעד.

מיקי לוי: גם אני, בבקשה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יצחק כהן – בעד; חבר הכנסת מיקי לוי – בעד.

מנסור עבאס: 12 ועוד 2 אז 14.

מנסור עבאס: אוקיי, סך הכול 12 חברי כנסת בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

מנסור עבאס: אני מוסיף את עצמי גם.

מנסור עבאס: לא, אני לחצתי.

מנסור עבאס: אני חושב שאחמד טיבי ואנטאנס שחאדה הצביעו אלקטרונית, אז 13 חברי כנסת בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

מנסור עבאס: אני קובע שהצעה לסדר-היום: כוונת משרד המדע והטכנולוגיה לסגור את פרויקט להב"ה, לפטר מאות עובדים ולפגוע בפריפריה החברתית, עוברת לוועדת הכספים.

מנסור עבאס: << הלסי >> פגיעה במסגרות האשראי של האוכלוסייה המבוגרת, בעלי ההכנסות הנמוכות ומשקי הבית שמצבם הורע בקורונה << הלסי >>

מנסור עבאס: הצעות לסדר-היום בנושא: פגיעה במסגרות האשראי של האוכלוסייה המבוגרת, בעלי ההכנסות הנמוכות ומשקי הבית שמצבם הורע בקורונה, הצעות מס' 1841 ו-1860.

מנסור עבאס: תציג את הנושא חברת הכנסת חוה אתי עטייה.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

חוה אתי עטייה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מכובדיי כולם, כידוע, התפשטות נגיף הקורונה השפיעה על מצבם הכלכלי של משקי בית רבים.

חוה אתי עטייה: המצב הכלכלי שלהם הורע והכנסתם נפגעה משמעותית.

חוה אתי עטייה: בכל עת, אך בעיקר בעיתות משבר, עלינו לדאוג לאוכלוסייה המבוגרת ולבעלי ההכנסות הנמוכות.

חוה אתי עטייה: בימים שהעולם כולו נמצא במהלך התפשטות המגפה, בימים אלה של חוסר ודאות, חובתנו המוסרית היא להפחית, ככל האפשר, את דאגתם הכלכלית של האוכלוסיות המוחלשות, ולדאוג להן, ככל האפשר, גם מבחינה נפשית.

חוה אתי עטייה: מטרת החוק להגברת התחרות ולצמצום הריכוזיות היא לייצר סביבת אשראי תחרותית יותר על ידי הוספת שחקנים עצמאיים וחדשים, שיוכלו להתחרות במערכת הבנקאית הקיימת ולחולל תחרות בשוק השירותים הבנקאיים והפיננסיים בישראל.

חוה אתי עטייה: בשל כך החוק מחייב את הבנקים הגדולים לצמצם, מינואר 2021, את סך המסגרות בכרטיסי האשראי של לקוחותיהם ב-50% ביחס לסך מסגרות האשראי.

חוה אתי עטייה: בטיוטת הצו שמשרד האוצר פרסם לאחרונה הוצע להרחיב ל-55% מסך מסגרות האשראי ושלא תופחת מסגרת אשראי לסכום שהוא מתחת ל-7,500 שקלים – מבורך, אבל זה אינו מספיק.

חוה אתי עטייה: צמצום מסגרות האשראי צפוי לפגוע קשות באוכלוסיות שונות, ובעיקר באוכלוסיות החלשות.

חוה אתי עטייה: לפי ההערכות, הבנקים יהיו רשאים לצמצם את מסגרת האשראי בסכום כולל של 13 מיליארד שקלים עד סוף ינואר 2021.

חוה אתי עטייה: שימו לב, הרוב המוחלט של הלקוחות ימצא את עצמו עם מסגרות אשראי מופחתות, שלא יוכלו לספק כראוי את צורכיהם לפי רמת החיים שהם מורגלים לחיות בה.

חוה אתי עטייה: רבותיי, בישראל כחצי מיליון משקי בית שמוגדרים מתחת לקו העוני.

חוה אתי עטייה: ההוצאה החודשית של משפחה נתמכת סיוע עומדת על 6,933 שקלים, והיא, כידוע, גבוהה ב-30% משכר המינימום – שכר שנקבע כרף מינימלי לקיצוץ האשראי.

חוה אתי עטייה: איך אפשר לצפות ממשפחה או מבעלי עסקים קטנים להסתדר עם מסגרת אשראי בגובה שכר מינימום, הן בתקופת הקורונה והן בתקופה רגילה?

חוה אתי עטייה: הסכנה הטמונה בצעד מהסוג הזה היא שהמרוויחים הם החזקים ביותר, בעוד החלשים נפגעים עוד יותר.

חוה אתי עטייה: חברות האשראי ינהלו את אופן הסיכון הרצוי מבחינתן תוך התעלמות מוחלטת מצורכי הלקוחות, ויבחרו את החזקים כדי להקטין את רמת הסיכון הכלכלי, בעוד החלשים יהיו חלשים עוד יותר.

חוה אתי עטייה: הלכה למעשה הם ייוותרו ללא חברה שתבחר להעניק להם מסגרת אשראי.

חוה אתי עטייה: אין כל היגיון להפוך חזקים לחזקים יותר וחלשים לחלשים יותר.

חוה אתי עטייה: אני מתחייבת לעקוב מקרוב אחר הנושא, לבטל את הקיצוץ הדרסטי והמיותר הזה ולהעניק רשת ביטחון סוציאלי רחבה יותר לבעלי ההכנסות הנמוכות.

חוה אתי עטייה: התחרות בשירותים הבנקאיים והפיננסיים בישראל אינה צריכה לבוא על חשבון האוכלוסיות המוחלשות.

חוה אתי עטייה: עלינו לדאוג לחוסן הכלכלי שלהן.

חוה אתי עטייה: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת חוה אתי עטייה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, בבקשה.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

ג'אבר עסאקלה: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הבנקים וחברות האשראי מעולם לא הצטיינו ביחס רחמני כלפי האזרחים, ובטח לא כלפי האזרחים שהם לא חזקים כלכלית.

ג'אבר עסאקלה: אני מבין שהחשיבה על הכיוון של הגברת התחרות בתחום האשראי התחילה לפני כמה שנים.

ג'אבר עסאקלה: ולא שהיום אנחנו במקום אחר; אנחנו בשיאו של משבר כלכלי בגלל הקורונה.

ג'אבר עסאקלה: לכן אני חושב שלא נלקחה בחשבון הפגיעה שקרתה למאות אלפי אזרחים – או מיליונים – בגלל הקורונה.

ג'אבר עסאקלה: אנשים לא יכולים לגמור חודש גם בלי שיקצצו להם את האשראי.

ג'אבר עסאקלה: ברגע שמקצצים את האשראי עכשיו, אנשים ייפגעו, בעיקר האוכלוסיות המוחלשות.

ג'אבר עסאקלה: אני מציע לשר האוצר, לסגן שר האוצר וכמובן לחבר הכנסת מרגי בוועדת הכלכלה לעצור כרגע את התהליך הזה.

ג'אבר עסאקלה: לעצור את התהליך אולי לשנה, ולקחת את החודשים האלה לחשיבה מחודשת ולהתאמה למצב החדש שכולנו סובלים ממנו בעקבות משבר הקורונה.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

מנסור עבאס: ישיב חבר הכנסת, השר במשרד האוצר יצחק כהן.

מנסור עבאס: הפתיע אותך חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

מנסור עבאס: הוא קצר וקולע.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: חבריי חברי הכנסת, הצעות דחופות בעניין הפגיעה במסגרות כרטיסי האשראי של האוכלוסייה המבוגרת בעלי ההכנסות הנמוכות ומשקי הבית שמצבם הורע עקב מגפת הקורונה.

יצחק כהן: כבוד היושב-ראש, בעקבות המלצת ועדת שטרום חוקק חוק להגברת התחרות ולצמצום הריכוזיות בשוק הבנקאות בישראל – חוק שטרום, כפי שציטטה אותו חברת הכנסת אתי.

יצחק כהן: אחד הצעדים המשמעותיים לקידום תחרות הוא ההחלטה להפריד את חברות כרטיסי האשראי מבנק הפועלים ובנק לאומי.

יצחק כהן: מקס הופרדה מבנק לאומי בשנה שעברה, וישראכרט הופרדה מבנק הפועלים השנה.

יצחק כהן: ההפרדה נועדה להגביר את התחרות בשוק האשראי למשקי בית ועסקים קטנים באמצעות הכנסת שחקנים חדשים למשק, שיוכלו לאתגר את המערכת הבנקאית.

יצחק כהן: חלק משמעותי מיכולתן של חברות כרטיסי האשראי המופרדות להתחרות בבנקים הוא באמצעות גיוס לקוחות מקרב לקוחות כרטיסי האשראי של הבנקים.

יצחק כהן: לכן נקבע בחוק שעל בנק הפועלים ובנק לאומי להוריד את סך מסגרות האשראי בכרטיסי האשראי של הלקוחות שלהם לשיעור של 50% מסך מסגרות האשראי של 2015.

יצחק כהן: כך יתפנה לחברות כרטיסי האשראי נתח שוק משמעותי, שיאפשר לחברות להגביר את התחרות בשוק הבנקאות בישראל ולהגשים את תכלית הרפורמה.

יצחק כהן: כמו כן, אדוני היושב-ראש, על מנת שלא לפגוע בשכבות החלשות, לצורך חישוב סך המסגרות לא יובאו בחשבון מסגרות מתחת ל-5,000 שקלים, ולבנקים אסור להפחית מסגרות מתחת ל-5,000 שקלים עקב דרישת החוק.

יצחק כהן: במסגרת טיוטת הצו של שר האוצר, אשר הופצה להערות הציבור, מוצע לייצר מתווה הפחתה מוגבל יותר לשנה הקרובה, שאחריו תחול הוראת החוק המקורית להגברת התחרות ולצמצום הריכוזיות בשוק הבנקאות בישראל.

יצחק כהן: מטרת השינוי היא לאזן בין שתי תכליות חשובות: קידום התחרות בשוק הבנקאות בישראל ושמירה על הלקוחות שנפגעו מבחינה תעסוקתית מהתפרצות נגיף הקורונה.

יצחק כהן: כאמור, אדוני היושב-ראש, טיוטת הצו הופצה להערות הציבור ואנו מחכים להתייחסות הציבור – גם של חברי הכנסת.

יצחק כהן: לאחר סיום תקופת ההפצה להערות הציבור וקבלת התייחסות הציבור, טיוטת הצו תבוא לפתחה של ועדת הכלכלה של הכנסת.

יצחק כהן: אני כבר ישבתי עם יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת יעקב מרגי, ואנחנו נמשיך לשבת.

יצחק כהן: נחכה להערות שלכם.

יצחק כהן: אישור הנוסח הסופי של הצו טעון את אישור הוועדה, כך שעוד נכונו לנו דיונים בעניין הזה, וניפגש בוועדה.

מנסור עבאס: ועדת הכלכלה.

יצחק כהן: כן.

מנסור עבאס: אתם מסכימים, חברת הכנסת, חבר הכנסת?

קריאה: כן.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על העברת ההצעה לסדר-היום: פגיעה במסגרות האשראי של האוכלוסייה המבוגרת, בעלי ההכנסות הנמוכות ומשקי הבית שמצבם הורע בקורונה לוועדת הכלכלה.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 2 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכלכלה נתקבלה.

קריאה: אני בעד.

מנסור עבאס: כן, אנחנו נוסיף.

מנסור עבאס: נתחיל: חברת הכנסת אורלי פרומן, חבר הכנסת מיקי זוהר – בעד; חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – בעד; חבר הכנסת מיקי לוי – בעד; חברת הכנסת אימאן ח'טיב – בעד; חברת הכנסת תהלה – בעד; חברת הכנסת אתי עטייה – בעד; חבר הכנסת השר יצחק כהן – בעד.

מנסור עבאס: יפה.

מנסור עבאס: שמונה חברי כנסת בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

מנסור עבאס: אני קובע שההצעה לסדר-היום - - -

קריאה: - - -

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: ההצעה לסדר-היום בנושא: פגיעה במסגרות האשראי של האוכלוסייה המבוגרת, בעלי ההכנסות הנמוכות ומשקי הבית שמצבם הורע בקורונה עוברת להמשך דיון בוועדת הכלכלה.

מנסור עבאס: << הלסי >> מספר הנשים שפוטרו או הוצאו לחל"ת בספטמבר גדול כמעט פי שניים ממספר הגברים << הלסי >>

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום.

מנסור עבאס: הצעות לסדר-היום בנושא: מספר הנשים שפוטרו או הוצאו לחל"ת בספטמבר גדול כמעט פי שניים ממספר הגברים, מס' 1840, 1843 ו-1884.

מנסור עבאס: תציג את ההצעה חברת הכנסת תהלה פרידמן.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

תהלה פרידמן: הקורונה היא מצב חירום, בריאותית, כלכלית אבל גם מגדרית, ולא רק בגלל אלימות במשפחה או התמודדויות הוריות ומשפחתיות אלא גם כלכלית ותעסוקתית.

תהלה פרידמן: בחודש ספטמבר לבדו 128,500 נשים הפכו למובטלות, לעומת 75,800 גברים – פי שניים נשים הפכו למובטלות בספטמבר מאשר גברים.

תהלה פרידמן: עכשיו אנחנו גם שומעות שמשרד האוצר מבקש להעלות את גיל הפרישה לפנסיה לנשים בחמש שנים.

תהלה פרידמן: זאת אומרת, אותן נשים שהפכו להיות מובטלות יהיו להן עוד חמש שנים שבהן הן לא זכאיות לפנסיה.

תהלה פרידמן: אני מוכנה ושמחה להתווכח באופן כללי על השאלה הזו של העלאת גיל הפרישה לנשים, אבל באמצע משבר כזה?

תהלה פרידמן: השתגעתם?

תהלה פרידמן: על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, מספר הנשים שפוטרו או הוצאו לחל"ת בספטמבר, כמו שאמרנו, גדול פי שניים ממספר הגברים.

תהלה פרידמן: באופן כללי, שיעור הנשים המובטלות עומד על 60% ומשהו, לעומת הגברים שעומדים על 30% ומשהו.

תהלה פרידמן: זאת אומרת, שני-שליש מהמובטלים הם מובטלות.

תהלה פרידמן: עוד נתון קשה: בקשות לפטר נשים בהיריון.

תהלה פרידמן: בשנה רגילה מוגשות כ-1,000, והשנה הוגשו כ-15,000 – פי 15 בקשות לפטר נשים בהיריון, בשמירת היריון או בחופשת לידה.

תהלה פרידמן: כמה אחוזים מתוך ה-15,000 התקבלו?

תהלה פרידמן: 90%.

תהלה פרידמן: הנתונים המדאיגים האלה מראים שאנחנו עומדים לגמור את הקורונה עם שוק עבודה עוד יותר מפלה ועוד יותר בעייתי כלפי נשים – והוא היה מספיק מפלה ובעייתי גם קודם.

תהלה פרידמן: זה דבר שמחייב את הממשלה לתגובה, להיערכות, לתוכניות דחופות.

תהלה פרידמן: אנחנו צריכים הכשרות מקצועיות, אנחנו צריכים התאמת שבוע העבודה; אנחנו צריכים לקיחת אחריות על הנושא הזה, להחזיר נשים למעגל העבודה.

תהלה פרידמן: אנחנו צריכים נשים עובדות; אנחנו צריכים נשים מתפרנסות; אנחנו צריכים נשים שלא מודרות משוק העבודה.

תהלה פרידמן: אנחנו בטח לא צריכים, במצב כזה, נשים שיש להן עוד חמש שנים לחכות לפנסיה.

תהלה פרידמן: במצב חירום כמו במצב חירום, אל תתקעו לנשים סכין בגב.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת תהלה פרידמן.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

אנטאנס שחאדה: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כנראה שמשבר הקורונה הכלכלי, שילווה אותנו תקופה ארוכה, מחזיר אותנו – מבחינת תעסוקת נשים בכלל ותעסוקת נשים ערביות בפרט – עשורים אחורה.

אנטאנס שחאדה: מה שאנחנו רואים זה רגרסיה מאוד מדאיגה בתעסוקת נשים, ומשבר חריף בתעסוקה ובהכנסות של נשים.

אנטאנס שחאדה: משבר הקורונה הוא משבר כלכלי באופן כללי, על כלל האוכלוסייה, והוא גרם לעלייה מדאיגה ביותר ברמות האבטלה, אבל במיוחד בקרב נשים ובמיוחד בקרב נשים ערביות.

אנטאנס שחאדה: מספר הנשים שפוטרו בחודש ספטמבר, לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, היה גדול כמעט פי שניים ממספר הגברים.

אנטאנס שחאדה: שיעור הנשים בקרב המובטלים החדשים הגיע לשיא של כמעט 63% לעומת 37% בקרב גברים.

אנטאנס שחאדה: לפי הנתונים, יש כ-130,000 נשים שהפכו למובטלות בחודש ספטמבר האחרון.

אנטאנס שחאדה: בחודש אחד 130,000 מובטלות, לעומת 76,000 גברים.

אנטאנס שחאדה: על פי פילוח נוסף, מתוך כלל המובטלים מתחילת משבר הקורונה הנשים מהוות 55%, ושיעור הצעירים במובטלים הוא 46%.

אנטאנס שחאדה: בשירות התעסוקה אומרים כי אחת הסיבות לכך היא הפסקת פעילות מערכת החינוך וכן ענף השירותים, שבו מועסקות יותר נשים.

אנטאנס שחאדה: כי הרי אנחנו אומנם בשנת 2020 אבל עדיין יש ענפים מסוימים שהנשים מועסקות בהם העסקת יתר – ענפים שהם feminized בתעסוקה, וזה מאפיין בולט ומדאיג בשוק העבודה בישראל – ובמיוחד שירותי חינוך, בריאות, עבודה סוציאלית, שירותים ומכירות.

אנטאנס שחאדה: באזורי מכירות שנפתחו לאחרונה ביישובים ערביים מעסיקים צעירות ערביות בתנאים לא הוגנים, ברוב המקרים.

אנטאנס שחאדה: יש עוד חסמים שמונעים את חזרתן של הנשים לעבודה במשבר הזה.

אנטאנס שחאדה: משום שבמקרים רבים נשים מרוויחות פחות מהגברים, חלקן נדרשות להישאר בבית ולשמור על ילדיהן, כשאין מסגרות חינוך, בעוד הגברים נדרשים לשמור על מקומות עבודתם.

אנטאנס שחאדה: זה חסם משמעותי שלא ירד מסדר-היום, וחייבים למצוא לו פתרון, כי החשש הוא שמצב זה יימשך גם אחרי סיום תקופת הקורונה.

אנטאנס שחאדה: אם כבר מדברים על פערים, ברור כי הנשים הערביות, ונשים אחרות המשתייכות לאוכלוסיות מוחלשות, יסבלו מהמצב אף יותר.

אנטאנס שחאדה: מכיוון שרבות מהנשים הערביות משתכרות שכר מינימום או מועסקות במשרה חלקית דמי האבטלה שהן מקבלות יהיו נמוכים ויכניסו אותן ואת משפחותיהן למעגל העוני באופן מיידי.

אנטאנס שחאדה: מבדיקה של לשכות התעסוקה ביישובים הערביים עולה כי שיעור הנשים המובטלות או שהוצאו לחל"ת ונרשמו בלשכה מתחילת המשבר מגיע ל-40% ל-50% מכלל הנרשמים ביישובים הערביים.

אנטאנס שחאדה: חשוב גם להזכיר שנשים בנות 18–20, כמו שאר הצעירים, בכלל אינן זכאיות לדמי אבטלה או חל"ת – דבר שפוגע משמעותית ביכולת שלהן לתרום את חלקן לכלכלת משפחותיהן.

אנטאנס שחאדה: הוא גם הורס את הסיכוי שלהן לתכנן המשך לימודים או הכשרה מקצועית שתבטיח להן השתלבות בתעסוקה.

אנטאנס שחאדה: אז מה הממשלה מציעה לעשות?

אנטאנס שחאדה: בינתיים כלום.

אנטאנס שחאדה: אנחנו דורשים מתווה ברור לסיוע להחזרת אותן נשים לתעסוקה בדחיפות, ובמיוחד אותן נשים צעירות.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה, אדוני.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

מנסור עבאס: ישיב השר במשרד האוצר חבר הכנסת - - -

אורלי פרומן: - - -

קריאות: - - -

מנסור עבאס: אה, סליחה.

מנסור עבאס: אז חברת הכנסת אורלי פרומן.

מנסור עבאס: רצינו לדלג.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מזכירת הכנסת, השבוע פורסם נתון מדאיג: 62.

אורלי פרומן: 7% מהמובטלים החדשים שפוטרו או הוצאו לחל"ת בעת משבר הקורונה הן נשים.

אורלי פרומן: כדי לסבר קצת את האוזן, מדובר ב-519,643 נשים מובטלות כיום בישראל.

אורלי פרומן: השם המכובס הוא "דורשות עבודה", והן מהוות 55% מכלל המובטלים במדינה.

אורלי פרומן: אך האי-שוויון בין גברים לנשים לא התחיל עם מגפת הקורונה, הוא מלווה אותנו שנים רבות, לצערנו.

אורלי פרומן: אני רוצה להקריא לכם קטע קצר מסיפורה של אתי, שעובדת בקופת חולים גדולה בארץ, וכך היא אומרת: ראיתי את החוזה והרגשתי אכזבה, מפח נפש, הרגשתי שאני פחות שווה.

אורלי פרומן: זו תחושה נוראית.

אורלי פרומן: אני לא אשכח את היום הזה עד יום מותי, הוא הרוויח יותר ממני רק בגלל שהוא גבר.

אורלי פרומן: איפה נשמע כזה דבר.

אורלי פרומן: מעבר לזה שעשינו את אותה עבודה, עבדתי בתחום יותר שנים ממנו והוכחתי את עצמי.

אורלי פרומן: זה לא הגיע לי.

אורלי פרומן: כעסתי מאוד, עבדתי שם בידיעה שאם הייתי גבר הייתי מרוויחה יותר.

אורלי פרומן: לצערי זו רק עדות אחת מני רבות אשר מציגה את אחת החולשות של החברה הישראלית.

אורלי פרומן: עובדה שפחות מחמיאה לחברה שלנו, ומתחדדת בעת הזו, היא החשיבות המיוחסת כאן לתרומתן של נשים למשק הישראלי ולהיותן למעלה ממחצית מהכוח המניע את השוק כולו; את החברה כולה.

אורלי פרומן: כאישה, נבחרת ציבור, כחלק מכנסת ישראל, אני רואה חובה להתריע.

אורלי פרומן: אנחנו חייבים לעצור את העמקת הפערים בין נשים לגברים גם בתחום התעסוקה.

אורלי פרומן: עלינו לעשות את כל המאמצים הנדרשים הן בכנסת והן מחוצה לה במגזרי העבודה השונים למען כל אותן הנשים במדינת ישראל שלא עובדות היום.

אורלי פרומן: הנשים חייבות לחזור למעגל העבודה.

אורלי פרומן: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת אורלי פרומן.

מנסור עבאס: ישיב השר במשרד האוצר חבר הכנסת יצחק כהן, בבקשה.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: חבריי חברי הכנסת, הצעות דחופות בנושא מספר הנשים שפוטרו או הוצאו לחל"ת בספטמבר גדול כמעט פי שניים ממספר הגברים.

יצחק כהן: לאור התגברות התחלואה, הממשלה החליטה על הטלת מגבלות מחמירות במהלך חודש ספטמבר.

יצחק כהן: בין המגבלות שהוטלו נסגרו כלל מערכת החינוך, המסחר, המסעדות ועוד.

יצחק כהן: כתוצאה מכך, עסקים רבים לא יכלו לפעול והוציאו את עובדיהם לחל"ת, נשים וגברים כאחד.

יצחק כהן: פילוח של העובדים שנפלטו משוק העבודה מראה כי אכן יותר נשים – אתן צודקות – יותר נשים הוצאו לחל"ת מאשר גברים.

יצחק כהן: אולם, כפי שעולה מנתוני העבר, זוהי תופעה זמנית לטווח קצר, שמתפוגגת כאשר המשק ייפתח, בעזרת השם.

יצחק כהן: במהלך הסגר הראשון גם הוצאו יותר נשים לחל"ת מאשר גברים, אולם כבר בחודש יוני המצב התהפך ומספר הנשים בחל"ת היה נמוך ממספר הגברים.

יצחק כהן: כפי שכתבתם בהצעות, הסיבה המרכזית לתופעה היא ששיעור הנשים בעסקים שנסגרו בזמן המגבלות החמורות היה גבוה יותר משיעור הגברים, אולם לאור ההתפתחות בסגר הקודם אנו רואים כי הסרת המגבלות תביא לתיקון המצב ולחזרת הנשים והגברים לשוק העבודה, ואין צורך בפעולות נוספות.

יצחק כהן: אני מאוד מקווה שהקבינט כבר יקבל החלטות להחזיר אותם לעבודה.

יצחק כהן: כבר כיום, מנתוני הביטוח הלאומי על החזרה של מובטלים לשוק העבודה מאז תחילת הסגר הנוכחי עולה שמספר הנשים שחזרו לשוק העבודה כמעט כפול ממספר הגברים שחזרו לשוק העבודה, כ-50,000 נשים לעומת 30,000 גברים.

יצחק כהן: מעבר לכך, ישנם שני מענקים שהם בעיצומו של תהליך האישור ויתמכו בעובדים שפוטרו או הוצאו לחל"ת לתקופה ממושכת.

יצחק כהן: הראשון הוא מענק בגובה מ-2,000 עד 2,500 שקלים, והשני הינו מענק למובטלת המוצאת עבודה בשכר הנמוך משכרה הקודם, אשר יגדיל את הכנסתה ביחס לדמי האבטלה ויתמרץ חזרה לעבודה גם במשרה חלקית.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, אנו מקווים כי מצב התחלואה ימשיך להשתפר ולרדת, בעזרת השם, מגמת פתיחת המשק תימשך ויותר עובדים ועובדות יוכלו לחזור חזרה למשק, לשוק העבודה, ופער זה ייעלם, כבעבר.

יצחק כהן: אתן רוצות להמשיך לדון בזה בוועדה?

יצחק כהן: איזה ועדה?

תהלה פרידמן: - - - גיל פרישה - - -

יצחק כהן: את בעד או נגד גיל פרישה?

אורלי פרומן: דיון בוועדת כספים.

אנטאנס שחאדה: ועדת כספים, כן.

יצחק כהן: את נגד גיל פרישה?

תהלה פרידמן: אני נגד להעלות אותו, מאוד.

יצחק כהן: נגד להעלות אותו?

יצחק כהן: שאלת את הנשים?

אימאן ח'טיב יאסין: כן, יש חלק מהנשים שלא רוצות.

תהלה פרידמן: נשים - - -

יצחק כהן: זה לטובת הנשים.

אימאן ח'טיב יאסין: - - -

יצחק כהן: למה?

תהלה פרידמן: לא.

תהלה פרידמן: בסדר, אבל באמצע המשבר עכשיו אתה לוקח מובטלות ונותן להן עוד חמש שנים עד שהן יהיו זכאיות לפנסיה?

אימאן ח'טיב יאסין: למה?

אימאן ח'טיב יאסין: משום שיש מקצועות - - -

יצחק כהן: טוב, את זה אפשר לסדר - - - ינון אזולאי, את זה אפשר לסדר.

תהלה פרידמן: אתה יודע, זה החזקות נגד החלשות.

תהלה פרידמן: באמת, לנשים שעובדות בעבודות פיזיות וכאלה, זה רע מאוד.

אנטאנס שחאדה: - - -

תהלה פרידמן: לא משנה, בטח לא באמצע משבר קורונה.

יצחק כהן: מה זה גיל 67 היום?

יצחק כהן: זה עליית הנוער היום, 67.

אימאן ח'טיב יאסין: - - - תשאל את המורות - - -

תהלה פרידמן: תקשיב.

תהלה פרידמן: נשים בנות 50, שהסיכוי שלהן למצוא עבודה אפסי - - -

אימאן ח'טיב יאסין: - - - 57, תשאל את המורות.

יצחק כהן: איך?

אימאן ח'טיב יאסין: תשאל את המורות - - -

יצחק כהן: לא, יש מקצועות שוחקים, גם לגברים.

יצחק כהן: יש מקצועות שוחקים, וצריכים לקבל תשובה ופתרון אחר, אבל - - -

אורלי פרומן: לא נדון בזה עכשיו.

תהלה פרידמן: הינה, אבל נכון זה דיון לוועדת כספים?

קריאות: - - -

אנטאנס שחאדה: כספים.

יצחק כהן: אני חושב שרוב הנשים בעד להעלות את גיל הפרישה.

אורלי פרומן: אנחנו מבקשות לוועדת כספים.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: אז אתה מסכים להעביר לוועדת הכספים?

יצחק כהן: אז אני מבקש להיענות לבקשתן של המציעות ושל המציע, ולהעביר את זה לוועדת הכספים של הכנסת להמשך הדיון.

יצחק כהן: תודה.

מנסור עבאס: מעולה.

מנסור עבאס: תודה, אדוני השר.

מנסור עבאס: אנחנו מצביעים.

מנסור עבאס: נצביע על הצעה לסדר-היום בנושא: מספר הנשים שפוטרו או הוצאו לחל"ת בספטמבר גדול כמעט פי שניים ממספר הגברים.

מנסור עבאס: אנחנו מצביעים על העברה לוועדת הכספים.

מנסור עבאס: נא להצביע, וניקח אחר כך הצבעה שמית.

מנסור עבאס: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 2 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכספים נתקבלה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורלי פרומן – בעד; חבר הכנסת מיקי לוי – בעד; חבר הכנסת אלכס קושניר – בעד; חברת הכנסת אימאן ח'טיב – בעד; חבר הכנסת יצחק כהן, אדוני השר – בעד; חברת הכנסת תהלה פרידמן – בעד; חבר הכנסת ינון אזולאי – בעד.

מנסור עבאס: עוד שבעה, אז תשעה חברי כנסת בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

מנסור עבאס: אני קובע שההצעה לסדר-היום: מספר הנשים שפוטרו או הוצאו לחל"ת בספטמבר גדול כמעט פי-שניים ממספר הגברים, עוברת לוועדת הכספים.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעה הבאה לסדר-היום בנושא: היבואנים מקפיצים מחירים על מכוניות חשמליות ובכך מעכבים את המעבר לאנרגיה נקייה, מס' 1871 ו-1879.

מנסור עבאס: יציג את ההצעה חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

מנסור עבאס: עד שהוא עולה, הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה רבה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת, מסקנות ועדת הפנים והגנת הסביבה בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת יבגני סובה, ניצן הורוביץ, שרן מרים השכל, יוראי להב הרצנו ומרב מיכאלי בנושא מתווה החתונות המתגבש בתקופת הקורונה תוך התעלמות מאלפי זוגות שאינם יכולים להתחתן; בהצעתו של חבר הכנסת עופר כסיף בנושא: צה"ל ומערכת הביטחון ביצעו ניסויים בכ-1,000 בעלי חיים בשנים האחרונות.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, גברתי.

מנסור עבאס: << הלסי >> היבואנים מקפיצים מחירים על מכוניות חשמליות ובכך מעכבים את המעבר לאנרגיה נקייה << הלסי >>

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת אלכס קושניר, שלוש דקות.

אלכס קושניר: חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, קודם כול אני רואה שאתה עונה פה על כל השאילתות.

אלכס קושניר: אתה מתפרס על כל כך הרבה תחומים, אני באמת מוריד את הכובע.

אלכס קושניר: עכשיו לעניין עצמו, הנושא של הרכבים החשמליים.

אלכס קושניר: אני חושב שלאף אחד פה אין ספק שככל שיותר רכבים חשמליים ייכנסו לישראל וינועו בכבישי ישראל, כך כנראה שרמת זיהום האוויר תרד פה, ואנחנו נוכל לשמור על איכות הסביבה.

אלכס קושניר: אבל יש כמה בעיות, יש כמה חסמים שקיימים, שהמדינה פשוט, מצד אחד, על הנייר, כתבה שהיא רוצה לתמרץ את הכניסה של הרכבים החשמליים, אבל מצד שני לא עושה הרבה.

אלכס קושניר: אני אתן כמה דוגמאות, אחת היא מאוד מאוד משמעותית, ונקראת כמובן מיסוי.

אלכס קושניר: עכשיו, על הנייר זה נשמע טוב שמיסוי הרכבים החשמליים הוא 10%, אבל אז, כשאתה מתחיל לקרוא את האותיות הקטנות, אתה מבין שבתוך ה-10% האלה פתאום אתה מוצא עוד 7.5%.

אלכס קושניר: על מה?

אלכס קושניר: מסתבר שרוב הרכב החשמלי זו הסוללה, והסוללה בדרך כלל מיוצרת במזרח הרחוק.

אלכס קושניר: אז בגלל שהיא מיוצרת במזרח הרחוק, גם אם אתה קונה רכב אירופי אתה משלם עוד 7.5% מס, ככה שלא באמת יש הנחה משמעותית.

אלכס קושניר: המדינה עשתה חצי צעד.

אלכס קושניר: בעקבות הלחץ של יבואני הרכב, המדינה החליטה שבכל מה שקשור לאוטובוסים היא מוותרת על המיסוי הנוסף, וכך באמת מספר האוטובוסים החשמליים גדל – לא גדל מספיק, אבל עדיין גדל.

אלכס קושניר: עכשיו, מבחינת הרכבים עצמם – מתחילת השנה נמכרו רק 1,500 רכבים חשמליים, שזה פחות מ-1% מכלל הרכבים שנרכשו בישראל.

אלכס קושניר: יש תוכנית של המדינה, והתוכנית הזאת אומרת שבשנת 2030 לא יימכרו בישראל רכבים שהם לא רכבים חשמליים – לא רכבים ירוקים.

אלכס קושניר: כדי שהתוכנית הזו תצא לפועל ותצליח, כל שנה כמות הרכבים החשמליים שנמכרים צריכה להיות בסביבות 3.5% מסך כל הרכבים.

אלכס קושניר: זה אומר שאנחנו נמצאים בפיגור מאוד מאוד גדול.

אלכס קושניר: אז אמרנו, התמריץ הראשון שהמדינה צריכה לתת הוא להוריד את המיסוי הנוסף הזה על הסוללות ולהשאיר אותו באמת 10%.

אלכס קושניר: יש עוד כמה בעיות שחשוב לחשוב עליהן: קודם כול, עמדות הטעינה.

אלכס קושניר: עזבו שאין מספיק, אבל גם כשיש, הן נמצאות בחניות ציבוריות והרבה פעמים נהגים אחרים, שלא מכירים את הצורך ואת הנחיצות של עמדת הטעינה, פשוט חונים במקום הזה, ואז נוצר מצב שאנשים בעלי רכב חשמלי לא יכולים לתדלק.

אלכס קושניר: אז יש פה חשיבות מאוד מאוד גדולה בהעלאת המודעות בנושא הזה, ואולי סוף-סוף הסדרת תקנות ברורות.

אלכס קושניר: בעיה נוספת שקיימת היא הבתים המשותפים.

אלכס קושניר: להתקין עמדות טעינה בבתים המשותפים מסתבר כדבר מאוד מאוד מסובך.

אלכס קושניר: המדינה פשוט נמנעת מלהיכנס אליו.

אלכס קושניר: ועוד דבר שאני ארצה לומר זה שכדאי אולי לחשוב, אדוני השר, על תמריצים שהמדינה יכולה לתת לאותם בעלי רכבים חשמליים.

אלכס קושניר: אני יכול לתת כמה דוגמאות: למשל, פטור מאגרות על כביש מהיר; למשל, אולי לתמרץ את הרשויות לוותר על תשלום על חניה; או דמי ביטוח.

אלכס קושניר: ואני בטוח שיש עוד הרבה מאוד דברים.

אלכס קושניר: אם אנחנו חושבים, ואנחנו רואים את עצמנו כמדינה מפותחת ומתקדמת וכל הזמן פוזלים למערב לראות מה קורה שם, אז אדוני השר, ואני לא יודע עד כמה אתה מכיר את הנושא לעומק – תאמין לי שאנחנו כבר נמצאים בפיגור של עשור לפחות.

אלכס קושניר: לכן אני חושב שעכשיו הגיע הזמן לעשות את המעשה: גם לטפל בנושא של המיסוי וגם לטפל באותם התמריצים ואותם החסמים שקיימים, כדי שבאמת נוכל לאפשר אוויר נקי יותר וטוב יותר לילדים שלנו.

אלכס קושניר: זה באמת בידיים שלנו.

אלכס קושניר: יש מודלים מצוינים שעובדים באירופה, שם הם מאוד מאוד מתקדמים.

אלכס קושניר: אין שום סיבה שלא נאמץ אותם ולא נעשה את זה.

אלכס קושניר: אגב, באותה תוכנית ממשלתית שנכתבה, כתוב שהתועלת למשק –ברגע שתסתיים התוכנית ב-2030, אם היא תתבצע כמו שצריך – תהיה 3.5 מיליארד שקלים בשנה.

אלכס קושניר: אני חושב שזה סכום מספיק גדול ומספיק משמעותי כדי שאנחנו נשקיע היום במודל הזה, נתמרץ את הנהגים לקנות את הרכבים החשמליים ולא נעמוד בפער המטורף הזה שקיים היום.

אלכס קושניר: רק אני אתן לך דוגמה לסיום.

אלכס קושניר: רכב חדש בקטגוריית מיני בנזין עולה בסביבות 70,000–80,000 שקלים; אותו רכב חשמלי עולה 120,000 שקל.

אלכס קושניר: זאת אומרת, המחסומים והחסמים שאנחנו שמים בפני הנהגים, גם בדמות המחיר וגם בדמות היעדר תשתיות, הם פשוט בלתי אפשריים.

מנסור עבאס: כן, תודה.

אלכס קושניר: לכן אני מבקש להעביר את הדיון הזה לוועדת הכספים, היות שהדבר העיקרי כאן זה המס, ואני חושב שמשם גם נוכל להתקדם ולפתור את כל הסוגיות הנוספות של חסמים שקיימים בתשתיות ובמודעות הציבור.

אלכס קושניר: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אלכס קושניר.

מנסור עבאס: ישיב השר במשרד האוצר יצחק כהן, חבר הכנסת יצחק כהן.

מנסור עבאס: בבקשה.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש, בפעם השלישית.

מנסור עבאס: תודה לך.

יצחק כהן: חברי אלכס קושניר, אין ספק שהנושא שהעלית – עודד, סוף-סוף יש איזו הסכמה בינינו, למה אתה מפריע לו? אין ספק שהנושא הזה הוא בעל חשיבות עליונה.

יצחק כהן: אין ספק.

יצחק כהן: אבל רשות המיסים לא מתערבת בקביעת המחירים של כלי הרכב אלא קובעת את רמת המיסוי בלבד.

יצחק כהן: קביעת המחיר – אתה יודע, אתה גם כלכלן – זה שיקולי היבואן, בהתחשב במצב שוק המכוניות, רמת הביקוש, היצע, ביקוש, תחרות וכו'.

יצחק כהן: אבל כמו שציינת בהצעה, רמת המיסוי על כלי רכב חשמלי כיום עומדת על 10%, עד לתקרה של 75,000 שקל, מה שמייצג כבר הטבה משמעותית.

יצחק כהן: אבל אני חושב שאתה צודק, צריך להעביר את זה לוועדת הכספים ולדון בכל המרכיבים של ההצעה, כי לטעמי זו הצעה מצוינת.

יצחק כהן: נמשיך לדון שם, בוועדה.

יצחק כהן: תציג את המודלים שלך, רשות המיסים תציג את המודלים שלה, ונעשה רק טוב לתושבי מדינת ישראל.

יצחק כהן: אז אני מבקש ממך להעביר את זה לוועדת הכספים.

יצחק כהן: אתה מסכים?

יצחק כהן: תודה רבה.

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: תודה, אדוני השר.

אלכס קושניר: סוף-סוף אנחנו מסכימים על משהו.

אלכס קושניר: אני מקווה רק שלא תתנה את המס בזה שהרכב לא ייסע בשבת.

יצחק כהן: דיר באלכ, אל תתחילו.

יצחק כהן: אתה התחלת.

אלכס קושניר: זה היה בבדיחות הדעת.

מנסור עבאס: תודה, אדוני השר.

מנסור עבאס: אנחנו מצביעים על ההצעה לסדר-היום: היבואנים מקפיצים מחירים על מכוניות חשמליות ובכך מעכבים את המעבר לאנרגיה נקייה, העברה לוועדת הכספים.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 1 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכספים נתקבלה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אלכס קושניר – בעד; חבר הכנסת עודד פורר – בעד; חברת הכנסת אימאן ח'טיב – בעד; חבר הכנסת יצחק כהן – בעד; חבר הכנסת מיקי לוי – בעד; חבר הכנסת יוסף טייב – בעד; חבר הכנסת ינון אזולאי – בעד.

מנסור עבאס: תשעה חברי כנסת בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

מנסור עבאס: אני קובע שההצעה לסדר-היום: היבואנים מקפיצים מחירים על מכוניות חשמליות ובכך מעכבים את המעבר לאנרגיה נקייה עוברת להמשך דיון בוועדת הכספים.

מנסור עבאס: << הלסי >> הפסקות חשמל בישראל << הלסי >>

מנסור עבאס: נעבור להצעה הבא לסדר-היום בנושא: הפסקות חשמל בישראל, מס' 1856, 1868 ו-1896.

מנסור עבאס: השר נמצא פה?

מנסור עבאס: הוא צריך להגיע?

מנסור עבאס: ינון, תרצה להציג?

ינון אזולאי: אין לי בעיה, השאלה אם הוא ידע על מה לענות.

מנסור עבאס: אז נמתין לשר.

מנסור עבאס: אוקיי, אימאן, את – אוקיי, אז חברת הכנסת אימאן ח'טיב - - -

ינון אזולאי: אני עולה להציג.

מנסור עבאס: אה, כן?

מנסור עבאס: אוקיי, בבקשה.

קריאה: מה קרה, הוא עוד לא הגיע?

מנסור עבאס: מאחר.

מנסור עבאס: הוא בבניין, אבל – הינה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, קראת לי?

יובל שטייניץ: באתי.

מנסור עבאס: קראתי לך.

מנסור עבאס: הופתעתי שאתה לא התייצבת במקומך כמו חברת החשמל.

מנסור עבאס: כמו החשמל.

ינון אזולאי: אדוני היושב בראש הישיבה, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, באר שבע, ירושלים, בני ברק, תל אביב, אור יהודה, קריית שמונה, חולון, אשדוד, ראשון לציון, אשקלון, פתח תקווה, הוד השרון, שוהם, אור עקיבא, פרדס חנה, נתניה, רעננה, חיפה, רחובות, אורנית, ביתר עילית וטלז סטון.

ינון אזולאי: המכנה משותף בין כל אלה הוא שבשבוע שעבר, ב-30 באוקטובר כבה בהם החשמל, ונשארו בעלטה אנשים, נשים וטף, זקנים, מבוגרים.

ינון אזולאי: כל אלה נשארו בחושך.

ינון אזולאי: יכול להיות שאם זה היה קורה ביום רגיל היינו אומרים: טוב.

ינון אזולאי: תגובתו של אורן הלמן, סמנכ"ל בחברת החשמל – רק מעט מהתגובה: הפסקות החשמל בלילה לא קשורות למתקפת סייבר, נקודה.

ינון אזולאי: בגלל לחות נוצר קצר בקו.

ינון אזולאי: בתוך 40 דקות הכול חזר לשגרה.

ינון אזולאי: אז אני רוצה לספר לכם, אדוני השר, מה קרה ב-40 דקות.

ינון אזולאי: פגש אותי אדם ואמר לי שאבא שלו גר בעיר ביתר.

ינון אזולאי: אבא שלו בשנות השבעים לחייו, אדם עם מוגבלות, וחלה בקורונה.

ינון אזולאי: הוא היה מחובר למחולל חמצן, עשה טיפול רפואי בבית ולאט-לאט הוא השתקם.

ינון אזולאי: הוא סיים את הקורונה באותו שבוע, כבר יכול היה לצאת, אבל כמובן, בגלל שהוא היה עדיין עם בעיות נשימה, הוא לא יצא מהבית ונשאר עם מחולל החמצן, על פי הוראת הרופאים.

ינון אזולאי: כאשר הייתה הפסקת חשמל בעצם מבחינתו כבה לו החמצן.

ינון אזולאי: אדם זה הגיע למצב של סיכון מאוד גבוה.

ינון אזולאי: החמצן ירד לו מתחת ל-60%, ומי שיודע וקצת מבין יודע שחמצן מתחת ל-60% הוא מצב מאוד מסוכן.

ינון אזולאי: נתנו לו בלון חמצן רגיל, ועוד אחד.

ינון אזולאי: ב-40 הדקות האלה מה שקרה איתו, הכול אצלו חזר לשגרה – אבל לשגרת קורונה.

ינון אזולאי: הוא חזר בחזרה לאותו מצב שהיה בקורונה.

ינון אזולאי: המצב שלו שוב החמיר, והוא נלחם על חייו.

ינון אזולאי: אני בטוח שהוא לא המקרה היחיד ולא הסיפור היחיד שזה קרה לו.

ינון אזולאי: ברור לי שיש עוד הרבה אנשים שמחוברים לחמצן, יש עוד ילדים, תינוקות ואנשים מבוגרים שמחוברים לחמצן ביתי ולא בבתי החולים.

ינון אזולאי: ועל כך אני שואל: כאשר אומר לנו אורן הלמן שהכול חזר לשגרה, הרי בשבוע הזה – שהוא רק תחילת החורף – ספגנו עוד הפסקות חשמל.

ינון אזולאי: אמש הגעתי הביתה בסביבות השעה 21:00.

ינון אזולאי: אני נכנס לרחוב, וכל הרחוב בעלטה.

ינון אזולאי: חשוך.

ינון אזולאי: יש אנשים, שוב, שמחוברים לחמצן.

ינון אזולאי: אני עולה הביתה – במשך שעה וחצי לפחות לא היה חשמל אתמול בעיר אשדוד, בחלק נכבד מהשכונות ומהרחובות בעיר אשדוד.

ינון אזולאי: ואני שואל: אם זו החזרה לשגרה, מה אנחנו נעשה בימי החורף הקשים יותר, כשרק מהטפטופים האלה אנחנו רואים את הפסקות החשמל, את סכנת החיים שמכניסים אליה את האנשים?

ינון אזולאי: קלמן ליבסקינד אמר דבר, שלצערי יכול להיות שאני יכול להסכים איתו.

ינון אזולאי: הוא אמר: אם היה מחובר החשמל שלו לתרקומיא, ודאי שהחשמל היה יותר סדיר.

ינון אזולאי: לצערי, בימים אלו כשאנחנו רואים את הדבר הזה, אני אומר שאולי זה באמת נכון.

ינון אזולאי: אבל אני לא רוצה להיות מחובר לתרקומיא, אני רוצה להישאר במדינת ישראל; להיות מחובר לעם ישראל ולחברת החשמל של ארץ ישראל.

ינון אזולאי: נשמח שהשר יענה לנו תשובה על כך, ואני בטוח שיעשה זאת על הצד הטוב ביותר, שנוכל להמשיך לחיות באור, למען כולנו.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ינון אזולאי.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד היו"ר, כנסת נכבדה, סח'נין, אל-נאצרה, עראבה, יפת אל-נסרה, מר'אר, נחף, מג'ד אל-כרום, כפר קאסם, באקה אל-גרבייה – אפשר לספור עד להודעה חדשה את כל היישובים הערביים.

אימאן ח'טיב יאסין: זה לא רק בתקופת הקורונה.

אימאן ח'טיב יאסין: ידידי ינון היטיב לתאר בדוגמה שהוא נתן, של האיש, את המצוקה היום-יומית שאנשים חיים בתוכה – ולא רק בקורונה – ביישובים הערביים.

אימאן ח'טיב יאסין: בתקופות הקיץ החמות – אתה מדבר על 40 דקות?

אימאן ח'טיב יאסין: היו הפסקות של תשע שעות, ו-12 שעות ביישובים הערביים.

אימאן ח'טיב יאסין: כשמתקשרים לחברת החשמל, עד שהם עונים, הם נותנים טווח מסוים שהם יטפלו בדברים, וכמובן שאנחנו לא נקבל תשובה אפילו בטווח הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שהבעיה – זו לא סוגיה, זו בעיה אמיתית שצריך לתת לה פתרון, במיוחד בתקופה הזאת, גם בתקופה הזאת של השנה, וגם בתקופה של משבר הקורונה.

אימאן ח'טיב יאסין: בתקופת החורף ההזדקקות והצורך בחשמל סדיר הם עוד יותר גדולים – לכל השכבות של החולים והאנשים המבוגרים והמחוברים למכשירים מתווספים גם ילדים קטנים ועוד אנשים, שהם לא ברמת סיכון גבוהה אבל מפאת החורף והקרירות זה גם הופך למוקד סכנה, שמסוכן לחיים שלהם.

אימאן ח'טיב יאסין: בתקופה הזאת, בתקופת משבר הקורונה, כשכל הלמידה הפכה ללמידה מרחוק, החשמל והאינטרנט, כיוון שהם קשורים אחד לשני, הפכו למצרך בסיסי.

אימאן ח'טיב יאסין: תתארו לעצמכם יישובים שיש בהם כמעט בכל שבוע יום או יומיים לפחות הפסקות חשמל ארוכות ויש סטודנטים בתקופת מבחנים.

אימאן ח'טיב יאסין: לא נדבר על התלמידים, כאילו שאנחנו מזלזלים בתלמידים ביסודי או בחט"ב או בתיכונים.

אימאן ח'טיב יאסין: נביא בחשבון שבינואר יש מבחני רישוי להרבה מקצועות – רפואה ועוד אחרים, פארה-רפואיים; תתארו לעצמכם הפסקות חשמל שנמשכות שעות ממושכות, איך זה משפיע על החיים של האנשים.

אימאן ח'טיב יאסין: בלי להצטרך לכל הדברים.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שזכותנו כאזרחים שמשלמים – ביוקר אנחנו משלמים, לא מחירים נמוכים, אנחנו משלמים הרבה על חשמל.

אימאן ח'טיב יאסין: כולנו יודעים על המונופול של חברת החשמל.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו מודעים ויודעים שיש עומסים.

אימאן ח'טיב יאסין: השאלה היא למה לא נעשית תוכנית כמו שצריך כדי להתגבר על העומסים?

אימאן ח'טיב יאסין: מדובר על תוכנית של התחדשות אנרגיה והתחדשות סולרית.

אימאן ח'טיב יאסין: מה עושים לגבי זה?

אימאן ח'טיב יאסין: איך אנחנו מנגישים את התוכנית הזאת?

אימאן ח'טיב יאסין: איך אנחנו מעודדים יזמים לגשת לתוכנית הזאת ולקחת בה חלק, לייצר חשמל, ולהוריד ולהפחית עומסים?

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שהגיע הזמן למתן תוכנית ברורה בנושא הזה, ולתת שירות נאות לאזרח עבור התשלום שהוא משלם.

אימאן ח'טיב יאסין: לא נדבה ולא טובה מאף אחד.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין.

מנסור עבאס: ישיב שר האנרגיה יובל שטייניץ.

מנסור עבאס: בבקשה.

יובל שטייניץ: תודה, אדוני היושב-ראש.

יובל שטייניץ: חבר הכנסת ינון אזולאי, חברת הכנסת ח'טיב.

אימאן ח'טיב יאסין: סליחה שאני חייבת לצאת.

אימאן ח'טיב יאסין: חייבת.

יובל שטייניץ: דווקא הכנתי לך תשובה כזאת יפה.

מנסור עבאס: אני אקבל את זה.

יובל שטייניץ: כן, ברור.

יובל שטייניץ: ברור.

אימאן ח'טיב יאסין: אני אקבל את התשובה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני ממש מתנצלת.

יובל שטייניץ: ברור.

יובל שטייניץ: בסדר גמור, תרגישי משוחררת וחופשייה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני רוצה לגעת באירוע שעליו דיבר חבר הכנסת אזולאי, אחר כך בנושא של רמת השירות ורמת הפסקות החשמל בישראל בכלל; ואז אולי אני גם אגע בדברים שאמרה חברת הכנסת ח'טיב, למרות שהיא לא תוכל להקשיב לתשובה.

יובל שטייניץ: קודם כול, לגבי האירוע.

יובל שטייניץ: כפי שפרסמה חברת החשמל באמצעי התקשורת מייד עם התחלת התקלה, בתאריך 30 באוקטובר, בערך ב-01:00 – ב-00:55 ליתר דיוק – בשל אירוע ברשת החשמל שנוצר עקב ערפילים כבדים מאוד, לחות מאוד גבוהה פתאום על קווי החשמל, שמלאים עדיין באבק מהקיץ, נפסקה הפעילות בתחנת הכוח באר טוביה.

יובל שטייניץ: תחנת הכוח באר טוביה היא תחנת כוח שנמצאת בהרצה.

יובל שטייניץ: היא עדיין לא בהפעלה מלאה; היא תחנת כוח חדשה שנמצאת עכשיו בהרצה, וכנראה שכשאתה נמצא בהרצה לקראת פעילות סדירה אתה פגיע יותר.

יובל שטייניץ: בעקבות הפסקת הפעילות של תחנת הכוח בבאר טוביה, כעבור זמן קצר נפסקה גם הפעולה בתחנת הכוח הפרטית דליה, ובתחנת הכוח בגזר, באירועים שעל פניו נראים לא תלויים זה בזה.

יובל שטייניץ: זו לפחות תשובת חברת חשמל.

יובל שטייניץ: זה בבדיקה.

יובל שטייניץ: אני רוצה להשתכנע שזה מקרי.

יובל שטייניץ: שלושה אירועים שהם בלי תלות – זה נראה לי קצת מוזר, אבל זה בבדיקה.

יובל שטייניץ: מונה צוות מומחים לבדוק את זה ונקבל תשובות.

ינון אזולאי: אפשר להגיד שגם אתמול קרה אותו הדבר בעיר אשדוד - - -

יובל שטייניץ: רגע, שנייה, שנייה.

יובל שטייניץ: אני אענה גם לדבר הזה בכלל.

יובל שטייניץ: אבל אני רוצה לציין את הדבר הבא, וזו אולי תהיה תשובה יותר כללית: אין בעולם מערכת חשמל שאין בה לעיתים הפסקות חשמל.

יובל שטייניץ: זה קורה בישראל, זה קורה בארצות הברית, זה קורה בבריטניה, זה קורה בגרמניה, זה קורה בצרפת, זה קורה בפולין, זה קורה באיטליה.

יובל שטייניץ: אין.

יובל שטייניץ: כמובן, השאלה האמיתית שצריך לשאול היא לא למה יש הפסקות חשמל – כי יהיו.

יובל שטייניץ: יש ויהיו גם הפסקות חשמל בעתיד – אלא מה התדירות שלהן, ולא פחות חשוב – מה מהירות התגובה והתיקון של התקלות.

יובל שטייניץ: עכשיו, בואו לא נשכח – דרך אגב, אין לנו כרגע בעיה של רזרבת חשמל, לכן מה שאמרה חברת הכנסת חט'יב על העומסים, זה בכלל לא קיים בישראל.

יובל שטייניץ: לפני שבע שנים או שמונה שנים באמת היינו על הקשקש.

יובל שטייניץ: היום, ברוך השם, יצרנו רזרבה שמתקרבת ל-20%.

יובל שטייניץ: אז כללית יש לנו חשמל.

יובל שטייניץ: יחד עם זאת מצבנו לא פשוט, כי למשל, אם יש פתאום בעיות בתחנות הכוח בהולנד, אז הולנד מחוברת ישירות לרשת החשמל של צרפת וגרמניה ומקבלת גיבוי מתחנות הכוח בהן.

יובל שטייניץ: אם יש בעיות בתחנות הכוח בישראל, אנחנו לא מקבלים גיבוי מלבנון או מעזה או מהרשות הפלסטינית, גם לא מירדן או מצרים.

יובל שטייניץ: גם מדינות השלום לא מסוגלות לתת לנו גיבוי, כי מערכת החשמל שלהם בעצמה לא יותר מדי גדולה וגם לא יותר מדי עמידה.

יובל שטייניץ: אז לנו אין גיבוי ודאי משום מדינה מערבית אחרת.

יובל שטייניץ: לכן אנחנו צריכים יותר רזרבה ויותר להקפיד.

יובל שטייניץ: עכשיו אני רוצה לספר לך, ינון.

יובל שטייניץ: כל הפסקת חשמל היא מעצבנת וקשה, השאלה באיזו מהירות מתקנים.

יובל שטייניץ: ואני רוצה להגיד לך שחברת החשמל הישראלית היא בין הטובות בעולם מבחינת הטיפול בתקלות.

יובל שטייניץ: אפילו הגישה שונה.

יובל שטייניץ: אני אתן לך דוגמה.

יובל שטייניץ: נניח שיהיו הפסקות חשמל; יש חורף עכשיו, יהיו סערות ויהיו הפסקות חשמל, אני אומר מראש.

יובל שטייניץ: השאלה אם יצליחו לתקן אותן תוך שעה, תוך שעתיים, תוך חצי יום לעיתים – אם נגיד תהיה הפסקת חשמל קשה או סערה קשה – או תוך שבוע.

יובל שטייניץ: אני זוכר שהייתי חבר כנסת צעיר, לפני 15–20 שנה, באחד הביקורים שלי בוושינגטון הפסיק החשמל.

יובל שטייניץ: הייתה סופה, היה חורף, שלג, רוח, הפסיק החשמל.

יובל שטייניץ: חולפות שעתיים, שלוש, ארבע, חמש שעות – החשמל לא חוזר.

יובל שטייניץ: אני שואל מה קורה, זו עיר הבירה של ארצות הברית, וושינגטון, לא מתקנים את החשמל?

יובל שטייניץ: אתה יודע מה הסבירו לי, חבר הכנסת אזולאי?

יובל שטייניץ: זה נשמע כמעט בלתי ייאמן לאוזניים ישראליות: לא יוצאים לתקן את התקלה עד שהגשם או השלג מפסיקים, עד שהסופה מפסיקה, כי לתקן את התקלה כשיש רוח או גשם או שלג עלול לסכן את הצוותים המקצועיים של חברת החשמל של וושינגטון.

יובל שטייניץ: לכן הנורמה היא שמחכים.

יובל שטייניץ: הייתה סופה של חמישה או שישה ימים, אחרי חמישה או שישה ימים נגמרה הסופה, השמש זרחה פתאום – יצאו לתקן את התקלה.

יובל שטייניץ: בינתיים לא היה חשמל בעיר הבירה של ארצות הברית, בוושינגטון, שעם הפרברים זה שלושה-ארבעה מיליון תושבים, הם היו בלי חשמל.

יובל שטייניץ: בארץ המצב הרבה יותר טוב.

יובל שטייניץ: חברת החשמל הישראלית יוצאת לתקן תקלות לא רק כשיש גשם או שלג.

יובל שטייניץ: גם אם יש סופה ורוח הצוותים של חברת חשמל מגיעים לתקן כל תקלה.

יובל שטייניץ: לכן, באמת כשיש תקלות של הרשת – לא בתחנות כוח, במקרה הזה התקלה של הרשת הובילה להפסקת פעולה של תחנות כוח; כשיש תקלה שהיא תקלה של הרשת, שזה רוב התקלות – חוט נקרע, כן?

יובל שטייניץ: או משהו כזה, עמוד חשמל נופל, עץ נפל על כבלים של חשמל – אצלנו, בסערה הכי גרועה, גם אם יש רוח אימים ואם יורד גשם זלעפות, הצוותים של חברת חשמל יוצאים בגשם לטפס על עמודים, לאתר כבלים קרועים, לתקן את התקלות.

יובל שטייניץ: לכן אצלנו הזמן הממוצע לתיקון התקלות ולהחזרת החשמל הוא הרבה יותר קצר מאשר ברחבי ארצות הברית, למשל, המעצמה הגדולה והמתוקנת בעולם.

יובל שטייניץ: אז נכון שכל תקלה היא קשה, ואנשים סובלים וזה גם קצת מפחיד.

יובל שטייניץ: תמיד כדאי להשתפר.

יובל שטייניץ: המגמה של השירות והשקיפות בחברת החשמל היא מגמה של שיפור.

יובל שטייניץ: חלק גדול מהרפורמה – הרי אחרי 40 שנה ניסו לעשות רפורמה בחברת חשמל, אני חושב שאיזה 15 שרי אנרגיה ניסו ולא הצליחו; אני הצלחתי לעשות סוף-סוף רפורמה, לפני שנתיים ב-2018.

יובל שטייניץ: מה בעצם אומרת הרפורמה שלנו?

יובל שטייניץ: היא אומרת ככה: רוב ייצור החשמל – דרך אגב, החל כבר מהשנה הבאה, כבר מ-2021 – רוב ייצור החשמל בכלל יהיה בתחנות כוח פרטיות, לא על ידי חברת חשמל.

יובל שטייניץ: חברת חשמל לא תתחרה, ותייצר פחות ופחות חשמל.

יובל שטייניץ: אבל חברת חשמל תתמקד ברשת החשמל, ברשת ההולכה – קווי מתח עליון, קווי מתח גבוה ורשת החלוקה והשירות לאזרח.

יובל שטייניץ: ולכן, למרות שכבר היום אנחנו במצב לא רע, בטח ביחס לטיפול בתקלות ביחס לארצות הברית, המגמה היא אפילו לשפר את זה עוד יותר.

יובל שטייניץ: אבל אני רוצה לומר: כמובן שתמיד צריך להשתפר – אבל צריך לראות גם את חצי הכוס המלאה.

ינון אזולאי: רק שאלה לגבי באר טוביה – זה מקום חדש.

ינון אזולאי: אין מערכת גיבוי, שברגע שהיא נופלת אוטומטית היא מגבה אותה?

יובל שטייניץ: לא, אז יש נפילות ויש נפילות.

יובל שטייניץ: אני כולה שר ודוקטור לפילוסופיה, אני לא מהנדס חשמל, אז אני גם לא מבין בטכנולוגיה של הטיפול בהפרעות בתחנות הכוח עד הסוף, אני מוכרח לומר.

יובל שטייניץ: אבל ממה שאני הבנתי בתקלה הזו באמת התחנה הזו הייתה בהרצה, יכול להיות שמערכת הגיבוי שלה גם היא בהרצה, עדיין לא פעלה עד הסוף.

יובל שטייניץ: היא הייתה בהרצה, היא הפסיקה לעבוד ובאותו זמן הייתה גם הפסקה ברמה כזו או אחרת בשתי תחנות כוח אחרות.

יובל שטייניץ: זה בבדיקה.

יובל שטייניץ: זה לא אירוע סייבר, בניגוד למה שהופץ ברשת.

יובל שטייניץ: קל מאוד להפיץ שמועות ברשת – זה לא אירוע סייבר.

יובל שטייניץ: זה נבדק גם על ידי מומחי הסייבר של חברת חשמל, שיש לה הגנת סייבר משלה, אבל זה נבדק גם על ידי מערך הסייבר הארצי.

יובל שטייניץ: זה לא אירוע סייבר.

יובל שטייניץ: יצאה גם הודעה רשמית של מערך הסייבר הארצי, שהוא בדק את זה וזה לא אירוע סייבר.

יובל שטייניץ: אבל אנחנו עדיין נבדוק מה בדיוק היה שם.

יובל שטייניץ: על כל פנים, כשיש תקלות כאלה לפעמים אתה גם צריך להפחית את העומס, אחרת כל הרשת קורסת, וזה מה שהיה פה.

יובל שטייניץ: היית צריך לנתק את הזרם זמנית.

יובל שטייניץ: ברוב המקומות זה חזר אחרי רבע שעה, 10–15 דקות, בחלק מהמקומות זה חזר אחרי חצי שעה.

יובל שטייניץ: אתה יודע, אני רוצה לספר לך אנקדוטה, אפרופו הפסקות חשמל.

יובל שטייניץ: אני יודע שזה לא נעים.

יובל שטייניץ: לפני שנתיים פלוס-מינוס, יום שישי בביתי, אנחנו מתכוננים לארוחת ערב חגיגית, הנרות על השולחן, אשתי מכינה את ארוחת השבת, כן?

יובל שטייניץ: ואיך שאנחנו רוצים לשבת אל שולחן השבת – בום, הפסקת חשמל.

יובל שטייניץ: אנחנו מסתכלים מהחלונות, אנחנו רואים שלשכנים יש, זה כנראה אצלנו.

יובל שטייניץ: מהר מאוד בדקנו את הפקקים, הסתבר שזה הנתיך של חברת חשמל.

יובל שטייניץ: צלצלתי 103, לקח לי איזה עשר דקות, שמונה דקות, עד שענו לי.

יובל שטייניץ: דיווחתי על התקלה.

יובל שטייניץ: לא הזדהיתי, רק כתובת, הכול.

יובל שטייניץ: ירד גשם, היה גשם.

יובל שטייניץ: אמרו לי – תוך שלוש שעות יגיעו אליך לתקן את התקלה, עד שלוש שעות.

יובל שטייניץ: אמרתי – מה נעשה בינתיים?

יובל שטייניץ: אמרו – יש לכם נרות שבת?

יובל שטייניץ: בסדר, היה רומנטי מאוד.

יובל שטייניץ: אכלנו את ארוחת השבת לאור הנרות.

יובל שטייניץ: אחרי פחות משלוש שעות, אחרי קצת פחות משעתיים, מודיעים לי שהגיעו מחברת חשמל אבל הפקקים הם בחוץ, בגינה האחורית שם, צריך ללכת מסביב לבית בכלל, מחוץ לחצר, וביקשו ממני לבוא ולפתוח שם פתח ולעזור.

יובל שטייניץ: אני מגיע לשם, יש שם טכנאי של חברת חשמל בגובה 2.10 מטרים, לא הבנתי למה הוא בחברת חשמל ולא שחקן כדורסל.

יובל שטייניץ: הכול גשם, והוא אומר לי: תשמע, אני בדרך כלל מגיע עם שותף אבל השותף שלי חלה – או הייתה לו בעיה – אתה מוכן לעזור לי?

יובל שטייניץ: טוב.

יובל שטייניץ: אז הוא נותן לי את הפנס שלו – גם התקלקל לו הפנס קסדה – שאני אאיר לו בשעה שהוא מטפל, ואז הוא אומר לי: תביא לי את המברג הזה, תביא לי את המפתח הזה.

יובל שטייניץ: עשר דקות, יורד גשם, אני איתו בגינה החשוכה והוא מטפל בפקקים.

יובל שטייניץ: ואז, באחד הרגעים שהוא אומר לי: קח את זה, תביא לי את זה, הוא אומר לי: אתה נראה לי קצת מוכר, אתה משהו בטלוויזיה, לא?

יובל שטייניץ: אמרתי: לא, סתם, אולי אני דומה למישהו.

יובל שטייניץ: והוא אומר לי: רגע, אתה לא שר האנרגיה?

יובל שטייניץ: אמרתי לו: כן, נכון.

יובל שטייניץ: אתה לא שטייניץ, אתה לא שר האנרגיה, הוא אומר, ואני הפכתי אותך פה לשוליה שלי, אתה פה 20 דקות מאיר לי עם הפנס, מגיש לי דברים, למה לא אמרת מראש?

יובל שטייניץ: אמרתי לו: תשמע, רציתי לראות את השירות כמו שכל אזרח מקבל, זו הזדמנות בשבילי כשר אנרגיה גם לראות איך חברת החשמל פועלת.

יובל שטייניץ: אז הוא תיקן אבל אני עזרתי, והחשמל חזר הביתה אחרי כשעתיים.

יובל שטייניץ: זה לא פשוט, ברור שאנחנו רוצים שיהיו פחות הפסקות חשמל.

יובל שטייניץ: דרך אגב, החזון שלי, אבל הוא תלוי בהתפתחות טכנולוגית, הוא שבעתיד – דרך אגב, מה עושים היום בבתים בארצות הברית, גם בבתי מלון?

יובל שטייניץ: יש גנרטור למלון וגם לחלק מהבתים יש גנרטורים.

יובל שטייניץ: אתה לא יכול אולי בבתים משותפים אבל בבתים פרטיים בפרברים יש גנרטורים, מאחר שיש להם הפסקות חשמל של שבוע, לפעמים, ולא מתקנים שם תוך כדי סופה; לא מתקנים, לא כמו אצלנו.

יובל שטייניץ: אז שם כבר חלק גדול, מי שיכול להרשות לעצמו, קנה גנרטור והוא מפעיל את החשמל קצת ככה, במינימום, עד שיתקנו.

יובל שטייניץ: החזון שלי, אבל זה בבדיקה לעתיד, זה שברגע שכל טכנולוגיית אגירת החשמל והבטריות תשתכלל, אז נוכל גם לאפשר את ההתאמות הטכנולוגיות, שכל בית וכל משפחה שתרצה בזה יוכלו.

יובל שטייניץ: להערכתי זו התפתחות שתיקח – בארבע-חמש השנים הקרובות – אבל כל בית יוכל לקנות בטרייה קטנה, לשים בבוידעם, ואז, במקרים של הפסקת חשמל הוא יוכל לספק לעצמו חשמל ליום-יומיים, בטח לכמה שעות טובות; תלוי, כמובן, צריך לצמצם את הצריכה.

יובל שטייניץ: דרך אגב, זה גם יכול להיות הפתרון למה שנקרא חשמל של שבת, לדבר הזה, שבעיניי הוא קצת אבסורדי, של אנשים שלא רוצים להשתמש בחשמל של חברת החשמל שמא יש עובדים יהודים שעובדים בתחנות הכוח שמפיקות להם את החשמל.

יובל שטייניץ: אז זה יוכל להיות גם פתרון טוב.

ינון אזולאי: - - - רק שיש בעיה אם זה גנרטור - - -

יובל שטייניץ: כן, כן, זה הרבה פחות טוב, וזה מרעיש ומזהם.

יובל שטייניץ: מה, יותר טוב שבמקום שיהיו תחנות כוח שקטות שלא מרעילות את הסביבה ולא מזהמות אז בכל שכונה יהיה גנרטור שיעשה גם רעש בשבת?

יובל שטייניץ: זה בעיניי חילול שבת הרבה יותר גדול.

יובל שטייניץ: כן, לפעמים יש אבסורדים.

יובל שטייניץ: כדי לא לחלל שבת אומרים: בואו נשים פה גנרטור ושירעיש כל השבת ויהרוס את מנוחת השבת לכולם, אבל – העיקר.

יובל שטייניץ: זה יכול להיות דווקא פתרון אלגנטי, שקט, בהשקעה, ואז באמת יהיה פתרון גם לאותו בן אדם שתלוי בחשמל, ויש מקרים כאלה, כי בדיוק יש לו איזה צורך חיוני רפואי או בריאותי או אחר או שהוא מפחד לשבת בלילה.

יובל שטייניץ: על כל פנים, לגבי החורף הקרב, אכן אנחנו חוששים מהפסקות חשמל.

יובל שטייניץ: אנחנו מקווים שיהיה חורף גשום וסוער, לא בצורת, חורף גשום וסוער.

יובל שטייניץ: כמה שמערכת החשמל לא תהיה טובה עם גיבויים, יהיו הפסקות חשמל.

יובל שטייניץ: אנחנו צריכים להשתדל לצמצם את זה.

יובל שטייניץ: חברת החשמל מכינה עכשיו – היא הכינה בחודשיים האחרונים: גזמה עצים, קראה לציבור לסלק מפגעים, בדקה.

יובל שטייניץ: היא מוסיפה בחורף תחנות משנה לחזק את המערכת וכו'.

יובל שטייניץ: וכמובן, הצוותים של חברת חשמל, בניגוד להרבה מדינות אחרות, גם כשמסביב יהום הסער, כמו שאמרו בשיר הפלמ"ח, הם יוצאים לתקן תקלות.

יובל שטייניץ: ואני מניח שעכשיו עם הרפורמה באמת הרשת וגם השירות יהיו במקדם של התפתחות.

יובל שטייניץ: חברת הכנסת ח'טיב, שהלכה, הזכירה עוד שני נושאים ואני אגע בהם רק בקצרה, בכל זאת, כדי לכבד אותה, למרות שהיא לא פה.

יובל שטייניץ: אחד זה המונופול של חברת חשמל.

יובל שטייניץ: כבר נגעתי בזה.

יובל שטייניץ: חברת החשמל היא כבר לא מונופול בייצור של החשמל, היא נשארת מונופול רק בתחום צר של רשת החשמל, מהסיבה הפשוטה: אתה יכול להקים הרבה תחנות כוח במדינת ישראל, יש לך היום כבר 20 וכמה תחנות כוח והמון המון מתקנים סולריים – מתקנים מהשמש – שכל אחד יכול להיות בבעלות אחרת ולספק את החשמל למערכת החשמל; אבל אתה לא יכול להקים 20 רשתות חשמל, שבכל רחוב יהיו 20 כבלים, או 10, וכל אחד שייך לאחר.

יובל שטייניץ: לכן זה מה שאנחנו קוראים לו "מונופול טבעי", אין מקום לתחרות בהולכת החשמל, כי אחרת אתה צריך להקים מערכות כפולות ומשולשות ומרובעות ולפרוס כבלים בכל המדינה, הנזק עולה על התועלת.

יובל שטייניץ: לכן מה שעשיתי, פירקתי את המונופול של חברת חשמל בייצור החשמל, זו הסיסמה המפורסמת של היד על השלטר.

יובל שטייניץ: אין יותר יד על השלטר כי אין גוף אחד שמייצר כבר את רוב החשמל, שאם הוא מפסיק את השלטר, מוריד את השלטר או אפילו מפסיק לתחזק את התחנות, אז תוך כמה ימים המדינה בעלטה.

יובל שטייניץ: זה כבר לא יהיה.

יובל שטייניץ: וחברת חשמל תתמקד ברשת החשמל ובשירות לאזרח, באספקת החשמל שאחרים מייצרים לאזרחים.

יובל שטייניץ: הדבר השני שהיא הזכירה הוא חשמל סולרי.

יובל שטייניץ: אז כאן היה קצת סלט, אין קשר בין כמות החשמל והשאלה ממה מפיקים את החשמל.

יובל שטייניץ: אבל אני רוצה לומר שהעברתי בממשלה לפני עשרה ימים החלטה מהפכנית, ואני רוצה לתאר בכל זאת את התהליך.

יובל שטייניץ: עד לפני חמש או שש שנים רוב החשמל בישראל יוצר בפחם ובדיזל וסולר או מזוט.

יובל שטייניץ: זה רע מאוד, כי הפחם ששורפים אותו בתחנות הכוח, וגם הדיזל או המזוט, מזהמים את האוויר שכולנו נושמים.

יובל שטייניץ: למשל, אם תיקחו את שנת 2012, לפני שמונה שנים, לא היה גז טבעי באותה שנה, וכל החשמל שלנו יוצר בפחם בתחנות הכוח בחדרה ובאשקלון, ובסולר ומזוט ב-20 תחנות כוח בערך שפרוסות ברחבי הארץ.

יובל שטייניץ: המשמעות: אלפי טונות של תחמוצות חנקן ותחמוצות גופרית שלא עולות לשכבות הגבוהות של האטמוספירה, שנשארות באוויר שאנחנו נושמים – זיהום אוויר רע לבריאות שלנו של ילדינו.

יובל שטייניץ: זה מה שהיה עד לפני חמש-שש שנים.

יובל שטייניץ: היום כמעט לא שורפים סולר ומזוט בכלל.

יובל שטייניץ: פחם ירד מ-62% ב-2012 ל-24% השנה.

יובל שטייניץ: עד שנת 2025, וודאי, לפי החלטה שהבאתי, עד שנת 3030, יהיה בישראל חשמל שמבוסס רק על גז טבעי, 70%; 30%, קרוב ל-30% – אנרגיית השמש.

יובל שטייניץ: דרך אגב, כבר היום, ינון, הורדנו את זיהום האוויר מתחנות הכוח, מ-20–25 תחנות הכוח ברחבי ישראל – בכל תולדות המדינה הוא עלה משנה לשנה; עד 2015, תמיד הייתה עלייה.

יובל שטייניץ: מ-2015 עד היום, תוך חמש שנים, הורדנו כבר יותר מחצי.

יובל שטייניץ: הורדנו 60% מזיהום האוויר ממשק החשמל, מתחנות הכוח.

יובל שטייניץ: ועד סוף 2025 אנחנו נוריד 95% מזיהום האוויר בזכות המעבר לגז טבעי ואנרגית השמש.

יובל שטייניץ: אני רוצה להדגיש, אני בכוונה אומר "אנרגיית השמש" ולא "מתחדשות", ברבים, כי בישראל אין מתחדשות.

יובל שטייניץ: אין לנו סכרים על נהרות כמו בשווייץ או נורבגיה או כמו סכר הובר בארצות הברית, ואפילו לא כמו סכר אסואן במצרים.

יובל שטייניץ: אין לנו הידרואלקטריקה.

יובל שטייניץ: הידרואלקטריקה, היתרון של חשמל הידרוא

יובל שטייניץ: לקטרי הוא שגם עכשיו בלילה הוא מספק חשמל, וגם בחורף, אם יש שבוע עם עננים, יש חשמל.

יובל שטייניץ: סכר הנילוס או סכר הובר, או כל מאות הסכרים בשווייץ, בגרמניה, באיטליה, באוסטריה, בנורבגיה, מספקים חשמל; הסכר פועל, התחנה ההידרואלקטרית, ביום, בלילה, בקיץ וגם בחורף.

יובל שטייניץ: גם אין לנו כמעט רוח.

יובל שטייניץ: יש לנו טיפה רוח.

יובל שטייניץ: המקום המתאים היחיד שממש יש בו רוח מתאימה ויעילה זה ברמת הגולן; אולי טיפה בנגב, אבל זה זניח.

יובל שטייניץ: אין לנו רוח.

יובל שטייניץ: אין לנו "מתחדשות", יש לנו אנרגיית השמש, שמש יש לנו הרבה.

יובל שטייניץ: כשאני נכנסתי לתפקידי ב-2005 היינו עם פחות מ-2% באנרגיית השמש.

מנסור עבאס: 2015.

יובל שטייניץ: 2015, סליחה, לפני חמש שנים.

יובל שטייניץ: היינו עם פחות מ-2%.

יובל שטייניץ: אחד המקומות האחרונים ב-OECD.

יובל שטייניץ: בתוך חמש שנים גדלנו פי יותר מארבעה והגענו, לפי ארגון האנרגיה העולמית – הם פרסמו דוח לפני שלושה חודשים – למקום שני בעולם.

יובל שטייניץ: היום אנחנו מקום שני בעולם באנרגיית השמש לייצור חשמל, עם 8.7%.

יובל שטייניץ: בתחילת 2021 – רצינו השנה, אבל זה נדחה בגלל הקורונה – אנחנו נגיע ליעד שקבענו של 10%.

יובל שטייניץ: יתרה מכך, מקום שני זה יפה מאוד – לא מספיק טוב, אני חושב שאנחנו צריכים לשאוף למקום הראשון.

יובל שטייניץ: לכן שיניתי את היעד.

יובל שטייניץ: היעד הקודם היה להגיע ב-2030 ל-17% חשמל מהשמש, זאת אומרת, להוסיף עוד 7% על ה-10% שכבר בהתקנה, שיתחילו לפעול במחצית הראשונה של 2021.

יובל שטייניץ: אמרתי, במקום להוסיף 7%, נוסיף 20%, נקבע יעד של 30%.

יובל שטייניץ: זאת אומרת, נוסיף פי שלושה: במקום להתקין עוד 7%, נתקין עוד 20% של חשמל מהשמש.

יובל שטייניץ: זה יוביל אותנו, לפי התחזיות העולמיות, למקום ראשון בעולם בחשמל מהשמש בערך ב-2027, תוך שבע שנים מהיום.

יובל שטייניץ: היום הגענו למקום שני.

יובל שטייניץ: שוב, אנחנו לא יודעים; יכול להיות שמדינות אחרות פתאום יציגו יעדים אחרים, אבל לפי הדוח של IRENA, הארגון הבין-לאומי לאנרגיות מתחדשות, עם יעד של 30%, שאנחנו נתחיל להתקרב אליו כבר ב-2027, אנחנו נגיע כנראה למקום הראשון בעולם באנרגיית השמש.

יובל שטייניץ: זה מבצע אדיר, זה דורש השקעות אדירות, זה דורש שטחים עצומים, זה דורש מתקנים אדירים לאגירת חשמל, כי השמש נותנת חשמל רק שש שעות ביממה בממוצע, בין 10:00 ל-16:00.

יובל שטייניץ: זה שיש אור ב-07:00, מזה הפאנלים הסולריים כמעט לא נותנים חשמל, גם לא ב-18:00.

יובל שטייניץ: למה זה ממוצע רק של שש שעות?

יובל שטייניץ: כי בחורף לפעמים יש שבועות שלמים של עננים, שאין חשמל מהשמש.

יובל שטייניץ: אז איך אתה מקבל יותר מהשמש?

יובל שטייניץ: אתה חייב לאגור.

יובל שטייניץ: התוכנית היא שבצוהריים בעוד עשר שנים, ואפילו שבע שנים מהיום, כבר נפיק את כל החשמל מהשמש.

יובל שטייניץ: כשהשמש זורחת 100% מהחשמל יהיה מהשמש, וכדי למתוח את זה, כדי שזה ייתן לנו יותר, אנחנו נקים מתקני אגירה, שיאגרו חלק מהחשמל בצוהריים – נפיק אפילו בצוהריים 120% או 130% מתצרוכת החשמל שלנו: 100% זה כמובן הצריכה ואת ה-30% הנוספים נאגור.

יובל שטייניץ: אפשר לאגור בצורה יעילה לשלוש שעות, ונאגור אותם כדי שב-16:00, או ב-17:00, אם זה יום שמשי מאוד, כשהשמש מפסיקה לייצר חשמל, נוכל למתוח את זה עד 19:00, עד 19:30, ועדיין ליהנות מחשמל מהשמש.

יובל שטייניץ: עדיין, בכל מקרה, מאחר שהאנרגיה המתחדשת היחידה שלנו היא אנרגיה סולרית מהשמש – אין לנו רוח כמו בגרמניה, עם השטחים האדירים שלה ועם הרוח, או כמו דנמרק, עם הרוח בים הצפוני; אין לנו נהרות וקרחונים ומפלים שוצפים כמו ברחבי אירופה או צפון אמריקה; יש לנו שמש, ומהשמש הזאת אנחנו נפיק את המיטב.

יובל שטייניץ: אבל אנחנו זוכרים כל הזמן שאנחנו חייבים, וזאת בעצם השאילתה של ינון אזולאי, לשמור על ביטחון אנרגטי.

יובל שטייניץ: לא יהיה מצב שבגלל שאנחנו עושים המון מהשמש, פתאום יהיה שבוע עם עננים, ונגיד: אוקיי, עכשיו אין לנו חשמל לכולם, לא נורא, ישבו שבוע בלי חשמל.

יובל שטייניץ: לכן אנחנו נגבה את זה בכמויות גדולות של אגירת חשמל, וגם, אחת התוכניות שאני בודק עכשיו היא לחבר אותנו בקו חשמל תת-ימי, דרך הים התיכון, לאירופה, דרך קפריסין ויוון, כדי שבמקרים שפתאום יש לנו מחסור נהיה כמו מדינה אירופית – נוכל לקבל חלק מהגיבוי על ידי חשמל מאירופה.

יובל שטייניץ: נגיד שיהיה לנו שבוע של עננים בלי שמש בכלל, אז יהיה לנו קצת מחסור.

יובל שטייניץ: ובמקרים שיש לנו פתאום שבוע קיצי עם המון שמש, נוכל להפיק יותר חשמל ולמכור חשמל לאירופה, להחזיר להם את מה שלווינו מהם או קנינו מהם בחורף.

יובל שטייניץ: זאת מערכת מאוד מסובכת, אנחנו עובדים עליה, אבל הוכחנו בחמש השנים האחרונות –כבר היום אנחנו מקום ראשון בעולם, שימו לב, במהירות הפסקת השימוש בפחם ודלקים מזהמים, וכתוצאה מכך, גם בהפחתת זיהום האוויר ממערכת האנרגיה, ממערכת החשמל.

יובל שטייניץ: זה מה שהיה בחמש השנים האחרונות.

יובל שטייניץ: אם נמשיך להתנהל בצורה כזאת בעשור הקרוב, גם יש סיכוי שנצליח לעמוד ביעד להגיע למקום הראשון בעולם בחשמל מהשמש ולייצר 30% חשמל מהשמש, שזה אומר – השמש זורחת 100%, אבל אפילו יותר מ-100% מהשמש.

יובל שטייניץ: אז ינון, נתתי תשובה קצת מפורטת, אנחנו במקום לא רע מבחינת הטיפול בהפסקות חשמל, אבל אני מבטיח שנעשה הכול כדי להשתפר בעתיד.

ינון אזולאי: אני רוצה לציין שאמרת דבר נכון, עובדי חברת החשמל עובדים במסירות ולא משנה להם מתי – לילה, יום, חורף, קיץ.

ינון אזולאי: לא ציינתי, אבל מגיע להם על זה באמת יישר כוח כי הם עושים עבודה טובה.

יובל שטייניץ: ינון, ראיתי את זה במו עיניי, כי אותו אחד שבא לעזור לי – אני, זה טבעי שעמדתי בגשם שוטף בחוץ, כי זה הבית שלי והמשפחה שלי, אבל הוא עמד איתי שם בגשם הסוחף, ביום שישי בלילה, עד שהוא הצליח לתקן את התקלה.

ינון אזולאי: הוא בטח גם סיפר שהיה לו עובד טוב.

יובל שטייניץ: כן, אחר כך באתי לאיזה טקס בחברת החשמל וסיפרתי את הסיפור הזה, והוא היה שם בקהל, אז הביאו אותו.

יובל שטייניץ: הוא אמר, היית עוזר מצוין, אם לא היית שר או חבר כנסת, יכולת להתקבל כשוליה בחברת החשמל.

מנסור עבאס: יש לו עכשיו תפקיד רזרבי.

מיקי לוי: שאלת המשך, אדוני.

מנסור עבאס: אל תשאל על גז, כי יש לו ספר על גז, אנחנו נישאר עד הבוקר.

מיקי לוי: לא, דברים מקצועיים בתחום של השר.

מיקי לוי: לפני כשנתיים אתה – וגם השר שלך – דיברתם על תוכניות הטענה למכוניות חשמליות במדינת ישראל.

מיקי לוי: באמת ראיתי רחוק, לאופק, ואמרתי שגם מבחינת האוויר הצח במדינה וגם דלק – שאין לנו – נוכל להשתמש במכוניות.

מיקי לוי: איפה זה עומד, האם יש לך תשובה?

מיקי לוי: אם לא, זה תמיד מסקרן אותי כשאני רואה בעיתונות הכלכלית איזה כתבה.

יובל שטייניץ: קודם כול, אתה צודק, זה נושא חשוב.

יובל שטייניץ: לפני שנתיים פרסמתי חזון לגבי 2030, שבו גם הצעתי שהתחבורה תהפוך לחשמלית או לתחבורה שמונעת – זה לא חייב להיות חשמלי, זה יכול להיות גם מונע בגז טבעי דחוס או במנועים מימניים, מנועים שמבוססים על מימן.

יובל שטייניץ: כדי להשיג את זה – בניגוד לתחנות הכוח, ששם הכול בידיי ואני כבר עושה את הרפורמה: מבטל את הפחם, מבטל את הנפט, את הסולר, המזוט, ומעביר את הכול לגז טבעי ואנרגיות מתחדשות, כאן זה בעצם תלוי בהמון משרדי ממשלה.

יובל שטייניץ: בקצרה אני אגיד לך מה אנחנו עושים.

יובל שטייניץ: קודם כול, השגנו תקציב ואנחנו פורסים עכשיו 2,700 תחנות טעינה לרכבים חשמליים בכל הארץ, כדי שמי שמחליט לקנות מכונית חשמלית ידע שהוא יכול להסתובב ברחבי הארץ ולטעון.

יובל שטייניץ: חלק גדול מהן זה תחנות מהירות מאוד, שאתה יכול לטעון - - -

מיקי לוי: יש כבר זוכה במכרז?

יובל שטייניץ: יש הרבה זוכים.

מנסור עבאס: חבר הכנסת מיקי, היום יום רביעי - - -

מיקי לוי: זה חשוב.

מנסור עבאס: זה מאוד חשוב.

מנסור עבאס: תגיש שאילתה לשר, תפגוש אותו ותדברו על זה.

יובל שטייניץ: כן, כן, אני כבר מסיים, תן לי לענות מסודר, עד הבוקר נסיים.

עומר ינקלביץ': יש לנו זום, פגישות.

יובל שטייניץ: כן, כן, אני מסיים.

יובל שטייניץ: על כל פנים, היה פה קודם דיון, לא יכולתי להיות, גם על הצורך בעידוד מטעם האוצר, בהנחות ממיסים, כדי לעודד קנייה של רכבים חשמליים.

יובל שטייניץ: זה חשוב מאוד.

יובל שטייניץ: דרך אגב, הכי חשוב זה משאיות ואוטובוסים, כי הם המזהמים העיקריים.

יובל שטייניץ: אנחנו עושים מאמץ.

יובל שטייניץ: יש לנו פיילוטים, גם של משאיות אשפה בגז טבעי, שמונעות בגז טבעי, שזה לא מזהם בכלל, וגם של משאיות ואוטובוסים גם בגז טבעי וגם בחשמל.

יובל שטייניץ: אני מקווה שנוכל לקדם את זה.

יובל שטייניץ: אני בקשר עם האוצר, אני בקשר עם משרד התחבורה, זה נושא לא פשוט, אפשר לקדם אותו.

יובל שטייניץ: אני מאמין בחזון שבעוד 10–15 שנים, אם לא כל המכוניות בישראל אז רובן יהיו חשמליות או מימניות, ורוב המשאיות יהיו או חשמליות או מונעות בגז טבעי, או דחוס – LNG או CNG, לא חשוב, יש צורות שונות של דחיסת גז טבעי.

יובל שטייניץ: אנחנו בהחלט על זה.

יובל שטייניץ: את החלק שלנו, לאפשר את האנרגיה לצורך המהלך הזה של פריסת עמדות הטענה, אנחנו בהחלט כבר מקדמים במרץ.

מנסור עבאס: כן.

יובל שטייניץ: אדוני היקר, הזכרת, רמזת, שכפילוסוף אני עלול להשאיר אתכם פה עד הבוקר.

מנסור עבאס: גם כשדיברת, על קרב הגז לא הפסקת להיות פילוסוף.

מנסור עבאס: אני ממליץ לכולם לקרוא את הספר הזה.

מיקי לוי: הוא נהנה מעל הדוכן.

יובל שטייניץ: אני יכול להגיד, לזכותו של היושב-ראש, שהוא קרא גם את ספרי הפילוסופיה שלי וגם את הספר שלי "הקרב על הגז", נכון?

מנסור עבאס: נכון.

יובל שטייניץ: אז יש לנו יושב-ראש עם מגמת אוריינות.

יובל שטייניץ: נסתפק בזה, אני מבין את הרמזים.

יובל שטייניץ: מיקי, עניתי לך תשובה קצרה כי אני מפחד ממך, אבל אני עוד יותר מפחד מעומר ינקלביץ' ומהיושב-ראש.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ינון אזולאי, לאן אתה מבקש להעביר?

ינון אזולאי: אני מסתפק בתשובת השר.

מנסור עבאס: אז אנחנו לא צריכים להצביע, חבר הכנסת מסתפק בתשובת השר.

מנסור עבאס: נעבור להצעה לסדר-היום בנושא: פירות הבאושים של האנטישמיות וההתבוללות: שפל של אלף שנים במספר היהודים באירופה, מס' 1891.

מנסור עבאס: יציג את ההצעה חבר הכנסת יוסף טייב.

מנסור עבאס: עשר דקות לרשותך.

יוסף טייב: נעשה את זה קצר ולעניין – קולע.

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גברתי השרה, זה זמן רב שאני עוקב בדאגה אחרי מצבם של יהודי אירופה, שנמצאים ביבשת אירופה.

יוסף טייב: לאחרונה קראתי תחקיר עומק שנערך על ידי המכון למדיניות יהודית בלונדון.

יוסף טייב: תוצאות המחקר, לומר לכם את האמת, ממש מדאיגות אותי, והייתי רוצה לשתף אתכם בחלק מהמחקר והתוצאות שלו וההמלצות שלו.

יוסף טייב: אני חושב שאולי יחד נצליח לנסות לעצור את המצב הזה, שהולך ומחמיר משנה לשנה, והמצב היום כואב ביותר.

יוסף טייב: המחקר הוא של יהודי בריטי שחקר את מספר המתבוללים היהודים באירופה בהווה ובעבר, והמסקנה הברורה שעלתה מהתחקיר היא שמספרם של יהודי היבשת כיום הוא הנמוך ביותר מאז תקופת הביניים, מה שאומר שמצב ההתבוללות בין העמים הוא קשה מאוד, ואני אציג בפניכם את הנתון המספרי שקיבלתי: כיום, בכל היבשת ישנם רק 1.3 מיליון יהודים או בני אדם שמגדירים את עצמם יהודים.

יוסף טייב: לצערי מדובר במספר נמוך כל כך שהתוצאות שלו מקבילות למספר שהעריך בזמנו החוקר היהודי בנימין מטודלה בשנת 1170 לספירה.

יוסף טייב: למעשה, המחקר הזה מלמד אותנו נתון מדאיג מאוד, נתון שמוכיח לנו שאירופה איבדה מאז שנת 1970 כ-60% מהאוכלוסייה היהודית שהתגוררה בה, שהרי אז המספר עמד על 3.2 מיליון.

יוסף טייב: ונכון, ישנם הסברים שונים לכך שמספרם ירד: מתוך המספר הזה עזבו את היבשת לאחר נפילת מסך הברזל כ-1.5 מיליון יהודים, ומעבר להגירה זו ישנה גם בריחה גדולה של יהודים ממדינות מערביות, צרפת למשל.

יוסף טייב: אני אתן לכם דוגמה מצרפת.

יוסף טייב: בשנת 1970 חיו בצרפת כ-530,000 יהודים, וכיום יש בה כ-449,000 יהודים.

יוסף טייב: חלק מהירידה במספר היהודים זה בגלל כאלה שברוך השם היגרו לישראל, וחלקם גם למיאמי ולמקומות אחרים.

יוסף טייב: זה בגלל שהם חוו מקרים אנטישמיים, מקרים של שנאה כלפיהם וכלפי הקהילות היהודיות בצרפת.

יוסף טייב: דעו לכם שזה קורה בכל העולם.

יוסף טייב: יהודים נרדפים על עצם היותם יהודים, על עצם היותם בני אברהם, יצחק ויעקב, על עצם זה שהם חיים חיים יהודיים, ומתחילים להסתיר את זהותם היהודית.

יוסף טייב: אם תשאלו אותי, אני חושב שההגירה זו לא הסיבה היחידה לירידה הדרסטית.

יוסף טייב: אני חושב שיש גם תופעה נוספת, התבוללות, וזה לדעתי בגלל גל האנטישמיות המשתולל כנגד היהודים, אם זה שנאת יהודים והכאתם ואף מקרי אנטישמיות ופיגועים קשים שעלו בחיי אדם.

יוסף טייב: אבל הסיבה השנייה להתבוללות, ובה אני רוצה להתמקד, גברתי השרה, אני חושב שהיא חוסר ההשקעה של מדינת ישראל בקהילות בתפוצות, חוסר החיבור בין המנהיגים של הקהילות היהודיות בתפוצות לבין הציבור.

יוסף טייב: ממילא, כשאין מורה דרך וכשהמצב כזה, אז מטבע הדברים בחיי היהודים בתפוצות התוצאה המתבקשת היא של חיים בערבוביה, יהודים וגויים שמקימים משפחות, חתונות מעורבות ועוד.

יוסף טייב: ולכן, אני מציע שמדינת ישראל תחליט פעם אחת ולתמיד להכניס בתוך התקציב שלה השקעה מול הקהילות היהודיות בחו"ל בכל דרך אפשרית.

יוסף טייב: אני חושב שהקהילות היהודיות בחו"ל במשך שנים הן אלה שתמכו במדינה.

יוסף טייב: הגיע היום המצב להחזיר להן קמעה, להחזיר להן קצת על מה שהם עשו במשך שנים.

יוסף טייב: אני שומע על תוכניות רבות, אם זה במשרד החינוך, אם זה במשרד התפוצות ודרך הסוכנות היהודית, אבל לצערי אני רואה שגם במספר השלוחים וגם במספר האנשים שנשלחים לשם למוסדות החינוך בכל מיני תוכניות – אין צורך להתחיל למנות אותן; אני בשנים 2005–2008 יצאתי לשליחות מטעם אותן תוכניות ואני יכול לומר לכם, כאחד שחי את זה, שהגעתי לקהילה וראיתי עד כמה הקהילה מנותקת, הקהילה צמאה, הקהילה רוצה את החיבור הזה עם מדינת ישראל ותורת ישראל והערכים הישראליים והישראליות.

יוסף טייב: ולצערי אני שומע בתקופה האחרונה שבמקום להוסיף תקנים אנחנו מורידים תקנים.

יוסף טייב: אנחנו משקיעים פחות ממה שהיינו משקיעים בשנים שעברו.

יוסף טייב: לכן, הייתי מציע ומצפה שנעלה את הדיון הזה בוועדת העלייה והקליטה, כדי לראות איך אנחנו מוסיפים את ההשקעה הרבה הזאת, אולי גם דרך משרד התפוצות ומשרדים אחרים, הסוכנות היהודית, כדי לחבר את אותן קהילות יהודיות למדינת ישראל וליהדות.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יוסף טייב.

מנסור עבאס: תשיב השרה עומר ינקלביץ'.

מנסור עבאס: בבקשה.

עומר ינקלביץ': תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עומר ינקלביץ': חברותיי וחבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת יוסי טייב העלה נקודה מאוד חשובה.

עומר ינקלביץ': אני אתמקד קודם כול בשאילתה עצמה ואחר כך גם אגיד לך כמה מילים על השיח שבחרת להרחיב.

עומר ינקלביץ': אני מתמקדת באנטישמיות – בשנים האחרונות האנטישמיות באירופה ובעולם מרימה ראש.

עומר ינקלביץ': אין דיון לגבי הדבר הזה, ואלה נתונים קשים שאנחנו רואים.

עומר ינקלביץ': היא מאיימת על הקיום הפיזי ועל הקיום הרוחני של הקהילות היהודיות בעולם.

עומר ינקלביץ': היא מגיעה מכל הקשת הפוליטית, דרך אגב: מהצד הימני הקיצוני, מהשמאלני הקיצוני, מהאסלאם הרדיקלי; אידיאולוגיות שבבסיסן הן יכולות להיות הפוכות אבל הן מכוונות מטרה.

עומר ינקלביץ': כולן מכוונות מטרה, והן מצליחות להתחבר תחת אותו להט ותחת אותה אג'נדה, שהיא פשוטה – השנאה ליהודים, עד כמה שזה עצוב.

עומר ינקלביץ': לשנאה הבלתי-רציונלית הזאת אין מקום בעולם שלנו.

עומר ינקלביץ': תפקידנו להילחם בה, לא משנה מהיכן היא מגיעה.

עומר ינקלביץ': בשאלתך, חבר הכנסת טייב, אתה קישרת בשיח בין האנטישמיות לבין ההתבוללות.

עומר ינקלביץ': וזה נכון, יש באמת קשר ישיר, ואנחנו רואים את זה מהנקודות.

עומר ינקלביץ': יש קשר ישיר בין העלייה באנטישמיות להיחלשות הזהות היהודית.

עומר ינקלביץ': כיום ישנן מדינות רבות באירופה שבהן יהודים חוששים לחשוף את הזהות שלהם.

עומר ינקלביץ': הם נמנעים מלהסתובב ברבים עם סממנים יהודיים, מפחדים ללכת לבית הכנסת ולחנויות הכשרות וחושבים לפעמים לפני שהם שולחים את הילדים שלהם לבתי הספר היהודיים.

עומר ינקלביץ': זו מציאות אכזרית, מציאות קשה, אין אפס.

עומר ינקלביץ': הם חוששים מכל סממן יהודי, והם חוששים – איך הזהות היהודית שלהם לא תיחלש, בגלל שבסופו של דבר כשהם מסתובבים ברחובות ומייצגים את הסממן היהודי שלהם, הם עלולים באמת להיחשף לאנטישמיות.

עומר ינקלביץ': לצורך ההמחשה אני רוצה לשתף אותך בדוגמה מהחודש האחרון.

עומר ינקלביץ': במהלך חג הסוכות הותקף צעיר יהודי בגרמניה מחוץ לבית הכנסת, ומה היה החשש הכי גדול שלו – דיברתי עם ראשי הקהילה – לא התקיפה וגם לא הפגיעה.

עומר ינקלביץ': החשש הכי גדול שלו היה מכך שהזהות שלו תתגלה בתקשורת וכולם ידעו שהוא יהודי.

עומר ינקלביץ': זה היה החשש המהותי שלו.

עומר ינקלביץ': האם זה הגיוני שבשנת 2020 יהודי יחשוש להתגלות כיהודי?

עומר ינקלביץ': מחובתנו, כמדינת העם היהודי, לוודא שהמציאות הזאת לא תישנה.

עומר ינקלביץ': אנו במשרד התפוצות פועלים בכמה מישורים, חלקם גלויים וחלקם סמויים, כדי להגביר את המודעות וכדי להילחם בתופעה הזאת.

עומר ינקלביץ': את הפעילות הגלויה אפשר לחלק לשלושה אפיקים: הראשון הוא מרכז ניטור וירטואלי – אני מתמקדת כרגע באנטישמיות ובמלחמה באנטישמיות – מה שנקרא community resilience, מרכז ניטור וירטואלי, שבעזרתו אנחנו מגבשים תמונת מצב על המגמות בתחום האנטישמיות דרך הרשת.

עומר ינקלביץ': את המידע אנחנו יודעים לשתף עם הגורמים הרלוונטיים בשטח.

עומר ינקלביץ': השני זה בניית החוסן הקהילתי של הקהילות היהודיות עצמן.

עומר ינקלביץ': אנו פועלים על מנת לשתף אותן בידע שיש למדינת ישראל – אני מתמקדת, כמו שאני אומרת, עדין בלוחמה באנטישמיות.

עומר ינקלביץ': אנחנו פועלים כדי לשתף אותן בידע שיש למדינת ישראל כי לתת להן את הכלים ואת היכולות להתמודד ברמה הקהילתית, אני מדגישה, עם ההתגברות המסוכנת של התופעה הזאת.

עומר ינקלביץ': במסגרת האפיק השלישי אנחנו עובדים מול גורמי הביטחון במדינות, כדי שהם יכירו ויבינו את מורכבות הבעיה וידעו להבטיח את שלום הקהילות היהודיות שלהם.

עומר ינקלביץ': צריך לזכור: כדי שהפעילות שלנו תהיה אפקטיבית, לרוב היא חייבת להיעשות מתחת לרדאר, ולכן אני לא מרחיבה בשיח.

עומר ינקלביץ': מדובר בחיים של אנשים, והנושאים הללו באופן טבעי רגישים מאוד.

עומר ינקלביץ': אני לא חושבת שאני רוצה להרחיב בזה.

עומר ינקלביץ': מעבר לכך, הפעילות שלנו בנושא נעשית כמובן בשיתוף פעולה עם הקהילות עצמן, חובה לומר.

עומר ינקלביץ': אנחנו מדברים איתן על בסיס יום-יומי, שומעים מהן על האתגרים שהן עוברות, על הצרכים, על הפערים שלהם.

עומר ינקלביץ': על בסיס השיח הזה אנחנו מגבשים דרכי פעולה אפקטיביות כדי להתמודד עם האיומים השונים.

עומר ינקלביץ': בנוסף חשוב לזכור ולהזכיר שאומנם כמדינת העם היהודי יש לנו מחויבות לעם היהודי, אך הבטחת שלומן של הקהילות היא האחריות הישירה של המדינות שבהן הן חיות.

עומר ינקלביץ': אנחנו עובדים בשיתוף מלא גם עם אותן המדינות, כדי להבטיח שהחיים היהודיים ימשיכו להיות בטוחים ומלאים, אך זו אחריות של המדינות שבהן הן חיות.

עומר ינקלביץ': אנחנו רואים בזמן האחרון עוד ועוד מדינות שמאמצות את הגדרת האנטישמיות הבין-לאומית של IHRA.

עומר ינקלביץ': זה מבורך, אבל זה לא מספיק.

עומר ינקלביץ': עלינו, כממשלת ישראל, ועליי, כשרת התפוצות, כמובן, לפעול בכל דרך אפשרית בכדי לרתום עוד ועוד מדינות למאבק בתופעה הבזויה הזאת.

עומר ינקלביץ': האנטישמיות היא תופעה כלל-עולמית, ועל כן המאבק בה צריך להיות כלל-עולמי.

עומר ינקלביץ': רק אם נדע בסוף לשלב ידיים עם מדינות כל העולם נצליח לעקור את האנטישמיות מהשורש.

עומר ינקלביץ': אני רוצה להרחיב ולומר לך בנוגע לנושא של הזהות היהודית, שעליה דיברת לא מעט.

עומר ינקלביץ': אנחנו פועלים רבות כדי לחזק את הזהות היהודית בקרב יהודי התפוצות.

עומר ינקלביץ': זו אחת מהמשימות המאוד-חשובות שלנו, וחובה לומר שאנחנו פועלים בפרמטרים שונים.

עומר ינקלביץ': אבל אתן דגש על זה שהנושא של חינוך פורמלי, הנושא של קהילות קטנות, מטופל אצלנו.

עומר ינקלביץ': יש לנו ממש ארגון שלם סביב הדבר הזה.

עומר ינקלביץ': אנחנו בונים פרויקט – כמדומני שאפילו סיפרתי לך עליו – של מרכז חינוך עולמי, כדי שלכל מורה ולכל תלמיד בתפוצות יהיה תוכן שקשור לזהות יהודית.

עומר ינקלביץ': יש לא מעט פרויקטים, והמיקוד שלנו הוא בדיוק בנושא הזה: חיזוק הזהות היהודית, חיבור החברה הישראלית עם התפוצות.

עומר ינקלביץ': כל המערך שלנו הוא מתוך נקודת מבט של 15 מיליון יהודים ולא של שבעה פה ושמונה וחצי שם.

עומר ינקלביץ': כמובן שהנושא של חינוך בסיפור הזה הוא חשוב מאוד.

עומר ינקלביץ': אנחנו עושים תוכניות מסיביות לכך, ותמיד אפשר לגדול, בשיתוף עם משרד החינוך ובשיתוף, כמו שאמרת, עם משרדים שונים.

עומר ינקלביץ': כן, לתת דגש לחיזוק הזהות היהודית מתוך, אתה יודע, מבט אל המסורת שלנו וצפיית עתיד.

עומר ינקלביץ': בסוף דור העתיד שלנו זה המנהיגים שלנו, והחיבור לזהות היהודית הוא מאוד מאוד משמעותי וחשוב לכולם.

עומר ינקלביץ': אני חייבת לומר שגם יש לא מעט פרויקטים שמתבססים בחינוך בלתי פורמלי, כמו תנועת התנדבות בפרויקט שלנו שנקרא Shalom Core, באמת כדי לרתום את הנוער – אתה יודע, גם את הצעירים, לא רק את בני הנוער, בכלל את הקהל שמנותק מהזהות היהודית שלו – בדרך חדשנית, בדרך מאתגרת, בדרך כזו שתגרום לו לרצות להתחבר למסורת, בכל דרך שלא תהיה.

עומר ינקלביץ': תודה רבה, אני מקווה שעניתי לך עד כמה שיכולתי.

עומר ינקלביץ': תודה רבה.

עומר ינקלביץ': עוברים להצבעה?

מנסור עבאס: תודה, השרה עומר ינקלביץ'.

מנסור עבאס: את מסכימה להעביר את זה להמשך דיון או שאת מסתפקת?

עומר ינקלביץ': בוודאי, בוודאי.

יוסף טייב: קליטה.

עומר ינקלביץ': קליטה.

עומר ינקלביץ': הוא רוצה להעביר לקליטה, למה לא.

עומר ינקלביץ': תודה רבה, אדוני.

מנסור עבאס: אז אנחנו מצביעים על העברת ההצעה לסדר-היום, פירות הבאושים של האנטישמיות וההתבוללות: שפל של אלף שנים במספר היהודים באירופה לוועדת העלייה והקליטה.

מנסור עבאס: אנחנו מצביעים.

מנסור עבאס: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 3 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העלייה והקליטה נתקבלה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת מיקי לוי בעד?

מיקי לוי: בעד.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ביטן, בעד, או שאתה לא חבר כנסת?

מיכאל ביטון: קודם כול, אני ביטון.

מנסור עבאס: ביטון, סליחה.

מנסור עבאס: אני אחמד טיבי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יוסף טייב.

יוסף טייב: בעד.

מנסור עבאס: חברת הכנסת קטי שטרית?

מנסור עבאס: אז שלושה חברי כנסת בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

מנסור עבאס: אני קובע שההצעה לסדר-היום פירות הבאושים של האנטישמיות וההתבוללות: שפל של אלף שנים במספר היהודים באירופה עוברת להמשך דיון בוועדת העלייה והקליטה.

מנסור עבאס: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה, אדוני הנכבד.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשפ"א–2020, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

מנסור עבאס: תודה, גברתי.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום, שאילתות ותשובות לשר הביטחון.

מנסור עבאס: ישיב, כמובן, השר במשרד הביטחון מיכאל ביטון.

מנסור עבאס: ואל תיעלב כמונו.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: אז אנחנו מתחילים עם השאילתה הראשונה.

מנסור עבאס: אתה יכול לעלות לדוכן בבקשה?

מנסור עבאס: חבר הכנסת מיקי לוי, אתה מתכונן.

מנסור עבאס: השאילתה הראשונה של חבר הכנסת מיקי לוי, מס' 139, סיוע לעתודאים בחל"ת.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: אדוני השר, סיוע לעתודאים בחל"ת.

מיקי לוי: עתודאים שהוצאו לחל"ת לא זכאים לדמי אבטלה, שכר או סיוע כספי כלשהו, בניגוד לסטודנטים או חיילים.

מיקי לוי: ברצוני לשאול:

מיקי לוי: האם תפעל לשנות זאת?

מיקי לוי: אם לא – מדוע?

מיקי לוי: לטעמי הם ראויים לסיוע.

מיכאל ביטון: כבוד היושב-ראש, חבר הכנסת ידידי מיקי לוי, חברי הכנסת הנוכחים, וטוב שאתם פה - - -

קטי קטרין שטרית: אני הייתי עתודאית.

מיכאל ביטון: את היית עתודאית.

מיכאל ביטון: אז הינה, עכשיו תשמעי.

מיכאל ביטון: אתם יודעים שחבר הכנסת מיקי לוי הוא לוחם חברתי וכלכלי אמיתי - -

קטי קטרין שטרית: כך אני - - -

מיכאל ביטון: - - ואתם יודעים שבשבוע הוא מעלה 30 דברים שלא עובדים במדינה.

מיכאל ביטון: אבל בנושא הזה שהעלית, חבר הכנסת לוי, אתה צריך שתהיה לך נחת רוח.

מיכאל ביטון: סוף הסיפור של השאילתה זה שפתרנו את הבעיה היום.

מיכאל ביטון: אבל אני רוצה לתת קרדיט למי שפתר עד הסוף, וגם להקריא לך בכל זאת את התשובה הרשמית המקורית.

מיכאל ביטון: כדי שהם יהיו זכאים לדמי אבטלה, העתודאים – שהם בבת-עינינו והם משרתים; באמת, הם ההון האנושי של צה"ל והמדינה – הם צריכים שיהיה להם מעמד מסוים בחוק מול ביטוח לאומי.

מיכאל ביטון: המכתב הזה על מעמדם בחוק מול ביטוח לאומי יצא בלחץ שלנו – של המשרד שלי, מצה"ל לביטוח הלאומי – ב-2 בנובמבר.

מיכאל ביטון: לפני כמה זמן זה?

מיכאל ביטון: אני לא יודע, מה התאריך היום?

מיקי לוי: ארבעה.

מיקי לוי: לפני יומיים.

מיכאל ביטון: לפני יומיים.

מיכאל ביטון: ואז הכינו אותי להשיב לך לשאילתה.

מיכאל ביטון: בסוף השאילתה אומרת: אנחנו את שלנו עשינו, העברנו את המכתב לביטוח לאומי.

מיכאל ביטון: אני אמרתי לאנשים שלי: זה לא מספיק, אני רוצה לחזור לחבר הכנסת לוי עד הסוף.

מיכאל ביטון: בבוקר התקשרתי למנכ"ל הביטוח הלאומי מאיר שפיגלר – שזאת הזדמנות בעיניי, אני מקווה שתסכים איתי, להוריד בפניו את הכובע על פועלו בתקופת הקורונה עם כל כל אנשיו.

מיכאל ביטון: העובדה שהוא הצליח לתת למיליון מובטלים דמי אבטלה; לתת מענקים מיוחדים ערב חג תוך יומיים; להגמיש קריטריונים; לעשות דיגיטציה; לקבל את כל הבקשות בלי להטריח אנשים לבוא, ועל כל זאת הוא מטפל במקרים פרטניים, ועונה לכל חבר כנסת ולכל אדם – זה רוח המפקד ואנשיו.

מיכאל ביטון: אז אמרתי לו: מאיר, אני בא לחבר הכנסת לוי, אני צריך לתת לו תשובה היום.

מיכאל ביטון: אני את החלק שלי עשיתי, אתה צודק, רק לפני יומיים.

מיכאל ביטון: הבאתי לך מכתב שיש להם מעמד, שהם יכולים להיות כאלה שלא בצבא, וזכאים.

מיכאל ביטון: הוא אומר לי: תן לי לבדוק.

מיכאל ביטון: אחרי כמה זמן הוא אומר: תגיד למיקי לוי שממחר הם זכאים לדמי אבטלה.

מיכאל ביטון: ולא זו בלבד, אנחנו נעשה את כל המסלול שיקל עליהם, בלי ביורוקרטיה, לקבל את כל הזכויות שלהם.

מיכאל ביטון: אז כל עתודאי שעבד – הינה, פנית וטופל.

מיכאל ביטון: עכשיו אני אקריא לך עוד כמה מילים רק בשביל הפרוטוקול.

מיכאל ביטון: בסדר?

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה לך.

מיכאל ביטון: סוגיית זכאותם של עתודאים לדמי אבטלה בעת דחיית שירותם הסדיר מצויה בימים אלה בבחינת הגורמים המקצועיים בצה"ל אל מול גורמי המוסד לביטוח לאומי.

מיכאל ביטון: במהלך לימודיהם זכאים עתודאים למענק מטעם צה"ל למימון שכר לימוד ולמענקים נוספים.

מיכאל ביטון: ביחס לעתודאים המשתייכים למסלולים ייחודיים – למשל מסלול עתידים, שאליו משתייכים עתודאים מאזור הפריפריה החברתית והגיאוגרפית – אף זכאים למענקים נוספים.

מיכאל ביטון: מענקים אלה הוענקו או מוענקים גם בתקופת הקורונה.

מיכאל ביטון: בחודשים האחרונים נערך שיח בין המוסד לביטוח לאומי, משרד הביטחון וצה"ל בדבר זכאותם של עתודאים שלא היו זכאים עד כה לדמי אבטלה בתקופת דחיית שירותם, בעקבות כמה פניות שהועברו למוסד לביטוח לאומי בנושא.

מיכאל ביטון: כעת, מה שסיפרתי לך.

מיכאל ביטון: זה כבר התקדם בימים האלה.

מיכאל ביטון: ובעצם בשבילי סוף הסיפור הוא – אם אנחנו צריכים להגיד תודה למישהו זה לעובדי הביטוח הלאומי בישראל.

מיכאל ביטון: בשנת הקורונה הזאת הם היו עוגן ועם נכונות ועבודה 24/7 לשנות את כל המערכות שלהם; כולל שינויי חקיקה שעשינו פה; כולל מענקים מיוחדים בערב חג הפסח ובערב חגים אחרים.

מיכאל ביטון: כל זה בוצע, כולל מקרים פרטניים, כולל ליווי אישי.

מיכאל ביטון: וזה רוח המפקד של מנכ"ל הביטוח הלאומי שפיגלר.

מיכאל ביטון: אז תודה לך, חבר הכנסת לוי, שלקחת אוכלוסייה חשובה ואמרת את כאבה.

מיכאל ביטון: יש מצבים מיוחדים שהתשובה היא חיובית, ויש טיפול ופתרון.

מיכאל ביטון: אז, תודה לשניכם.

מיקי לוי: במילה אחת: נהדר.

מיקי לוי: תודה רבה לך, אדוני השר.

מיקי לוי: תודה רבה למנכ"ל הביטוח הלאומי ולצוותים שעושים עבודת קודש ושליחות.

מיקי לוי: אבל למרות התשובה החיובית – שאלת המשך, כי אני, יש לי עוד בעיות.

מיכאל ביטון: אתה מאתגר אותנו לעתיד לבוא.

מיכאל ביטון: אני אומר, אולי היום, מיקי, זהו.

מיקי לוי: אדוני השר, לתשומת ליבך: עבודה מועדפת במקצועות מסוימים, שהוגדרו כנדרשים במשך שישה חודשים, מתוך שנתיים שלאחר השירות הסדיר במתכונת של משרה מלאה – אני כבר אתן לך את זה ביד – העבודה הזאת מזכה במענק חד-פעמי.

מיקי לוי: נוכח משבר הקורונה והגבלת הפעילות המשק נסגר והחיילים שהשתחררו לא יכולים לבצע את העבודה המועדפת.

מיקי לוי: הכסף שלהם – שהוא כסף חשוב של החיילים, בנינו – הולך לטמיון.

מיקי לוי: כדי למנוע פגיעה במשוחררים אני מבקש ממך לקדם בחודש הקרוב הוראת שעה ולהאריך בשנה אחת בלבד, באופן חד-פעמי, את תקופת הזכאות לקבל מענק בגין עבודה מועדפת.

מיקי לוי: במקום שנתיים, שתיתנו לנו צ'אנס להיות שלוש שנים בעבודה מועדפת כדי לקבל את המענק.

מיקי לוי: אני מביא לך את זה כדי שלא תשכח.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיכאל ביטון: הוא לא צריך מיקרופון, חבר הכנסת לוי.

מיכאל ביטון: יש לו פטור ממיקרופון בכנסת.

מנסור עבאס: אתה לא צריך להגיש בקשות לנשיאות הכנסת.

מיקי לוי: גם הוראת הביטוח הלאומי - - -

מנסור עבאס: בכל שאילתה הוא עושה, נוסף לה, עוד שאילתה.

מיכאל ביטון: זה חוקי, הדבר הזה?

מנסור עבאס: לא חוקי.

מיכאל ביטון: אבל הרוח טובה, אז היום אנחנו - -

מיקי לוי: אדוני, מתחת לזה יש - - -

מיכאל ביטון: אז אני רוצה להגיד לך במשפט: הבקשה הגיונית ולגיטימית.

מיכאל ביטון: אני מבקש שאנשיך ישלחו את זה רשמית אלינו ונעבוד על זה.

מיכאל ביטון: אני אומר לך שאנחנו בהצעת מחליטים בממשלה להרחיב את מגוון המקצועות שייחשבו עבודה מועדפת.

מיכאל ביטון: למשל, בגלל הקפסולות צריך המון סייעות, המון אנשי חינוך - -

מנסור עבאס: אוקיי, תודה.

מיכאל ביטון: - - ויש כמה משימות כאלה.

מיכאל ביטון: אז נכנסת לדלת פתוחה.

מיכאל ביטון: תודה.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לשאילתה הבאה בסדר-היום, מס' 140.

מנסור עבאס: חברת הכנסת קטי קטרין שטרית: עיכוב בהליך הנגשת מערת המכפלה.

מנסור עבאס: בבקשה.

קטי קטרין שטרית: אדוני השר, אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, תראו, אני כבר לא יודעת, אדוני השר, מי יתייאש קודם.

קטי קטרין שטרית: אני, בסופו של דבר, בטוח לא אתייאש.

קטי קטרין שטרית: גם אם זה ייקח כל תקופת היותי חברת כנסת אני אמשיך ואדרוש את הדבר המינימלי ביותר עבור נכים שרוצים להגיע להתפלל ולממש את זכותם האלמנטרית לפולחן דת.

קטי קטרין שטרית: מערת המכפלה, כידוע, היא המקום השני בקדושתו לעם היהודי – וגם למוסלמים.

קטי קטרין שטרית: משרד המשפטים אישר את הפקעת השטח; שר הביטחון חתם על צו ההפקעה.

קטי קטרין שטרית: השבוע פקעו 60 יום – אתה יודע, אני שלחתי את השאילתה הזאת מזמן, אז קח בחשבון – שבהם ניתן להגיש התנגדויות להפקעת מערת המכפלה.

קטי קטרין שטרית: חרף זאת, המינהל האזרחי טרם התכנס לאשר את הנגשת המערה.

קטי קטרין שטרית: רצוני לשאול, אדוני השר: בישיבה האחרונה בוועדת חוץ וביטחון הסתכל לי בעיניים ואמר לי ראש המינהל: אני אחראי על זה, אני אעשה את זה – מדוע המינהל האזרחי אינו מתכנס?

קטי קטרין שטרית: מתי בכוונת המינהל האזרחי לאשר את ההנגשה?

קטי קטרין שטרית: תודה.

מיכאל ביטון: כבוד היושב-ראש וחברתי חברת הכנסת קטי שטרית, את עוסקת בנושא אמיתי.

מיכאל ביטון: אני כחבר כנסת מן השורה חתמתי על העצומה להנגשת מערת המכפלה, ואני גא שמי שחתם על היתר הבנייה הוא שר הביטחון בני גנץ.

מיכאל ביטון: כי נגישות של אדם עם צרכים מיוחדים – כל אדם ובכל מקום, וכל שכן במקום כמו מערת המכפלה.

מיכאל ביטון: אחרי שאני אקריא לך את התשובה הרשמית, אם תרצי גם שאלת המשך אני אסקור עוד דברים שאוכל במסגרת מה שניתן לספר.

מיכאל ביטון: אבל אני חושב שהתשובה שלי בסך הכול תראה לך שהעסק מתקדם – עם המורכבות שלא תמיד היא בנו.

מיכאל ביטון: שר הביטחון קיים כמה דיונים בנושא הנגשת מערת המכפלה בהשתתפות כל גורמי משרד הביטחון, ובהם מתאם הפעולות בשטחים והמינהל האזרחי, העוסקים בקידום הנגשת מערת המכפלה.

מיכאל ביטון: במסגרת הדיונים שקיים הנחה שר הביטחון באופן חד-משמעי לקדם את הנגשת מערת המכפלה ולהשלים את כל הנדרש בהיבט התכנוני והמשפטי.

מיכאל ביטון: כל זאת, כדי להנפיק את היתרי הבנייה הנדרשים במהירות האפשרית.

מיכאל ביטון: בבסיס ההחלטה עומד, כמובן, הצורך ההומניטרי, ותכליתה של ההחלטה היא מתן אפשרות לאנשים בעלי מוגבלויות לממש את זכותם לפולחן דתי באתר מערת המכפלה, שהוא אולי מקודשי הקודשים של עם ישראל, אולי ערש תרבותנו, דתנו ואמונתנו.

מיכאל ביטון: חשוב להדגיש כי הפרויקט תוכנן על ידי גורמים מקצועיים, תוך מתן משקל רב לשימור אופיו הייחודי של האתר והגנה על חשיבותו הארכיטקטונית והארכיאולוגית.

מיכאל ביטון: במסגרת תכנון הפרויקט ניתן משקל רב לחשיבות הדתית והתרבותית של המקום.

מיכאל ביטון: ביום 29 בספטמבר פורסמה החלטת ועדת המשנה לתכנון ורישוי במינהל האזרחי, שבמסגרתה אושר היתר בנייה לפרויקט הנגשת מערת המכפלה, לאחר בחינת הצורך הציבורי שביסוד הבקשה ולאחר שהוועדה נדרשה בקפידה לכלל החלופות התכנוניות אשר הוצגו בפניה.

מיכאל ביטון: ב-5 באוקטובר 2020 – וזה החלק שמתחיל לעכב – הגיש ארגון "עמק שווה" ערר על החלטת הוועדה, וב-28 באוקטובר הגישה עיריית חברון ערר נוסף.

מיכאל ביטון: עררים אלה יידונו בפני ועדת המשנה להתנגדויות במינהל האזרחי, אשר צפויה להתכנס ביום שלישי הבא, 10 בנובמבר.

מיכאל ביטון: אז ללמדך ששר הביטחון מהר מאוד – אנחנו חמישה חודשים בתפקיד: למד את הנושא, הוציא היתר בנייה, הנחה את המינהל לרוץ קדימה מתוך הבנת החשיבות.

מיכאל ביטון: ואנחנו מסוגלים לבנות – כולל שזה מובל בביצוע אגף הבינוי של משרד הביטחון.

מיכאל ביטון: אבל כמו בכל תהליך בינוי, מרגע שאתה מוציא היתר בנייה יש זכות לציבור להגשת ערעור על ההיתר, וב-10 בנובמבר יהיה דיון על הערעורים שהוגשו.

מיכאל ביטון: אם הם יסתיימו, יצא ביצוע מהיר.

קטי קטרין שטרית: תראה, אדוני השר, הרי בתוך עמנו אנחנו חיים.

קטי קטרין שטרית: אנחנו יודעים בדיוק מי מגישים את הערר.

קטי קטרין שטרית: מצד אחד, ארגונים אנרכיסטיים, שזה לא משנה מה תעשה, תמיד הם יגישו ותמיד הם יפריעו.

קטי קטרין שטרית: מצד שני, עיריית חברון, שפוגעת באזרחים שלה, כי אני קיבלתי ללשכה שלי פניות מאזרחים מוסלמים נכים שלא היו מסוגלים גם את שבע המדרגות לעלות.

קטי קטרין שטרית: בצד המוסלמי יש שבע מדרגות – זה גם קשה להם.

קטי קטרין שטרית: גם שם צריך להרים אותם.

קטי קטרין שטרית: והם ביקשו והם התחננו שגם הם רוצים להגיע להתפלל.

קטי קטרין שטרית: ואני ראיתי את התכנון המפורט.

קטי קטרין שטרית: התכנון המפורט נותן מענה גם לצד היהודי של המערה וגם לצד המוסלמי של המערה.

קטי קטרין שטרית: לכן, כל מה שעושה ראש עיריית חברון, שאנחנו יודעים בדיוק מה ההיסטוריה שלו, זה רק להפריע.

קטי קטרין שטרית: זה לא משנה.

קטי קטרין שטרית: הוא רק רוצה להפריע, הוא לא רוצה לקדם שום דבר.

קטי קטרין שטרית: לא משנה שזה יהיה גם על חשבון התושבים שלו.

קטי קטרין שטרית: מה שאני מבקשת ממך, אדוני השר, המינהל האזרחי – ואני אומרת דבר חמור מאוד – מאוד מתעצל, עושה דברים בעצלתיים, לכל דבר יש לו זמן, ולכן הדברים האלה מתפוגגים, ככה, לאט-לאט.

קטי קטרין שטרית: ואני לא ארפה, אז חבל.

קטי קטרין שטרית: אני לא אתייאש.

קטי קטרין שטרית: המינהל האזרחי מקווה, מתפלל, שאולי קטי שטרית תתייאש – היא לא תתייאש.

מיכאל ביטון: אבל זה לא המקרה, זה לא המקרה.

קטי קטרין שטרית: נתנו להם 60 יום.

מיכאל ביטון: חברת הכנסת שטרית, אני רוצה להגיד לך שאני עמדתי פה על הדוכן וסקרתי את מצבו של המינהל האזרחי – גוף שנועד לשרת כמה עשרות אלפי מתנחלים לפני עשרות שנים.

קטי קטרין שטרית: מתיישבים.

מיכאל ביטון: מתיישבים – מה רע בלהתנחל?

קטי קטרין שטרית: אני לא - - -

מיכאל ביטון: מה, נחלת אבותינו, לא הבנתי.

קטי קטרין שטרית: חזרו לנחלת אבותינו.

קריאה: אנחנו מתיישבים בנחלת אבותינו.

מיכאל ביטון: אני לא חושב שזה ביטוי שלילי, "מתנחלים", אבל "מתיישבים" זה גם טוב.

קטי קטרין שטרית: אוקיי.

מיכאל ביטון: אבל אז המינהל האזרחי נדרש לשרת כמה עשרות אלפי מתיישבים, והיום הוא צריך לשרת כמעט חצי מיליון מתיישבים, ואין לו כלים, ואין לו אנשים, ואין לו ממש תשתית פיננסית.

מיכאל ביטון: ואני עובד על זה גם עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה ואחרים – להתאים את המינהל לעידן המודרני.

מיכאל ביטון: את יכולה לדבר באמת על נושאים מסוימים, שאני לא בקי בהם, ואני יכול להבין שהיו עיכובים.

מיכאל ביטון: את יודעת, הנגשת מערת המכפלה זה דבר שמטופל עשרות שנים, נכון?

קטי קטרין שטרית: נכון, אבל די.

מיכאל ביטון: רגע, רגע, שנייה.

קטי קטרין שטרית: הגיע הזמן, די.

מיכאל ביטון: יקירתי, אנחנו מספיק מיודדים.

מיכאל ביטון: הנושא הזה לא טופל עשרות שנים, באמת, ופתאום בא שר ואומר: אני מכריע את זה, ואני מוציא היתר בנייה.

מיכאל ביטון: וגם המינהל האזרחי וגם מינהלת התיאום בשטחים הבינו את רוח המפקד ופעלו מהר, ויש תכנון היתר בנייה ויש תכנון לביצוע – ואם הערעורים האלה ייגמרו בנובמבר, אנחנו נצא לביצוע.

מיכאל ביטון: במקרה הספציפי הזה הם טיפלו.

מיכאל ביטון: אפילו הבוקר אני - - -

קטי קטרין שטרית: אדוני השר, אני בדרך כלל מחמיאה לשרי הליכוד, כי אתה יודע, הם ממפלגתי, אבל אני רוצה להגיד לך, ואני אומרת את זה גם כדי שיירשם בפרוטוקול, מאז שנכנסת לתפקיד הזה יש תשובות שמקבלים ממשרד הביטחון.

קטי קטרין שטרית: עד לרגע זה, עד רגע המינוי שלך, לא קיבלתי אף פעם תשובות.

קטי קטרין שטרית: במשך שנה וחצי שאני חברת כנסת לא קיבלתי תשובות כפי שקיבלתי ממך בצורה כל כך יסודית, מקצועית ויעילה.

מיכאל ביטון: תודה.

קטי קטרין שטרית: אני בטוחה שכשתיקח את הדבר הזה, תסיים אותו עד הסוף.

מיכאל ביטון: אז רק להשלים לך, היום דיברתי – את יודעת, אני לא אוהב לעלות לדוכן בלי להיות בקי בכל התמונה.

מיכאל ביטון: אז דיברתי עם ראש המינהל האזרחי, ואת גם ציינת את זה.

מיכאל ביטון: המינהל פנה לעיריית חברון ופנה לכולם - -

קטי קטרין שטרית: למוסלמים, כל המשרדים - - -

מיכאל ביטון: - - ואמר:

מיכאל ביטון: אני אעשה גם בצד שלכם הנגשה, ואני אתכנן ואני אוביל ואני איתכם - - -

קטי קטרין שטרית: נכון.

מיכאל ביטון: אני אתכנן, ואני אוביל, ואני איתכם – והם לא שיתפו פעולה.

מיכאל ביטון: ולכן שר הביטחון וגם אני אמרנו: אם אין שיתוף פעולה, אנחנו לא נעצור דבר הומניטרי, אז אני מקווה לבשר לך בקרוב שהפרויקט יצא לביצוע.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

קטי קטרין שטרית: יופי, תודה רבה לך.

מנסור עבאס: תודה, אדוני השר.

מנסור עבאס: חברים, חבריי חברי הכנסת, תם סדר-היום.

מנסור עבאס: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, כ"ב בחשוון התשפ"א, 9 בנובמבר 2020, בשעה 16:00, אחר הצוהריים.

מנסור עבאס: ישיבה זו נעולה.