ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 96, 2020-11-03 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום שלישי, ט"ז בחשוון התשפ"א, 3 בנובמבר 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק יד יצחק בן-צבי (תיקון מס' 3), התשפ"א–2020, שהחזירה ועדת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים מכאן לנאומים בני דקה, וראשון הדוברים – חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

יריב לוין: חבר הכנסת סעדי, נאומים בני דקה – מהמיקרופון בצד.

אוסאמה סעדי: למה באתי לכאן?

רם בן ברק: – – –

חמד עמאר: מה קרה?

חמד עמאר: מה קרה?

אוסאמה סעדי: אני חוזר למקום שלי.

חמד עמאר: – – –

יריב לוין: זה אומר שיש לו משהו חשוב להגיד.

חמד עמאר: זה אומר שאתה לא מרוכז.

אוסאמה סעדי: כן, זה אומר אחרי שעות של נסיעה מהבוקר.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני וחלק מהחברים שלי ברשימה המשותפת באים עכשיו מהפגנת סולידריות מול בית חולים קפלן ברחובות, ואני ביקרתי את האסיר שובת הרעב מאהר אל-אח'רס.

אוסאמה סעדי: היום מלאו 100 ימים לשביתת הרעב שלו, ואני אומר לך, כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, המצב שלו הוא מצב חמור מאוד.

אוסאמה סעדי: הוא בכל רגע עלול לאבד את חייו.

אוסאמה סעדי: הוא חי רק על מים, בלי מלח, בלי ויטמינים, בלי שום דבר, כבר 100 ימים, והוא איבד יותר ממחצית משקלו.

אוסאמה סעדי: לצערי, האטימות של שלטונות הכיבוש, שדחו עד עכשיו את כל ההצעות, גם שלנו, לפתרון הסוגיה וסיום שביתתו ושחרורו – הצעות סבירות בהחלט.

אוסאמה סעדי: ולכן, מכאן אני מטיל את מלוא האחריות לחייו ובריאותו ושלומו של מאהר אל-אח'רס על ראש הממשלה בנימין נתניהו, שהוא אחראי לשב"כ.

אוסאמה סעדי: ואני קורא מכאן לשחרר אותו היום, לפני מחר, כי מחר יכול להיות מאוחר.

אוסאמה סעדי: (אומר בערבית: החופש למאהר אל-אח'רס).

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום אנחנו מציינים את יום החקלאות וההתיישבות, אז במסגרת זה אני שמח לספר לחברים היקרים שבסיוריי ברחבי הארץ ביקרתי בארגון לקט ישראל, בראשותו של ג'וזף גיטלר, המייסד.

משה אבוטבול: דווקא בימים קשים אלו, כשהקורונה מרחפת באוויר והרבה בתים איבדו את פרנסתם, חשוב לספר שהארגון בקשר עם מאות חקלאים שמפרישים מדי יום טונות של פירות וירקות.

משה אבוטבול: הן מגיעים למחסנים של הארגון, שם הם ממוינים ומחולקים למאות עמותות בארץ, והן מחלקות את המוצרים וגם ארוחות מבושלות לכרבע מיליון נזקקים כאן בארץ.

משה אבוטבול: ארגון חסד זה, לקט ישראל, מוכיח יותר מכול את הערבות ההדדית בעם היהודי ואת הסימנים הקיימים בנו: ביישנים, רחמנים וגומלי חסדים.

משה אבוטבול: אני קורא לכל משרדי הממשלה לחזק את הארגון וליצור עימו שותפויות מבורכות.

משה אבוטבול: כאן המקום להודות גם לכל המתנדבים היקרים והעמותות העוסקות יום וליל בחלוקת המוצרים לאותן משפחות נזקקות, הרואות בהם קרש הצלה בגלים הסוערים.

משה אבוטבול: ברוכים תהיו, לקט ישראל.

משה אבוטבול: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, בשבוע שעבר התפרסמו ממצאים ראשוניים מדוח מבקר המדינה בקשר להתנהלות המדינה במשבר הקורונה.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה לדבר על הנתונים המאוד-קשים בכל מה שנוגע ללמידה מרחוק ועל הפערים בין התלמידים היהודים לערבים במדינה, שהם לא דבר חדש – לצערנו הרב, הם לא התחילו בתקופת הקורונה.

סמי אבו שחאדה: כ-36% מהתלמידים הערבים, לפי הדוח – אנחנו מעריכים שיש יותר, אבל לפחות לפי הדוח, בממוצע לכ-36% מהתלמידים הערבים אין לא אינטרנט ולא מחשבים, לעומת רק 6% מהתלמידים היהודים, שגם זה מספר לא קטן.

סמי אבו שחאדה: כמובן שאני לא מכניס לפה את התלמידים החרדים.

סמי אבו שחאדה: לפי הדוח לכ-100,000 תלמידים ערבים גם אין בכלל מחשבים.

סמי אבו שחאדה: עכשיו, אנחנו יודעים שהמדינה נמצאת במשבר ויש פה אפליה ארוכת שנים, את כל הסיפור הזה אנחנו מכירים, אבל יש פה בעיה מאוד מאוד מאוד חשובה שמשרד החינוך חייב לתת עליה את הדעת: מה יהיה עם התלמידים שהיו בכיתה י', י"א וי"ב?

סמי אבו שחאדה: מה קורה לתלמידים שכבר איבדו שנה ללא יכולת להיבחן לבגרות, והולכת עוד שנה עכשיו לאלה שהיו בי"א והופכים להיות י"ב, שאיבדו כבר את הבחינות שלהם?

סמי אבו שחאדה: ועכשיו נכנסים תלמידי י' לכיתה י"א.

סמי אבו שחאדה: משרד החינוך חייב לתת פתרון לכל התלמידים האלה, שלפחות לא יאבדו את העתיד שלהם.

סמי אבו שחאדה: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת מיקי לוי – איננו.

יריב לוין: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: יו"ר נכבד, כנסת נכבדה, אכן, שעות קשות וגורליות עוברות על אסיר החופש מאהר אל-אח'רס.

אימאן ח'טיב יאסין: מבמה זו אני רוצה לפנות לכל אדם שיש לו מצפון ויש בידו החלטה והשפעה להציל את חייו.

אימאן ח'טיב יאסין: הגיע הזמן שגם המעצרים המינהליים יופסקו.

אימאן ח'טיב יאסין: בידינו, בידי כולנו, בידי האנשים שיושבים בבית הזה, להציל את חיי האדם עכשיו ברגע הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מבקשת שיעשו את זה.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת יבגני סובה – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: – – –

חמד עמאר: אתה שומע, יריב?

חמד עמאר: הוא אומר לי: לפחות יש יושב-ראש שאומר את השם שלך נכון.

חמד עמאר: אמרתי לו: אני יודע שהוא אומר את זה נכון.

חמד עמאר: אנחנו היינו ביחד בארצות הברית, ואז חיפשנו את הספרון שאתה עשית, התרגום של ערבית-אנגלית-עברית, אז בטח שתגיד את השם שלי נכון.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני שוב אדבר על חוק קמיניץ, שבעיניי הוא החוק הכי גרוע שכנסת ישראל חוקקה.

חמד עמאר: הוא אמור להיות חוק התכנון והבנייה, אבל בעיניי זה חוק צווי ההריסה והקנסות – קנסות שיכולים להגיע למאות אלפי שקלים.

חמד עמאר: ולא מספיק זה, אתמול קיבלתי שיחת טלפון משני אנשים, אחד בשם נג'יב חלבי, שיש לו מפעל לבטון, והוא הלך לעשות יציקה עם מערבל הבטון שלו, ופתאום מגיעים לשם ואומרים לו: תשמע, אתה יוצק בטון במקום שאין לו היתר בנייה.

חמד עמאר: אומר להם: מאיפה אני יכול לדעת אם יש לו היתר בנייה או אין לו היתר בנייה?

חמד עמאר: זה לא תפקידי לבדוק לכל אחד שאני מגיע אליו אם יש לו היתר או לא.

חמד עמאר: מחרימים לו את האוטו, לוקחים לו אותו ל-21 יום.

חמד עמאר: אותו אוטו – לקח עליו הלוואה והוא מחזיר כל חודש 41,000 שקל, ויש לו נהג שעובד על מערבל הבטון, אז הוא עכשיו ישלם קרוב ל-60,000 שקל בחודש כאשר האוטו שלו מוחרם ל-21 יום.

חמד עמאר: לא מספיק זה, גם על המשאבה, שגם המשאבה שלו בהלוואה, שהוא מחזיר 25,000 שקל לחודש – אותו דבר: 21 יום, יקבל את המשאבה בעוד 21 יום, והוא יצטרך להוציא מהכיס שלו, עם כל המצב הקשה הזה.

חמד עמאר: לכן החוק הזה צריך להימחק מספר החוקים של מדינת ישראל.

חמד עמאר: יש מפלגות כאן שיושבות בממשלה, כחול לבן ומפלגת העבודה, שבפרסום שלהן אמרו שהם יבטלו את חוק קמיניץ.

חמד עמאר: הן לא עושות את זה.

חמד עמאר: הן חייבות לעשות את זה.

חמד עמאר: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת עופר כסיף – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, היום יום פטירתו של הגאון הגדול הרב אלעזר מנחם שך, שהיה מגדולי הדור, ראש ישיבת פוניבז', הנהיג את הציבור החרדי לדורותיו.

ינון אזולאי: בצוואתו ביקש הרב שך וכתב: "וכן אני מבקש מכל אלה התלמידים היודעים שקיבלו תועלת ממני, הן בתורה והן ביראת השם והן במידות, שיעשו חסד עימדי, וילמדו בעדי לעילוי נשמתי אפילו משנה אחת או מחשבה אחת של מוסר, והיה זה שכרי, כי גם אני מסרתי את נפשי להצלחתכם בלימוד.

ינון אזולאי: ואם יהיה בידי לעשות ולהמליץ לטובתכם, אעשה בלי נדר".

ינון אזולאי: ולכן אני רוצה להגיד לך רק משנה אחת לעילוי נשמתו:

ינון אזולאי: כל מחלוקת שהיא לשם שמיים, סופה להתקיים, ושאינה לשם שמיים, אין סופה להתקיים.

ינון אזולאי: איזו היא מחלוקת שהיא לשם שמיים?

ינון אזולאי: זוהי מחלוקת הלל ושמאי; ושאינה לשם שמיים, זו מחלוקת קרח ועדתו.

ינון אזולאי: לאחרונה, לצערנו, בכל נושא הקורונה אנחנו רואים מחלוקות.

ינון אזולאי: רק להבהיר שכל המחלוקות, אם נמצאות בינינו, הרי המחלוקות הן לשם שמיים, אבל השנאה שנמצאת בתוכנו זה ודאי שלא לשם שמיים.

ינון אזולאי: וכל אחד מאיתנו צריך לעשות צעד אחד, ובטוח שאם כל אחד, ולא משנה מיהו אותו אחד שיעשה – זה יהיה לעילוי נשמתו של הגאון הגדול הרב אלעזר מנחם שך.

ינון אזולאי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת אלכס קושניר – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת אליהו ברוכי, בבקשה.

אליהו ברוכי: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

אליהו ברוכי: מאז נכנס שר המשפטים אבי ניסנקורן לתפקידו הוא מצהיר מעל כל במה על המחויבות שלו לשמור על שלטון החוק.

אליהו ברוכי: הוא הגיע כדי להחזיר את הממלכתיות, שלדבריו נעלמה.

אליהו ברוכי: בשבוע שעבר התקיימה כאן בכנסת הצבעה על הצעת חוק שביקשה להחליף את "אבא" ו"אימא" בטפסים הממשלתיים ל"הורה 1", "הורה 2", אבל השר הממלכתי החליט משום מה שהוא מעל החוק, והצבעה דמוקרטית כאן במליאת הכנסת מחייבת את כולם – אותו לא.

אליהו ברוכי: בהוראתו, בטפסים של משרד המשפטים אומצה ההצעה שנדחתה: אין אבא ואימא – יש הורה 1 והורה 2.

אליהו ברוכי: אני לא רוצה להשתמש בביטויים זולים, אבל לא זכור לי ששר בממשלה אמר לכנסת המחוקקת: "שמעתי עלייך".

אליהו ברוכי: לאן נעלמה הדמוקרטיה הממלכתית?

אליהו ברוכי: כנראה שיש דמוקרטיה 1 ודמוקרטיה 2.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

יוראי להב-הרצנו: – – –

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת הילה שי וזאן – איננה; חבר הכנסת עודד פורר – איננו; חברת הכנסת טלי פלוסקוב – איננה; חבר הכנסת רם שפע – איננו; חבר הכנסת אריאל קלנר – איננו; חבר הכנסת אופיר סופר – איננו; חבר הכנסת סעיד אלחרומי – מבטל; חבר הכנסת עוזי דיין – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת עמית הלוי, בבקשה.

עמית הלוי: אדוני היושב-ראש, הפנייה הזאת היא בעיקר אליך, כיוון שהתברר או נחשף בשבת האחרונה שיש כנסת, שזאת הכנסת הזאת, שאתה יושב בראשה, ברוך השם, ומתאמצים פה אנשים מכל סיעות הבית, ובשלושה חודשים האחרונים אני מכיר מקרוב את המאמץ לחוקק ולדון, וכל סעיף פה מחוקק בדם, יזע ודמעות, אחרי הרבה דיונים.

עמית הלוי: אבל יש גם כנסת כיס, שהיא נמצאת בכיסו של היועץ המשפטי לממשלה; כנסת אחרת, שהיושבת-ראש שלה, מסתבר, זאת הגברת דינה זילבר.

עמית הלוי: אחרי שכאן לפני שנתיים, יותר משנתיים, עמלו חברי הכנסת לחוקק חוק שאומר שמדינת ישראל לא תממן – כלומר שאדם שרצח את בנינו ובנותינו, את אחינו ואחיותינו, יהיה אפשר לשלול את מעמדו באופן שיישללו גם זכויותיו הסוציאליות, לא יקבל ביטוח לאומי, לא יקבל קצבת אבטלה.

עמית הלוי: אני זוכר את המאמצים שלך לגבי חבר הכנסת שטיווח פה טילים בזמנו החופשי על מדינת ישראל.

עמית הלוי: ועמדה הכנסת וחוקקה, ובדיון הזה בכנסת – אפשר לראות את הפרוטוקולים – נאמר, והתעקשו אנשי משרד המשפטים שהיועץ המשפטי ייתן את הסכמתו לאפשרות לשלול תושבות, והחלטת הבית הזה פה הייתה: לא.

עמית הלוי: יצא היועץ המשפטי מהבית הזה, הלך לצלאח א-דין ופתח לו כנסת, ויצר אמות מידה, והחליט.

עמית הלוי: אני לא נכנס לגופו של עניין.

עמית הלוי: אני אישית חושב שרצח בדרגה גבוהה אפשר – להפך, חובה שאדם יהיה בוואקום מעמדי, לא בגלל שאנחנו מוציאים אותו מכלל התרבות האנושית אלא בגלל שהוא הוציא את עצמו.

עמית הלוי: אבל תהיה דעתכם אשר תהיה – חוקקה הכנסת חוק.

עמית הלוי: בא היועץ המשפטי ועושה כבתוך שלו, יוצר אמות מידה, והוא עושה את זה ממשאבי הציבור, מכספי הציבור, מהממשלה.

עמית הלוי: זה דבר בלתי מתקבל על הדעת, בדיוק כמו שאמר כאן חברי חבר הכנסת ברוכי.

עמית הלוי: צריך להחליט אם יש כנסת אחת או שתי כנסות.

עמית הלוי: אני מבקש מכבודו לפנות בעניין הזה למשרד המשפטים, לא לאפשר את הדואליות הזאת.

עמית הלוי: אנחנו לא יגעים לריק כאן בכנסת.

עמית הלוי: חוקקנו חוק – כל רשויות המדינה צריכות לכבד את החוק ואת מי שאנחנו מייצגים, קרי, את העם.

עמית הלוי: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת יצחק פינדרוס – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת – אדוני היושב-ראש, התמזל מזלך והצלחת לשכנע את יפעת לבוא איתך בברית נישואין.

יוראי להב-הרצנו: התחתנתם.

יוראי להב-הרצנו: כפי שאתה יודע, אני לא יכול להתחתן כאן.

יוראי להב-הרצנו: אני ועוד עשרות אלפי זוגות צעירים, מי בשל השתייכותו לקהילה הגאה או מאחר שהם עלו מברית המועצות או מאתיופיה – פסולי חיתון.

יוראי להב-הרצנו: אלו שלא יכולים להתחתן ברבנות ואלו שלא רוצים להינשא ברבנות נמצאים עכשיו בתקופת הקורונה במצוקה אמיתית, מאחר שהם לא יכולים לממש את הפתרון היחיד שמדינת ישראל מקנה להם או מקצה להם, שזה לטוס מעבר לים ולהינשא במדינה שנייה ולחזור לישראל ולהירשם.

יוראי להב-הרצנו: השמיים סגורים.

יוראי להב-הרצנו: לא בטוח שהמדינות תקבלנה ישראלים, ולכן זוגות רבים בישראל מוצאים את עצמם ללא פתרון.

יוראי להב-הרצנו: קיימנו השבוע דיון בוועדת הפנים שבו עלתה אפשרות להינשא בשגרירויות זרות ונפסלה על הסף.

יוראי להב-הרצנו: עלתה עוד אפשרות, שהיא ממחוזות האבסורד: להינשא בלב הים – לקחת ספינה, לעלות זוגות-זוגות, לנסוע ללב הים ולהתחתן מחוץ לגבולות הטריטוריאליים של ישראל.

יוראי להב-הרצנו: ואני רוצה לשאול אותך ואתכם, חבריי חברי הכנסת: אבות אבותינו – סבא שלי עלה על ספינת מעפילים מאירופה והגיע לישראל בכוחותיו האחרונים כדי להקים פה בית לאומי לעם היהודי, כדי שנכדו, כדי שהנכדים של האבות המייסדים, יצטרכו לקחת ספינה בכיוון ההפוך ולהתחתן לא על אדמת מדינתם?

יוראי להב-הרצנו: אני חושב שהפתרון, גם בשגרה וגם בחירום, הוא לאפשר נישואים לכל אדם בהתאם לצו מצפונו, עם אהבת ליבו.

יוראי להב-הרצנו: אבל עכשיו בתקופת הקורונה אנחנו מוכרחים למצוא פתרון מיידי כאן, במדינת ישראל, עבור אלו שפשוט לא יכולים להתחתן או לא רוצים להתחתן ברבנות.

יוראי להב-הרצנו: זה ממש עלינו.

יוראי להב-הרצנו: הפתרון פשוט ומיידי, ואני מבקש ליישם אותו.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת תהלה פרידמן – איננה; חבר הכנסת ווליד טאהא – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, בבקשה.

ג'אבר עסאקלה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, שוב ושוב ושוב אנחנו נמשיך לדבר על החוק שנקרא חוק קמיניץ, תיקון 116.

ג'אבר עסאקלה: אתמול בדאלית אל-כרמל, שלשום במג'ד אל-כרום, לפני זה בג'דיידה-מכר – כל יום במקום אחר – והיום הרשעות והנבזות הגיעו לשיאן: בשעה ששר המשפטים אבי ניסנקורן סייר יחד עם חברינו מהרשימה המשותפת איימן עודה ואחמד טיבי במשולש הדרומי נכנסו כוחות של האכיפה הארצית והרסו בית בטירה, באותו זמן.

ג'אבר עסאקלה: אז יד ימין לא שלא יודעת מה עושה יד שמאל, אלא הם יודעים; זה קרה לא במקרה.

ג'אבר עסאקלה: זה קרה כדי לשולח אלינו מסר: אנחנו לא מוותרים.

ג'אבר עסאקלה: אני אומר: גם הציבור הנפגע מחוק קמיניץ לא מוותר.

ג'אבר עסאקלה: מהיום והלאה – ואני קורא לציבור – אנחנו נמשיך את הדיונים מול משרד המשפטים על ביטול חוק קמיניץ, אבל מה שיכול להגן על הבתים מסכנת הריסה זה רק אם מאות ואלפי אנשים יכתרו את הבתים וימנעו מהשוטרים ומהכלים להגיע לבתים האלה ולהרוס אותם.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת מיכל וונש, בבקשה.

מיכל וונש: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכל וונש: כנסת נכבדה, היום אנחנו מרכינים ראש אל מול מתקפה עקובה מדם שהתרחשה אתמול בווינה, המתווספת לאכזריות שהתרחשה בניס אך בשבוע שעבר.

מיכל וונש: אירועים ברוטליים אלה מהווים התקפה על הערכים המשותפים למדינות העולם החופשי ועל זכויות האדם.

מיכל וונש: השבוע גם צוינה האינקוויזיציה הספרדית, שאירעה לפני למעלה מ-500 שנים, ושבמהלכה יהודים הוצאו להורג, התנצרו בכפייה, הופלו וגורשו.

מיכל וונש: הקו המקשר בין הזמן והמקום, בין העבר, ההווה והעתיד, הוא ההכרח לזכור ולהזכיר – לזכור את העבר על מנת לזהות בהווה ולמנוע הישנות בעתיד.

מיכל וונש: הסתכלות ההבטחה של "לעולם לא עוד" היא פרוספקטיבית; לא רק – היא מקיימת ומממשת את חובתנו להבטיח שלא ירדפו אף אדם, קהילה או מדינה בגלל זהות, דת או אמונה.

מיכל וונש: שורשי הקיצוניות הדתית אף הם מתעלים מעל לזמן ולמקום ומקשרים בין האירועים הללו.

מיכל וונש: מחד גיסא יש לגנותם ומאידך גיסא – להכיר ולתמוך בזכותם לפולחן ולחינוך של כל המקיימים את המורשת הדתית של אברהם אבינו בשלום ובמתינות.

מיכל וונש: חיבור נוסף המתעלה מעל לזמן ולמקום ומחבר בין האירועים הללו הוא התגובה: הצנעה המתבקשת מיהודים אז והיום, להסתיר את זהותם.

מיכל וונש: לאחר פיגוע הטרור בווינה אתמול התבקשו אנשי הקהילה להסיר את הכיפה מעל ראשם ולסגור את מוסדותיהם.

מיכל וונש: במקום לבקש ממיעוט להסתיר את זהותם בפני הקיצוניות המתבטאת באירועים הללו יש לפעול יחד במאבק משותף נגד כל סוגי השנאה.

מיכל וונש: חיוני לחשוף את המוסר הכפול המאפשר את קיומם ולקטוע את שרשראות ההדבקה המממנות את הטרור ומחזקות את תרבות החסינות כלפי המשטרים המניעים אותו.

מיכל וונש: מי ייתן ונשכיל לזהות ולמצות את ההזדמנויות לפעול יחד נגד הקיצוניות והשנאה בכל צורה שהיא למען עתידנו המשותף.

מיכל וונש: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, בבקשה.

אנטאנס שחאדה: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום עברו 100 ימים של שביתת הרעב של מאהר אל-אח'רס.

אנטאנס שחאדה: מאהר אל-אח'רס בא ואומר: אני מוכן למות רק כדי להפריך את הטענה – או שהוא לא יקבל שום מאסר ללא עילה, שום מאסר ללא בית משפט, שום מאסר ללא תביעה.

אנטאנס שחאדה: בואו, תתבעו אותי, הוא אומר לרשויות החוק.

אנטאנס שחאדה: תגישו כתב אישום נגדי כדי שאוכל להגן על עצמי, שאוכל לטעון את הטענות שיש לי ולהראות את חפותי.

אנטאנס שחאדה: אבל ככה להחזיק בן אדם שישה חודשים במעצר מינהלי, ועוד עשרות ומאות כמוהו – הוא בא ומאתגר את המערכת: תבואו ותגישו כתב אישום או תשחררו אותי.

אנטאנס שחאדה: למה לחכות עוד 20 או 25 ימים כדי לשחרר אותי?

אנטאנס שחאדה: אז מכאן אנחנו מבקשים לבטל את המנהג הזה של מעצר מינהלי, ללא שום כתב אישום ובלי שהאסיר עצמו ידע במה הוא מואשם.

אנטאנס שחאדה: המשפחה סובלת, הוא סובל וכל האנשים סובלים.

אנטאנס שחאדה: זה מאסר לא דמוקרטי, לא אנושי.

אנטאנס שחאדה: אנחנו מבקשים לשחרר את מאהר ולהפסיק עם המנהג הזה של מעצר מנהלי.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – איננה.

יריב לוין: חבר הכנסת בועז טופורובסקי, בבקשה.

בועז טופורובסקי: כבוד יושב-ראש הכנסת, חברות וחברי כנסת נכבדים, כמו בכל שבוע, גם הפעם אציין את תאונות הדרכים הקטלניות שהתרחשו בשבוע החולף.

בועז טופורובסקי: ביום רביעי 28 באוקטובר, נהרג רוכב אופניים, ילד בן 14, לאחר שרכב פרטי פגע בו ביישוב באקה אל-גרבייה.

בועז טופורובסקי: למוחרת, 29 באוקטובר, נדרס למוות תינוק בן שנתיים לאחר שרכב פגע בו בעת שיצא מחצר ביתו בירושלים.

בועז טופורובסקי: עוד באותו יום נהרג רוכב אופנוע, גבר בן 80, לאחר שנפגע מרכב במפגש רחובות בקריית ביאליק – רוכב האופנוע ה-57 שנהרג מתחילת השנה.

בועז טופורובסקי: בשבת, 31 באוקטובר, נהרגה ספא טאהר כנאג'י בת השנתיים – שוב תינוקת – מפגיעת רכב ביישוב ג'דיידה-מכר שבגליל.

בועז טופורובסקי: ספא היא הפעוטה השנייה שנהרגה בשבוע החולף במגזר הערבי.

בועז טופורובסקי: פשוט קורע את הלב.

בועז טופורובסקי: את היום הזה פתחנו עם תאונה נוראית בבוקר: גבר בן 43 נהרג לאחר שרכבת פגעה ברכבו סמוך לשפיים.

בועז טופורובסקי: בהמשך הבוקר פלסטיני בן 40 נהרג בתאונת דרכים כאשר הרכב שבו נסע נפגע ממשאית סמוך לצומת המשטרה בכביש 60.

בועז טופורובסקי: בשבוע החולף נהרגו שישה בני אדם בכבישים.

בועז טופורובסקי: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת אורלי פרומן, בבקשה.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גם השבוע אביא את סיפורה של מתמחה ברפואה.

אורלי פרומן: רגעים של סוף תורנות.

אורלי פרומן: אני כבר לא מסוגלת לעמוד על הרגליים, לוקחת נשימה עמוקה, שוב נכנסת לחדר לידה עד סוף הלילה.

אורלי פרומן: ישיבת בוקר – אלף דיונים, הזמן לא זז, הראש כבד.

אורלי פרומן: רוצה לדווח שהיה נורא, שקיבלתי מיליון החלטות מתוך ערפילי עייפות, וכולי תקווה שאף אחד לא ימות או יחלה בגללי, אבל שותקת, לא מעיזה להפר את הסטטוס קוו.

אורלי פרומן: 26 שעות תורנות ללא זמן לאכול או לשתות, ודאי שלא לנוח או להרים רגליים.

אורלי פרומן: אפילו שעשיתי את זה עשרות פעמים הגוף לא מתרגל; גם המוח לא.

אורלי פרומן: נוהגת הביתה, שרה בקול רם כדי לא להירדם על ההגה.

אורלי פרומן: מתעוררת אחר הצוהריים כשבתי בת השנה וחצי טופחת על ראשי: אימא, קומי.

אורלי פרומן: החדר מסתובב, הילדה בוכה.

אורלי פרומן: הגיע הזמן לקום למשמרת שנייה.

אורלי פרומן: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת יוסף טייב – איננו; חבר הכנסת מנסור עבאס – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אדוני השר, היום כנסת ישראל מציינת את יום החקלאות וההתיישבות.

מיכאל מלכיאלי: החקלאות וההתיישבות זה מקום גם של גאווה לאומית אבל גם מקום שבו אנחנו מקיימים את מצוות יישוב ארץ ישראל בהידור שבהידור.

מיכאל מלכיאלי: אנו נמצאים היום בתחילת השנה השישית, ערב שנת השבע – שנת השמיטה, שבה הקדוש ברוך הוא מבטיח לנו את ציווי ברכתו למי שמשבית את האדמה.

מיכאל מלכיאלי: הייתי רוצה לעלות ולשבח את פעילות משרד החקלאות בראשות ידידי השר אלון שוסטר, על דאגתו ודאגת המשרד לאותם חקלאים משביתי האדמה בשנת השמיטה מקום המדינה ועד היום.

מיכאל מלכיאלי: מדינת ישראל הובילה בשנים שעברו, באמצעות השר במשרד האוצר הרב יצחק כהן, תמיכה באותם חקלאים המקיימים את מצוות השבתת הארץ בשביעית.

מיכאל מלכיאלי: ואין יום יותר גדול מזה כדי לשבח את החקלאים שבחרו מרצונם להשבית את עבודתם בשדה בשנת השבע והצטרפו לקרן ההשתלמות של משרד החקלאות – שקרן ההשתלמות תהווה משענת כלכלית לחקלאים המשביתים בשנת השביעית.

מיכאל מלכיאלי: במסגרת פעולתי נחשפתי לעשייה של עמותות שונות שעוסקות בהפצת מצוות השמיטה, בפרט לעמותת ברכת הארץ בראשותו של יעקב עידן, אשר לקחה על עצמה את ליווי החקלאים והנגשת התוכנית למי שרק רוצה בכך.

מיכאל מלכיאלי: אדוני שר החקלאות, אני יודע שאתה משקיע מזמנך שעות רבות למען אותם חקלאים.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לשבח אותך ולומר לך שתמשיך ביוזמות הברוכות שלך למען החקלאים, ובפרט אותם חקלאים שמשביתים את עבודתם בשביל אמונתם, ושתהיה עוד עשייה רבה למען חקלאים שומרי שביעית.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: כבוד היושב-ראש, 100 ימים עברו מאז הכריז האסיר מאהר אל-אח'רס על שביתת רעב במחאה על המעצר המינהלי – ללא משפט, והוא גם לא נחקר, כבוד היושב-ראש.

אחמד טיבי: אני יודע שלמרות הפער האידיאולוגי אתה מתנגד לצעדים דרסטיים, קיצוניים.

אחמד טיבי: היום בריאיון עם ניר גונטז', העיתונאי, שמגיע לו שאפו גדול על הריאיון הזה עם מאהר ממיטת חוליו, הוא שואל אותו: אני לא מרגיש בסכנה לידך, ולא בגלל שאתה חלש, אבל אני לא יודע כלום.

אחמד טיבי: תגיד, למישהו מאזרחי מדינת ישראל נשקפת סכנה ממך?

אחמד טיבי: תראו מה התשובה: לא, לא נשקפת מפניי שום סכנה, לא לאזרחים ישראלים ולא לאף אזרח אחר בעולם.

אחמד טיבי: אני רוצה שנחיה בשלום, יהודים וערבים.

אחמד טיבי: אני מייחל לדבר הזה.

אחמד טיבי: לא רוצה שנרים נשקים ונילחם אחד בשני.

אחמד טיבי: יכול להיות שהוא לא יצליח להמשיך את המאבק בעוד כמה ימים וגופו וכוחו יבגדו בו.

אחמד טיבי: מישהו אחראי להוצאה להורג האיטית הזאת כנגד מאהר אל-אח'רס.

אחמד טיבי: אמרתי בעבר, ואני אומר: (אומר בערבית: תמיד במערכה שבין האסיר לסוהר, בשביתת רעב ידו של האסיר היא על העליונה, תהיה התוצאה אשר תהיה.

אחמד טיבי: החופש למאהר אל-אח'רס.

אחמד טיבי: )

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת אלעזר שטרן – איננו.

יריב לוין: אם כך, חברות וחברי הכנסת, בכך תמו הנאומים בני דקה.

יריב לוין: << הלסי >> ציון יום החקלאות וההתיישבות << הלסי >>

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים לנושא הבא – ציון יום החקלאות וההתיישבות, הצעות לסדר-היום מס' 1034, 1728, 1887, 1900, 1903, 1904 ו-1913.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, תולדות הקמתה של מדינת ישראל שזורות במאבק הציוני לגאולת אדמות, לעיבודן ולקיום חקלאות מניבה.

יריב לוין: החקלאות בישראל היא בעלת משמעות עצומה במגוון רחב של היבטים.

יריב לוין: ראשית, החקלאות הייתה מנוע צמיחה כלכלי מרכזי, עוד אפילו בימים שטרם קום המדינה, ולאורך כל שנות קיום המדינה.

יריב לוין: גם היום הפיתוחים החקלאיים והיצוא החקלאי מהווים מקור הכנסה חשוב מאוד למשק.

יריב לוין: שנית, החקלאות אפשרה למדינת ישראל, אשר במשך שנים ארוכות הייתה ענייה במשאבי טבע, להבטיח את יכולתה לספק לתושבי המדינה את צורכיהם הקיומיים.

יריב לוין: צורך זה עודנו הכרחי גם היום.

יריב לוין: אל לנו לטעות ולאפשר מצב שבו ישראל תהיה תלויה לחלוטין ביבוא של מוצרי מזון בסיסיים, יבוא העלול להיפסק בעת מלחמה או משבר.

יריב לוין: שלישית, החקלאות הפכה בסיס להתקדמות טכנולוגית בזכות הפיתוחים הרבים שנעשו בישראל בתחום זה, והיא תורמת תרומה חשובה למעמדה של ישראל כמעצמה טכנולוגית מובילה.

יריב לוין: רביעית, לחקלאות משמעות מדינית עצומה ולא תמיד ידועה.

יריב לוין: הסיוע באמצעות הפצת הידע החקלאי שנצבר בישראל משמש מנוף מדיני מרכזי ביחסיה של ישראל עם מדינות רבות בעולם ותורם מאוד למעמדה הבין-לאומי של ישראל.

יריב לוין: חמישית, החקלאות וההתיישבות החקלאית קבעו במידה רבה את גבולותיה של ישראל.

יריב לוין: היישובים החקלאיים הפרוסים לכל אורך ורוחב המדינה, שרבים מהם נמצאים ממש צמוד לגבולותיה, קבעו למעשה בעצם מיקומם גבולות אלה.

יריב לוין: הגבולות נקבעו לא רק כתוצאה מהימצאותם של היישובים צמוד אליהם אלא גם מהעובדה שאדמות שמעובדות על ידי היישובים והחקלאים הגרים בהם – אף הם התוו בסופו של דבר את קווי הגבול.

יריב לוין: חקלאות היא מטבע הדברים גם ענף הנתון לסיכונים רבים: פגעי טבע, שינויים פתאומיים בביקושים, קשיים בשיווק וכדומה.

יריב לוין: אלו רק דוגמאות לקשיים הלא-פשוטים שעימם מתמודד החקלאי כעניין שבשגרה.

יריב לוין: לצערי, נוסף על קשיים אלה ישנו קושי ההולך ומעצם, והוא הפשיעה החקלאית, או יותר נכון לומר הפשיעה כנגד החקלאות והחקלאים.

יריב לוין: שטחי החקלאות וציוד חקלאי נתונים למתקפות חוזרות ונשנות מצד יחידים, לעיתים אף מצד כנופיות מאורגנות, שמבקשים לפגוע בפרנסת החקלאים ובתוצרתם, בהרבה מאוד מקרים על רקע פלילי, ולפעמים – גם את זה צריך לומר – גם על רקע לאומני.

יריב לוין: נוסף על כך, עם התפשטות נגיף הקורונה אנחנו רואים אפילו עלייה נוספת בפשיעה החקלאית, החמורה ממילא.

יריב לוין: אני מבקש לקרוא מכאן לכולנו, ובוודאי לכל הגורמים הממונים על הטיפול באכיפת החוק, להפוך את היום החשוב הזה לנקודת מפנה בטיפול בפשיעה החקלאית ולהבטיח כי החקלאים, רכושם והתוצרת שהם מגדלים יהיו מוגנים באופן מלא.

יריב לוין: אני חושב שזו חובתה של המדינה כלפי כל אזרח, ובוודאי כלפי ציבור שהוא ציבור יצרני וציבור שכפי שאמרתי קודם, מתמודד ממילא עם קשיים ועם אתגרים לא פשוטים.

יריב לוין: אני מבקש לשלוח מכאן ברכה חמה לכל ציבור החקלאים ואנשי ההתיישבות.

יריב לוין: הבית הזה עומד לרשות

יריב לוין: כם על מנת לסייע לכם ולחזק אתכם אל מול האתגרים שאתם נדרשים להתמודד עימם.

יריב לוין: יישר כוחכם.

יריב לוין: אני מבקש להזמין את ראשון הדוברים, חבר הכנסת רם בן ברק.

יריב לוין: בבקשה.

רם בן ברק: תודה לך, אדוני יושב-ראש הכנסת.

רם בן ברק: בתור ראש שדולת החקלאות בכנסת אני מודה לך על המילים המאוד-חשובות שנשאת כרגע.

רם בן ברק: "התנועה הציונית קרויה ליצור 'חוכמת ישראל' חדשה, לא 'חוכמת ישראל' העקרה שקמה בגלות וטיפלה באותיות פורחות של ספרות ימי הביניים אלא חוכמת חכמים אשר תדע לאצור כל טיפה של גשם, כל מבוע של הרים, כל שטף הנהרות והפלגים ומעיינות למען הרוות האדמה הצמאה והפרחת השממה ולמען חקלאות משוכללת, אשר תפרנס יישוב רב וגדול" – דבריו של ראש הממשלה הראשון דוד בן-גוריון בנאומו בקונגרס הציוני ה-19, 1935.

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, התפתחותה של החקלאות המודרנית בארץ ישראל קשורה באופן הדוק לתנועה הציונית ולהגירה היהודית לארץ ישראל בסוף המאה ה-19.

רם בן ברק: בכל רחבי העולם שלשלו יהודים מטבעות לתוך הקופסאות הכחולות של קרן קיימת לישראל עבור רכישת קרקעות בארץ ישראל שנקנו בידי החלוצים שעלו לארץ.

רם בן ברק: כך גם משפחתי.

רם בן ברק: סבא שלי, אהרון בן ברק, עלה לארץ ישראל ב-1906 בהיותו בן 19.

רם בן ברק: ב-1921 היה ממקימי המושב הראשון בארץ, מושב נהלל.

רם בן ברק: ברגע זה התחברה משפחתי לעבודת האדמה – ארבעה דורות של חקלאים גאים.

רם בן ברק: לאורך השנים לחקלאות בישראל היו שני תפקידים עיקריים, האחד ביטחוני והשני – להבטיח ביטחון תזונתי למדינה שבדרך.

רם בן ברק: ההתיישבות החקלאית בארץ ישראל החלה את דרכה בקבוצת כינרת בנובמבר 1913, דרך הקמת מושב נהלל בעמק יזרעאל ב-1921, קיבוץ תל עמל, הוא ניר דוד של היום בעמק בית שאן ב-1936, קיבוץ חניתה, שקבע את הגבול הצפוני ב-1937, העליות החדשות לקרקע בשנות החמישים והשישים, היישוב שתולה בצפון, כפר עזה בדרום דרך יישובי חבל התענך.

רם בן ברק: מושבים וקיבוצים, חלקם דתיים וחלקם חילונים, מכל העדות, מכל העליות, הם-הם שקבעו את גבולותיה של מדינת ישראל, הם-הם שסיפקו מזון טרי לתושבי המדינה.

רם בן ברק: עם התפתחותה של המדינה התפתח גם המרחב הכפרי, וחצה את גבולות המושב והקיבוץ ליישובים כפריים חדשים, לתיירות כפרית משגשגת ולתנועה כפרית עוצמתית.

רם בן ברק: חבריי חברי הכנסת, אורחים נכבדים, החיבור לאדמה, החספוס של עבודת הכפיים והאהבה למדינה הביאו אותי לאן שהגעתי.

רם בן ברק: בראשית שנותיה של מדינת ישראל חקלאי ישראל ייצגו את הפסיפס שהרכיב את החברה הישראלית: ימנים ושמאלנים, מזרחים ואשכנזים, פריפריה ומרכז, דתיים וחילונים – כולם יחד פעלו ופועלים להבטיח את גבולותיה של מדינת ישראל, להבטיח ביטחון תזונתי לאזרחיה בעיתות שגרה ובעיתות חירום.

רם בן ברק: חבריי חברי הכנסת, חקלאות זה לא רק מלפפון, עגבנייה ואפרסמון; חקלאות זה שמירה על המרחב הכפרי, הביטחון התזונתי וחיזוק הפריפריה.

רם בן ברק: אנחנו, דור שלישי ורביעי להתיישבות העובדת, ההתיישבות החלוצית, נמצאים תחת מתקפה חסרת תקדים בשנים האחרונות, ולעיתים אנו מוצגים כאויבי העם, כגוזלי קרקעות וכאחראים ליוקר המחיה הגבוה בארץ, התקפות פופוליסטיות חוזרות ונשנות על כך שצריך לפתוח את השוק לתחרות, ואם רק נאפשר יבוא עגבניות מטורקיה – שאף אחד לא יודע באיזה מים הושקו או באיזה חומרי הדברה טופלו – המחירים ירדו והצרכן ירוויח.

רם בן ברק: אז אדוני שר האוצר, יש לי חדשות בשבילך: הצרכן לא ירוויח, החקלאי לא ירוויח והמדינה תפסיד.

רם בן ברק: חוסר מדיניות ברורה של ממשלת ישראל לגבי החקלאות והחקלאים גורם לכך שבעוד שנים מספר, אם נתמיד במדיניות הזאת, לא תהיה חקלאות בישראל.

רם בן ברק: תעשייה שלמה תחוסל.

רם בן ברק: יום החקלאות יהיה רק יום בשיעורי ההיסטוריה.

רם בן ברק: הפגיעה המתמדת בחקלאות מובלת על ידי גורמים אינטרסנטיים בעלי תפיסת עולם צרה שמסתכלים על החקלאות דרך החור של הגרוש.

רם בן ברק: הם אשר מתכחשים להיסטוריה של המדינה ולאלה שנלחמו ונהרגו בשביל מדינת ישראל.

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, החקלאות הישראלית היא גאווה בין-לאומית, עוצמה, תחכום וחדשנות.

רם בן ברק: התוצרת הישראלית הייתה מנוף מרכזי ביצוא של המדינה ובקשר שלנו עם מדינות העולם המתפתח.

רם בן ברק: החקלאות הישראלית הייתה ראש גשר לפיתוח יחסים דיפלומטיים ומסחריים עם מדינות עולם.

רם בן ברק: פיתוחים בתחום ההשקיה והמים, זרעים מתקדמים, שיטות גידול של פירות וירקות, השבחת זנים של פרות והגדלת תפוקת חלב, מחקר ופיתוח חקלאי – אגרוטק – נהפכו לסמלה המסחרי של מדינת ישראל.

רם בן ברק: אבל נראה שכבר לא עוד.

רם בן ברק: מה שנהפך לעוצמה בין-לאומית, נובל בישראל.

רם בן ברק: סיבות פוליטיות, שלי אישית לא ברורות, וחוסר בחזון וראייה אסטרטגית, גורמים לפגיעה משמעותית במעמד החקלאים ובחלקם בחברה הישראלית.

רם בן ברק: כראש השדולה למען החקלאים והחקלאות בכנסת אני מתחייב כי כל עוד אני מכהן כחבר כנסת – ובעתיד, אני מקווה, בממשלת ישראל – אני אילחם למען החקלאים, כי המאבק לשמירת הזכויות של החקלאים זה מאבק למען הציונות, זה מאבק למען שגשוגה וצמיחתה של מדינת ישראל.

רם בן ברק: לא ניתן לרוחות האלה להמשיך ולהזיק.

רם בן ברק: אנחנו ניצור חזון לחקלאות הישראלית ונבנה מודלים שיאפשרו את המשך השגשוג לחקלאים ויאפשרו לכל אזרח במדינת ישראל ליהנות מתוצרת חקלאית איכותית, זמינה ובמחיר סביר.

רם בן ברק: חבריי החקלאים, מפלגת יש עתיד-תל"ם מתחייבת לשים את נושא החקלאות בראש סדר העדיפויות של הממשלה הבאה.

רם בן ברק: כנציג החקלאים במפלגה ובכנסת אני אעמוד על כך שנחוקק את חוק החקלאות, נגבש תוכנית רב-שנתית מתוקצבת ומאושרת לחקלאות הישראלית 2040, נפעל לביטול המכסות של עובדים זרים לחקלאות, נפעל לבטל את האגרות המיותרות, אשר מכבידות על החקלאים ובסופו של יום מתגלגלות לצרכנים, ונחייב סימון תוצרת ישראלית בסימון מיוחד על מנת שהצרכנים ידעו איזו תוצרת הם קונים ואת מי הם מממנים.

רם בן ברק: לאחרונה משרד האוצר העלה יוזמה לתמיכה ישירה בחקלאים בתמורה לפתיחת השוק לתחרות.

רם בן ברק: אנחנו בעד תחרות – תחרות היא טובה למדינה, לחקלאות ולצרכנים – אבל לא בכל מחיר.

רם בן ברק: תחרות פראית תחריב את החקלאות ותפגע בכלכלה הישראלית.

רם בן ברק: גם בארצות הברית, ערש הקפיטליזם, החקלאים מקבלים הגנות וסובסידיות בצורת תמורה מובטחת לתוצרת; זה – עוד לפני שדיברנו על היחס שזוכים לו החקלאים במדינות אירופה.

רם בן ברק: רק פה, אצלנו בישראל, שקמה על החקלאות, מוכנים להקריב אותה על מזבח התחרות.

רם בן ברק: את הגלגל הזה לא יהיה ניתן להחזיר אחורה.

רם בן ברק: אסור לתת יד למעשים פזיזים, נמהרים ובעיקר פופוליסטיים.

רם בן ברק: המחיר יהיה יקר מדי.

רם בן ברק: בנוסף, אני מתחייב כי יש עתיד-תל"ם תפעל להעביר את האחריות על רשות מקרקעי ישראל למשרד החקלאות; זה המקום הנכון והטבעי ביותר.

רם בן ברק: אנחנו נמשיך לדאוג שהשטחים יהיו ירוקים, נטועים ויאפשרו לכל עם ישראל לטייל וליהנות מהמרחבים.

רם בן ברק: חבריי החקלאים, אני קורא לראשי כל הארגונים: עזבו בצד את הפוליטיקה, כי נדרשת חזית אחידה מול מדיניות הממשלה.

רם בן ברק: אנו צריכים לשים בצד את המחלוקות ולהבטיח עמידה איתנה בהגנה על החקלאות ועל החקלאים.

רם בן ברק: ימין ושמאל, פריפריה ומרכז, דתיים וחילונים – כולנו צריכים לפעול יחד במטרה אחת:

רם בן ברק: הבטחת עתידה של החקלאות הישראלית כמחולל של צמיחה כלכלית ומחקר ופיתוח וכמנוע ליצוא בין-לאומי.

רם בן ברק: בהזדמנות זו אני רוצה להודות לכל האורחים הנכבדים שהגיעו לדיונים בשדולה ובוועדות, להודות לאלו שהשתתפו מרחוק, לראשי הארגונים שעושים יומם וליל למען החקלאות, כל אחד בגזרתו, ליושב-ראש הכנסת ולמנכ"ל הכנסת על שאפשרו לנו לקיים את יום החקלאות בכנסת בצורה מכובדת, ליושב-ראש ועדת הכלכלה, ליושבי-ראש ועדת הכספים, העבודה והרווחה, הפנים ואיכות הסביבה, ובעיקר לחבריי חברי השדולה – חברתי מרב מיכאלי, חברי עוזי דיין וחברי אופיר סופר, שנמצאים איתי בשדולה.

רם בן ברק: לסיום אבקש לצטט את דבריו של א"ד גורדון: "האדמה היא מקור החיים והיצירה והתרבות והעצמאות האמיתית".

רם בן ברק: מכובדיי, אני מבקש שמהיום הזה נצא בבשורה: להחזיר את האדמה לאדם ואת האדם לאדמה.

רם בן ברק: רק כך נבטיח את עתידנו ל-100 השנים הבאות.

רם בן ברק: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת בן ברק.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת יעקב טסלר, בבקשה.

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, אדוני שר החקלאות, חבריי חברי הכנסת, אנו נמצאים השנה בשנה השישית.

יעקב טסלר: בשנה הבאה, שנת השבע, תחול שנת שמיטה.

יעקב טסלר: יום החקלאות הוא הזדמנות להוקיר את החקלאים, ובמיוחד את החקלאים שקיבלו על עצמם את מצוות השמיטה – להשבית ולא לעבד את שדותיהם בשנת השמיטה.

יעקב טסלר: למרות הקורונה, למרות הקשיים הכלכליים, למרות האי-ודאות, מספר החקלאים שומרי השמיטה כמעט הכפיל את עצמו: מ-250 חקלאים בשנת השמיטה הקודמת, בשמיטה הקרובה כ-400 חקלאים הודיעו כי ישמרו שמיטה.

יעקב טסלר: היקף הקרקעות והשדות שיושבתו גדול עוד יותר – מ-76,000 דונם בשמיטה הקודמת ל-180,000 דונם בשנת השמיטה הקרובה.

יעקב טסלר: למי שאינו חקלאי קשה להבין את גודל ההקרבה של החקלאים שומרי השמיטה.

יעקב טסלר: מדי עונה, שנה אחרי שנה, זורעים בדמעה וקוצרים ברינה, ואז ביום אחד החקלאי עוזב את הכול, משבית ומפקיר את הקרקע לשנה שלמה, ובשנה שלאחר מכן הוא חוזר לשדה וממשיך מאותה נקודה.

יעקב טסלר: זו תופעה שאין לה אח ורע בכל העולם כולו ומתקיימת רק בארץ ישראל, ורק מפני הציווי האלוקי בתורה, כפי שנאמר בפסוק: "שש שנים תזרע שדך ושש שנים תזמֹר כרמך ואספת את תבואתה.

יעקב טסלר: ובשנה השביעִת שבת שבתון יהיה לארץ שבת לה' שדך לא תזרע וכרמך לא תזמֹר.

יעקב טסלר: את ספיח קצירך לא תקצור ואת ענבי נזירך לא תבצֹר שנת שבתון יהיה לארץ".

יעקב טסלר: חברים, בניגוד לשנות השמיטה הקודמות, שבהן הגיעו תקציבי הסיוע לחקלאים רק ברגע האחרון – מה שיצר בעיות רבות עקב האי-ודאות של החקלאים בסגירת חוזים עם ספקים, משווקים, וכדומה – השנה קיים תקציב סיוע בסיסי קבוע לחקלאים, החוסך את האי-ודאות, וכולנו תקווה כי עד לשמיטה יימצא התקציב לעיבוי הסיוע ולכלל הפעילות וההוצאות בשנת השמיטה.

יעקב טסלר: מאז השמיטה הקודמת קיימת הקרן לשומרי השמיטה, הפועלת על אותו עיקרון של קרן השתלמות: החקלאים והמדינה מפקידים כסף בקופה לאורך שש השנים, ובשנה השביעית החקלאים יוצאים לשבתון ונהנים ממשכורת בסיסית קבועה, המספיקה אומנם רק לצרכים המינימליים.

יעקב טסלר: יחד עם זאת, אני פונה אליך, אדוני שר החקלאות – אני יודע יש לך לב חם לחקלאות ולמסורת ישראל – לזרז את אישור התקציבים המיוחדים לשמיטה כדי שיוכלו להגיע ליעדם בהקדם ומבעוד מועד.

יעקב טסלר: כמו כן, אדוני השר, נדרש לפשט את הליכי היבוא בשנת השמיטה באמצעות הקלות ברישיונות ומכסות כדי לסייע לחקלאים ולציבור שומרי השמיטה.

יעקב טסלר: אני רוצה להביא דוגמה, ברשותך: חקלאי המגדל לדוגמה 100 טונות סלק בשנה ומשבית את שדהו, צריך לאפשר לו לייבא אותה כמות בשנת השמיטה כדי שלא יאבד את לקוחותיו הקבועים.

יעקב טסלר: זה נכון לכל שנת השמיטה, אבל בייחוד בתקופה המורכבת שבה אנחנו נמצאים נדרש לעשות הכול בכל ענף יצרני כדי שלא יקרוס, על אחת כמה וכמה לגבי החקלאים.

יעקב טסלר: מהצד הצרכני, שומרי השמיטה שאינם סומכים את ידם על היתר מכירה, מגיע גם להם לצרוך סחורה איכותית בשנת השמיטה, עם אספקה טרייה ואיכותית של פירות וירקות, מוצרי גבינות, ועוד מגידולי חו"ל.

יעקב טסלר: השנה, עם כינון הסכמי השלום עם סודאן ומדינות המפרץ, נוצרה אולי עוד הזדמנות לסייע לחקלאים באמצעות יצירת שיתופי פעולה בתחומי החקלאות בין המדינות, כך שבשנת השמיטה החקלאים המושבתים יצאו למדינות המפרץ ואפריקה כדי לפקח ולפתח את החקלאות במדינות אלו.

יעקב טסלר: כך גם נתמוך בחקלאים וגם נסייע בהידוק ופיתוח היחסים והקשרים הכלכליים בין המדינות.

יעקב טסלר: חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, מי ייתן ובזכות שומרי השמיטה והסיוע לשומרי השמיטה תקוים בנו ההבטחה "וצִויתי את ברכתי לכם בשנה השִשית וְעָשָׂת את התבואה לשלֹש השנים".

יעקב טסלר: השנה אנו צריכים וזקוקים לברכה הזאת יותר מתמיד.

יעקב טסלר: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת טסלר.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת אריאל קלנר.

יריב לוין: בבקשה.

אריאל קלנר: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, כנסת נכבדה, אני מתרגש עכשיו.

אריאל קלנר: כיהודי מאמין וכנציג המפלגה הלאומית הליברלית אני חייב לומר שארץ ישראל וכל מה שקשור אליה מרגש אותי, ובמיוחד חקלאות והתיישבות.

אריאל קלנר: התפיסה היהודית של ארץ ישראל ופירותיה היא תפיסה של קדושה ממש: "כי ה' אלהיך מביאך אל ארץ טובה, ארץ נחלי מים, עֲיָנֹת וּתהֹמֹת יֹצאים בבקעה ובהר.

אריאל קלנר: ארץ חִטה ושערה וגפן ותאנה ורִמון, ארץ זית שמן ודבש.

אריאל קלנר: ארץ אשר לא במסכנֻת תאכל בה לחם, לא תחסר כל בה, ארץ אשר אבניה ברזל ומהרריה תחצֹב נחֹשת.

אריאל קלנר: ואכלת ושבעת וברכת את ה' אלהיך על הארץ הטֹבה אשר נתן לך".

אריאל קלנר: כשחכמינו מתארים לנו את סוף הגלות ואת סימני הגאולה בעתיד, הם אומרים לנו על סמך הפסוקים בספר יחזקאל, שכשתיתן ארץ ישראל פירות בעין יפה, אז יקרב הקץ ואין לך קץ מגולה יותר.

אריאל קלנר: ארץ ישראל ופירותיה היו גם מקור של כיסופים לאבותינו בגלות.

אריאל קלנר: כמה סיפורים סופרו על ההתרגשות של אבותינו בגלות כשהם זכו להחזיק תפוז אחד קטן עטוף בנייר מארץ ישראל.

אריאל קלנר: אם כן, לא פלא שהחקלאות וההתיישבות בארץ ישראל היו היסוד שסביבו נבנתה גם מדינת ישראל ושיבת ציון המתחדשת.

אריאל קלנר: יוסף טרומפלדור קבע: "במקום בו תחרוש המחרשה היהודית את התלם האחרון שם יעבור גבולנו".

אריאל קלנר: גם היום זה נכון.

אריאל קלנר: גם היום החקלאות, במיוחד באזורי הספר, משמרת את ארץ ישראל בידי עם ישראל.

אריאל קלנר: בנגב, בגליל, ביהודה ושומרון – למרות כל ההתנכלויות ולעומת כל המצרים – החקלאים שומרים את אדמות המולדת בשביל כולנו.

אריאל קלנר: עוד אגע בכך בהמשך, רק אעיר כבר עכשיו שעלינו לסייע לחקלאים ולמגר לחלוטין את מה שמכונה פשיעה חקלאית, פשוט לגדוע את זה.

אריאל קלנר: כשאנו באים לעסוק בחקלאות, יש לזכור שלפני שמדובר בענף משק ולפני שדנים בתרומתו הכלכלית, מדובר קודם כול בנשמה, מדובר בהתגשמות החלום הציוני ובהתגשמות הבטחות השם בפי נביאיו.

אריאל קלנר: זהו היסוד הלאומי בתפיסתי.

אריאל קלנר: אולם על גבי היסודות צריך גם לבנות בניינים.

אריאל קלנר: כאן מגיעה תפיסתי הליברלית לידי ביטוי.

אריאל קלנר: אמרתי קודם שעל גבי היסודות צריך לבנות בניינים.

אריאל קלנר: מה שיותר חשוב בימינו זה אולי לא להפריע להם להיבנות, וגם לא לבנות אותם על חשבונם של בניינים אחרים.

אריאל קלנר: מדינת ישראל, במשך שנים, מדיניותה הכלכלית הייתה מדיניות סוציאליסטית, המדיניות של מפא"י.

אריאל קלנר: אני חושב שהמדיניות הוכיחה את עצמה כשגויה – אולי נכונה לשעתה, וזה כמובן בלי לגרוע כהוא זה מזכויותיה של מפא"י בבניין הארץ.

אריאל קלנר: אבל מדינת ישראל השתחררה מהמדיניות הסוציאליסטית בהדרגה בשנות השמונים.

אריאל קלנר: במדינת ישראל קיימות גם היום שאריות רבות של הסוציאליזם.

אריאל קלנר: רוב השאריות האלה מרוכזות בתחום הניהול הריכוזי של משק החקלאות בידי המדינה על חשבון האזרחים וגם החקלאים, האזרחים והחקלאים גם יחד.

אריאל קלנר: מה שז'בוטינסקי ותלמידיו הבינו כבר לפני 100 שנה בנוגע לנזקי הסוציאליזם מטפטף לאט מדי, במיוחד בתחום החקלאות.

אריאל קלנר: מדינת ישראל תומכת בחקלאות, וזה בסדר, אבל היא תומכת ביד רחבה, וכמו שקורה לא מעט פעמים בשיטה הסוציאליסטית, מחיר התמיכה הוא פיתוח תלות, ופיתוח תלות לעיתים גורר דיכוי יוזמה.

אריאל קלנר: זה לא חייב להיות ככה.

אריאל קלנר: לדוגמה, כשהתמיכה בענף ייצור החלב ובשוק הביצים נעשית באמצעות חסימת יבוא ובאמצעות מכסות, התוצאה היא מחירים גבוהים יותר לצרכן הישראלי, שפוגעים במיוחד בחלשים בחברה, ומחסור שאנו חווים לא פעם.

אריאל קלנר: את התמיכה בענף החלב יש להעניק ישירות לעוסקים בתחום על ידי סבסוד ישיר.

אריאל קלנר: אפשר להמשיך את התחרות וגם להמשיך לסבסד ולקיים את החקלאות בארץ, ועם כל זאת לתת כמובן יד חופשית לרפתנים להחליט מתי הם חולבים ומתי הם לא חולבים.

אריאל קלנר: זה לא תפקיד המדינה או מועצה כלשהי לקבוע לישראלים כמה חלב הם צריכים לשתות, ולבעלי הפרות – כמה חלב הם צריכים לחלוב.

יעקב מרגי: – – –

אריאל קלנר: חבר הכנסת מרגי.

יעקב מרגי: – – – אני הולך להשיב לך – – –

אריאל קלנר: בבקשה, תשיב.

אריאל קלנר: בבקשה, יש לך הרבה זמן.

יעקב מרגי: – – –

אריאל קלנר: אני אשמע, בשמחה.

מיקי לוי: למי הוא אומר את זה?

מיקי לוי: הלוא הוא חלק מהממשלה.

יעקב מרגי: – – –

אריאל קלנר: אני עוד רגע אגיע, חבר הכנסת מיקי לוי.

אריאל קלנר: התוצאה של הגישה הזאת, עם כל המגוון הרחב של הטריקים בשרוול, היא בסופו של דבר תמיד אחת: אין חלב או חמאה או ביצים על המדפים.

אריאל קלנר: מה שצריך זה לשחרר, ואתם תראו גם איך החקלאות שלנו תפרח.

אריאל קלנר: את התכנון המרכזי יש להפסיק לטובת החקלאות הישראלית עצמה.

אריאל קלנר: אדוני היושב-ראש, על פניו לישראל אין יכולת להתמודד עם מדינות אחרות בעולם – יש מקומות ששם יש כוח עבודה זול יותר; ארץ ישראל גם לא משופעת בהרבה מים או במרחבי מרעה.

אריאל קלנר: אבל כל זה – על פניו.

אריאל קלנר: העם היהודי כבר הוכיח בכל ההיסטוריה שלו את יכולת ההתמודדות שלו בתנאי התחלה קשים.

אריאל קלנר: למעשה, כמעט בשום תחום, מאז ומעולם, לא היו לנו תנאי פתיחה אופטימליים.

אריאל קלנר: כמי שעסק תריסר שנים בתחום ההייטק, אני מאמין גדול באגרוטק.

אריאל קלנר: השילוב של טכנולוגיות מתקדמות בחקלאות הוא מתבקש.

אריאל קלנר: מדינת ישראל מהווה מרכז פיתוח עולמי בתחומי הייטק רבים – מחשוב, רובוטיקה, ביוטכנולוגיה, אלקטרוניקה, ננוטכנולוגיה ועוד.

אריאל קלנר: השילוב של ההייטק והטכנולוגיות המתקדמות הביא לפיתוחים חדשניים ויעילים ביותר בתחומי הטיפוח, הטכנולוגיות ההנדסיות, השינוע והטיפול בתוצרת חקלאית לפני ואחרי האסיף והקטיף, כמו גם בשילוב פרקטיקה יצרנית בחבלי ארץ דלים במשאבים כמו מים, קרקע פורייה וכוח אדם.

אריאל קלנר: שילוב זה של חקלאות וטכנולוגיות מתקדמות הוא שיצר את תחום הפיתוח המדעי היישומי אגרוטק.

אריאל קלנר: להישגי האגרוטק כפי שהם מיושמים בחקלאות במדינת ישראל יש פוטנציאל לשנות את מצב החקלאות לא רק בישראל אלא להביא ברכה גדולה גם למדינות רבות אחרות; לאפשר מיצוי של יכולות החקלאי ושימוש יעיל בגורמי הייצור העומדים לרשותו, תוך שמירה על הסביבה וצמצום – שיווי המשקל האקולוגי.

אריאל קלנר: יש כאן פוטנציאל אדיר לעתיד.

אריאל קלנר: כמי שדוגל בהשקפה לאומית ליברלית אני ממליץ לנו, המחוקקים, לא להפריע.

אריאל קלנר: אסיים בשתי נקודות שבהן מדינת ישראל חייבת להתערב ובכל העוצמה הנדרשת: אסור לנו לקבל חרמות ואפליה של החקלאות החלוצית ביהודה ושומרון.

אריאל קלנר: כיושב-ראש השדולה למאבק בדה-לגיטימציה של ישראל, אני קורא מכאן לממשלה לגלות אפס סובלנות כלפי חרם כלשהו כלפי יהודים בארץ ישראל.

אריאל קלנר: אסור לנו כמדינה לקבל את המשך המציאות הזאת של הפשיעה החקלאית בנגב, בגליל, ביהודה ובשומרון, משל היינו מערב פרוע.

אריאל קלנר: יש להגביר את האכיפה ולהחמיר את הענישה.

אריאל קלנר: לפני שהמדינה קובעת לחקלאי כמה ליטר חלב מותר לו לחלוב ביום, עליה לאפשר לו לישון בשקט בלילה, בידיעה שאיש לא יגנוב לו עגלים מהעדר.

אריאל קלנר: לפני שהמדינה קובעת ללולנים כמה ביצים התרנגולות צריכות להטיל, עליה להגן עליהם מפני חרמות פוליטיים.

אריאל קלנר: ארץ ישראל היא ארץ מדהימה.

אריאל קלנר: הפלא של שיבת ציון והשיבה שלנו לאדמה ממש מעביר צמרמורת והתרגשות בכל מי שתודעה יהודית בקרבו.

אריאל קלנר: אין שום פלא בעיניי בכך שהיין שלנו זוכה בתחרויות בין-לאומיות ושהפרות הישראליות נותנות הכי הרבה חלב בעולם.

אריאל קלנר: אני מאמין שיש עתיד גדול לחקלאות בישראל, שהיא-היא החיבור בין עם ישראל לארץ ישראל.

אריאל קלנר: אסיים בברכה שהיהודי היה מברך בבית המקדש בעת הבאת הביכורים; יהי רצון שבמהרה נזכה לברכה שוב: "השקיפה ממעון קדשך מן השמים וברך את עמך ישראל ואת האדמה אשר נתת לנו כאשר נשבעת לאבתינו ארץ זבת חלב ודבש".

אריאל קלנר: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת קלנר.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת יעקב מרגי, בבקשה.

קריאה: – – –

מנסור עבאס: אני לא אפעיל את השעון, אבל תקרא את הנאום שלך מהכתב.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בכל יום מיוחד בכנסת יוצאת רשימה מגוונת: אלה שבעד אותו יום, ותמיד משתחל אחד שלא הולך עם אותו יום.

יעקב מרגי: אומנם נאמת, ידידי קלנר, נאום ביום החקלאות, אבל כל התפיסה שלך תגדע את כל הענף הזה – אין לו זכות קיום, ואסביר לך.

יעקב מרגי: אומר מה שרציתי לומר ואז אתייחס למה שאמרנו כאן.

יעקב מרגי: התורה פותחת במצווה הראשונה כשבאים לארץ ישראל: "כי תבֹאו אל הארץ ונטעתם כל עץ מאכל".

יעקב מרגי: מצווה ראשונה כשאדם נכנס לארץ: לנטוע עץ מאכל.

יעקב מרגי: משם אנחנו מבינים את כל הקיימות.

יעקב מרגי: מכובדי השר, הכנסת ציינה היום את יום החקלאות בכנסת – מסורת רבת-שנים.

יעקב מרגי: ועדות הכנסת השונות קיימו דיונים, וכאן המקום להודות ליו"ר השדולה ולחברי הכנסת שחברים בשדולה.

יעקב מרגי: הוועדות השונות קיימו דיונים בנושא החקלאות בתחומי אחריותן ועיסוקן, וכך, גם ועדת הכלכלה קיימה דיון עומק בסוגיית סימון תוצרת חקלאית בישראל.

יעקב מרגי: החקלאות, מכל מקום, לא יכולה להתמודד עם כוחות השוק.

יעקב מרגי: קלנר, זה יכול להיות פרק, אמרה של ז'בוטינסקי באיזה ספר כזה או אחר: אין מציאות, כשאתה מדבר איתי על חקלאות – – –

אריאל קלנר: – – –

יעקב מרגי: רגע, רגע.

יעקב מרגי: אמרת גם שהמדינה תומכת יותר מדי.

יעקב מרגי: אני מחפש את התמיכה הזאת בחקלאות – לא מוצא אותה; אתה אומר שהמדינה תומכת יותר מדי בחקלאים.

יעקב מרגי: אז חכה רגע.

יעקב מרגי: החקלאות בישראל, בתנאים האובייקטיביים שלה, לא יכולה להתמודד עם כוחות השוק.

יעקב מרגי: אמרת, ואני מסכים: חקלאות זה ביטחון תזונתי, ועל אחת כמה וכמה כשמדובר במדינת אי כמו מדינת ישראל; חקלאות זו שמירה על הקרקעות, ומי שרוצה הוכחה ירד לנגב הדרומי ולנגב המזרחי; חקלאות זו ציונות – כן, זו לא מילה גסה; חקלאות זה חינוך לערכים, לאהבת הארץ; חקלאות זה שמירה על הגבולות; חקלאות זה קיימות – זה ענייני סביבה, נוף וריאות ירוקות.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי כנסת, מכובדי השר, במדינת ישראל הולכים ומתמעטים החקלאים, לכן כל הערכים שמניתי – אני קורא לממשלה, כפי שאמרתי בסיכום הדיון בוועדה, לשים את החקלאות במרכז, להגדיר עד כמה הממשלה מובילה ותומכת בחקלאות, הן בתכנון צרכים בחקלאות, הן בהשקעה, בעידוד השקעות הון, הן בהקצאה של שטחים לעיבוד בחקלאות והן לעודד רכישת תוצרת ישראלית במכרזי הממשלה.

יעקב מרגי: ידידי, מכובדי חבר הכנסת קלנר, אין לי ספק שכוונותיך רצויות.

יעקב מרגי: בוא, שתבין, רק במשבר הקורונה: אתה סומך על כוחות השוק – תחרות, תפתחו.

אריאל קלנר: – – –

יעקב מרגי: תן לי.

יעקב מרגי: הממשלה קיבלה החלטה לפתוח רק חנויות של מוצרים חיוניים.

יעקב מרגי: אם לא הייתה חזירות – הגדיר את זה אחד הסוחרים "קניבליזם במסחר" – לא היינו מוצאים שחנויות שמוכרות מוצרים חיוניים יתחילו פתאום למכור צעצועים, למכור נעליים ולמכור דברים אחרים.

יעקב מרגי: שישאירו קצת לאחרים.

יעקב מרגי: אין, כוחות השוק הם אכזריים.

יעקב מרגי: החזק יבלע את הקטן ואת החלש.

יעקב מרגי: אתה לא תוכל לשמור.

יעקב מרגי: תקשיב, אנחנו פה בכנסת מחוקקים חוקים – ואמרתי זאת בוועדה – מתקנים תקנות, לעיתים משיתים עלויות והוצאות על המגזר העסקי, ומייד, ובצדק, באים המעסיקים ואומרים: רגע, מי ישפה אותנו?

יעקב מרגי: השלטון המקומי – אנחנו משתדלים, אני, בכל אופן, כשבאה חקיקה או תקנה שמשיתה עלויות על השלטון המקומי, אני מבקש לדעת על שיפוי.

יעקב מרגי: אם אין שיפוי – לא מקדם.

יעקב מרגי: מישהו פה נקט צעד כזה כלפי החקלאים?

יעקב מרגי: פה חוקקו חוקים מכובדים, נאורים, אוניברסליים.

יעקב מרגי: אנחנו, מה לעשות, רוצים להיות הכי טובים ומובילים בזכויות האדם ובזכויות העובדים.

יעקב מרגי: השתנו עלויות בעשרות אחוזים על החקלאים.

יעקב מרגי: מישהו חשב עליהם?

יעקב מרגי: מישהו נתן את הדעת?

יעקב מרגי: אז בואו, אי-אפשר לומר – הממשלה יושבת מהצד, משקיפה על החקלאות מהצד, וכשתחסר עגבנייה אתה תתקוף את הממשלה, תתקוף את שר החקלאות.

יעקב מרגי: אתה אומר: תן להם, אל תתכנן להם.

יעקב מרגי: תגיד לי, כשלא יתכננו את משק החלב והבן שלך התינוק ירצה חלב ולא יהיו מוצרי חלב – אתה יודע למה לא יהיו?

יעקב מרגי: כי מניפולציה עסקית של יבואנים תקעה לך חמאה – אתה עם החמאה בקושי התמודדת.

יעקב מרגי: מניפולציה.

אריאל קלנר: – – –

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: או צרכים אחרים.

יעקב מרגי: אפשר לעשות מניפולציות כלכליות על הכול.

יעקב מרגי: חקלאות זה לא עסק כלכלי מבחינת המדינה.

יעקב מרגי: המדינה צריכה לקחת את זה כקיימות, כביטחון, ביטחון תזונתי.

יעקב מרגי: עתיד – המשק לשעת חירום זה גם נקודה לדיון, כל מחסני החירום של המזון של מדינת ישראל.

יעקב מרגי: מישהו נתן את הדעת על זה?

יעקב מרגי: פערי התיווך בין מה שעולה לחקלאי, איך שהוא משווק ואיך שקונים את זה ברשתות השיווק – רבותיי, כולנו מסתובבים.

יעקב מרגי: יש לנו יכולת כלכלית, אנחנו מסתובבים ברשתות שיווק, ואנחנו בשוויון נפש מקבלים את המחירים של הירקות והפירות.

יעקב מרגי: זו שערורייה, מה שקורה עם עליית המחירים של מוצרי הירקות והפירות, שערורייה, ואף אחד לא פוצה פה ומדבר.

יעקב מרגי: החקלאים כבויים.

יעקב מרגי: אני רוצה לסיים בתופעה חיובית – תמיד צריך לסיים בטוב, ואמרתי זאת בוועדה.

יעקב מרגי: בזמן הזה שאנחנו מפקירים את החקלאים, בעת הזאת שהפקרנו אותם להתמודד עם כל הקשיים – התחממות כדור הארץ, האקלים, פשיעה חקלאית, עלויות העסקה גבוהות וכל מיני רגולציות כאלה ואחרות והתחרות החזירית של רשתות השיווק – מתפתח דבר חשוב וחיובי וערכי וחינוכי: השומר החדש.

יעקב מרגי: אביא לכם סיפור מהמושב שלי, מפגש אקראי של אחד החקלאים עם איש של השומר החדש.

יעקב מרגי: הוא רואה אותו עובד, מאובק, ואומר לו – התחילו לדבר, פיתחו שיחה: מה אתה עושה?

יעקב מרגי: אומר לו: אני איש פלחה, איש האדמה, עובד, באתי מהשטחים עכשיו.

יעקב מרגי: אומר: אתה נראה לי כבוי, בלי חדווה.

יעקב מרגי: אמר: בטח שאני כבוי, יש לי 30 דונם שאני הולך עכשיו לחרוש אותם; אפילו לא קוטף אותם, לא שווה לי.

יעקב מרגי: אומר לו: למה?

יעקב מרגי: אומר לו: תראה, עולה לי ככה.

יעקב מרגי: ומאז התפתח רומן, והשומר החדש מדי פעם מביא לו של קבוצה נערים מתנדבים, בסכום סמלי, כמובן, עושים עבודת קודש, עבודה מכובדת, עבודה טובה.

יעקב מרגי: אומר לי: יעקב, החיו אותי מחדש, נתנו לי תקווה, נתנו לי אופק.

יעקב מרגי: ואני חושב – וסיפרתי חוויה אישית: אני כילד קטן, בבית הספר היסודי – מי שלא יודע, אני החודש חוגג את יום ההולדת השישים, אז תבינו מתי הייתי – –

מיקי לוי: מזל טוב.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אל תצעק.

יעקב מרגי: אתה מפחיד אותי כשאתה צועק.

יעקב מרגי: פעם אחרונה שצעקת, מישהו – – אז תארו לכם מתי הייתי בבית הספר היסודי.

יעקב מרגי: וכן, יצאנו לקטיף של אפרסקים ושל משמש ושל שזיפים בקיבוצים הסמוכים, במושבים הסמוכים.

יעקב מרגי: קיבלנו תמורה לא ליד – לבית הספר.

יעקב מרגי: יכולנו לצאת עם זה לטיולים שנתיים, לרכוש כרכים של האנציקלופדיה דאז; היום כבר לא צריכים את זה, אבל אז היינו – וזה win-win-win, של כולם.

יעקב מרגי: אסור – זה לא ציניות, זה לא נאיביות.

יעקב מרגי: אפשר גם היום להתמודד עם הקשיים, צריך רק לרצות.

יעקב מרגי: הממשלה צריכה לתכנן.

יעקב מרגי: ואני אומר לך, אני לא אעזוב את זה, ואני לצידך, מכובדי השר.

יעקב מרגי: צריך לעשות הכול כדי שהממשלה תחוקק את חוק החקלאות ותגדיר יעדים ותגדיר את תפקידה של הממשלה בהשגת היעדים האלה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: ולא דיברתי על פורום קהלת.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת מרגי.

מנסור עבאס: מזל טוב.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

מנסור עבאס: אתה אמור לייצג עכשיו את החקלאות הערבית.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, סייד א-ראיס – ככה אומרים – כבוד השר, שר החקלאות, חברנו שוסטר, חבריי חברי הכנסת, לכרוך את העניין של החקלאות עם ההתיישבות ולציין שזה יום מיוחד, יום החקלאות וההתיישבות – בשבילנו, המיעוט הערבי הפלסטיני, בני המקום, הילידים, זה מסמל את הטרגדיה של העם הפלסטיני.

אוסאמה סעדי: מצד אחד, כשמדובר על התיישבות, מדובר כמובן על התיישבות יהודית.

אוסאמה סעדי: מישהו דיבר על התיישבות ערבית?

אוסאמה סעדי: מישהו מדבר על בנייה לערבים?

אוסאמה סעדי: רק הורסים.

אוסאמה סעדי: רק הורסים.

אוסאמה סעדי: כאילו באותו יום – איזה צירוף מקרים – באותו יום שאנחנו מדברים על חקלאות, על התיישבות ועל בנייה, באים והורסים – באותו זמן.

אוסאמה סעדי: באותו זמן, באותה שעה, באותו מקום, כשאנחנו צריכים לבקר, חברי הרשימה המשותפת, בעיר טירה, באותו זמן – ואומרים שלא יודעים.

אוסאמה סעדי: ביקור של שר, שר שמגיע לביקור, מתוכנן מלפני חודש על הדקה, ממש על הדקה.

אוסאמה סעדי: תזמון מצוין, שאנחנו נהיה יושבים עם שר המשפטים ועם קמיניץ, וממול הדחפורים הורסים.

אוסאמה סעדי: זאת התמונה שהם רוצים לתת.

אוסאמה סעדי: לכן אנחנו אמרנו שאנחנו מבטלים את הסיור הזה.

אוסאמה סעדי: כאשר מדובר על התיישבות, אני מזכיר לכם את סעיף 7 בחוק הלאום; עכשיו זה על השולחן של בג"ץ.

אוסאמה סעדי: סעיף 7 מדבר על מתן עדיפות להתיישבות יהודית.

אוסאמה סעדי: אדוני השר, כמה יישובים ערביים נבנו מאז 48', מאז קום המדינה?

אוסאמה סעדי: יותר מ-700-600 יישובים נבנו; אף יישוב ערבי אחד.

אוסאמה סעדי: ועכשיו, בימים האלה, כאילו גם בצירוף מקרים, מדברים על הרחבת שטח השיפוט של היישוב חריש.

אוסאמה סעדי: על חשבון מי?

אוסאמה סעדי: על חשבון הכפרים הסמוכים.

אוסאמה סעדי: הרי כל חריש קמה על הקרקעות שהופקעו מהיישובים הערביים הסמוכים.

אוסאמה סעדי: אז לא מספיק מה שלקחו – עכשיו מרחיבים את שטח השיפוט וחוסמים את ההתפתחות העתידית, מה שנשאר מעתודות הקרקע של הכפרים הערביים הסמוכים.

אוסאמה סעדי: ואני לא רוצה לדבר עכשיו בהרחבה אלא בקיצור.

אוסאמה סעדי: כאשר מדובר על התיישבות בשטחים הפלסטיניים הכבושים צריך לקרוא לילד בשמו: אלה התנחלויות לא חוקיות לפי המשפט הבין-לאומי, וצריך לפרק את ההתנחלויות האלה.

אוסאמה סעדי: זאת העמדה שלנו ברשימה המשותפת, ואנחנו לא מסתירים את זה, אז שלא נבלבל.

אוסאמה סעדי: וכאשר מדובר על חקלאות – אמרת לי, כבוד היושב-ראש, לדבר על חקלאות ערבית – מה נשאר מהחקלאות הערבית?

אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על קרקע של האזרחים הערבים שהופקעה בעשרות חוקים שונים ומשונים.

אוסאמה סעדי: מה נשאר לנו מהקרקע הזאת?

אוסאמה סעדי: 97% זה קרקע מדינה; 3% מכל הקרקע זה קרקע פרטית; מתוכם אולי יש לנו 2% – זה מה שנשאר, וגם מה שנשאר קרקע חקלאית, אדוני השר, לא נותנים לנו לפתח את זה.

אוסאמה סעדי: ולכן, אנחנו, האבות שלנו, שהיו חקלאים בדם שלהם – יושבת כאן חברת כנסת שאבא שלה ז"ל נהרג בזמן שהוא עבד בסהל אל-בטוף, בבקעת בית נטופה.

אוסאמה סעדי: עראבה, העיר שלי, שנקראת עראב אל-בטוף, על שם סהל אל-בטוף – בקעת בית נטופה – שהייתה חיה והתפרנסה מחקלאות – מה נשאר?

אוסאמה סעדי: עשרות אלפי דונם.

אוסאמה סעדי: אדוני השר, אתה ביקרת שם – ביקרת שם וראית את הטרגדיה של בקעת סהל אל-בטוף.

אוסאמה סעדי: כמעט רבע מהבקעה מוצף כמעט כל השנה, ואז אי-אפשר.

אוסאמה סעדי: המים זורמים מטבריה, מהכינרת, לנגב, המוביל הארצי הפקיע את הקרקע מהפלחים, הבעלים שלה, אבל אף אחד לא יכול לקחת קוב אחד בשביל להשקות ולעשות חקלאות.

אימאן ח'טיב יאסין: אסור לשתות, אוסאמה – לשתות, לא להשקות.

אוסאמה סעדי: אסור לשתות.

אוסאמה סעדי: אז על מה מדברים?

אוסאמה סעדי: כאשר קמו הגיבורים מבית ג'ן, מזבוד – ואנחנו היינו שם וראינו.

אוסאמה סעדי: על מה כולם יצאו ונלחמו אנשי בית ג'ן, כבוד השר?

אוסאמה סעדי: אתה יודע מה?

אוסאמה סעדי: תלך תבקר בזבוד.

אוסאמה סעדי: קרקע חקלאית; מישהו בנה סככה, מחסן, גידל ירקות וענבים – נכון, ג'אבר?

אוסאמה סעדי: היינו שם – באו כוחות משטרה ורשות הטבע והגנים.

אוסאמה סעדי: אתם רוצים להשאיר את כל הקרקע, רשות הטבע והגנים, רק בשביל היופי.

אוסאמה סעדי: מדברים על חקלאות ליהודים, וגנים, גנים לאומיים ורשות הטבע והגנים – לערבים; רק להסתכל על הקרקע, ולהגיד: ואללה, מה אחלאהא, איזה יופי.

אוסאמה סעדי: איך נפתח חקלאות?

אוסאמה סעדי: לא בעראבה, בסהל אל-בטוף, לא בסהל טמרה – בשום מקום אין חקלאות.

אוסאמה סעדי: אבל זאת מדיניות כדי שאנשים יתייאשו ויגידו: בשביל מה לנו האדמה הזאת?

אוסאמה סעדי: ונמכור את זה בנזיד עדשים, ואז, כשימכרו את זה, אז אפשר ליישב את זה – ליהודים, לא לערבים.

אוסאמה סעדי: ועוד ענף, כבוד השר – אני לא רוצה לפסוח על זה – ענף הדיג.

אוסאמה סעדי: אנחנו גם היינו בביקור איתך ועשינו סיור.

אוסאמה סעדי: איזו מכה כלכלית נחתה על הדייגים המסכנים – בג'יסר, בפוריידיס, בעכו, ביפו.

אוסאמה סעדי: אני שמעתי שעכשיו החלטתם במשרד החקלאות לתת פיצוי לענף הדיג של 2 מיליון שקל לכל הדייגים.

אוסאמה סעדי: אדוני השר, באמת, זה מגוחך.

אוסאמה סעדי: כמה יצא לכל דייג?

אוסאמה סעדי: אני מבין שאתם אוסרים, כדי לתת לדגים להתרבות בחודשים מסוימים, אבל לפחות תיתנו פיצוי הולם.

אוסאמה סעדי: לא מספיק הקורונה, לא מספיק המשבר הכלכלי, עכשיו גם משבר בענף הדיג?

אוסאמה סעדי: לכן, כבוד השר, כאשר אנחנו מציינים את יום החקלאות, אני מקווה שלפחות תתחילו להראות רצינות.

אוסאמה סעדי: ויש תוכנית, ואתה מודע לתוכנית הזאת, של בקעת בית נטופה, של סהל אל-בטוף, ואנחנו כבר קיימנו כמה ישיבות.

אוסאמה סעדי: אם באמת פניכם להתפתחות ופיתוח רציני, אמיתי וכן, אז תשבו עם החקלאים, תשבו עם ראשי המועצות.

אוסאמה סעדי: היינו בפגישה איתך ביוני, ואני מקווה שאנחנו נקדם את החקלאות בכלל ואת החקלאות הערבית בפרט, אבל לזה צריך קודם כול כוונות טובות ואמיתיות.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, קודם כול, אני רוצה להודות לחבר הכנסת רם בן ברק, יושב-ראש השדולה, על קיום היום הזה – אני חושב שהוא יום חשוב מאוד – כאן בכנסת ישראל.

חמד עמאר: אנחנו בעונת הזיתים.

חמד עמאר: מסיק הזיתים עכשיו.

חמד עמאר: אני מאחל לכולם שתהיה להם עונה מוצלחת, שיהיה הרבה שמן זית במדינת ישראל, כי איכות שמן הזית הישראלי היא הטובה ביותר בעיניי.

חמד עמאר: אני חושב שאנחנו אחת המדינות המפותחות ביותר בטכנולוגיה חקלאית.

חמד עמאר: כל ראשי המדינה, כל המנהיגים של מדינת ישראל, בכל מקום שאליו הם מגיעים בעולם, מתגאים בטכנולוגיה החקלאית שלנו, ואני אומר לכם, הטכנולוגיה החקלאית שלנו נמצאת בהרבה מדינות בעולם.

חמד עמאר: אבל אצלנו כאן, במקום שנשקיע יותר במו"פ החקלאי כאן במדינת ישראל – אני זוכר שכשהיה חבר הכנסת יאיר שמיר שר החקלאות, ניסינו להשקיע במו"פ בקריית שמונה, במו"פ חקלאי שנמצא שם, ולהשקיע 5 מיליון שקל כדי להביא חוקרים דרוזים שיפתחו את הנושא של החקלאות במגזר הדרוזי.

חמד עמאר: זה לא יצא לפועל.

חמד עמאר: הקצו את הכסף בתוכנית החומש, אבל הוציאו אותו משם.

חמד עמאר: אני לא יודע איך זה היה שהוציאו את הכסף ולא השקיעו במו"פ החקלאי, שנפתח את החקלאות במגזר הדרוזי.

חמד עמאר: אבל מה שחשוב כאן – אני רוצה לדבר קצת על החקלאות, ואני אתחיל ברמת הגולן, בנושא של התפוחים.

חמד עמאר: עכשיו הייתה העונה של התפוחים ברמת הגולן.

חמד עמאר: שנים רבות התפוחים היו מועברים לסוריה ומסוריה היו עוברים למדינות המפרץ.

חמד עמאר: לאותם חקלאים הייתה פרנסה, ופרנסה בכבוד.

חמד עמאר: בשנים האחרונות אין את האפשרות הזאת, לכן אותם חקלאים נתקעים עם הרבה סחורה, הרבה מאוד סחורה.

חמד עמאר: אפילו לא משתלם להם, אדוני היושב-ראש, לעבד את החקלאות שלהם, לעבוד על התפוחים שלהם.

חמד עמאר: התפוח של רמת הגולן ידוע בטעמו הטוב.

חמד עמאר: כל התפוחים שאנחנו מייבאים מכל העולם – ומייבאים הרבה תפוחים – לא מגיעים לרמה של התפוחים של רמת הגולן.

חמד עמאר: אני רוצה לשמוע מהשר אם הוא בדק את העניין, אם יש לו תוכנית לעזור לאותם חקלאים מרמת הגולן, כי דיברו איתי הרבה שם – הם תקועים עם הרבה סחורה, והם לא יודעים איך לשווק אותה ואיפה ישווקו אותה.

חמד עמאר: הנקודה השנייה שאני רוצה לדבר עליה – במדינת ישראל אין דור המשך לחקלאות, אבל אצלנו הדרוזים מתעורר נושא החקלאות מחדש, במיוחד אצל אנשים צעירים שרוצים להקים רפתות, לולים.

חמד עמאר: אני בעצמי הייתי בוועדת הכלכלה ודאגנו – אז לא היו מכסות של ביצים למגזר הדרוזי, אפילו לא יכולת לקבל מכסה של ביצה אחת.

חמד עמאר: הכנסתי את זה בחוק.

חמד עמאר: יש מכסות ללולים עכשיו, יש אפשרות להקים לולים במגזר הדרוזי, אבל דיברו איתי הרבה שיש להם הרבה חסמים בנושא.

חמד עמאר: אני רוצה גם לשמוע מהשר אם הסירו את החסמים להקמת לולים ואם יש כוונה להוסיף מכסות במגזר הדרוזי ולתת להם את האפשרות.

חמד עמאר: מכאן – לנושא הרפתות.

חמד עמאר: להקים רפת ביישוב דרוזי זה משימה בלתי אפשרית.

חמד עמאר: יש לך קרקע חקלאית, יש לך הכול, אבל להקים רפת זה משימה בלתי אפשרית.

חמד עמאר: לא נותנים לך.

חמד עמאר: היום דיברתי עם ראש רשות, כי אמרתי לו שאני רוצה לדבר ביום החקלאות.

חמד עמאר: זה יום חשוב, אני אוהב את היום הזה, תמיד דיברתי ביום הזה.

חמד עמאר: אני רוצה לשמוע ממך על החסמים.

חמד עמאר: הוא הקריא לי כמה דברים ואמר לי אותם: רפתות, לולים, מכסות מים, מבנים חקלאיים, הכול – אין אפשרות.

חמד עמאר: לכן גם בנושא של רפתות – – –

ג'אבר עסאקלה: גם קרקע כמעט לא נשארה.

חמד עמאר: קרקע – אני אדבר על הקרקע.

חמד עמאר: אל תדאג, חבר הכנסת ג'אבר, אני זוכר את כל מה שאני צריך לדבר עליו.

חמד עמאר: אני זוכר כמה קרקע הייתה לנו, אבל אני רוצה לגמור עם הרפתות.

חמד עמאר: חבר טוב שלי השתחרר מהצבא בדרגת סגן-אלוף.

חמד עמאר: הוא היה מג"ד בתפקידו האחרון.

חמד עמאר: יצא מהצבא – מה הוא עושה היום?

חמד עמאר: הקים רפת.

חמד עמאר: לקח לו מעל שלוש שנים לקבל את האישורים להקמת רפת, אבל בסופו של דבר הוא הקים רפת, ולהגיד לך – לתפארת.

חמד עמאר: הוא הקים אותה בשפרעם.

חמד עמאר: לתפארת.

חמד עמאר: הרבה צעירים רוצים לעשות את זה היום, אבל יש הרבה חסמים.

חמד עמאר: אני רוצה לשמוע מהשר כאן אם יש אפשרות היום להסיר את החסמים האלה, לאפשר להם להקים את הרפתות, לאפשר להם להתפתח.

חמד עמאר: אנחנו רוצים לעשות חקלאות – נושא החקלאות הוא נושא חשוב לנו כמדינה – ולפתח את החקלאות.

חמד עמאר: ואני חושב ששר החקלאות זה התפקיד החשוב ביותר, כי הוא קשור לכל דבר שאנחנו אוכלים, לקיום שלנו כמדינה.

חמד עמאר: אני רוצה לשמוע גם בנושא של הרפתות ובנושא של מכסות המים.

חמד עמאר: יש קושי רב לקבל מכסות מים.

חמד עמאר: אותם חקלאים שרוצים לפתח משקיעים הרבה כסף, אבל בסופו של דבר, כשרוצים לקבל מכסות מים, נתקלים בקשיים רבים ולא מצליחים לקבל את מכסות המים, ומשלמים לפעמים, כי אם רוצים לעשות חקלאות, משלמים הרבה מאוד כסף על המים, הרבה מאוד כסף.

חמד עמאר: לוקחים מים כאילו זה מים ביתיים כדי לקדם את החקלאות, אבל זה לא משתלם להם, ועוצרים מהר מאוד.

חמד עמאר: לכן גם בנושא הזה אני רוצה לשמוע את השר, אם הוא יכול לתת לנו תשובות בנושא של מכסות המים.

חמד עמאר: בנושא של זבוד – אתם יודעים על מה קמה כל המהומה?

חמד עמאר: על מישהו שרצה להקים מבנה חקלאי קטן, מחסן חקלאי, מחסן חקלאי קטן שרצה להקים.

חמד עמאר: היום יש הוראה שאפילו אם אתה מקבל היתר למחסן חקלאי – לא לחבר אותך לחשמל.

חמד עמאר: יש הוראה.

חמד עמאר: אתה לא יכול לחבר מחסן חקלאי בצפון לחשמל אפילו אם עמוד חשמל עובר ליד המחסן שהקמת.

חמד עמאר: אתה לא יכול להתחבר, כי יש הוראה היום שלא מחברים יותר מחסנים חקלאיים לחשמל.

חמד עמאר: אבל עד שהוא מקבל אישור למחסן חקלאי – זו משימה בלתי אפשרית.

חמד עמאר: זבוד זה מקום כל כך טוב לחקלאות, שעושים בו חקלאות שנים רבות.

חמד עמאר: הפכו אותו מאזור חקלאי – זו קרקע פרטית בטאבו.

חמד עמאר: מעל 15,000 דונם זו קרקע פרטית בטאבו.

חמד עמאר: המדינה החליטה להפוך את זה לשמורה, אבל אותם אנשים רוצים לעשות חקלאות שם, זו הקרקע שלהם.

חמד עמאר: וזה מה שהיה בזבוד, בבית ג'ן.

חמד עמאר: אני רוצה לדבר גם – חבר הכנסת ג'אבר נגע בנושא של הקרקעות.

חמד עמאר: לעדה הדרוזית לפני קום המדינה היו 340,000 דונם שטח חקלאי.

חמד עמאר: 340,000 דונם.

חמד עמאר: היום יש לנו פחות מ-70,000 דונם.

חמד עמאר: רוב הקרקעות הופקעו.

חמד עמאר: הוקמו אזורי תעשייה, הוקמו בסיסי צה"ל, הוקמו דברים.

חמד עמאר: כשהוקמו בסיסי צה"ל, הדרוזים לא קמו, אבל כשהקימו אזור חקלאי, הפכו מבסיס צה"ל לאזור תעשייתי – איפה אני, בעל הקרקע?

חמד עמאר: איפה היישוב שלי שיקבל את הארנונה?

חמד עמאר: גם את זה לא קיבלו.

חמד עמאר: לכן אני אומר לך, היום הזה הוא יום חשוב מאוד.

חמד עמאר: אני רוצה שנפתח את החקלאות שלנו, אני רוצה שיהיה דור המשך בחקלאות, וזו בעיה במדינת ישראל.

חמד עמאר: אני רוצה שכל חקלאי במדינת ישראל יתפרנס בכבוד.

חמד עמאר: אני לא רוצה להביא לו, לאותו חקלאי, יבוא שיתחרה באותו חקלאי, כי אם נעשה חשבון, חשבון קטן, של ההשקעה הכספית של משפחה, בין לעשות את החקלאות הישראלית ובין לייבא את זה, בשנה זה לא מסתכם בהבדל של 1,000 שקל; ההבדל אפילו פחות בהרבה מ-1,000 שקל, מאות שקלים, אבל אנחנו הורסים משפחות גדולות, משפחות שעבדו בחקלאות שנים רבות.

חמד עמאר: אני מקווה שהשר ייתן לנו קצת תשובות בנושא של חקלאות במגזר הדרוזי, ייתן לי תשובה בקשר לרמת הגולן והתפוחים, כי זו העונה.

חמד עמאר: תודה רבה, ושיהיה יום מוצלח לכולם.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת חמד עמאר.

מנסור עבאס: ישיב שר החקלאות ופיתוח הכפר, השר אלון שוסטר, בבקשה.

אנטאנס שחאדה: – – –

חמד עמאר: לא, אנחנו נשנה לשמאל.

חמד עמאר: אני אשלח – – – אני רוצה לקבל תשובה – – –

מנסור עבאס: חברי הכנסת, חברי הכנסת, תודה לכם.

מנסור עבאס: בבקשה, אדוני השר.

אלון שוסטר: אדוני היושב-ראש, ראשית, אני רוצה להודות ליושב-ראש הכנסת, שישב כאן, על הדברים המדויקים שהוא אמר.

אלון שוסטר: תודה לשדולת החקלאות והכפר, ולחבר הכנסת בן ברק במיוחד, על היוזמה, ליושבי-ראש הוועדות, בדגש על חבר הכנסת מרגי, שהיה כאן – – –

יעקב מרגי: אני נמצא – – –

אלון שוסטר: נמצא לגמרי, בחייכם.

אלון שוסטר: יקיר המגזר.

אלון שוסטר: תודה על העלאת הנושאים החשובים בוועדותיהם.

אלון שוסטר: המורשת התרבותית של עם ישראל ושל כל יושבי הארץ הזאת שזורה בחיבור שבין האדם לאדמה.

אלון שוסטר: הקשר בין העם לאדמת ארצו עובר דרך עיבודה ועבודתה.

אלון שוסטר: א"ד גורדון, מחלוצי העבודה והעלייה הציונית, אמר: "בעבודה לקינו ובעבודה נירפא".

אלון שוסטר: הוא מתכוון לעבודת האדמה כאן, בארץ הזאת.

אלון שוסטר: הוא זוכר את נבואת הנחמה של עמוס הנביא – –

ג'אבר עסאקלה: היום רק תאילנדים עובדים בחקלאות.

אלון שוסטר: לא רק.

אלון שוסטר: לא רק.

אלון שוסטר: לא רק.

אלון שוסטר: – – "ושבתי את שבות עמי ישראל ובנו ערים נשמות וישבו ונטעו כרמים ושתו את יינם ועשו גנות ואכלו פריהם".

אלון שוסטר: גם מעגל השנה היהודי קשור בקשרי עבותות עם מעגל השנה החקלאי ומלמד על קשר עמוק ורב-דורות בין עם ישראל העתיק ובין החקלאות.

אלון שוסטר: החקלאות של היום, חברים וחברות, היא חקלאות אינטנסיבית, מתקדמת, מדייקת.

אלון שוסטר: הסקטור החקלאי הישראלי השכיל לקחת את מיטב הפיתוחים הטכנולוגיים שהדמיון האנושי העמיד – אינטליגנציה מלאכותית, יכולות עיבוד תמונה מתקדמות, הנדסה גנטית, רובוטיקה ועוד – והטמיע אותם במערך גידול המזון.

אלון שוסטר: מרחבי העולם נושאים אלינו עיניים – אל הידע, אל המחקר והפיתוח.

אלון שוסטר: ידידותינו החדשות מהמפרץ מבקשות להגיע לכאן וללמוד כיצד אנחנו מקיימים חקלאות משגשגת בתנאי מדבר, כיצד מפתחים זני צמחים עמידים לאקלים קיצוני, כיצד מוציאים את מקסימום היבול ממינימום שטח האדמה.

אלון שוסטר: כדי להמשיך להיות אור לגויים בכל מה שקשור למערך החקלאות, מדינת ישראל צריכה לכוון לטווח ארוך.

אלון שוסטר: אסור לקפוא על השמרים.

אלון שוסטר: עלינו להמשיך ולהשקיע בענפי החקלאות שלנו כפי שעשינו שנים ארוכות כדי להבטיח שבבוא העת, בבוא הצורך, ייתנו ענפי החקלאות שלנו את פריים.

אלון שוסטר: לא כולם חושבים כמוני וכמונו, ואני מוצא את עצמי חדשות לבקרים נדרש להגן ציבורית על החקלאות הישראלית, על התכנון הרצוי, על מידת התכנון הרצוי בחקלאות הישראלית, על האחריות המדינתית לחקלאות שלנו.

אלון שוסטר: מה שפעם היה מובן מאליו – שללא חקלאות לא תתקיים מערכת לאומית מלאה – היום נתון בסימני שאלה של ספקנים ומערערים.

אלון שוסטר: ובכן, ללא השקעה משמעותית במחקר ופיתוח של טכנולוגיות חדשניות, אדוני היושב-ראש, ללא השקעה בהטמעת הטכנולוגיות הללו בתוך ענפי החקלאות בישראל, אנחנו, כולנו, נישאר מאחור.

אלון שוסטר: ללא השקעה משמעותית לא נוכל לקיים מערכת כלכלית פתוחה שבה לצד קיום מכובד של חקלאות מקומית יהיה מקום גם ליבוא הגון של תוצרת חקלאית.

אלון שוסטר: חשוב שנזכור: החקלאות איננה רק עוד ענף כלכלי המייצר סחורות.

אלון שוסטר: החקלאות הישראלית היא רכיב חיוני בביטחון המזון הלאומי של מדינת ישראל.

אלון שוסטר: אמר קודם חבר הכנסת מרגי, יושב-ראש ועדת הכלכלה: החקלאות היא לא רק עסק, היא עניין גדול מעבר לזה.

אלון שוסטר: כמה מילים לחברים שהתייחסו.

אלון שוסטר: חבר הכנסת טסלר, אנחנו פועלים במרץ, ממש בשעות ובימים אלה, להשלים את ההיערכות לשנת השמיטה.

אלון שוסטר: המשימה שלנו היא שלכל אזרח, תושב ישראלי, יהיה את האוכל הבריא, הנגיש, בשנה הבאה, בעוד פחות מ-11 חודשים.

אלון שוסטר: צריך להיערך לזה כבר.

אלון שוסטר: לחבר הכנסת אוסאמה סעדי, שאמר דברים חשובים וכואבים, אומר – אתמקד בנושא אחד גדול: עם כניסתי למשרד, אחד הנושאים שביקשתי להקדיש תשומת לב מיוחדת לגביו הוא החקלאות במגזר הערבי, ואני מוסיף: הדרוזי.

אלון שוסטר: הנחיתי את גורמי המקצוע במשרדי לקדם תוכנית חומש למגזר שכוללת בין היתר את הסוגיה החשובה והכואבת של בקעת בית נטופה, בטוף.

אלון שוסטר: התוכנית נמצאת בשלבי הכנה מתקדמים, ובימים אלה נציג המשרד שאמון על הנושא מקיים פורום של ראשי רשויות ערביות להציג לפניהם את התוכנית ולהתאימה לצרכים באופן המיטבי.

אלון שוסטר: לפורום זה יוזמנו אנשי ציבור נוספים, ואני מזמין גם את חברי הכנסת ואנשי ציבור אחרים להשתתף ולהשמיע את דבריהם.

אלון שוסטר: חבר הכנסת קלנר אמר כמה דברים בזווית אחרת.

אלון שוסטר: אני אחדד: בכל המדינות בעולם – מדינות ה-OECD, שאנחנו רוצים להשתוות אליהן – קיימת מעורבות מדינתית והשקעה משמעותית ותכנון סדור, בוודאי של משק החלב, שדורש השקעות ארוכות טווח, זמן מדף קצר, בוודאי במדינת אי כמו שלנו.

אלון שוסטר: לחבר הכנסת מרגי אני אומר שאנחנו מתכוונים להגיש בקרוב, ממש בקרוב – רצינו אפילו היום; לא הצלחנו – חוק, וננסה שזה יהיה חוק-יסוד: החקלאות, להציג ולהצהיר את החשיבות הלאומית מרחיקת הלכת של עבודת האדמה.

אלון שוסטר: חבר הכנסת עמאר, אתה העלית כמה דברים.

אלון שוסטר: מכיוון שלא קיבלתי מראש, אני אוכל לומר רק לגבי מכסות הלולים, שיש התייחסות לכך בתקנות שנביא לוועדת הכלכלה.

אלון שוסטר: יש הנושא של שיווק תפוחים, נושא הרפתות, נושא מכסות המים, שאני אשמח להתעסק בזה, או לתת תשובה, או לבקש את אנשיי גם להיפגש איתך וגם להתייחס.

אלון שוסטר: רק דבר אחד אני ארשה לעצמי להעיר: האירוע בבית ג'ן הוא אירוע שבו מצד אחד אנחנו עומדים עם כאב גדול, ואולי אפילו חוסר הבנה, איך מתייחסים כך לחקלאים שמחזיקים בקרקע כל כך הרבה שנים, ומצד שני התנגדות נחרצת ושלילה, לפחות מבחינתי, של אלימות, והייתה שם אלימות קשה באירוע לפני כמה חודשים.

אלון שוסטר: התפקיד שלנו, כמובן כמדינה, זה לנסות לשבת ביחד, כל הגורמים הרלוונטיים.

אלון שוסטר: אף אחד לא יצא עם כל תאוותו בידו, אבל צריך לעשות חקלאות גם באזורים רגישים, רק החוכמה היא באמת המינון המתאים.

אלון שוסטר: אני אנסה לסיים.

אלון שוסטר: בפתח המאה ה-21, החקלאות הישראלית מבקשת להמשיך לייצר מזון טעים, בריא ובמחיר הגון, אדוני היושב-ראש, לישראלים ולכל העולם, עם אפשרות לייצא את תוצרתנו גם אל מדינות הים.

אלון שוסטר: אנחנו מבקשים לייצר מזון בלי להרוס את הסביבה; אנחנו מבקשים לשפר את רווחת בעלי החיים בבית ובמשק; אנחנו מבקשים לשמור על מרחבים פורחים ופתוחים לשמחת לב כל תושבי מדינת ישראל – אסור שצורכי הבינוי ישחיתו לבלי שוב את עתודת הקרקע החקלאית היקרה מפז; אנחנו מבקשים לקיים התיישבות כפרית איתנה בגבולות הארץ – בצפון, בדרום ובמרכז; יש לה ערך לאומי שאין להתכחש לו; אנחנו מבקשים להמשיך ולפאר את הריה ועמקיה, מישוריה ובקעותיה של הארץ שלנו בשבעת מיניה המסורתיים ובעוד עשרות ממיניה המתחדשים.

אלון שוסטר: אני מבקש לקרוא מעל הדוכן המכובד הזה לכל יושבי הבית – מימין, משמאל, מהמרכז, משלל המגזרים – לחזק את החקלאות שלנו, לפעול למענה, לדבר בשבחה ובשבחם של החקלאים, דוברי העברית, דוברי הערבית והאמהרית – פגשתי אותם – העושים את עבודתם נאמנה ובמסירות ומייצרים עבור כולנו מזון טרי ובריא בשדות הארץ, בגבולות, בפריפריה ובמרכז הארץ.

אלון שוסטר: אין לנו חקלאות אחרת.

אלון שוסטר: תודה, ויום שמח לכולנו.

מנסור עבאס: תודה לשר אלון שוסטר.

מנסור עבאס: אנחנו נשמע עמדה נוספת, של חברת הכנסת אימאן יאסין, ואז נחליט מה אנחנו עושים עם ההצעה.

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד היו"ר, כנסת נכבדה, (אומרת דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: ביום החקלאות ברצוני לברך את כל עובדי האדמה ועובדות האדמה שממשיכים להיאחז באדמה.

אימאן ח'טיב יאסין: ברצוני לברך את אלה שזרועותיהם חזקות למרות גילם המבוגר ובימים אלו קוטפים זיתים, ולהזכיר, בפרט בתקופה זו, את השרפות שהתרחשו ואת מטעי הזיתים שנשרפו ועד עכשיו אין פיצוי בגינם.

אימאן ח'טיב יאסין: ברצוני להשמיע את קולם ולנסות לומר ולהעביר את המסר של עובדי האדמה של אל-בטוף) – לזעוק את זעקתם.

אימאן ח'טיב יאסין: תחזירו את החיים ואת הכבוד (אומרת בערבית: לסהל אל-בטוף, למשפחות ולתושבים בני המקום.

אימאן ח'טיב יאסין: תהיו בריאים, ואנחנו פה נשארים ונאחזים בקרקע הזאת, שאין לה תחליף.

אימאן ח'טיב יאסין: )

מנסור עבאס: (אומר בערבית: תהיי בריאה, עובדת האדמה חברת הכנסת אום שחאדה.

מנסור עבאס: ) תודה, חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין.

מנסור עבאס: אדוני השר, אתה מציע להעביר את זה לוועדה מיוחדת?

מנסור עבאס: מסוימת?

מנסור עבאס: איפה חבר הכנסת רם בן ברק, שהציע?

קריאה: היום התקיים פה יום דיונים.

אלון שוסטר: היום התקיימו דיונים בוועדת הכלכלה כל הזמן.

מנסור עבאס: אז מסתפקים?

מנסור עבאס: אוקיי, ירדנה, מסתפקים בדיון שהיה.

אוסאמה סעדי: עכשיו עוברים ליום מיוחד של שאילתות של סעיד.

מנסור עבאס: חברים, הסתפקתם בתשובת השר?

מנסור עבאס: חבר הכנסת אוסאמה סעדי?

אוסאמה סעדי: כן.

מנסור עבאס: כן?

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: תודה לכם.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום.

מנסור עבאס: יש לנו יום ארוך של שאילתות.

מנסור עבאס: נתחיל עם כבוד השר אלון שוסטר – שאילתות ותשובות לשר החקלאות, בבקשה.

מנסור עבאס: תכין את עצמך, חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

מנסור עבאס: נתחיל עם חבר הכנסת אוריאל בוסו, בבקשה.

מנסור עבאס: שאילתה דחופה מס' 100, של חבר הכנסת אוריאל בוסו, בנושא: שפעת העופות התגלתה בעמק יזרעאל ובשלושה קיבוצים בצפון, בבקשה.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, אני מבקש לחרוג מהפרוטוקול, לברך את השר, לציין את החקלאות ואת ההתיישבות.

אוריאל בוסו: גם זכתה הכנסת בְשר בָשר מבשרה של ההתיישבות והחקלאות.

אוריאל בוסו: יישר כוח.

אוריאל בוסו: שפעת העופות התגלתה בעמק יזרעאל ובעמק בית שאן, בקיבוצים שלוחות ומעיין צבי.

אוריאל בוסו: הציבור, החרדתי ממילא, צמא לקבל את מלוא האינפורמציה.

אוריאל בוסו: רצוני לשאול: 1.

אוריאל בוסו: מה התגלה עד כה? 2.

אוריאל בוסו: מה זה אומר לגבי הצרכן בערי ישראל?

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת.

מנסור עבאס: בבקשה, אדוני השר.

אלון שוסטר: תודה רבה על השאלה, חבר הכנסת בוסו.

אלון שוסטר: אני חושב שזאת שאלה חשובה, ויפה עשתה נשיאות הכנסת כאשר היא החליטה לזרז את המענה.

אלון שוסטר: במהלך שלושת השבועות האחרונים התגלו בישראל עשרה מוקדים של שפעת עופות ברחבי הארץ, בלולים מסחריים ובעופות בר, קרי, עופות נודדים בדרך כלל.

אלון שוסטר: נפגעו שבעה משקים מסחריים, ובהם שלושה משקי רבייה של פטמים – מקום שבו מייצרים את האפרוחים – ומשק רבייה של תרנגולי הודו.

אלון שוסטר: כל מקרי שפעת העופות שאובחנו, הן בעופות מסחריים והן בעופות בר בישראל בעונה הזאת, משויכים לנגיף מסוג – תרשום – H5N8, ככה קוראים לו; לא COVID-19, H5N8.

אלון שוסטר: זן שפעת זה הוא אלים מאוד לעופות, אך חשוב להדגיש כי עד כה לא אובחנה תחלואת אדם בזן זה של נגיף השפעת בארץ או בעולם בכלל.

אלון שוסטר: הנגיף ככל הנראה הגיע לארץ מאירופה והופץ על ידי עופות נודדים.

אלון שוסטר: מבחינתם השמיים לא סגורים, הם באים.

אלון שוסטר: למיטב הערכת גורמי המקצוע במשרדי, ההדבקה אינה מלול ללול, אלא זו תופעה שהטבע מייצר.

אלון שוסטר: על מנת לטפל בהתפרצות הנגיף משרד החקלאות מטיל – כאשר הוא מתגלה, מייד עם ההתגלות – הגבלות תנועה של עופות, ביצים ועובדי לול מסביב לאותו מוקד מאובחן של התפרצות, מנחה להגברת בטיחות ביולוגית בענף הלול בכלל ובקרב העובדים ונותני השירות למשקי מוקד ההתפרצות או משקים באזור – תלוי בסיטואציה ובקרבה – ומבצע בדיקות לאיתור הנגיף בלהקות מסחריות ובעופות בר.

אלון שוסטר: לשאלה על האפקט – עד כה הלהקות שנפגעו לא יוצרות מחסור בשוק ולא צפויה בעיית היצע, לא מבחינת בשר העוף ולא מבחינת ביצים, וכן לא צפויה פגיעה בזמינות המזון או במחיר.

אלון שוסטר: כושר הייצור המקומי עומד במצב של עודף על הביקוש ולא צפויה פגיעה בצרכנים.

אלון שוסטר: תודה על השאלה.

מנסור עבאס: שאלה נוספת.

אוריאל בוסו: האמת היא שהשר ענה תשובה רחבה, גם על ההשפעה הכלכלית – כי לא צפויה.

אוריאל בוסו: ציינת בתשובה שעד כה לא נתגלתה הדבקה של בני אדם.

אוריאל בוסו: האם יש איזה חשש והמשרד נערך לכך, של הדבקה לבני אדם, חלילה?

אוריאל בוסו: מה עושים במצב כזה, או שאין בכלל כזאת סכנה?

אוריאל בוסו: כי אמרתם "עד כה".

אלון שוסטר: צריך להיות מדויקים.

אלון שוסטר: יש אפשרות תיאורטית של מעבר הנגיף – בסוף הנגיף עובר גם לגופים, יכול לעבור לגוף של אדם.

אלון שוסטר: יתרה מזו, החשש הוא מסוג של השתכללות של הנגיף, חיבור שלו לנגיפי שפעת אחרים של בני אדם.

אלון שוסטר: זה יכול לקרות; זה לא קרה עד עכשיו.

אלון שוסטר: אגיד כך: אם זה יקרה, זו תופעה לא פשוטה, וזה כמובן יהיה בסמכות משרד הבריאות.

אלון שוסטר: לכן הטיפול של בני האדם שעוסקים בטיפול בעופות החולים הוא ממוגן – אני חושב שיותר חמור מאשר הצוותים שניגשים לטיפול בקורונה – עם לבוש מלא ועם מערכות נשימתיות.

אלון שוסטר: כל הבגדים הם חד-פעמיים.

אלון שוסטר: זה לא עובר במהלך הטיפול, וצריך לקוות שזה יעבור כמו שעברו שפעות העופות הקודמות.

מנסור עבאס: תודה, אדוני השר.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לשאילתות של חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

מנסור עבאס: שאילתה מס' 149: כלבים משוטטים כסכנה לציבור.

מנסור עבאס: בבקשה.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: תודה, כבוד השר.

סעיד אלחרומי: ראשית, לפני שאני מתחיל בשאילתה, בעניין יום החקלאות, אני רוצה לציין את עשרות אלפי הדונמים שהמדינה חורשת בכל שנה של יבולים וחקלאות בדואית.

סעיד אלחרומי: הייתי מציע שיהיה שיתוף פעולה לפחות בנושא הזה.

סעיד אלחרומי: במקום לחרוש אותם, אולי נחשוב על רעיון לפתח אותם לטובת תושבי הנגב, בעלי הקרקעות, ולטובת המדינה בכלל.

סעיד אלחרומי: זה רעיון שאני זורק לשר לחשוב עליו.

סעיד אלחרומי: לעניין השאילתה, כבוד השר, ביישובים הבדואיים בנגב משוטטים אלפי כלבים שהפכו למטרד בריאותי, סביבתי וסכנה לשלום הציבור.

סעיד אלחרומי: בתקופה האחרונה הכלבים תוקפים אזרחים, ואף הרגו ילדה ביישוב ביר הדאג'.

סעיד אלחרומי: רצוני לשאול: 1.

סעיד אלחרומי: מה התוכנית של משרדך לטיפול בסוגיה?

סעיד אלחרומי: 2.

סעיד אלחרומי: כיצד פעל משרדך בנושא לאחר שהכלבים תקפו והרגו את הילדה בביר הדאג'?

אלון שוסטר: תודה רבה, חברי חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

אלון שוסטר: התשובה שאני נותן כעת הוכנה בהתייעצות עם ד"ר תמיר גושן – הוא מנהל השירותים הווטרינריים בפועל – ולאחר בדיקתו המקצועית אני אשיבך כך: בעיית הכלבים המשוטטים, המתפרעים, אינה בעיה ייחודית ליישובים הבדואיים בנגב.

אלון שוסטר: האחריות לטיפול בשוטטות בעלי חיים בכלל וכלבים בפרט בתחומי הרשויות היא של הרשויות המקומיות, ומהווה את אחד התפקידים החשובים של הרופאים הווטרינריים הרשותיים במחלקה הווטרינרית ברשות המקומית.

אלון שוסטר: השירותים הווטרינריים במשרדי מהווים גוף מנחה, מפקח ומסייע, ובמסגרת זו ניתן אישור לשימוש בחץ רעל על ידי הרופא הווטרינר הרשותי או לסיוע של מפקחי יחידת הפיצו"ח בפעולת ירי בכלבים מתפרעים שלא ניתנים ללכידה.

אלון שוסטר: אישורים אלה ניתנים במשורה, לא בקלות, רק לאחר שכל האמצעים האחרים ללכידת הכלבים על ידי הרשות המקומית מוצו ללא הצלחה, ורק במקומות שבהם ניתן לבצע ירי בלי לסכן את הציבור.

אלון שוסטר: עוד יצוין כי בשטחים גליליים, שאינם שייכים לאף רשות, מטפלות הלשכות הווטרינריות המחוזיות של השירותים הווטרינריים, כלומר שלנו, בסיוע יחידת הפיצו"ח של המשרד, וזאת באופן ממוקד למניעת התפשטות מחלת הכלבת.

אלון שוסטר: בימים אלו השירותים הווטרינריים במשרד החקלאות בונים צוות משותף, יחד עם משרדים וגופים נוספים – משרד הביטחון, רט"ג, משרד הפנים המשרד להגנת הסביבה, קק"ל והשלטון המקומי – למתן פתרון לכלבים משוטטים בשטחים הגליליים.

אלון שוסטר: עוד מפעיל המשרד תוכנית לצמצום רבייה של כלבים משוטטים בכל הארץ, ובתוכה גם מחקר שנוגע לנושא הזה.

אלון שוסטר: אחד הגורמים המרכזיים לבעיה הוא הסניטציה הלקויה בתחום הרשויות המקומיות הללו, המאפשרת מקורות מזון לכלבים משוטטים.

אלון שוסטר: כדי לסייע לרשויות המקומיות גם בתחום הזה רכש משרד החקלאות משאיות המופעלות על ידי רשות הטבע והגנים והן עוברות ואוספות פגרי בעלי חיים מהיישובים הבדואיים בנגב כדי למנוע הפצת מחלות ולשפר את הסניטציה באזור.

אלון שוסטר: בנוסף, בימים אלו יוציא המשרד קול קורא למחקר משותף של השירותים הווטרינריים ושל בית הספר לרפואה וטרינרית של האוניברסיטה העברית שיתמקד במקורות הבעיה בנגב ובפתרונות אפשריים, וכן יש מיזם נוסף, משותף לאגף רווחת בעלי חיים בשירותים הווטרינריים, בית החולים הווטרינרי ובית הספר אשל הנשיא, להדרכה וחינוך בנושא רווחת בעלי חיים בכלל וכלבים בפרט, אשר נמצא בשלבי כתיבה סופיים.

אלון שוסטר: לאחר המקרה הטרגי בביר הדאג' כינס מנהל השירותים הווטרינריים ישיבה דחופה בהשתתפות מנהל הלשכה הווטרינרית בנגב, הרופא הווטרינר העירוני של מועצה אזורית נווה מדבר, שהיישוב ביר הדאג' נכלל בה, נציג ועד תושבי ביר הדאג', הרופאה הווטרינרית העירונית של המועצה האזורית רמת הנגב ונציג המועצה.

אלון שוסטר: ב הודגשה שוב אחריות המועצות האזוריות לטיפול בכלבים המשוטטים ובסניטציה בשטחן ובסביבתן.

אלון שוסטר: יצוין כי לאחר הישיבה פנתה המועצה האזורית נווה מדבר באמצעות היועץ המשפטי שלה בטענה שאין לה תקציב לטיפול בבעיה.

אלון שוסטר: נוסף על כך הגיש הרופא הווטרינר העירוני שלה בקשה לתקצוב תוכנית לטיפול בכלבים משוטטים ומתפרעים באזור הכוללת הסברה, לכידה וטיפול בכלבים אלו.

אלון שוסטר: הבקשה נמצאת בבדיקה.

אלון שוסטר: תודה.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: שאלה נוספת.

סעיד אלחרומי: תודה, כבוד השר.

סעיד אלחרומי: מכיוון ששנינו היינו ראשי רשויות ומכירים את פעילות הווטרינרים הרשותיים, בשטחים הגליליים, שהם מבחינתנו גם הכפרים הלא-מוכרים בנגב – ויש 35 כפרים – אני שמעתי את מה שאתה מציע, אבל הייתי שמח – לשאול אם יש שיתוף פעולה עם ראשי הוועדים שם, עם האנשים של הכפרים האלה.

סעיד אלחרומי: אני יכול לתת את כתובת המועצה לכפרים הלא-מוכרים.

סעיד אלחרומי: יש את ראשי הוועדים – אלה אנשים שבהתנדבות אפשר להכשיר אותם ולשתף פעולה איתם בטיפול בסוגיה.

סעיד אלחרומי: הדבר השני שאפשר, אופציה שנייה – לחלק את השטחים הגליליים האלה לאזורים באחריות המועצות האזוריות, כמו שקורה בחינוך וברווחה.

סעיד אלחרומי: למשל מבחינת חינוך ורווחה חלק מהכפרים הלא-מוכרים שייכים לנווה מדבר, חלק שייכים למועצת אל-קסום, אז גם את הטיפול בכלבים המשוטטים בכפרים האלה אפשר לשייך למועצות האזוריות.

אלון שוסטר: אני רוצה לומר ששתי ההצעות שלך הן הצעות חכמות, מעניינות, ואני אבקש מאנשיי לבחון אותן ברצינות.

מנסור עבאס: אוקיי, תודה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, שאילתה מס' 210 – יחידת הפיקוח על הצומח והחי.

מנסור עבאס: בבקשה.

סעיד אלחרומי: כבוד השר, היחידה פועלת נמרצות נגד מגדלי הכבשים הבדואים בנגב.

סעיד אלחרומי: היא מחלקת קנסות כבדים המגיעים לעשרות אלפי שקלים, כ-35,000 ש"ח, במקרים מסוימים.

סעיד אלחרומי: ברצוני לשאול: 1.

סעיד אלחרומי: מדוע גובה הקנס עומד על עשרות אלפי שקלים?

סעיד אלחרומי: 2.

סעיד אלחרומי: כמה קנסות חולקו בשנה האחרונה בכלל ולמגדלים הבדואים בפרט?

סעיד אלחרומי: 3.

סעיד אלחרומי: מהי תוכנית משרדך בנושא לנוכח ריבוי התלונות?

אלון שוסטר: תודה.

אלון שוסטר: את התשובה הזאת הכנתי בהתייעצות עם עו"ד אפרת אביאני, שהיא היועצת המשפטית של המשרד, ואני אומר כך: בעניין גובה הקנס, היחידה המרכזית לאכיפה וחקירות של משרד החקלאות, הפיצו"ח, פועלת בהתאם לסמכויותיה לאכיפת חוקים שבאחריות המשרד ולביצוע החקירות לשם גילוי העבירות ומניעתן.

אלון שוסטר: היחידה מבצעת פעולות פיקוח ואכיפה לשמירת בריאות הציבור, החי והצומח ולחיזוק החקלאות בישראל.

אלון שוסטר: מטרת פעולות אלו בין היתר היא לשמור על בריאות הציבור, שעלולה להיפגע בעקבות אכילת בשר, ירקות וביצים שלא גודלו תחת פיקוח של משרד הבריאות ולא הובלו לישראל בקירור ובאישור, למניעת הפצת נגעים, וירוסים ומחלות דרך החי והצומח.

אלון שוסטר: בין היתר אוכפת היחידה את מה שאנחנו עוסקים בו כרגע – פקודת מחלות בעלי חיים מ-1985.

אלון שוסטר: גובה הקנס נקבע בתקנות העבירות המינהליות (קנס מינהלי – מחלות בעלי חיים) מ-2005, שהותקנו על ידי שר המשפטים ואושרו על ידי ועדת החוקה, חוק ומשפט של הבית הזה.

אלון שוסטר: על פי זה אנחנו עובדים.

אלון שוסטר: כמה קנסות חולקו בשנה האחרונה, ולבדואים בפרט?

אלון שוסטר: מהשאלה לא ברור אם הכוונה למספר הקנסות שהוטלו על ידי מפקחים מטעם משרד החקלאות בכלל, למספר הקנסות שהוטלו על ידי מפקחי יחידת הפיצו"ח או למספר הקנסות בעבירות ספציפיות לאחזקת צאן.

אלון שוסטר: מה שאני יכול לומר זה שעל פי הנתונים שבידינו, מ-1 באוגוסט 2019 ועד סוף אוגוסט השנה, כלומר כ-13 חודשים, הוטלו 554 קנסות על עבירות על פקודת מחלות בעלי חיים בנוסח המחודש מ-1985, בסך הכול בערך 3.5, 3.6 מיליון שקל.

אלון שוסטר: גובה הקנס הממוצע – 6,600 שקל.

אלון שוסטר: למשרד החקלאות אין פילוח של נתוני הקנסות לפי המגזר שאליו משתייך הנקנס בכל מגזר שהוא.

אלון שוסטר: מה אנחנו מבקשים לעשות לנוכח ריבוי תלונות בתחום בעלי חיים?

אלון שוסטר: הכוונה היא להמשיך אכיפה, לצד הסברה והדרכה על ידי מחוז נגב של משרד החקלאות.

אלון שוסטר: ללא קשר להטלת הקנסות, הלשכה הווטרינרית נגב פועלת כל העת מול מגדלי הצאן מהמגזר הבדואי כדי לוודא ביצוע סימון, בדיקות וחיסונים של עדרי הצאן במועד ולהנחיית המגדלים לגבי עמידה בדרישות הדין השונות.

אלון שוסטר: זה בהכרח יקטין את ההתנגשות הכספית.

אלון שוסטר: תודה.

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת סעיד, שאלה נוספת או שאילתה חדשה?

סעיד אלחרומי: לא, לא, שאלה נוספת.

סעיד אלחרומי: אני עובד לפי הסדר.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני השר.

סעיד אלחרומי: אני חושב שהתשובה הייתה – בחלק ממנה היא כללית.

סעיד אלחרומי: רוב הקנסות הם על כניסה לשטחים שהם שטחי אש, שזה בעצם השטחים שמשמשים לרעייה לרוב הציבור הבדואי בנגב בדרום, מערבית לכביש 40.

סעיד אלחרומי: לפעמים העדר כולו הוא 50 כבשים, עדר של 60-50, והוא מקבל קנס של עשרות אלפים, זאת אומרת זה כמעט המחיר של העדר שלו, וכאן אנחנו מדברים על עדרים שמהם מתפרנסות משפחות קשות יום.

סעיד אלחרומי: לכן, זו השאלה שלי לגבי הנושא הזה.

סעיד אלחרומי: אני איתך בנושא הסימון וכל מה שצריך.

סעיד אלחרומי: צריך לעשות את זה, ואנחנו נחדד את זה גם בתוך הקהילה.

סעיד אלחרומי: תודה.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: אז שאילתה נוספת לסעיד אלחרומי, מס' 224 – גידול גמלים כענף חקלאי.

סעיד אלחרומי: משרד החקלאות מכיר במרבית ענפי גידול בעלי החיים בארץ מלבד ענף גידול הגמלים, למרות שמדובר באלפי גמלים החיים בנגב.

סעיד אלחרומי: הסירוב להכיר בענף חשוב זה גורם נזק רב למגדלים וגוזל את פרנסתם.

סעיד אלחרומי: רצוני לשאול: 1.

סעיד אלחרומי: מדוע ענף זה לא זכה להכרה של משרד החקלאות?

סעיד אלחרומי: 2.

סעיד אלחרומי: מהי התוכנית של משרדך לקידום ההכרה בענף?

אלון שוסטר: טוב.

אלון שוסטר: בתשובה על השאלה הזאת התייעצתי עם יואב מורג, שהוא מנהל מחוז נגב.

אלון שוסטר: ענף הגמלים בנגב מונה אלפי בעלי חיים.

אלון שוסטר: מרבית הגמלים מוחזקים על ידי מספר רב של מגדלים אשר בבעלותם גמלים בודדים, בין אחד לחמישה.

אלון שוסטר: יתר הגמלים מוחזקים על ידי מספר קטן של מגדלים שמחזיקים עשרות גמלים ומתגוררים בעיקר בפזורה.

אלון שוסטר: משרד החקלאות ופיתוח הכפר בוחן מבחינה מקצועית את נושא גידול הגמלים כענף חקלאי.

אלון שוסטר: הסוגיה מורכבת וכוללת היבטים רבים של ממשקי הגידול, מבני משק, צער בעלי חיים, מרעה, תחשיבים כלכליים ועוד.

אלון שוסטר: מחוז הנגב, יחד עם שירותי ההדרכה במשרד והשירותים הווטרינריים, פועלים כיום כדי ללמוד את הענף ומורכבותו על מנת שנוכל לקבל החלטות מושכלות.

אלון שוסטר: מסתבר שאחרי 70 שנה – יותר מ-70 שנה – זה עדיין לא קרה.

אלון שוסטר: אולי עד כה המשרד ראה את הענף הזה כסוג של תחביב, אבל הגמלים אינם חיות מחמד; צריכים להתייחס אליהם – אנחנו צריכים להתייחס אליהם, כמובן גם הבעלים – באופן רציני.

אלון שוסטר: ואנחנו יודעים גם את ההקשרים הבטיחותיים המאוד-קשים.

אלון שוסטר: לפעמים האירועים הם לא פשוטים.

אלון שוסטר: אני מקווה שנוכל לאחוז בענף הזה כמו שצריך.

מנסור עבאס: אז הגישה היא חיובית?

אלון שוסטר: אנחנו חייבים להיכנס.

אלון שוסטר: אנחנו נכנסים פנימה, וכמובן שיהיה לזה – אתם יודעים, כמו בכל נושא – דבש ועוקץ.

אלון שוסטר: ברגע שנכנסים אז כבר יש רגולציה, יש הקפדה וכו', אבל אני חושב שזה יהיה לטובת כולם, בוודאי לטובת הבטיחות של כולנו.

מנסור עבאס: שאלה נוספת, חבר הכנסת אלחרומי.

סעיד אלחרומי: אדוני השר, בשביל הבדואים גידול גמלים הוא עניין של היסטוריה, של תרבות.

סעיד אלחרומי: זה קשור עמוק ובאופן חזק לתרבותם של הבדואים.

סעיד אלחרומי: נכון, רוב האנשים מגדלים גמל או שניים, ויש כאלה שמגדלים עדר גדול יותר.

סעיד אלחרומי: אתה יכול לתחום את זה בזמן, במספר חודשים?

סעיד אלחרומי: כי הייתה הצעת חוק להכיר בגמלים, והיא נתקעה איכשהו בשנים האחרונות.

סעיד אלחרומי: האם יש אפשרות לתחום את זה בזמן של כמה חודשים?

סעיד אלחרומי: שאנחנו נצא עם משהו, כי עכשיו הכול באוויר.

סעיד אלחרומי: אני אתן לך דוגמה.

סעיד אלחרומי: לתושב רח'מה הגיע פקח ואמר לו: תשמע, תפרק את הגדר הזאת של הגמלים.

סעיד אלחרומי: אמר לו: ומה אני אעשה איתם?

סעיד אלחרומי: אני רוצה לקשור אותם.

סעיד אלחרומי: אמר לו: אם אתה קושר אותו זה התעללות בבעלי חיים, ואם אתה עושה גדר זה בניגוד לחוק.

סעיד אלחרומי: אז איפה הוא ישאיר אותם?

סעיד אלחרומי: זו אחת הסוגיות שאנחנו מתלבטים בהן.

אלון שוסטר: חברי חבר הכנסת אלחרומי, אני אענה לך כך: מכיוון שאנחנו מתיימרים לקיים ממשלה לשלוש, ארבע שנים אז אני מקווה שבחצי הראשון של הקדנציה אנחנו נסיים את זה.

אלון שוסטר: מכיוון שיש צפי להרבה פחות אז אני לא יכול להבטיח, אבל זה סדר הגודל.

אלון שוסטר: אני מקווה שבחודשים הקרובים נוכל להתקדם.

אלון שוסטר: מגיע לאנשים, מגיע לכם, לקיים את המסורת, ולכלל עם ישראל ולחברים במגזר – לחיות בבטיחות, בבריאות טובה ולא להיות מואשמים בסיכון הזולת.

אלון שוסטר: תודה.

מנסור עבאס: שאילתה מס' 227, של חבר הכנסת סעיד אלחרומי: שיווק תוצרת החקלאים הבדואים.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: אדוני השר, רבים מהאזרחים הבדואים בנגב עוסקים בגידול צאן, כמובן כבשים, לצורך שיווק בשר.

סעיד אלחרומי: השיווק אינו מוסדר, והם משווקים את תוצרתם בשווקים מקומיים ובמחירים נמוכים, דבר הפוגע קשות בפרנסתם.

סעיד אלחרומי: ברצוני לשאול: 1.

סעיד אלחרומי: מדוע לא הוסדר הנושא עד עכשיו?

סעיד אלחרומי: 2.

סעיד אלחרומי: האם למשרדך ישנה תוכנית המסדירה את נושא השיווק בארץ ובחו"ל?

אלון שוסטר: טוב, השאלה הזו נוגעת למיני-דיון התיאורטי שעסקנו בו קודם על תכנון בחקלאות.

אלון שוסטר: שוחחתי על זה עם מנהל השירותים הווטרינריים ועם חברים אחרים במשרד.

אלון שוסטר: ככלל, שיווק בשר, ובשר צאן בכלל זה, אינו מתוכנן.

אלון שוסטר: הוא מתנהל כשוק חופשי.

אלון שוסטר: אני מדבר על השיווק; השאלה הייתה על השיווק.

אלון שוסטר: משרד החקלאות עוסק בפיקוח על תנאי הייצור של בשר גולמי, ולא עוסק בוויסות או בקביעת המחיר המתקבל ממכירת הבקר והצאן או בשרם.

אלון שוסטר: כמו שאתם יודעים, זה בניגוד לחלק מהענפים, או מיעוט הענפים האחרים בחקלאות.

אלון שוסטר: העדרים הישראליים – מכל מגזר, דוברי עברית או ערבית – לא מספקים את כל התצרוכת המקומית, ואין יצוא של בשר מישראל.

אלון שוסטר: נהפוך הוא.

אלון שוסטר: עקב המחסור בשוק יש יבוא של בקר וצאן מהעולם לישראל.

אלון שוסטר: ככל שמגדלי הצאן יבקשו הכוונה וסיוע מקצועי – ואני מבין שעל זה מדובר – אני מבקש מהם לפנות למחוז הנגב שיפעל לסייע בהכוונה מקצועית.

אלון שוסטר: יש פה צורך פשוט לחשוב ביחד כיצד משווקים ביחד.

אלון שוסטר: אני תמיד בעד התארגנות של חקלאים, גם בהקשר הזה.

מנסור עבאס: שאלה נוספת?

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: השאילתה הבאה, מס' 340, של חבר הכנסת סעיד אלחרומי: מכסת חלב למגדלים הבדואים בנגב.

סעיד אלחרומי: אני מבטיח שזו השאילתה האחרונה היום לשר.

מנסור עבאס: לשר החקלאות.

מנסור עבאס: יש לך עוד רשימה של שאילתות.

סעיד אלחרומי: כן.

סעיד אלחרומי: למגדלים הבדואים בנגב יש מאות אלפי כבשים ועיזים, וקיים פוטנציאל גדול לייצור חלב.

סעיד אלחרומי: בעת זו אין ביכולתם לשווק את תוצרתם בשל מחסור בתשתיות והיעדר מכסות חלב המחולקות על ידי משרד החקלאות.

סעיד אלחרומי: ברצוני לשאול: 1.

סעיד אלחרומי: האם קיימת תוכנית להקצאת מכסת חלב למגדלים הבדואים?

סעיד אלחרומי: אנחנו צריכים לזכור שיש מאות אלפים.

סעיד אלחרומי: 2.

סעיד אלחרומי: אם לא – מה יעשה משרדך בנדון?

אלון שוסטר: תודה.

אלון שוסטר: אני התייעצתי עם ד"ר אסף לוי, סמנכ"ל גורמי ייצור במשרד, והוא אמר כך: ענף ייצור החלב בישראל הוא ענף משקי מתוכנן – בניגוד למה שאמרנו בשאלה הקודמת – המוסדר בחוק תכנון משק החלב.

אלון שוסטר: עוד נחזור אליו כאן, במקום הזה, אני מקווה שבחודשים הקרובים מאוד.

אלון שוסטר: בהתאם לסעיף 4 לחוק החלב, שר החקלאות ופיתוח הכפר קובע מדי שנה את היקף הייצור הכולל לאותה שנה, וועדת מכסות מחלקת את מכסת החלב ליצרני חלב קיימים בהתאם לתקנות תכנון משק החלב מ-2014.

אלון שוסטר: בנוסף, כאשר יש הגדלה של היקף הייצור הכולל השנתי, וזה קורה מעת לעת, קובע שר החקלאות את מדיניות חלוקת תוספת המכסה, ובין היתר את היקף המכסה שתוקצה ליצרנים חדשים ואת הקריטריונים לקביעת החדשים, ככל שהם עומדים בתנאים הקבועים בסעיף כזה וכזה בחוק החלב.

אלון שוסטר: כאשר יוחלט על הגדלת היקף הייצור הכולל יוכלו המגדלים הבדואים בנגב העומדים בתנאים הנדרשים מיצרני חלב על פי דין להשתתף בהליך שיתקיים להכרה ביצרנים חדשים.

אלון שוסטר: אני אחדד שבכוונתי – ככל שיוחלט על הגדלת הייצור בענפי חלב הצאן – לתעדף אוכלוסייה זו בהקצאת מכסות חדשות, בהינתן שיעמדו בכל התנאים.

אלון שוסטר: תודה.

מנסור עבאס: שאלה נוספת, חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

סעיד אלחרומי: כבוד השר, עד עכשיו אין מכסות חלב בכלל למגזר הבדואי, ואני שמח על הכוונה שלך לתעדף אותם בעתיד הקרוב.

סעיד אלחרומי: אחת הסיבות היא גם שאין מחלבות מוסדרות, אין הסדרה של המחלבות האלה.

סעיד אלחרומי: יש, לדוגמה, בוואדי עתיר מחלבה שהכינו שם.

סעיד אלחרומי: נשמח שיהיה פיילוט מסוים, שיצא קול קורא לאנשים שבסביבה, אולי דרך המחלבה הזאת, אולי דרך מחלבות אחרות, אבל לתת אופציה בקרוב לאנשים האלה לשווק את החלב שלהם.

אלון שוסטר: אני חושב שזה קשור למה שדיברנו קודם על נושא הבשר.

אלון שוסטר: אני חושב שחשוב לדעת איך מתארגנים.

אלון שוסטר: אני חושב שמחלבות נוספות בארץ יכולות לקבל את החלב, ואני חושב שזה קשור לעובדה שלצד האורבניזציה שעוברת על החברים הערבים בנגב הצפוני צריך, כמו כל קליטה של קהילה מסורתית – תגיד עולים; במקרה הזה לא עולים אלא קיימים, אבל שעוברים שינוי קהילתי משמעותי – אני חושב שחשוב מאוד למצוא את הדרך לשמר חלקים, גם אם סמליים אבל חלקים חשובים, לאותה עדה או לאותו מגזר.

אלון שוסטר: אחד מהדברים הוא באמת, כמו שדיברנו, נושא הגמלים, נושא המקנה.

אלון שוסטר: אני מקווה שנצליח להסדיר גם את הנקודה הזאת.

אלון שוסטר: אני אשמח להגיע לוואדי עתיר.

אלון שוסטר: אני רוצה להגיע לשם.

מנסור עבאס: תודה, אדוני השר אלון שוסטר.

מנסור עבאס: שאילתה אחרונה, מס' 235, של חבר הכנסת אנטאנס שחאדה: ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית – כמובן במשרד החקלאות הכוונה, כן?

אלון שוסטר: כן.

אנטאנס שחאדה: כבוד השר, לפי סעיף 15א בחוק שירותי המדינה (מינויים), יש חובה לייצוג הולם של בני האוכלוסייה הערבית בכל הדרגות ובכל המקצועות במשרדי הממשלה.

אנטאנס שחאדה: רצוני לשאול: 1.

אנטאנס שחאדה: מהו אחוז העובדים הערבים במשרד?

אנטאנס שחאדה: הכוונה למשרד החקלאות.

אנטאנס שחאדה: 2.

אנטאנס שחאדה: מהו שיעורם בתפקידים הבכירים במשרד?

אנטאנס שחאדה: 3.

אנטאנס שחאדה: מה יעשה משרדך על מנת להבטיח ייצוג הולם לבני החברה הערבית?

אנטאנס שחאדה: תודה.

אלון שוסטר: שאלה חשובה.

אלון שוסטר: הנתונים שהכנתי יחד עם רחל פנצר, שהיא סמנכ"לית בכירה למינהל ומשאבי אנוש – שיעור העובדים הערבים במשרד הוא כדלקמן: במשרד הראשי – 10.2%; במינהל המחקר החקלאי – 5.5%; בשירותים הווטרינריים – 8.3%; שיעור העובדים הערבים בתפקידים בכירים במשרד הראשי – 5.6%.

אלון שוסטר: על מנת להבטיח ייצוג הולם לבני החברה הערבית, המשרד מייעד משרות בכל הרמות, שמתפרסמות לאוכלוסייה הערבית.

אלון שוסטר: זה המקום לציין כי נכון למועד זה פרסם המשרד הראשי מכרז למשרה בכירה – מנהל מחוז המרכז ברמה 42–44 – המיועדת לאוכלוסייה הערבית.

מנסור עבאס: תודה לשר אלון שוסטר.

מנסור עבאס: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי בהתאם לסעיף 96 לתקנון הכנסת, הודיע חבר הכנסת בועז טופורובסקי כי הוא חוזר בו מהצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – שינויים בפעילות ועדת הבחירות המרכזית והרכבה), התשפ"א–2020, שמספרה פ/2118/23.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא – שאילתות לשר במשרד האוצר.

קריאה: הינה השר יועז הנדל.

קריאה: יש לו אחת.

מנסור עבאס: ברוך הבא, השר הנדל.

מנסור עבאס: בבקשה, אתה יכול לעלות לדוכן.

מנסור עבאס: שאילתה אחת, כן.

מנסור עבאס: שאילתה מס' 354, של חבר הכנסת אנטאנס שחאדה: היעדר תשתיות תקשורת בחברה הערבית פוגע בתהליך הלמידה מרחוק.

אנטאנס שחאדה: כבוד השר, בשל מגפת הקורונה החליט משרד החינוך לפעול במתכונת הלמידה מרחוק, המחייבת חיבור לאינטרנט, כמובן.

אנטאנס שחאדה: כידוע, בחברה הערבית סובלים מהיעדר תשתיות תקשורת, דבר הפוגע בתלמידים ובהישגים.

אנטאנס שחאדה: רצוני לשאול: 1.

אנטאנס שחאדה: מה בכוונת המשרד לעשות כדי לפתור את הבעיה?

אנטאנס שחאדה: 2.

אנטאנס שחאדה: האם קיימת תוכנית מיוחדת לחברה הערבית שתפתור את הבעיה?

אנטאנס שחאדה: תודה רבה.

יועז הנדל: תודה רבה, חבר הכנסת שחאדה.

יועז הנדל: יש לי תחושה שאנחנו פה מתנהלים בכל פעם עם שאילתות רק עם הרשימה המשותפת, ואנחנו עם אותו דיון, וזה דיון חשוב שאני שמח תמיד לנהל אותו ולהתווכח עליו – –

קריאה: – – –

יועז הנדל: – – אבל אני אתחיל דווקא לספר שהיום בבוקר, חבר הכנסת שחאדה, יצאתי בדרכי לדרום, לבקר בתל שבע ובכסייפה.

יועז הנדל: פריסת תשתיות מתקדמות, גלים מילימטריים – במילים אחרות, אינטרנט ליישובים שבהם לא היה אינטרנט עד עכשיו – זה מהלך חשוב, כי כפי שאמרנו כבר לא מעט פעמים וכפי שהסברתי לא מעט פעמים, אזרחי מדינת ישראל כולם – יהודים, ערבים, דתיים, חילונים – זכאים לקבל את אותן זכויות וחובות, ואני מקפיד על כך.

יועז הנדל: זכויות פרט יהיו פה לכולם; זכויות לאום, אמרנו – זו תהום פעורה בינינו, ולא נצליח להגיע לזה.

יועז הנדל: לצערי, בדרך לשם, נודע לי שהתשתיות שנפרסו בתל שבע נגנבו בלילה.

יועז הנדל: במעין סאטירה של הגורל, דווקא ביום שבאים לחנוך את התשתיות, אותן תשתיות נגנבו – נזק אדיר לחברה האזרחית שפרסה את התשתיות.

יועז הנדל: הגעתי רק לכסייפה – – –

קריאה: – – –

יועז הנדל: תרשה לי לסיים.

יועז הנדל: הגעתי רק לכסייפה, ושם ראיתי את התשתיות.

יועז הנדל: יש שם מהירות די גבוהה, ואני אפילו משווה את ביתי – – –

קריאה: – – –

יועז הנדל: זה שיתוף פעולה של משרד הפנים, של הרשויות המקומיות, של משרד הכלכלה ומשרד התקשורת.

יועז הנדל: כולם ביחד חברו כדי שיהיו תשתיות בפזורה הבדואית, מכיוון שצריך; מכיוון שאזרחי מדינת ישראל כולם, ללא קשר לוויכוח בינינו, זכאים לאותן זכויות וחובות.

יועז הנדל: אני אומר את זה אחרי שיש פה הרבה מאוד צקצקנים ומדברים ומפריחי הבטחות גדולות במליאה הזאת, ובסוף בסוף, כשצריך לעשות משהו באמת למען המגזר הערבי, אני חושב שכולנו יודעים איפה זה באמת נעשה ואיפה זה לא נעשה.

יועז הנדל: מכיוון שאני באמת ובתמים מאמין שהדרך לשילוב ערביי מדינת ישראל, לישראליזציה שאני מאמין בה – בניגוד לבדלנות, שהרשימה המשותפת דוגלת בה – אני מאמין שהיא צריכה ויכולה לעבור דרך תשתיות תקשורת.

יועז הנדל: אבל כמו שאמרתי, לצערי, בסוף בסוף, אתה נתקל במציאות שבה אותם תושבים או גורמים פורעי חוק לא נותנים להתקדם ופוגעים – במקרה הזה בתושבי תל שבע.

יועז הנדל: עכשיו, על מי האחריות, קודם כול?

יועז הנדל: אני אומר לך חד וחלק: יש אחריות לרשויות המקומיות לייצר אכיפה מקומית.

יועז הנדל: יש אחריות למשטרה.

יועז הנדל: לא יכול להיות שאין אכיפת חוק וסדר בנגב, שאין משילות.

יועז הנדל: לא יכול להיות, פשוט לא יכול להיות.

יועז הנדל: יש אחריות לבתי המשפט עם ענישה מקילה.

יועז הנדל: ואני אומר לכם, זה לא כי אני צריך עכשיו שיהיה חוק וסדר בתל שבע.

יועז הנדל: אני, בבית שלי, יש לי אינטרנט לא במהירות גבוהה, אבל אני מסתדר, בסדר?

יועז הנדל: אצלנו לפחות בשנים האחרונות לא גנבו ולא שרפו אף תשתית, אבל אני באמת חושב שהילדים בתל שבע והמבוגרים בתל שבע זכאים ללימודים מרחוק ולעבודה מרחוק, וכשאין תשתיות אז זה לא עובד.

יועז הנדל: אני אומר לך שהתשתיות האלה, בסוף, כשאתה בוחן אותן לעומק, הן הכלי הכי טוב היום לצמצם פערים בין המרכז והפריפריה.

יועז הנדל: הן הכלי הכי טוב כדי להצמיח עוד מקומות עבודה.

יועז הנדל: אני אומר לך שבכסייפה ראיתי היום מפעל של סודהסטרים עם 80 עובדות במשמרת, נשים בדואיות.

יועז הנדל: יש פריחה, ויכולה להיות פריחה בכל מגזר אם דואגים לתשתיות תקשורת מתקדמות ולחיבור לסיבים אופטיים או דרך גלים מילימטריים.

יועז הנדל: כל עוד לא תילקח אחריות של נבחרי ציבור, של מנהיגי רשויות מקומיות, של משטרת ישראל, של בתי המשפט לא להקל בפשיעה, לא להקל בפשיעה חקלאית – והיום אנחנו מציינים את יום החקלאות – ולא בפשיעה נגד תשתיות תקשורת, ולא להפוך את הנגב והגליל לאזורים חסרי משילות.

יועז הנדל: עכשיו, זו מכה של שנים, זו לא מכה שהתחילה עכשיו בחודש האחרון.

יועז הנדל: וכולנו שמים את הראש בחול, וכולנו יודעים שזו בעיה, וכולנו מבינים שבלי משילות בנגב ובגליל מי שייפגע יותר מכל דבר אחר, יותר מכל קבוצה אחרת, זה דווקא התושבים שגרים שם.

יועז הנדל: ואני אומר לכם שאני לא מתכוון לוותר בעניין הזה.

יועז הנדל: איפה שייקחו אחריות ראשי מועצות ואזרחים, שם אני אהיה ואני אעשה הכול כדי שיפרסו תשתיות תקשורת.

יועז הנדל: איפה שלא ייקחו אחריות – אני לא מתכוון לכפות על חברות תקשורת להפסיד כסף שוב ושוב, שהם ישימו תשתיות ושישרפו להן אותן.

יועז הנדל: אני אומר, אחרי שנתתי את הביקורת הזאת, אמרתי פה ואני אומר את זה שוב: יש לי ביקורת קשה – – –

אנטאנס שחאדה: – – –

יועז הנדל: רק אני אומר לך – – –

אחמד טיבי: – – –

יועז הנדל: חבר הכנסת טיבי, אנחנו מסכימים שגנב ייכנס לכלא ושרשויות החוק והמשפט לא יקלו – – –

אחמד טיבי: הוא, ביישוב שלו – – –

יועז הנדל: בוודאי.

יועז הנדל: אני לא יודע אם הוא מהיישוב, אני לא מכפיש יישוב שלם על גנבה, אבל – –

אחמד טיבי: – – –

יועז הנדל: – – אותו גנב, מאיפה שהוא הגיע, צריך להיכנס לכלא, ובתי המשפט לא יכולים להקל בעונש שלו.

יועז הנדל: אני אומר את זה כי יש אכיפה מקילה.

יועז הנדל: שייכנס לשנים לכלא.

יועז הנדל: אני אומר את זה לראשי הרשויות, כי צריכה להיות אכיפה פנימית כמו בכל רשות אחרת, ואני אומר את זה למשטרה, לבתי המשפט, לשר הבט"פ, אם תרצה – שיימנה מפכ"ל ויתעסק במשילות בנגב ובגליל.

יועז הנדל: עם כל הכבוד לבלפור, יש פה בעיות יסוד שצריך לטפל בהן.

יועז הנדל: ואני אומר את זה כי זה אינטרס ישראלי מהמעלה הראשונה.

יועז הנדל: אחרי שמבינים שהתשתיות הן חשובות, אז אפשר לרדת לשאלת בתי הספר, מוסדות החינוך, עסקים ומקומות אחרים.

יועז הנדל: ואני אומר לך שבכל מקום, בכל מקום שיש בו בית ספר, יכול להיות וצריך להיות חיבור לסיבים.

יועז הנדל: אני אומר לך את זה חד וחלק.

יועז הנדל: מקום שאין בו – ואמרתי את זה בכמה מפגשים עם ראשי רשויות ערביות – מקום שאין בו, אני רוצה לדעת על זה, לקבל תלונה.

יועז הנדל: וגם אתם – אתם יודעים שיש לכם קו ישיר כדי להעביר לי רשימות של מקומות שאין בהם תשתיות.

יועז הנדל: מקום שאין בו – אני רוצה לטפל בזה.

יועז הנדל: אני אומר לך שאנחנו יודעים לכפות על החברות לפרוס תשתיות לבתי הספר.

יועז הנדל: מכאן אתה מגיע לבעיה נוספת – של מוצרי הקצה.

יועז הנדל: כי כשאתה פורס לבית ספר, זה לא בהכרח אומר שלכל בית יש מוצר קצה, וזה בדיוק מה שעשיתי היום.

יועז הנדל: אתה מבין שבכסייפה עכשיו יש אזורים שלמים, זה מתחמים של 250 מטר עם הטכנולוגיה הזאת, שמייצרים Wi-Fi לבתים במהירות של 60, ו-upload 60, שזו מהירות מאוד גבוהה יחסית לבית שלי; זה לא 1,000 כמו בערים, אבל זו מהירות מספקת.

יועז הנדל: ואני אומר כאן שכדי שזה יקרה וכדי שזה יתקדם – ואנחנו בתהליך, כלל המשרדים הממשלתיים שציינתי – כדי שזה יקרה, צריך פה לטפל בבעיות היסוד.

יועז הנדל: ובעיות היסוד האלה, אתה תתפלא לשמוע, הן כן נוגעות לוויכוח שלנו על כך שאני מתעקש שהמדינה הזאת היא מדינת לאום של העם היהודי עם זכויות פרט שוות לכולם.

יועז הנדל: ולחברה הערבית יש חובה לשים נציגות שרוצה להתערות ורוצה שהצעירים שלה יתגייסו למשטרה לאכוף חוק ויעשו שירות לאומי.

יועז הנדל: כן, אני מתעקש על זה.

אנטאנס שחאדה: – – –

יועז הנדל: ואני רוצה שבתי המשפט יכפו על כולם, ייאכפו – – –

אנטאנס שחאדה: מה זה משנה?

אנטאנס שחאדה: מה זה קשור – – –

יועז הנדל: זה קשור, כי אתה לא מבין שאם אין תשתיות ואם חברה מגיעה ליישוב מסוים ושורפים שם אנטנות ופוגעים בתשתיות, אז נורא קשה – –

אנטאנס שחאדה: זה לברוח מאחריות – – –

יועז הנדל: – – אז אי-אפשר, אי-אפשר לכפות עליהם לייצר עוד.

אנטאנס שחאדה: אתה בורח מאחריות.

אנטאנס שחאדה: אתה בורח מאחריות.

יועז הנדל: אני לא – – –

אנטאנס שחאדה: תענה מה – – –

יועז הנדל: אני חושב, חבר הכנסת שחאדה – – –

אנטאנס שחאדה: – – – בוויכוח – – –

יועז הנדל: תסלח לי, אני – – –

אנטאנס שחאדה: תענה על השאלה.

יועז הנדל: אני, בניגוד אליך, עומד כאן, ואני לא חושב שיש קול אחד שיצביע לי מכסייפה או מתל שבע או מהיישוב שלך או מכל יישוב אחר; אני עושה את זה כי יש לי חובה כשר בממשלת ישראל לדאוג לכלל אזרחי ישראל.

יועז הנדל: ולא אכפת לי כל היללנות שנמצאת בשמאל המפה הפוליטית, שכל היום מדברים על מה אחרים צריכים לעשות.

יועז הנדל: אני עושה את זה כי זו החובה שלי, זו אחריות שלי.

אחמד טיבי: אתה – – –

יועז הנדל: הבריחה מאחריות היא כל הזמן להתעסק – – –

אחמד טיבי: אתה מעצים מעשה גנבה.

יועז הנדל: סליחה.

אחמד טיבי: אתה מעצים מעשה גנבה ולא עונה על השאלה.

יועז הנדל: אני לא.

יועז הנדל: חבר הכנסת טיבי, אתה רוצה לטמון – – –

אחמד טיבי: זה מעשה בזוי.

יועז הנדל: אתה רוצה לטמון את הראש בחול?

יועז הנדל: הרי זה לא מעשה גנבה – – –

אחמד טיבי: זה מעשה בזוי.

יועז הנדל: אבל זה לא מעשה גנבה בודד.

יועז הנדל: אני נמצא – אני מתמודד עם מציאות שבה יש הרבה מקומות במגזר הערבי שבהם ראשי רשויות לא – – –

אחמד טיבי: שהמשטרה תאכוף את החוק.

יועז הנדל: מצוין.

יועז הנדל: אז אני אומר לך, יש פה שלושה נושאי אחריות, ואני נושא האחריות שקודם להם, כי אני אחראי לכך שכל אזרח ישראלי יקבל תשתיות.

יועז הנדל: אבל אחרי שאמרתי את זה, ואני לוקח אחריות – – –

אנטאנס שחאדה: – – – אם זה?

יועז הנדל: אני אומר גם לך, אני אומר גם לך, חבר הכנסת שחאדה – –

אנטאנס שחאדה: – – –

יועז הנדל: – – שיש לך אחריות כנבחר ציבור לוודא שהצעירים הישראלים, הערבים הישראלים, ולא משנה אם במגזר הבדואי או בכל מגזר אחר, יראו את עצמם כחלק ממדינת ישראל, ויהיה תהליך ישראליזציה ולא תהליך בדלנות, והם יראו את עצמם כחלק מהמדינה היהודית והדמוקרטית, כי זה אנחנו, ולא נגמגם בנושא הזה.

אנטאנס שחאדה: – – –

יועז הנדל: וגם אם אני לא מוכן לשבת איתך ולשתף איתך פעולה פוליטית, יש לי מחויבות לכל אזרח ואזרח במדינת ישראל.

אנטאנס שחאדה: – – –

יועז הנדל: ויש פה אחריות – לי, לכם, למשטרת ישראל ולרשויות אכיפת החוק ולבתי המשפט.

אנטאנס שחאדה: – – –

מנסור עבאס: יש לך אופציה לשאלה נוספת.

יועז הנדל: אני אומר לך חד-משמעית, ואני אומר ואני מצפה – כן, אני מצפה מכולנו לשאת פה בבית הזה קול ברור לגבי הבעיות שקיימות, ולא לטמון את הראש בחול.

יועז הנדל: אני רוצה לנצל את הבמה הזאת ולהתייחס גם, ברשותך, להתרחשויות המשמעותיות שקורות עכשיו בארצות הברית, לבחירות.

יועז הנדל: הברית האסטרטגית בין מדינת ישראל – – –

אנטאנס שחאדה: האם קיימת תוכנית – – –

יועז הנדל: אני אענה לך.

אנטאנס שחאדה: – – –

יועז הנדל: אני אענה לך.

אנטאנס שחאדה: – – –

יועז הנדל: אני אענה לך.

אנטאנס שחאדה: לספח?

אנטאנס שחאדה: לתת לכם ריבונות?

יועז הנדל: ככל הידוע לי – – –

אנטאנס שחאדה: – – –

יועז הנדל: ככל הידוע לי יש לנו ריבונות – – –

אנטאנס שחאדה: יש לי זמן היום, אפשר לדבר כמה שאתה רוצה.

יועז הנדל: אני שמח, חבר הכנסת שחאדה.

אנטאנס שחאדה: לא, כי מדינת כל אזרחיה זה קשור לאינטרנט?

מיקי לוי: חבר'ה, יאללה, יש תוכניות עבודה.

יועז הנדל: אני שמח שיש לך זמן.

יועז הנדל: חבר הכנסת מיקי לוי נראה לי – –

מנסור עבאס: חבר הכנסת שחאדה, תהיה לך הזדמנות לשאלה נוספת.

יועז הנדל: – – לחוץ היום, אבל בכל זאת אני אענה לך על כל שאלה שלך.

יועז הנדל: אבל תרשה לי, לפני שאני עונה לך על השאלה הזאת, לנצל את הבמה כדי לדבר על האינטרס המשותף שלנו ושל ארצות הברית.

יועז הנדל: יש בחירות בארצות הברית, והערכים המשותפים שאנחנו הישראלים והאמריקאים חולקים הם ערכים שאי-אפשר לקשור אותם לניצחון של נשיא כזה או אחר.

יועז הנדל: אני מאוד שמח על הסכמי השלום שנחתמו ועל ההתקדמות ועל החשיבה מחוץ לקופסה בנוגע לסכסוך הישראלי–פלסטיני.

יועז הנדל: וגם שם אנחנו חלוקים: אתם נגד הסכמי השלום, אני בעד.

יועז הנדל: אבל אני שמח על כל הסכם שלום ועל כל תהליך חיובי שקרה בארבע השנים האחרונות.

יועז הנדל: אבל אסור לנו להיות שבויים של מפלגה אחת; אסור לנו להיות תומכים של מפלגה אחת או של נשיא אחד.

יועז הנדל: כל נשיא שיעלה בארצות הברית מחר בבוקר יהיה נשיא שותף וידיד של מדינת ישראל, וזה חשוב, אחרת תהיה פגיעה אנושה באינטרס הישראלי.

יועז הנדל: ואני אומר לכם שהבחירות האלה גם נוגעות ליחסי ישראל ויהדות התפוצות – גם שם ספגנו פגיעה משמעותית, ויש לנו חובה לתקן את התקלות שהתרחשו עד עכשיו, להקפיד ולשמור על האינטרסים המשותפים, ללא קשר לאיזו מפלגה, ללא קשר למה יהדות התפוצות בוחרת, ועם קשר גדול מאוד לעתיד של מדינת ישראל וארצות הברית, לחיבור המשותף ולערכים הדמוקרטיים המשותפים.

יועז הנדל: לגבי תוכניות – התוכנית לחברה הערבית היא בדיוק כמו התוכנית לחברה היהודית, תתפלא לשמוע.

יועז הנדל: אצלי אין הבדל בין יהודים לערבים בזכויות הפרט, אין שום דבר שמבדיל ביני לבינך.

יועז הנדל: יש הבדל מהותי, תהום, בנושא מדינת הלאום.

יועז הנדל: אתה לא רוצה את מדינת ישראל, ואני לא אתן לך לבטל את קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.

יועז הנדל: בכל מה שקשור לזכויות הפרט אין שום דבר שמבדיל בינך לבין תושב בארי – –

אנטאנס שחאדה: – – –

יועז הנדל: – – תושב עפרה, תושב עלי או תושב קריית שמונה.

יועז הנדל: אותו דבר.

יועז הנדל: ובכל מדינת ישראל אנחנו בפיגור של עשור.

יועז הנדל: יש לנו עשור אבוד מבחינת תשתיות, אני אומר את זה בצורה הכי גלויה שאפשר.

יועז הנדל: יש לנו עשור אבוד מבחינת תשתיות בנושא האינטרנט לבתים, ויש לנו עשור אבוד מבחינת תשתית של טלפונים ניידים – אנחנו מקום 99 בעולם – ובשני המוקדים האלה, שהם מוקדים חשובים, אנחנו נמצאים עם מהפכות מאוד גדולות.

יועז הנדל: המהפכה הראשונה היא התחייבות של בזק, אחרי שעבר מתווה הסיבים בממשלה, שהם יפרסו למיליון בתים בשנה הקרובה במדינת ישראל, וזו התחייבות מאוד משמעותית.

יועז הנדל: תחשוב על כמות הבתים, המשפחות – שייפרסו במדינת ישראל; זה במקביל לחברות אחרות שפורסות כבר היום.

יועז הנדל: אינטרנט מהיר, רק כדי להסביר, זה מהירות של 1,000, כמו שאמרתי, בזמן שאני בביתי גולש במהירות של 15.

יועז הנדל: ואינטרנט מהיר כזה מאפשר לכל תושב בכל מקום – בכסייפה או במטולה, שבה חנכתי בשבוע שעבר סיבים אופטיים, בכל מקום – מאפשר לו לעבוד מרחוק עם ה-Silicon Valley או עם הרצליה פיתוח או עם כל מקום אחר, לחסוך תנועה למרכז או לכל חברת הייטק אחרת, לאפשר תעסוקה בתחומים שבהם הוא לא היה יכול עד היום לעסוק מהבית, וזה לא משנה אם הוא גרפיקאי, מתכנת או כל נושא אחר, כל תחום אחר.

יועז הנדל: ובעולם הטלפונים הניידים אנחנו אחרי מכרז של הדור החמישי, יש פריסה של כמה מאות אנטנות כבר עכשיו במדינת ישראל, וגם זה – – –

אנטאנס שחאדה: מה עם התלמידים שצריכים כבר עכשיו זום, אינטרנט?

אנטאנס שחאדה: עכשיו, עכשיו.

יועז הנדל: חבר הכנסת שחאדה, אני אספר לך משהו על תשתיות תקשורת: אין קסמים.

יועז הנדל: זאת אומרת שזה לא מגיע משמיים – אנטנה, והיא עושה קליטה.

יועז הנדל: אין כזה דבר.

יועז הנדל: יש תהליך.

יועז הנדל: אני מציע, באמת אני אומר – בניגוד לכאוס הפוליטי שסביבנו והשאלות המהותיות על יש בחירות או אין בחירות ולאן זה הולך, אני מציע להקפיד על תהליכי עומק ועל תהליך שאתה מוציא לדרך ומקפיד שהוא יישמר לאורך זמן, כי אחרת תמצא פה כל פעם בעל משרה שמגיע ואומר לך: אני פותר את זה עכשיו, והוא לא יפתור כלום.

יועז הנדל: לכן – עשר שנים אבודות.

יועז הנדל: ומה שאנחנו עושים עכשיו זה תהליך.

יועז הנדל: כאשר יש תהליך של פריסת סיבים במדינת ישראל – ובשנה הקרובה, אני אומר לך, במדינת ישראל תיפרס – זה תהליך מאוד משמעותי.

יועז הנדל: ואני אומר לך שאני לא יודע אם אני כפוליטיקאי אראה את הדיבידנד מזה.

יועז הנדל: זה בכלל לא משנה – הרכבת יצאה מהתחנה, ובמדינת ישראל תהיה פריסה של אינטרנט מהיר.

יועז הנדל: כאשר אני אומר לך שעשינו מכרז, זה דור חמישי, זה אומר שהתדרים כבר חולקו, ושלוש קבוצות תקשורת פורסות היום אנטנות, וזה אומר שמצמצמים את הפער.

יועז הנדל: עדיין יש לנו פערים, אגב, במגזר החרדי ובמגזר הערבי, ואנחנו צריכים לטפל בהם, אבל זה תהליך.

יועז הנדל: ואגב, אנחנו עושים שם עוד פעולות שקשורות למגזר הערבי, ונצא בעוד שבוע וחצי להסברה על אנטנות – למה זה חשוב, למה כשיש אנטנות יש פחות קרינה, ולא להפך.

יועז הנדל: וראשי הרשויות – גם כאן, תתפלא לשמוע, זאת לא רק אחריות שלי אלא גם של ראשי הרשויות, ואתם תצטרכו לגלות אחריות ולהסביר את זה לאזרחים הישראלים הערבים – להסביר להם שצריך אנטנות, אין ברירה, ואי-אפשר שלא יהיו אנטנות.

יועז הנדל: זה לא יעבוד, זה לא קסם – אין קליטה בלי אנטנה.

יועז הנדל: וכשרוצים שהתלמידים ילמדו – והם צריכים ללמוד עם בתי הספר, במיוחד בתקופת קורונה, אבל לא רק בתקופת קורונה – צריך תשתיות יציבות.

יועז הנדל: כל זה חלק ממארג שלם של עבודה רציפה עם תהליכים סדורים, כדי שבסוף בכל בית במדינת ישראל יהיה אינטרנט מהיר ותהיה קליטה.

יועז הנדל: אני אומר כאן, מעל במה זו: יש עדיין פער.

יועז הנדל: אני צריך עדיין להעביר בכנסת – ואני מקווה שכל חברי הכנסת יתמכו בזה – עדיין צריך להעביר בכנסת את מתווה הסיבים, שמייצר קרן ממשלתית שמבוססת על 0.5% מהמחזור של החברות, והקרן הממשלתית הזאת תבצע בעצם מכרזים למקומות שבהם אין כדאיות כלכלית ויש רק כדאיות לאומית, זאת אומרת, מקום, יישוב, שיש בו בתים צמודי קרקע ולא כדאי לפרוס בו כי החברות לא מרוויחות – יהיה מכרז על היישובים האלה.

יועז הנדל: במקביל לזה, תהליך אחרון שאני רוצה לחלוק איתכם זה תהליך שבעצם מאפשר – חתמתי עליו לפני שבועיים וחצי – מאפשר לכל יישוב קטן.

יועז הנדל: ועל פי זה, אגב, בכסייפה נפרסו היום, ויש את אותם תדרים ואת אותו אינטרנט שמגיע ואמור לכסות את כל היישוב; את רוב היישוב.

יועז הנדל: בעצם החתימה הזאת מאפשרת לחברות קטנות לייצר פריסת תשתיות ביישובים קטנים; לא רק חברות גדולות שיש להן אינטרסים ענקיים והולכות בעיקר על מקומות, על בתים, על בניינים רבי-קומות שבהם יש כדאיות כלכלית, אלא גם יישובים קטנים שיכולים לבצע מכרז לעצמם עם חברה y או x, ולקבוע שהן פורסות את זה.

יועז הנדל: ואגב, יש לזה מודלים כלכליים סבירים.

יועז הנדל: אני בוחן את זה, ואני חושב שמהר מאוד אתה תגלה שיישובים שייקחו את האחריות ויעשו את זה – א.

יועז הנדל: הם יקבלו סיוע מלא ממשרד התקשורת, לא משנה איזה יישוב, כמה ולמה; ב.

יועז הנדל: אתה תגלה שזה יכול מאוד לקדם אותם.

יועז הנדל: אני מאמין גדול שהתשתיות האלה יכולות לצמצם פערים – מעבר לשאלה שלך, שהיא נכונה, שבסוף תלמידים צריכים ללמוד מרחוק בתקופת קורונה.

יועז הנדל: אבל לתשתיות האלה יש עוצמה הרבה יותר גדולה מפתרון נקודתי לקורונה.

יועז הנדל: הן מצמצמות פערים, מייצרות מקומות עבודה וצמיחה ותמ"ג, ואני מקווה שעל הנושאים האלה – עם כל הרחש ובחש שיש בדרך כלל במשכן הזה – אני מקווה שעל הנושאים האלה אפשר יהיה לייצר מהלכים מהירים, כי זה בסוף טוב למדינת ישראל.

יועז הנדל: זה טוב למדינת ישראל שאני מאמין בה, המדינה היהודית והדמוקרטית, טוב לכל מי שגר כאן, יהודי, מוסלמי, נוצרי.

יועז הנדל: זה בעיניי הבסיס של הציונות, אם תרצה.

יועז הנדל: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: שנייה, אדוני השר, יש עוד שאלות.

אחמד טיבי: שאלה: למה בכל פעם שאתה נשאל שאלה – – – אתה חוזר למילה "יהודית".

אחמד טיבי: מדברים על כבישים ועל תשתיות, זה הכול.

יועז הנדל: חבר הכנסת טיבי, אני מאמין באמת ובתמים שמאחורי כל אנטנה וכל כביש מסתתרים ערכים.

יועז הנדל: ככה אני מאמין.

אחמד טיבי: ערכים יהודיים?

יועז הנדל: ערכים ציוניים.

יועז הנדל: אני פה מייצג את התנועה הציונית.

יועז הנדל: יש לי זכות גדולה.

אחמד טיבי: זו אנטנה ציונית?

יועז הנדל: זו אנטנה ציונית.

יועז הנדל: יש לי זכות גדולה להיות בבית הנבחרים – –

מנסור עבאס: כבוד השר.

יועז הנדל: – – ולראות איך אני בונה את מדינת ישראל על פי חזון ראשי הציונות.

אחמד טיבי: רוב האנטנות סיניות, תוצרת סין.

יועז הנדל: אני אומר לך שהחזון שלי – בעיניי, חבר הכנסת טיבי, לשים אנטנות למגזר הערבי, לשלב אותו, בניגוד לתהליך שאתם עושים, בעיניי זה מימוש הציונות.

מנסור עבאס: אוקיי.

יועז הנדל: ואני חושב שערביי ישראל צריכים להשתלב עם זכויות וחובות, בניגוד לתפיסה שלכם.

יועז הנדל: ולכן אני מאמין שהאנטנות האלה והכבישים האלה ובתי הספר והחינוך הממלכתי והתפיסה הזאת שכולנו שווים בזכויות פרט, אבל זכויות לאום יהיו פה רק לעם היהודי – זה חלק מהתפיסה הציונית שלי.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: שאלה נוספת לחבר הכנסת אנטאנס שחאדה, בבקשה.

ינון אזולאי: – – – בתל שבע.

יועז הנדל: אתה מבין?

מנסור עבאס: כבוד השר.

יועז הנדל: אני חושב שבתל שבע – אני חייב להגיד משהו על תל שבע.

יועז הנדל: פגשתי את ראשי היישוב.

יועז הנדל: הם לא רוצים שיגנבו להם את הכבלים, בזה אני מסכים.

יועז הנדל: תאמין לי שהם רוצים אכיפה נוקשה כלפי הגנבים והם רוצים שבתי המשפט ומשטרת ישראל יתייחסו אליהם ברצינות.

יועז הנדל: הם רוצים את זה.

אנטאנס שחאדה: (אומר בערבית: שר התקשורת,) כבוד השר, קודם כול אני ממליץ שהתוכניות שלך יהיו לטווח קצר, כי אני מניח שזו שאלה של כמה חודשים ולא תהיה עוד ממשלה, וספק אם תצליח או יהיה לך זמן לממש את החזון שלך.

אנטאנס שחאדה: אבל בינתיים יש בעיה אמיתית.

אנטאנס שחאדה: תלמידים – אין להם אינטרנט, ואני מבין שהתשובה שלך: אין מה לעשות.

יועז הנדל: לא, זו לא התשובה שלי.

אנטאנס שחאדה: למשרד התקשורת ולממשלה – אין להם תשובה לבעיות של אותם תלמידים.

אנטאנס שחאדה: היא מעוניינת במדינה, בשוויון אזרחי, בוויכוח תיאורטי או בוויכוח אידיאולוגי על מדינת כל אזרחיה, מה זה ציונות, מה זה דמוקרטיה, מה זה שוויון, אבל השאלות, בוא נגיד, השוליות, כמו אינטרנט ולימודים ובתי ספר – אין לכם תשובה.

יועז הנדל: חבר הכנסת שחאדה, אני חושב שאני מדבר בשפה בהירה, וגם אם השיח הוא מורכב השפה היא בהירה.

יועז הנדל: אני לא אמרתי לך שאין פתרון, אמרתי לך שהפתרון הוא לא קסם, ולכן אני אומר לך שהוא מורכב מכמה תחומים.

יועז הנדל: אחד זה תחום מוסדות החינוך, ואני היום יודע לפתור למוסדות חינוך שאין להם חיבור לאינטרנט.

יועז הנדל: אני יודע היום לפתור את זה, לא כי זה התפקיד שלי ואני שר החינוך, אלא כי נכנסתי לזה כי גיליתי שיש פער.

יועז הנדל: לכאורה אני רגולטור, אמור להתעסק רק בעניינים משפטיים וכלכליים ועם העיניים ככה, ואני מרגיש חובה לפתור לכל מוסדות החינוך.

יועז הנדל: וכל ראש רשות שפנה אליי עד היום קיבל מענה.

יועז הנדל: אז אני אומר לך, קודם כול, זה פתרון אחד.

יועז הנדל: שתיים – לגבי מוצרי הקצה.

יועז הנדל: אני לא יודע לשחזר את התוכנית מחשב לכל ילד מלפני עשור.

יועז הנדל: אני לא יודע היום לשחזר את התוכנית הזאת, וגם לא יודע מה מקור המימון שלה.

יועז הנדל: אני כן יודע שאנחנו עושים מאמצים גדולים לרתום את חברות התקשורת ולעזור לאוכלוסיות מוחלשות ולוודא – ויש היום הרבה תוכניות שמסתובבות.

יועז הנדל: אגב, אני אומר לך, ולא תאמין – מפלגת דרך ארץ מתעסקת היום בהתרמת מחשבים למקומות כאלה, כי יש מקומות שאליהם לא מגיעים מחשבים.

יועז הנדל: ואני אומר לך – – –

אנטאנס שחאדה: – – –

יועז הנדל: אני אומר לך שיש פער שקיים במדינת ישראל, והלוואי שהייתי יכול עכשיו להראות לך פה איזה מקור מימון ולהגיד לך: אני מטפל בכל הילדים בכסייפה או בכל הילדים בקטמונים.

יועז הנדל: יש פער שצריך לטפל בו, ואני חושב שאפשר לטפל בו בתהליך.

יועז הנדל: אבל עובדתית, כדי לא למרוח אותך – לא טיפלו בזה בעשר שנים.

יועז הנדל: יש היום הרבה ילדים שאין להם מחשבים, ואחרי המחשבים יש גם, אל תשכח, חיבור לתשתיות, שזה גם עולה כסף.

יועז הנדל: אני חושב שהקורונה חידדה לנו את כל הפערים – היא חידדה את חוסר המשילות בנגב ובגליל, היא חידדה בעיות בחברה החרדית, היא חידדה לנו בעיות במערכת הבריאות הציבורית – – –

אנטאנס שחאדה: מה יש לך נגד חרדים?

יועז הנדל: אין לי שום דבר לא נגד הערבים ולא נגד החרדים.

יועז הנדל: אני מבין שאתה רוצה לקחת את זה לשם, אבל אני מתעקש שלא לנהל איתך את השיח הזה.

יועז הנדל: אני אומר לך שוב ושוב: להפך, אני אחראי.

יועז הנדל: אני אחראי גם לחברה החרדית וגם לחברה הערבית.

יועז הנדל: אני אחראי, ואני מרגיש לפעמים יותר אחריות ממך, כנראה.

יועז הנדל: ולכן אני מצפה שבסופו של דבר תהיה לכל צעיר חרדי יכולת ללמוד, כי תתפלא לשמוע, הם לומדים נניח בשמע – לחלקם הגדול אין חיבורים לאינטרנט – והשמע מקריס, יש להם המון המון נפילות של תקשורת; בעיה שאתה לא מכיר במגזר הערבי.

יועז הנדל: בעיה אחרת, במגזר הערבי, זה הכיסוי ובאמת מוצרי הקצה.

יועז הנדל: כל הבעיות האלה נוחתות על שולחננו עכשיו, בזמן הקורונה, והפתרון הוא כן תהליכים ארוכי טווח.

יועז הנדל: אני יכול להגיד לך בשמחה שלמרות הנימוק הפוליטי שהסברת, הכאוס הפוליטי, אני יכול להגיד שהרכבת יצאה מהתחנה.

יועז הנדל: זה יקרה, זאת אומרת, התהליכים האלה כבר קרו.

יועז הנדל: העברנו את מתווה הסיבים בממשלה, בזק כבר הודיעה, החברות האחרות.

יועז הנדל: כבר יש התעוררות של שוק התקשורת.

יועז הנדל: אני לא איכנס למה קורה, כי זה נמצא על שולחני ואני אמור לאשר את זה, אבל חברות תקשורת גדולות נכנסות לעולם הסיבים, והן עשות את זה כי כדאי להן כלכלית, לא כי מישהו פה נחמד וביקש מהן.

יועז הנדל: וזה אומר שיהיו פה המון המון בתים שיפרסו להם סיבים, ומדינת ישראל תצטרך לטפל באותם מקומות, יישובים קטנים – שהם לא פחות באחריותי ממקומות אחרים – וזה יקרה.

יועז הנדל: זה יקרה.

אנטאנס שחאדה: – – –

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, זו הרצאה באוניברסיטה.

יועז הנדל: אני מתגעגע לאוניברסיטה, מיקי, אני נותן הרצאות.

מנסור עבאס: עוד שאלה נוספת – של חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

סעיד אלחרומי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, כתושב הנגב וכנציג האוכלוסייה הערבית הבדואית בנגב, אני מגנה בתוקף מה שהיה בבוקר בתל שבע.

סעיד אלחרומי: אני חושב שזה קומץ קטן של גנבים שגנבו את הציוד הדחוף הדרוש לתלמידים בנגב, ובעיקר בתל שבע.

מנסור עבאס: נכון.

סעיד אלחרומי: נאבקנו בשביל זה, צעקנו בשביל זה, וכשהגיע הבוקר גנבו אותו.

סעיד אלחרומי: אני חושב שכל הנהגת התושבים בנגב, ובפרט בתל שבע – ראש המועצה הצעיר והנמרץ עומר אבו רקייק והסגן שלו מוסלח אבו עסא וכל הקהילה – מגנים, ואני חושב שהם עושים המון בשביל להיפטר מתופעות כאלה.

סעיד אלחרומי: אבל מצד שני המשטרה חנכה סניף ותחנה בתל שבע, והאחריות לביטחון של התושבים היא על משטרת ישראל ואיננה על נבחרי הציבור.

סעיד אלחרומי: נבחרי הציבור אומרים את מילתם, אומרים את מה שעל ליבם, אבל הקומץ הקטן הזה, גם בנגב בכלל, אסור שישליך על אוכלוסייה גדולה בנגב ואסור להשתמש בו להתעמרות באוכלוסייה מרשויות המדינה השונות.

סמי אבו שחאדה: – – –

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת סעיד.

מנסור עבאס: בבקשה, אדוני.

יועז הנדל: תודה, חבר הכנסת סעיד.

יועז הנדל: אני אומר שוב: אני אחראי להם.

יועז הנדל: זה לא משנה, התהליך, אבל האחריות שלי והאחריות שלך היא קיימת.

יועז הנדל: ולצד זה – ואני לא מסיר את האחריות ממשטרת ישראל, ויש אחריות למנות מפכ"ל, ושסוף-סוף יתעסקו בעניינים המהותיים האלה של משילות בנגב ובגליל, וזה לטובת האזרח הישראלי הבדואי או לטובת האזרח הישראלי הערבי או היהודי.

יועז הנדל: זה בכלל לא משנה.

יועז הנדל: ואנחנו צריכים לעשות את זה, אני אומר את זה חד וחלק – בתי המשפט, משטרת ישראל, נבחרי הציבור, ההנהגה המקומית, כולם.

יועז הנדל: יש אחריות, וזה לא ייפתר אם כל אחד יסיר את האחריות ויעביר אותה למישהו אחר.

יועז הנדל: נקודה.

יועז הנדל: תודה רבה לכם.

מנסור עבאס: תודה, אדוני השר.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לשאילתות למשרד האוצר.

מנסור עבאס: יעלה קודם השר במשרד האוצר יצחק כהן, בבקשה.

מנסור עבאס: אנחנו נתחיל עם השאילתה של חבר הכנסת עידן רול, מס' 48: מקדמות מס הכנסה – דחיית תשלומים והשבת החודשים פברואר-מרץ.

עידן רול: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עידן רול: אדוני השר, ביום 30 במרץ 2020 פרסם משרדך תוכנית להחזרת מקדמות מס בגין פברואר-מרץ בעלות של כ-3 מיליארד שקלים.

עידן רול: האמת שכבר דיברנו על זה פה.

עידן רול: רצוני לשאול: 1.

עידן רול: האם יוחזרו המקדמות ומתי?

עידן רול: אם לא – מדוע לא? 2.

עידן רול: האם בכוונת המשרד לדחות תשלומי מע"מ ומקדמות ששולמו בחודשים יוני, יולי ואוגוסט?

עידן רול: אם לא – מדוע לא? אני אציין שהשאילתה הוגשה ביוני, ולכן גם התאריכים צופי פני עתיד, אבל עכשיו הם כבר ממש בעבר.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: חברי חבר הכנסת עידן רול, בעניין מקדמות מס הכנסה – דחיית תשלומים והשבת החודשים פברואר-מרץ – מועד הדיווח המדובר בשאילתה חלף.

יצחק כהן: בנושא החזר המקדמות – הנושא טופל.

יצחק כהן: היה תיקון חקיקה שאפשר לנישומים, ביחס לחודשים ינואר-פברואר 2020, שהפחיתו את אחוז המקדמה ויצרו יתרת זכות, לקבל החזרי מקדמות ששולמו בחודשים האלה.

יצחק כהן: עידן, הנושא בוצע.

עידן רול: אז יש לי שאלת המשך, ברשותך.

מנסור עבאס: בבקשה.

עידן רול: למיטב ידיעתי, הנושא, יישום החזרת המקדמות, החל רק באוגוסט.

עידן רול: אדוני השר, האם ראוי בעיניך שבחודש מרץ מכריזים על מהלך להחזרת מקדמות לעסקים – מהלך שהוא בשבילם חבל הצלה כלכלי, כי הם הגישו מקדמות כשאין להם בכלל צפי להמשך השנה; לא הבנו עד כמה הקורונה תלווה אותנו – האם ראוי בעיניך שבחודש מרץ מכריזים על מהלך להחזרת המקדמות לעסקים ורק בחודש אוגוסט מתחילים ליישם?

עידן רול: וגם אוסיף: האם ראוי בעיניך שאני מקבל את התשובה הזאת חמישה חודשים לאחר הגשת השאילתה?

יצחק כהן: לגבי מועד הגשת השאילתה, אני לא יודע.

יצחק כהן: בדרך כלל אין לי פיגור בתשובות על השאילתות.

יצחק כהן: אני לא יודע איפה זה הסתובב.

יצחק כהן: על כל פנים, אתה צריך לדעת שבתקופת הקורונה ברשות המיסים כל הצוותים עבדו לילות כימים כדי לתת את הסיוע, את המענקים, את האישורים ואת החזרי המקדמות.

יצחק כהן: אתה חבר כנסת מאוד מכובד ופרלמנטר מאוד מצטיין.

יצחק כהן: אתה צריך לתת להם מילה טובה ויישר כוח, מכיוון שהאנשים האלה שם לא מבדילים בין יום ללילה.

יצחק כהן: מאז שהתחילה המגפה הם במרתון של עבודה.

יצחק כהן: מיקי לוי מכיר אותם, הוא היה פעם אחראי עליהם.

יצחק כהן: הם אנשים נפלאים.

יצחק כהן: קשה לי לבקר אותם על דבר שבוצע וטופל.

יצחק כהן: לגבי תאריכים – אני לא יודע מתי הגשת את השאילתה.

יצחק כהן: אני קיבלתי היום, ואני מייד עונה לך.

עידן רול: הגשתי אותה ביוני.

עידן רול: אני כמובן מעריך מאוד את אנשי האוצר.

עידן רול: הם עובדים מאוד קשה, חד-משמעית.

יצחק כהן: מאוד מאוד.

יצחק כהן: מיקי, תגבה אותם.

עידן רול: אין צורך לגבות את אנשי האוצר מולי.

מיקי לוי: האיחור בשאילתה זה גם אצלי הפעם.

יצחק כהן: אין דבר כזה.

יצחק כהן: אצלי אין איחור.

יצחק כהן: תשאל את ד"ר אחמד טיבי.

מיקי לוי: עזוב את האיחור – – – הסוגיה.

עידן רול: מעבר לסוגית האיחור – וגם דיברנו על זה פה באיזושהי שיחת צד – לדעתי, הדבר האקוטי יותר הוא לא העובדה שזה לקח כמעט חצי שנה ליישום אלא שבטווח הזמן הזה לא היה ברור מה קורה עם הדבר הזה.

עידן רול: אני שאלתי שוב ושוב.

עידן רול: אני חושב שגם אם העומס כל כך גדול, לפחות צריך ליידע את הציבור ולהגיד: הנושא בטיפול, אתם תקבלו את המקדמות.

עידן רול: אני יכול להגיד לך שרואי חשבון רבים שבדקתי איתם לא ידעו אם זה הולך לקרות מאז שזה פורסם.

עידן רול: אני חושב שזה חשוב לפחות לתת להם את הוודאות שהכסף יגיע, גם אם הוא יגיע באיחור.

יצחק כהן: עידן, הכסף כבר הגיע.

יצחק כהן: הוא כבר הגיע.

עידן רול: עכשיו הוא הגיע, אבל חצי שנה הם לא ידעו אם הם יקבלו את הכסף, רק ראו פרסום בעיתון על הדבר הזה.

יצחק כהן: תברך.

יצחק כהן: ידעו, ידעו.

יצחק כהן: כולם ידעו.

יצחק כהן: עבודת ביקורת – – –

עידן רול: אבל אני מעריך את התשובה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לשאילתה הבאה, מס' 253, של חבר הכנסת עידן רול: הכשרות מקצועיות.

עידן רול: אדוני השר, ברשותך, בתחילת חודש אפריל אישרה הכנסת תוספת תקציבית שבמסגרתה יועדו מאות מיליוני שקלים עבור הכשרות מקצועיות.

עידן רול: עד היום – נכון ל-7 בספטמבר, מועד הגשת השאילתה – אפס שקלים נוצלו לטובת יישום תגבור ההכשרות.

עידן רול: ברצוני לשאול: 1.

עידן רול: מדוע עד היום לא נעשה שימוש בכסף?

עידן רול: 2.

עידן רול: מתי צפויים להתחיל בהכשרות מהמימון הנוסף ובמימוש הכסף?

עידן רול: 3.

עידן רול: כמה מובטלים צפויים לקבל הכשרה מקצועית במסגרת התוכנית?

יצחק כהן: תודה, חבר הכנסת עידן רול.

יצחק כהן: נושא עידוד התעסוקה במשק נדון בוועדת המנכ"לים לעידוד תעסוקה והומלץ על תקצוב כלים שונים לעידוד תעסוקה ובהם הכשרות מקצועיות, ובפרט בענף ההייטק, מסלולי תעסוקה, הרחבת לימודים אקדמיים במקצועות נדרשים ועוד ועוד.

יצחק כהן: בהתאם לכך הוקצה כסף לתוכניות בתחומים אלו ויוקצה עוד בעתיד, בעזרת השם.

יצחק כהן: בין השאר הוקצו עשרות מיליוני שקלים לכל אחת מהתוכניות הבאות – אני אפרט: שוברי הכשרה מקצועית בזרוע העבודה, מסלולי הכשרה להייטק ברשות החדשנות, הרחבת מסלולי לימוד במקצועות נדרשים באקדמיה, מסלולי תעסוקה במשרד הכלכלה עבור קליטת עובדים חדשים וליווי, הכוון ותמיכה בדורשי עבודה בשירות התעסוקה.

יצחק כהן: חבר הכנסת עידן, מעבר להקצאות התקציביות נעשים צעדים לשיפור מערך ההכשרות המקצועיות, עדכון המסלולים הקיימים ופיתוח מסלולים חדשים אשר ייתנו מענה מותאם יותר לצורכי המשק.

יצחק כהן: תוכניות אלו ייתנו מענה לעשרות אלפי מובטלים בשנה הנוכחית, ובעזרת השם גם בשנה הבאה.

עידן רול: כמה מהכסף שצבוע לזה – לדעתי זה 625 מיליון – כמה מומש עד עכשיו?

יצחק כהן: עשרות מיליונים.

יצחק כהן: כמה מומש בכל התוכניות האלה?

יצחק כהן: כל תוכנית – – –

עידן רול: כן, בכלל, הכשרות מקצועיות במסגרת הסכום שאישרנו לקורונה.

יצחק כהן: אני מוכן לבדוק לך, אבל זאת תוכנית תוך כדי תנועה.

עידן רול: אין שום בעיה.

עידן רול: אבל גם לפי פרסומים, לדעתי – בשער גלובס לפני שלושה שבועות זה היה אפס.

יצחק כהן: – – –

עידן רול: אז אני תוהה מה המספר.

עידן רול: זה עיקר השאילתה: כמה כסף מומש?

יצחק כהן: עשרות מיליונים.

יצחק כהן: אם תרצה תשובה יותר ממוקדת במספרים אני – –

עידן רול: אני אשמח מאוד.

יצחק כהן: – – אני אדאג לשאול.

עידן רול: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה לחבר הכנסת עידן רול.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לשאילתה הבאה, מס' 94, של חבר הכנסת מיקי לוי: תשלום ביטוח לאומי בתקופת החל"ת.

מיקי לוי: אדוני השר, תשלום ביטוח לאומי בתקופת החל"ת.

מיקי לוי: מעסיקים רבים מקבלים בימים אלה דרישות תשלום מהביטוח הלאומי על דמי הביטוח הלאומי של כל העובדים שלהם עבור החודשים שבהם הם היו בחל"ת.

מיקי לוי: מדובר בנטל כספי עצום נוסף.

מיקי לוי: רצוני לשאול: 1.

מיקי לוי: מדוע אם הממשלה הוציאה אותם לחל"ת היא גם לא תשלם או תבטל את דמי הביטוח הלאומי?

מיקי לוי: 2.

מיקי לוי: האם תפעלו לקדם הצעת חוק שתבטל את החובה הזאת לאותה התקופה?

מיקי לוי: 3.

מיקי לוי: אם כן – מתי? 4.

מיקי לוי: אם לא – מדוע?

מיקי לוי: תודה.

יצחק כהן: תודה.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, חברי היקר חבר הכנסת מיקי לוי, בעניין תשלום ביטוח לאומי בתקופת החל"ת, מעסיק אשר עקב התחלואה וההגבלות נאלץ להוציא את עובדיו לחל"ת מפחית את עלות העסקת העובדים למינימום בזמן שעובדיו מקבלים תשלום דמי אבטלה מהמדינה.

יצחק כהן: חיסכון ניכר זה בעלויות מאפשר למעסיק למזער את הפסדיו בזמן ההגבלות ולחזור לפעילות במהירות כאשר הדבר מתאפשר.

יצחק כהן: על פי חוק הביטוח הלאומי, המעסיק מחויב בתשלום דמי הביטוח הלאומי עבור עובד הנמצא בחל"ת לתקופה שלא תעלה על חודשיים.

יצחק כהן: דמי הביטוח הלאומי המוגדרים במקרה זה עומדים על 348 שקל בחודש, כלומר הסכום המרבי שעל המעסיק לשלם אף אם תקופת החל"ת היא למעלה מחודשיים עומדת על 696 שקלים על כל עובד שנמצא בחל"ת.

יצחק כהן: עלות מינימלית זו מבטיחה כי אכן יש למעסיק רצון בשימור יחסי העסקה עם העובד והוא אינו משתמש בחל"ת כתחליף זול לפיטורי העובד.

יצחק כהן: יודגש כי תשלום זה קטן מחובת הפיצויים ופדיון ימי החופשה שחלה על המעסיק במקרה של פיטורים, כך שהוצאה של עובד לחל"ת לא רק משמרת יחסי עובד–מעביד ושומרת על העובד אלא גם מהווה פתרון טוב יותר עבור המעסיק עם נטל כספי נמוך, מינימלי.

מנסור עבאס: שאלה נוספת.

מיקי לוי: אני מכיר היטב את חוק הביטוח הלאומי ואני מכיר את החודשיים האלה.

מיקי לוי: מכיוון שהוא יוצא לפעמים בשני שלבים – אני לא אוהב את זה.

מיקי לוי: כשמדובר בעובד אחד, שניים, אבל כשמדובר ב-20 עובדים?

מיקי לוי: תעשה את המכפלות: על כל חודש זה מעל 12,000 שקלים בשעה שהעסק שלו לא עובד.

מיקי לוי: מהיכן?

מיקי לוי: אני מבקש, ראוי שתבחנו את זה גם במשרד האוצר מול הביטוח הלאומי, כי הפתרון לא ניתן, ניתן הסבר.

מיקי לוי: אבל אני מבקש שאלת המשך, בבקשה.

מיקי לוי: אדוני השר, בוועדת הכספים היום העליתי שלפני כשנה היה שיטפון בנהריה.

מיקי לוי: בתי עסק רבים ניזוקו נזקים אדירים.

מיקי לוי: המדינה נתנה פיצוי לרשות המקומית.

מיקי לוי: בעלי העסקים בנהריה לא היו אשמים שכל הניקוז שהמדינה או הרשות הייתה צריכה לבנות לא היה תקין.

מיקי לוי: כל התשתיות לא היו באשמתם.

מיקי לוי: עד היום, עד היום, למרות שהומצאו דוחות של שמאים, לא קיבלו את זה.

מיקי לוי: האם אפשר לקדם את הנושא הזה?

מיקי לוי: זה הכול.

מנסור עבאס: זו שאילתה נוספת, חבר הכנסת.

יצחק כהן: הנושא ייבדק.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: השאילתה הבאה – מס' 106, גם היא של חבר הכנסת מיקי לוי: היערכות משרד האוצר לסיוע לנפגעים תעסוקתיים כתוצאה מהגל השני.

מנסור עבאס: בבקשה.

מיקי לוי: אדוני השר, היערכות משרדך לסיוע לנפגעים תעסוקתית כתוצאה מהגל השני.

מיקי לוי: מדינת ישראל נמצאת בגל השני, ובקרוב צפויות להסתיים תוכניות הסיוע והמענקים עבור המובטלים או השוהים בחל"ת.

מיקי לוי: אני מבקש לשאול: 1.

מיקי לוי: האם וכיצד משרדך נערך לסייע למובטלים הרבים, כשברור שישנם עוד עצמאים רבים שאינם זכאים ואינם נספרים באחוזים?

מיקי לוי: 2.

מיקי לוי: אילו תוכניות מקודמות בשיתוף משרד הרווחה?

מיקי לוי: 3.

מיקי לוי: מהן תוכניות הסיוע לנפגעים כלכלית מהגל השני?

מיקי לוי: תודה.

יצחק כהן: תודה, חברי מיקי לוי.

יצחק כהן: אבל אני לא מבין, מה זה מדינה יהודית-דמוקרטית?

יצחק כהן: נתנו ליהודים קודם ולערבים בסוף.

יצחק כהן: אחמד, מה זה?

אחמד טיבי: – – – זה הנדל.

מנסור עבאס: אתה צריך לאזן אותו.

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: הסדר היה הפוך.

אחמד טיבי: יהודית ודמוקרטית – – –

יצחק כהן: לא, היה דמוקרטית ואחרי זה יהודית.

יצחק כהן: טוב, חברי מיקי לוי היקר, ב-9 ביולי – – אתה איתי?

מיקי לוי: כל הזמן.

יצחק כהן: זה נכון.

יצחק כהן: – – הוצגה תוכנית רשת ביטחון 2021-2020, הכוללת רשת ביטחון סוציאלית לשכירים ולעצמאים.

יצחק כהן: התוכנית אושרה בממשלה ארבעה ימים מאוחר יותר.

יצחק כהן: במסגרת התוכנית הוארכה הזכאות לדמי אבטלה ומענק ההסתגלות לבני 67 ומעלה עד חודש יוני 2021, שופרו תנאי הזכאות לדמי אבטלה, בוטל קיזוז הקצבאות למקבלי קצבה מהביטוח הלאומי נוסף לדמי אבטלה – אתה זוכר את זה – אושר תשלום דמי אבטלה למשתתפים בהכשרה מקצועית ועוד ועוד ועוד.

יצחק כהן: תשבח, תפרגן, תעודד.

יצחק כהן: כמו כן ניתן מענק סוציאלי דו-חודשי, מיקי, לעצמאים שחוו ירידה במחזור של לפחות 40% ביחס לתקופת הבסיס, גם הוא עד ליוני 2021.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, לנוכח ההחמרה במצב התחלואה והטלת הגבלות נוספות מקודמים כמה צעדים נוספים בשיתוף הביטוח הלאומי, הכוללים מענק למובטלים ששהו באבטלה יותר מארבעה חודשים ומענק למובטלים המוצאים עבודה בשכר נמוך משכרם הקודם.

יצחק כהן: יצוין כי גם מובטלים או עצמאים שלא נזקקו לסיוע סוציאלי בגל הראשון אך נזקקו לכזה עקב הגל השני זכאים לכל הסיוע שהוצג לעיל.

יצחק כהן: משרד האוצר נמצא בקשר הדוק עם משרדי ממשלה וגופים נוספים לשמיעת הצרכים העולים עקב נגיף הקורונה ונותן מענים נוספים בשיתוף המשרדים השונים: בשיתוף משרד הרווחה – תקציבי תמיכות בעמותות העוסקות בהבטחת הביטחון התזונתי, חלוקת סלי המזון, שולשו, נוסף ל-21 מיליון ש"ח שהוקצו לתמיכה בעמותות המחלקות סלי מזון לקראת פסח וראש השנה; למשרד הפנים, לשר הרב אריה דרעי, שר הפנים, הוקצו לפעילות שלו 700 מיליון ש"ח עבור סיוע ברכישת מזון למשפחות נזקקות הזכאיות להנחה משמעותית בארנונה ולאזרחים ותיקים הזכאים להשלמת הכנסה, וזאת באמצעות הרשויות המקומיות.

יצחק כהן: מעבר למענים הסוציאליים שהוצגו לעיל ניתנים גם מענים להחזרת העובדים שנפלטו משוק העבודה חזרה, באמצעות מגוון כלי הכשרה וליווי הניתנים באמצעות משרד העבודה והרווחה, משרד הכלכלה, רשות החדשנות, שירות התעסוקה ועוד ועוד ועוד.

יצחק כהן: מיקי, גם אתה תודה שהממשלה עושה מעל ומעבר בטיפול במשבר הקורונה בנושאים האלה.

יצחק כהן: מגיע לכל העוסקים במלאכה רק יישר כוח.

מנסור עבאס: תודה, אדוני השר.

מיקי לוי: שאלת המשך, שלא בעניין שלנו.

מיקי לוי: יש לי כאן נייר.

יצחק כהן: חשבתי שתגיד: מה עוד תבקשי מאיתנו מכורה ואין ואין עדיין?

מיקי לוי: אוה, כל כך הרבה.

מיקי לוי: אז קודם כול אני רוצה לתת לך את הפתק של העסקים בנהריה, שלא תשכח, את המכתב.

יצחק כהן: אני אשכח?

יצחק כהן: אני אשכח?

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: מיקי.

מיקי לוי: אני נותן לו.

מיקי לוי: מה?

מיקי לוי: זה במסגרת שאלת המשך.

מיקי לוי: זה יותר טוב.

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: לא.

מיקי לוי: תאמין לי, זה יותר טוב מכל מה שהיה.

מיקי לוי: הדבר השני – יש כאן פנייה של משפחה מרובת ילדים שזכתה במחיר למשתכן.

מיקי לוי: בבקשה.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: אי-אפשר ככה, מיקי.

יצחק כהן: מיקי פתח לשכה לפניות הציבור.

יצחק כהן: סחתיין, מיקי.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לשאילתה הבאה, מס' 145.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שחאדה, בבקשה: ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית – במשרד האוצר?

אנטאנס שחאדה: עכשיו תור הערבים, כבוד השר.

יצחק כהן: עכשיו הדמוקרטית.

אחמד טיבי: – – – לדבר על מדינת הלאום – – –

יצחק כהן: נכון.

אנטאנס שחאדה: לפי סעיף 15א לחוק שירותי המדינה (מנויים) ישנה חובה לייצוג הולם של בני האוכלוסייה הערבית בכל הדרגות ובכל המקצועות במשרדי הממשלה.

אנטאנס שחאדה: רצוני לשאול, אדוני השר: 1.

אנטאנס שחאדה: מהו אחוז העובדים הערבים במשרד

אנטאנס שחאדה: כם ומהו אחוזם בתפקידים הבכירים במשרד?

אנטאנס שחאדה: 2.

אנטאנס שחאדה: מה בכוונת משרדך לעשות כדי להבטיח ייצוג הולם לבני החברה הערבית?

אנטאנס שחאדה: תודה.

יצחק כהן: שלום, אדוני שר החוץ.

יצחק כהן: ערב טוב.

גבריאל (גבי) אשכנזי: שלום.

יצחק כהן: חבר הכנסת שחאדה, במשרד האוצר – אתה לא מקשיב.

יצחק כהן: שאלת – תקשיב.

מנסור עבאס: תקשיב, יא חבר הכנסת שחאדה.

אנטאנס שחאדה: התייעצתי התייעצות סיעתית.

אנטאנס שחאדה: בבקשה.

יצחק כהן: במשרד האוצר קיימות 48 משרות ייעודיות לעובדים מקרב האוכלוסייה הערבית, המהוות 4.5% מכלל המשרות במשרד.

יצחק כהן: במשרד מכהנים חמישה עובדים מקרב האוכלוסייה הערבית בתפקידים בכירים, ובהם סגן בכיר לממונה על השכר והסכמי עבודה מר שאדי עזאם וחשב משרד הבריאות מר חסן איסמעיל.

אחמד טיבי: מהעיר טייבה.

יצחק כהן: כבוד גדול.

יצחק כהן: חשב המשרד – אגב, חברים טובים שלי, רק שתדע.

יצחק כהן: טוב לציין את זה.

יצחק כהן: חשב משרד הבריאות מר חסן איסמעיל, שמונה לאחרונה, עושה עבודה נהדרת; בכלל עושים עבודה נהדרת.

יצחק כהן: משרד האוצר פועל לאיוש המשרות על פי הוראות התקשי"ר, החלטות הממשלה וכללי ההעדפה המתקנת וממשיך לפעול לשילוב אוכלוסיות מגוונות בכל אגפי המשרד.

יצחק כהן: שאילתה נוספת, יא שייח'?

אנטאנס שחאדה: – – – עוד 4.5% – – – אין לך אחוזים כמה – – –

יצחק כהן: תקשיב, אני ידעתי שתשאל אותי את זה.

יצחק כהן: הבאתי לך את הרשימה.

יצחק כהן: אני אעביר לך את הרשימה איך שהיא.

יצחק כהן: תעבור עליה.

יצחק כהן: דווקא הקלתי עליך – הדגשתי אותם במרקר.

יצחק כהן: תפדל, בוא.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אנטאנס, יש דוח שיצא מנציבות שירות המדינה שמפרט בכל יחידת סמך ויחידה מה הייצוג שם, ברמת כל המשרדים והרשויות.

מנסור עבאס: כן, אנחנו עוברים לשאילתה הבאה, מס' 290, של חבר הכנסת אחמד טיבי: סיוע ממשלתי לעסקים בעקבות משבר הקורונה.

אחמד טיבי: מכובדי שני השרים איציק כהן, השר במשרד האוצר ושר השיכון, זו שאלה שנשאלה ונשלחה אליכם לפני זמן רב.

אחמד טיבי: לפי דוח הלשכה הממשלתית לסטטיסטיקה שיעור העסקים שקיבלו סיוע ממשלתי בעקבות משבר הקורונה עומד על כ-45%.

אחמד טיבי: שאילתה דומה, אגב, הוגשה למשרד הכלכלה ולמשרד לשוויון חברתי.

אחמד טיבי: ברצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: מהו אחוז העסקים מהחברה הערבית אשר קיבלו סיוע מכלל העסקים שקיבלו סיוע ממשלתי?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: מהו סוג הסיוע שניתן ובאילו ענפים?

יצחק כהן: תודה, ד"ר אחמד טיבי.

יצחק כהן: אני מחכה שתשב, אני רוצה שתקשיב, תכתוב.

יצחק כהן: 1.

יצחק כהן: במסגרת הצעדים הכלכליים שננקטו על ידי ממשלת ישראל בהובלת משרד האוצר על מנת להתמודד עם ההשפעה הכלכלית של התפשטות נגיף הקורונה בוצעו כמה צעדים, כפי שציינתי גם בשאילתות הקודמות, וחלק משמעותי מהם מתמקד באוכלוסיית העסקים.

יצחק כהן: עסקים שנפגעים כתוצאה מנגיף הקורונה זכאים לסיוע עד לחודש יוני 2021.

יצחק כהן: 2.

יצחק כהן: כלי הסיוע המרכזיים לעסקים הם המענק הסוציאלי לעצמאים ומענק השתתפות בהוצאות קבועות, הניתנים באמצעות רשות המיסים, וכן קרן ההלוואות בערבות המדינה המופעלת על ידי אגף החשב הכללי במשרד האוצר.

יצחק כהן: 3.

יצחק כהן: לפי בחינת רשות המיסים לפי פילוח מגורי מבקשי הבקשות ואופי היישוב, מתוך סך התביעות במענק הוצאות קבועות, 10.4% מתוך סך התביעות ששולמו הם ביישובים שאינם יהודיים, וכן 28.2% מהתביעות ששולמו הם ביישובים מעורבים.

יצחק כהן: סך הכול אושרו ביישובים אלה כ-75,000 תביעות.

יצחק כהן: אני חוזר: 75,000 תביעות.

אחמד טיבי: אושר ארצי, נכון?

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: עוד פעם.

אנטאנס שחאדה: ביישובים ערביים בלבד – – – מכלל התביעות.

יצחק כהן: 10.4% שולמו ביישובים שאינם יהודיים, וכן 28.2% תביעות שולמו ביישובים מעורבים.

יצחק כהן: סך הכול אושרו ביישובים אלה כ-75,000 תביעות.

יצחק כהן: 5.

יצחק כהן: לעניין המענק הסוציאלי לעצמאים נבחן שיעור המיצוי בכל אחד מסוגי היישובים – מספר מבקשי המענק מתוך מספר הזכאים.

יצחק כהן: לפי נתוני רשות המיסים, בפעימה הראשונה היקף המימוש מתוך הזכאים ביישובים שאינם יהודיים היה גבוה מהיקף המימוש ביישובים היהודיים וביישובים המעורבים ועמד על 77% לעומת 75%, ובפעימה השנייה הוא עמד על 59% לעומת 55%.

יצחק כהן: בפעימה השלישית הוא היה נמוך במעט ועמד על 61% לעומת 62%.

יצחק כהן: 5.

יצחק כהן: בסיוע הניתן באמצעות הקרן להלוואות בערבות מדינה, מתוך כ-55,000 בקשות שאושרו, כ-65% מהבקשות הן מיישובים יהודיים, 22% – מיישובים מעורבים ו-13% – מיישובים שאינם יהודיים.

יצחק כהן: מבחינת הסכומים, מתוך 19.5 מיליארד שקלים שאושרו, 67% ניתנו ביישובים יהודיים, 23% ניתנו ביישובים מעורבים וכ-10% ניתנו ביישובים שאינם יהודיים.

יצחק כהן: אני ידעתי שאתה חבר כנסת מאוד יסודי, מאוד יסודי – אני מכיר אותך הרבה שנים – אז הכנתי לך גם את החומרים.

יצחק כהן: בבקשה, תפדל.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: – – – עוד שאלה, אדוני.

יצחק כהן: לא לא, עכשיו, עכשיו.

מנסור עבאס: שאלה נוספת, אוקיי.

אחמד טיבי: אדוני השר, סוכם בישיבת ועדת הכספים על תמיכה של 30 מיליון שקל בעיר נצרת, כדוגמת טבריה ואילת.

אחמד טיבי: התקבלה החלטה בממשלה על סיוע לגליל ולצפון, לגבי צפת ואחרים, כולל נצרת.

אחמד טיבי: אנחנו רוצים להאיץ את מימוש ההחלטה הזאת, כי נצרת סובלת באופן כלכלי ממשבר הקורונה, עסקים קטנים נפגעו – עיר תיירותית בכל מובן המילה.

אחמד טיבי: לכן, אם תוכל לומר – הסיכום הזה שהיה איתי בוועדת הכספים – – –

יצחק כהן: מי עשה אותו?

אחמד טיבי: אוקיי, אתה היית שם בישיבה, גם השר.

אחמד טיבי: תוכל לעדכן אותנו, אדוני?

יצחק כהן: אני אתעדכן ואעדכן.

יצחק כהן: אבל אני הכנתי לך חומר שאתה רוצה.

יצחק כהן: בבקשה.

יצחק כהן: הוא לא אמר תודה.

יצחק כהן: הוא לא אמר תודה.

מנסור עבאס: תודה, אדוני השר.

מנסור עבאס: שתי שאילתות לחבר הכנסת אוסאמה סעדי – איננו נוכח.

אחמד טיבי: הוא מגיע.

מנסור עבאס: קראנו לו.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: אדוני השר, אתה יכול לחזור למושבך.

יצחק כהן: אבל מה עם אוסאמה סעדי?

מנסור עבאס: הוא לא נמצא.

יצחק כהן: אוסאמה סעדי לא? תגיד לו שאני שוקל להיפגע.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: אני מזמין את סגן שרת התחבורה והבטיחות בדרכים, סגן השר אורי מקלב, בבקשה.

מנסור עבאס: גם חבר הכנסת מלכיאלי לא נמצא, גם חבר הכנסת יצחק פינדרוס וגם חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אורי מקלב: חבר הכנסת יצחק פינדרוס הודיע שהוא לא מגיע בעקבות משהו דחוף.

אורי מקלב: הוא הודיע לי.

מנסור עבאס: הוא לא מגיע.

מנסור עבאס: סעיד – אה, סליחה.

מנסור עבאס: אנחנו מתחילים עם שאילתה מס' 164, של חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בנושא: מעקה הפרדה לאורך כביש 40, בבקשה.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: אדוני סגן השרה, בין באר שבע לצומת הנגב, לאורך כביש 40, קיים קיר בטון המפריד בין הנתיבים.

סעיד אלחרומי: הוא חוסם את הכניסות ליישובים הבדואיים הנמצאים לאורך הכביש ומעכב גורמי הצלה וביטחון להגיע במהירות במקרים דחופים ולהצלת חיי אדם.

סעיד אלחרומי: רצוני לשאול: מהי תוכנית משרדך לשינוי המצב הקיים?

אורי מקלב: תודה רבה לך, חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

אורי מקלב: צר לי לאכזב אותך שהתוכנית שלנו היא לא לשנות את זה, ואני אגיד לך – לא מסיבות תקציביות אלא מתפיסות מקצועיות.

אורי מקלב: כפי שהינך יודע, ואתה מכיר טוב, ואתה באמת ער לבקשות, ההפרדה הזאת ומניעת הכניסה צפונה נעשית בשביל בטיחות הנוסעים, בגלל תאונות חזיתיות שהיו שם, בפנייה הזאת, כך שלכל האורך, במרחקים סבירים, כפי שנאמר לי, יש אפשרות לפרסס, זה נקרא, יותר מערבה, להגיע חזרה ולהיכנס צפונה, בכל הכניסות שאתה מדבר עליהן.

אורי מקלב: יש לנו תפיסה שכשיש כביש שיש בו קו הפרדה ויש יציאות באמצע, לפנות שמאלה, כשאין מספיק ראות, כשהפניה הזאת לא נעשית באופן בטיחותי, עם רמזור או דברים כאלה, וגם כשזה יכול להפריע לתנועה הזורמת ממזרח למערב, ממערב למזרח – התפיסה של המומחים, של מהנדסי התנועה, שמתחשבים בנתונים שיש – נפח התנועה, תנאי הדרך, תנאי הכביש – היא לא לאפשר את הפנייה שמאלה אלא לאפשר לצאת רק ישר, והפנייה שמאלה נעשית באופן ובמקומות שאפשר לפרסס ואז להגיע בבטחה לכניסות האלה.

אורי מקלב: זו התשובה שיש לי.

סעיד אלחרומי: אדוני סגן השר, בכביש הזה, באזור הזה, לאו דווקא מדברים על כניסות רכבים.

סעיד אלחרומי: אין שם אפילו לבני אדם.

סעיד אלחרומי: לצערי הרב, רוב התושבים שחיים בשני הצדדים, לפחות בין צומת שרה לצומת אוהלים, עוברים מעל המעקה הזה, ולכן הסכנה היא יותר גרועה.

סעיד אלחרומי: בכביש 40 עצמו, ליד רהט ובמקומות אחרים צפונה, יש מעברים, לפחות לבעלי חיים ובני אדם.

סעיד אלחרומי: אני לא מדבר כאן על עלות תקציבית ועל צמתים ורמזורים.

סעיד אלחרומי: יש צמתים, אבל לבני אדם.

סעיד אלחרומי: המצב הקיים – יש בעלי חיים משוטטים שלפעמים משוטטים בכביש ואין להם מעבר, והתאונה היא בלתי נמנעת.

אורי מקלב: אני לא יודע להתמודד עם מעבר לבעלי חיים, אני מוכן לבדוק את זה.

אורי מקלב: זה לא היה בשאילתה, כך שלא ידעתי לבדוק את זה, אין לי ניסיון.

אורי מקלב: אבל אני כן יכול להגיד לך שחברת נתיבי ישראל השקיעה בכביש 40 ובמקטע שאתה מדבר עליו, 19 קילומטר של חידוש הכביש, להפוך את חלקו לדו-מסלולי, והוספת 16 קילומטר של מפרדה קשיחה בין הנתיבים, ויש גם רמזורים, ויש מחלוף צמתים, מה שנקרא, לרבות הנגשה לפזורה.

אורי מקלב: אלו הנתונים שקיבלתי – שזו השקעה של מאות מיליוני שקלים שנעשתה במקטע הזה.

אורי מקלב: נכון, הם אומרים: אנחנו לא מאפשרים את הכניסה ואנחנו סתמנו – סגרו את היציאות האלה כדי למנוע תאונות חזיתיות.

אורי מקלב: אומרים לי שמאז שעשו את זה נמנעו תאונות חזיתיות שגבו חיי אדם רבים.

אורי מקלב: אני מבין את השיקולים, אני מבין את מה שאתה אומר, זה נכון, מצד אחד, אבל חיי אדם – כשבאים לתת בטיחות הרבה יותר טובה, אז ההפרדה היא לפעמים בלתי נמנעת, אף שהיא מקשה.

אורי מקלב: אבל מה שאתה מדבר עליו, על בעלי חיים, אני לא יודע לענות לך, כפי שאמרתי בתחילת דבריי.

אורי מקלב: אני אבדוק את זה.

מנסור עבאס: תודה, אדוני סגן השר.

מנסור עבאס: השאילתה הבאה – מס' 278, של חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בנושא: הכביש בין בית קמה לעיר רהט מכיוון קיבוץ שובל.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: אדוני סגן השרה, כביש זה סואן ברכבים במשך כל שעות היום.

סעיד אלחרומי: מדובר בכביש צר, מסוכן וללא שוליים בטיחותיים.

סעיד אלחרומי: כביש זה הפך למוקד לתאונות דרכים רבות.

סעיד אלחרומי: רצוני לשאול: 1.

סעיד אלחרומי: מדוע לא מרחיבים את הכביש?

סעיד אלחרומי: 2.

סעיד אלחרומי: מהי תוכנית משרדך לטיפול בנושא?

אורי מקלב: תודה רבה על שאילתה מס' 278.

אורי מקלב: במקרה הזה יש לי כן בשורה טובה לך, חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

אורי מקלב: אנחנו קוראים לזה פרויקט כביש 264 שבקטע שמצומת בית קמה ועד צומת משמר הנגב, ואני מבין שזה עונה על מה שאתה אומר – זה המספר של הכביש הזה.

אורי מקלב: עכשיו זה נמצא בהליך מכרז, והליך המכרז הזה כולל הוספת נתיב לאורך כל התוואי, ביצוע הפרדה קשיחה – מה שאתה לא אוהב; אולי במקרה הזה כן – והסדרת צמתים.

אורי מקלב: ההשקעה שם היא רבה, בתקווה שאם אנחנו מוסיפים נתיב לכל האורך ואנחנו מטפלים במקומות שיש עומס והצמתים לא מסודרים, זה גורם לעומסי תנועה לאנשים שבאים לצומת, ואת זה אנחנו מתכוננים באמת לסדר ולשפר.

אורי מקלב: אני מקווה שהשאילתה לך – תהיה לה תשובה אמיתית שתמנע את העומסים שיש שם.

מנסור עבאס: שאלה נוספת.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני סגן השרה.

סעיד אלחרומי: זו בשורה לתושבי רהט, שובל, משמר הנגב וכל האזור.

סעיד אלחרומי: כשאמרת נתיב נוסף, אתה מתכוון לשני נתיבים בכל כיוון, אני מבין – זו השאלה.

סעיד אלחרומי: והשנייה – מה הלו"ז?

סעיד אלחרומי: מה הצפי של שדרוג הכביש הזה?

אורי מקלב: תודה רבה לך.

אורי מקלב: כפי שאמרו לי, כאן שמו דגש: לאורך כל התוואי; הוספת נתיב לאורך כל התוואי.

אורי מקלב: אני מבין שמדברים על לאורך כל הקטע שאתה מדבר, ולא מקטעים כפי שהיום אוהבים לעשות.

אורי מקלב: מדברים על הוספת נתיב לאורך כל התוואי.

אורי מקלב: לגבי הפרויקט, הוא צפוי להיפתח במהלך שנת 2023.

אורי מקלב: אני מניח שאתה מדבר על הכול.

אורי מקלב: ייפתחו וישלבו בקטעים.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על עוד סלילה, של עוד תוואי, משני הצדדים – עוד נתיב.

אורי מקלב: זה לוקח פרק זמן ארוך, אבל כפי שאנחנו יודעים – ויש לך גם ניסיון – הדברים האלה משתפרים.

אורי מקלב: היעד הסופי הוא 2023, ככה שהמקטעים יושלמו וייפתחו בהתאמה.

מנסור עבאס: תודה, אדוני סגן השרה.

מנסור עבאס: שאילתה אחרונה, של חבר הכנסת אוסאמה סעדי, מס' 327: עומס תנועה כבד בכביש 70.

מנסור עבאס: בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד סגן השרה, שאילתה זו הוגשה ביום 30 בספטמבר.

אוסאמה סעדי: נהגים רבים ומשתמשים בדרך נתקלים באופן יום-יומי בעומסי תנועה כבדים בכביש 70, בעיקר במקטע של צומת שפרעם-אעבלין.

אוסאמה סעדי: בשעות הבוקר העומס הוא לכיוון דרום ובשעות אחר הצוהריים העומס לכיוון צפון.

אוסאמה סעדי: כמובן שכל התושבים של האזור משתמשים בצומת הזה – גם כבוד היושב-ראש, גם אני; גם אתה בטח, סגן השרה, אם אתה נקלע לצומת הזה.

אוסאמה סעדי: ברצוני לשאול: 1.

אוסאמה סעדי: האם משרדך מגבש תוכנית לפתרון בעיה זו? 2.

אוסאמה סעדי: אם כן – מהי ומה הצפי להשלמתה?

אוסאמה סעדי: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אנחנו כבר דאגנו שאולי לא תהיה פה לשמוע את השאילתה – לשאול את השאילתה – אז עשיתי מאמץ אפילו להאריך בשאילתות האחרות ולהגיע לשאילתה, בגלל שכשיש לך תשובה טובה, בשורה משמחת, אתה לא רוצה לנצור את זה.

אוסאמה סעדי: אחרון אחרון חביב, מה שנקרא.

אורי מקלב: ודאי.

אורי מקלב: תמיד אתה חביב, גם כשאתה לא אחרון.

אורי מקלב: לא רציתי לנצור את הבשורה, רציתי באמת לבשר לך עליה.

אורי מקלב: מבחינתי זו בשורה.

אורי מקלב: העובדה ששאלת בסוף ספטמבר וכבר אחרי שלושה שבועות אתה מקבל תשובה – זה לא דבר מובן מאליו במסגרת השאילתות.

אורי מקלב: אז כך: ראשית, משרד התחבורה, דרך נתיבי ישראל, מטפל בכמה פרויקטים, בדגש על מה שאמרת, צומת שפרעם – שאצלי זה כתוב כביש 771; כנראה זה החיבור.

אורי מקלב: בכל אופן הוא בכניסה לשפרעם.

אורי מקלב: יהיה מעגל תנועה עם תוספת נתיב למעגל התנועה – שני נתיבים במעגל התנועה, שזה אמור לפתור, לפי דעת המומחים.

אורי מקלב: אבל יותר מזה, משרד התחבורה הולך להשקיע 11 מיליון שקל בביצוע כמה שיפורים לאורך הכביש, שזה במקטע שאתה מדבר עליו, שנמצא במחלף סומך, צומת דשנים, צומת כברי, צופת שפיה, בין טמרה לכבול ובין כבול לטמרה.

אורי מקלב: בנוסף, אנחנו מטפלים במסגרת מוקד סיכון וסל גודש, שזה שני סלים שמשרד התחבורה עובד על תקציבים ועל מכרזים, בצומת אבליים.

אורי מקלב: תחילת הביצוע – אני רוצה לבשר לך שהיא בתוך חודש וחצי.

אורי מקלב: בתוך חודש וחצי זה הולך לביצוע במכרז, שהוא כנראה בסוף התהליך שלו.

אורי מקלב: ואנחנו אמורים לשפר בכמה היבטים: הדבר הראשון – הרחבות אספלט לאורך כל המקטע, תוספות של נתיבים; לא לכל האורך, אבל יהיו נתיבים שיוסיפו לאורך המקטעים שאנחנו מדברים עליהם; כמובן תאורה, צבע, שילוט; הארכות של מחסניות של פניות שמאלה – הפניות שמאלה לפעמים גורמות לפקקים שזולגים לנתיב המרכזי, וההארכות של המחסניות – שיוכלו יותר להיכנס, כמובן כשמדובר על משאיות עם חול, כשיהיה מספר גדול של רכבים, שיוכלו להיכנס שמאלה, ככה שהם לא יחסמו את הכביש; גל ירוק בין הרמזורים ועדכוני רמזור.

אורי מקלב: כל זה נעשה בתוך המקטעים.

מנסור עבאס: זה לא ביטול רמזורים.

אורי מקלב: לא לא, זה גל ירוק.

אורי מקלב: עדכוני רמזורים – הפירוש הוא שזה תהליך של הנדוס ומחשוב של הרמזורים האלה, מכיוון שאם אתה עושה גל ירוק, אתה צריך לשנות ולתכנת מערכת שלמה של רמזורים.

אורי מקלב: אחד הדברים שהתגלו לי זה שתכנות רמזורים, אין הרבה שיודעים לעשות את זה טוב, וזה באמת מומחיות גדולה מאוד לעשות את זה.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על שניות – לפעמים הבדל של שתי שניות ושלוש שניות עושים הבדל מאוד גדול בירוק, באדום ובחיבור לשאר הרמזורים ושזה באמת יזרים את התנועה.

אורי מקלב: זה תכנות שלוקח הרבה זמן וגם יקר מאוד, לכן זה ראוי לציון.

אורי מקלב: וזה לא רק הדבר הזה – אנחנו מדברים על גל ירוק, אבל העיקר זה תוספת של נתיבים.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על הרחבות האספלט, שירחיבו את המקום, שייתנו לתנועה לזרום.

אורי מקלב: ומה שאמרנו בתחילת הדברים, ששאל אוסאמה סעדי, זה הכניסה לשפרעם, ששם הולכים לעשות מעגל תנועה עם מסלול נוסף במעגל התנועה.

מנסור עבאס: שאלה נוספת, אוסאמה.

אורי מקלב: הוא בטח רוצה להגיד תודה.

אוסאמה סעדי: אנחנו, כבוד סגן השרה, גם יודעים להגיד תודה, אבל באמת אני חושב שתשובתך – היה כדאי לחכות ממש לשעה הזאת ולהיות אחרון כדי לשמוע תשובה ובשורה.

אוסאמה סעדי: אני חושב שמדובר בבשורה לתושבי שפרעם, אעבלין, כבול, טמרה וכל היישובים באזור שם.

אוסאמה סעדי: אמרת, כבוד סגן השרה, שזה מתחיל להיות מבוצע בתוך חודש – – –

אורי מקלב: בתוך חודש וחצי.

אוסאמה סעדי: אני מבין שזה מתוקצב וזה במסגרת התקציב של נתיבי ישראל.

אוסאמה סעדי: רק רציתי לדעת מה הצפי לסיום הפרויקט הזה.

אוסאמה סעדי: (אומר בערבית: זו בשורה, כבוד אדוני היושב-ראש – זו בשורה לתושבים שלנו בשפרעם, אעבלין, טמרה וכאבול ולכל מי שמשתמש בדרך הזאת, דרך שפרעם–אעבלין, ואנחנו תמיד סובלים כאשר אנו נוסעים בקטע הזה בכביש.

אוסאמה סעדי: )

אורי מקלב: (אומר בערבית: אתה מדבר ואני שומע.

אורי מקלב: )

אוסאמה סעדי: איווא.

אוסאמה סעדי: אתה גם יודע ערבית, יא סגן השרה.

אורי מקלב: אבל אנחנו לא מבינים.

מנסור עבאס: (אומר בערבית: אינשאללה תפתור את הבעיה באמצעות היכולות האלה ולא תגרום להרעתה.

מנסור עבאס: ) חברים, תם סדר-היום – – –

אורי מקלב: אני רק רוצה לענות לו.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: סליחה.

אורי מקלב: קודם כול אני רוצה להגיד לך שהתחילה בתוך חודש וחצי.

אורי מקלב: אין לי זמן של סיום.

אורי מקלב: גם את התשובה הזאת קיבלתי תוך כדי דיון.

אורי מקלב: מעבר לזה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אני רוצה להגיד לך ולהגיד גם לחברים אחרים שנשארו עד מאוחר: אני היום נמצא בצד השני, בצד של הממשלה.

אורי מקלב: יש תועלת בשאילתות שאנחנו מפנים למשרדים.

אורי מקלב: בסופו של דבר גם השאילתה שלך מהווה זרז לדברים.

אורי מקלב: בסך הכול יש הרבה תיקים – – –

אוסאמה סעדי: זאת המטרה של השאילתות.

אורי מקלב: אני רוצה להגיד לך שאמת, וכשכבר יש גם תשובה טובה, זה משלים אחד את השני; גם זה שהפקידים קודם כול יודעים שמה שהם מתעסקים בו ומשקיעים בו – אנשים מתעניינים.

אורי מקלב: מעבר לזה הם בסך הכול עובדים, ואנחנו הגוף המפקח עליהם.

אורי מקלב: מעבר לזה, יש הרבה פרויקטים.

אורי מקלב: לפעמים התיקים שנמצאים – אתה מזרז אותם.

אורי מקלב: השאילתות משמשות כזרז, ככלי שטוב לנו, כחברי כנסת.

אורי מקלב: קיבלתי על עצמי שכשאני אחזור, אני אשתמש בזה הרבה יותר ממה שהשתמשתי, כי אני רואה כמה זה חשוב.

אורי מקלב: אני רוצה להגיד לך יותר מזה, אם כבר, בהזדמנות – אני מסיים:

אורי מקלב: לא פעם במסגרת התשובות – אני בכל אופן ככה נוהג – אני לא מקבל את התשובה ומסתפק בזה.

אורי מקלב: אני חוקר ודורש.

אורי מקלב: אני רוצה להגיד לך שחלק מהדבר הזה – שמתי אצבע על מעגל התנועה – קיבלתי לפני שתי דקות על ידי הסדרן, מפני שדרשתי עוד הסבר מהאחראי לעבודה הזאת.

אורי מקלב: יש שם גם חילופים, אז התגלגלתי קצת לעמדת האיש המוסמך להגיד את זה.

אורי מקלב: אני יושב גם בשאילתה הזאת וגם בשאילתות אחרות, ואנחנו שואלים שאלות.

אורי מקלב: אני לא מסתפק בתשובות האלה.

אורי מקלב: אני אומר: אני לא יכול לעמוד פה, על הדוכן, ולהסתפק בתשובה שלפעמים זו מריחה כזאת או תוכניות עתידיות.

אורי מקלב: אני לא יכול לעמוד.

אורי מקלב: אני דורש ככה.

אורי מקלב: לפעמים אני חושב שהתשובה לא נכונה, וככה אנחנו גם מקדמים את הדברים, לפעמים בלי שחבר הכנסת יודע שנעשתה עבודה רבה מסביב.

אורי מקלב: אני רוצה להגיד לך שזה מעסיק מנכ"ל, את לשכת השרה ואחרי זה פקידים.

אורי מקלב: שאילתה – יש לזה דינמיקה חזקה מאוד.

אורי מקלב: זה דברי הסיום.

אורי מקלב: אנחנו סיימנו, אדוני שר הביטחון.

בנימין (בני) גנץ: ערב טוב.

מנסור עבאס: ערב טוב.

מנסור עבאס: תודה, אדוני סגן השרה, ותודה על השיעור שנתת לי בשימוש בכלי פרלמנטרי.

מנסור עבאס: אני עד עכשיו לא האמנתי בשאילתות.

אורי מקלב: אני יודע לדבר על משרד התחבורה.

אורי מקלב: אני לא רוצה לאכזב אותך – – –

מנסור עבאס: אני אנסה.

אורי מקלב: אני לא רוצה לאכזב אותך במשרדים אחרים.

אורי מקלב: אני לוקח אחריות על משרד התחבורה.

מנסור עבאס: יפה מאוד.

מנסור עבאס: אז אני אנסה.

מנסור עבאס: נשקיע קצת זמן בשאילתות.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

מנסור עבאס: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, י"ז בחשוון התשפ"א, 4 בנובמבר 2020, בשעה 11:00.

מנסור עבאס: ישיבה זו נעולה.