ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 87, 2020-10-15 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום חמישי, כ"ז בתשרי התשפ"א, 15 באוקטובר 2020.

יריב לוין: אני שמח לפתוח את הישיבה המיוחדת וההיסטורית לאישור הסכמי אברהם לשלום: חוזה שלום, יחסים דיפלומטיים ונורמליזציה מלאה בין מדינת ישראל לבין איחוד האמירויות הערביות, שנחתם ביום ג', כ"ו באלול התש"ף, 15 בספטמבר 2020, בין ישראל לבין איחוד האמירויות הערביות.

יריב לוין: כבוד השרים, תודה.

יריב לוין: אדוני ראש הממשלה, חבר הכנסת בנימין נתניהו, שרות ושרי הממשלה, חברות וחברי הכנסת, אלו ימים היסטוריים, ימים של שינוי עמוק באזורנו, ימים שבהם עשורים של תקוות ושנים ארוכות של מאמץ דיפלומטי ומדיני עיקש מתנקזים למסמך כתוב אחד המובא היום לאישורנו – חוזה השלום בין ישראל לבין איחוד האמירויות הערביות.

יריב לוין: ההיסטוריה נכתבת לנגד עינינו, והיא אינה מקרית – היא תולדה של דרך ברורה, של אמונה עמוקה, של נחישות ושל חזון מדיני: ארץ ישראל שייכת כולה לעם ישראל.

יריב לוין: כך היה, כך הווה וכך יהיה.

יריב לוין: שנים ארוכות האמינו רבים כי עובדת יסוד נצחית זו עומדת בסתירה לשאיפה לשלום.

יריב לוין: רבים בקהילה הבין-לאומית, ולא מעטים גם בקרבנו, הנחילו בתודעה את ההנחה שרק ויתור על חלקי מולדת וגירוש יהודים מאדמתם יאפשרו להגיע לשלום עם העולם הערבי.

יריב לוין: כמה מאמצים, כמה כספים, כמה שעות עבודה של מנהיגים הושקעו במה שכונה תהליך השלום – תהליך שנכשל פעם אחר פעם משום שהוא התבסס על משוואה מעוותת מיסודה: שטחים תמורת שלום.

יריב לוין: שלום אמת ייכון רק כאשר האינטרס ההדדי של הצדדים הוא בשלום, רק כאשר הרצון והשאיפה הכנים של הצדדים הם לחיות זה עם זה בשלום.

יריב לוין: הסדר שמבוסס על עסקה שלפיה צד אחד מקבל שלום ובתמורה משלם בשטחים לצד השני הוא לא יותר ממקסם שווא; הסדר שבינו לבין אחוות עמים ורצון ההדדי בחיים יחד אין דבר וחצי דבר.

יריב לוין: אל מול גישת "שטחים תמורת שלום", ניצבה לאורך שנים הגישה האחרת.

יריב לוין: אדוני ראש הממשלה בנימין נתניהו, במשך שנים ארוכות התמדת במדיניות ברורה שלפיה שלום יושג לא מתוך ויתור אלא רק מתוך עוצמה; לא מתוך עסקת מכר של שטחי מולדת אלא רק מתוך אינטרס הדדי ומשותף בשלום.

יריב לוין: מעטים בקהילה הבין-לאומית האמינו בכך, וגם בינינו היו רבים שסברו שהדבר לא ייתכן.

יריב לוין: אבל כפי שהיה מראשית ימיה של הציונות, הבלתי-אפשרי הפך למציאות.

יריב לוין: החזון מומש.

יריב לוין: הנחישות, האמונה בצדקת הדרך והדבקות באדמת המולדת שכנעו יותר מכל נסיגה ומכל ויתור.

יריב לוין: זהו ניצחון היסטורי עצום שלך ושל הדרך שבה מאמינים רבים מאוד מאזרחי ישראל.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, במשך שנים המזרח התיכון הוא אחד האזורים המדממים והכואבים ביותר בעולם.

יריב לוין: גם היום הסכסוכים, ואף המלחמות, רחוקים מלהיעלם.

יריב לוין: אבל תהליך השלום האמיתי החל, והוא צובר תאוצה.

יריב לוין: חוזה השלום שמונח היום בפנינו הוא אכן חוזה שלום אמיתי.

יריב לוין: הוא נחתם על ידי מנהיגים, אבל הוא מתקבל באהבה ובשמחה בקרב שני העמים.

יריב לוין: לראשונה אנו עדים למציאות שבה הרצון בשיתוף פעולה הוא גלוי ורחב היקף, ולא רק בתחומים הביטחוניים אלא גם בתחומים האזרחיים.

יריב לוין: קשרי מסחר, תיירות, השקעות בתעשיית ההייטק ועוד נרקמים לנגד עינינו בשיתוף פעולה ישיר במגזר העסקי בישראל ובאמירויות.

יריב לוין: אנו מבקשים לבקר שם ולהכיר מקרוב את ההיסטוריה והתרבות יוצאות הדופן שלהם, והם מבקשים לבקר כאן ולהכיר מקרוב את המורשת המפוארת שלנו.

יריב לוין: אנחנו מתקבלים אצלם בזרועות פתוחות, ואנחנו מקבלים אותם בברכה גדולה.

יריב לוין: חוזה השלום בינינו לבין איחוד האמירויות הערביות לא רק פותח בפנינו הזדמנויות אין-ספור לשיתוף פעולה דו-צדדי, אלא מביא עימו מהפכה של ממש בקשרינו עם המעצמות העולות במזרח אסיה.

יריב לוין: פתיחת קווי תעופה ישירים בין ישראל לאמירויות, כמו גם פריצת הדרך שמאפשרת טיסות לישראל וּממנה מעל שמי חצי האי ערב, הפכה את המזרח שהיה פעם רחוק לקרוב מתמיד.

יריב לוין: ישראל הופכת לחלק ממרחב כלכלי וביטחוני אזורי.

יריב לוין: ישראל הופכת לנתיב של סחר ושיתופי פעולה עם הכלכלות החזקות של מזרח אסיה.

יריב לוין: זהו מנוע צמיחה משמעותי לימי שגרה ומנוף כלכלי חשוב מאין כמוהו דווקא בימים אלו.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, הכהונה בכנסת היא זכות גדולה, וביום שכזה הזכות הזו באה לידי ביטוי במלוא עוצמתה.

יריב לוין: סברתי שראוי שלכל אחת ואחד מאיתנו יינתנו הזכות והאפשרות לומר את דברם במסגרת הדיון ההיסטורי הזה.

יריב לוין: על כן נקיים כאן דיון אישי, ובסיומו נקיים הצבעה לעניין אישור חוזה השלום.

יריב לוין: אין לי ספק שהדברים שייאמרו כאן יזכו לתהודה, לא רק כאן ועכשיו אלא במקומות רבים בעולם, ולמשך שנים ארוכות.

יריב לוין: מי ייתן והם ישמשו קריאה למדינות נוספות ללכת בדרך של שלום וידידות אמת עם מדינת ישראל ואזרחיה.

יריב לוין: אני מתכבד להזמין את ראש ממשלת ישראל חבר הכנסת בנימין נתניהו להציג את הסכמי אברהם לשלום: חוזה שלום, יחסים דיפלומטיים ונורמליזציה מלאה בין מדינת ישראל לבין איחוד האמירויות הערביות.

בצלאל סמוטריץ': ראש הממשלה, נשמח לשמוע מה יש לגבי הר הבית בהסכם השלום – – –

יריב לוין: אני מבקש, חבר הכנסת, מספיק.

יריב לוין: במעמד הזה אני מבקש לשמור על השקט.

יריב לוין: תודה.

בנימין נתניהו: יושב-ראש הכנסת חבר הכנסת יריב לוין, יושב-ראש האופוזיציה חבר הכנסת יאיר לפיד, השרים וחברי הכנסת, מכובדיי, זהו יום שמעטים כמוהו היו בתולדות מדינת ישראל, יום שבו הובא הסכם שלום עם מדינה ערבית לאישור הכנסת.

בנימין נתניהו: בפתח דבריי אני מבקש להודות לנשיא טראמפ ולצוותו, לנסיך הכתר של איחוד האמירויות השייח' מוחמד בן זאייד, מנהיג אמיץ ופורץ דרך, ידיד, ולכל מי שסייע במהלך השנים לקידום השלום ההיסטורי שאנו מציינים כאן היום.

בנימין נתניהו: אנו מביאים הסכם שלום; אין בו מכתבי צד סודיים, אין בו נספחים עלומים.

בנימין נתניהו: אנחנו מהדקים היום את יחסינו עם איחוד האמירויות, ואנו עושים זאת במקביל למאבק הבלתי-פוסק שלנו בקורונה.

בנימין נתניהו: הסגר שהטלנו מניב תוצאות חיוביות: מספר הנדבקים יורד, התחלואה פוחתת.

בנימין נתניהו: אבל איננו שאננים – הקרב בנגיף יימשך בנחישות ובאחריות.

בנימין נתניהו: אתמול קיימתי שיחה עם חלק מהנוכחים כאן עד שעה מאוחרת, עד אחרי חצות, ומייד אחרי הישיבה הזאת נדון בקבינט הקורונה בצעדים להקלה הדרגתית של הסגר ובמעבר אחראי לשגרת הקורונה עד שיימצא החיסון.

בנימין נתניהו: נחליט על כך בהתאם לרמת התחלואה, על פי מדדים כמותיים.

בנימין נתניהו: המטרה שלנו היא לשמור על הבריאות, להציל חיים, לעזור לכלכלה, לתמוך בכם, אזרחי ישראל, בבעלי העסקים, בעצמאים, בצעירים, בכולם.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, כשטולסטוי כתב את ספרו הנודע "מלחמה ושלום", הוא לא חשב על ישראל.

בנימין נתניהו: היא לא הייתה קיימת אז.

בנימין נתניהו: אבל שתי מילים אלו הן במידה רבה תמצית קיומנו ב-72 שנות עצמאותנו.

בנימין נתניהו: כל אחד מאיתנו זוכר היטב היכן הוא היה ברגעי מלחמה, וכמובן ברגעי השלום, הנדירים יותר – השלום שהוא משאת נפשנו.

בנימין נתניהו: לכל אחד מכם הסיפור שלו, וגם לי: נולדתי חצי שנה אחרי מלחמת העצמאות.

בנימין נתניהו: בקירות הבית שגדלתי בו בשכונת קטמון בירושלים היו טבועים סימני כדורים מקרבות תש"ח, כולל בידית של הדלת.

בנימין נתניהו: במבצע קדש, ב-1956, הדבקתי יחד עם ילדים אחרים סרטי נייר על החלונות והגפתי את התריסים מחשש שצבאות ערב יתקיפו את ירושלים, יחד עם חלקים אחרים של מדינת ישראל.

בנימין נתניהו: אני זוכר שעם פרוץ מלחמת ששת הימים התעוררתי משנתי לקול נפץ אדיר, ועליתי מייד על הגג.

בנימין נתניהו: משם צפיתי בפגזים הירדניים שנחתו מסביב לבית ובמקומות אחרים בירושלים.

בנימין נתניהו: כעבור כמה ימים חגגתי עם המוני בית ישראל את הניצחון הכביר במלחמה.

בנימין נתניהו: במלחמת ההתשה, כלוחם ומפקד בסיירת מטכ"ל, יצאתי לפעולות בעומק שטח האויב, ובאחת מהן, בקרב אש בתעלת סואץ, כמעט איבדתי את חיי.

בנימין נתניהו: וכשפרצה מלחמת יום הכיפורים חזרתי לישראל מארצות הברית עם עוד עשרות סטודנטים ישראלים, שמילאו את המטוס – זה היה המטוס השני שחזר לארץ מניו יורק.

בנימין נתניהו: אבל לאחר המערכה, לאחר הניצחון המדהים שלנו, כששבתי ללימודיי בארצות הברית, מושבים רבים רבים במטוס היו ריקים.

בנימין נתניהו: במלחמות אלו, ובמלחמה בטרור בין המלחמות, איבדנו מטובי בנינו – חברים, מכרים, אחים.

בנימין נתניהו: זה המחיר הכואב שנדרשנו לשלם כדי להגן על חירותנו וקיומנו, ועדיין אנו נדרשים לעשות זאת מעת לעת.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, מאז ראשית ימי הציונות ידנו האחת אוחזת בנשק המגן, וידנו השנייה מושטת לשלום לכל מי שרוצה בשלום.

בנימין נתניהו: אומרים ששלום עושים עם אויב – לא; שלום עושים עם מי שחדל להיות אויב; שלום עושים עם מי שרוצה בשלום ולא עם מי שנשאר מחויב להשמדתך.

בנימין נתניהו: למשל, כל עוד חיזבאללה ממשיך לשלוט בפועל בלבנון, לא ייתכן שלום אמת עם מדינה זו.

בנימין נתניהו: אבל התחלנו שיחות אתמול על תיחום הגבול הימי בינינו לבין לבנון, דבר שיש לו משמעות כלכלית פוטנציאלית עצומה גם להם וגם לנו, ואני קורא לממשלת לבנון להמשיך ולהשלים את השיחות הללו לתיחום הגבול הימי, וייתכן – ייתכן – שהדבר הזה יסמן את הסדק הראשון ליום אחר שיגיע בעתיד, להשגת שלום אמת.

בנימין נתניהו: תמיד האמנתי ששלום אמת יושג רק מתוך עוצמה ולא מתוך חולשה.

בנימין נתניהו: אני מבקש לחדד את השוני בתפיסה שלי בדברים הבאים, אני מצטט: "קיימת אפשרות של שלום, שאינו כרוך בוויתורים מסוכנים מצידה של ישראל.

בנימין נתניהו: שלום שנשען על הרתעה ישראלית מתמדת, המבוססת על חיזוק גובר והולך של עוצמתה.

בנימין נתניהו: אם מדינות ערב יגיעו לכלל הכרה שישראל עתידה להישאר כאן לעד, יתחולל מהפך פסיכולוגי בעמדתם לגבי זכות קיומה של מדינתנו.

בנימין נתניהו: מדינת ישראל, שבה חיים 8 עד 10 מיליון יהודים, תוכל ליהנות משגשוג, מתנופה ומעצמאות.

בנימין נתניהו: דווקא משום שהמדינה היהודית תתחזק כל כך, ייאלץ בסופו של דבר רובו של העולם הערבי לעשות עימה שלום אמת".

בנימין נתניהו: סוף ציטוט.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, את הדברים הללו כתבתי לפני רבע מאה שנים, לפי 25 שנים, בספרי "מקום תחת השמש".

בנימין נתניהו: אבל לא הסתפקתי בלכתוב על כך, פעלתי להגשים השקפה זו על ידי העצמתה של ישראל בכל התחומים: בביטחון, בכלכלה חופשית – בכל הרפורמות שעשינו פה להפוך את ישראל מכלכלה ריכוזית, קפוצה, לכלכלה חופשית ויזמית, ביחסי החוץ, בטכנולוגיה, בסייבר, במורשת, ברוח.

בנימין נתניהו: האמונה בצדקת דרכנו, הכרת שורשינו, אהבת המולדת, הערבות ההדדית – כל אלה מחזקים אותנו בעמידתנו מול מבקשי נפשנו.

בנימין נתניהו: באזורנו, החזקים שורדים, ולצערנו החלשים נדונים לכליה.

בנימין נתניהו: את החזקים מכבדים, עם החזקים כורתים בריתות, בעוד החלשים נרמסים.

בנימין נתניהו: ישראל בהנהגתי הפכה למעצמה טכנולוגית, למעצמה מודיעינית, למעצמת סייבר.

בנימין נתניהו: והדברים הללו, השילוב של הכוח הכלכלי-טכנולוגי שלנו והכוח הצבאי המודיעיני שלנו, נתנו לנו הרבה עוצמה מדינית.

בנימין נתניהו: ישראל בהנהגתי איננה מתפתה לנסיגות מסוכנות, להרכנת ראש, לפייסנות שמקרבת מלחמה במקום להרחיק אותה.

בנימין נתניהו: הודות לכך, מתרחש בשנים האחרונות דבר ענק – מדינות ערביות ומוסלמיות רבות מבקשות את קרבתנו.

בנימין נתניהו: הן רואות את עוצמתנו הצבאית והמודיעינית, הטכנולוגית והכלכלית, והן משנות את גישתן כלפינו.

בנימין נתניהו: ישראל, שנתפסה עשרות שנים כאויב, נתפסת היום כבת ברית איתנה, אפילו חיונית.

בנימין נתניהו: נקודת המפנה המשמעותית ביותר הייתה ההתנגדות שהובלתי להסכם הגרעין המסוכן עם איראן.

בנימין נתניהו: עמדתי מול כל העולם, לפעמים עמדתי גם מול אנשים פה, בממסדים שלנו, והזהרתי מפני תרחיש האימים של איראן גרעינית.

בנימין נתניהו: נאמתי על כך בקונגרס האמריקני וקידמתי יחד עם אחרים כאן מדיניות שנועדה למנוע מאיראן להתבסס צבאית בסוריה.

מרב מיכאלי: ונכשלת כישלון חרוץ.

בנימין נתניהו: מנהיגים שונים פנו אליי באזור, במיוחד אחרי הנאום בקונגרס, הם פנו אליי בחשאי ואמרו עד כמה הם מברכים על המדיניות הזאת, ובהדרגה הביעו נכונות להדק איתנו את הקשרים.

בנימין נתניהו: פתחנו את שמי סעודיה לטיסות מישראל להודו; ביקרתי עם רעייתי בעומאן; כוננו יחסים דיפלומטיים עם צ'אד; נפגשתי עם מנהיג סודאן; פגשתי בוורשה חצי תריסר נציגים ממדינות ערביות.

בנימין נתניהו: והיו גם הרבה מאוד פגישות חסויות, שיגיע הזמן לחשוף אותן.

סמי אבו שחאדה: כי הם מתביישים.

סמי אבו שחאדה: הם מתביישים – –

בנימין נתניהו: כל ההתפתחות הכבירה הזאת – – –

סמי אבו שחאדה: – – והם צודקים בלהתבייש.

יריב לוין: חבר הכנסת אבו שחאדה, מספיק.

שלמה קרעי: – – –

סמי אבו שחאדה: לא, אדוני – – –

יריב לוין: מספיק.

יריב לוין: מספיק.

יריב לוין: אף קריאת ביניים.

יריב לוין: מספיק כבר.

שלמה קרעי: – – – מחוסר הבנה.

סמי אבו שחאדה: אני פשוט מסביר למה זה מוצדק.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת אבו שחאדה, מספיק.

קטי קטרין שטרית: שלום תמורת שלום – – –

אופיר אקוניס: – – –

יריב לוין: ראש הממשלה לא צריך עזרה, תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: השר אקוניס, ראש הממשלה לא צריך עזרה.

יריב לוין: תודה רבה.

קטי קטרין שטרית: – – – אי-אפשר שלום תמורת שלום.

אופיר אקוניס: לא, היא ממרצ, גם – – –

ניצן הורוביץ: מה עם הסיפוח?

ניצן הורוביץ: הסיפוח.

ניצן הורוביץ: מה קורה עם הסיפוח?

ניצן הורוביץ: עם הריבונות, הריבונות.

יריב לוין: השר אקוניס.

יריב לוין: חבר הכנסת הורוביץ, יהיה לך זמן על הבמה, תוכל לשאול את כל השאלות.

יריב לוין: תודה רבה.

מירי רגב: תהיה גם תהיה.

אופיר אקוניס: איך אתה מצביע היום?

יריב לוין: השר אקוניס.

מירי רגב: תהיה גם תהיה, אל תדאג.

מירי רגב: כל דבר – – –

עאידה תומא סלימאן: העיקר שראש הממשלה – – –

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: הינה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, גם את שמך הזכרתי, הכול בסדר.

עאידה תומא סלימאן: העיקר שהוא ישמע.

עאידה תומא סלימאן: אני – – –

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: את יכולה לעשות כהבנתך, אבל לא להפריע לדובר.

יריב לוין: בבקשה.

בנימין נתניהו: לא אמרתי, אדוני היושב-ראש, שכל העולם הערבי תומך בשלום הזה, או כל העולם המוסלמי.

בנימין נתניהו: איראן מתנגדת לו בחריפות, חיזבאללה מתנגד לו בחריפות, חמאס מתנגד לו בחריפות וגם הרשות הפלסטינית, והינה, גם חברי כנסת כאן.

בנימין נתניהו: אבל מי שתומך בשלום ורוצה התפייסות אמיתית – –

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: – – הוא יתמוך, ויתמוך בהתלהבות, בשינוי הזה, שקיבל תמיכה מרוב מדינות העולם.

בנימין נתניהו: מדהים שפה בכנסת ישראל יהיו אנשים שיצביעו נגד השלום.

בנימין נתניהו: מי שהוא לכאורה מחנה השלום מתנגד לשלום, כי זה לא מה שאתם רוצים באמת.

בנימין נתניהו: אינכם רוצים שלום אמת, אתם רוצים – –

עאידה תומא סלימאן: זה לא שלום אמת.

בנימין נתניהו: – – בבואה של שלום שבתוכה ישראל לאט-לאט נעלמת ומתרסקת.

קריאה: אין שלום עם הכיבוש.

בנימין נתניהו: כל ההתפתחות הכבירה הזאת שתיארתי – –

קריאה: אין שלום עם הכיבוש.

בנימין נתניהו: – – המגעים החשאיים שהפכו לרשמיים, המפגשים של הנציגים הישראלים וראש ממשלת ישראל, פעם אחר פעם, פעם אחר פעם, עם עוד ועוד ועוד נציגים, הביאו ליום ההיסטורי הזה, שבו אנחנו מאשרים כאן הסכם שלום היסטורי.

עאידה תומא סלימאן: – – –

בנימין נתניהו: ההתפתחות הכבירה הזאת חשובה כמובן בזכות עצמה, אבל יש לה משמעות נוספת – – –

יריב לוין: חברת הכנסת תומא סלימאן, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יריב לוין: מספיק.

בנימין נתניהו: כל ההתפתחות הכבירה הזאת חשובה כמובן בזכות עצמה, אבל יש לה משמעות נוספת, משמעות שמשנה סדרי עולם במזרח התיכון: היא שוברת את הווטו הפלסטיני על כינון שלום עם מדינות ערב.

בנימין נתניהו: לפלסטינים הוצעו במהלך השנים הצעות נדיבות ביותר אבל הם דחו אותן פעם אחר פעם: בהצהרת בלפור, בוועידת סן רמו, בהחלטת כ"ט בנובמבר, באין-ספור תוכניות שלום שביקשו לפתור אחת ולתמיד את הסכסוך במזרח התיכון.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, אם נחכה להסרת הווטו הפלסטיני, נחכה עוד זמן רב.

עאידה תומא סלימאן: – – – כיבוש – – –

בנימין נתניהו: בנאומי באו"ם ב-2014, לפני שש שנים, אמרתי – אני מצטט: רבים גרסו ששלום ישראלי-פלסטיני יוכל לסייע בקידום פיוס רחב יותר בין ישראל לעולם הערבי, אולם אני חושב שזה פועל הפוך דווקא – פיוס רחב יותר בין ישראל לעולם הערבי עשוי לסייע בקידום שלום ישראלי-פלסטיני.

בנימין נתניהו: על מנת להשיג שלום זה עלינו לשאת עינינו לא רק לירושלים ורמאללה אלא גם לאבו דאבי, לריאד ולמקומות אחרים.

בנימין נתניהו: זה מה שאמרתי לפני שש שנים באו"ם, ואתם מבינים שגם כאן

בנימין נתניהו: לא רק כתבתי ולא רק נאמתי – פעלתי.

בנימין נתניהו: אני רוצה להודות גם למוסד וגם לגורמים אחרים ובראשם יצחק מלכו, ולאחרים, גם טוני בלייר, שעזרו בקידום השלום הזה, שקורם עור לנגד עינינו.

בנימין נתניהו: אנחנו רואים את הדברים המדהימים: ילדה באמירויות מנגנת על פסנתר את התקווה.

בנימין נתניהו: זה מרגש באופן יוצא מן הכלל.

בנימין נתניהו: אותי זה מרגש, ואני בטוח שכל אחד כאן בסתר ליבו מתרגש מזה עד עמקי הנשמה.

בנימין נתניהו: צעירים מתעטפים בדגל ישראל ובדגל האמירויות על רקע המגדלים בדובאי.

בנימין נתניהו: ספינה אמירתית פורקת סחורות בנמל חיפה – לפני שבוע, השבוע היא תחזור.

בנימין נתניהו: זה דבר אדיר.

בנימין נתניהו: בשבוע הבא היא חוזרת.

בנימין נתניהו: זה דבר יוצא מן הכלל, עם משמעויות כלכליות אדירות.

בנימין נתניהו: אלה פירות השלום.

בנימין נתניהו: הם לא בעתיד הרחוק – כאן ועכשיו.

בנימין נתניהו: כי כך נראה שלום אמיתי:

בנימין נתניהו: שלום תמורת שלום, שלום מתוך עוצמה.

בנימין נתניהו: אנחנו מוסיפים נדבכים לבניין השלום שהחל לפני 41 שנים בהסכם השלום עם מצרים ולפני 26 שנים בהסכם השלום עם ירדן.

בנימין נתניהו: נוסף על העובדה שהסכם השלום עם איחוד האמירויות איננו מותנה במשא ומתן עם הפלסטינים, שלושה דברים מייחדים אותו: ראשית, אין בו שום ויתור על שטחים, על חבלי מולדת שלנו; שנית, זהו שלום חם בין עמים.

ניצן הורוביץ: יש ויתור על הסיפוח.

בנימין נתניהו: שלישית, להסכם זה יש מרכיב כלכלי אדיר.

בנימין נתניהו: יש בו פוטנציאל עצום לקשרי מסחר, השקעות, מדע, חדשנות, תעופה, תיירות.

בנימין נתניהו: כל זה מפורט בהסכם שלפניכם.

בנימין נתניהו: גם הכניסה לישראל של חברת שברון, חברת האנרגיה השנייה או הראשונה בגודלה בעולם, זה דבר שהוא תוצאה ישירה של ההסכם.

בנימין נתניהו: כי אני מעריך ששברון תמיד חששה מתגובתן של מדינות המפרץ אם תיכנס לישראל – –

מיקי לוי: אתה שוכח שהיא שודדת את מדינת ישראל, שברון.

בנימין נתניהו: – – אבל עכשיו היא תעזור לנו להוציא את הגז מהמים, דבר שייחלנו לו 72 שנים, וזה דבר שיכניס לנו – –

מיקי לוי: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת לוי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

בנימין נתניהו: – – עשרות מיליארדי שקלים לעסקים, לבריאות, לחינוך, לרווחה.

בנימין נתניהו: ובכן, דעו מה שמתרחש כאן – בתעופה, במסחר, באנרגיה.

בנימין נתניהו: ישראל כבר איננה נחשבת סמטה ללא מוצא בקצה הים התיכון במזרח התיכון.

בנימין נתניהו: אתה יכול לטוס אליה מכל הכיוונים במטוסים זרים ובמטוסים ישראליים.

בנימין נתניהו: קווי הסחר פתוחים מאסיה, מהמפרץ הפרסי, מכל העולם.

בנימין נתניהו: באנרגיה אנחנו הופכים ליצאנית אנרגיה בזכות כניסה של כל מי שלא בא הנה קודם לכן.

בנימין נתניהו: שינוי עצום.

בנימין נתניהו: זו לא רק הפריחה הכללית ביחסי החוץ שלנו באסיה, באפריקה, באמריקה הלטינית; זה השינוי שמתחולל כאן, בבית, באזור שלנו.

בנימין נתניהו: תמיד דיברנו על זה, וזה קורה.

בנימין נתניהו: אני חושב שכולם צריכים להתאחד ולתמוך בדבר הכביר הזה.

בנימין נתניהו: אנחנו הפכנו את המדינה שלנו לצומת מרכזי שדרכו עובר הכול.

בנימין נתניהו: אני נזכר שרק לפני כמה חודשים אמר אחד מראשי הממשלה לשעבר בנימה מתריסה – זה ציטוט: שום מדינה ערבית, שום מדינה סונית מתונה, אף לא אחת, תקיים יחסים גלויים עם ישראל.

בנימין נתניהו: זה הכול קשקוש מקושקש.

בנימין נתניהו: כל עוד לא נפתרת הבעיה הפלסטינית, כך אמר, אין שום סיכוי שהמדינות האלה יעשו צעד אחד לחשוף את הקשרים הסמויים שיש לישראל איתן.

בנימין נתניהו: אני מקווה שאף אחד אצלנו ושאף אחד בקהילה הבין-לאומית לא יחזור לגישה הזאת, כי במקום להתקדם קדימה לשלום נשגב ורחב, פשוט נלך אחורה וניקלע לאותה מלכודת של הווטו הפלסטיני.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, אנחנו נמשיך מצידנו להרחיב את מעגל השלום עם העולם הערבי.

בנימין נתניהו: עשינו זאת עם איחוד האמירויות, אנו עושים זאת עם בחריין – ואני מודה למנהיגה, המלך חמד אאל-ח'ליפה – ונעשה זאת עם עוד מדינות.

בנימין נתניהו: הן יחזקו יחד איתנו את ברית המתונים.

בנימין נתניהו: אני עדיין מאמין שיום אחד גם הפלסטינים יתפכחו.

בנימין נתניהו: יום אחד הם יוותרו על השאיפה להביא עלינו חורבן, יכירו סוף-סוף בישראל כמדינת הלאום של העם היהודי ויתחילו את המסע של התפייסות אמיתית וכנה שאנחנו רואים כרגע עם החלקים הרבים של העולם הערבי.

בנימין נתניהו: גם היום הזה יגיע.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, לפני 2,700 שנה התנבא הנביא עמוס: "ביום ההוא אקים את סכת דוד הנופלת".

בנימין נתניהו: פלא התקומה של עם ישראל הוא עדות לכוח החיים שמפעם בנו.

בנימין נתניהו: לא נכנענו לאימי ההיסטוריה, חזרנו למולדתנו, בנינו את ארצנו, רוממנו את מדינתנו למקום הראוי לה בין האומות.

בנימין נתניהו: קרני האור של ישראל יוסיפו בעזרת השם לתת תקווה לאנושות כולה – תקווה של ברכה, תקווה של שגשוג, תקווה של שלום.

בנימין נתניהו: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לראש הממשלה בנימין נתניהו.

יריב לוין: ואני מזמין את ראש האופוזיציה, חבר הכנסת יאיר לפיד, בבקשה.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני ראש הממשלה, ההסכם עם איחוד האמירויות הוא הסכם מצוין.

יאיר לפיד: אני מברך את ראש הממשלה, אני מברך את אזרחי ישראל.

יאיר לפיד: זה הסכם טוב, נכון, מדובר בהישג ראוי.

יאיר לפיד: ראש הממשלה נוהג להתלונן על זה שלא מפרגנים לו – הינה, פרגנתי לו: הסכם מצוין.

יאיר לפיד: כשמגיע, מגיע; וכשלא מגיע, לא מגיע.

יאיר לפיד: ככה זה עובד.

יאיר לפיד: אם אתה רוצה שיפרגנו לך כשמצליח לך, תיאלץ לקבל את הביקורת כשלא מצליח לך.

יאיר לפיד: לא יכול להיות שתדרוש מאיתנו גישה אובייקטיבית כלפי הצלחות אבל בכל פעם שיגידו לך שנכשלת, תטען שמדברים מהפוזיציה.

יאיר לפיד: אז הינה המאזן האובייקטיבי שלך ל-2020: הבאת הסכם טוב עם האמירויות; תחזקת יפה את היחסים עם הנשיא האמריקאי; נכשלת לגמרי ביחסים עם המפלגה הדמוקרטית ועם יהדות ארצות הברית; נכשלת לגמרי בטיפול במשבר הבריאות; נכשלת לגמרי בטיפול במשבר הכלכלי; נכשלת כשניסית לקבל מיליון שקל הטבות מס בשיאו של משבר לאומי חמור.

קריאות: – – –

יאיר לפיד: נכשלת כי כלאת את אזרחי ישראל בסגר מיותר מסיבות פוליטיות; נכשלת במתווה החל"ת; נכשלת כי אין תקציב.

קריאות: – – –

יאיר לפיד: נכשלת כי הקמת ממשלה של 36 שרים שלא מצליחה לבצע שום דבר.

יריב לוין: אני מבקש לא להפריע.

יריב לוין: תודה.

קריאות: – – –

יאיר לפיד: נכשלת במתן דוגמה אישית בסגר.

מירי רגב: – – – את ההצלחות – – –

קטי קטרין שטרית: – – –

יאיר לפיד: נכשלת במינוי בכירים ובהתפטרות כל בכירי האוצר.

יריב לוין: חברת הכנסת שטרית, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יריב לוין: מספיק.

קריאות: – – –

קריאה: תתבייש לך.

יאיר לפיד: נכשלת, אם ניסית אי פעם, באיחודו של עם ישראל בשעתו הקשה.

קטי קטרין שטרית: – – – ביום כזה.

קטי קטרין שטרית: בושה.

יאיר לפיד: במקום להנהיג את אזרחי ישראל, גרמת להם לשנוא ולכעוס אחד על השני.

קריאה: איזו ממלכתיות.

קריאות: – – –

יאיר לפיד: אתה רוצה שיפרגנו לך על ההישגים?

יאיר לפיד: קבל את הביקורת על הכישלונות, זה הולך ביחד.

קטי קטרין שטרית: לא, זה לא הולך ביחד.

יריב לוין: חברת הכנסת שטרית – –

יאיר לפיד: מנהיגות אמיתית מקבלת את העובדה שזה הולך ביחד.

קטי קטרין שטרית: – – –

יריב לוין: – – אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

קטי קטרין שטרית: – – –

יריב לוין: את רוצה לצאת החוצה ביום הזה?

קטי קטרין שטרית: לא, חלילה.

יריב לוין: אז תכבדי את המעמד.

קטי קטרין שטרית: ממש ממלכתי.

יריב לוין: תכבדי את המעמד ואל תפריעי.

קריאה: ביום הזה – – –

קריאות: – – –

יאיר לפיד: מה שאתה עושה – כל היום מתלונן למה לא מפרגנים לך, מאשים אחרים, בורח מאחריות, לא מפסיק להתבכיין ולהתקרבן.

יאיר לפיד: מיליון איש הפכו למובטלים רק בשביל להכפיש את שמך; כל צעיר רביעי בישראל סובל מחוסר ביטחון תזונתי רק כדי לפגוע בך; כל עסק חמישי במדינת ישראל ייסגר השנה רק כדי שיכתבו עליך דברים לא יפים באתר וואלה.

יאיר לפיד: היית פעם ראש ממשלה ראוי.

יאיר לפיד: חלק מהדברים שעשית אז – –

קריאה: – – –

יאיר לפיד: – – משתלמים לנו היום.

יאיר לפיד: אז כן, ההסכם עם האמירויות הוא הישג יפה, זוהי האמת, אבל אנחנו חיים כאן, לא במפרץ הפרסי.

יאיר לפיד: יש לנו משבר כאן, פה בבית.

קריאות: – – –

יאיר לפיד: ופה בבית, הכישלון שלך בניהול המשבר הוא מחדל שהמדינה לא ידעה כמותו.

יאיר לפיד: הגיע הזמן למנהיג שיעשה הסכם שלום פה בבית בין הישראלים.

יאיר לפיד: הגיע זמנך ללכת, אדוני.

מירי רגב: הגיע זמנך שתיכנס מתחת לאלונקה, לזה הגיע הזמן.

אופיר אקוניס: מה ההשקפה המדינית – – –

קטי קטרין שטרית: הוא לא היה בחו"ל הרבה זמן – – –

קריאות: – – –

יריב לוין: אני מודה לראש האופוזיציה.

יריב לוין: תודה רבה.

אופיר אקוניס: מה ההשקפה המדינית של ראש האופוזיציה?

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, הציבור שומע את הדברים והציבור ישפוט.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, לא שמענו את ההשקפה המדינית – – –

יריב לוין: אני מזמין את ראש הממשלה החליפי ושר הביטחון חבר הכנסת בנימין גנץ, בבקשה.

קריאה: אחד הגרועים, לפיד.

מירי רגב: באמת אחד הגרועים.

מירי רגב: חלש.

מירי רגב: חלש וגרוע.

אופיר אקוניס: זה היה חלש מאוד.

מירי רגב: חלש וגרוע.

אופיר אקוניס: מה ההשקפה המדינית של יו"ר האופוזיציה?

אוסנת הילה מארק: מירי, מזל שהשמיים סגורים – – –

מאיר פרוש: מה אומר עפר שלח על הנאום של לפיד?

קריאות: – – –

מאיר פרוש: עפר, מה אתה אומר על הנאום של יאיר?

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: נא לשמור על השקט.

יריב לוין: אדוני ראש הממשלה – – –

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, למה מביכים אותו?

סמי אבו שחאדה: הוא לא ידע על ההסכם.

יריב לוין: חבר הכנסת אבו שחאדה, מספיק כבר.

עאידה תומא סלימאן: – – – כל הח"כים – – –

סמי אבו שחאדה: הם מביכים אותו.

קריאות: – – –

יריב לוין: אני מבקש ממך לאפשר לאנשים לדבר.

קריאות: – – –

היבה יזבק: – – – זה מתוך דאגה.

יריב לוין: רבותיי, מי שרוצה לעשות ישיבה של סיעת בל"ד יכול לצאת החוצה, לא כאן במליאה.

יריב לוין: אדוני ראש הממשלה החליפי, בבקשה.

בנימין (בני) גנץ: תודה.

בנימין (בני) גנץ: יושב-ראש הכנסת, ראש הממשלה, חברות וחברי הבית, אזרחי ישראל שאולי צופים בנו עכשיו, באוקטובר 1994 עמד כאן ראש הממשלה יצחק רבין, זכרו לברכה, להציג את הסכם השלום עם ירדן, ואמר: "רצינו מאוד שהשלום יורגש בפועל על ידי אזרחי ישראל, לכן סוכם כי עוד לפני כינון היחסים – – – תחל תיירות ויחלו ביקורים הדדיים בצורה מבוקרת מייד עם החלפת מסמכי האשרור".

בנימין (בני) גנץ: היה ברור לרבין, זיכרונו לברכה, ששלום אמיתי לא יסתכם בלחיצות ידיים בין מנהיגים.

בנימין (בני) גנץ: וכעת, הסכם הנורמליזציה שאנו מאשרים פה טומן בחובו הזדמנות לשלום בין אנשים, בין עמים, בין חברות.

בנימין (בני) גנץ: זהו הסכם שיביא תיירות משגשגת, שיתופי פעולה כלכליים, חינוך לקבלת האחר – כן, חינוך לקבלת האחר – שיתוף פעולה אזרחי, גלוי והדוק.

בנימין (בני) גנץ: אני מבקש לברך אותך, ראש הממשלה, על שבחרת לצעוד בנתיב הנכון, בדרך השלום; שהכרת במגבלות האי-אפשר והלכת למהלך שיש בו כדי להשפיע על המציאות והמגמות החיוביות במזרח התיכון.

בנימין (בני) גנץ: הסכם הנורמליזציה מגיע היום לאישור שלנו, חברי הכנסת, אבל הוא פועל יוצא של כוחה ועוצמתה של המדינה, שחושלה על ידי מיליוני משרתיה ואוהביה – בזכות עוצמתנו הביטחונית והכלכלית וגם בזכות לכידותנו הפנימית, זו שעומדת בפני מבחן היום, ושראוי שנשמר אותה ונטפח אותה ככל שנוכל.

בנימין (בני) גנץ: ההסכם הזה לא היה מושג ללא הובלת נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ וכל אנשיו, יועצו המיוחד ג'ארד קושנר, השגריר והשליח אבי ברקוביץ'.

בנימין (בני) גנץ: שינוי התפיסה שהוביל הממשל האמריקאי יירשם בספרי ההיסטוריה של המזרח התיכון ושל העולם כולו.

בנימין (בני) גנץ: אני מבקש לברך את נסיך הכתר ואת מנהיג בחריין על המנהיגות האמיצה, פורצת הדרך ומלאת העוז שהפגינו.

בנימין (בני) גנץ: אני מבקש להודות לכל חברי הממשלה ולכל המשרדים, ובכללם משרד החוץ ושר החוץ, שמאז שהוחלט על ההסכם עמלים לפרש אותו ולתרגם אותו לכדי מישורי שיתופי הפעולה הנדרשים בין כל משרדי הממשלה באופן שימשיך ויוביל להתפתחות היחסים בין המדינות.

בנימין (בני) גנץ: בימים אלו אני ומערכת הביטחון עובדים על הבטחת האינטרסים הביטחוניים ושימור יתרונה האיכותי של מדינת ישראל, זאת במסגרת המציאות החדשה, שתמשיך להשתנות ולהיבנות בהסכם עתידי עם בחריין ומדינות נוספות ובהסכמים נוספים שיש לקוות ויש להעריך שעוד יגיעו.

בנימין (בני) גנץ: ידידינו האמריקנים הם בעלי ברית ושותפים המחויבים לשמור על ביטחונה של מדינת ישראל, מתוך הבנה שבלי מדינת ישראל חזקה אין מזרח תיכון יציב.

בנימין (בני) גנץ: שותפות אזורית ושגשוג מחייבים גם גמישות ויצירתיות.

בנימין (בני) גנץ: במזרח התיכון התבצעו ויתבצעו עסקאות נשק.

בנימין (בני) גנץ: כמי ששירת כל חייו את ביטחון ישראל ועומד כיום בראש המערכת הביטחונית, אני אומר בצורה ישירה ללא הסתרה, ללא עקיפה וללא קריצה: כל עוד אני שר הביטחון אדאג, ביחד עם הגורמים המקצועיים, שעוצמתה ועליונותה הצבאית של ישראל באזור יישמרו, יתחזקו ויתבססו.

בנימין (בני) גנץ: כוח אזורי בנוי על שיתופי פעולה, אמון והדדיות.

בנימין (בני) גנץ: בימים אלו, כשמשטר האייתוללות האיראני מבקש לחדש את זרימת הנשק אליו עם הסרת האמברגו, משימתנו להישאר חזקים ונחושים מתמיד ולהעמיד מולו את כוחנו הצבאי וגם את כוחנו המדיני.

בנימין (בני) גנץ: מול אלו שהאלימות היא בשורתם אנו מעמידים צבא מוכן ושותפים ותיקים וחדשים שייאבקו איתנו למען יציבות ושלום.

בנימין (בני) גנץ: היום, עם אישור ההסכמים, ישראל מתחזקת ואיראן נחלשת.

בנימין (בני) גנץ: לצד ההסכמים שאנחנו מביאים עם מדינות רחוקות, חשוב שנזכור את החובה לשקם ולחזק את הקשר עם שכנותינו הקרובות ירדן ומצרים, קשר שלא חוזק בשנים האחרונות, אולי אפילו הוזנח בשנים האחרונות באופן שפוגע באינטרסים החיוניים והאסטרטגיים של מדינת ישראל.

בנימין (בני) גנץ: הדרך הממושכת שבה אנו צועדים לצידן של שכנותינו היא אבן יסוד של היציבות הביטחונית שלנו.

בנימין (בני) גנץ: הגיעה העת להרחיב את היחסים איתן גם בתחומים הכלכליים והאזרחים, שייבנו ויבססו את השלום לדורי-דורות.

בנימין (בני) גנץ: הסכמי אברהם הם גם הזדמנות לחדש את המאמצים להסכם מדיני עם שכנינו הפלסטינים.

בנימין (בני) גנץ: אני קורא לאבו מאזן, ובעיקר לדור הצעיר של הפלסטינים: ידנו מושטת, והגיעה העת שתצטרפו למסע השלום במקום לשקוע בביצת הסרבנות.

קריאה: תגיד לו שאתה מוכן לקבל על עצמך – – –

בנימין (בני) גנץ: חברות וחברי הכנסת, הסכם הנורמליזציה הוא הישג חשוב של ממשלת האחדות, שבחרה בנתיב הצמיחה והשלום, נתיב הצמיחה הכלכלית.

בנימין (בני) גנץ: הצטערתי לשמוע כי יש חברי כנסת שבכוונתם להצביע נגדו.

בנימין (בני) גנץ: בעיניי זה אחד הרגעים שראוי להתעלות בהם מעל הפוליטיקה – –

קריאה: – – – המשך הכיבוש.

בנימין (בני) גנץ: – – והרגע להבטיח גם חינוך לשלום ופתח לעתיד טוב יותר לילדי המזרח התיכון, כולל ילדי הפלסטינים.

עאידה תומא סלימאן: תמשיך לחיות – – – שלך – – –

בנימין (בני) גנץ: כפי שכולנו יודעים, הבחירה בדרך השלום נעשתה בצל חלופות אחרות שהיו על הפרק, צעדים חד-צדדיים, שיכלו להכניס אותנו לסחרור מסוכן בעת משבר מהגדולים שידענו.

בנימין (בני) גנץ: לשמחתי, צעדנו בנתיב השלום.

בנימין (בני) גנץ: גם היום אני קורא לך, ראש הממשלה – –

עאידה תומא סלימאן: כיבוש.

בנימין (בני) גנץ: – – להוביל ביחד איתי את הממשלה הזאת לעוד הישגים שנוכל להתגאות בהם, למען כל אזרחי ישראל.

בנימין (בני) גנץ: אני קורא לך ולחבריך לחדול מעיסוק אובססיבי במערכות השלטון, ששנינו מופקדים עליהן, ולחדול מלהתייחס אליהן כאילו יושבים בהן אויבי העם.

בנימין (בני) גנץ: תפקידנו לבנות ולחזק את הדמוקרטיה הישראלית, לעשות שלום בתוכנו ולא רק עם שכנינו, למנות את האנשים שיובילו את המדינה ביחד איתנו במשטרה, בפרקליטות, במשרד האוצר וביתר משרדי הממשלה, לתת להם לשרת את הציבור ולהפסיק את ההסתה נגדם.

בנימין (בני) גנץ: תפקידנו להביא לאזרחי ישראל תוכנית כלכלית שתוציא אותנו מהמשבר הכלכלי העמוק בתולדותינו ולא להחזיקה נצורה כתוכנית מילוט פוליטית; להיאבק בצורה עניינית ונחושה בנגיף הקורונה וגם בנגיף השנאה והפלגנות; לשמש דוגמה אישית לאזרחי ישראל ולעולם כולו.

בנימין (בני) גנץ: חברות וחברי הכנסת, מאז ימי אברהם התפילה לשלום הנכסף מלווה אותנו, כל צאצאיו.

בנימין (בני) גנץ: נאחל שהיום הזה יקרב אותנו אליו ונתפלל שלעולם לא נפסיק לעבוד עבור היום שבו כל ילדי אברהם ייהנו מפירותיו.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני מזמין את שר החוץ גבי אשכנזי, בבקשה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אדוני יושב-ראש הכנסת, ראש הממשלה, ראש הממשלה החלופי, יושב-ראש האופוזיציה, חבריי השרים, חברי וחברות הכנסת, מכובדיי כולם, אני חושב שכמו במלחמה, גם בשלום מותר שנניח את כל הריבים, את כל המחלוקות, בצד.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אישור הסכם השלום עם איחוד האמירויות בכנסת הוא יום היסטורי, חגיגי, ראוי לציון.

גבריאל (גבי) אשכנזי: ההסכם הזה, שמבשיל אחרי פעילות רבת-שנים, פותח חלון של הזדמנויות לשגשוג ופריחה, פעילות דיפלומטית, כלכלית, עסקית, ביטחונית, תעסוקתית, בריאותית וגם תרבותית.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אני מבקש קודם כול ובראש ובראשונה להודות ולברך את המנהיגים.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אני רוצה להודות לנשיא הידידה הגדולה שלנו אמריקה, לנשיא טראמפ ולצוותו, לראש הממשלה ולאנשיו, לנסיך הכתר של איחוד האמירויות, במיוחד על התעוזה והחזון.

גבריאל (גבי) אשכנזי: צריך להודות בכך ולהודות להם.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אני מבקש להודות במעמד הזה גם לאנשי משרד החוץ, אותם לוחמים ללא מדים, כפי שאני נוהג לכנות אותם, ששוהים שם כבר שנים ארוכות, על פעילותם – חלקה חסויה, חלקה גלויה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: גם עשייתם תרמה להנחת התשתית להפיכת החלום לשלום.

גבריאל (גבי) אשכנזי: זה בעיניי שינוי תפיסתי שמחלחל לדורות.

גבריאל (גבי) אשכנזי: זה שינוי משנה מציאות.

גבריאל (גבי) אשכנזי: ההסכם הזה הוא לא רק מסמך; הוא מתורגם, וראוי שיתורגם, למציאות שתשנה את פניה ואת הסביבה האזורית שלנו.

גבריאל (גבי) אשכנזי: ביקרתי בשבוע שעבר בברלין בהזמנתו של שר החוץ הייקו מאס.

גבריאל (גבי) אשכנזי: גרמניה, כידוע לכם, היא ידידה גדולה שלנו.

גבריאל (גבי) אשכנזי: עמדתי באנדרטת השואה ולצידי שר החוץ האמירתי שייח' עבדאללה בן זאייד.

גבריאל (גבי) אשכנזי: זו הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריה ששר ישראלי עמד לצד שר ערבי במוזיאון הנצחת זיכרון השואה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: חתמנו יחד, דף ליד דף, בספר הזיכרון, והבטחנו כולנו, שלושת השרים, לזכור ולא לשכוח.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אני עדיין זוכר את ההתרגשות שאחזה בו כשהוא שמע את הסיפור של אבי ומשפחתו, שהצליח לשרוד במחנות העבודה בבולגריה, עלה לארץ והקים משפחה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אבל במבט קדימה, בשבוע הבא צפויה לבקר כאן בארץ משלחת רבת-משתתפים של האמירויות.

גבריאל (גבי) אשכנזי: בשבועות האחרונים משרד ראש הממשלה, משרד החוץ וקבוצות עבודה של כל המשרדים עשו הרבה מאוד מאמצים להסדיר את כינון היחסים ולגבש הסכמי שיתוף פעולה בין המדינות בתחומים השונים – הסכמים שיאפשרו טיסות ישירות של חברות מישראל לאמירויות ופריצת שווקים חדשים לטכנולוגיה הישראלית ויהוו כל מיני תרומות לכלכלה הישראלית, עם יכולת להשקיע כאן, להקים נציגויות במפרץ ולשתף פעולה במגוון רחב של הזדמנויות.

גבריאל (גבי) אשכנזי: כולי תקווה כי כבר בשבוע הא נוכל לחתום על חלקם ונראה בקרוב תיירים ואנשי עסקים מבקרים בשתי המדינות ומסיירים ברחובות אבו דאבי, בחוף הים שם, וכן בירושלים בירתנו, בחופי תל אביב ולכל אורכה ורוחבה של מדינת ישראל.

גבריאל (גבי) אשכנזי: התרשמותי היא, כפי שציינו גם קודמיי, שזה הסכם שייחלנו לו – הסכם בין אנשים, הסכם בין עמים, אמיתי לגמרי.

גבריאל (גבי) אשכנזי: היה מאוד מרענן לשבת עם שר החוץ האמירתי ארבע שעות בתוך חדר, לעבור על 17 נוסחים של הסכמים שונים: מתי אפשר להשתמש כאן בכרטיסי אשראי, כפל מס, איך אפשר להשקיע, ויזות, תרבות, חקלאות.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אני לא מפרט יותר מזה.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אני מאמין שהשינויים האלה וחלון ההזדמנויות שנפתח יביאו עימם הסכמים עם מדינות נוספות, וכולי תקווה שהוא יפתח מחדש ערוץ לשיח אחר עם שכנינו הפלסטינים, ואולי, מי יודע, להבקיע גם שם ולהגיע לשלום אמיתי ומלא במזרח התיכון.

גבריאל (גבי) אשכנזי: אני מאמין ששינויים גדולים מתחילים בצעדים קטנים.

גבריאל (גבי) אשכנזי: בואו לא נחמיץ את ההזדמנות.

גבריאל (גבי) אשכנזי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני מזמין את שרת התחבורה והבטיחות בדרכים חברת הכנסת מירי רגב.

יריב לוין: בבקשה.

מירי רגב: כבוד יושב-ראש הכנסת, כבוד ראש הממשלה בנימין נתניהו, ראש הממשלה החליפי שר הביטחון בני גנץ, שרים, חברי כנסת, מכובדיי כולם, ב-29 באוקטובר 2018, בתפקידי כשרת התרבות והספורט, זכיתי להיות השרה הראשונה מממשלת ישראל העורכת ביקור רשמי באבו דאבי.

מירי רגב: לא אשכח את הרגעים המרגשים עד דמעות שבהם עמדתי לצד משלחת הג'ודו ושרנו ביחד את התקווה, שהתנגנה לראשונה על רקע דגל ישראל, שהוצג על המסכים בארנה אחרי ששגיא מוקי זכה במדליית זהב.

מירי רגב: במהלך הביקור חתמתי לראשונה על הסכם הגרנד פרי עם נשיא איגוד הג'ודו העולמי מריוס ויזר, המאפשר הגעה של ספורטאים ממדינות ערב למדינת ישראל לתחרויות שבמהלכן יוכלו להציג את הדגל ולשיר את ההמנון של כל מדינה ללא קשר ליחסים הדיפלומטים בינינו.

מירי רגב: לא כך נהגו במדינות ערב כלפי הספורטאים הישראלים, ועל כך קיבלתי את ברכתו של ראש הממשלה נתניהו.

מירי רגב: במהלך הביקור זומנתי על ידי המארחים לבקר במסגד השייח' זאייד בן סולטאן, ביקור רשמי ראשון של שרה מישראל, ושם כתבתי בעברית ביומן המבקרים בין היתר את הדברים האלה: יש במסגד מסר של אחווה ושלום.

מירי רגב: מאחלת שמאבו דאבי תצא בשורת השלום לישראלים ולתושבי האמירויות.

מירי רגב: מי האמין אז שבפחות משנתיים – היום אנו חותמים, היום אנו בעצם מצביעים על הסכם השלום עם האמירויות לצד ההסכם עם שכנתה בחריין, והוא יאושר היום ויהפוך לעובדה מוגמרת.

מירי רגב: זהו הסכם ראשון מסוגו בתולדות מדינת ישראל.

מירי רגב: הסכם שאין בו ויתורים, אין בו מסירת שטחים, אין בו מתים, אין בו קורבנות, מלבד מותה של הפרדיגמה שהשמאל הלך שבי אחריה במשך עשרות שנים.

מירי רגב: כי הרי מה מכר לנו השמאל?

מירי רגב: הנחות יסוד מנותקות, שבינן לבין המציאות לא היה דבר.

מירי רגב: בעוד השמאל הלך שבי אחרי משיחי שקר בדמות אהוד ברק ואחרים, הימין בראשותו של נתניהו הציג דרך אחרת, דרך המתנגדת לאותו עגל זהב שקרי ומסוכן שקרא לשטחים תמורת שלום.

מירי רגב: בעוד השמאל שר לשלום אך בפועל הביא עימו בעיקר קורבנות שלום, הימין מצא נוסחה חדשה ומנצחת: שלום תמורת שלום, שלום מתוך עוצמה, שלום מתוך אמונה בצדקת הדרך.

מירי רגב: אני רוצה לצטט דברים שכתב ראש הממשלה נתניהו בספרו "מקום תחת השמש" בשנת 1995: "שלום בר-קיימא יושג רק אם ישכנע העם היהודי את הערבים, שעימם ובצידם הוא חייב להתקיים, שכאן הוא וכאן יישאר".

מירי רגב: 25 שנים חלפו מאז והניתוח של ראש הממשלה התממש במלואו.

מירי רגב: ישראל לא כאן רק כדי להישאר; היא חזקה, משגשגת ועצמאית מאי פעם.

מירי רגב: היא מחוזרת על ידי העולם הערבי, בלי נסיגות, בלי פינויים, בלי קריעת שטחי מולדת.

מירי רגב: זו ההוכחה למה שהיום ברור לכולם: שלום אמיתי רק הימין יכול להוביל.

מירי רגב: מכובדיי, ההסכם הנוכחי מסייע לא רק לביטחון ישראל אלא גם לכלכלת ישראל.

מירי רגב: הוא מעניק זריקת מרץ ועידוד לעתיד התעופה, התיירות, הסחר וכל תחומי החיים.

מירי רגב: ביום שאחרי הקורונה השלום יהיה לחיסון היעיל ביותר ולדרך המהירה ביותר למסלול של צמיחה מואצת.

מירי רגב: למשרד התחבורה בראשותי יש תפקיד משמעותי בהסכם השלום הזה – בסלילת נתיבי השלום בים, באוויר ובעזרת השם גם ביבשה.

מירי רגב: רק השבוע התחלנו לראות את נציגי ניצני השלום: אוניית מכולות ראשונה מאיחוד האמירויות עגנה לראשונה בנמל חיפה.

מירי רגב: אתמול המריא לראשונה מעל שמי הארץ מטוס של חברת איתיחאד האמירתית, בהתאם להבנות בין גורמי התעופה במשרד התחבורה לאיחוד האמירויות.

מירי רגב: בשבוע הבא יגיע לכאן מנכ"ל חברת התעופה איתיחאד ומנכ"ל נמל דובאי במטרה להרחיב את נתיבי התעופה והסחר הימי.

מירי רגב: הציבור הישראלי יוכל ליהנות בעתיד הקרוב מקווי אקספרס שאנחנו מקדמים, קווים שיובילו את הישראלים מנתב"ג לאבו דאבי בתוך שלוש שעות בלבד.

מירי רגב: בעתיד, אני מקווה, נצליח לממש את חזון ראש הממשלה נתניהו לרכבת השלום מהמפרץ הפרסי דרך סעודיה, ירדן, רכבת העמק ועד חיפה.

מירי רגב: זוהי מהפכה אמיתית.

מירי רגב: אני מאמינה שכבישים, אוניות ומטוסים לא רק מחברים בין מדינות – הם מחברים גם בין לבבות.

מירי רגב: השלום יגשר לא רק בין ישראל למדינות ערב אלא גם בין אזרחי ישראל היהודים והערבים.

מירי רגב: הקהילה העסקית בקרב ערביי ישראל צומחת כל העת, והיא תזכה לרוח גבית דרמטית בזכות ההסכם הזה, עם יתרון חשוב בדמות ידיעת השפה הערבית.

מירי רגב: חברי הכנסת הערבים שיצביעו היום נגד ההסכם עושים אומנם כל מאמץ לטרפד נורמליזציה בין "הישות הציונית", כפי שהם קוראים לה, לשכנינו.

מירי רגב: לשמחתי, ערביי ישראל מבינים היטב את גודל השעה.

מירי רגב: הם מבינים אותה הרבה יותר טוב מנבחרי הציבור הערבים שמתיימרים לייצג אותם.

מירי רגב: החיבור בין ישראל למדינות המפרץ נולד מתוך הבנה שניצב מולנו אויב משותף – ציר הרשע השיעי הקיצוני.

מירי רגב: ההתלכדות סביב האיום האיראני הותירה את הפלסטינים חלק מציר הרשע, והחברים היחידים שנותרו להם הם איראנים, החיזבאללה, אירופים נאיביים ואנשי שמאל ישראלים שאוהבים שלום רק אם הוא כרוך בגירוש יהודים מבתיהם.

מירי רגב: אז במעמד חשוב זה אני מבהירה: ארץ ישראל לעולם לא תהיה יותר נתונה למשא ומתן.

מירי רגב: עידן הנסיגות תם ונשלם.

מירי רגב: אנחנו נמשיך לחזק את ההתיישבות ולפתח את כל חלקי הארץ לרוחבה ולאורכה, בדגש על חבלי המולדת יהודה, שומרון, בקעת הירדן ועיר האבות חברון, ששם התארחו אבותינו ואימותינו.

מירי רגב: אני רוצה לברך את כל האנשים שהפכו חלום זה למציאות, ומעל כולם את ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, שמוכיח היום פעם נוספת שהוא אחד מגדולי המנהיגים שקמו לעם ישראל בארצו.

מירי רגב: כפי שהוא ציין, אנו מחכים לעוד הסכמי שלום שיגיעו לאישור הכנסת.

מירי רגב: אני אסיים ברוח הכתוב: "לא ישא גוי אל גוי חרב ולא ילמדו עוד מלחמה".

מירי רגב: אמן.

יריב לוין: תודה, אני מזמין את שר המשפטים אבי ניסנקורן.

יריב לוין: בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ההסכם שאנחנו מעבירים היום לאישור הכנסת הוא בהחלט הסכם חשוב, היסטורי ומבורך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מברך את העם בישראל ואת אזרחי איחוד האמירויות על הסכם השלום, שהוליד עתיד חשוב וחדש לשני העמים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דרך השלום היא הדרך שבה עלינו לצעוד יחד עם עמי האזור ועם שכנינו הפלסטינים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ההסכם שאנחנו מעבירים היום לאישור הוא תוצאה של מדיניות שפויה ואחראית, כזו ששמה את ביטחון ישראל בראש סדרי העדיפויות ומפנימה כי הדרך היא לא דרך של סיפוח חד-צדדי אל מול שכנינו הפלסטינים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת לא הדרך הנכונה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הדרך היא כפי שאנחנו עושים היום: דרך של הסכמים שמושגים במשא ומתן ישיר בין צדדים, מכובדים על ידם ומפנימים את העיקרון של הדדיות ושלום.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני סומך על שר הביטחון בני גנץ שישמור על היתרון האיכותי של ישראל מול כל עמי האזור.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מברך את ראש הממשלה על הצעד שהוא מוביל היום.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הצעד מפנים את הצורך לחתירה לשלום חרף צעדים חד-צדדיים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בעת הזו, בתקופה המשברית של פילוג, חשוב לא פחות מאשר השלום עם שכנינו להשיג שלום בתוכנו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שלום אמיתי של פיוס, של כיבוד האחר, של לקיחת הרב-גוניות והפיכתה ליתרון, של שוויון, של דמוקרטיה חזקה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא הצלחנו להקים קבינט פיוס, והשסע לצערי גדל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: המבחן האמיתי הוא המבחן להתגבר על המחלוקות, להכיר בהן אבל לחתור יחד לפיוס פנימי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה יכול לקחת זמן, אבל זאת הדרך המתחייבת על בסיס חזונה של מגילת העצמאות ועל בסיס חזונו של מייסד האומה הרצל.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני מזמין את השר יזהר שי.

יריב לוין: בבקשה.

יזהר שי: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, נכבדיי ראש הממשלה בנימין נתניהו, ראש הממשלה החליפי בני גנץ, יושב-ראש האופוזיציה יאיר לפיד, כאן, על הבמה הזו, לפני 43 שנים, ב-20 בנובמבר 1977, עמד ראש הממשלה מנחם בגין, זכרו לברכה, ובירך את נשיא מצרים שבא לשאת כאן את דבריו בפני הכנסת הזו לקראת החתימה על הסכם השלום הראשון וההיסטורי בין ישראל למדינה ערבית.

יזהר שי: כאן, על הבמה הזו, דיווח ראש ממשלת ישראל יצחק רבין, זכרו לברכה, ב-3 באוגוסט 1994, על הסכם השלום בין ישראל לבין ירדן.

יזהר שי: וכאן, על הבמה הזו, יש לי הזכות לברך אותך, אדוני ראש הממשלה בנימין נתניהו, על חתימת הסכם שלום היסטורי נוסף בין מדינת ישראל לבין איחוד האמירויות.

יזהר שי: הרשה לי לברך אותך, אדוני ראש הממשלה, ואת כל מי שעסקו איתך במלאכה החשובה הזו במשך שנים, על הובלת מדינת ישראל להסכם חשוב כזה, ולקוות שהסכמים נוספים אכן נמצאים בדרך.

יזהר שי: אתה חותם על ההסכמים האלה, אדוני ראש הממשלה, בשם כל אזרחי מדינת ישראל, ואני, כאחד מאותם תשעה מיליון אזרחים, מברך אותך ומתפלל להצלחתך בהשגתם של הסכמים נוספים שיקדמו אותנו אל שלום, אל השלום שהוא כל כך נכסף עבור כולנו כאן במזרח התיכון.

יזהר שי: חברות וחברי הכנסת, יום חג היום במשכן הזה, יום שבו אנחנו מציינים הסכם שלום היסטורי וחשוב; אבל זהו גם יום שהוא יום נכון להסתכל פנימה, עלינו, אל תוכנו, כי בבית הזה, חברות וחברים, אין שלום, אין כאן שלווה ואין שקט.

יזהר שי: בבית הזה, אדוני היושב-ראש, יש ריב ומדון, שסע ופילוג בינינו, בתוכנו ובגללנו.

יזהר שי: אנחנו, שנמצאים כאן בבית הזה – גם אין שלום מסביבנו, בין חלקיה השונים של החברה הישראלית.

יזהר שי: בבית המחוקקים הישראלי אין מסר של הידברות, אין ניסיון להכלה, לשיח משותף, להבין ולכבד את האחר.

יזהר שי: ובגללנו, חברות וחברי הכנסת, שרות ושרי הממשלה, בגללנו החברה הישראלית פצועה, מדממת, מפולגת ועצובה.

יזהר שי: בגלל הריב האין-סופי והצעקות שיוצאות מהמשכן הזה, מהמליאה המכובדת הזו, אדוני היושב-ראש, מהוועדות, שעושות את עבודתן נאמנה.

יזהר שי: בגלל השנאה והמדון שיוצאים מכאן אין שלום בישראל, אין שלווה ואין מנוחה.

יזהר שי: כך נאמר בספר הספרים, חברות וחברי הכנסת: "שאלו שלום ירושלם, ישליו אהביך.

יזהר שי: יהי שלום בחילך, שלוה בארמנותיך.

יזהר שי: למען אחי ורעי אדברה נא שלום בך.

יזהר שי: למען בית ה' אלהינו אבקשה טוב לך".

יזהר שי: אז מי מאיתנו מרים את הכפפה?

יזהר שי: מי כאן, פה, בין כולנו, מוכן לשאול בשלום ירושלים, לפעול למען שלום בחילה, שלווה בארמונותיה?

יזהר שי: שימו לב לפסוק האלמותי הזה שוב: "למען אחי ורעי אדברה נא שלום בך" – למען אחיי ורעיי.

יזהר שי: אז למען מי אנחנו מדברים?

יזהר שי: מיהם אחינו, מיהם רעינו, מיהם?

יזהר שי: על מה ולמה אנחנו נלחמים בינינו?

יזהר שי: עד מתי נזרע אנחנו, כולנו, שנאה ושסע בחברה הישראלית?

יזהר שי: ואולי, אולי כשמשק כנפי ההיסטוריה מבשר מעלינו את בשורת השלום היפה הזו היום, עם שכנינו, אולי הגיע הזמן גם לעשות שלום בתוכנו?

יזהר שי: אולי הגיע הזמן שנדבר שלום בנו?

יזהר שי: חברות וחברי הכנסת, שרות ושרי הממשלה, אדוני היושב-ראש, עושה שלום במרומיו, הוא יעשה שלום עלינו ועל כל ישראל, ועל כל אזרחי ישראל, ובינינו לבין עצמנו, בתוכנו ובין כולנו, ועל זה אמרו אמן.

יזהר שי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני מזמין את השרה אורית פרקש הכהן.

יריב לוין: בבקשה.

אורית פרקש הכהן: אדוני יושב-ראש הכנסת, ראש הממשלה החליפי, מכובדיי כולם, חברי הכנסת, בית זה ידע אירועים מכוננים רבים והיום הוא אירוע כזה.

אורית פרקש הכהן: אימוץ הסכם השלום בין ישראל למדינה הערבית הוא רגע משמעותי לא רק עבורנו אלא גם עבור הדורות הבאים.

אורית פרקש הכהן: בנובמבר 1977, לפני כמעט 43 שנה, נשיא מצרים אנואר סאדאת עמד כאן באולם על מנת להביא לסיומו את מצב המלחמה ששרר עד אז בין ישראל לבין מצרים.

אורית פרקש הכהן: בשנת 1995 גם ירדן הצטרפה למעגל השלום.

אורית פרקש הכהן: היום אנחנו מרחיבים את מועדון שוחרי השלום במזרח התיכון ומעמיקים את מהות השלום בין ישראל לשכנותיה.

אורית פרקש הכהן: היחסים המתהווים בין ישראל למדינות המפרץ מוכיחים כי שלום איננו רק היעדר מלחמה, שלום הוא שיתוף פעולה אמיתי, הוא פוטנציאל כלכלי, הוא דיאלוג והוא גם מפגש בין-תרבותי.

אורית פרקש הכהן: חבריי חברי הכנסת, ביום חגיגי זה חשוב לזכור: ממשלות חותמות על חוזים אבל אנשים יוצרים את השלום.

אורית פרקש הכהן: כדי לייצר מפגש בין אנשים, כדי לבנות שלום של אמת, צריך לקדם את התיירות ההדדית בין המדינות.

אורית פרקש הכהן: לא סתם מנחם בגין זיכרונו לברכה הדגיש את נושא התיירות, ודווקא אותו, בנאום התשובה שלו לסאדאת.

אורית פרקש הכהן: אתמול בערב שוחחתי עם שר הכלכלה הפדרלי של איחוד האמירויות האמון גם על תחום התיירות, מר אחמד בהלול אל-פאסיל.

אורית פרקש הכהן: גילינו שרב המחבר על המפריד: שנינו מגיעים מתחום האנרגיה, שנינו רואים בתיירות כלי לבניית שלום בין אנשים ועמים.

אורית פרקש הכהן: הוא הסביר לי שאורית זה נור, ובסוף כולנו אנשים.

אורית פרקש הכהן: סיכמנו שגם כאשר התיירות נמצאת במשבר אנו כבר נתכנן את היום שבו נוכל להיפגש, וגם אזרחי שתי המדינות יטיילו ויבקרו אלה במדינת רעיהם.

אורית פרקש הכהן: היום אני חוזרת בפניכם על הדברים שאמרתי לו אתמול:

אורית פרקש הכהן: כשרת התיירות אפעל לקדם את המפגשים בין אזרחי המדינות על מנת שכולנו ניחשף לאנשים, לחברה ולתרבויות של הצד השני.

אורית פרקש הכהן: לכן אני גאה לעמוד כאן ולהזמין את אזרחי האמירויות, בחריין, מצרים וכל מי ששומע: ברגע שהשמיים יפתחו בואו לבקר, אנחנו כאן מחכים ומצפים לכם.

אורית פרקש הכהן: (אומרת דברים בשפה האנגלית, להלן תרגומם: היום ישראל מציינת פרק חדש ביחסיה עם העולם הערבי.

אורית פרקש הכהן: אנו מקדמים בברכה את ההסכמים שנחתמו עם האמירויות ועם בחריין.

אורית פרקש הכהן: הגיע הזמן להעדיף דיאלוג על חרם.

אורית פרקש הכהן: כשרת התיירות של ישראל, אני פונה אליכם באמירויות, בבחריין, במצרים, בירדן, במרוקו ובאזור כולו: זכרו שאומנם ממשלות חותמות על הסכמים, אך עמים יוצרים שלום, ותיירות היא מרכיב מרכזי בזה.

אורית פרקש הכהן: כשהשמיים ייפתחו והטיסות יחודשו, בואו לבקר ברחובות העתיקים של ירושלים ובחופי תל אביב.

אורית פרקש הכהן: המקרא מכנה את ישראל ארץ זבת חלב ודבש, אך אנו מציעים זאת ועוד הרבה יותר: מהרי החרמון המושלגים, דרך המים הזורמים בגליל ועד מדבריות הנגב, נופים מדהימים.

אורית פרקש הכהן: יחד נוכל ליצור עתיד טוב יותר ובטוח ומשגשג יותר.

אורית פרקש הכהן: ) ונקודה נוספת: ההסכם ההיסטורי שבית זה מאשר היום מהווה מעין הצהרה על העתיד שאנחנו רוצים לייצר באזור, עתיד שמעלה על נס לא רק הסכמים בין ממשלות אלא גם את שיתוף הפעולה, הדיאלוג והכנסת האורחים בין העמים.

אורית פרקש הכהן: באופן לא מפתיע איראן, חיזבאללה, חמאס וארגונים המובילים את קמפיין הדה-לגיטימציה הבוטה נגד ישראל יצאו נגד הצעד החשוב הזה ונגד השלום הזה בכל הרשתות, בקמפיין תודעה מתוזמן היטב.

אורית פרקש הכהן: כשרה לנושאים אסטרטגיים נלחמתי נגד החרם ובעד הדיאלוג, תוך התמקדות בשיח השנאה שמעוות את התודעה ברשתות החברתיות.

אורית פרקש הכהן: המקרה הנוכחי מוכיח גם הוא שעל הרשתות החברתיות לוודא שהן לא מנוצלות להפצת שנאה, הסתה ופייק ניוז.

אורית פרקש הכהן: מחקר של המשרד לנושאים אסטרטגיים מצא כי ארגוני טרור ומדינות תומכות טרור פעלו באופן אקטיבי להטות את השיח ברשת ולעצב את דעת הקהל בשפה הערבית, שיתנגדו להסכם השלום הזה.

אורית פרקש הכהן: באמצעות הפעלת מערך מתוחכם וממומן הם כינו את תומכי השלום עם האמירויות בוגדים, ותקפו את מנהיגי האמירויות על ההסכם עם ישראל.

אורית פרקש הכהן: אז בואו נבהיר: הבגידה האמיתית היא תמיד של מנהיג שמוותר על חלום של שלום לבני עמו.

אורית פרקש הכהן: אני שמחה וגאה להיות חלק מעם שמעדיף שלום ושיח על פני שנאה וחרם.

אורית פרקש הכהן: כולי תקווה כי בקרוב מדינות נוספות תצטרפנה למעגל השלום.

אורית פרקש הכהן: רק כך נוכל להבטיח עתיד טוב יותר לדורות הבאים.

אורית פרקש הכהן: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אני מזמין את השר עמיר פרץ, בבקשה.

עמיר פרץ: אדוני ראש הממשלה החליפי ושר הביטחון, אני מכבד פה את הדיון.

עמיר פרץ: אני מצטער על כך שראש הממשלה איננו, זה בהחלט יום שהייתה צריכה להיות מופגנת בו אחדות בכל דרך שהיא.

עמיר פרץ: אבל מה שחשוב זה ההסכם שאנחנו דנים בו.

עמיר פרץ: חבריי חברי הכנסת, כל אחד ואחד מכם שמגיע למשכן מגיע בתחושה של שליחות אמיתית.

עמיר פרץ: כולם בטוחים כי מרגע שיגיעו הם הולכים לשנות סדרי עולם והכול יקרה בן לילה כהרף עין, ואז מסתבר שהמציאות הרבה יותר מורכבת.

עמיר פרץ: למרות זאת, כל אחת ואחד כאן מסמנים להם מה הדבר החשוב להם באמת, ולעיתים הם זוכים להגשים זאת.

עמיר פרץ: יש מי שרואה בחוקים חברתיים את פסגת העשייה שלו; יש מי שמבטיח לכל עם ישראל שהוא ורק הוא יהיה האצבע בסכר בהגנה על החוק, על הדמוקרטיה, על הביטחון.

עמיר פרץ: אבל בדרך כלל העבודה כאן קשה, שוחקת, לא תמיד זוכה לחשיפה ציבורית, ולא תמיד אתם מקבלים עליה את האשראי המגיע לכם.

עמיר פרץ: אבל ישנם רגעים שאתה אומר: בשביל הרגע הזה אני כאן, גם אם רגע ההצבעה שנוי במחלוקת.

עמיר פרץ: הייתי כאן בהצבעות מאוד חשובות ומאוד היסטוריות; הייתי כאן בהצבעות על הסכמי אוסלו, הייתי כאן בהצבעות על ההסכם עם ירדן, וגם אז היו סימני שאלה, גם אז היו ספקות.

עמיר פרץ: בסופו של דבר, כולנו כאן יודעים וכל אזרחי ישראל יודעים שכל צעד לפיוס, כל מהלך של נורמליזציה, רק מסייע ליציבות ורק מבהיר כי פירות השלום והנורמליזציה משרתים את כל שוחרי השלום במזרח התיכון.

עמיר פרץ: אני פונה לראש הממשלה: אנחנו חלוקים בנושאים רבים, כלכליים, חברתיים, וודאי חלוקים איתך ביחס שלך לתקשורת, לאיזונים הדמוקרטיים, למערכת המשפט, ובנושאים נוספים, אך היום אני רוצה לברך אותך בלי חמיצות, בלי התלבטויות, על הבאת הסכם שלום חשוב זה שיש לו השלכות כלכליות עצומות.

עמיר פרץ: אני גם רוצה לברך אותך, ואי-אפשר להסתיר זאת, על ההכרה כי הסיפוח היה המכשול בדרך להסכם זה.

עמיר פרץ: לכן מבחינתי ומבחינת חברים רבים ההישג הזה, של לשים את הסיפוח בצד – לא להצהיר במפורש, אנחנו לא דורשים ממך להצהיר שוויתרת על הסיפוח, אבל ברור לחלוטין שככל שפירות ההסכם כאן יבשילו יותר, הם יהיו יותר משמעותיים, ככל שכל אחד יבין שמהלך כזה של סיפוח יכול לפגוע באופן מיידי בכל הפירות האלה ובכל ההישגים האלה.

עמיר פרץ: אין לי ספק שהסיפוח לא היה תורם דבר וחצי דבר לאזרחי ישראל המתגוררים ביהודה ושומרון, אבל ודאי החלטה כזו הייתה יוצרת חוסר יציבות במרחב ומסכנת את הסכמי השלום עם מצרים וירדן, וטוב שאנחנו עוסקים היום באיך מפיקים יותר ויותר מהסכמי השלום ולא איך מתמודדים עם נזקי הסיפוח.

עמיר פרץ: מבחינתי הסכמי השלום עם האמירויות ועם בחריין, ואני מקווה כי בקרוב עם מדינות נוספות, הם תעודת ביטוח לנו כמדינת ישראל שכל ממשלה שתקום, גם אם תהיה ממשלת ימין קיצונית, לא תוכל לסכן את כל ההישגים, שילכו ויתעצמו בכל יום שיחלוף.

עמיר פרץ: והסיכויים שיהיו כאן צעדים חד-צדדיים, לשמחתי, הולכים ומתרחקים.

עמיר פרץ: חבריי חברי הכנסת, אדוני שר הביטחון, גם אם ננסה להתעלם זה לא יעזור לנו.

עמיר פרץ: שכנינו מקרוב הם הפלסטינים, ואיתם צריך לדבר.

עמיר פרץ: ואני מעריך כי תחלוף תקופה עד שיימצא הגורם שיגרום לחידוש המשא ומתן בינינו לבין הפלסטינים.

עמיר פרץ: ייתכן שזה יהיה אחרי הבחירות בארצות הברית, ייתכן שזה יהיה אחרי הבחירות בישראל.

עמיר פרץ: אלה גם אלה מערכות שוודאי יביאו שינוי.

עמיר פרץ: אני מקווה שיהיו לנו הכוח ואת היכולת לעשות זאת בעצמנו בלי להידרש למהלכים כאלה, וודאי בלי ללכת לבחירות במדינת ישראל.

עמיר פרץ: אבל אין ספק שבעוד כשלושה שבועות, כאשר הבחירות בארצות הברית יסתיימו, אנחנו ודאי נהיה במהלך של דיונים חדשים, וודאי נצטרך לבחון מחדש את הדרך שבה אנחנו מתחילים להידבר כיצד לפתור את הסכסוך עם הפלסטינים על בסיס פתרון שתי המדינות, על בסיס הבטחת עתידה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.

עמיר פרץ: חבריי חברי הכנסת, האינטרסים המשותפים שלנו עם איחוד האמירויות, בחריין ומדינות אחרות באזור והאתגרים המשותפים שלנו הובילו לשיתופי הפעולה כבר בממשלת רבין, שפתח את הדלתות מזרחה.

עמיר פרץ: מאז הסכם הנורמליזציה בחודש שעבר התחלנו לזרוע את זרעי שיתוף הפעולה גם אצלי במשרד הכלכלה והתעשייה, ואנחנו על סף חתימה על שני הסכמי שיתוף פעולה, שאני מקווה שיבואו לידי ביטוי כבר בשבועות הקרובים: הסכם שיתוף פעולה בנושא מחקר ופיתוח בהובלת רשות החדשנות במשרד הכלכלה, והסכם של שיתוף פעולה בנושא סחר, יצוא, יבוא והשקעות.

עמיר פרץ: הסכמי שיתוף פעולה אלה שיצאו אל הפועל נאמדים ביצוא של מיליארדים רבים, וזוהי רק ההתחלה.

עמיר פרץ: בהמשך אנחנו נפעל לשיתופי פעולה ליצוא הטכנולוגיות המשותפות שלנו לכל העולם.

עמיר פרץ: אנו ננצל את ההזדמנות הזו כדי לערב יותר יזמים ובעלי עסקים מהחברה הערבית בישראל, וכן נחפש דרכים ליוזמות משולשות של ישראל, איחוד האמירויות והרשות הפלסטינית.

עמיר פרץ: אני מקווה מאוד – אני מצטרף לפנייה של שר הביטחון, ראש הממשלה החליפי: גם אני פונה לפלסטינים, ואני מקווה מאוד שבקרוב מאוד יחליטו הפלסטינים לחזור לשולחן המשא ומתן, ושם נצטרך כולנו ללכת לפיוס ההיסטורי, שיבטיח את עתידה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.

עמיר פרץ: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אני מזמין את השר יואב גלנט, בבקשה.

יואב גלנט: אדוני היושב-ראש, שר הביטחון, שר המדע, שר הכלכלה, שר המשפטים, חבריי חברי הכנסת, שר החקלאות, חבריי חברי הכנסת – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: שרת התיירות.

יואב גלנט: – – שרת התיירות, לפני למעלה משנות דור נחתם הסכם השלום האחרון, מול ממלכת ירדן, והינה זכינו כולנו להסכם חדש, המניח יסודות של שלום אמיתי, של פיוס, של שיתוף פעולה רב-תחומי בין ישראל לבין איחוד האמירויות.

יואב גלנט: טיבם של מהלכים היסטוריים הוא שלעיתים נדרשת תקופה ארוכה כדי להבין את עוצמתם, והינה לפנינו קורם עור וגידים מהלך היסטורי אסטרטגי גיאו-פוליטי, אשר גם השפעותיו מתחוללות לנגד עינינו ממש ברגעים אלה.

יואב גלנט: שמענו את הדוברים לפניי על המטוסים, על האוניות, על התיירות, על הביקורים, על הכלכלה.

יואב גלנט: כל זה כבר קורה.

יואב גלנט: כשם שבעקבות איחוד האמירויות באה בתוך ימים ספורים גם בחריין, לא יהיה זה הימור להניח כי בקרוב יצעדו בעקבותיהן מדינות נוספות.

יואב גלנט: אני מייחל לראות ביניהן את סעודיה – אשר הצטרפותה תהווה אבן דרך אסטרטגית – אבן הראשה של העולם הערבי הסוני.

יואב גלנט: הדבר הזה, יכולים לומר שסעודיה לצידנו – משמע, העולם הסוני לצידנו, וכך לראשונה מאז הקמתה תמצא את עצמה מדינת ישראל בחזית אחת, בצד אחד עם רוב-רובן של המדינות הערביות הסוניות.

יואב גלנט: ומולנו, מן העבר השני, ציר הרשע בהובלת איראן ובהשתתפות סוריה, חיזבאללה וארגוני טרור אחרים.

יואב גלנט: הברית הזאת שאנו כורתים בימים אלה: ארצות הברית, ישראל, איחוד האמירויות ומדינות סוניות מן הצד האחד, ומצרים וירדן כבר שם, ומן הצד השני העולם הקיצוני השיעי הנתמך על ידי איראן במעשים של טרור והשתלטות – הברית הזאת היא ברית רבת-חשיבות והיא טומנת בחובה הזדמנויות ענק להתייצב בנחישות קבל עם ועולם מול איראן וגרורותיה, להצר את צעדיהן ההרסניים ולמנוע מאיראן את מימוש תוכניותיה המסוכנות במזרח התיכון ובעולם כולו.

יואב גלנט: 35 שנים עשיתי במדים.

יואב גלנט: עם נשק ואפוד פסעתי בשדות מלחמה במקומות רחוקים, לא נודעים, עם פקודים ועם חברים.

יואב גלנט: לדאבון הלב רבים מהם לא שבו, אך הם איתי תמיד.

יואב גלנט: ידעתי את טעמם של קרבות ושל מלחמות.

יואב גלנט: חוויתי היטב את מחירם הכבד ואת משמעותם.

יואב גלנט: ומתוך ההיכרות הזו ומכוח הניסיון הזה אני מכיר ומוקיר ומעריך את משמעותו של שלום.

יואב גלנט: כמה קשה ובלתי מובנת מאליה היא הדרך לשלום, כמה מאמצים נעשו בחשאי ובגלוי, כמה מפגשים, כמה שיחות, כמה מסרים, כמה ידידים מקרוב ומרחוק שנרתמו לסייע.

יואב גלנט: ולבסוף זכינו.

יואב גלנט: אין לבית הזה רגעים רבים מדי של אחדות ותמימות דעים, בוודאי לא בימים אלה.

יואב גלנט: והינה מונח לפנינו הסכם אשר אינו רק הזדמנות לשלום עם מדינות ערב המתונות, הוא אולי גם הזדמנות להסכמה ולאחדות בינינו, ולו לשעה חגיגית זו, אקווה שליותר.

יואב גלנט: זהו הסכם המהווה בשורה חשובה מאין כמוה.

יואב גלנט: הסכם של שיתופי פעולה כלכליים כחלק בלתי נפרד ממחויבותם של הצדדים לשלום, לשגשוג, ליחסים דיפלומטיים ידידותיים ולשיתוף פעולה ולנורמליזציה.

יואב גלנט: הסכם שהוא הזדמנות להגברת ולהרחבת שיתוף הפעולה בין ישראל לאיחוד האמירויות בחדשנות, בסחר וביחסים הכלכליים.

יואב גלנט: הסכם שמביא איתו שורה ארוכה של שיתופי פעולה גם בתחומי המדע, הטכנולוגיה, התקשורת, הבריאות, החקלאות, האנרגיה, המים ועוד.

יואב גלנט: מונח לפנינו הסכם שהוא הזדמנות גדולה לישראל ולאזור כולו.

יואב גלנט: צעד אחד במסע חשוב, שיכול לשנות בתכלית את תמונת המצב המשתקפת לנגד עינינו.

יואב גלנט: כשר החינוך אפעל בהקדם, יחד עם שותפיי מן האמירויות, כדי להביא לכך שילדי שתי המדינות יבינו כי השלום הוא העדיפות העליונה, המוחלטת והפועלת לטובת כל העמים, ובוודאי לאלו הכורתים שלום.

יואב גלנט: אני מבקש לברך את ראש הממשלה על החזון רב-השנים ועל המימוש המרשים, שכולנו נתברך בפירותיו.

יואב גלנט: כולי תקווה כי כנסת ישראל תאשר היום פה אחד, כל סיעות הבית, מימין ומשמאל, קואליציה ואופוזיציה, את ההסכם החשוב, ההיסטורי והאסטרטגי הזה.

יואב גלנט: תודה לכם.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני מזמין את חברת הכנסת אורנה ברביבאי, בבקשה.

עמיר פרץ: אני נשאר בשבילך.

אורנה ברביבאי: תודה לך.

אורנה ברביבאי: לא בטוח שתאהב, אבל תודה שאתה נשאר.

אורנה ברביבאי: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, הסכם שלום של ישראל עם כל מדינה הוא יעד מבורך.

אורנה ברביבאי: אבל בבואנו היום להצביע על ההסכם אין לנו כל יכולת לקבוע אם ההסכם משרת את האינטרס הלאומי ומה המחיר שמדינת ישראל ואזרחיה משלמים בעבורו.

אורנה ברביבאי: אנחנו פשוט לא יודעים.

אורנה ברביבאי: מדוע להביא את ההסכם בלי להביא את כל הפרטים, מה העניין הזה?

אורנה ברביבאי: ואיזו מין כנסת אנחנו – משתפים עם זה פעולה ולא תובעים כשליחי ציבור לדעת את מחיר ההסכם במלואו ומראש?

אורנה ברביבאי: אני מזכירה לכם שאפילו שר הביטחון ושר החוץ לא הכירו ולא היו שותפים להשלכות הרחבות של ההסכם.

אורנה ברביבאי: אני לא בטוחה, אגב, שהם היום יודעים את מלוא הפרטים.

אורנה ברביבאי: רק לשם השוואה, הלכתי ללמוד כיצד נעשה הסכם השלום עם מצרים.

אורנה ברביבאי: ראש הממשלה דאז בגין, זכרו לברכה, הביא את ההסכם לכאן, היה פה דיון של יומיים רצופים לפני שהוא נסע לוושינגטון לחתום על ההסכם.

אורנה ברביבאי: אבל אני רוצה להגיד שבעיניי, לפחות בעבר, בליכוד של פעם, עשו דברים אחרת.

אורנה ברביבאי: ראש הממשלה, רק לפני כמה ימים הגעת לכאן לספר לנו עד כמה הכול טוב במחוזותינו, וכאילו ביקום מקביל התהדרת ביכולות הרבות שלך להביא הישגים מרשימים בכל תחומי חיינו, במנותק לחלוטין מהמציאות של אזרחי המדינה.

אורנה ברביבאי: אז איך אני יכולה לסמוך על זה שההסכם טוב לנו?

אורנה ברביבאי: אין לי ביטחון ואין לי אמון בכנות הכוונות שלך או בהצהרות שלך.

אורנה ברביבאי: ואם אתה כזה טוב בלעשות שלום עם אחרים, מדוע אתה לא מתחיל קודם כול לעשות שלום בבית?

אורנה ברביבאי: מדוע סדר יומך לא כולל קירוב לבבות ועידוד ערבות הדדית כדי לחבר ולאחד את החברה בשעה כל כך קשה?

אורנה ברביבאי: מדוע אתה והשליחים שלך מתדלקים את הפילוג ושורפים בדרך את המדינה, את הממלכתיות ואת כל מה שמחבר בינינו?

אורנה ברביבאי: האם זה בגלל המחשבה שזה יביא לכם עוד כמה מנדטים – לדעתי לא – או בגלל הרצון להסיח את הדעת מהכישלון הבלתי-נסלח שלך כלפי אזרחי המדינה?

אורנה ברביבאי: אז כשאתה ניצב כאן כדי לקבל קרדיטים על הסכם סודי שאת פרטיו והשלכותיו נדע רק לאחר ההצבעה, אם בכלל, אני מבקשת ממך לקחת קרדיט גם על תרבות השקר שאתה מנחיל כאן, על השיסוי ועל העובדה שהפכנו להיות מדינה שבה יש אמת אחת: רק האמת שלך, רק האינטרס האישי שלך ורק ההישרדות שלך.

אורנה ברביבאי: כל השאר ממש לא חשוב.

אורנה ברביבאי: קח בבקשה קרדיט גם על הגירעון התקציבי – 9%, סדר גודל של 102 מיליארד שקלים, שאם יש למישהו ספק, אנחנו אלה שנצטרך לשלם את הגירעון הזה בריבית דריבית.

אורנה ברביבאי: קח קרדיט על היקף המובטלים שרק הולך וגדל, על העסקים ועל מפעלי החיים שקורסים לנגד עינינו, על זה שאנחנו המדינה השלישית בעולם במדד יוקר המחיה.

אורנה ברביבאי: קח קרדיט על הדור האבוד שלקחת לו את העתיד.

אורנה ברביבאי: את הקרדיט על מערכת הבריאות, שאותה הרעבת למעלה מעשור, אני לא מציעה לך לקחת.

אורנה ברביבאי: אני יודעת שתמצא לבד שעיר לעזאזל תורן, אחרת, את מי יהיה לך להאשים?

אורנה ברביבאי: אתה מבקש מאיתנו להצביע עבור הסכם עם יריבים, יריבים בפוטנציה, צריך להגיד.

אורנה ברביבאי: שמענו שהיו כבר באמירויות עוד הרבה קודם לחתימת ההסכם – ואני תוהה מדוע אתה בוחר להגיע להישגים רחוקים לפני שאתה משקיע בנכס המשמעותי ביותר שיש לנו במדינה?

אורנה ברביבאי: אני מדברת כמובן על האזרחים, שלא מבינים איך המנהיגות הפקירה אותם להתמודד לבד עם מציאות כלכלית, בריאותית וחברתית כל כך קשה.

אורנה ברביבאי: ונתניהו, עוד דבר: מנהיג שבוטח בעצמו הוא מנהיג שמסוגל לעבוד בצוות ולהעצים את הסביבה שלו.

אורנה ברביבאי: אבל לך לעולם אין שותפים להצלחה.

אורנה ברביבאי: החשדנות והפחדים שלך מנהלים אותך כבר הרבה מאוד זמן, והם אלו שמשאירים אותך לבד במערכה, לגמרי לבד עם הכישלון שלך, בחוזה שאותו הפרת שוב ושוב כלפי אזרחי המדינה, כישלון שמאפיל על כל הסכם שלום שתביא לכאן.

אורנה ברביבאי: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

אלכס קושניר: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, מדינה שלמה צופה הבוקר לעבר הבית הזה, מדינה שלמה רוויית מלחמות ואויבים מכל עבר.

אלכס קושניר: עם ישראל בימים האלה שסוע וקרוע בביתו ומחפש זקיק של תקווה.

אלכס קושניר: היום אנחנו הולכים להצביע על הסכם נורמליזציה עם איחוד האמירויות.

אלכס קושניר: ראש הממשלה בנימין נתניהו מנסה לשכנע אותנו שמדובר בהסכם שלום תמורת שלום.

אלכס קושניר: הבעיה היא שכנראה שזה לא בדיוק כך.

אלכס קושניר: ראשית, לא הייתה מלחמה מול איחוד האמירויות; נכון, גם לא היו יחסים.

אלכס קושניר: אז אולי צריך לקרוא להסכם הזה הסכם כינון יחסים, הסכם נורמליזציה, אבל לא שלום.

אלכס קושניר: אבל יחסי ציבור, כמובן, הם לפני הציבור והאינטרס שלו.

אלכס קושניר: שנית, המחיר ששילמנו אינו ידוע.

אלכס קושניר: אנחנו שומעים על עסקת מכירה של F-35, ואז ראש הממשלה, באמירה המפורסמת שלו: מה, מה פתאום – מכחיש את זה – ואז מסתבר שיש דברים בגו.

אלכס קושניר: אנחנו שומעים על ויתור על החלת הריבונות, באות הכחשות, ואז מסתבר ועוד איך שיש דברים בגו.

אלכס קושניר: אז שלום תמורת שלום זה לא.

אלכס קושניר: אולי זה כינון יחסים תמורת ויתור על החלום.

אלכס קושניר: שאלת המחיר שאותו אנחנו צריכים לשלם היא מטרידה מאוד.

אלכס קושניר: היא מטרידה כי החלק החסוי של ההסכם הזה לא הוגש לוועדת החוץ והביטחון לפני ההצבעה אלא יוגש רק בשבוע הבא.

אלכס קושניר: אז אנחנו הולכים להצביע היום כאן על הסכם חשוב ודרמטי בעיניים עצומות.

אלכס קושניר: האם מישהו מכם היה מוכן לחתום על חוזה, רכישת דירה למשל, בלי לדעת את המחיר?

אלכס קושניר: רוב הסיכויים שלא.

אלכס קושניר: ראש הממשלה, בנאום שלו כאן

אלכס קושניר: לפני כשעה ציטט את עצמו – שזאת אגב תופעה מיוחדת במינה ואהבה עצמית אין-סופית, שהבן אדם מצטט את עצמו.

אלכס קושניר: אז גם אני ארשה לעצמי לצטט את ראש הממשלה נתניהו: "ראש ממשלה השקוע עד צוואר בחקירות, אין לו מנדט ציבורי ומוסרי לקבל דברים כל כך גורליים למדינת ישראל – – – קיים חשש, אני חייב להגיד אמיתי, לא בלתי מבוסס, שהוא יכריע את ההכרעות על בסיס אינטרס אישי של הישרדות פוליטית שלו ולא על פי האינטרס הלאומי – – – הוא נמצא במצוקה המיוחדת הזו, הכל-כך עמוקה".

אלכס קושניר: אדוני ראש הממשלה, צדקת אז.

אלכס קושניר: העם אינו בטוח ששיקוליך הם לטובת המדינה ולא לטובת הישרדותך הפוליטית.

אלכס קושניר: יותר מזה, ברוב המקרים אתה לא משאיר לנו ספק שאתה פועל מתוך שיקולי הישרדות עצמית שלך.

אלכס קושניר: ההסכם הזה חשוב כל כך, משמעותי כל כך, שאסור שהעם לא ידע מה כתוב בו באותיות הקטנות.

אלכס קושניר: לכן אני מבקש ממך לתת הזדמנות לוועדת החוץ והביטחון לדון בהסכם הזה, לאשר אותו, ורק אז להביא אותו להצבעה כאן במליאת הכנסת.

אלכס קושניר: זאת כדי שנהיה בטוחים שאתה פועל משיקולים נכונים, ושהמחירים שאנחנו הולכים לשלם הם סבירים.

אלכס קושניר: ואז נברך אותך ואת ההסכם בלב שלם.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לך.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת עידן רול, בבקשה.

אורנה ברביבאי: ארבע דקות, בבקשה.

עידן רול: תודה רבה.

עידן רול: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, תראו, כל הסכם שלום עם מדינה ערבית הוא דבר חשוב ומבורך, אבל מנהיגות נמדדת בעיתות משבר, לא בזמן שגוזרים סרטים.

עידן רול: חבל לי מאוד ששר הביטחון גנץ יצא, כי הדברים שלי ממוענים גם אליו.

עידן רול: חבל לי עוד יותר שהוא יצא כנראה בגלל שהוא ראה שנתניהו יצא, והוא לא רוצה להיות פראייר ולהיות דקה יותר במליאה.

עידן רול: אני לא זוכר את הפעם האחרונה שגנץ או נתניהו מצאו לנכון להגיע ממש פה למליאת הכנסת לדיון על הקורונה, לדיון על המשבר במערכת החינוך, על הנזק המנטלי המצטבר אצל הילדים שלנו, לדיון על העסקים הקורסים, לדיון על היעדר הסיוע, לדיון על כל הדברים שבאמת מטרידים את האנשים כרגע בבית, שאני מבטיח לכם לא צופים בחגיגות ההסכם.

עידן רול: בסופו של דבר – – –

אופיר אקוניס: יש 40 חתימות ביום שני.

אופיר אקוניס: זה דיון מדיני.

עידן רול: השר אקוניס, אני – – –

אופיר אקוניס: לא, מותר לך להגיד גם כאן מה שאתה רוצה.

אופיר אקוניס: אני רק אומר לחברי יש עתיד: זה דיון מדיני, מהשקפת עולם מדינית.

אופיר אקוניס: ביום שני יהיה דיון על הקורונה ועל הכול.

עידן רול: אני מבין, ועדיין אני אדבר על מה שאני רוצה, בגלל שאני חושב שהפן המדיני כרגע מתקיים לצד פן כלכלי קטסטרופלי, כתוצאה מכישלון ניהול המשבר, ופן חברתי שהוא אולי האקוטי ביותר.

עידן רול: תראו, אני מדבר כבר תקופה על זה שהממשלה הזו, לצערי, מרסקת את הישראליות, ואני באמת מאמין בזה, השר אקוניס.

עידן רול: כי יש פה חברה ישראלית שידעה לצלוח יחד משברים, כמו מלחמת לבנון השנייה, כמו צוק איתן, בזכות ערבות הדדית, ומה שאנחנו רואים פה עכשיו זו חברה שונאת: הימנים שונאים את השמאלנים, חרדים בודקים כמה מפגינים מקבלים מכות מהמשטרה כדי לראות מי מתמודד איך, מי מקבל מה.

עידן רול: ממתי הפכנו להיות חברה שבה כולם רק מחפשים לראות אם מישהו נדפק יותר, ואף אחד לא חושב: איך אני יכול לעזור לבן אדם השני?

עידן רול: הסיבה לפילוג שאנחנו רואים כרגע היא נתניהו.

עידן רול: אז אותו בן אדם שמגיע לפה בכל הכבוד וההדר לספר איזה יופי ההסכם שהוא עשה – אז יפה, יש דברים מאוד טובים בהסכם הזה, אבל את האנשים בבית, שכרגע רק בודקים מי יכול להפר יותר או את מי דופקים יותר, זה לא מעניין.

עידן רול: מה שכן מעניין זה שישראל, כמדינה שסועה, כחברה שונאת במקום חברה של ערבות הדדית, היא ישראל שלא תצליח לנצח את המגפה.

עידן רול: אנחנו מפסידים לקורונה בגלל ממשלה מפלגת.

עידן רול: היו פה אנשים מהליכוד, שמעתי את שרת התחבורה מירי רגב מספרת, איזה יופי, על האחדות ועל ישראל.

עידן רול: חברים, יש המון דברים טובים בישראל; יש הרבה פחות ממה שהיו אחרי שהתחלתם לטפל בה.

עידן רול: אנשים בבית מחפשים לשרוד והם מחפשים תקווה.

עידן רול: וכשאין לך על מי להישען, וכשאנשים מרגישים לבד, וכשזאת מגזריות שקורעת את החברה הישראלית והופכת אותה לשבטית, וכשמדינת ישראל, מישראל הגדולה מתחילה עוד פעם להידמות לאוסף של מגזרים נפרדים – טוב מזה לא יצא.

עידן רול: אנחנו לא ננצח את משבר הקורונה כל עוד הממשלה הזו רק מחפשת איפה לקרוע.

עידן רול: ונתניהו, שהיה ממש לפני שעה והתגאה בהסכם הזה, צריך לקחת אחריות על הדבר שהוא עושה הכי טוב, לחרחר שנאה בשביל רווח פוליטי.

עידן רול: ישראל של חודש אוקטובר 2020 נראית כמו שהיא נראית בגלל שנתניהו הוא אלוף העולם בחרחור שנאה בשביל רווח פוליטי.

עידן רול: במקום לאחד, במקום לחבר, במקום לתת תקווה, הוא פשוט גורם לכולם לחפש את השונה, לחפש את המפלג ולחפש איך אני יכול לדאוג לעצמי.

עידן רול: כל עוד זה המצב שלנו כאן במדינה, תרשו לי להגיד שאני מברך על כל הסכם שלום, אבל יש כרגע דברים שעליהם נכון שראש הממשלה והחליפי שלו יעלו וייתנו את הדין לציבור בישראל.

עידן רול: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה, חבר הכנסת רול.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, בבקשה.

אנטאנס שחאדה: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, מחזה מעניין מה שאנחנו רואים היום בכנסת, אחדות דעים הקיימת כמעט בין כל המפלגות: בין מפלגת השלטון והמפלגה החלופית; בין מפלגות הקואליציה לבין מפלגת האופוזיציה.

אנטאנס שחאדה: כולם משבחים.

אנטאנס שחאדה: כולם מדברים בזכות אותו הסכם.

אנטאנס שחאדה: כנראה שיש קונספציה מסוכנת, חבריי חברי הכנסת.

אנטאנס שחאדה: יש פה תמימות דעים, ואף אחד אינו מעז להגיד את האמת.

אנטאנס שחאדה: ורק אנחנו, הרשימה המשותפת, רק אנחנו מחוץ לקונסנזוס הזה, מחוץ לקונספציה הזאת.

אנטאנס שחאדה: ואנחנו יודעים מה הקונספציות והמיסקונספציות עשו בעבר ובהיסטוריה ארוכה.

אנטאנס שחאדה: בואו נלמד קצת מההיסטוריה.

אנטאנס שחאדה: אנחנו באומץ רב עומדים כאן ואומרים: כן, אנחנו מתנגדים להסכם הזה, כי הסכם זה רק ירחיק את השלום.

אנטאנס שחאדה: מה שמכונה הסכם שלום – מטרתו העיקרית היא להרחיק את השלום האמיתי עם העם הפלסטיני.

אנטאנס שחאדה: אנחנו תמיד היינו ונהיה – תמכנו ונתמוך, בשלום, אבל שלום אמיתי, שלום פרמננטי, שיבטיח את הזכות הטבעית וההיסטורית של העם הפלסטיני, שיסיים את הכיבוש ואת סבלו של העם הפלסטיני, שלום שיבטיח עתיד טוב יותר, שלום המבוסס על החלטות האו"ם ועל צדק.

אנטאנס שחאדה: כן, חבריי חברי הכנסת, צדק, חירות, שוויון, זכויות אדם, רווחה, שגשוג, חופש הן אינן מילות גנאי, ואף אחד מכל הדוברים לא דיבר על אף תחום מכל אלה.

אנטאנס שחאדה: לדאבוננו ההסכם עם איחוד האמירויות אינו מבטיח אף אחד מכל אלה.

אנטאנס שחאדה: אני שמעתי טוב מאוד את דברי הפתיחה של יושב-ראש הכנסת.

אנטאנס שחאדה: והוא מבהיר בבירור את היעדים האמיתיים של ארץ ישראל הגדולה בריבונות יהודית; לא שתי מדינות, לא שלום, לא שיש עם פלסטיני, לא שיש כיבוש.

אנטאנס שחאדה: ואני מאמין לו.

אנטאנס שחאדה: אני לא מאמין לראש הממשלה, שגם אתם לא מאמינים לו בשום דבר: לא בכלכלה, לא בקורונה, לא בבריאות, לא במינהל תקין, לא בשחיתות.

אנטאנס שחאדה: כמעט כולכם לא מאמינים לאף מילה שלו, אבל דווקא בתחום הזה כולכם מסכימים איתו.

אנטאנס שחאדה: כמעט לא שמענו אף ביקורת, חוץ מגברתי היושבת-ראש ומכמה חברי כנסת בודדים.

אנטאנס שחאדה: דבריו של יושב-ראש הכנסת מבהירים את נכונות עמדתנו, כי אנחנו אמיתיים.

אנטאנס שחאדה: אתם חוגגים כי אתם יודעים שהסכם זה מרחיק הקמת מדינה פלסטינית.

אנטאנס שחאדה: ראש הממשלה שמח, מתגאה שיש לו הישג, כי הוא רוצה להכניע את הרשות הפלסטינית ולא רוצה לעשות שלום איתה.

אנטאנס שחאדה: והוא יודע שזה נותן לו מנוף לחץ על הפלסטינים ומקל עליו בזירה הבין-לאומית, ורק מעמיק את הכיבוש ואת ההתנחלויות.

אנטאנס שחאדה: אני בטוח שהסכם זה לא יקרב אותנו בשום פנים לשלום.

אנטאנס שחאדה: הוא עלול דווקא להחריב את השלום ולהנציח את הכיבוש.

אנטאנס שחאדה: הרי הסכם זה בא לתת תגמול ופרסים למדיניות הכיבוש, להמשך ההתנחלויות, להמשך הדיכוי, להמשך המצור על עזה.

אנטאנס שחאדה: רק מ-2009 עד 2019 נוספו 170,000 מתנחלים, הוקמו כ-50 מאחזים בשטחים הכבושים.

אנטאנס שחאדה: הרחבת בנייה, סלילת כבישים, העברת שגרירות ארצות הברית לירושלים, המשך המצור, מאות פלסטינים נהרגו ואלפים נעצרו – ודווקא מדינה ערבית באה לתת פרס למדיניות הזאת.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת שחאדה, אתה צריך לסיים.

אנטאנס שחאדה: לכן על איזה נורמליזציה, גברתי, מדבר ההסכם?

אנטאנס שחאדה: הוא בא להנציח את המצב הלא-נורמלי של כובש ונכבש, של גוזל ונגזל.

אנטאנס שחאדה: אני מציע לכל שוחרי השלום האמיתיים להרהר בהשלכות הסכם זה, כי מי שרצה באמת שלום היה מקבל את היוזמה הערבית מ-2002.

אורנה ברביבאי: צריך לסיים.

אנטאנס שחאדה: יוזמה שדיברה על נורמליזציה ופתיחת שגרירויות.

אנטאנס שחאדה: אבל לא, הם סירבו לעשות הסכם.

אורנה ברביבאי: זמן, ידידי.

אורנה ברביבאי: צריך לסיים.

אנטאנס שחאדה: בסוף, המסקנה הברורה: הניצחונות הטקטיים לא יפתרו את בעיית הכיבוש ולא יבטיחו עתיד טוב יותר.

אנטאנס שחאדה: הסכמים מעוותים שמתעלמים מצדק ומוסר דווקא זורעים את זרעי הפורענות בעתיד.

אנטאנס שחאדה: לצערי, הסכם זה הוא אחד מהם.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה, גברתי.

אורנה ברביבאי: תודה לך.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת איתן גינזבורג, בבקשה.

איתן גינזבורג: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, תרשו לי, בבקשה, לא להכביר מילים על חשיבותו ההיסטורית של ההסכם הזה.

איתן גינזבורג: לשמחתי, רובנו כאן ורוב העם בישראל מכירים בחשיבות ובגודל השעה בכל הנוגע להפיכת מערכת היחסים בין ישראל לאיחוד האמירויות הערביות לרשמית ולאמיתית.

איתן גינזבורג: חוזה השלום – הסכמי אברהם לשלום – בא לממש חזון של אזור המזרח התיכון, שהוא יציב, שלו ומשגשג, מתוך רצון להבטיח שלום בר-קיימא, יציבות ונורמליזציה.

איתן גינזבורג: וצריך לברך עליהם.

איתן גינזבורג: אבל מעבר להסכם הפורמלי, שילווה בהקמת שגרירויות ובהסכמים דו-צדדיים בתחומים אזרחיים שונים, אני רוצה לגעת בלקח חשוב המשני תהליכים והסכמי השלום הקודמים, עם מצרים ועם ירדן.

איתן גינזבורג: שני הסכמים אלו עם שכנותינו מדרום וממזרח נחתמו על ידי ממשלות ישראל ושינו את פני המזרח התיכון.

איתן גינזבורג: הם חסכו חיי אדם, ואין ספק כי הם נכס אסטרטגי למדינת ישראל.

איתן גינזבורג: אבל אחרי החתימה בין הממשלות לא הסכימו הצדדים להנחיל את השלום בין העמים – לקרב, לחבר, ליצור חיבור עמוק, לא רק ברמה הביטחונית והמדינית אלא ברמה האזרחית על כל המשתמע מכך.

איתן גינזבורג: בתהליך הזה, שאנחנו מתחילים עם איחוד האמירויות הערביות ובעתיד גם עם בחריין ובתקווה עם מדינות נוספות באזור, עלינו לוודא שהשלום מחלחל פנימה; שיפותחו יחסי ידידות אמיתיים של שיתופי פעולה לא רק בין המדינות, אלא ממש בין העמים; שילד ישראלי יסתכל על הגבר הלבוש בגלבייה לבנה ומהודרת ויבין את משמעותה התרבותית, את שפתו, את אופיו ואת חלומותיו; וכשילד מאבו דאבי יסתכל על התייר חובש הכיפה הוא לא יחשוב על סטראוטיפים, אלא על התרבות, על ההיסטוריה, על המורשת והדת שלו.

איתן גינזבורג: רק חיבור בין אנשים יהפוך את השלום לממשי: בכלכלה, בספורט, בתרבות, בתיירות, בבריאות, באנרגיה, במדע, בחדשנות, בטכנולוגיה, בחינוך ובכל תחומי החיים עצמם.

איתן גינזבורג: אנחנו צריכים לפעול להנחלת סובלנות ולהכרת האחר.

איתן גינזבורג: איחוד האמירויות היא מדינה עם חשיבות והשפעה אזורית רחבה, שהשכילה לייצר לעצמה כלכלה אלטרנטיבית שלא נסמכת על דלקים, ולבנות תשתיות מהמתקדמות ביותר בעולם בתחומי הרפואה והחינוך.

איתן גינזבורג: בכך היא סיפקה ומספקת לאזרחיה עתיד טוב יותר, ויש לנו ללמוד מהם בתחומים אלו, כמו שלהם, אני בטוח, יש מה ללמוד מאיתנו.

איתן גינזבורג: יש לנו שותפים בצד השני.

איתן גינזבורג: ואני מקווה ומאחל שממשלת ישראל הנוכחית וממשלות ישראל לדורותיהן יפעלו למימוש השלום ברמת השטח בין האנשים, משני הצדדים, בהתמדה ובהצלחה.

איתן גינזבורג: ובהזדמנות זו אני גם מבקש לקרוא לחבריי, חברי הכנסת מהסיעה המשותפת: תתמכו בהסכם השלום הזה.

אנטאנס שחאדה: זה לא אמיתי.

איתן גינזבורג: זה הסכם שלום בין מדינות.

איתן גינזבורג: זה הסכם שלום בין מדינות.

אנטאנס שחאדה: – – –

איתן גינזבורג: הסכם שלום בין העמים.

אנטאנס שחאדה: – – –

איתן גינזבורג: הסכם שלום בין ישראל לאיחוד האמירויות.

איתן גינזבורג: אין קשר לסוגיה הפלסטינית, שגם אנחנו רוצים לפתור אותה.

איתן גינזבורג: אבל בהסכם השלום שבא לשרת את מדינת ישראל ואת אזרחי ישראל צריך לתמוך, ולא לעשות שיקולים פוליטיים על גב ההסכם ההיסטורי הזה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת אורלי פרומן, בבקשה.

אנטאנס שחאדה: – – – הקריאה שלנו – – –

איתן גינזבורג: זה בושה וחרפה – – –

אנטאנס שחאדה: – – – תקשיבו לנו פעם.

איתן גינזבורג: זה אינטרס של ישראל.

אנטאנס שחאדה: תקשיבו לנו פעם.

איתן גינזבורג: ההסכם הזה חשוב לישראל.

איתן גינזבורג: קראת אותו.

איתן גינזבורג: אין בו מילה אחת – – –

אנטאנס שחאדה: – – –

אורנה ברביבאי: חברים, אנחנו רוצים לעבור לנאום הבא.

איתן גינזבורג: – – – הפלסטיני – – –

אורנה ברביבאי: בבקשה, חברת הכנסת פרומן.

אורנה ברביבאי: ארבע דקות.

אורלי פרומן: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, ממליאת הכנסת בירושלים אני מאחלת לאזרחי ישראל ולאזרחים באיחוד האמירויות וברחבי העולם הערבי – שלום.

אורלי פרומן: כנאמר בהכרזת העצמאות של מדינת ישראל: "אנו מושיטים יד שלום ושכנות טובה לכל המדינות השכנות ועמיהן, וקוראים להם לשיתוף פעולה ועזרה הדדית עם העם העברי העצמאי בארצו".

אורלי פרומן: מדינת ישראל, מיום הקמתה, כמהה לשלום אמיתי עם כל מדינות העולם, ובייחוד עם המדינות הערביות הסובבות אותה.

אורלי פרומן: אנו חולמים על מזרח תיכון אחר, נטול עוינות ונטול מלחמות.

אורלי פרומן: על שיתוף פעולה בכלל התחומים.

אורלי פרומן: כל הסכם, שיח והבנות, יש בהם כדי לקרב אותנו להגשמת החלום.

אורלי פרומן: נותר לנו לקוות שמדובר בהסכם שכזה, כי הרי עד ליום זה, במעמד הזה, גברתי היושבת-ראש, איננו מכירים את כל פרטיו.

אורלי פרומן: אז אני שואלת, מה המחיר שעבורו הושג ההסכם עם איחוד האמירויות הערביות?

אורלי פרומן: כיצד ניתן להגיע להסכם בלי לעדכן את שר הביטחון ואת שר החוץ?

אורלי פרומן: כיצד ניתן לטוס לארצות הברית לחתום על ההסכם בלי הרשאה כפי שמתחייב בחוק, וזאת כדי לזכות בכל הקרדיט לבד?

אורלי פרומן: וכמובן, כיצד ניתן להביא את ההסכם לאישור מליאת הכנסת בלי לחשוף את כלל פרטיו ונספחיו, לפחות בפני ועדת החוץ והביטחון?

אורלי פרומן: כך עולה החשד: האם נתניהו סחר בביטחון ישראל ופגע בעליונות האסטרטגית במזרח התיכון?

אורלי פרומן: הרי רק אתמול נודע כי מזכיר המדינה האמריקאי נפגש עם שר החוץ הסעודי והציע למכור לו נשק אסטרטגי בעבור חתימה על הסכם דומה עם ישראל.

אורלי פרומן: ובינתיים, בתוך הבית פנימה: כבר חודשים מדינת ישראל נמצאת בשפל כלכלי, בריאותי וחברתי שמשפיע על כל בית ללא יוצא מן הכלל.

אורלי פרומן: עוד טרם משבר הקורונה ועד היום מתנהלת המדינה ללא תקציב, ללא יציבות פוליטית ועם מנהיג מפלג ומשסה.

אורלי פרומן: כעת הגירעון התקציבי עומד על 100 מיליארד שקלים, בזמן שהכסף שהוקצה לסיוע לאזרחים ולחברות כלל לא הגיע לידי מיצוי.

אורלי פרומן: כ-50% מהצעירים עד גיל 35 נמצאים באבטלה או בחל"ת.

אורלי פרומן: מדובר במשפחות צעירות בלי אופק תעסוקתי, בלי יכולת לרכוש השכלה גבוהה.

אורלי פרומן: דור שהולך לאיבוד, שייאלץ לשלם מחיר גבוה על כישלון הממשלה הזאת.

אורלי פרומן: שמשלם את מחיר הפילוג, השיסוי והאיבה מבית, ובאותה עת חוזה בהסכמי שלום בחוץ.

אורלי פרומן: דור שנמצא כפסע מלעזוב את הארץ למקום אחר.

אורלי פרומן: הסכם, כל הסכם, אינו צריך לבוא על חשבון ניהול המדינה, על חשבון אזרחיה.

אורלי פרומן: הסכם אינו צריך לבוא על חשבון הדאגה לפרנסה, לבריאות, לחינוך, לתרבות ולביטחון האזרחים.

אורלי פרומן: אני קוראת לנתניהו: חשוף את מחירי ההסכם הזה, על כל סעיפיו, לפחות בפני ועדת החוץ והביטחון.

אורלי פרומן: כי הרי איך אפשר להצביע על הסכם שלא יודעים את כל פרטיו?

אורלי פרומן: חשוף, כדי שנדע שלא הייתה כאן פגיעה בביטחון המדינה, כדי שנוכל באמת לישון בשקט, בשלום ובביטחון.

אורלי פרומן: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חברת הכנסת פרומן.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת קטי שטרית, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, בשנת 1996 אמר יושב-ראש האופוזיציה דאז מעל דוכן הכנסת: "אנחנו נכנסים לעידן פוסט-תעשייתי של תעשיות ידע וטכנולוגיה, שאנחנו מצטיינים בהן.

קטי קטרין שטרית: אנחנו יכולים באמת לקיים עתיד מזהיר למדינת ישראל", והוא הוסיף: "הדרך לעשות זאת היא לא לפרק את החומות, חומות המגן שלנו, הדרך לעשות זאת היא לחזק את כוחנו, לבצר אותו".

קטי קטרין שטרית: אותו חבר כנסת צעיר הוא ראש הממשלה בנימין נתניהו, שמגשים היום את חזונו לשלום מתוך עוצמה עם איחוד האמירויות, ולאחרונה גם עם בחריין, והיד עוד נטויה.

קטי קטרין שטרית: אבל הדרך הזאת לא הייתה פשוטה.

קטי קטרין שטרית: מה לא אמרו עליו ועלינו בימי אוסלו הנוראיים, שעלו לנו בדם?

קטי קטרין שטרית: אמרו שהליכוד מספר "סיפורי בלהות", קראו לנו "פחדני השלום", לעגו כשדיברנו על רקטות מעזה.

קטי קטרין שטרית: טענו שזה מה שיקרה, וזה מה שבאמת קרה.

קטי קטרין שטרית: ומאז במשך עשורים ניסו לשכנע את הציבור הישראלי ששלום הוא מלחמה ומלחמה היא שלום.

קטי קטרין שטרית: החדירו לתודעה שאי-אפשר לעשות שלום מבלי לוותר על חלקים מנחלת אבותינו, ארץ ישראל.

קטי קטרין שטרית: היום זה נגמר.

קטי קטרין שטרית: היום באמת מתחיל שחר של יום חדש בינינו לבין שכנינו.

קטי קטרין שטרית: שחר שבו שלום הוא באמת שלום.

קטי קטרין שטרית: היום הזה ייזכר לדורות רבים כיום שבו השתנתה הפרדיגמה שהציגה כניעה כניצחון.

קטי קטרין שטרית: לא יהיו יותר ויתורים על ארץ ישראל, כפי שזה מודגש בשדולה שבה אני חברה, השדולה למען ארץ ישראל.

קטי קטרין שטרית: היום הזה ייזכר לדורות כיום שבו עוצמתה של ישראל היא שהפכה אותה לחלק בלתי נפרד מכלכלת המזרח התיכון.

קטי קטרין שטרית: הווילה בג'ונגל הפכה להיות בטוחה יותר.

קטי קטרין שטרית: העולם הערבי משתוקק לקשר עם מדינת ישראל ולא מוכן להיות שבוי יותר בידי הפלסטינים מחרחרי המלחמה.

קטי קטרין שטרית: הם יודעים שהעם היהודי היה פה מאז ומתמיד, וכך זה גם יישאר.

קטי קטרין שטרית: הקשר עם איחוד האמירויות מאפשר לנו להעצים עוד יותר את מדינת ישראל ואת כלכלתה, את התרבות ואת התיירות, וכמובן לחלוק את הידע הישראלי הייחודי גם עם הסביבה הקרובה אלינו.

קטי קטרין שטרית: ראינו כבר בשבוע האחרון את אוניית המשא הראשונה מאיחוד האמירויות שעגנה בנמל חיפה, ראינו גם שיתופי פעולה מוזיקליים בין אומנים ושיתופי פעולה בין אנשי עסקים, וכמובן יהיו גם חילופי משלחות, וזו רק ההתחלה.

קטי קטרין שטרית: צריך לומר את האמת, להצלחה הזאת אבות רבים, אבל יש רק אחד שאִפשר, ואפשר לומר עליו שהגשים את חזונו – ראש הממשלה בנימין נתניהו.

קטי קטרין שטרית: בעשור האחרון הוא שינה מקצה אל קצה את מעמדה של מדינת ישראל.

קטי קטרין שטרית: לא עוד מדינה קטנה שמתגוננת, אלא מעצמת טכנולוגיה וחדשנות שיש לה מה להציע לעולם.

קטי קטרין שטרית: ראינו את חידוש היחסים והחיבור עם יבשת אפריקה, ראינו את הקשר שנוצר עם מדינות דרום אמריקה, את היחסים המיוחדים עם מנהיגי המעצמות ועכשיו גם את ביסוס מעמדה של מדינת ישראל במזרח התיכון.

קטי קטרין שטרית: כל זה כמובן לא היה מתאפשר אלמלא אזרחי ישראל היו נותנים אמון בדרכו פעם אחר פעם.

קטי קטרין שטרית: אז תודה גם לכם, אזרחי ישראל, השלום הזה הוא בזכותכם.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה לברך את שותפינו החדשים באיחוד האמירויות – אהלן וסהלן ביכום, בא-נג'אח וא-תוופיק.

קטי קטרין שטרית: גם את נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ והצוות האמריקאי, שסייעו לזה לקרות, ואני כמובן מברכת את ראש הממשלה בנימין נתניהו והעוסקים במלאכה על ההישג העצום הזה למדינת ישראל.

קטי קטרין שטרית: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לחברת הכנסת שטרית.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת נפתלי בנט, בבקשה.

נפתלי בנט: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים בפני רגע היסטורי מרגש, ממש מרגש.

נפתלי בנט: ההסכם עם האמירויות, הסכם השלום, הוא מימוש תפיסת קיר הברזל של ז'בוטינסקי ששלום משיגים מתוך עוצמה, לא מתוך ויתורים.

נפתלי בנט: כאשר שכנינו הערבים מבינים שעם הנצח חזר לארצו ולא יזוז מפה עוד, כשהם מבינים את היתרונות בשיתוף פעולה עם מדינת ישראל במקום להילחם בה – אז ורק אז ניתן להשיג שלום בר-קיימא.

נפתלי בנט: תראו, כולכם מכירים את הביקורת החריפה שלי על אוזלת ידו של ראש הממשלה במשבר הקורונה.

נפתלי בנט: אבל עם זאת אני חוזר ואומר:

נפתלי בנט: אנחנו ואני לא חלק מהאובססיה הלפידאית של "רק לא ביבי" וגם לא מהאובססיה ההפוכה, של "רק ביבי".

נפתלי בנט: כשיש דברים חמורים שקורים אנחנו נלחמים, כדי למנוע סבל של העם שלנו, שמשלם בגלל שגיאות של מנהיגים, אבל כשיש דברים נכונים שהממשלה מבצעת, אנחנו מגבים, וזה המקרה היום.

נפתלי בנט: אני מעניק גיבוי מלא להסכם הזה, ואנחנו נתמוך ונצביע בעד הסכם השלום ההיסטורי הזה.

נפתלי בנט: ובכן, אני רוצה לומר היום לראש הממשלה בנימין נתניהו: כל הכבוד על ההישג ההיסטורי, עם ישראל מודה לך.

נפתלי בנט: ביטול הריבונות קשה לי מאוד.

נפתלי בנט: וצריך לומר את האמת – פה כן יש לי ביקורת: תגיד את האמת, ראש הממשלה – האמריקאים אומרים את זה, האמירויות אומרות את זה, כל השליחים אומרים את זה – ויתרת על הריבונות למען ההסכם.

נפתלי בנט: זאת האמת.

נפתלי בנט: ואני חושב שחלק מהשחיקה של אמון הציבור בך, במנהיגים, זה בגלל שלא אומרים את האמת.

נפתלי בנט: צריך להגיד את האמת.

נפתלי בנט: לפני עשור, כשהיינו בבור תחתית אפל של בר-אילן – שתי מדינות, הקפאה נוראה שלא הייתה מימי הניירות הלבנים, הספר הלבן של הבריטים – הצגתי תוכנית להיפוך קערה.

נפתלי בנט: במקום כל הזמן לסגת, הצגתי לראשונה תוכנית מעשית להחלת ריבונות על ארץ ישראל.

נפתלי בנט: אז צחקו וזלזלו, אבל עם הזמן זה הפך להיות למעשה האג'נדה המרכזית של כל מחנה הימין, ובמיוחד של ראש הממשלה בשלוש מערכות בחירות.

נפתלי בנט: ריבונות על ארץ ישראל היא דבר חיוני, היא דבר לדורות.

נפתלי בנט: הסכמים, חשובים ככל שיהיו, הם בסוף נייר.

נפתלי בנט: קביעת גבולות ארץ ישראל ואחיזה וחזרת עם ישראל למולדת שלנו הן דבר נצחי.

נפתלי בנט: וגם אם ראש הממשלה כמובן כבר לא יעשה את זה, אנחנו נעשה את זה.

נפתלי בנט: אנחנו ניקח את זה ואנחנו נחיל את הריבונות על ההתיישבות היהודית בארץ ישראל, כי האהבה בין עם ישראל לארץ ישראל היא סיפור נצח.

נפתלי בנט: אני גם רוצה לומר פה בקול הכי ברור: לא רק שאנחנו נחיל ריבונות, אנחנו נחזק את ההתיישבות.

נפתלי בנט: לעולם לא נמסור סנטימטר אדמה מארצנו לערבים.

נפתלי בנט: אבל עת לכל דבר, והיום אני מניח בצד את אותם דברים שעוד לא הושגו לטובת ההישג ההיסטורי שעומד בפנינו.

נפתלי בנט: אחרי שנצביע על ההישג ההיסטורי הזה אנחנו נחזור להילחם למען העם שלנו, שסובל כל כך בגלל כשלי הנהגה בקורונה.

נפתלי בנט: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לך, חבר הכנסת בנט.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, בבקשה.

ניצן הורוביץ: גברתי היושבת-ראש, חברות וחברים, התנאי הבסיסי הראשון להסכם הזה שמונח בפנינו היה ביטול מוחלט של רעיון הסיפוח בשטחים.

ניצן הורוביץ: הרעיון הזה, שהיה גולת הכותרת של הבטחות הימין, הנושא המדיני היחיד שנכלל באופן מפורש בהסכם הקואליציוני בין הליכוד לכחול לבן, ואפילו קבעו לו תאריך, 1 ביולי, שבו מדינת ישראל הייתה אמורה לספח את השטחים – הרעיון הזה ירד מעל הפרק.

ניצן הורוביץ: כמובן, ראש הממשלה בהתחלה שיקר והכחיש כדרכו.

ניצן הורוביץ: ואז באו גם האמירתים וגם האמריקאים והבהירו את העניין בצורה חדה מאוד.

ניצן הורוביץ: זה בהחלט בהחלט עניין חשוב ביותר.

ניצן הורוביץ: סיפוח היה יוצר קושי גדול מאוד להתקדם בפתרון שתי המדינות; היה מסבך אותנו באופן קשה ביותר; היה שם קץ לרעיון של מדינה יהודית ודמוקרטית.

ניצן הורוביץ: סיפוח הוא הרסני, הוא הזוי, וההסכמים האלה זרקו אותו מהשולחן.

ניצן הורוביץ: שמעתי כאן את נפתלי בנט מבטיח שהוא יעשה סיפוח.

ניצן הורוביץ: שמעתי גם את נתניהו מבטיח שהוא יעשה סיפוח.

ניצן הורוביץ: לא יהיה סיפוח.

ניצן הורוביץ: זה דבר בסיסי.

ניצן הורוביץ: דבר שני שצריך להגיד: כל ההילולה של הימין סביב ההסכמים האלה – לגופם אנחנו תומכים בהם, אנחנו בעד נורמליזציה של ישראל עם מדינות ערב, אבל בעיני הימין ההישג הגדול ביותר, כמו שאמר את זה כאן נתניהו, הוא שאין שטחים, זאת אומרת לא החזרנו שטחים והצלחנו לדחוק את הפלסטינים לפינה.

ניצן הורוביץ: אין שטחים, כי אין בינינו שטחים במחלוקת; לא כבשנו שטחים של האמירויות והם לא כבשו שטחים שלנו ומעולם לא הייתה לנו מלחמה איתם; החיילים שלנו לא מסיירים בדובאי ואבו דאבי, הם מסיירים בג'נין, ברמאללה, בשכם.

ניצן הורוביץ: עם הפלסטינים יש לנו את המחלוקת ואת הסכסוך העמוק.

ניצן הורוביץ: זה לא הסכם שלום, זה הסכם נורמליזציה, וטוב שכך, אבל חייבים להגיד פה את המילים הברורות: ההסכמים האלה לא היו באים לעולם ללא אוסלו, כמה שהימין ישתדל לדחוק את זה.

ניצן הורוביץ: כן, רבין ופרס וההסכמה הישראלית לפתרון שתי המדינות.

ניצן הורוביץ: גם במשא ומתן שהוביל להסכמים האלה עמדה תוכנית טראמפ, שמדברת על שתי מדינות לשני עמים, בפירוש כך.

ניצן הורוביץ: וכל ההוקוס-פוקוס כאן של נתניהו והניסיון להסיח את תשומת הלב לא יזיזו אותנו מהקביעה הנחרצת הזאת.

ניצן הורוביץ: אני רוצה גם להגיד עוד דבר: לו היה ראש הממשלה הזה עושה את מה שהבטיח לפני עשר שנים ויותר בנאום בר-אילן, היינו כבר בשלב אחר מזמן.

ניצן הורוביץ: לא היינו רק עם הסכם כזה, היינו עם הסכמים רבים נוספים.

ניצן הורוביץ: ואני רוצה לומר בעניין העיקרי, שהוא העניין הפלסטיני: הימין כל הזמן מציג – אנחנו לא מוותרים להם ואנחנו לא נותנים להם.

ניצן הורוביץ: פתרון הסכסוך עם הפלסטינים הוא לא רק אינטרס של הפלסטינים, הוא אינטרס ישראלי לא פחות – הסכסוך שלנו, שלנו הישראלים, של מדינת ישראל, הוא עם הפלסטינים.

ניצן הורוביץ: יכולים בימין להגיד: אין פלסטינים, הינה, דפקנו אותם, עשינו הסכם בלי הפלסטינים; אז קודם כול, יש.

ניצן הורוביץ: התנאי הבסיסי היה ביטול הסיפוח, הסיפוח בשטחים הפלסטיניים.

ניצן הורוביץ: ואני מקווה – וכאן אולי מילה של תקווה ומילה של אופטימיות לסיום: אני מקווה שההסכם הזה של נורמליזציה עם מדינה ערבית חשובה יקדם אותנו לפתרון הסכסוך עם הפלסטינים, לטובתנו ולטובתם; לטובת הישראלים ולטובת הפלסטינים שגרים כאן

ניצן הורוביץ: ביחד בארץ הזאת, והם חייבים ללמוד לחיות יחדיו.

ניצן הורוביץ: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה, חבר הכנסת ניצן.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת מיכל וונש, בבקשה.

אורנה ברביבאי: זה ווֹֹנש או ווּנש?

מיכל וונש: ווּנש.

אורנה ברביבאי: וונש, סליחה.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת וונש.

מיכל וונש: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, (אומרת באנגלית: לשכנינו וחברינו החדשים באזור,) א-סלאם עליכום, שלום עליכם.

מיכל וונש: (אומרת דברים בשפה האנגלית, להלן תרגומם: אני גאה לעמוד כאן היום בכנסת בישראל כדי לציין את הרגע ההיסטורי הזה ביחסי ישראל ואיחוד האמירויות הערביות, צעד ראשון אפשרי לקראת שיתוף פעולה באזור כולו.

מיכל וונש: כולי תקווה כי נזהה ונממש את ההזדמנויות האדירות הטמונות בתהליך זה ונקדם אותן יחד, במסע מתמשך לעבר שלום ושגשוג; שנזכה להתפלל, בני כל הדתות יחד, כאן בעיר הקודש ירושלים.

מיכל וונש: ) "כי ביתי בית תפלה יקרא לכל העמים".

מיכל וונש: (אומרת דברים בשפה האנגלית, להלן תרגומם: שינוי הפרדיגמה המתרחש במזרח התיכון מאתגר את התפיסות המוטעות שהיינו שבויים בהן במשך שנים, ואולי מסמן באופן רשמי את תחילת סיום הסכסוך הישראלי–הערבי כפי שאנו מכירים אותו.

מיכל וונש: שינוי זה מאפשר תפנית יסודית ממדיניות הדחייה, שבאה לידי ביטוי בשלושת הלאווים של ועידת חרטום ב-1967.

מיכל וונש: הסכמי אברהם משקפים מעבר היסטורי לעבר שלושת הכנים: כן להכרה, כן להידברות, כן לשלום.

מיכל וונש: ) היפוך הפרדיגמה משלושת הלאווים לשלושת הכנים – כן להכרה, כן להידברות וכן לשלום – מחייב להתעכב על סדר הפעולות הנדרש.

מיכל וונש: על מנת להגיע לשלום, חיוני להתחיל בהכרה באחר.

מיכל וונש: רק על בסיסה ניתן לקיים הידברות משמעותית.

מיכל וונש: רק על בסיס הכרה והידברות ניתן להגיע לשלום אמיתי ובר-קיימא.

מיכל וונש: מיום תקומתה של מדינת ישראל ב-1948 סירב העולם הערבי להכיר בזכותה להתקיים בגבולות כלשהם.

מיכל וונש: על פי הנרטיב המקובל, עצם קיומה של ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית הוא הוא המכשול לשלום במזרח התיכון, ללא קשר לגבולות או קווים.

מיכל וונש: כאן בדיוק טמונה ההזדמנות ההיסטורית בתהליך היפוך הפרדיגמה שהסכמי אברהם מסמלים: כצאצאי אברהם אבינו, כולנו, ההסכמים מבוססים על הערכים והאינטרסים המשותפים בין הדתות והעמים.

מיכל וונש: במקום להדגיש את המפריד ולהדהד את קולות הקיצון, הזוכים לעיתים קרובות לתשומת לב ציבורית ותקשורתית, הסכמי אברהם מעדיפים ומחזקים את קולות הרוב הדומם השואף לנורמליזציה ולקיום בכבוד ובסובלנות.

מיכל וונש: ואולם, לצד ההתרגשות ומשק כנפי ההיסטוריה כלפי חוץ, החברה הישראלית פנימה שרויה בשבר של ממש.

מיכל וונש: בעוד ישראל מנרמלת יחסים וזוכה להכרה ממדינות האזור, היא עוברת טלטלות פנימיות המאיימות על חוסנה.

מיכל וונש: זוהי אזעקת אמת.

מיכל וונש: אסור להתעלם מהפער בין ההזדמנות המונומנטלית שאותה אנו מציינים לבין המשבר הפנימי העמוק שבו שרויה החברה הישראלית.

מיכל וונש: משבר הקורונה הכלכלי, הבריאותי והחברתי-נפשי מאיר את הזרקור על השסעים והקרעים ההולכים ומעמיקים בקרבנו.

מיכל וונש: דווקא אל מול משבר זה, ההשראה מהסכמי אברהם יכולה וצריכה לשמש לאיחוי ולתיקון פנימי.

מיכל וונש: דווקא בהיפוך הפרדיגמה ההיסטורית, החושף את התנאים המקדמיים לשלום, הכרה והידברות, טמונה האפשרות לתהליכי האמת והפיוס הדרושים לחברה הישראלית כדי לייצר שלום בתוכנו.

מיכל וונש: לצורך כך, על כולנו לקחת אחריות אישית כדי לשקם את האמון ואת הערבות ההדדית שעל בסיסן הוקמה המדינה והמהוות את כיפת הברזל להמשך קיומה.

מיכל וונש: היפוך הפרדיגמה מחייב להפסיק להאשים ולגלגל אחריות, ולקבל מבחירה את חזון הייעוד והערכים של מדינת ישראל היהודית והדמוקרטית ברוח מגילת העצמאות.

מיכל וונש: רק על ידי הכרה והידברות נצליח לבנות מחדש את הברית בינינו, ערבים ויהודים, חרדים, דתיים וחילונים, מבוגרים וצעירים, עולים ותיקים, חדשים וצברים, כולם.

מיכל וונש: בכך נממש את הפוטנציאל הגלום ברגע ההיסטורי הזה גם כלפי פנים.

מיכל וונש: כן להכרה, כן להידברות וכן לשלום.

מיכל וונש: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לך, חברת הכנסת וונש.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת עומר ינקלביץ' – השרה עומר ינקלביץ', בבקשה.

עומר ינקלביץ': גברתי היושבת-ראש, חברותיי וחבריי חברי הכנסת, באותו ערב שבו הוכרז על הסכם השלום ההיסטורי עם בני בריתנו החדשים זכיתי לחוש את משק כנפי ההיסטוריה כשקיימתי שיחה אישית עם ראשי הקהילה היהודית באיחוד האמירויות.

עומר ינקלביץ': כבר באותו שבוע ערכנו קבלת שבת מרגשת עם חברי הקהילה, ומאז אנחנו עובדים בשיתוף פעולה פרקטי.

עומר ינקלביץ': בתוך תקופה שתירשם בצד החשוך של דפי ההיסטוריה, אשרינו שאנחנו זוכים לציין היום אירוע שיירשם בצד המואר של ההיסטוריה.

עומר ינקלביץ': אנו פותחים היום דף חדש עם בעלת ברית מצליחה ומשגשגת שמהווה מודל עולמי לקדמה ולפיתוח.

עומר ינקלביץ': מהו סוד הצלחתה?

עומר ינקלביץ': איחוד האמירויות נמנית עם קבוצת מדינות שבהן ישנו שבט מאוחד.

עומר ינקלביץ': עובדה זו מאפשרת למדינה להשקיע את כל הכסף בפיתוח ובקדמה ולא במאבקים פנימיים.

עומר ינקלביץ': בחברה משוסעת לא משנה כמה כסף יהיה – הוא יתבזבז על מריבות; בחברה שבטית מאוחדת כמו האמירויות הכסף הולך כולו לפיתוח ולשגשוג.

עומר ינקלביץ': האושר וההצלחה אינם נובעים רק ממשאבים פיזיים, אלא גם ממשאבים חברתיים וערכיים.

עומר ינקלביץ': הסתכלו עלינו בתקופות מלחמה או מבצע צבאי: פתאום אין זמן לריב, רואים תמונות של סולידריות, מראות של אהבת חינם.

עומר ינקלביץ': אין דתיים וחילונים, אין ימנים ושמאלנים, אין ישראל הראשונה וישראל השנייה.

עומר ינקלביץ': פתאום יש רק ישראל אחת.

עומר ינקלביץ': אבל, ברוך השם, הינה, יש הסכם שלום, לא נצטרך עוד להתמודד עם אויבים מבחוץ, נוכל להתמקד ללא הפרעות במריבות בינינו – הרי לא חסר לנו על מה.

עומר ינקלביץ': ואני שואלת, למה לריב עם אויבים מבחוץ כשאנחנו עושים את זה מצוין כאן בינינו?

עומר ינקלביץ': גברתי היושבת-ראש, הציניות שלי היא אולי קצת חריפה, אבל היא ממש לא מוגזמת.

עומר ינקלביץ': ראיתי כבר בעבר ציטוטים על היום שבו יגיע הסכם השלום ואז נתפנה לטפל בכל האוכלוסיות שנמצאות פה.

עומר ינקלביץ': חברותיי וחבריי חברי הכנסת, ביום חגיגי ומרגש זה, אני קוראת לכולנו: בואו נאמץ את מודל האמירויות, בואו נלמד מבעלת בריתנו החדשה שהצלחתנו תלויה באחדותנו.

עומר ינקלביץ': השלום עם איחוד האמירויות הוא סנונית ראשונה עם פוטנציאל עצום להמשך, אבל הוא אינו מובן מאליו.

עומר ינקלביץ': כאן מגיע המבחן שלנו: האם נדע להתאחד לא רק בעיתות מלחמה אלא גם בעיתות שלום?

עומר ינקלביץ': הסכנה הקיומית של מדינת ישראל כיום היא לא העולם הערבי; הוא עסוק בעיקר בצרות שלו.

עומר ינקלביץ': סוד ההצלחה שלנו טמון בשאלה אם נדע לעשות הסכמי שלום בתוכנו; האם נדע להוציא מחוץ ללגיטימיות את מי שעיקר עיסוקו הוא ביצירת שסעים, הסתה וקיטוב בין ציבורים?

עומר ינקלביץ': אתם יודעים, לבעלי בריתנו החדשים יש פתגם בערבית שאומר: (אומרת בערבית ומתרגמת:) מה שאין לך, לא תוכל לתת לאחר.

עומר ינקלביץ': כל עוד אין בינינו שלום לא נוכל לקיים שלום אמיתי ושלם עם אחרים.

עומר ינקלביץ': אני מבקשת לברך את ראש הממשלה, את ראש הממשלה החליפי, את שר החוץ וכמובן את נסיך האיחוד האמירויות הערביות על ההישג ההיסטורי.

עומר ינקלביץ': ולא נותר לי אלא לסיים בתפילה: עושה שלום במרומיו, הוא יעשה שלום עלינו – לא רק שלום איתנו, אלא שלום עלינו, בתוכנו, בתקווה שיום אחד יהיה פה שלום בינינו.

עומר ינקלביץ': תודה רבה, גברתי.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, השרה ינקלביץ'.

אורנה ברביבאי: השרה פנינה תמנו שטה, בבקשה.

פנינה תמנו: גברתי היושבת בראש, שרים נכבדים, חברי וחברות כנסת יקרים, עושה שלום במרומיו, הוא יעשה שלום עלינו ועל כל ישראל, ואמרו אמן.

פנינה תמנו: הסכם אברהם לשלום בין מדינת ישראל לאיחוד האמירויות הוא פתח לתקווה בין העולם הערבי לעם בישראל; פתח לתקווה ושבירת הקונספציה שנגזר עלינו לחיות בסכסוך עם שכנותינו מדינות ערב.

פנינה תמנו: הסכם אברהם לשלום הוא ניצחון המתונים על פני הקיצונים; ניצחון שוחרי החיים על פני מעודדי הטרור והמוות; ניצחון ציר השלום על פני ציר הרשע.

פנינה תמנו: הסכם אברהם לשלום הוא ניצחון העמים ותקוותם ליחסים נורמליים.

פנינה תמנו: יחסים בין הלאומים, בין הכלכלות, יחסים בין אדם לאדם.

פנינה תמנו: וההסכם, כשמו כן הוא: כולנו בניו של אברהם אבינו, שידוע באהבת האדם, רדיפת הצדק והכנסת האורחים שלו.

פנינה תמנו: מאז כינון היחסים בחודש האחרון, שני העמים התמלאו בתחושות התרגשות וגאווה גדולה כשמשלחת ישראל נחתה לראשונה באבו דאבי, וצעירים שעולם שלם הפריד ביניהם התעטפו יחד בדגלי המדינות; כשמנהיגי המדינות הגיעו לבית הלבן, ויחד עם נשיא ארצות הברית חתמו על ההסכם ההיסטורי; כשהשבוע אוניית מסחר ראשונה מאיחוד האמירויות עגנה בחופי ישראל בנמל חיפה.

פנינה תמנו: הרגע המרגש וההיסטורי הזה שבו אנו מצביעים היום בכנסת ישראל על הסכם אברהם לשלום הוא זכות וקריאת כיוון לכולנו, מנהיגי הבית הזה.

פנינה תמנו: כמילות ההמנון הישראלי: "עוד לא אבדה תקוותנו".

פנינה תמנו: ודווקא בימים המאתגרים האלה, אני מתפללת וקוראת לכולנו בבית הזה לעשות שלום גם בתוכנו, בתוך עמנו; לייצר גשרים, להפחית את האיבה והמתחים, ולהיות אלה שמשכינים שלום בבית, בישראל.

פנינה תמנו: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, השרה תמנו שטה.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת מאיר כהן, בבקשה.

מאיר כהן: גברתי היושבת-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים, שלום היה מאז ומעולם משאת נפשו של עם ישראל.

מאיר כהן: כפי שאנחנו חותמים את תפילתנו החשובה ביותר, תפילת שמונה-עשרה: "עושה שלום במרומיו, הוא יעשה שלום עלינו ועל כל עמו ישראל".

מאיר כהן: ברוח זו ברצוני לברך על הסכם השלום בין ישראל לאיחוד האמירויות, לברך את ראש הממשלה, ולהודות לידידה שלנו ארצות הברית בראשותו של הנשיא טראמפ.

מאיר כהן: השלום הזה הוא שלום חשוב גם אם הוא איננו נוצר ירי רב-שנים בינינו לבין האמירויות – כי ברוך השם, איתם לא נלחמנו.

מאיר כהן: בעיניי שלום הוא שלום, וההסכם הזה שייחתם, ייחתם בספר השלום של מדינת ישראל.

מאיר כהן: ובכל זאת, אני רוצה לפנות לממשלה ולעומד בראשה, שמתהדר בצדק בשלום הזה, ולשאול: שלום עם שכנינו חשוב, אבל מה עם המלחמה שמתחוללת בתוכנו פנימה?

מאיר כהן: למרבה הצער, על פיזור זרעי השלום מול מדינות המפרץ מעיב צל כבד של ליבוי זרעי השנאה פה בבית.

מאיר כהן: בזמן שמדינת ישראל חותמת על הסכם שלום מבורך עם מדינה ערבית, היא משוסעת ומפולגת כמו שלא הייתה מעולם.

מאיר כהן: נכון, לפילוג הזה יש שני צדדים, אבל בראש ובראשונה, גברתי היושבת-ראש, האחריות היא על כתפי ההנהגה בכלל ועל כתפיו של ראש הממשלה בפרט.

מאיר כהן: מנהיגות אמורה להכיל את הביקורת נגדה.

מאיר כהן: המנהיגות חייבת לדעת לחבק את מתנגדיה ולא להחרים אותם, ולא להוציא אותם מחוץ למחנה.

מאיר כהן: כך עשו בגין, שמיר, פרס, שרון ואפילו רבין, זיכרונו לברכה, ראש הממשלה שספג את קמפיין ההסתה הגדול מכולם, קמפיין שלצערי הגדול הסתיים ברצח.

מאיר כהן: כנגד כל המנהיגים שהזכרתי היו הפגנות, לעיתים אלימות.

מאיר כהן: כולם הבינו שלמרות הכאב האישי, מוטלת עליהם החובה להכיל את קולות הזעקה הבוקעים מהעם ולא לחצות אותו למחנות – אלה ימין ואלה שמאל; אלה אוהבי ישראל ואלה עוכרי ישראל; אלה ערבים ואלה יהודים; אלה אשכנזים ואלה מזרחים.

מאיר כהן: ממשלת ישראל, חברי הממשלה, ראש הממשלה, המפגינים נגדכם הם אוהבי ישראל לא פחות מכם.

מאיר כהן: חשוב מזה, הם האחים שלכם, הם האזרחים שלכם.

מאיר כהן: יש ביניהם חיילים שהקריבו את נפשם; יש בהם אנשים שנתנו ונותנים את כל מה שיש להם למדינה הזאת, והם לא פחות ציונים מכם.

מאיר כהן: יש ביניהם דתיים וחילונים, אנשי אקדמיה, אנשי עיירות פיתוח, אנשי מרכז – הכול מכול.

מאיר כהן: הם יוצאים לרחובות ומכלים את מרצם ברחבי הארץ רק מתוך דאגה ואהבה למדינה הזאת.

מאיר כהן: מנהיגות אמיתית לא יכולה לכנות אותם חייזרים ועוכרי ישראל, בוודאי לא להתייחס אליהם כאל אויב.

מאיר כהן: מנהיגות אמיתית לא יכולה לשתוק נוכח תקיפת מפגינים על ידי המתנגדים שלהם.

מאיר כהן: אני רוצה לשאול אתכם, חברי הממשלה ואדוני ראש הממשלה: לפני שבועיים הותקפה מפגינה באלימות קשה.

מאיר כהן: לא תאמינו, היא הותקפה על ידי אזרח שעבר עם רעייתו וילדם הקטן, ילדם הקטן, במקום שבו היא הפגינה.

מאיר כהן: הוא שלח אגרוף לפרצופה, ולא שמעתי כל כך אנשי ציבור שגינו את המעשה הזה.

מאיר כהן: אדוני ראש הממשלה, כפי שאמרתי בתחילת דבריי, אני מברך על הסכם השלום הזה, אבל באותה נשימה אני פונה ומפציר בך כראש ממשלה: עצור את מחול השנאה המטורף המתחולל במדינה שלנו.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לך, חבר הכנסת כהן.

אורנה ברביבאי: השר מיכאל ביטון, בבקשה.

מיכאל ביטון: גברתי סגנית יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת, מזה כמעט 30 שנה הציבור הישראלי מסתובב במחוזות של היעדר תקווה, של היעדר אמון בעצם הסיכוי לשלום.

מיכאל ביטון: כולם מדברים על צדק, אף אחד לא מדבר על שלום, כבר זמן רב.

מיכאל ביטון: תמיד מפתיע אותי לראות דווקא אנשים בעלי אמונה יהודית ודתית, יהודים טובים, גם בכנסת, שמתקשים לדבר על שלום; מתקשים לשאת את המילה שלום יום-יום בקרבם, בעשייה הציבורית שלהם; שלא זוכרים ששלום זה שמו של הקדוש ברוך הוא ושל עיר הבירה שלנו ירושלים – ירושלם, עיר של שלום; שהתורה, דרכיה דרכי נועם וכל נתיבותיה שלום; שבסיום כל קדיש אומרים: עושה שלום במרומיו, הוא יעשה שלום עלינו ועל עם ישראל.

מיכאל ביטון: אבל שלום באמת עם שכנינו, עם אויבינו, קשה לנו.

מיכאל ביטון: על זה לא מדברים לפעמים, חס ושלום.

מיכאל ביטון: ברוך השם שלמציאות ולקדוש ברוך הוא יש דרכים טובות ומפתיעות.

מיכאל ביטון: פתאום מגיע גל מבורך של הסכמי שלום ממקום לא צפוי.

מיכאל ביטון: הסכמי אברהם, כפי שכינה אותם הנשיא טראמפ, הם קריאת השכמה לכולנו, להזכיר לנו שיש תקווה.

מיכאל ביטון: השלום הזה מסמן דרך לאזרחי המזרח התיכון באשר הם.

מיכאל ביטון: הגיע הזמן שתחליטו: האם אתם רוצים להיות חלק מציר הרשע, מהעמים שרוצים להשמיד עמים אחרים כמו איראן וגרורותיה, או שאתם בוחרים להיות חלק ממשפחת העמים החפצה בשלום, לבחור בשלום, בשגשוג, באנושיות, לצד מדינות כמו מצרים, ירדן, איחוד האמירויות ובחריין?

מיכאל ביטון: לא במקרה ההסכמים האלה קרויים על שם אברהם אבינו; לא רק בגלל שהוא אבא של יצחק אבינו ושל ישמעאל אביהם, אלא בגלל עוד סיבה: הפעם הראשונה שבה מופיע השורש רי"ב בתורה היא בספר בראשית, פרק י"ג: "ויהי ריב בין רעי מקנה אברם ובין רעי מקנה לוט – – – ויאמר אברם אל לוט אל נא תהי מריבה ביני ובינך ובין רעי ובין רעיך כי אנשים אחים אנחנו.

מיכאל ביטון: הלא כל הארץ לפניך הפרד נא מעלי אם השמאל ואימנה ואם הימין והשמאילה".

מיכאל ביטון: אברהם, איש החסד והשלום, הבין כבר לפני יותר 3,600 שנה שהדרך לשלום היא לעשות פשרות, לוותר.

מיכאל ביטון: אנשים אחים אנחנו, לא משנה מימין או משמאל – לחתור לשלום.

מיכאל ביטון: לא נסתרים מעינינו אתגרי השלום בתוך הבית.

מיכאל ביטון: כמה חסר לנו שלום פנימי בתוכנו, שלום שנראה כל כך רחוק בימים אלה.

מיכאל ביטון: וחשוב שנבין – לא יהיה שלום חיצוני בלי שלום פנימי, ולהפך.

מיכאל ביטון: מי שמאמין בשלום חייב להאמין בשלום בכל מקום: בביתו, בקהילתו, בעירו, עם שכניו, עם ערביי ישראל וגם עם ערביי יהודה ושומרון ועזה.

מיכאל ביטון: לצערנו, לא תמיד המנהיגים של הקהילות השונות בוחרים באסטרטגיה של שלום, אבל אנחנו יודעים שבקרב העמים עצמם קיים רצון עז לשלום, אפילו בקרב אנשי טהרן.

מיכאל ביטון: רבים מבני העם האיראני רוצים שלום, גם בלבנון המונים רוצים שלום, למרות ארגון הטרור חיזבאללה שהשתלט על המדינה ועושה בה כבשלו.

מיכאל ביטון: והזרע הזה, שניטע בימים אלה עם האמירויות ובחריין, יפרח ויתרחב, ובעזרת השם, ילבלב גם פנימה, אל תוך עצמנו, אל רצף מדינות במרחב המזרח התיכון, אסיה ואפריקה החפצות בברית שלום, בברית חיים, לשגשוג אזרחיהן ולשלום בין העמים.

אורנה ברביבאי: תודה לך.

אורנה ברביבאי: הזמן.

מיכאל ביטון: כן, אבל יש לי דברים חשובים מאוד.

אורנה ברביבאי: מה נעשה, אנחנו שומרים על הזמן.

מיכאל ביטון: אני מבקש עוד דקה אחת.

אורנה ברביבאי: לא עוד דקה, אבל אני נותנת לך עוד כמה שניות.

מיכאל ביטון: לא, יש לי פה משהו בערבית ופיוט.

אורנה ברביבאי: אז תסיים בזה, ידידי.

מיכאל ביטון: אני מבקש ממך, סגנית היושב-ראש, לאפשר לי את הדקה הזאת.

אורנה ברביבאי: תזדרז.

מיכאל ביטון: אני רוצה לברך את ראש הממשלה ואת שר הביטחון, וכל העוסקים במלאכה, את שר החוץ, את המוסד והמל"ל, ובראשם מאיר בן שבת, בן הנגב, בן דימונה, בנם של עולים ממרוקו החפצים בתורת שלום, שנאם ובנה את ההסכם הזה.

מיכאל ביטון: אני רוצה לצטט את המשורר רבי שלמה אבן גבירול, שבשנה הזאת ימלאו 1,000 שנים ללידתו, שאמר: "אחרית כל קטטה – חרטה, ואחרית כל ענווה – שלום".

מיכאל ביטון: אני מאחל לכולנו שנפסיק את מעגל הקטטה והחרטה ונמצא בתוכנו עוד ועוד ענווה שתוביל לעוד שלום.

מיכאל ביטון: אבקש להעביר מסר ישיר בשפה הערבית אל ראשי ואזרחי איחוד האמירויות (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: אל חברנו באיחוד האמירויות, השייח' מוחמד בן זאייד, אל העם האמירתי, כולנו בניו של אברהם.

מיכאל ביטון: אנחנו אוהבים את השלום והקדמה.

מיכאל ביטון: תבורכו אתם ואנחנו.

מיכאל ביטון: אנו מקווים לשלום מלא במזרח התיכון בין העמים).

אורנה ברביבאי: תודה רבה לך.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: המתנו בסבלנות רבה.

מיכאל ביטון: הפסדת את החלק הכי טוב של הנאום.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תוכל להמשיך אחר כך בנפרד.

אורנה ברביבאי: תודה לך.

מיכאל ביטון: תודה רבה לכם.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת קרן ברק, בבקשה.

קרן ברק: גברתי היושבת-בראש, חברות וחברי הכנסת החדשים והוותיקים, עובדי הכנסת, כנסת נכבדה, אני עומדת פה על דוכן המליאה שמחה וגם נרגשת על הזכות להיות חלק באירוע היסטורי – אישור ההסכם בין ישראל לאיחוד האמירויות הערביות.

קרן ברק: דווקא עכשיו, בעיצומו של משבר הקורונה, יש סיבה לשמחה ולגאווה.

קרן ברק: וכמו תמיד, גם הפעם, היו כאלה שלגלגו והיו כאלה שהרימו גבה והיו כאלה שאמרו שההסכם נועד להסיט את תשומת הלב שלנו מהקורונה או מעניינים אחרים.

קרן ברק: רק היום, באחד הימים החגיגיים והמרגשים ביותר בכנסת, נחשפנו לנאום האני מאשים של יו"ר האופוזיציה יאיר לפיד, במקום נאום חגיגי.

קרן ברק: אז לחבר הכנסת יאיר לפיד ולשאר הטוענים כך אני אומרת: אתם טועים, וגם מטעים את בני הדור הצעיר, שההסכם הזה נועד בשבילם ולמענם.

קרן ברק: כחברת כנסת אני אומרת לציבור בפה מלא שחשיבותו של הסכם אברהם היא אדירה.

קרן ברק: הסכם השלום עם איחוד האמירויות הערביות הוא נקודת מפנה אסטרטגית ביחסים שבין מדינת ישראל לעולם הערבי כולו.

קרן ברק: הוא מביא חדשנות ותקווה לדור הצעיר, שעבורם זה הסכם השלום הראשון שאליו הם נחשפים בחייהם.

קרן ברק: איחוד האמירויות הערביות, בהנהגתו של השייח' ח'ליפה בן זאייד אאל-נהיאן, היא מדינה מתקדמת, עשירה, השואפת למצוינות לטובת עמה ולטובת העולם הערבי כולו.

קרן ברק: לאיחוד האמירויות הערביות יש תפקיד מפתח בשינוי התפיסה בעולם הערבי.

קרן ברק: הסכם שלום איתם הוא מימוש התקווה לעתיד טוב יותר בין ישראל לעולם הערבי כולו.

קרן ברק: צמד המילים "הסכם שלום" זמן רב מדי נראה כחלום רחוק, ורק מעטים האמינו כי עוד נזכה לשמוע אותו בקרוב; רבים אף ויתרו מזמן.

קרן ברק: אני שמחה שאותן מילים נאמרות כאן היום בזמננו אנו.

קרן ברק: אי-אפשר לנאום את הנאום מבלי לציין עובדה חשובה, שלפני 25 שנה יצא בהוצאת ידיעות אחרונות ספרו של בנימין נתניהו, "מקום תחת השמש".

קרן ברק: בספרו כתב נתניהו – אז חבר כנסת ויו"ר תנועת הליכוד: מדינת ישראל, שבה יחיו שמונה או עשרה מיליון יהודים בעוד כמה עשרות שנים, תוכל ליהנות משגשוג, תנופה ועצמאות – – – דווקא משום שהמדינה היהודית תתחזק כל כך ייאלץ בסופו של דבר רוב העולם הערבי" להתגמש "ולעשות עימה שלום אמת".

קרן ברק: נבואתו הרציונלית התגשמה, והינה הגיע היום הזה.

קרן ברק: לזה קוראים מנהיגות: קביעת יעד ארוך טווח ופעולה מתמשכת להשיג אותו מבלי לעצור בדרך בגלל אנשים ספקניים, אופוזיציה לוחמת או בגלל שימת מכשולים על ידי אנשים חלשים.

קרן ברק: הסכם השלום הרים את מדינת ישראל לגבהים חדשים, שיתופי פעולה, ומהווה קו מפנה חשוב ביחסים שבין ישראל למדינות ערב.

קרן ברק: כחברת כנסת וכסגנית יו"ר הכנסת היה לי הכבוד להגיש בחודש שעבר את מועמדותם לפרס נובל לשלום לשנת 2021 של ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ ושל נשיא איחוד האמירויות הערביות הוד מעלתו ח'ליפה בן זאייד אאל-נהיאן.

קרן ברק: זה מה שצירפתי בדברי ההסבר להגשת המועמדות – ציטוט: בחתימתם על הסכם אברהם, הסכמי הנורמליזציה ההיסטוריים בין ישראל לאיחוד האמירויות, הפגינו מנהיגי ישראל ואיחוד האמירויות אומץ וחזון רב, וביחד עם מנהיגותו של נשיא ארצות הברית תרמו תרומה משמעותית לקידומו של השלום העולמי.

קרן ברק: צעד זה הוא עידן חדש ביחסים שבין ישראל למדינות ערב, המשקף את העתיד לבוא.

קרן ברק: אין לי כל ספק שהמועמדים ראויים לפרס נובל לשלום.

קרן ברק: כפי שאמר הנשיא טראמפ כשהכריז על הנורמליזציה ביחסים שבין ישראל לאיחוד האמירויות הערביות, ציטוט: עכשיו שהקרח נשבר אני מצפה שיותר מדינות ערביות ומוסלמיות ילכו בעקבות מנהיגות איחוד האמירויות הערביות.

קרן ברק: וכפי שאמר ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו באותו טקס: היום הזה הוא ציר של היסטוריה ומבשר על שחר של שלום.

קרן ברק: במשך אלפי שנים התפלל העם היהודי לשלום, במשך עשרות שנים התפללה המדינה היהודית לשלום, לכן היום אנו מלאים בהכרת תודה כה עמוקה.

קרן ברק: הבה נמשיך להתפלל לשלום ירושלים.

קרן ברק: אין לי כל ספק כי ראש הממשלה נתניהו, ביחד עם נשיא ארצות הברית ונשיא איחוד האמירויות, ראויים לפרס על אומץ ליבם, על חזונם, ועל מעשיהם למען השלום.

אורנה ברביבאי: הזמן, קרן.

קרן ברק: נקודת המפנה הזו היא אירוע היסטורי חסר תקדים בחייה של מדינת ישראל והיום הוא יום היסטורי בדרך ליצירת עולם טוב יותר עבורנו ועבור ילדינו.

קרן ברק: מה שהיה זמן רב לחלום, עתה מתגשם.

קרן ברק: עושה שלום במרומיו הוא יעשה שלום עלינו ועל כל עם ישראל, ואמרו אמן.

קרן ברק: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: אמן.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חברת הכנסת ברק.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

קרן ברק: – – –

אורנה ברביבאי: לרוויה, ושלא ירגיזו אותך.

אורי מקלב: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

אורי מקלב: מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, גם אני מצטרף לברכות על ההסכם החשוב הזה ואני מברך גם את ראש ממשלת ישראל ואת ממשלת ישראל ואת נשיא ארצות הברית וממשל ארצות הברית, שהם ממשל של חסד כלפי האומה היהודית וכלפי מדינת ישראל בכלל.

אורי מקלב: ואנחנו מייחלים ומתפללים שהאווירה הזאת והמדיניות הזאת יימשכו, בלי להיכנס לפוליטיקה.

אורי מקלב: אבל לצערי, יחד עם השמחה ושביעות הרצון מההסכם הזה, יש טעם מר, טעם צורב ומעיב.

אורי מקלב: מול שלום בין מדינות, עוינות לשעבר – שזה היה לא פשוט, יש אפשרות לשלום בין העמים – איפה השלום בתוך העם?

אורי מקלב: כמה זה בולט בתקופה הזאת, כמה זה חשוב בתקופה הזאת.

אורי מקלב: זו תוכחה קשה.

אורי מקלב: אנחנו נמצאים בימים ובתקופה שבהם היינו צריכים להתאחד ולהתלכד מול הנגיף המסוכן והקשה, אבל השיח המפלג והמקטב והמכליל הוא הדומיננטי.

אורי מקלב: מדוע הקשיים האובייקטיביים של האוכלוסייה החרדית ושל הציבור החרדי, שקשה לו שבעתיים מכל ציבור אחר והוא נפגע שבעתיים מכל ציבור אחר – בצפיפות, בחוסר מבנים, מבני ציבור, בכלכלה – למה התוצאות של הקשיים האלה, שהן ברורות לכולם, נהפכות להאשמות, נהפכות להכפשות, להטחות?

אורי מקלב: מדוע להבליט את החריג ואת המיעוט של המיעוט?

אורי מקלב: למה לא להבליט את החסד ואת פעולות ההתנדבות הרבות שנעשות בשגרה, וביתר שאת בימים אלה?

אורי מקלב: איפה הארגונים הגדולים האלה, ויש רבים מהם, כמו יד שרה ועזר מציון ומרפא לחולה, וכל הארגונים החשובים האלה של הצלה, וזק"א, שמתעסקים גם עם האנשים החיים?

אורי מקלב: עשרות עמותות של עזר לחולים.

אורי מקלב: איפה שלושה בתי החולים שהציבור, האוכלוסייה החרדית, הקימו כאן במדינת ישראל ופועלים, ומצטיינים במתן התרופות?

אורי מקלב: כל אלה שחשובים להם עמותות וארגונים שמתעסקים רק בתרופות, בהצלת חיים, בחשיבות של בריאות, את זה לא מבליטים.

אורי מקלב: היום, היחידים – היחידים, אין בעולם מערכת כזאת, אין בעולם מערכת כזאת – שהיום מתנדבים בתוך בתי החולים, ממוגנים, נכנסים לתוך מחלקות הקורונה הם ציבור חרדי, שתורם את הפלזמות וכל מה שמבקשים ממנו בכל בתי החולים.

אורי מקלב: למה את זה לא מאירים, למה זה לא מעניין?

אורי מקלב: מדוע אורח חיים שורשי ומסורתי של אלפי שנים בין הסבא לאב, בין האב לבן, כמו התפילה והצרכים הדתיים, נהפך לשיח מתלהם של תיעוב ושנאה והאשמות ועלילות גם כן?

אורי מקלב: אני רק רוצה לצטט כמה מילים, כמה משפטים של הנשיא טראמפ, שאמר לפני כשבוע על נושא פתיחת בתי כנסת וההוראה על פתיחתם, והכריז: אני מכריז עליהם כמקום חיוני שמספק צורך חיוני – ציטוט של טראמפ, נשיא ארצות הברית; מקומות ששומרים עלינו, מקומות שצריכים לאחד אותנו, מרכזים של אמונה, מרכזים חשובים.

אורי מקלב: והסיום שלו – אנחנו צריכים תפילות לא פחות ממשהו אחר, נשיא ארצות הברית אומר.

אורי מקלב: מה אנחנו נגיד על הדברים שמאחדים את העם היהודי?

אורי מקלב: קשה.

אורי מקלב: אני מודה באמת שאני לא כל כך מבין מדוע קוראים להפגנות "תרבות".

אורי מקלב: אני מבין חופש ביטוי, אין כמעט מדינה בעולם שאין בה שוחרי חופש ביטוי.

אורי מקלב: יש דברים שהם מיוחדים לעם שלנו, למה את זה אנחנו לא מטפחים?

אורי מקלב: אני מודה שיכול להיות שאני גם צריך ללמוד יותר על הדבר החשוב הזה; אני מבין, שומע.

אורי מקלב: למה יש כזה קיטוב, כזו בורות, כזה ניכור לדברים המסורתיים והשורשיים שלנו?

אורי מקלב: כאילו שאנחנו נמצאים בשני עמים בדברים שצריכים לעשות.

אורנה ברביבאי: זמנך תם.

אורי מקלב: אני מייד מסיים.

אורי מקלב: ואני רוצה להגיד לך עוד משהו, גברתי היושבת-ראש, ממש בהתייחסות קצרה לנושא של התנהלות המשטרה.

אורי מקלב: המשטרה עושה עבודה חשובה מאוד.

אורי מקלב: רובם אנשים חשובים מאוד וטובים מאוד, אני מכיר אותם באופן אישי.

אורי מקלב: אבל יש משהו, המסקנה שאני הגעתי אליה אחרי עשרות שנים של פעילות: כשאני נפגש, במפגשים בין המשטרה לבין האזרחים, במיוחד בימים אלה – מאמנים אותם, היכולות שלהם זה בכוח, לנטרל, להפיל, בזה הם צריכים להצטיין.

אורי מקלב: שוטר שלא ידע את זה לא יתקדם הלאה.

אורי מקלב: אבל מדוע לא בשיח, תרבות של שיח, לדעת לגשת, לנטרל אירוע מתלהם ורגשי בשפה, בדיבור?

אורי מקלב: פעם מישהו שמע שוטר אומר: אחי היקר, מזל טוב לחתונה, אני מאוד מתרגש יחד איתכם, אני מאחל לכם, ההורים היקרים, הרבה הצלחה, הרבה נחת, אבל תשמעו, יש הוראות, יש לנו מגפה וצריכים לשמור עליהם?

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת מקלב, אתה צריך לסיים.

אורי מקלב: אני מסיים.

אורי מקלב: זה שיח שלא נשמע.

אורי מקלב: הם לא יודעים, אני לא מאשים אותם.

אורי מקלב: לא יודעים ולא מלמדים אותם.

אורי מקלב: זו צריכה להיות המיומנות וצריך הכשרה.

אורנה ברביבאי: תודה לך.

אורי מקלב: אם אנחנו נדע ששוטר יכול להגיד "אהובי"; לא בשיח היהיר הזה והנוקשה הזה, שמייד מתגלגל, וזה מה שהם יודעים – –

אורנה ברביבאי: תודה לך.

אורי מקלב: – – שיח של אלימות.

אורי מקלב: שיח גם של המשטרה וגם אנחנו בתוכנו.

אורי מקלב: זה יהיה שלום תרבותי, שורשי – –

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורי מקלב: – – ייחודי, זה יהיה השלום האמיתי שאליו אנחנו מייחלים.

אורי מקלב: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת ניר ברקת, נוכח?

אורנה ברביבאי: אני לא רואה אותו כאן.

אורנה ברביבאי: השר רפי פרץ, בבקשה.

רפי פרץ: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים היום ביום היסטורי למדינת ישראל.

רפי פרץ: כנסת ישראל מאשרת את הסכם השלום עם איחוד האמירויות.

רפי פרץ: ראשית, כמובן אני רוצה להודות לראש הממשלה בנימין נתניהו על הבשלת המהלך, ההוצאה שלו לפועל, המסירות לאורך שנים וההירתמות לא לוותר על הערכים שלנו כעם וכמדינה.

רפי פרץ: שברנו את הקונספציה של שטחים תמורת שלום, תפיסה שהייתה מקובלת, שבגינה פוניתי אני על ידי ממשלת ישראל מביתי – אני, משפחתי, תלמידיי וכל תושבי גוש קטיף.

רפי פרץ: אנחנו לא מוותרים על שטחים בשביל שלום.

רפי פרץ: הינה, רק אתמול אושרו אלפי יחידות דיור ביהודה ושומרון.

רפי פרץ: יש כאן שלום תמורת שלום אמיתי.

רפי פרץ: אני רוצה להודות גם לנשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, שפעל בארבע השנים האחרונות למען מדינת ישראל כמו שאף ידיד ישראל לא פעל עבורנו – בהעברת השגרירות, בהגדרת ירושלים כבירת ישראל וברצון להחיל את החוק הישראלי ביהודה ושומרון, וכן, רבותיי, זה עוד יקרה.

רפי פרץ: בשום שלב לא ויתרנו על השאיפה לחזור לנחלת אבותינו באופן הזה שבו מדינת ישראל תחיל את החוק הישראלי.

רפי פרץ: זו תפילתנו וזה יקרה.

רפי פרץ: אני רוצה לתת זווית שלא דוברה עד עכשיו, ואומר זאת כשר לענייני ירושלים.

רפי פרץ: יש בהסכם הזה היבט דתי יהודי עצום, היסטורי בכל קנה מידה, אני אומר את זה גם כרב בישראל.

רפי פרץ: הנביא ישעיהו התנבא כאן ברחובותיה של ירושלים ואמר: "והיה באחרית הימים נכון יהיה הר בית ה' בראש ההרים ונִשא מגבעות – – – כי מציון תצא תורה ודבר ה' מירושלים.

רפי פרץ: ושפט בין הגוים".

רפי פרץ: ואותה נבואה אלמותית: "לא ישא גוי אל גוי חרב ולא ילמדו עוד מלחמה".

רפי פרץ: ישעיהו אומר שירושלים תהיה מרכז רוחני לכל העמים, מרכז של שלום עולמי.

רפי פרץ: נבואת ישעיהו התקיימה בהקמת מדינת ישראל, בקיבוץ הגלויות ובניצחונותינו במלחמות ישראל, והנבואה ממשיכה באירוע הזה היום.

רפי פרץ: חבריי וחברותיי, גברתי היושבת-ראש, היום אנחנו מגשימים את נבואת ישעיהו ואת חזון הנביאים.

רפי פרץ: למרות הניסיונות לגמד את ההסכם, אנחנו עושים הסכם עם מדינה מוסלמית, מאמינה באלוקים ומאמינה בסובלנות ושלום.

רפי פרץ: התרגלנו למציאות שבה מוסלמים ויהודים לא יכולים לעשות שלום.

רפי פרץ: אז הינה, אנחנו עומדים כאן היום ואומרים: ככה עושים שלום.

רפי פרץ: ליהודים יש את ארצם ומולדתם, הם לא מוותרים על דבר; למוסלמים יש את אמונתם, ואנחנו יכולים לחיות בשלום.

רפי פרץ: ככה כתוב בהסכם: "אנו מעודדים מאמצים לקידום דיאלוג בין-דתי ובין-תרבותי לקידום תרבות של שלום".

רפי פרץ: השלום הזה הוא גם שלום דתי.

רפי פרץ: אשתף אתכם בדברים שאמרה שאמה סוהיל אלמצרווי, השרה לענייני חינוך נוער בממשלה של איחוד האמירויות.

רפי פרץ: ככה היא אמרה: "התפעמתי מהלימוד על התשובה, על החזרה לעצמנו, לערכים הבסיסיים שלנו כיחידים בקהילה".

רפי פרץ: ככה היא אמרה מול הרב לאו.

רפי פרץ: "תחשיבו אותי כתלמידה חדשה למסורת ולחוכמה היהודית, לערכים שלכם, לאתיקה שלכם.

רפי פרץ: אני רוצה ללמוד מכם היום, הנוער שלנו רוצה ללמוד מכם, האומה שלנו רוצה ללמוד מכם" – היא מדברת על האמירויות – "ואנו מזמינים גם אתכם לבוא לשבת איתנו.

רפי פרץ: זה שלום מתוך אמונה אמיתית שיש בסיס לשיתוף פעולה בין-תרבותי ודתי.

רפי פרץ: אנחנו שוברים פה פרדיגמה נוספת.

רפי פרץ: כשר לירושלים ומורשת כבר בניתי תוכנית לשיתופי פעולה עם האמירויות.

רפי פרץ: אנחנו רוצים לראות פה משלחות שמגיעות לירושלים לפיתוח שיתופי פעולה בנושא ההייטק, הסייבר, פיתוח כלכלי, תיירות ויזמות.

רפי פרץ: משלחת של אנשי עסקים והייטק תצא לאבו דאבי.

רפי פרץ: השלום, כפי שישעיהו חזה, שירושלים תהיה המרכז שלו, החלום הזה יתגשם.

רפי פרץ: אנחנו, במשמרת הזאת, נדאג לזה בירושלים.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

רפי פרץ: אסיים, ברשותך, בשתי תפילות שהתפללנו כאן בימים הנוראים: אלוהינו שבשמיים, תן שלום בארץ, תן שלום במלכות, תן שובע בעולם.

רפי פרץ: אבל אני לא אסתפק בזה.

רפי פרץ: ביום הכיפורים גם אמרנו: ויסיר מתוככם מגפה, קנאה, שנאה ותחרות.

רפי פרץ: דווקא בימים האלו, שעם ישראל מתגושש ומחדד עמדות ושנראה שהמחלוקת בינינו מפלגת אותנו עוד יותר, תפילתי שנשכיל לעשות שלום גם בינינו, שנדע להתגבר על המכשולים יחד.

רפי פרץ: באחדות שכל כך אופיינית לעם ישראל – ננצח.

רפי פרץ: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לך.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה.

גדעון סער: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, מכובדי השר, ההסכם המובא היום לאישור הכנסת הוא נדבך חשוב, בעל ממד היסטורי, בהבקעת חומות האיבה הערבית כלפי מדינת ישראל.

גדעון סער: הציונות מראשיתה התקדמה תוך התנגדות, אך תמיד הושיטה יד לשלום לערביי הארץ והאזור כולו.

גדעון סער: ברוח זאת נאמר במגילת העצמאות: "אנו מושיטים יד שלום ושכנות טובה לכל המדינות השכנות ועמיהן וקוראים להם לשיתוף פעולה ועזרה הדדית עם העם העברי העצמאי בארצו.

גדעון סער: מדינת ישראל מוכנה לתרום חלקה במאמץ משותף לקדמת המזרח התיכון כולו".

גדעון סער: האמירויות, שזכו לעצמאות והתאחדו לפדרציה בתחילת שנות השבעים כחברות בליגה הערבית נקטו בתחילה עמדה עוינת לישראל, שהשתנתה ליחסים לא גלויים מאז שנות התשעים, שהלכו והשתפרו.

גדעון סער: בהסכם שלפנינו, הסכם של יחסים דיפלומטיים ונורמליזציה מלאה בין המדינות, יש פוטנציאל לבניית שיתוף פעולה לטובת שתי המדינות.

גדעון סער: שיתוף פעולה כזה יהווה דוגמה ליתרונות השלום לעמי האזור.

גדעון סער: ההסכם פותח אופקים כלכליים חדשים לישראל במרחב, אבל גם לאמירויות.

גדעון סער: יהיה, כמובן, צורך בשנים הבאות לטפחו, לבססו ולחזקו באמצעות מערכות קשרים כלכליים ואחרים בין אזרחי המדינות, לא רק בין ממשלותיהן.

גדעון סער: אני רוצה לברך את ראש הממשלה בנימין נתניהו.

גדעון סער: ראש ממשלת ישראל נתניהו, נשיא איחוד האמירויות ח'ליפה בן זאייד אאל-נהיאן ונשיא ארצות הברית דונלד טראמפ זכאים לברכות, לשבחים ולהערכה על מהלך חשוב זה.

גדעון סער: הם גילו תבונה מדינית בהובלת מהלך זה, התואמת את האינטרסים של המדינות ומתיישבת עם המציאות המזרח-תיכונית העכשווית.

גדעון סער: ליום הזה הגענו בזכות עוצמתה של ישראל – הביטחונית, המדינית, הכלכלית, הטכנולוגית.

גדעון סער: עוצמה זו היא היא קיר הברזל המבטיח את קיומה של ישראל ואת עתידה.

גדעון סער: הלקח: יש להמשיך ולבצר את מרכיבי העוצמה הישראלית.

גדעון סער: המפתח להבטחת קיומנו הוא גם המפתח לנורמליזציה הדרגתית עם כל שכנינו.

גדעון סער: מה שיקבע אם נגיע להסכמים נוספים הן העובדות בשטח: עוצמתנו הדמוגרפית, הכלכלית, הביטחונית, המדינית והטכנולוגית, אבל קודם כול אחיזתנו במולדת, שמירתנו על שטחי ארץ ישראל שבידינו ויישובם.

גדעון סער: כמו בהתפתחות המפעל הציוני כולו ותולדות המאבק על הארץ, גם במערכה על ערש הולדתו של עמנו, יהודה ושומרון, יקבעו העובדות בשטח.

גדעון סער: איננו יכולים להסכים, ולא נסכים, להקמת מדינה ערבית נוספת, המכונה פלסטינית, בלב ארצנו.

גדעון סער: מדינה כזאת – –

סמי אבו שחאדה: על זה אנחנו נצטרך להיאבק.

עאידה תומא סלימאן: – – –

גדעון סער: – – תהיה פצצה מתקתקת בחיקה של ישראל, רוורס במהלך הגדול של שיבת ציון.

גדעון סער: על מהות יחסה של הרשות הפלסטינית אלינו, גברתי היושבת-ראש, מעידות היטב גם התקפתה והתנגדותה החריפה להסכם שאותו נאשר היום.

גדעון סער: הסכם זה הוא מכה למאמציה הנואלים לדה-לגיטימציה של ישראל ולבידודה המדיני.

גדעון סער: האזכור הקצר בנוסח ההסכם בהקשר הפלסטיני מזכיר במשהו את הנוסח בהסכמי קמפ דייוויד עם מצרים, שעליהם חתם מנחם בגין, עליו השלום.

גדעון סער: חלפו למעלה מ-40 שנה.

סמי אבו שחאדה: שם לא – – –

גדעון סער: כפי שהיה בעבר, יש מחיר לסרבנות הפלסטינית, לחוסר רצונה של המנהיגות הפלסטינית – –

סמי אבו שחאדה: שם לא התכוונתם, וגם פה לא התכוונתם – – –

גדעון סער: – – לסיים את הסכסוך עם ישראל.

סמי אבו שחאדה: על זה אנחנו מסכימים.

גדעון סער: על הקהילה הבין-לאומית להקרין להם זאת.

עאידה תומא סלימאן: איך?

עאידה תומא סלימאן: איך – – –

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת סער – – –

גדעון סער: גברתי, אני מודע לזה שעליי לסיים, אבל אני מציע שבזמן הדיבור שלי אני אוכל לדבר, כי בינתיים אני מתמודד עם קריאות ביניים משני חברים.

אורנה ברביבאי: אני מקבלת את ההערה שלך.

אורנה ברביבאי: חברים, אתם עולים לדבר, יהיה לכם זמן להגיב.

אורנה ברביבאי: תנו לו לסיים.

עאידה תומא סלימאן: ממתי כל כך רגישים לקריאות ביניים, ממתי הרגישות הזאת?

גדעון סער: בכך אולי טמונה האפשרות התיאורטית להתפתחותם.

גדעון סער: כך או אחרת, זו ארצנו היחידה, אנחנו כאן כדי להישאר.

עאידה תומא סלימאן: כל כך רגישים.

גדעון סער: זכויותינו וקיומנו כאן לא היו ולא יהיו תלויים בהסכמתם של מי משכנינו במרחב.

גדעון סער: הצבעת חברי הרשימה המשותפת היום מצערת.

גדעון סער: לאזרחי ישראל הערבים מגיע ייצוג טוב יותר, ההולם את האינטרסים האמיתיים שלהם.

גדעון סער: נקווה שהבית הזה יאשר בעתיד הלא-רחוק הסכמים מדיניים נוספים עם מדינות אחרות במרחב.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לך, חבר הכנסת סער.

גדעון סער: אני מסיים, גברתי.

גדעון סער: ראש הממשלה מנחם בגין אמר בנאומו בעת ביקורו ההיסטורי של הנשיא סאדאת בבית הזה: המלחמה היא נמנעת, השלום הוא בלתי נמנע.

גדעון סער: ההסכם משרת את האינטרס הישראלי הלאומי.

גדעון סער: אצביע בעדו.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לך.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בבקשה.

אורנה ברביבאי: יש לך עכשיו זמן להגיב כרצונך.

סמי אבו שחאדה: גברתי היושבת-ראש, חברות וחברי הכנסת, אתם מכירים את השיר "כולם מדברים על שלום, אף אחד לא מדבר על צדק"?

סמי אבו שחאדה: זה בדיוק מה שקורה היום בכנסת ישראל.

סמי אבו שחאדה: אנחנו הולכים להצביע על הסכם – האמת, על שלושה הסכמים שונים, לפחות שנדע על מה אנחנו מדברים.

סמי אבו שחאדה: מי שקורא את הטקסטים שקיבלנו – יש שלוש הצעות שונות: אחת בערבית לערבים, שנייה בעברית לישראלים ושלישית באנגלית, שתשמש את טראמפ במהלך קמפיין הבחירות שלו.

סמי אבו שחאדה: ובניגוד לשכל ולהיגיון הבריא, זה לא אותו הסכם, דרך אגב, ואני אביא על זה כמה דוגמאות.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה להתייחס ספציפית לטקסט, על מה אנחנו הולכים להצביע.

סמי אבו שחאדה: קוראים להסכם הזה "הסכם אברהם".

סמי אבו שחאדה: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: ואני בטוח לגמרי שאברהים, עליו השלום, אשר אנחנו מתפללים ומברכים אותו כל יום, אנחנו ואנשינו באיחוד האמירויות, הוא נגד הכיבוש ונגד הדיכוי ונגד העושק.

סמי אבו שחאדה: ואני בטוח שאילו האנשים באיחוד האמירויות היו יודעים מה קרה במערת המכפלה בחברון תחת הכיבוש הישראלי, הם לא היו מעיזים לקרוא להסכם המחפיר הזה "הסכם אברהם".

סמי אבו שחאדה: )

עאידה תומא סלימאן: – – –

סמי אבו שחאדה: בעברית אני אגיד שאברהם אבינו מתהפך בקברו על שמשתמשים בשמו על מנת להכשיר את השרץ, על מנת לתמוך בכיבוש ובדיכוי של עם אחר.

סמי אבו שחאדה: משהו מאוד חשוב – אני מניח שהם לא קראו בערבית, כי הם לא יודעים, אז אני אגיד לכם.

סמי אבו שחאדה: חברים, הדבר הכי חשוב שמדובר עליו היום הוא נורמליזציה, נורמליזציה, נורמליזציה.

סמי אבו שחאדה: זה קיים בכותרת בטקסט בעברית ובתוך הטקסט, וזה קיים בכותרת ובגוף הטקסט באנגלית.

סמי אבו שחאדה: שמונה פעמים בעברית.

סמי אבו שחאדה: כמה "תטביע" יש בטקסט בערבית?

סמי אבו שחאדה: אפס.

סמי אבו שחאדה: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: אפס "תטביע" בשפה הערבית.

סמי אבו שחאדה: טוב, נשאל את עצמנו למה – העניין הוא לא עניין של תרגום.

סמי אבו שחאדה: לא.

סמי אבו שחאדה: החבר'ה יודעים לתרגם.

סמי אבו שחאדה: העניין הוא שהם מתביישים והם צריכים להתבייש בכך שהם מדברים על "תטביע" עם הכיבוש ובכך שהם נגד העם הערבי הפלסטיני.

סמי אבו שחאדה: לכן, לא במקרה המילה "תטביע" לא נמצאת בטקסט שהגיע אלינו בשפה הערבית.

סמי אבו שחאדה: ) כמו כן יש שינוי ענק, גדול, בין מה שמצהירים המנהיגים של האמירויות לטקסט בערבית.

סמי אבו שחאדה: מישהו כאן משקר לנו.

סמי אבו שחאדה: בטקסט בערבית לא מוזכר שום דבר, לא על סיפוח, לא על פלסטין, לא על אל-מסג'ד אל-אקצא, כלום.

סמי אבו שחאדה: שום דבר.

סמי אבו שחאדה: טייב, מה הם מצהירים?

סמי אבו שחאדה: מישהו פה משקר לנו, מישהו פה מתבייש להגיד את האמת.

סמי אבו שחאדה: או שהמנהיגים משקרים, או שהטקסט שאנחנו הולכים להצביע עליו הוא טקסט לא נכון, וזה דבר שלפני שנצביע מחייב הסבר, שאנחנו לפחות נדע על מה אנחנו מדברים.

סמי אבו שחאדה: האמת היא שבשלושת הטקסטים יש דבר שחוזר תמיד בתנועה הציונית – היסטורית – וזה התנשאות, יהירות וגזענות.

סמי אבו שחאדה: איפה רואים את זה?

סמי אבו שחאדה: בתוך הטקסטים שמדברים על פיתוח.

סמי אבו שחאדה: מצוין הפיתוח.

סמי אבו שחאדה: איך קורה הפיתוח?

סמי אבו שחאדה: קורה ככה: יש לערבים באמירויות כסף ויש ליהודים בישראל שכל, ואלה שני דברים שונים.

סמי אבו שחאדה: ומותר ליהודים, שיש להם שכל, להגיד לערבים, שאין להם, איך להשקיע ואיך לפתח ואיך לעשות – ככה, לטובת שני העמים.

סמי אבו שחאדה: ואני שואל את עצמי – טוב, היהודים כובשים את הערבים מזה הרבה שנים.

סמי אבו שחאדה: אני חיפשתי דוגמאות: כמו מה הם רוצים להפוך את דובאי ואבו דאבי, מה הם רוצים לעשות שם?

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת אבו שחאדה, הזמן הסתיים, אבל אני אתן לך.

סמי אבו שחאדה: אני מסיים, אני מסיים.

סמי אבו שחאדה: הם רוצים להפוך אותם לעזה, לגדה המערבית, לאלקודס, לטירה, לטייבה, לרהט?

סמי אבו שחאדה: על איזה פיתוח הם מדברים?

סמי אבו שחאדה: לסיום, גברתי היושבת-ראש, אני רוצה להגיד ככה – אני אוותר על החלק הזה ואני אגיד, (אומר בערבית: נעמיד דברים על דיוקם:) פה לא מדובר בהסכם שלום.

סמי אבו שחאדה: זה הוא הסכם לעסקת נשק גדולה, שירותי סייבר, וישראל רוצה להעביר את המומחים שלה בהרס לאיחוד האמירויות.

סמי אבו שחאדה: אם זה השלום הישראלי, אנחנו לא מעוניינים בו.

סמי אבו שחאדה: לסכסוך הישראלי–ערבי יש שורשים ויש היסטוריה.

סמי אבו שחאדה: יש סכסוך כי ישראל היא מדינת כיבוש, כבשה את העם הערבי הפלסטיני וכבשה אדמות ערביות.

אורנה ברביבאי: תודה לך.

סמי אבו שחאדה: כדי לסיים את הסכסוך יש לסיים את הכיבוש.

סמי אבו שחאדה: משפט אחרון, גברתי.

סמי אבו שחאדה: ברשותך: אין ולא יהיה שלום עם הכיבוש.

סמי אבו שחאדה: אין ולא תהיה נורמליזציה עם הדיכוי.

סמי אבו שחאדה: אנחנו, העם הערבי הפלסטיני, נמשיך להיאבק למען צדק, שוויון ושלום לכל עמי האזור.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לך.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

אלי אבידר: גברתי, אני מבקש שתיתני לסגלוביץ' – – –

אורנה ברביבאי: אנחנו ניתן לסגלוביץ' בדיוק מה שאנחנו נותנים לאחרים, לא יותר ולא פחות.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: למה, תני לו מה שנתנו אתמול – – –

אורנה ברביבאי: לא, אני נוהגת בממלכתיות.

אורנה ברביבאי: אני משתדלת, לפחות.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

יואב סגלוביץ': גברתי היושבת-ראש, יום חגיגי, לפחות כך אמור להיות.

יואב סגלוביץ': התרגשות, גאווה, צפצופי מכוניות ברחובות ולא של הפגנות, ילדים עם דגלים, תחושה של התרוממות רוח, של שינוי, של פריחה; יש פרחים באולם, זה נשאר מפתיחת המושב של החורף – גם זה משומש, יד שנייה.

יואב סגלוביץ': אז היכן התרוממות הרוח, מדוע היא כל כך חסרה?

יואב סגלוביץ': מדוע באירוע באמת משמעותי של שלום חשוב, שפותח אופק, שנותן תקווה – מדוע אין רטט בלב?

יואב סגלוביץ': המתח בין הפנים והחוץ, בין הדגל, הסמל שמתנופף בטקסים בחוץ ובאמת מביא גאווה, גם מדגיש באותה מידה את הפער, ומדגיש לנו איך היינו פעם: כמו שהיינו בחוץ ככה היינו בפנים.

יואב סגלוביץ': אבל זה לא כך היום.

יואב סגלוביץ': ראש הממשלה, אחרי שתיארת את ישראל בהנהגתך והכול בלשון יחיד, נשלים, אשלים את התמונה קצת – בלשון יחיד, עליך.

יואב סגלוביץ': ישראל בהנהגתך מטפלת חודשים רבים בצורה כושלת בקורונה, טיפול פוליטי, לא בריאותי.

יואב סגלוביץ': ישראל בהנהגתך הפכה להיות מקוטבת ומשוסעת.

יואב סגלוביץ': אתה, אתה נושא הדגל של הקיטוב והשיסוע.

יואב סגלוביץ': ישראל בהנהגתך – אתה הפכת אמת לשקר, שקר לאמת.

יואב סגלוביץ': אתה הפכת להיות אנרכיסט ממשלתי בראש המדינה, פוגע במערכות המדינה משיקולים אישיים.

יואב סגלוביץ': ישראל בהנהגתך הפכה להיות חסרת חמלה.

יואב סגלוביץ': ישראל בהנהגתך הפכה להיות דוגמה וסמל לנרמול של הטרלול, של הקיצון, והנמוך והמתחנף והמתרפס.

יואב סגלוביץ': וכל האנשים האלה שמדברים בצורה כזו הופכים להיות יקיריך – הנרמול של הטרלול.

יואב סגלוביץ': אתה הפכת ועשית שינוי תורתי עולמי בתורת המנהיגות.

יואב סגלוביץ': אתה מיסדת זן חדש של מנהיג, מנהיג נטול דוגמה אישית.

יואב סגלוביץ': היום הוא יום של שלום חיצוני, שאותו הבאת, ועל כך הברכה, אבל גם יום שמזכיר לנו את הניגוד שבין החוץ והפנים; מלחמה פנימית, שאותה גם הבאת, לאורך שנים של שנאה ופילוג, לצרכיך האישיים והפוליטיים, ועכשיו – ממש האישיים.

יואב סגלוביץ': תודה לך, ראש הממשלה, על השלום החיצוני.

יואב סגלוביץ': את המלחמה הפנימית שבינינו אתה מייצר ובונה וגולש על גליה.

יואב סגלוביץ': את השלום הפנימי הזה לא אתה תביא.

יואב סגלוביץ': כשתסיים את תפקידך זה יתחיל.

יואב סגלוביץ': שלום תמורת שלום.

יואב סגלוביץ': לך לשלום.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לחבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

מכלוף מיקי זוהר: תעלה ותבוא חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, גברתי, ארבע דקות לרשותך.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, אנחנו תמיד היינו ונישאר הקול העקבי והברור שנאבק למען שלום, וזו בדיוק הסיבה שהיום נצביע נגד ההסכם.

עאידה תומא סלימאן: הסכם שלום נמדד בכמה הוא מקרב את השלום.

עאידה תומא סלימאן: ההסכם הזה לא מקרב את השלום, הוא אפילו מרחיק אותו.

עאידה תומא סלימאן: זה לא הסכם שלום, זה הסכם נורמליזציה.

עאידה תומא סלימאן: נורמליזציה של שלטון ערבי עם הכיבוש, עם ההתנחלויות, עם הדיכוי בן 50 השנים של העם הפלסטיני.

עאידה תומא סלימאן: ההסכם הוא עוד צעד במהלך שנתניהו מקדם כבר שנים: לבודד את העם הפלסטיני כדי להכניע אותו.

עאידה תומא סלימאן: ב-2016 זכה נתניהו לשותף חדש, נשיא חדש בבית הלבן, דונלד טראמפ, עם חזון ימני והרסני לא פחות משל נתניהו, ששותף לשאיפה הפוליטית שלו לבודד את הפלסטינים כדי להכניע אותם.

עאידה תומא סלימאן: ועכשיו, כשנראה שטראמפ בדרכו החוצה, ההסכם הזה הוא הדרך שבה מורשת התקופה הזו תישאר.

עאידה תומא סלימאן: טראמפ ונתניהו מקדמים חזון של מזרח תיכון חדש.

עאידה תומא סלימאן: זה הלב של עסקת המאה שהוצגה בוושינגטון.

עאידה תומא סלימאן: על זה הייתה הפסגה הכלכלית במנאמה ועל זה ההסכם שלפנינו.

עאידה תומא סלימאן: הם בונים ומעמיקים ברית משולשת בין השליטה האימפריאליסטית האזורית של ארצות הברית לבין משטרי הנפט מהמפרציות ולבין מדינת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: הברית הזו התקיימה מתחת לפני השטח כבר שנים, ועכשיו הם הופכים אותה לרשמית.

עאידה תומא סלימאן: הם הוציאו אותה לאור השמש אבל שום דבר לא יחטא אותה.

עאידה תומא סלימאן: הציבור הישראלי הרחב אולי חושב שזה הסכם טוב כי הוא רואה איך השמיים ייפתחו, חושב על טיסות לאבו דאבי ועל עסקים בדובאי.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני מזהירה שההסכם הזה רק ירחיק אותנו מהשאיפה האמיתית ומהאינטרס האמיתי של כל האנשים שחיים פה: שלום אמת עם הפלסטינים.

עאידה תומא סלימאן: גם אם נתניהו יעשה הסכמים עם סודאן וצ'אד ומרוקו וסעודיה, זה לא יביא שלום.

עאידה תומא סלימאן: גם אם יעשה עוד עשרות טקסים במדשאות הבית הלבן, זה לא יביא שלום.

עאידה תומא סלימאן: גם אם ייפגש עם עוד ועוד נסיכים, זה לא יביא שלום.

עאידה תומא סלימאן: הסכסוך האמיתי נמצא מתחת לאפו של נתניהו, אבל הוא מתעלם ממנו ומושך זמן עם פייק הסכמי שלום כדי ליצור לעצמו מטרייה מדינית, ובמקביל – להעמיק את הכיבוש וההתנחלויות.

עאידה תומא סלימאן: בסופו של דבר, יש רק דרך אחת ויחידה להביא לשלום אמיתי באזור, והיא דורשת אומץ.

עאידה תומא סלימאן: הדרך הזו דורשת רצון אמיתי להכיר בכך שיש עוד עם עם זכויות שחי פה.

עאידה תומא סלימאן: הדרך הזו דורשת עמדה שרחוקה ב-180 מעלות מזו של ראש הממשלה הנוכחי.

עאידה תומא סלימאן: רק דרך הסכם שלום אמיתי והוגן יהיה אפשר להביא שלום אמיתי, שלום שכולל את סיום הכיבוש והקמת מדינה פלסטינית עצמאית שבירתה ירושלים המזרחית.

עאידה תומא סלימאן: זו הדרך היחידה לשלום אמת.

עאידה תומא סלימאן: (אומרת בערבית: ולעם האמירתי – אנחנו חלק מהאומה הערבית הזאת ואנו משתוקקים לחיזוק היחסים איתכם, אבל לא באמצעות קידוש הכיבוש הישראלי על בני עמנו.

עאידה תומא סלימאן: אל תנרמלו את היחסים עם הכיבוש ועם ההתנחלויות וזכרו את סבל האסירים ובני ובנות הפלסטינים.

עאידה תומא סלימאן: )

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מכלוף מיקי זוהר: סגן השר מאיר פרוש, בבקשה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, אדוני, ארבע דקות לרשותך.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הנביא ישעיהו אומר "לא יישא גוי אל גוי חרב ולא ילמדו עוד מלחמה".

מאיר פרוש: פסוק זה מבטא את הנקודה הכי חשובה שצריך לציין ביום שהכנסת מתבקשת לאשר את הסכם השלום שהניח היום בפנינו ראש הממשלה מר בנימין נתניהו.

מאיר פרוש: נתניהו ראוי לברכות על ההישג הנכבד הזה של כריתת שלום עם עוד מדינה מוסלמית כמו איחוד האמירויות, כי השלום עם המדינה הזו ממעיט במידה מסוימת את האפשרות שהקיצונים מבין המוסלמים ימשיכו להלהיט את הרוחות בקרבם.

מאיר פרוש: וכל מדינה מוסלמית שנוטשת את הקיצוניות והטרור מחזקת את הגישה של פיוס ושלום.

מאיר פרוש: הסכם זה עם איחוד האמירויות מוכיח מעל לכל ספק שדווקא היד החזקה של הנשיא טראמפ, ראשית ביחסו הטוב לישראל וכן בהצגת עמדתו הבלתי-מתרפסת כלפי תומכי ומפעילי הטרור, היא הדרך המדינית הנכונה, וזה בתכלית הניגוד לגישת השמאל, שבמשך שנים מטיף לדרך של ויתור ועוד ויתור לפלסטינים.

מאיר פרוש: הערבים המתונים החלו להבחין שאם הם יתמידו בתמיכה עיוורת בדרישות הפלסטינים, הנשיא טראמפ ימשיך להתקדם עם הדרישות הימניות של חלקים בישראל, כמו שהעביר את שגרירות ארצות הברית לירושלים, כמו החלת הריבונות הישראלית על רמת הגולן ועוד ועוד.

מאיר פרוש: ברור מאוד שהטריגר שהביא את הנהגת הערבים המתונים לכרות שלום עם ישראל היה המהלך של תוכנית המאה של הנשיא טראמפ, שבמרכזה עמד הרעיון של החלת ריבונות ישראלית על בקעת הירדן ועל חלקים נכבדים מיהודה ושומרון.

מאיר פרוש: מזה הבינו הערבים המתונים שהעמדה המוסלמית שנשענה על תמיכה בלתי מסויגת בעמדות הפלסטינים משאירה אותם כמעט ללא נכסים, ומזה גם בא השינוי, והתוצאה הראשונה היא הסכם שלום זה.

מאיר פרוש: לי ולעוד יהודים רבים וטובים, אדוני היושב-ראש, הסכם זה דווקא עושה טוב, כי התפטרנו מהתוכנית של החלת הריבונות על יהודה ושומרון, מכיוון שבתוכנית הזו של החלת הריבונות הייתה גם פסקה – הצהרה של מתן חלקים משטחי ארץ ישראל לפלסטינים.

מאיר פרוש: לפני כחודשיים עמדתי כאן והבעתי כאגודאי את עמדתי, שנשענת על דעת מועצת גדולי התורה, שבכל ההזדמנויות התנגדה למסירת שטחי ארץ ישראל לפלסטינים.

מאיר פרוש: גם הזכרתי באותה הזדמנות את עמדתו הנחרצת של הרבי מלובביץ' נגד מסירת שטחים לערבים.

מאיר פרוש: לכן, הסכם שלום זה מוריד מעל סדר-היום, או לפחות דוחה, את הרעיון של תוכנית המאה להחלת ריבונות של ישראל רק על חלקים משטחי יהודה ושומרון.

מאיר פרוש: כיהודי מאמין וכאדם חרדי אני חייב להתריע ביום זה.

מאיר פרוש: אנו מצויים עדיין בחודש תשרי, ובתפילות המיוחדות שהתפללנו אמרנו יותר מ-20 פעם את התפילה "אתה בחרתנו מכל העמים, אהבת אותנו ורצית בנו, ורוממתנו מכל הלשונות, וקידשתנו במצוותיך, וקירבתנו – – – לעבודתך ושמך הגדול והקדוש עלינו קראת".

מאיר פרוש: כאשר ראש הממשלה הראשון של הליכוד מר מנחם בגין עלה לשלטון והחל להתרקם השלום עם מצרים, כתב הגאון הרב שך מכתב שאני מבקש לצטט קטע ממנו.

מאיר פרוש: כך הוא כותב:

מאיר פרוש: אם כי כולנו חפצים ומשתוקקים שיהיה שלום בינינו עם שכנינו, למנוע הרבה שפיכות דמים במצב של אי-שלום, אבל מאוד מאוד אני חושש מהשלום הזה.

מאיר פרוש: והוא ממשיך: אבל כשיהיה שלום עם שכנינו, בטח שצעירים וצעירות מישראל ייסעו לביירות ולקהיר ללמוד שם, וכן יבואו משם ללמוד באוניברסיטה בירושלים, ומה יהיה המונע שלא תהיה התבוללות?

מאיר פרוש: לכן, ביום זה של אישור הסכם השלום עם איחוד האמירויות בכנסת צריך לזכור שאנו יהודים ויש לנו חוקי תורה ומצוות, ושהקדוש ברוך הוא בחר בנו, אותנו הוא קידש במצוותיו ושמו הגדול והקדוש עלינו.

מאיר פרוש: לכן עלינו לשמור על צלם האלוקים שלנו כיהודים.

מאיר פרוש: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לך, סגן השר פרוש.

מכלוף מיקי זוהר: אני רואה שהשר אמיר אוחנה לא נמצא, אז נעבור לחבר הכנסת רם בן ברק.

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, השר שוסטר, חבריי חברי הכנסת – אדוני ראש הממשלה, תודה לך, בלי ציניות.

רם בן ברק: תודה, תודה לך שאני יכול לצאת למפרציות לא בסידור מיוחד אלא כתייר או כאיש עסקים עם דרכון ישראלי, ולא כמו לפני שנתיים, כשהייתי צריך להצניע את הישראליות שלי.

רם בן ברק: תודה לך שנרמלת יחסים קיימים.

רם בן ברק: זה חשוב, זה טוב וזה בהחלט הישג גדול.

רם בן ברק: תודה לך, אדוני, שחזרת למוטב, שחזרת לנאום בר-אילן, שקיבלת את דרכנו ואתה מבין, כמו שאנחנו אומרים שנים, שהפתרון הוא בסוף שתי מדינות זו לצד זו תוך שמירה על האינטרסים הביטחוניים שלנו, וכן, גם שלהם.

רם בן ברק: תודה לך, אדוני ראש הממשלה, על ההסכם החשוב, למרות שכולנו סקרנים לדעת מה יש באותם נספחים שמשום מה אתה מתעקש שיוצגו לוועדת החוץ והביטחון רק אחרי אישור ההסכם.

רם בן ברק: ואני מקווה שאין בנספחים האלה מידע שיוביל גם להכרת תודה של תעשיית הנשק האמריקאית לך.

רם בן ברק: תודה לך, אדוני ראש הממשלה, שאתה מקבל את זה שסיפוח זה רע לישראל.

רם בן ברק: תודה לך שבאיחור אופנתי, ואחרי שכבר גרמת נזק, חזרת בך ואתה אומר לא לסיפוח וכן להסכם.

רם בן ברק: ואני גם מקווה שאין בו הסכמי צד וקריצות עין שחלילה יפגעו ביתרונה האיכותי הביטחוני של מדינת ישראל.

רם בן ברק: תודה לך, אדוני, שגם אתה מבין שבנייה של היאחזויות מבודדות מאוכלסות באנשים משיחיים, שמתנכלים דרך קבע לתושבים פלסטינים, שרואים בחיילי צה"ל גורם עוין ורוגמים באבנים צלמים ועיתונאים – גם אתה מבין סוף-סוף שהתיישבות כזאת היא מסוכנת למדינת ישראל.

רם בן ברק: תודה לך, אדוני, ואני מקווה שהבנת, אם כי באיחור, שהדרך שלנו היא הדרך הנכונה, ואתה אף פועל מעשית שהיא תתבצע.

רם בן ברק: ואני מקווה מאוד שתאמץ בקרוב את דרכנו גם בנושאים אחרים, לדוגמה, תחזיר את המדינה להיות ריבון גם באזורים אדומים שלא נשמעים כיום לתקנות שהמדינה מתקנת וגורמים למצב שכל המשק סגור; שתדע לפעול, אדוני, בנחישות באלימות הגואה במגזר הערבי ותטפל בה באותם כלים ואמצעים כמו שאתה מטפל באלימות בחברה היהודית; שתפעל, אדוני, במרץ ותסדיר את הבנייה והתכנון במגזר הערבי, ולא תעשה אפליה בין אזרחים ישראלים מדתות שונות; שתפעל ותתערב להציל את החקלאות הישראלית, להחזיר את הביטחון התזונתי לתושבי מדינת ישראל, להזרים כסף רב למו"פ החקלאי ולהחזיר את החקלאות שאתה כל כך מתגאה בה למקומה הראוי.

רם בן ברק: ושוב, למרות חילוקי הדעות הקשים שיש לי איתך, ולמרות שאני חושב ומאמין שלמדינת ישראל מגיע ראש ממשלה שפועל ממניעים ענייניים ולא ממניעים פוליטיים משפטיים, כמו שאתה נוהג, עדיין תרשה לי לברך אותך על הסכם הנורמליזציה עם מדינות ערב.

רם בן ברק: תודה רבה לך.

רם בן ברק: ומאחר שיש לי עוד זמן אני רוצה לפנות מפה לחבריי ברשימה המשותפת:

רם בן ברק: אל תיתנו לבל"ד – אל תיתנו לקיצונים להוביל אתכם.

רם בן ברק: תובילו אתם את הקיצונים, תצביעו היום בעד ההסכם הזה.

רם בן ברק: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לחבר הכנסת רם בן ברק.

מכלוף מיקי זוהר: תעלה ותבוא חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

טלי פלוסקוב: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, שלום תמורת שלום זה בתמצית ההישג המדיני המשמעותי וההיסטורי של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ וראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו.

טלי פלוסקוב: הסכם השלום עם איחוד האמירויות הוא ניצחון גדול, ניצחון שמבטא עמידה איתנה אל מול התפיסה שלפיה חייבים לוותר כדי לקבל.

טלי פלוסקוב: לראשונה יש לנו הסכם עם מדינה ערבית ללא נסיגה, ללא הריסת בתים וללא גירוש יהודים מאדמתם.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לצטט את ראש הממשלה בנימין נתניהו במשפט מהיום, משפט שאני מאוד מזדהה איתו: ישראל, שנתפסה עשרות שנים כאויב, נתפסת היום כבעלת ברית איתנה ואפילו חיונית.

טלי פלוסקוב: מדהים שפה בכנסת ישראל יש אנשים שיצביעו נגד הסכם שלום מתוך עוצמה, שהושג בזכות הקשר האמיץ בין ראש הממשלה בנימין נתניהו לבין נשיא המעצמה הגדולה בעולם דונלד טראמפ.

טלי פלוסקוב: במהלך כהונתי בכנסת זכיתי להיווכח, ולהרגיש נפעמת, שוב ושוב מהיכולות המדיניות והאסטרטגיות של ראש הממשלה שלנו, שהן מהטובות בעולם.

טלי פלוסקוב: שמעתי נאומים של נציגי האופוזיציה היום, ולא רק היום, עם טענה שראש הממשלה מסית ציבור אחד נגד השני.

טלי פלוסקוב: אני טוענת שמי שמסית זה אתם.

טלי פלוסקוב: במקום להתאחד, במיוחד בתקופה כל כך רגישה לכולם, ברגעים ההיסטוריים שלנו, אתם ממשיכים להסית – אף אחד לא שומע אותי, אף אחד מהאופוזיציה לא נמצא באולם.

טלי פלוסקוב: אני מקווה ששומעים מהטלוויזיה בחדר.

טלי פלוסקוב: מסיתים נגד ראש הממשלה, נגד הממשלה, נגד מקבלי ההחלטות, נגד כל אחד שלא מסכים עם הדרך שלכם.

טלי פלוסקוב: הרי אתם מדברים על דמוקרטיה, אז מי כאן נגד דמוקרטיה?

טלי פלוסקוב: מה לעשות, אנחנו עם שיודע לתת ציונים טובים בדיעבד.

טלי פלוסקוב: לכן אני מאוד רוצה לעמוד פה בעוד שנתיים ולהוכיח לכם, אלה שמתנגדים, לכם, שלא מעריכים את הצעד הזה – להוכיח לכם עד כמה זה חשוב למדינה שלנו, לכל אחת ואחד מאיתנו.

טלי פלוסקוב: ולבסוף, אדוני היושב-ראש, אני מבקשת לברך את ראש הממשלה שוב על ההסכם עם איחוד האמירויות, ובטוחה כי גם על ההתחייבות שלו שלא לוותר על החלת הריבונות ביהודה ושומרון הוא יעמוד איתן.

טלי פלוסקוב: ואני בטוחה בכך.

טלי פלוסקוב: תודה לך, אדוני ראש הממשלה שלי.

טלי פלוסקוב: ובמילה יפה וטובה, "שלום", אברך אתכם ואת כל עם ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לחברת הכנסת טלי פלוסקוב.

מכלוף מיקי זוהר: יעלה ויבוא חבר הכנסת עוזי דיין.

עוזי דיין: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, השרים הנגבי ושוסטר, חבריי חברי הכנסת, חג שמח.

עוזי דיין: כמי שמכיר מצבי מלחמה ושלום במזרח התיכון וכמי שהיה ראש המשלחת הביטחונית במשאים ומתנים עם ירדן, סוריה והפלסטינים, אני מברך על ההסכם החשוב הזה, הוא בפירוש יום חג בשבילנו.

עוזי דיין: אחרי שנים רבות של הצלחות: מצרים וירדן, ושל אכזבות: סוריה והפלסטינים, ואחרי שתהליך השלום נקטל על ידי הטרור והסרבנות הפלסטינית, שהפכה אותו לתהליך "עליו השלום", פולס ערוץ שמחזיר לנו את התקווה.

עוזי דיין: הסכם אברהם הוא הסכם משנה מציאות.

עוזי דיין: אתם זוכרים את שלושת הלאווים של חרטום, את החרם הערבי, את הווטו הפלסטיני שממשיך על כל דבר?

עוזי דיין: אין יותר: קודם כול מדינה פלסטינית, או: קודם כול שטחים, יש שלום תמורת שלום.

עוזי דיין: אין כבר חלוקה באזור ליהודים מול ערבים אלא בפירוש לטובים מול רעים.

עוזי דיין: הרעים, חברי ציר הרשע והגרורות שלהם, שתומכים בהפצת טרור, שתומכים בהתגרענות של איראן, מול הטובים, שאנחנו נמנים עימם, לוחמים בטרור ולא מוכנים להסכים לפצצה שיעית גרעינית ושואפים לשלום.

עוזי דיין: יש אומרים שההסכם אינו הסכם, גם פה זה נאמר:

עוזי דיין: זה לא הסכם שלום כי אנחנו עושים אותו עם מדינות שלא נמצאות איתנו במצב מלחמה.

עוזי דיין: אז מה אתם רוצים?

עוזי דיין: אני זוכר איך תקפו את הסכמי השלום עם מצרים וירדן ואמרו: זה שלום קר, אין נורמליזציה מספיק.

עוזי דיין: אז אדרבה, גדולתו של הסכם אברהם היא שהוא לא רק הסכם של אי-לוחמה אלא הוא גם הסכם שמביא, מניב מיידית, נורמליזציה.

עוזי דיין: ההסכם הזה לא רק משנה מציאות אלא פתוח גם למדינות נוספות, והמדינות האלה תגענה.

עוזי דיין: הן תגענה בין השאר בגלל שאנחנו באים לקשר המדיני, הכלכלי, התרבותי הזה עם עגלה מלאה, מלאה כל טוב: טכנולוגיה ותרבות יהודית, חדשנות, חקלאות, חינוך, מו"פ חקלאי ומו"פ אחר, מדבור, מים, אנרגיה, בריאות, ועוד ועוד.

עוזי דיין: אז אהלן וסהלן לכל צאצאי אברהם הרוצים שלום תמורת שלום, ואם אתם רוצים לקרוא לזה נורמליזציה תמורת נורמליזציה – גם כן הולך.

עוזי דיין: כרגיל, יש מתריעים ומסויגים וסרבנים, ובעיקר מתריעים על אפשרות של אספקת F-35.

עוזי דיין: אני לא זוכר שאז התנגדתם כל כך כשנתנו את ה-F-16 לירדן ואת ה-F-15 לסעודיה, ובצדק.

עוזי דיין: גם היום מי שמודאג מההסכם הזה ומהתוצאות שלו היא טהרן, והיא מודאגת בצדק.

עוזי דיין: ויש הדואגים גם בבית זה לפלסטינים שנשכחו, שנחלשו.

עוזי דיין: ברור שהם נחלשו והם נשכחו.

עוזי דיין: למה?

עוזי דיין: מה עשו הפלסטינים דבר ראשון כששמעו על ההסכם הזה?

עוזי דיין: עשו את מה שהם יודעים: הסתרבנו וירו כמה רקטות.

עוזי דיין: הגיע הזמן שהפלסטינים, סרבני השלום, יעשו חשבון נפש, וכך גם כל מי שמתכוון להצביע היום בבית הזה נגד ההסכם.

עוזי דיין: ויש מי שמספידים את הריבונות.

עוזי דיין: לא להספיד אותה כל כך מהר, אנחנו לא.

עוזי דיין: החלת הריבונות הזאת בוא תבוא, חכו ותראו.

עוזי דיין: גם ההסכם הזה הפתיע אתכם.

עוזי דיין: ובסוף מילה אישית לראש הממשלה.

עוזי דיין: כולם הודו לו פה היום, בצדק.

עוזי דיין: אני רוצה להזכיר שעוד כמה שעות נכנס היום העברי החדש, לפי התאריך העברי, כ"ח תשרי, שהוא יום הולדתו ה-71 של ראש הממשלה בנימין נתניהו.

עוזי דיין: אז מזל טוב, ביבי.

עוזי דיין: תודה לך ולכל כך הרבה האנשים שעמלו והכינו את ההסכם הזה במשך שנים.

עוזי דיין: מזל טוב לך ומזל טוב לנו, לכולנו.

עוזי דיין: מזל טוב, עם ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לך, חבר הכנסת עוזי דיין.

מכלוף מיקי זוהר: יעלה חבר הכנסת אבי דיכטר.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום הובא לאישור הכנסת ההסכם התקדימי, שהוא למעשה חוליה נוספת בציר של שלום שישראל בונה מזרחה ביחד עם מדינות ערב, לעומת או כנגד ציר הרשע וציר הטרור שאיראן השיעית בונה מערבה לעבר לבנון, עזה, תימן ועוד.

אבי דיכטר: ציר ישראלי-ערבי של פריחה כלכלית, של תקווה לכל האזור, לא רק לישראל, מול ציר איראני-שיעי, שתכליתו טרור, הרס.

אבי דיכטר: מדינת איחוד האמירויות היא חוליה נוספת בציר השלום הזה מזרחה, אחרי ירדן ולפני מדינות נוספות, אני מאמין.

אבי דיכטר: בשונה מהסכמי השלום עם קטאר ועומאן משנות התשעים, שנשענו על הסכמי אוסלו וקרסו עימם שנתיים אחרי שהרשות הפלסטינית קמה – מנהרת הכותל וכו' – הפעם ההסכמים נשענים על האינטרסים הבילטרליים של ישראל ושל מדינות איחוד האמירויות, ובהמשך, אני מקווה בחריין, עומאן, שהיו לנו קשרים איתה, קטאר, שהיו קשרים איתה, וכמובן היעד – סעודיה.

אבי דיכטר: זה מזרח תיכון חדש ואמיתי.

אבי דיכטר: איש לא רוצה להמתין לפלסטינים, בוודאי לא אנחנו אבל גם מדינות ערביות.

אבי דיכטר: ההמתנה הזו היא הרת אסון, לא הניבה כלום חוץ מטרור והרס.

אבי דיכטר: ההנהגה בעזה מחוברת לאיראן.

אבי דיכטר: ההנהגה ברמאללה מנותקת מהמציאות.

אבי דיכטר: את זה הבינו גם במדינת האמירויות וגם במדינות המפרץ האחרות.

אבי דיכטר: את זה אנחנו מבינים גם בישראל וגם בבית הזה, פרט, כמובן, למפלגה אחת, לרשימה הערבית המשותפת.

אבי דיכטר: ולו היו חברי הרשימה המשותפת רוצים באמת לקדם את האינטרסים המדיניים של מדינת ישראל, הם היו עולים אחד-אחד לדוכן ומברכים את מדינת איחוד האמירויות ואת מדינת ישראל ואת ראש הממשלה על ההסכם החשוב הזה – מברכים בעברית, מברכים בערבית.

אבי דיכטר: אבל חברי הכנסת של המשותפת, אין להם האומץ לומר את שהם יודעים ורוצים, מחשש מה יגידו אדוניהם הפלסטינים ברשות הפלסטינית.

אבי דיכטר: וברשות הפלסטינית הם כבר מזמן הוכיחו ש"סלאם" זה מקסימום יכול להיות שם של איש.

אבי דיכטר: מאחר שמי שדיבר בערבית לפניי דיבר נגד ההסכם, תרשו לי כמה מילים בערבית למדינת איחוד האמירויות ולעמים שם, כדי, באמת, לאזן בצורה הוגנת ונכונה את מה שמרגיש העם בישראל.

אבי דיכטר: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: הסכמי אברהם לשלום הם החוט הסודי המקשר בין המפרץ הערבי לים התיכון; בין איחוד האמירויות המודרנית והסטרטאפ ניישן – מדינת ישראל; בין המוסלמים ליהודים, כפי שכתוב בקוראן הנכבד: "וחילקנו אתכם לעמים ושבטים למען תבחינו ביניכם".

אבי דיכטר: ) שוסטר, תרגם.

אלון שוסטר: אנחנו בעד.

אבי דיכטר: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: השלום הוא הבסיס ליחסים בין אנשים, חברות אנושיות ומדינות, בין ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו לנשיא מדינת איחוד האמירויות השייח' מוחמד בן זאייד אאל-נהיאן.

אבי דיכטר: השלום מוחה איבה ומביא ידידות בין שני העמים, כשם שאנו אומרים: מה מתוק יותר מהחלבה?

אבי דיכטר: הידידות לאחר האיבה.

אבי דיכטר: השלום בונה אינטרסים משותפים בין מדינת ישראל ומדינת איחוד האמירויות: אבו דאבי, דובאי, א-שארקה, עג'מאן, פוג'יירה, ראס אל-ח'ימה ואום אל-קיווין.

אבי דיכטר: השלום מביא תקווה ל-20 מיליון תושבי שתי המדינות: יהודים, ערבים וערביי ישראל גם כן, דרוזים, צ'רקסים, מוסלמים ונוצרים.

אבי דיכטר: 2,000 קילומטר מרחק הפכו ל-2 מטרים.

אבי דיכטר: 50 שנה של סובלנות הניבו שלום.

אבי דיכטר: עשרה מיליון איש באמירויות ואותו מספר בקירוב פה בישראל אומרים: שלום מבורך ושמח, שלום מירושלים ומהכנסת מועבר אליכם בתמונות היפות ביותר.

אבי דיכטר: ) תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: מעניין מאוד.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לחבר הכנסת אבי דיכטר.

מכלוף מיקי זוהר: את סוף הנאום לא הבנתי, אבל אני בטוח שהיו פה דברים מעניינים.

אבי דיכטר: אבל ההתחלה הייתה בסדר.

מכלוף מיקי זוהר: ההתחלה הייתה ברורה ומובנת.

אבי דיכטר: 50% זה כבר טוב.

מכלוף מיקי זוהר: השר צחי הנגבי, בבקשה, אדוני, תתכבד ותבוא לשאת דברים.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, אדוני.

צחי הנגבי: תודה רבה.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ראשית, ברכת יישר כוח לראש הממשלה בנימין נתניהו, למנהיג של איחוד האמירויות הערביות ולנשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על היוזמה הברוכה, שהביאה את הכנסת להתכנס ביום הזה, לאחר כמדומני 26 שנים מהפעם האחרונה שבה אנחנו זכינו לאשר הסכם שלום.

צחי הנגבי: יש מי שמברך על הסכם השלום עם איחוד האמירויות בעיקר בגלל מה שאין בו – אין בו ויתור על חבלי המולדת בשומרון וביהודה – ויש מי שליבו נחמץ בשל הסכם השלום הזה בעיקר בגלל מה שיש בו – כריתת ברית אמיצה עם מדינה ערבית שלישית, עוד מדינה שאיננה מוכנה לשעבד את האינטרסים שלה לאלה של ההנהגה הפלסטינית הסרבנית והעוינת.

צחי הנגבי: רוב עצום בציבור הישראלי נמנה עם המברכים ולא עם מחמיצי הפנים.

צחי הנגבי: הציבור הישראלי תמיד שאף לשלום.

צחי הנגבי: לצערנו, אדוני היושב-ראש, היו שנים שבהן חלק נכבד מהציבור הזה היה מוכן אפילו לוויתורים מסוכנים, מאוד מסוכנים, כדי לקדם את השלום.

צחי הנגבי: אבל בעשור האחרון, תחת הנהגת ראש הממשלה נתניהו והליכוד, עוצבה מדיניות חדשה.

צחי הנגבי: שלום לא מחייב עוד גירוש יהודים מבתיהם, שלום לא מחייב את הפקרת הביטחון, שלום לא מחייב כניעה לתכתיבים ואיומים בטרור ובאלימות.

צחי הנגבי: שלום אמיתי, שלום מתוך עוצמה, שלום תמורת שלום, מהווה ביטוי לרצון של עמים לחיות זה לצד זה, זה עם זה, בצוותא, חיים של צמיחה ושגשוג ויצירה והתקדמות.

צחי הנגבי: ההסכם שהכנסת תאשר היום סולל את הדרך להסכמים נוספים.

צחי הנגבי: עד לא מזמן כיהנתי ארבע שנים רצופות כשר לשיתוף פעולה אזורי.

צחי הנגבי: אני יכול להעיד, לצערי עדיין ללא פירוט, כי יותר ויותר מנהיגים מוסלמים וערבים מואסים בגישה הקיצונית שמקדשת את החרמת ישראל.

צחי הנגבי: הם יודעים טוב מאוד מה האינטרס של העמים שלהם.

צחי הנגבי: הם מודעים לכך שלעולם לא נסכים לחלוקת ירושלים בירתנו ולהקמת מדינת חסות איראנית במסווה של מדינה פלסטינית בלב ארצנו, וזה לא מפריע להם.

צחי הנגבי: הם מתרשמים מן העובדה שישראל היא המדינה היחידה בעולם שלוחמיה מתעמתים בגלוי עם החתרנות ועם התוקפנות של המשטר האיראני הפנאטי.

צחי הנגבי: הם משתאים לנוכח תעוזתו של ראש הממשלה נתניהו להתייצב מול עולם ומלואו, לרבות מול נשיאה הקודם של ארצות הברית, כדי לחשוף את הפגמים המבישים בהסכם הגרעין האומלל.

צחי הנגבי: והם, כאנשים מאמינים, יודעים להעריך את האמונה העזה של אזרחי ישראל במורשת היהודית, בשורשים שלנו, בתנ"ך.

צחי הנגבי: הם מבינים היטב שאנחנו נמשיך לחזק את מפעל ההתיישבות המפואר, שקם בנופים שבהם מלכי ישראל ונביאי ישראל עיצבו ערכים שהפכו לאבני פינה בתרבות האנושית, ואני מברך על כך, אדוני היושב-ראש, שזכיתי בעת הזו להיות שר ההתיישבות, שיקדם את החזון הזה, את היעד הזה.

צחי הנגבי: הם מודעים לכך שיבוא יום, והוא לא רחוק, שבו כנסת ישראל תחיל ביהודה ושומרון, בעוז וללא חת, את החוק הישראלי ואת הריבונות.

צחי הנגבי: וגם זה לא מפריע להם, והם יצטרפו במוקדם או במאוחר למסע המופלא של שלום אזורי ופיוס היסטורי בינינו לבין בני אברהם שכנינו ושותפינו, לבניית עתיד של אחווה וידידות אמת.

צחי הנגבי: תודה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לך, אדוני השר צחי הנגבי, על הדברים.

מכלוף מיקי זוהר: יעלה אחריו חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, מה טוב שהנאום שלי בא מייד אחרי נאומו של השר צחי הנגבי, שהעיד שהוא גאה מאוד בהסכם הזה בתור השר להתיישבות ושבמוקדם או במאוחר תוחל הריבונות על כל שטחי המולדת, כהגדרתו.

אוסאמה סעדי: גם שמענו את הנאום של יושב-ראש הכנסת, שדיבר על המשוואה המעוותת שהייתה עד היום: שטחים תמורת שלום, וגם את השרה מירי רגב, שאמרה שהימין מצא נוסחה חדשה ומנצחת: שלום תמורת שלום.

אוסאמה סעדי: כבוד השר הנגבי דיבר על חזונו לשלום של הנשיא טראמפ, והוא גם מופיע, כבוד היושב-ראש, כחלק מההסכם שמונח היום לאישור הכנסת:

אוסאמה סעדי: בעמוד השני מדברים על חזונו לשלום של הנשיא טראמפ, ולמעשה ההסכם בין ישראל לאיחוד האמירויות הוא חלק מהחזון הזה, מתוכנית המאה של טראמפ.

אוסאמה סעדי: באים ומאשימים אותנו ומסיתים נגדנו כאילו אנחנו, שכל הזמן חתרנו לשלום וקראנו לשלום, היום אנחנו במחנה שמתנגד לשלום.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, על איזה שלום מדובר, עם שכנינו?

אוסאמה סעדי: שכנינו הפלסטינים, בני העם שלי, היום לפי ההסכם הזה, הם לא חלק מההסכם.

אוסאמה סעדי: ההסכם הזה הוא נגד השלום האמיתי והכולל, הוא נגד הזכויות הלגיטימיות של העם הפלסטיני להקמת מדינה משלו.

אוסאמה סעדי: מדברים על ריבונות והחלת ריבונות והמשך מפעל ההתיישבות, שהתגאה בו השר צחי הנגבי.

אוסאמה סעדי: תגידו את זה באמת לפרטנרים שלכם שחתמו על ההסכם, ואתה יודע מה התשובה שלהם, ואני בטוח מה התשובה שלהם.

אוסאמה סעדי: אתם מסתירים פה את הנספחים.

אוסאמה סעדי: אתם לא מצרפים פה את הנספחים, כי אתם התחייבתם לא לעשות שום סיפוח.

אוסאמה סעדי: אז אתה עכשיו בא ומתגאה ומתפאר?

צבי האוזר: אז למה אתה מתנגד?

אוסאמה סעדי: למה אני מתנגד?

אוסאמה סעדי: כי ההסכם הזה הוא חלק מתוכנית טראמפ, תוכנית טראמפ שמדברת על סיפוח 30% מהשטחים הכבושים, על אי-הקמת מדינה פלסטינית, על השארת מסגד אל-אקצא והמקומות הקדושים.

צבי האוזר: את מי אתם מייצגים?

צבי האוזר: את מי אתה מייצג?

אוסאמה סעדי: אתה יודע שבהסכם טראמפ, תוכנית טראמפ – – –

צבי האוזר: זה שלום בין יהודים לערבים, את מי אתם מייצגים?

אוסאמה סעדי: אני מייצג את הציבור הערבי-פלסטיני.

צבי האוזר: – – –

אוסאמה סעדי: צבי, תשמע אותי טוב מאוד, וגם השר וגם דיכטר וגם עוזי דיין, שנמצאים כאן:

אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים הסכם לא רק עם איחוד האמירויות ולא עם בחריין, אתה יודע מה, אני רוצה הסכם עם 22 מדינות ערב – –

צבי האוזר: אתה בעד שלום עם האמירויות?

צבי האוזר: אתה נגד שלום עם ישראל.

אוסאמה סעדי: – – וזו תוכנית השלום הערבית, שאתם מתנגדים לה; תוכנית השלום הערבית, שמדברת על נורמליזציה, חבר הכנסת אלחרומי.

עוזי דיין: – – –

אוסאמה סעדי: על נורמליזציה.

אוסאמה סעדי: אבל מה, עוזי דיין, לפני שתעשו הסכם שלום עם איחוד האמירויות ועם בחריין, תעשו הסכם שלום עם האזרחים הערבים, אזרחי המדינה, שאתם כל הזמן מסיתים נגדם.

עוזי דיין: איך נעשה, כשאתה מצביע נגד?

אוסאמה סעדי: אפליה, גזענות, הסתה מתמשכת.

אוסאמה סעדי: ולכן, אדוני היושב-ראש, אני מסיים ומבקש משפט אחד.

אוסאמה סעדי: הרשימה המשותפת הוציאה גילוי דעת למה אנחנו מצביעים נגד, ואני רק מצטט בערבית (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: אנחנו ברשימה המשותפת תומכים מאז ומתמיד בעקרון שלום אמת, דיכטר, שלא יושג אלא באמצעות שלום כולל המבוסס על סיום הכיבוש הישראלי והקמת מדינה פלסטינית עצמאית, כפי שנזכר ביוזמת השלום הערבית, אשר דיברה על יחסים מלאים עם מדינות ערב תמורת נסיגה מלאה וכוללת מהאדמות שנכבשו ב-67', ולא להפך.

אוסאמה סעדי: )

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, אדוני, את החלק השני של הנאום לא הבנתי, בפעם הזו גם כן, כמו שהיה בנאומו של חבר הכנסת אבי דיכטר.

אבי דיכטר: – – – דבר חדש, אוסאמה, את ההסכם בלבנון חתמו, אתה יודע מתי?

מכלוף מיקי זוהר: אני אקרא לחבר הכנסת סעיד אלחרומי.

אבי דיכטר: ב-28 במרץ, שעות אחרי הפיגוע במלון פארק בנתניה – – –

מכלוף מיקי זוהר: סליחה, אדוני, סליחה.

מכלוף מיקי זוהר: קודם כול חבר הכנסת צבי האוזר.

מכלוף מיקי זוהר: בוא, אדוני, בבקשה.

אבי דיכטר: מילת גינוי אחת לא שמענו מהרשות הפלסטינית.

אבי דיכטר: מילה אחת.

אבי דיכטר: קיבלתם הזדמנות פנטסטית, בעטתם בדלי עם כל החלב, הפכתם אותו.

אוסאמה סעדי: על מה, איזה הזדמנות, איזה הזדמנות?

אוסאמה סעדי: אתה יודע שהבעיה המרכזית היא הסכסוך הערבי, הפלסטיני, בלי זה לא יהיה שום פתרון.

אוסאמה סעדי: אתה יודע כראש השב"כ לשעבר.

אבי דיכטר: – – –

אוסאמה סעדי: אתה יודע, אתה יודע את זה, אתם משלים את עצמכם, שלום תמורת שלום.

אבי דיכטר: גם לא סעודיה, גם לא קטאר, די – – –

אוסאמה סעדי: אתה יודע – – –

אבי דיכטר: די, לא נחכה לכם, אתם תגלגלו טרור, אנחנו נגלגל שלום.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לפתוח במשהו אישי.

צבי האוזר: האירוע שבמידה רבה עיצב את תודעתי הפוליטית היה הנסיגה הישראלית מיישובי סיני במסגרת הסכם השלום עם מצרים.

צבי האוזר: כנער שחי ברמת גן, רחוק מדיונות המדבר בסיני, רחוק מימית ומפרי גן, רחוק משדות ומנתיב העשרה, פינוי סיני עורר בי את הספק: מדוע כדי לפתור סכסוכים, כדי להשכין שלום, כדי לכתת חרבות לאיתים, צריך לעקור אנשים מביתם?

צבי האוזר: קשה היה להשלים עם המחשבה שהציונות עושה אחורה פנה, שאפשר בהינף יד להחריב קהילות, לשלוף המחרשה מן התלמים.

צבי האוזר: השבר האידיאולוגי הזה עיצב עיקרון יסוד בתפיסת עולמי המוסרית והפוליטית.

צבי האוזר: אני מאמין בשלום, שלום כאינטרס ליבה של שני צדדים, שלום של אנשים ולא רק של מנהיגים, שלום שבו אין מי שמשלם בביתו, בתבנית נוף מולדתו, כאילו היה חפץ ולא אדם.

צבי האוזר: שלום של המחר, של המאה ה-21 ולא של האתמול.

צבי האוזר: שלום כפי שאנו מאשרים היום.

צבי האוזר: ההיסטוריה שלנו רצופה מלחמות ומאבקים.

צבי האוזר: נאלצנו להגן על עצמנו ולהבטיח את קיומנו כאן כנגד כל הסיכויים.

צבי האוזר: ולמרות הכול קלטנו עלייה, הלבשנו את ארצנו שלמת בטון ומלט והקמנו חברת מופת.

צבי האוזר: ההון האנושי הפך את ישראל בשנים האחרונות לסטרטאפ ניישן.

צבי האוזר: והינה, בעוד דור תשלים ישראל את המאה הראשונה לעצמאותה, וייעודה ייבחן בהצלחה לעבור מסטרטאפ ניישן לאימפקט ניישן; מאומת הזנק לאומת השפעה, השפעה כאן באזורנו.

צבי האוזר: זריחתה של ישראל בשמי המזרח התיכון והפוטנציאל הגלום בה לא נסתרו מעיני שכנותיה.

צבי האוזר: האביב הערבי הציב בפני עמי האזור בחירה בין שני נתיבים: חזרה אלף שנים לאחור ושקיעה במלחמות דת, או מסע אל המחר לעבר עתיד של שיתוף פעולה ופריחה כלכלית.

צבי האוזר: הסכם השלום עם איחוד האמירויות הערביות המונח לפנינו הוא בבחינת בחירה במסע אל עתיד משותף.

צבי האוזר: בשעה שישראל הולכת ומחשלת קיר ברזל מול אויביה, מסך הברזל המזרח-תיכוני נופל לו לאיטו.

צבי האוזר: יותר ויותר מדינות מבינות ששלום עם המדינה היהודית במזרח התיכון משרת את כולם.

צבי האוזר: הוא משרת את האזרח הקטן, מפרה תרבות וכלכלה, מדע ודעת, חדשנות ורווחה.

צבי האוזר: אני רוצה לפנות לאזרחי ישראל הערבים: חבריי, השלום הזה הוא של כולנו כישראלים.

צבי האוזר: אבל לכם תפקיד היסטורי: להיות הנחשונים, היוצרים גשרים ומניחים מסילות מזרחה.

צבי האוזר: אתם, דוברי השפה הערבית על בוריה, תסייעו להפריח את השממה בין נהר הירדן למצרי הורמוז.

צבי האוזר: אבל בשוליים אי-אפשר שלא להתעצב אל מול העיוורון והשנאה של חלק מחברינו כאן בבית הזה.

צבי האוזר: אלה הנושאים לשווא את קולכם שלכם, ערביי ישראל, הם לא נגד שלום עם האמירויות – הם נגד שלום עם ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: נא לסיים.

צבי האוזר: הם אינם מייצגים את אזרחי ישראל, יהודים וערבים כאחד, החפצים בשלום.

צבי האוזר: וקשה לא פחות לחזות באיוולת של אותם אלה העוצמים עיניים לרווחה ורואים במתנגדי השלום שותפים לגיטימיים להנהגת המדינה הציונית ולעיצוב עתידה.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, השלום עם איחוד האמירויות ועם ממלכת בחריין הוא צעד גדול לישראל והוא צעד ענק למזרח התיכון, "סור מרע ועשה טוב, בקש שלום ורדפהו".

צבי האוזר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לחבר הכנסת צביקה האוזר.

מכלוף מיקי זוהר: יעלה ויבוא חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

סעיד אלחרומי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: אדוני יושב-ראש הישיבה, רבותיי וגבירותיי חברי הכנסת, אנחנו מדברים על הסכם נורמליזציה בין מדינת ישראל לבין איחוד האמירויות הערביות.

סעיד אלחרומי: לבטח איננו מדברים ואין מקום לדבר על הסכם שלום, משום שלא הייתה מלחמה ולא מצב מלחמה בין ישראל לבין איחוד האמירויות הערביות, מדינת בחריין, ערב הסעודית והאחרות.

סעיד אלחרומי: ידוע שהסכמי השלום שנעשו היו בקמפ דייוויד עם הנשיא סאדאת ועם מצרים, השוכנת מדרומה של ישראל, ההסכם השני היה עם ממלכת ירדן ההאשמית, וההסכם השלישי היה הסכם אוסלו בשנת 1993, ונחתם בין ארגון השחרור הפלסטיני ובין ישראל.

סעיד אלחרומי: הייתה תקווה שההסכם הזה יוביל לפתרון שתי המדינות ולסיום הסכסוך הפלסטיני–הישראלי.

סעיד אלחרומי: היו ציפיות גדולות ותקווה גדולה שנגיע להסכם שיסיים את מצב הסכסוך וישיב את הזכויות לבעליהן.

סעיד אלחרומי: לצערי לא כך קרה, בגלל העקשנות ומדיניות הכיבוש והעמקת הכיבוש והסיפוח.

סעיד אלחרומי: אנחנו כעת – הסכם הנורמליזציה הזה הוא בבסיסו חזונו של הנשיא טראמפ למזרח התיכון.

סעיד אלחרומי: חזונו של הנשיא טראמפ, בני עמנו, הוא עסקת המאה.

סעיד אלחרומי: עסקת המאה משמעה סיפוח ירושלים, משמעה שמסגד אל-אקצא המבורך וכנסיית הקבר כורעים תחת נטל הכיבוש, משמעה שהמשולש הצפוני והדרומי בתוכנית יסופחו לגדה המערבית, משמעה ויתור על קרקעות בנגב לטובת הקמת קנטונים פלסטיניים ומפעלים שאלוהים יודע מה המטרה שלהם.

סעיד אלחרומי: עסקת המאה שהסכם הנורמליזציה הזה מבוסס ביסודו עליה היא נכבה חדשה לבני עמנו, ואפילו התושב הישראלי עצמו ישלם את מחירה; ישלמו את מחירה התושב היהודי והתושב הערבי.

סעיד אלחרומי: אנחנו בעד השלום, אנחנו בעד חיזוק היחסים הבנויים על מימוש זכויות ובנויים על פיתוח האזור בכללותו לטובת כל תושביו.

סעיד אלחרומי: למרבה הצער לא זה המצב.

סעיד אלחרומי: ברור לי היטב שההסכם יאושר היום וברור לי היטב שכל חברי המליאה הזאת אינם יודעים מהו ההסכם.

סעיד אלחרומי: עד עתה הוצגו רק ראשי הפרקים של ההסכם ולפי המובטח ההסכם המפורט יובא בשבוע הבא בפני ועדת החוץ והביטחון, ומסופקני אם הוא יובא פה אל המליאה.

סעיד אלחרומי: לכן, עמדת הרשימה המשותפת – – –)

אבי דיכטר: – – –

סעיד אלחרומי: (לכן, עמדת הרשימה המשותפת הייתה ברורה: אנו לא נרים את אצבעותינו לתמוך בעסקת המאה.

סעיד אלחרומי: אנו לא נרים את אצבעותינו ולא נתמוך בהעמקת הכיבוש.

סעיד אלחרומי: אנו לא נרים את אצבעותינו לסיפוח מסגד אל-אקצא המבורך וכנסיית הקבר והמקומות הקדושים לעמנו הערבי והאסלאמי.

סעיד אלחרומי: מה שקורה בהם הוא מביש.

סעיד אלחרומי: זו העמדה, זו העמדה להיסטוריה.

סעיד אלחרומי: אנחנו בעד השלום, אנחנו בעד חיזוק היחסים בין העמים, אבל אנחנו בקול רם נגד עסקת המאה ונגד חזון טראמפ למזרח תיכון חדש.

סעיד אלחרומי: ) תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: יעלה ויבוא חבר הכנסת אופיר סופר.

מכלוף מיקי זוהר: הינה הוא.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, אופיר.

מכלוף מיקי זוהר: הינה, בוא, ארבע דקות לרשותך.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כנסת ישראל תאשר בשעות הקרובות הסכם היסטורי, בעל משמעויות כלכליות, כזה שפותח אופק ומרחב אסטרטגי חדש, וצריך לומר – לראשונה מייצר ציר חדש מול מדינה ערבית מוסלמית, כזה שעוקף את הסכסוך הערבי–הישראלי כאן בארץ ישראל.

אופיר סופר: ההסכם הזה מייצר ציפייה עמוקה וגדולה בקרב אזרחי ישראל, וכדי להמחיש זאת בחרתי לצטט דברים שכתבה הגב' יפעת אלון.

אופיר סופר: יפעת משרתת כציר כלכלה וסחר בשגרירות ישראל בוושינגטון, היא בתה של נועה אלון ודודתה של גל אייזנמן בת החמש, השם ייקום דמן, אשר נרצחו בפיגוע בצומת הגבעה הצרפתית בשנת 2005.

אופיר סופר: יפעת כתבה לחברותיה לספסל הלימודים באולפנת עפרה: כמי שגדלה איפה שגדלנו כולנו, ועם כל מה שעברנו ועדיין עוברים, לשבת לפגישת היכרות מול ערבי שמעריץ את ישראל, מתרגש כל כך מהנורמליזציה, שהפתיע אותי בכמה שהוא יודע על ישראל ויהדות, ואפילו משקיע בחברה ישראלית – זה הרגיש קצת כמו תחילת ימי המשיח.

אופיר סופר: יפעת חותמת את דבריה שכמה סמלי שהאמריקאים קראו להסכם "הסכם אברהם".

אופיר סופר: אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, שאני סבור שאם נדע לטפח ולפתח את ההסכם הזה, אז ברבות השנים, וצריך לומר שאולי כבר עכשיו, יהיו רבים שיגידו שההסכם הזה והקשר הזה עם האמירויות טבעי יותר מאשר עם האומות שיושבות על אדמת אירופה.

אופיר סופר: אני רוצה לברך את ראש הממשלה על ההישג ההיסטורי המשמעותי הזה.

אופיר סופר: חבריי חברי הכנסת, אברהם אבינו אומנם היה איש חזון, אבל מעבר לכך אברהם אבינו היה איש מעש.

אופיר סופר: אברהם אבינו מתהלך בארץ לאורכה ולרוחבה, הוא קונה את שדה המכפלה בכסף מלא, קניין כזה שמהווה קניין נצח.

אופיר סופר: בעקבותיו יעקב אבינו קונה את חלקת קבר יוסף בשכם, ובעקבותיו דוד המלך קונה מהיבוסי את הר המוריה.

אופיר סופר: אנו, שחוזים בשיבת ציון, בתחייתה ותקומתה של מדינת ישראל, קשה לנו להתעלם מדברי המדרש ששלושה מקומות אין עתידים אומות העולם לומר: גזולים הם בידכם.

אופיר סופר: אנחנו חווים את טענתם של אומות העולם בהווה ובעבר על אותם שלושה מקומות – שטוענים שגזולים הם בידינו.

אופיר סופר: מדינת ישראל אינה צריכה להסתפק בהצעות, מדינת ישראל צריכה לפעול, היא צריכה ליישב את כל חבלי ארצנו, בגליל, בנגב, ביהודה ושומרון, בחברון, בשילה ובירושלים.

אופיר סופר: לסיכום דבריי אני רוצה להביא את הרש"י שיפתח את פרשת השבוע.

אופיר סופר: הרש"י הראשון בקריאת התורה – אנחנו מחדשים את קריאתנו עכשיו, לאחר שמחת התורה, והרש"י אומר לנו: "אמר רבי יצחק: לא היה צריך להתחיל את התורה אלא מ'החדש הזה לכם', שהיא מצווה ראשונה שנצטוו בה ישראל, ומה טעם פתח בבראשית?

אופיר סופר: משום 'כֹח מעשיו הגיד לעמו, לתת להם נחלת גויִם', שאם יאמרו אומות העולם לישראל: ליסטים אתם, שכבשתם ארצות שבעה – – – הם אומרים להם: כל הארץ של הקדוש ברוך הוא היא, הוא בראה, ונתנה לאשר ישר בעיניו, ברצונו נתנה להם וברצונו נטלה מהם ונתנה לנו".

אופיר סופר: המילה המודגשת בעיניי בפירושו של רש"י הינה "עמו".

אופיר סופר: כאשר עמו יבין וישכיל כי נתן לנו ה' נחלת גויים, אזי ישכון השלום.

אופיר סופר: אחתום בפסוק: "ה' עֹז לעמו יִתן, ה' יברך את עמו בשלום".

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לאופיר סופר על הדברים הנהדרים.

מכלוף מיקי זוהר: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, ארבע דקות לרשותך, גברתי.

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד היו"ר, חברים וחברות, כנסת נכבדה, אני רוצה להתחיל בזה שאגיד שאנחנו בפועל חפצי חיים וחפצי שלום, אבל אני רוצה באותה נשימה להזכיר ששלום, שלום אמיתי, קודם כול מתחיל בתוך הבית, קודם כול בתוך הבית.

אימאן ח'טיב יאסין: שלום אמיתי מתחיל כשמפסיקים להסית נגד אזרחים במדינה.

אימאן ח'טיב יאסין: שלום אמיתי מתחיל כשלא מדירים 20% מהאוכלוסייה.

אימאן ח'טיב יאסין: שלום אמיתי – כשנותנים אפשרות ובסיס לחיים מכובדים לכלל אזרחי המדינה.

אימאן ח'טיב יאסין: שלום אמיתי צריך לעשות קודם עם השכנים.

אימאן ח'טיב יאסין: שלום אמיתי מתחיל בזה שמפסיקים סגר על שני מיליון אנשים.

אימאן ח'טיב יאסין: חברים וחברות, טבעי מאוד שיש פה שני צדדים, לא סתם 105 בעד ההסכם ו-15 נגד ההסכם – כי לכל אחד יש את הנרטיב שלו ואת הסיפור האישי, הלאומי, האזרחי שלו.

אימאן ח'טיב יאסין: גם עכשיו לא מפסיקים להסית נגדנו, שליחי ציבור שאמורים לשרת נאמנה את האינטרסים של הציבור.

אימאן ח'טיב יאסין: וכאן אני רוצה לפנות לציבור שלנו בחברה הערבית וקודם כול (אומרת דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: האחים והקרובים באמירויות, כן, אנו שמים לב לעם הערבי, ואנו קשורים אליו בקשרי אחווה בערביות ובדת, וכולנו קרובים וכולנו נפעל כדי שהשלום הזה יהיה כולל למען כולם, אבל לא רק עם האמירויות ולא בדרך הזאת.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו אוהבים את האמירויות ואת עַם האמירויות וכל המדינות הערביות, אבל אנחנו גם אוהבים לחיות בכבוד.

אימאן ח'טיב יאסין: לא יכול להיות שנשכח בכוונה שאנו חלק מהאומה הזאת ושאנו חלק מהעם הפלסטיני.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו חיים בארץ הזאת כמיעוט ילידי, וחובה עלינו להגן על קיומנו בארץ זו.

אימאן ח'טיב יאסין: מה שמכונה "הסכם שלום" בנוי ביסודו על תוכנית המאה ועל תוכנית השלום של טראמפ.

אימאן ח'טיב יאסין: התוכנית הזאת עצמה קוראת לגירוש חלק מבני עמנו במשולש ולחילופי אוכלוסין גיאוגרפיים.

אימאן ח'טיב יאסין: התוכנית הזאת עצמה קוראת להשתלטות על המקומות הקדושים לנו בארץ הזאת.

אימאן ח'טיב יאסין: איך יכול להיות שנסכים לכך?

אימאן ח'טיב יאסין: אנו רוצים לחיות בכבוד שלנו.

אימאן ח'טיב יאסין: אנו יודעים גם מה הצרכים שלנו ויודעים שאנו רוצים לחיות חיים של כבוד, שאנו יכולים לכלכל את עצמנו.

אימאן ח'טיב יאסין: מי האחראי לכל המצב שאנו חווים פה?

אימאן ח'טיב יאסין: אין תשובה, זולת הממשלות העוקבות והמדיניות השיטתית המופנית נגד בנינו ובנותינו.

אימאן ח'טיב יאסין: שלום אמת אומר שכולם מרוויחים מהשלום.

אימאן ח'טיב יאסין: אין זה שלום שעושים עם האנשים ושוכחים את אלה שנשארים בבית כאילו שהם לא נמצאים.

אימאן ח'טיב יאסין: תוכנית המאה מתעלמת לחלוטין מהסוגיה שיש פה.

אימאן ח'טיב יאסין: איך אתם יכולים לבקש מאיתנו שנושיט את ידנו לתוכנית שלא רק מחריגה אותנו כי אם דורכת עלינו וכותשת אותנו וכותשת את קיומנו?

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שעלינו כהנהגה נבחרת להיות מודעים לאינטרסים של העם שלנו ולאינטרסים של החברה שלנו ועלינו לוודא שוב שאנו מוכנים לחתור לשלום אמת ולהושיט ידנו לשלום אמת בכל עת ובכל זמן.

אימאן ח'טיב יאסין: תהיו בריאים.

אימאן ח'טיב יאסין: )

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת אריאל קלנר, בבקשה, אדוני.

אריאל קלנר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום זהו יום היסטורי לעם ישראל ולמדינת ישראל.

אריאל קלנר: יום של חג.

אריאל קלנר: ברשותך, אדוני, אפתח דווקא מזווית אישית: בשנות התשעים, כנער, מצאתי את עצמי לא פעם הולך כנגד הזרם, במיוחד בסביבה שבה גדלתי.

אריאל קלנר: משחר נעוריי נאבקתי למען ארץ ישראל, גם כשזה לא היה באופנה: מול תהליך אוסלו, במטה למען ארץ ישראל בחיפה, כנגד עקירת גוש קטיף, כאחד מראשי התא הכתום בטכניון וכפעיל בתנועות חוץ-פרלמנטריות שונות.

אריאל קלנר: כמה ניסינו להסביר שדרך הוויתורים על חבלי ארצנו תרחיק את השלום ולא תקרב אותו.

אריאל קלנר: לא פעם שמו את אוהבי ארץ ישראל ואת מרצחי החמאס והג'יהאד האסלאמי באותו מחנה.

אריאל קלנר: כינו אותנו בלי בושה "אויבי השלום משני הצדדים".

אריאל קלנר: היום כולם יודעים מי צדק.

אריאל קלנר: זה עלה לנו פה ביותר מדי דם, וחבל.

אריאל קלנר: השמאל מטבעו מאמין במהפכות.

אריאל קלנר: הוא מאמין שתיקון המציאות יגיע על ידי כפייתה מלמעלה למטה.

אריאל קלנר: בעולם המדיני זה מתבטא באמונה שהסכמים יוצרים מציאות.

אריאל קלנר: כמה רומנטי להפוך אויב לאוהב בטקס במדשאה, כמה מרגש להפוך את זה שרק אתמול קרא להשמדתך לידיד אמת.

אריאל קלנר: יש רק בעיה אחת עם הרומנטיקה הזאת: היא לא עובדת.

אריאל קלנר: תהליך אוסלו התבסס על הפרדיגמה הזו.

אריאל קלנר: הניסוי הזה הסתיים בטרגדיה של דם, אש ותימרות עשן.

אריאל קלנר: יש דרך אחרת, הדרך של הימין.

אריאל קלנר: הדרך שלא מתיימרת לחולל מהפכה במציאות אלא פשוט לשפר אותה.

אריאל קלנר: אז קודם כול נוצרים שיתופי פעולה בין מדינות מתוך אינטרס משותף, לעיתים זה אפילו מתוך התמודדות עם אויב משותף; בהמשך נוצרים יחסי אמון שמרחיבים את שיתוף הפעולה, ובסוף כשהיחסים כבר טובים, זה נגמר בטקס חגיגי.

אריאל קלנר: זוהי הדרך השמרנית.

אריאל קלנר: הדרך הפחות-רומנטית, אבל זו שעובדת באמת במציאות.

אריאל קלנר: שיתוף הפעולה עם מדינות המפרץ הגיע מתוך ההכרה בעוצמתה של ישראל, תפס תאוצה על רקע האיום המשותף מאיראן, המשיך לשיתופי פעולה חסויים ונגמר בסוף בטקס מרשים.

אריאל קלנר: הסכם השלום עם האמירויות הוא הניצחון הגדול גם של דרך הימין, הדרך של ז'בוטינסקי, הדרך של ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו.

אריאל קלנר: היום אנו אומרים באופן ברור: חלוקת הארץ לא הצליחה, לא תצליח ולא תצלח.

אריאל קלנר: ארץ ישראל שייכת לעם ישראל.

אריאל קלנר: לעולם לא תקום מדינה נוספת ממערב לירדן.

אריאל קלנר: זכותנו על הארץ מוחלטת מאז אותה הבטחה ליהודי הראשון: "כי את כל הארץ אשר אתה ראה לך אתננה ולזרעך עד עולם".

אריאל קלנר: השמירה על ארץ ישראל לא מרחיקה את השלום – היא מקרבת אותו.

אריאל קלנר: היום, מעל במה זו, אני פונה אל ראש הממשלה ואני אומר לו תודה.

אריאל קלנר: מהיום שבו נכנס ראש הממשלה לפוליטיקה – מהיום שבו נכנסת, הם אומרים שאתה דואג רק לעצמך, ומהיום שנכנסת הבאת את מדינת ישראל לפסגות שעליהן רק חלמנו: בביטחון, בכלכלה, במעמד הבין-לאומי.

אריאל קלנר: לא רק ניצחון בקלפי הביא בנימין נתניהו, הוא הביא לניצחון הדרך של הימין, הדרך של המחנה הלאומי.

אריאל קלנר: ואם על ניצחון בקלפי עוד יש המוכנים לסלוח, הרי שעל ניצחון הדרך – כפי ששמענו היום מיו"ר האופוזיציה – כבר אין כפרה.

אריאל קלנר: עם ישראל היום, ובמיוחד בדורות הבאים, הוא זה שיזכור אותך, אדוני ראש הממשלה, כאחד מגדולי מנהיגי ישראל.

אריאל קלנר: אסיים בפסוקי הנביא ישעיהו.

אריאל קלנר: יש המעדיפים, אדוני היושב-ראש, לצטט רק את החלק שנוח להם מהפסוקים.

אריאל קלנר: חשוב להזכיר שהשלום הנצחי של אחרית הימים יצא מכאן, מירושלים, מהר הבית שבירושלים: "והיה באחרית הימים נכון יהיה הר בית ה' בראש ההרים ונשא מגבעות ונהרו אליו כל הגוים.

אריאל קלנר: והלכו עמים רבים ואמרו: לכו ונעלה אל הר ה' אל בית אלהי יעקב, וירנו מדרכיו ונלכה בארחתיו, כי מציון תצא תורה ודבר ה' מירושלים.

אריאל קלנר: ושפט בין הגוים והוכיח לעמים רבים", אז ורק אז מגיע הפסוק שכולם כל כך אוהבים: "וכתתו חרבותם לאתים וחניתותיהם למזמרות, לא ישא גוי אל גוי חרב ולא ילמדו עד מלחמה".

אריאל קלנר: תודה וחג שמח לכל עם ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לחבר הכנסת אריאל קלנר.

מכלוף מיקי זוהר: יעלה ויבוא חבר הכנסת ווליד טאהא.

וליד טאהא: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אתה יודע, אצלנו הערבים, למשורר של המלך, היושב-ראש, אנחנו קוראים להם: שועראא אל-מלכ.

וליד טאהא: התברר לי היום שיש בבית הזה מלא שועראא אל-מלכ.

סונדוס סאלח: (אומרת בערבית: אל-בלאט, נכון?

סונדוס סאלח: )

וליד טאהא: (אומר בערבית: כן.

וליד טאהא: הארמון של המלך.

וליד טאהא: אלה שמרוממים את שמו בגלל שהוא מסדר אותם.

וליד טאהא: אומרים בערבית "בלאט אל-מלכ".

וליד טאהא: אתה מכיר את זה?) ח"כים שהם משוררי המלך.

וליד טאהא: (אומר בערבית: אתה צריך להכיר את זה.

וליד טאהא: )

מכלוף מיקי זוהר: עארף, עארף.

אחמד טיבי: ווליד, ווליד, שועראא אל-בלאטה.

וליד טאהא: שועראא אל-בלאט.

סונדוס סאלח: משוררי הרצפה.

וליד טאהא: (אומר בערבית: כן, אבני הרצפה של המלך, דוקטור.

וליד טאהא: ) אנחנו – – –

מכלוף מיקי זוהר: משוררי אבו מאזן.

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: אנחנו בעד שלום בין אנשים.

וליד טאהא: אנחנו בעד שלום בין עמים.

אחמד טיבי: שועראא אל-מלכ – הכוונה אליך ואל – – –

וליד טאהא: אנחנו בעד אחווה.

מכלוף מיקי זוהר: משוררי אבו מאזן – הכוונה אליך, חבר הכנסת טיבי.

וליד טאהא: אנחנו בעד אחווה כי אנחנו בעד חיים.

וליד טאהא: (אומר בערבית: אנחנו בעד שלום בין אנשים.

וליד טאהא: אנחנו בעד שלום בין עמים.

וליד טאהא: אנחנו בעד אחווה אנושית כי אנחנו בעד חיים, ובגלל שאנו כאלה,) בגלל שאנחנו כאלה, אנחנו נגד כיבוש, כי אי-אפשר להיות בעד חיים וגם בעד כיבוש.

וליד טאהא: אנחנו נגד עושק, כי אי-אפשר לבוא, להקריא פסוקים מהתורה וגם להתעמר ולעשוק מישהו אחר.

וליד טאהא: אנחנו נגד התעללות והתעמרות בעם הפלסטיני ובכל עם אחר.

וליד טאהא: (אומר בערבית: אנחנו נגד הכיבוש.

וליד טאהא: )

אריאל קלנר: בגלל זה אתה רוצה – – – למדינה היהודית היחידה שיש בעולם.

אריאל קלנר: בגלל זה, נכון?

וליד טאהא: תשמע, הסיפורים האישיים שלך מחייבים רק אותך.

וליד טאהא: אז אל תספר אותם לכל העולם, ספר אותם לעצמך ולסובבים אותך.

אריאל קלנר: אתה בעד צדק – – –

וליד טאהא: העולם – לא מעניינים אותו הרגשות האישיים שלך.

אריאל קלנר: אתה בעד צדק, לא?

אריאל קלנר: אתה בעד צדק, נכון?

וליד טאהא: (אומר בערבית: אנחנו נגד הכיבוש, נגד עושק, אנחנו נגד התעמרות והתעללות, מכות ובריונות ופגיעה בעם הפלסטיני.

וליד טאהא: ) כשאנחנו באים לברך מישהו, יא שועראא אל-בלאט, כשאנחנו באים לברך מישהו, אנחנו אומרים לו – מה אנחנו אומרים לו, מכלוף?

מכלוף מיקי זוהר: מיקי, גם טוב.

וליד טאהא: מיקי.

וליד טאהא: מה אנחנו אומרים לו?

מכלוף מיקי זוהר: שועראא, הדא אבו מאזן.

וליד טאהא: לא, כשאנחנו באים לברך מישהו.

וליד טאהא: אנחנו אומרים לו: א-סלאם עליכום.

מכלוף מיקי זוהר: אה.

וליד טאהא: א-סלאם עליכום, כלומר שלום עליכם.

וליד טאהא: כי פשוט זו מצוות האלוהים, שציווה אותי וגם אותך וגם כל אדם אחר.

וליד טאהא: ואולם מה שאנחנו רואים בעסקה הזו זה יישום של עסקת ההונאה של המאה, הידועה לשמצה, עסקת המאה.

וליד טאהא: מה שאנחנו רואים זה המשך של כיבוש וביסוס של משטר האפרטהייד, ומתן הלגיטימציה להמשך הכיבוש ופגיעה בזכויות הטבעיות של העם הפלסטיני למדינה עצמאית שבירתה ירושלים.

וליד טאהא: עלו פה צבי האוזר ואחרים, שאמרו בצדק שההסכם הזה, העסקה הזו, היא עסקה כלכלית.

וליד טאהא: אפילו לא דיברו על שלום.

וליד טאהא: אמרו שהיא תביא המון תועלת כלכלית למדינה, וכיף – דיברו על לעשות כיף וכסף.

וליד טאהא: הכול טוב ויפה.

וליד טאהא: אבל בעיקר ההסכם הזה, העסקה הזו באה כדי להשריש את הכיבוש שקיים, שללא סיומו לעולם לא נגיע לשלום אמיתי בין מדינת ישראל לבין מדינות ערב.

וליד טאהא: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: תעלה ותבוא חברת הכנסת אוסנת מארק.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, ארבע דקות לרשותך.

אוסנת הילה מארק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, היום יובא לאישור חברי הבית הזה הסכם שלום היסטורי, הסכם שלום ראשון מסוגו.

אוסנת הילה מארק: הקירות האלה זוכרים את הסכמי השלום שהגיעו לכאן, הסכמי שלום שתמורתם נעקרו יישובים יהודיים על יושביהם ובתיהם.

אוסנת הילה מארק: כולנו זוכרים את התמונות לאורך השנים של מדינת ישראל: תמונות של יהודים נעקרים מבתיהם על ידי אחיהם, תמונות שנצרבו כמו צלקות על העור של העם היהודי.

אוסנת הילה מארק: הבית הזה זוכר את הסכמי השלום שתמורתם מסרנו נשק, שהופנה נגדנו.

אוסנת הילה מארק: ריח העשן העולה מהאוטובוסים המתפוצצים ברחובה של העיר עוד באף של כולנו, אבל לא עוד.

אוסנת הילה מארק: היום, אחרי 72 שנות עצמאות של העם היהודי בארצו, יובא לאישור הכנסת הסכם שלום שנחתם מתוך עוצמה, שלום תמורת שלום.

אוסנת הילה מארק: מדינות ערב ביקשו לכונן יחסי שלום עם ישראל כי הן הבינו שהעוצמה הכלכלית והבין-לאומית של ישראל היא נכס עבורן וכי המשך הסכסוך בין ישראל לבין מדינות ערב לא משתלם להן יותר.

אוסנת הילה מארק: ראש הממשלה נתניהו, בעבודה קשה של שנים רבות, ובאמונה גדולה, הביא את ישראל למעמד של מעצמה, ובשקט, מתחת לרדאר של המזרח התיכון, קיים קשרים עם מנהיגי אותן מדינות.

אוסנת הילה מארק: עכשיו, משבשלה העת, נחתם הסכם השלום ההיסטורי.

אוסנת הילה מארק: דווקא ביום החגיגי הזה מצער אותי לראות את עיקום הפרצופים של החברים שוחרי השלום, אנשי מחנה השלום, שמקבלים את ההסכם הזה בקרירות במקרה הטוב ובהתנגדות במקרה הרע.

אוסנת הילה מארק: דווקא אתם, שמטיפים לנו שנים על החשיבות האסטרטגית של כינון יחסי שלום עם מדינות ערב, דווקא אתם מתנגדים.

אוסנת הילה מארק: למה, כי חסרות לכם תמונות הגירוש?

אוסנת הילה מארק: כי חשובה לכם יותר המדינה הפלסטינית, או כי העובדה שאת ההסכמים האדירים האלה מביא דווקא שנוא נפשכם, בנימין נתניהו?

אוסנת הילה מארק: השנאה לבנימין נתניהו חזקה יותר מהאידיאולוגיה שלכם.

אוסנת הילה מארק: כנראה שכן.

אוסנת הילה מארק: זה מצער, כאמור, אבל לא יקלקל את השמחה הגדולה ואת החגיגיות של היום הזה.

אוסנת הילה מארק: אני מברכת שוב את ראש הממשלה נתניהו על ההישג המדהים וההיסטורי הזה.

אוסנת הילה מארק: ההסכם הזה מוכיח שוב איזה מדינאי דגול אתה.

אוסנת הילה מארק: ההסכם הזה מוכיח שיש מי שמתפאר בסיסמאות של ישראל לפני הכול ויש מי שחי את האמת הזו כל חייו ומוסר את נשמתו על עם ישראל, על הביטחון שלנו, על הקיום שלנו, על נצח ישראל.

אוסנת הילה מארק: דווקא בימים שבהם מוטחות בך, אדוני ראש הממשלה, האשמות קשות ונבזיות שלפיהן אתה מנהל את המדינה כבת ערובה לצרכיך האישיים – דווקא בימים אלה ההסכם הזה מוכיח לכל המלעיזים והמקטרגים את ההפך.

אוסנת הילה מארק: אני מחזקת את ידיך ומברכת אותך ואת כל עם ישראל על ההישג הזה, על היום ההיסטורי הזה, שהוא כולו פרי העמל שלך.

אוסנת הילה מארק: אל תירא ואל תחת כי עימך ה' אלוקיך בכל אשר תלך.

אוסנת הילה מארק: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לחברת הכנסת אוסנת מארק.

מכלוף מיקי זוהר: תעלה ותבוא חברת הכנסת היבה יזבֵק.

קריאה: יזבָק.

מכלוף מיקי זוהר: יזבק.

היבה יזבק: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, איזה שבחים קיבל היום נתניהו מכל הקשת הפוליטית, כולם.

היבה יזבק: כשזה מגיע להלבנת הכיבוש – קונסנזוס, אחדות.

היבה יזבק: אין, לא סוטים שמאלה – ימינה, ימינה, ימינה.

היבה יזבק: מדהים.

היבה יזבק: אתם יודעים, אני בעד הסכם שלום, אני בעד הסכם שלום צודק, שיפרק את הכיבוש; שלום אמיתי, שיסיר את המצור על עזה; שלום שלא יאפשר המשך של הפרת זכויות אדם של הפלסטינים; שלום שמכיר בדרישות של העם הפלסטיני למדינה, לריבונות ולעצמאות; שלום שמתייחס לכלל האזרחים בשוויון מלא; שלום של מי שמכיר בעוול ההיסטורי שנעשה ולא משכתב את ההיסטוריה.

היבה יזבק: בקיצור, שלום כזה שהוא לא מילה נרדפת של דיכוי, של מיליטריזם ושל אפרטהייד.

היבה יזבק: מה שווים כל ההסכמים האלה אם אין בהם טיפת מוסר?

היבה יזבק: טיפת מוסר אחת אין בהסכם הזה.

היבה יזבק: מה שווים ההסכמים האלה אם הם לא מבוססים על ערכים של צדק, אם אין בהם כל הבטחה לשחרור וחופש לעמים מדוכאים, הנשלטים מזה שנים רבות על ידי משטר דכאני, כובש ומתנחל?

היבה יזבק: בואו נשים את הדברים בקונטקסט הנכון: נורמליזציה בחינם זה לא הסכם שלום.

היבה יזבק: נתניהו הציג לנו היום את ההסכם החדש ליחסי הציבור לממשלת הכיבוש ולמשטר האפרטהייד, יעני הסכם PR מצוין להסתובב בו בעולם להלבנת הכיבוש ולמתן לגיטימציה לכיבוש ולמצור המתמשך מזה שנים רבות.

היבה יזבק: מה הוא רוצה יותר מכך, מה טוב מכך בשבילו?

היבה יזבק: הצדדים החותמים על ההסכם – כל מי שמסתכל על הפסקאות הראשונות רואה במפורש כי זהו הסכם שבא כחלק מעסקת המאה של טראמפ, כלומר הסכם שבא לדרוס את זכויותיו ודרישותיו של העם הפלסטיני.

היבה יזבק: אגב, אתה לא ממש צריך להיות פלסטיני או ערבי כדי להתנגד להסכם כזה, צריך רק קצת מוסריות.

היבה יזבק: ואני תוהה לאן הלכה המוסריות הערכית והפוליטית של השמאל הציוני כאן, שפתאום גם הם מצביעים בעד הסכם כזה בלי כל הסתייגות.

היבה יזבק: פתאום הם מצביעים עבור הסכם כזה, שתפור כולו על המידות של הימין.

היבה יזבק: ואם לא די בכך שרומסים את הפלסטינים דרך הסכם כזה, גם מאשימים אותם בשיא החוצפה שהם אלה שתוקעים את תהליך השלום.

היבה יזבק: רק חסר שתגידו שהם אלה שמבצעים את הכיבוש, הם אלה שמבצעים את המצור על עזה, הם אלה שבונים התנחלויות, הם אלה שמשתלטים וגוזלים את האדמות, רק זה מה שחסר.

היבה יזבק: רק תגידו את זה, זה מה שחסר בכל ההסברים של קיום הסכם בזוי כזה.

היבה יזבק: דווקא מי שתומך בהסכם כזה הוא סרבן שלום.

היבה יזבק: כן, מי שתומך בהסכם כזה הוא סרבן שלום.

היבה יזבק: כל עוד הסכמים נחתמים והכיבוש מתמשך והמצור מתמשך, ורומסים את הזכויות של העם הפלסטיני, זהו הסכם להלבנת הכיבוש.

היבה יזבק: נקודה.

היבה יזבק: אין שום שלום בהסכם כזה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: ארבע דקות לרשותך.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בספר תהילים נכתב: "סור מרע ועשה טוב, בקש שלום ורדפהו".

עופר כסיף: שני מרכיבי הציווי קשורים זה לזה: ההגעה לשלום אמת אינה יכולה להיעשות אלא בהימנעות מרע ובעשיית טוב.

עופר כסיף: אין שלום בלי שלום אמת, ואין שלום אמת בלי צדק.

עופר כסיף: שום הסכם בין ישראל למי ממדינות ערב לא יוכל להוביל לשלום אמת, וממילא לשלום בכלל, אם לא יסור מרע ויעשה טוב.

עופר כסיף: ההסכם שלפנינו אינו סר מרע ואינו עושה טוב.

עופר כסיף: נהפוך הוא – כל-כולו עוול ורמייה.

עופר כסיף: זהו הסכם שאינו מבקש שלום ואינו רודפו.

עופר כסיף: זהו אינו הסכם שלום, אלא חוזה שכולו הצדקה למשטרי דיכוי כוחניים וחיזוקם.

עופר כסיף: בנייר המונח לפנינו מכריזות שתי מדינות – השולטות במיליוני נתינים משוללי זכויות אדם ואזרח – על הכרה הדדית זו במשטר הדיכוי והעוול של זו; שתיהן ביחד, בפולשנות הגסה של השריף מ-DC וחבורתו.

עופר כסיף: כך, ישראל משרתת את שלטון המיעוט הרודני באמירויות, ואף דואגת שיצויד באמצעי דיכוי כדבעי, ושלטון האמירויות מקבל ומאשרר את הכיבוש הברוטלי בגדה המערבית, בעזה ובירושלים המזרחית, ומתעלם מזכותו של העם הפלסטיני להגדרה עצמית ולמדינה ריבונית במולדתו.

עופר כסיף: הסכם זה נותן לגיטימציה לפשעי ישראל בשטחים הכבושים, ובכך רק מחזק ומעמיק את שלטונה הקולוניאליסטי, ואת הטרור שהיא מטילה יום-יום, שעה-שעה, על העם הכבוש.

עופר כסיף: זהו, חברי הכנסת, אי-צדק, ולפיכך – מחסום בפני השלום.

עופר כסיף: הסכם זה לא רק שאינו מועיל משום שלא באמת יביא לשלום, הוא אף מזיק.

עופר כסיף: שהרי אף עם לא קיבל ולא צריך לקבל בהכנעה כיבוש ושלטון זר.

עופר כסיף: וכך גם כאן:

עופר כסיף: כל עוד יחיו הפלסטינים תחת מגף הצבא הישראלי ואלימות המתנחלים, תהיה התנגדות; הכיבוש וההתנגדות לו יובילו לעוד שפיכות דמים.

עופר כסיף: כל עוד תחזיק ישראל בפלסטינים כאסירים, כל עוד היא תתכחש לקיומם הלאומי ולזכויותיהם הטבעיות וההיסטוריות במולדתם – ימשיך הדם להישפך.

עופר כסיף: ההתכחשות לזכויות העם הפלסטיני באה לידי ביטוי לאורכו של ההסכם כולו.

עופר כסיף: הוא מניח, כביכול, יסודות לתנאים חדשים במזרח התיכון; הוא אף מדבר במפורש על חתירה למילוי כל הצרכים והשאיפות הלגיטימיים של העם הישראלי והעם הפלסטיני, אך מדובר במס שפתיים גרידא.

עודד פורר: לאיזו מדינה הצהרת אמונים בכנסת?

עודד פורר: לאיזו מדינה הצהרת אמונים בכנסת?

עופר כסיף: היכן הם הפלסטינים בגיבוש ההסכם ובהסכמה עליו?

עופר כסיף: כמו בעסקת המאה, הם לא צד בו.

עופר כסיף: הם מופיעים בו כאובייקט פסיבי וחסר משמעות, מוחפצים לחלוטין, כאשר מדברים עליהם מבלי לערבם בתהליך, ומבלי להתחשב ברצונם ובאינטרסים שלהם.

עופר כסיף: שמם מקשט את המסמך כדי להעניק לו מראית עין של חוקיות, אך הוא בכל זאת מפר באופן מהותי את החוק הבין-לאומי, ובפרט את האמנה הבין-לאומית בדבר זכויות אזרחיות ומדיניות, שבה נאמר כי: "לכל העמים הזכות להגדרה עצמית.

עופר כסיף: בתוקף זכות זו חופשיים הם לקבוע את מעמדם הפוליטי, ולשקוד בחופשיות על פיתוחם הכלכלי, החברתי והתרבותי.

עופר כסיף: " הפלסטינים הם עם ופלסטין היא מולדתם, ולא תעזור שום התכחשות.

עופר כסיף: וכעם, גם להם עומדת הזכות להגדרה עצמית.

עופר כסיף: חברי הכנסת.

עופר כסיף: ההסכם הזה הוא ברית רעה בין שלוש ממשלות מושחתות, שאינן חותרות לשלום צודק ואמיתי אלא למיסוד כוחן באזור ולשירות הדוד סם.

עופר כסיף: פני ההסכם כפני החותמים עליו – שלושה עתירי ממון ושררה הדואגים רק לעצמם ולחבריהם הטייקונים.

עופר כסיף: רק נסיגה מוחלטת מכל השטחים הכבושים והקמת מדינה פלסטינית עצמאית לצד ישראל יובילו לשלום צודק ואמיתי לרווחת תושבי האזור כולו.

עופר כסיף: כל מה שמונע זאת ראוי לדחייה, ולכן צריך להצביע נגד ההסכם.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

עופר כסיף: אם תרשה לי, אדוני, משפט אחד.

עופר כסיף: היה ויכוח שרש"י הזכיר אותו – חבר הכנסת אבוטבול, אני אשמח אם תקשיב.

עופר כסיף: היה ויכוח מעניין שרש"י הציג אותו: מי היה יותר צדיק, אברהם אבינו או נח.

עופר כסיף: כי נאמר במקורות: אברהם היה צדיק, ונח היה צדיק תמים בדורותיו.

עופר כסיף: פרשנות אחת אומרת שאברהם היה, כמובן, יותר צדיק.

עופר כסיף: הוא היה צדיק מעבר לדורותיו.

עופר כסיף: הוא היה צדיק, אם אתה רוצה – לנצח; בעוד אחרים טוענים שדווקא נח היה יותר צדיק, משום שאומנם היה צדיק בדורותיו, אבל דווקא בדורו, שהיה מרובה מרושעים, היה עליו יותר לחץ והוא עמד בו.

עופר כסיף: לכן הוא יותר צדיק.

עופר כסיף: למה אני מזכיר את זה?

עופר כסיף: ההסכם נקרא הסכם אברהם, וההסכם הזה הוא לא צדיק, לא בדורותיו ולא לנצח.

עופר כסיף: לא מגיע לו לא השם אברהם ולא נח.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: יעלה חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: ארבע דקות לרשותך, ובכל מקרה לא יאוחר מהשעה 16:00.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב בראש.

עודד פורר: חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, ראשית יש לומר שהסכם השלום הזה, כמו כל הסכם מדיני, הוא הסכם מבורך ויש לברך עליו.

עודד פורר: טוב שהוא מגיע וטוב שנוכל להצביע בעדו.

עודד פורר: אבל הסכם השלום הזה או ההסדר המדיני הזה לא יחפה על העובדה שמיליוני ישראלים יושבים כעת בבית ולא יודעים מתי ישובו לעבודה.

עודד פורר: הוא לא ישנה את העובדה שמיליוני ישראלים לא יודעים מתי ילדיהם ישובו לגנים ומתי הם ישובו לבתי הספר.

עודד פורר: והוא לא יחפה על העובדה שדה-פקטו, ממשלת ישראל הנוכחית מקדמת במקביל את תוכנית ההתנתקות, את ההתנתקות שלה מהציבור – מציבור העצמאיות והעצמאים, מציבור בעלי העסקים הקטנים, מציבור העובדים שלא יודעים אם תהיה להם עבודה מחר.

עודד פורר: את היום הזה, אדוני היושב בראש, פתחתי בסיור ברחוב יפו בתל אביב.

עודד פורר: שם גם התקיימה הפגנה של בעלי החנויות ברחוב ושל יצרני האופנה.

עודד פורר: ההפגנה הייתה בדיוק כנגד תוכנית ההתנתקות הזאת שמובילה ממשלת ישראל – ההתנתקות הזאת מכל מי שמייצר, מכל מי שיוזם, מכל מי שעושה כאן.

עודד פורר: מדינת ישראל היום, בעוד היא סוגרת את העסקים, מורה להם להיסגר ולא מאפשרת להם לפעול, מסבסדת בפועל את היצרן הסיני; מסבסדת משלוח של דואר מסין לישראל באמנות הדואר השונות.

עודד פורר: ממשלת ישראל עוזרת ליצרנים מחו"ל יותר מאשר ליצרנים המקומיים.

עודד פורר: והיא עושה את זה תוך כדי שהיא סוגרת את המשק, אדוני, בניגוד לנתונים שיש בפניה.

עודד פורר: היה עוד טוב אם הייתי אומר שאין בפניה נתונים.

עודד פורר: אבל אנחנו יודעים את הנתונים, אנחנו רואים את הנתונים.

עודד פורר: בעלי החנויות ואלה שיש להם דוכנים ברחובות ובשווקים הפתוחים שואלים את עצמם: למה ברשת הגדולה, בחנות הגדולה הזאת, במקום הסגור, אפשר למכור בגדים, אבל אני את חנות הבגדים שלי לא יכול לפתוח ברחוב?

עודד פורר: למה אפשר לקנות ירקות בסופר הגדול והסגור, אבל בשוק הפתוח אי-אפשר?

עודד פורר: ואני אומר לכם שאפשר.

עודד פורר: רק אתמול קיימתי זום במסגרת השדולה לעסקים קטנים ובינוניים עם הפרויקטור של הממשלה פרופ' רוני גמזו.

עודד פורר: השאלה הראשונה שנשאלה: למה שם אפשר, ובאוויר הפתוח לא?

עודד פורר: אומר פרופ' גמזו: אין לי יכולת ואין לי תשובה טובה לתת לכם על השאלה הזאת.

עודד פורר: משמע, אין שום היגיון ושום שכל ישר בתקנות שמוציאה הממשלה, כשהיא שולחת מיליונים לאבטלה.

עודד פורר: ואני אומר לכם, אנחנו נשמח היום על ההסדר המדיני הזה, אבל נזכור שבלי כלכלה חזקה, שבלי ייצור ישראלי, שבלי משק מתפקד, מייצר ומשלם מיסים ומשגשג, אי-אפשר יהיה לשלם לא חינוך ולא רווחה ולא בריאות וגם לא ביטחון.

עודד פורר: כי כל הסדר שאנחנו מצליחים להגיע אליו מגיע בזכות זה שבנינו כאן גם מעצמה ביטחונית וגם בזכות היכולות הכלכליות לבנות אותה.

עודד פורר: אז אני אומר לכם, פעם הייתה סיסמה, אדוני היושב בראש: תנו לצה"ל לנצח.

עודד פורר: צה"ל לא יוכל לנצח אם לא יהיה לו תקציב לקנות מטוסים ואוניות וכלי נשק ולשלם את כל הוצאות הביטחון.

עודד פורר: אז כדי שצה"ל יוכל לנצח, תיתנו למשק לעבוד.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: יעלה חבר הכנסת אחמד טיבי.

מכלוף מיקי זוהר: ארבע דקות לרשותך.

אחמד טיבי: כבוד היושב-ראש, א-סלאם עליכום.

אחמד טיבי: זאת הברכה שלנו, שמתחילה במילה "א-סלאם", שלום.

אחמד טיבי: אצלך, היושב-ראש, לפעמים אתה אומר היי, שלום, מה ניש.

מכלוף מיקי זוהר: אהלן.

אחמד טיבי: אצלנו אומרים א-סלאם עליכום.

אחמד טיבי: כי אין מי שמשווע לשלום יותר מעם תחת כיבוש או עם שהוא קורבן לגזענות.

אחמד טיבי: אנחנו משוועים לשוויון, והעם שלי משווע לחירות ולשלום.

אחמד טיבי: שלום.

אחמד טיבי: שלום שבדרך כלל מגיע אחרי עימות, אחרי מלחמה, אחרי קורבנות, אחרי נהרות של דם, ולכן צריך לעשות ויתור כואב כדי להגיע לשלום.

אחמד טיבי: ולכן צריך שלום ישראלי-פלסטיני, שבסיסו סיום הכיבוש.

אחמד טיבי: בהסכם המונח כאן, בדף השני כתוב שהסכם אברהם מבוסס על חזון הנשיא טראמפ לשלום, (מתרגם דבריו לערבית ואומר בערבית: אשר הוגש בבית הלבן.

אחמד טיבי: ) מהו חזון הנשיא טראמפ?

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: עסקת המאה.

אחמד טיבי: מהי עסקת המאה, מהי?

אחמד טיבי: אין בה מדינה פלסטינית עצמאית בעלת מנהיגות.

אחמד טיבי: ירושלים נשארת תחת כיבוש.

אחמד טיבי: ההתנחלויות נשארות ומתרחבות, ויש גם סעיף שמדבר על חילופי אוכלוסייה, במיוחד באזור המשולש.

אחמד טיבי: מתייחסים אלינו, אנחנו התושבים, כאל כלי שחמט.

אחמד טיבי: זוהי תוכנית הנשיא טראמפ, חלק ממנה.

אחמד טיבי: האם ייתכן שנבחר ציבור או רשימה ירימו ידם כדי לתמוך בתוכנית של הנשיא טראמפ?

אחמד טיבי: מובן שלא.

אחמד טיבי: אנחנו כמהים לשלום.

אחמד טיבי: ולכן תמכנו ביוזמת השלום הערבית,) תוכנית השלום הערבית, שאומרת: שלום מלא עם כל מדינות ערב; לא רק בחריין, האמירויות, סודאן, צ'אד, כל המדינות.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: כל המדינות, 22 מדינות,) אחרי נסיגה מלאה.

אחמד טיבי: (מתרגם את דבריו לערבית.

אחמד טיבי: ) כי גם לפלסטיני בעזה, (אומר בערבית: או בשכם, או בחברון ובח'אן יונס,) מגיע להרגיש אדם עם חירות, אדם ששולט בגורלו בעצמו, שלא יורים בו במחסום ושאין לו מחסומים בדרך; שלא מפקיעים את אדמתו ושלא שולטים בדבר הסמלי ביותר לגביו – מסגד אל-אקצא, כנסיית הקבר.

אחמד טיבי: א-סלאם עליכום, כי אנחנו באמת רוצים שלום אמת.

אחמד טיבי: שלום שמשנה את העתיד של כולנו.

אחמד טיבי: מה שאמר כאן ראש הממשלה, הוא התגאה שזה שלום תמורת שלום, ושלא נסוג אף לא מטר אחד מהשטחים הפלסטינים.

אחמד טיבי: לכן אי-אפשר לתמוך, כי הוא מתגאה שהוא לא רוצה לסגת.

אחמד טיבי: חבריו אומרים: אנחנו עוד נרחיב את ההתנחלויות.

אחמד טיבי: עכשיו, יש עוד משהו, כבוד היושב-ראש.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: חברי וחברות הפרלמנט, שמעתי את בנימין נתניהו יותר מכל אחד, בשחצנות, כי מאיתנו המוח ושם יש כסף, במפרץ.

אחמד טיבי: אלו דברים יהירים,) שבאמירויות יש כסף וכלכלה ואצלנו יש מוח והייטק.

אחמד טיבי: זו יהירות.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: אתה יודע שלאמירויות אין רק כלכלה, קדמה וכסף.

אחמד טיבי: איחוד האמירויות שלחה גשושית למאדים,) הוציאה חללית למאדים, ביולי, (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: בחודש יולי.

אחמד טיבי: יש להם יכולת, יש להם שכל, יש להם קדמה, הם לא צריכים אתכם, ולכן היחס הזה הוא מתנשא ויהיר.

אחמד טיבי: אני גם אומר בשם כולנו: אנחנו מעודדים את התקשורת עם העולם הערבי.

אחמד טיבי: במשך שנים היו ביקורים בעולם הערבי, חילופי סטודנטים, אנשי עסקים, מהנדסים, רופאים, כולם, לכל העולם הערבי, ובפרט בכל מדינה שפותחת את שעריה, ואנחנו דופקים על הדלתות כדי שייפתחו.

אחמד טיבי: איחוד האמירויות תמיד הייתה מדינת הטוב – שמה איחוד האמירויות הטובה – אשר פתחה את ליבה לכולם ועמדה לצד העם הפלסטיני והסוגיה שלו.

אחמד טיבי: אנחנו יודעים גם להכיר טובה למי שעמד לצידנו, אבל במצב הפוליטי פה יש לנו עמדה ברורה.

אחמד טיבי: למה יש לנו עמדה ברורה, יא ווליד?

אחמד טיבי: מדוע אני נגד תוכנת טראמפ?

אחמד טיבי: מדוע אתה נגד תוכנית טראמפ, וסונדוס ומנסור והיבה ואנטאנס ואימאן?

אחמד טיבי: )

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

אחמד טיבי: (כי אנחנו פלסטינים ומשום שאנחנו פלסטינים שחותרים לחירות בני עמנו ולשלום אמת המושתת על נסיגה ועצירת ההתנחלויות.

אחמד טיבי: בואו, אמצו את יוזמת השלום הערבית ועשו שלום עם כל המדינות הערביות.

אחמד טיבי: ולכן אני חוזר וקובע – – –)

מיקי לוי: גנץ נלחם על פתיחת הכותל, כל המדינה סגורה.

אחמד טיבי: מיקי.

מיקי לוי: אה, סליחה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

אחמד טיבי: זה שתי דקות שהוא לקח לי.

מכלוף מיקי זוהר: אתה כבר מעבר לזמן שלך.

אחמד טיבי: תודה רבה, אני מעריך את זה מאוד, אבל אני אסיים.

אחמד טיבי: ולכן אני שב ואומר: יש לי הערכה לכל מי שעמד לצד העם הפלסטיני, אבל בשל העובדה שאנחנו חלק מהעם הזה, גם בשל העובדה שאנחנו נבחרי ציבור, אנחנו רוצים שלום אמת, שמשנה את העתיד שלך, שלנו, של בנינו; שאף אחד לא יירה באיאד אלחלאק, ומאהר אלאח'רס לא ישבות רעב, ובח'אן יונס לא ירגישו סגר, ובשכם ג'יפים צבאיים לא ייכנסו ולא יצאו, ובטול כרם לא ירגישו שהצבא חונק אותם.

אחמד טיבי: לזה קוראים חירות.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: אני סמוך ובטוח שעמי האומה הערבית והעולם הערבי במשרק הערבי ובמע'רב הערבי ובמפרץ הערבי תומכים בשאיפות העם שלנו להיות בן חורין, גא ועצמאי.

אחמד טיבי: אולי אנו לא רואים עין בעין פה ושם, אבל אנחנו שותפים לשאיפות האלה ולזכות הזאת, ופעם נוספת שלום עליכם.

אחמד טיבי: )

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, חבר הכנסת טיבי.

מכלוף מיקי זוהר: יעלה חבר הכנסת משה אבוטבול.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, אדוני, ארבע דקות לרשותך.

משה אבוטבול: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראשית, בנימה אישית אני מודה לה' יתברך על החלמתי מהקורונה ומודה לרעייתי אסתר, לבני משפחתי, לחבריי הרבים, שהתפללו להחלמתי, כמו גם לצוות הרפואי שטיפל בי – יישר כוח – וקורא לכל מי שחשובה לו בריאותו לשמור על הכללים של צו הבריאות.

משה אבוטבול: ועוד משהו: לכל מכחישי הקורונה למיניהם, לידיעתכם, יש קורונה.

משה אבוטבול: תתפללו שהיא לא תגיע אליכם, חס ושלום.

אחמד טיבי: תהיה בריא.

משה אבוטבול: תודה, אחמד.

משה אבוטבול: מכאן להסכם השלום.

משה אבוטבול: דוד המלך, עליו השלום, אומר בתהילים: "אני שלום וכי אדבר המה למלחמה".

משה אבוטבול: כאן בעצם מתמצת מלך ישראל, שכל-כולו אהבה לעם היהודי, בק"נ פרקי תהילים שכתב, את הכמיהה האמיתית של העם היהודי לשלום אמת וצודק.

משה אבוטבול: אנו, העם היהודי, מעוניינים מאוד בשלום אמת בר-קיימא, ובזמן שבית המקדש היה קיים, בתקופה זו, בסוכות, היינו מקריבים 70 פרים כנגד 70 אומות העולם, לסמל שוב את הרצון לחיבור בינינו לבין אומות העולם, ברצון לשלום, לקשרים טובים במסחר, בתעשייה ובכלכלה וברצון משותף לשלום צודק ואמיתי.

משה אבוטבול: ואנו, עם ישראל, בהקרבת הקורבנות בעצם התפללנו לשלומן של כל האומות כולן.

משה אבוטבול: בפרשת השבוע שנקרא השבת, יותר מסמלי שרש"י הקדוש פותח בשאלה על כך שהתורה פותחת בבריאת העולם: "בראשית ברא אלוקים את השמים ואת הארץ".

משה אבוטבול: "אמר רבי יצחק: לא היה צריך להתחיל את התורה אלא דווקא מ'החדש הזה לכם'", שזוהי המצווה הראשונה בתורה והתורה זה בעצם ספר של מצוות שהצטוו בהן עם ישראל.

משה אבוטבול: אז מדוע פתח בבראשית, במעשה בריאת העולם?

משה אבוטבול: עונה רש"י: משום "כח מעשיו הגיד לעמו, לתת להם נחלת גוים", זה פסוק בתהילים.

משה אבוטבול: שאם יאמרו אומות העולם לישראל: ליסטים ושודדים אתם, אתם כבשתם מאיתנו את ארצות שבעת הגויים, נאמר להם ברורות: כל הארץ של הקדוש ברוך הוא היא, בעצם הוא ברא אותה, ונתנה לאשר ישר בעיניו.

משה אבוטבול: ברצונו, בעבר, נתן לכם את הארץ – לכם האומות – וברצונו הוא גם נטל מכם ונתן אותה לעם ישראל.

משה אבוטבול: ארץ ישראל על כל חלקיה שייכת לעם היהודי, ולכן, ברוך השם, הסכם שלום זה עם האמירויות בעצם תואם את הרצון לשאיפה אמיתית של שלום תמורת שלום, ללא משא ומתן, או יותר מדויק – ללא מה שהיה בעבר מתן ומתן.

משה אבוטבול: אנו מברכים על הסכם שלום זה ונתמוך בו, בעזרת השם.

משה אבוטבול: כחבר בשדולת ארץ ישראל וכן כחבר בשדולת התנ"ך אומר שכל הסתמכותנו על ארץ ישראל הינה בעקבות קבלת התורה והתנ"ך כספר הספרים וכספר מצוות המנחה ומחייב אותנו אלפי שנים.

משה אבוטבול: רק עם התורה והתנ"ך נוכל לטעון לבעלות בארץ ישראל.

משה אבוטבול: ארץ ישראל ללא תורת ישראל, חלילה, לא קיימת, כמו שישנם שלושה הדסים המסמלים את שלושת האבות: תורת ישראל, עם ישראל וארץ ישראל.

משה אבוטבול: הקשר מתחבר ובל ינותק.

משה אבוטבול: ואני תקווה שכעת, משהבשילו הסכמי השלום עם האמירויות ושאר העמים במפרץ, נקדם גם את הריבונות, שממתינה כבר זמן רב.

משה אבוטבול: יהיו קשיים בדרך, אבל כבר אמר אז ראש הממשלה המנוח מר מנחם בגין, עליו השלום: טובים קשיי השלום מייסורי המלחמה.

משה אבוטבול: אני רוצה לברך את ראש הממשלה היקר שלנו, מר בנימין נתניהו, את נשיא ארצות הברית, מר טראמפ, את כלל שרי הממשלה וחברי הכנסת שיתמכו בהסכם ואת יושב-ראש תנועתנו, שר הפנים, הפריפריה והגליל, הרב אריה דרעי, שפועל ללא לאות לקידום הסכמי שלום בין-לאומיים כבר שנים רבות.

משה אבוטבול: כה לחי.

משה אבוטבול: יום שמחה לעם ישראל היקר, וחשוב שנפעל כעת גם להשכנת שלום בינינו בתוך הארץ, כפי שנאמר, "ונתתי שלום בארץ".

משה אבוטבול: מזל טוב, מזל טוב, מזל טוב.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: תעלה ותבוא חברת הכנסת סונדוס סאלח.

סונדוס סאלח: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, פתאום כולם מדברים על שלום, אף אחד לא מדבר על צדק, חירות, שחרור, עצמאות.

סונדוס סאלח: לא עוד "הוא יעשה שלום עלינו", מעלינו ובלעדינו – מעל העמים, האנשים, הפלסטיניות, הערביות.

סונדוס סאלח: נגמר הזמן שהשיחות עלינו מתבצעות ומתקיימות בלעדינו.

סונדוס סאלח: בארבע הדקות שיש לי אני רוצה לדבר על מה שאין בהסכם הזה ועל מי שלא נמצא בהסכם הזה – על פלסטין, על הפלסטינים, על אל-אקצא, הכיבוש; על הזכות ההיסטורית וההוגנת שלנו, של העם הפלסטיני, למדינה משלו, לחירות, לעצמאות ולחופש; על הסכנות שבהסכם הזה לעם הפלסטיני; על הסכנות שבנורמליזציה עם הכיבוש המתמשך והמעמיק, עם אלימות, גזענות ממוסדת וממסדית; על מכירת החיסול של משאבי הטבע, הקרקע, על הפיכתנו לצינור נפט אחד גדול המחבר בין האמירויות לאירופה בזמן משבר אקלים ומצב חירום.

סונדוס סאלח: ההסכם הזה הוא עוד סימן, למי שצריך וצריכה עוד סימן, לניתוק העמוק בין ההנהגה לעמים, בין ההנהגה למומחיות ולידע.

סונדוס סאלח: בזמן שבעולם עוברים לאנרגיה ירוקה מתחדשת ומחפשים פתרונות לעצור את משבר האקלים, כאן ממשיכים להעמיק את התלות בנפט.

סונדוס סאלח: 30 יום לפטירתה של שופטת בית המשפט העליון האמריקני רות ביידר גינסבורג, שדיברה על החשיבות שבכתיבת דעת מיעוט, גם אם הולכות בדרך הזאת לבד; על השנים שבהן הרגישה כגננת בבתי המשפט כשהשופטים בארצות הברית, בשנות השבעים והשמונים, לא ידעו שיש דבר כזה אפליה מגדרית.

סונדוס סאלח: כך פה היום נראה שיש מי שממשיכים להכחיש בעקביות ובכל הכוח אפליות, גזענות, כיבוש ודיכוי צבאי, ועוד במסווה של שלום.

סונדוס סאלח: היום, לכבוד העסקה שנקראת גם "הסכמי אברהם" ושואבת השראה מאב קדום משותף לעמים, הנביא אברהם, חשוב לזכור ולהזכיר שהכול התחיל בגירושה של הגר למדבר.

סונדוס סאלח: כאישה של שלום.

סונדוס סאלח: כרשימה של שלום, הרשימה המשותפת, כמו הגר, אני פה להישאר, אנחנו פה להישאר, הפלסטינים פה להישאר.

סונדוס סאלח: הם לא מפחדים, אנחנו לא מפחדים ולא מתייאשים גם אחרי גירוש ודיכוי ושנים של שליטה צבאית וכיבוש אלים.

סונדוס סאלח: יום אחד הכיבוש יסתיים ונביא שלום עלינו, ואתם תשאלו את עצמכם מה עשיתם להביא את היום הזה.

סונדוס סאלח: בכל החוצפה, ראש הממשלה מבקש את הגושפנקה ורוצה שהרשימה המשותפת תהיה גושפנקה לכך שהוא יחסל את השלום ואת הזכות של העם הפלסטיני למדינה משלו.

סונדוס סאלח: כמה משפטים בערבית: (אומרת דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: ההסכם הזה רחוק מאוד מהסכם שלום כלשהו.

סונדוס סאלח: אל תחושו שדרך האמת שוממת בשל מיעוט האנשים העוברים בה.

סונדוס סאלח: אנחנו פה ברשימה המשותפת מייצגים את החברה שלנו ואת העם שלנו ואנו חלק בלתי נפרד מהעם הפלסטיני, מהסוגיות שלו.

סונדוס סאלח: אנחנו פה כדי להיאבק למען הזכות של העם הפלסטיני לסיום הכיבוש ולהקמת מדינת פלסטין שבירתה ירושלים.

סונדוס סאלח: ) תודה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לחברת הכנסת סונדוס סאלח.

מכלוף מיקי זוהר: יעלה ויבוא חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

חמד עמאר: חבריי חברי הכנסת, אני מברך על הסכם השלום הזה, שאני רואה בו הסכם שלום חשוב מאוד למדינת ישראל, למדינות האזור.

חמד עמאר: אני מקווה שנעמיק קשרים עם איחוד האמירויות: שיתוף פעולה כלכלי, עסקי, תרבותי – שלום בין העמים.

חמד עמאר: ואני מקווה שבאמת יהיה לנו שלום בין העמים, בין עם ישראל לאיחוד האמירויות.

חמד עמאר: אבל אל לנו לשכוח שהראשון שדיבר על חזון הסכם אזורי ופיתוח קשרים עם מדינות המפרץ היה חבר הכנסת אביגדור ליברמן, כשהיה שר החוץ, בנאום הראשון שלו לפני 11 שנים, ב-2009.

חמד עמאר: והיום אני רואה: החזון שלנו מתחיל להתממש, ואני מקווה ומאמין שיהיו לנו עוד הסכמי שלום עם עוד מדינות במפרץ ומדינות באזור, כי זה חשוב לנו, חשוב גם לאזור, חשוב לפתח את השלום.

חמד עמאר: אני שמעתי את הנאום של ראש הממשלה.

חמד עמאר: ראש הממשלה דיבר על גאווה ישראלית, דיבר על אהבת המולדת, סיפר איפה היה בכל מלחמה ומלחמה ממלחמות ישראל.

חמד עמאר: ואני רוצה להגיד לו: אנחנו, כעדה הדרוזית, מצפים ממנו להרבה, ואנחנו רוצים להביא חוק שיעגן את מעמדה של העדה הדרוזית במדינת ישראל ושהממשלה תוביל את זה, שראש הממשלה יוביל את זה.

חמד עמאר: יש את החוק הזה.

חמד עמאר: אני שמעתי אותך כשע'דיר מריח דיברה כאן והביאה חוק של שוויון ותיקון חוק הלאום, ואמרת לה: תביאי חוק לעגן את מעמדה של העדה הדרוזית.

חמד עמאר: יש לי חוק כזה.

חמד עמאר: אני לא רוצה להביא אותו בלי הסכמות, אני רוצה להביא אותו לכאן, לכנסת, בשביל שהחוק הזה יעבור, ולתת את ההרגשה לכל דרוזי בישראל שזו מולדתו.

חמד עמאר: מדינת ישראל זו המולדת שלנו.

חמד עמאר: אין לנו בעיה עם מדינה יהודית, ההפך הוא הנכון.

חמד עמאר: אנחנו חיים כאן בגאווה – גאווה ישראלית, גאווה של העדה הדרוזית.

חמד עמאר: אנחנו רוצים להמשיך לחיות כאן.

חמד עמאר: ונקודה שנייה שאני רוצה לדבר עליה: אני כל יום מקבל טלפונים על חוק קמיניץ.

חמד עמאר: הגיע הזמן לעשות תיקון בחוק קמיניץ.

חמד עמאר: מספיק עם החוק הזה.

חמד עמאר: אנשים מקבלים 300,000 שקל קנסות ו-500,000 שקל קנסות; אם אתה לא הורס את הבית תוך חודש, אתה יכול להגיע ל-700,000 שקל קנסות.

חמד עמאר: אין מדינה דמוקרטית בעולם שנותנת קנסות כאלה.

חמד עמאר: אסור שהחוק הזה ימשיך להתקיים, צריך לשנות אותו, ואם לא מצליחים לשנות אותו – להקפיא אותו.

חמד עמאר: בואו נגמור תכנון ובנייה, בואו נסדר את כל היישובים ואחרי זה דברו איתי על חוק קמיניץ.

חמד עמאר: אבל לא מתחילים בענישה לפני שעושים את התכנון.

חמד עמאר: ונקודה שלישית: ישבתי עם ראשי רשויות דרוזיות לפני שבוע, אפילו פחות משבוע, בשבת האחרונה, עם פרופ' גמזו ועם ראש העדה הדרוזית, וגם היה נוכח שם חברך, סגן השר פטין מולא.

חמד עמאר: דיברנו שם, וראש רשות אחד קם ואמר: עדיין לא קיבלנו כסף, אין לנו תוכנית חומש.

חמד עמאר: שקל אחד לא קיבלנו ממשרד השיכון, כסף שהובטח לנו על ידי ראש הממשלה.

חמד עמאר: חתמנו הסכם עם ראש הממשלה – כסף לא הועבר.

חמד עמאר: לכן אני דורש תיקון של העוול הזה והעברת הכספים המגיעים לרשויות הדרוזיות.

חמד עמאר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לחבר הכנסת חמד עמאר.

מכלוף מיקי זוהר: יעלה ויבוא חבר הכנסת מיקי לוי.

מכלוף מיקי זוהר: מיקי, אתה רוצה לעלות?

מיקי לוי: בטח, איזו שאלה.

מכלוף מיקי זוהר: לא חשבתי אחרת.

מכלוף מיקי זוהר: ארבע דקות.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: חברי כנסת נכבדים, אני עומד כאן, ואני אומר בפה מלא ועם יד על הלב: זהו הסכם חשוב למדינת ישראל, אני מברך את ראש הממשלה על כך.

מיקי לוי: בדברים שצריך לברך וצריכים להודות, אנחנו גם, כאופוזיציה, יכולים ולהגיד: "עושה שלום במרומיו הוא יעשה שלום עלינו ועל כל ישראל".

מיקי לוי: אבל – ותמיד הרי בא "אבל" עם ראש הממשלה הזה – עומד כאן ראש הממשלה, פעמיים השבוע, מעל הדוכן הזה ומשקר במצח נחושה.

מיקי לוי: בשני הנאומים שלו הוא טרח להכניס ולהזכיר את חברת שברון.

מיקי לוי: מה אתם יודעים, חברת שברון מגיעה לארץ, ענקית האנרגיה מארצות הברית.

מיקי לוי: אכן.

מיקי לוי: היא לא באה לארץ בגלל הפנים היפות של ראש הממשלה, היא באה לארץ כדי לעשות עסקים.

מיקי לוי: רק שראש הממשלה, שמוחא לה כפיים, שוכח להדגיש בפני הבית הזה ובפני אזרחי מדינת ישראל את העובדות הבאות.

מיקי לוי: שברון נכנסה לעסקים במדינת ישראל; נכון, אדוני ראש הממשלה, 4 מיליארד דולר, זה המחיר שבו רכשה שברון את נובל אנרג'י – רק הוא שוכח להגיד לאזרחי מדינת ישראל כי הכניסה של שברון בשנת 2020 תעלה למדינת ישראל הרבה מאוד כסף.

מיקי לוי: ואלה העובדות, תבדקו אותי: חברת החשמל חתמה בשנת 2012 על חוזה אספקת גז מתמר בעלות של 6.3 דולר ליחידת חום; 6.3 דולר ליחידת חום, עלות גבוהה מאוד לכל הדעות.

מיקי לוי: בעקבות ירידת מחירי הגז בעולם חתמה חברת החשמל על חוזה חדש עם שותפויות תמר קידוחים, לאספקת גז במחיר של 4 דולר ליחידת חום; אספקה של גז במחיר נמוך יחסית – במקום 6.3 דולר ליחידת חום, 4.3 דולר ליחידת חום.

מיקי לוי: זה היה חוסך כ-50 מיליון דולר בשנה לאזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: כמובן, זה היה מוזיל את תעריף החשמל.

מיקי לוי: שברון, שמחזיקה ב-47% ונכנסה רק השנה, אדוני היושב-ראש, לא הסכימה להוזלה, למרות שמחירי הגז בעולם ירדו, למרות שהשותפים האחרים הסכימו.

מיקי לוי: שברון, החברה שראש הממשלה כל כך מתגאה בה, לא הסכימה להנחה ואיימה לעצור את אספקת הגז לחברת החשמל – חברה אמריקנית שרוצה לעצור את אספקת החשמל לבתים של אזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: ועומד פה ראש ממשלה ובלי בושה תומך בה; עומד פה ראש ממשלה שבלי בושה שוכח להגיד לאזרחי מדינת ישראל שהחברה האמריקנית מתנגדת להוזלת מחירה של יחידת חום לחברת החשמל, דבר שיעלה למשלם המיסים עוד 50 מיליון דולר בשנה.

מיקי לוי: זה טבעו של ראש הממשלה.

יעקב מרגי: מיקי, אתה יודע שיש להם בהסכם זכות וטו עד 2021.

מיקי לוי: גם לעניין זכות הווטו ראש הממשלה מתייצב לצידם.

מיקי לוי: זה עכשיו יתגלגל בחזרה לבתי המשפט.

מיקי לוי: במקום שראש הממשלה יגיד: נגמרה זכות הווטו, בהתאם לחוזה, בהתאם להוראה של ההגבלים העסקיים – –

חמד עמאר: תודה לך.

מיקי לוי: אני מסיים.

מיקי לוי: – – ראש הממשלה ממלא פיו מים ועומד לצידם בזכות הווטו.

מיקי לוי: מה זה אומר?

מיקי לוי: שגם ב-2021 שוק הגז לא ייפתח לתחרות ואזרחי מדינת ישראל ישלמו מחיר מופקע.

מיקי לוי: זהו ראש הממשלה שלכם, אזרחי מדינת ישראל.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת דוד אמסלם – איננו.

חמד עמאר: חבר הכנסת עמית הלוי נמצא?

חמד עמאר: בבקשה, אדוני.

חמד עמאר: אחריו – חבר הכנסת יוראי להב.

חמד עמאר: בבקשה, אדוני, ארבע דקות.

עמית הלוי: אדוני היושב-ראש, חברותיי וחבריי לכנסת, אזרחי ישראל, הרבה דברים טובים יש בהסכם השלום שאנחנו נאשר היום, אבל הדבר החשוב ביותר שההסכם הזה הציל, הציל עבורנו, עבור ילדינו, עבור עולם המושגים והרעיונות שלנו – הוא הציל את המושג שלום, הציל את המילה "שלום".

עמית הלוי: עד היום, בצער אני אומר, טימאנו אותה, חיללנו אותה, תרגמנו אותה כאן – אנחנו, במדינת היהודים, מדינת ישראל, תרגמנו אותה לסוג של הסכמי הפסקת אש קרים במקרה הטוב והסכמי כניעה עם כנופיות רוצחים במקרה הרע.

עמית הלוי: יצרנו שיח מעוות, אווילי: שלום עושים רק עם אויבים.

עמית הלוי: עד הדיוטה הכי תחתונה הבאנו את המילה האדירה הזאת, "שלום".

עמית הלוי: שמו של אלוהים, שמייצג קשר של השלמה, של שלמות – הפך אצלנו, במדינת היהודים, לשם נרדף לניירות חתומים של קשר קר ומנוכר מול אויבים מרים שלא השלימו גם אחרי שחתמו, שלא חדלו עד היום מעוינות גלויה בקריאה לחיסולנו.

עמית הלוי: ותמיד תמיד ההסכמים הללו, הסכמי השלום, תמיד כללו תשלומים.

עמית הלוי: כאילו מישהו חשב כאן ששלום זה מלשון לשלם.

עמית הלוי: וכמה שילמנו, אזרחיות ואזרחי ישראל, אוי, כמה שילמנו.

עמית הלוי: 1,450 נרצחים.

עמית הלוי: 18,831 פצועים וכמה יתומים וכמה אלמנות וכמה משפחות שנהרסו וכמה סיוטים.

עמית הלוי: 2.5 מיליון דונם לכנופיית הטרור של ערפאת; 300 קמ"ר בערבה לירדנים, ואת אי השלום, כמובן; מיליוני דונם, פי שלושה מגודלה של מדינת ישראל– חצי האי סיני עם המשקל האסטרטגי שלו למצרים, כל האוצרות שפיתחנו שם, העמדה האסטרטגית על תעלת סואץ; מעמד בהר הבית, המקום הכי יהודי במדינת ישראל – לירדנים; 50 מיליון קוב ועוד שלושת-רבעי ממימי הירמוך, אדוני היושב-ראש.

עמית הלוי: ולמה כל זה קרה לנו?

עמית הלוי: איך זה קרה לעם שלנו, שהפכנו שלום לשלמונים?

עמית הלוי: איך זה קרה ששילמנו בדמי ילדינו עבור פיסת נייר, כן?

עמית הלוי: חודיבייה, הוא קרא לזה, הרוצח.

עמית הלוי: איך השלמנו, השלמנו – זה היה השלום שלנו עד עכשיו – השלמנו עם הרצח, השלמה עם שנאה, עם עוול מוסרי.

עמית הלוי: איך הגענו למצב הזה?

עמית הלוי: ואני אומר, חברותיי וחבריי: אנחנו שילמנו כי מדיניות החוץ שלנו הייתה עד היום בנויה על צורך בלגיטימציה, על רצון לרצות את אירופה בגלל ההאשמה השקרית והבזויה כאילו כבשנו ונישלנו איזשהו עם מאדמתו.

עמית הלוי: אז שילמנו דמי כופר, דמי השתקה, השתקה להאשמה, במקום להפריך אותה ולחשוף את השקר שבה.

עמית הלוי: וממי, ממי היינו צריכים לגיטימציה, ממי היינו צריכים תעודת כשרות, מאירופה?

עמית הלוי: כמה זה אירוני לבקש, במאה ה-20, תעודת כשרות מאירופה שאנחנו בסדר.

עמית הלוי: אז לכן נכון לומר, אדוני היושב-ראש, שהיום למעשה ישראל אולי חותמת לראשונה בתולדותיה הסכם שלום.

עמית הלוי: זהו הסכם השלום הראשון שלנו וזהו ההישג הגדול של ראש ממשלתנו, ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו: שלום בין שני עמים, בין שתי תרבויות, בין שתי מדינות, כשאנחנו – מדינת ישראל ניצבת במלוא קומתה, בכל עוצמתה הביטחונית, עם כל היכולות הכלכליות והטכנולוגיות שלנו, עם זהותנו ומורשתנו כעם עתיק, כבני אברהם, יצחק ויעקב.

עמית הלוי: כך, רק כך אנחנו מושיטים את ידינו לשלום לבני אברהם האחרים, לאינטראקציה, לשלום של השלמה – לא השלמה עם עוינות, לא השלמה עם רצח, לא השלמה עם השיח האוורווליאני הזה של השלום ההוא, אלא שיח וקשר מפרה בין שני עמים, בין שתי מדינות.

עמית הלוי: זה שלום, אזרחי ישראל.

עמית הלוי: אני מבקש, אדוני היושב-ראש, עוד חצי דקה להבהיר הבהרה אחת, שגם אותה אני צריך לומר כאן בקול צלול.

עמית הלוי: זה נכון, זה לא סעיף מסעיפי ההסכם; זה נאמר בהתחלה גם אם בסגנון של רמז, אבל נאמר: בהזכירן ובהתחייבן, וכו' וכו', להגשמה של פתרון על בסיס משא ומתן לסכסוך הישראלי–פלסטיני העונה על הצרכים והשאיפות הלגיטימיים של שני העמים, הלגיטימיות של שני העמים.

עמית הלוי: אז אני רוצה להבהיר כאן שהשאיפה של העם הערבי היא בהחלט שאיפה לגיטימית, והשאיפה הזאת כידוע מומשה מבחינה מדינית ב-22 מדינות ערביות.

עמית הלוי: הערבים שגרים כאן

עמית הלוי: בארץ ישראל זכאים בהחלט להסדיר את מעמדם כיחידים וכקהילות מיעוט בארצו של העם היהודי.

עמית הלוי: יש כמה אפשרויות, יש מנעד אפשרויות רלוונטיות; אבל אפשרות אחת לא הייתה ולא תהיה, והיא מדינה ערבית נוספת כאן בארץ ישראל, וגם הם צריכים להשלים עם העובדה הזאת.

עמית הלוי: ואני רוצה לומר לכם: רבים משלימים.

עמית הלוי: אנחנו שומעים היום את הקולות במדינות ערב שגם מכירים בספין הגדול הזה בהיסטוריה, הספין הזה הקרוי העם הפלסטיני והמדינה הפלסטינית – אני מסיים.

חמד עמאר: תודה רבה.

עמית הלוי: משפט אחרון.

עמית הלוי: גם הנאמנות הדתית שלהם לכתבי הקודש – אלה שקוראים לנו עם הספר, אלו שיודעים שאנחנו באל-ארד אל-מוקדסה, שאנחנו נמצאים בארץ הקדושה שלנו, גם הם מודים היום על האמת שזו הארץ שלנו.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה.

עמית הלוי: ואני מאוד מקווה ששיתוף הפעולה הזה עם המדינות הללו יביא גם לשיח בין-דתי מאוד מפרה.

חמד עמאר: חבר הכנסת יוראי להב.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה.

עמית הלוי: "והאמת והשלום אהבו".

עמית הלוי: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה, תודה.

חמד עמאר: חבר הכנסת יוראי.

חמד עמאר: חברים, גם כשאתם עולים לנאום – להכין את הנאום לארבע דקות.

חמד עמאר: לא יכול להיות.

חמד עמאר: אני יכול לתת לך חצי דקה, אבל לא מעבר.

יבגני סובה: לא – – –

חמד עמאר: ארבע דקות, אדוני, בבקשה.

קריאה: לא אמור להיות שר באולם?

יוראי להב-הרצנו: איפה השר?

קריאה: אלון שוסטר.

חמד עמאר: הוא מהסיעה שלך, מה?

יוראי להב-הרצנו: הוא לא מהסיעה שלי.

חמד עמאר: היה מהסיעה שלך.

יוראי להב-הרצנו: היה מהסיעה שלי.

יוראי להב-הרצנו: והשר שוסטר, אני אוהב ומכבד את השר שוסטר, אני שמח שהוא כאן להאזין לדבריי.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, רוחות של שלום ושלווה מנשבות במחוזותינו, יום חגיגי.

יוראי להב-הרצנו: כל הקלישאות והסופרלטיבים נאמרו ונשפכו ונטחנו ונלעסו.

יוראי להב-הרצנו: אז כן, בהחלט, חבריי, אני אוהב שלום, אני תומך בשלום ושמח ומברך על השלום עם חברינו החדשים מן המפרץ.

יוראי להב-הרצנו: בעיקר, כמו שראש הממשלה אמר, כי יש לנו הרבה רווח הדדי מההסכם הזה מול איחוד האמירויות.

יוראי להב-הרצנו: משום שסוף-סוף ראש הממשלה אולי יראה איך נראית מדינה שדואגת לצעירים שלה, שמאבחנת את הצעירים כאוכלוסייה מיוחדת שצריך להשקיע בה ולראות בה את מנוע הצמיחה העיקרי והמרגש של המדינה לעתיד, והפקרת הצעירים להישרדות לבדם היא הפקרת העתיד של המדינה.

יוראי להב-הרצנו: לפני ארבע שנים באיחוד האמירויות מונה שר שלם לענייני הצעירים, שאמה בנת סוהיל אלמצרווי שמו.

יוראי להב-הרצנו: צעיר מרשים בן 22 בזמן מינויו, בוגר תואר שני, שר שמשקיע את כל זמנו ומרצו לפעילות לקידום הצעירים האמירתים.

יוראי להב-הרצנו: פחות משנה לאחר מכן, אדוני היושב-ראש, השר הממונה הקים מרכז גג לאגד את כל הפעילות של הצעירים בשבע הנסיכויות, מרכז אחד מאוגד.

יוראי להב-הרצנו: מדובר במוקד מידע מקוון ונגיש שעוזר לצעירים עד גיל 35 לנווט את כל ההחלטות סביב הצמתים החשובים בחיים שלהם.

יוראי להב-הרצנו: גם במשבר הקורונה הצעירים לא נשכחו וקיבלו התייחסות ייעודית בתוכניות סיוע ממשלתיות באמירויות.

יוראי להב-הרצנו: נסיכות אבו דאבי, לדוגמה, הקימה קרן סיוע מיוחדת – ממשלתית, כן – עבור הצעירים, של עשרות מיליוני דירהאמים – כמעט בערכו של השקל.

יוראי להב-הרצנו: הקרן הזו מיועדת להקלה בשכר לימוד יסודי להורים לילדים קטנים הזקוקים לסיוע כלכלי.

יוראי להב-הרצנו: ובישראל, מרכזי הצעירים מתחננים ליחס אבל נופלים בין הכיסאות של 36 שרים ו-36 משרדים ממשלתיים.

יוראי להב-הרצנו: הם צריכים עזרה אבל לא מקבלים אותה מהם.

יוראי להב-הרצנו: בישראל, אתמול, מפילים הצעת חוק שלי שמציעה הקלות כלכליות לסטודנטים בזמן הקורונה; נכנעים ללחץ של השר להשכלה גבוהה, שמתאמץ להשאיר את שכר הלימוד על כנו; מפילים את תוכנית הסיוע הכלכלי היחידה שעל הפרק ולא מציעים שום חלופה אחרת לסיוע לסטודנטים בישראל.

יוראי להב-הרצנו: חברים, לצערי, בישראל מדירים בשיטתיות את הצעירים מכל תוכניות הסיוע הממשלתיות ויוצרים דור אבוד של מאות אלפי אזרחים שנשכחים מאחור.

יוראי להב-הרצנו: אז, חבריי חברי הכנסת, אני מברך על היום הזה ועל ההסכמים האלה כי הם באמת חשובים, כי אולי אולי השיח המשותף עם האמירויות – מופרך ככל שזה יישמע – אולי דווקא זה מה שיזכיר לממשלה המנותקת הזאת איך נראים סדרי עדיפויות נכונים ואיך דואגים לעתיד המדינה, איך דואגים לא דרך הסכמים שכתובים על נייר והבטחות ודיבורים, אלא במעשים ומיזמים והשקעה נכונה בצעירים, שיביאו לשגשוג אמיתי בווילה המרהיבה שלנו בג'ונגל.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חוה אתי עטייה, עד ארבע דקות, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: אני עמדתי בזמנים?

חמד עמאר: אתה גדול.

חוה אתי עטייה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד השר חבר הכנסת אלון שוסטר, מכובדיי כולם, רבותיי חברי הכנסת, זו השעה לשלום תמורת שלום.

חוה אתי עטייה: אני מברכת את ראש הממשלה בנימין נתניהו שהביא הסכם שלום בין מדינת ישראל לבין איחוד האמירויות הערביות ובחריין.

חוה אתי עטייה: הסכם שהעיקרון שלו בפעם הראשונה הוא שלום תמורת שלום, שלום מתוך עוצמה וחוזק.

חוה אתי עטייה: אפילו גדולי הספקנים אינם יכולים שלא להסיר את הכובע נוכח הסכם השלום שיצר ראש הממשלה.

חוה אתי עטייה: בפעם הראשונה בהיסטוריה הכירו בעוצמה וביכולות שלנו.

חוה אתי עטייה: ישראל היא מדינה ששואפת ליחסי שלום ונורמליזציה פתוחים וגלויים עם כל מדינות ערב.

חוה אתי עטייה: כבר לפני שנים איחוד האמירויות הערביות גילה את היתרון שבקשר עם ישראל.

חוה אתי עטייה: בעקבות ההסכם נוצר וייווצר שיתוף פעולה בהשקעות, בתיירות, באנרגיה, בטכנולוגיה, בהייטק ועוד, ובתקופה זו – במאבק העיקש במגפת הקורונה, גם בתחומי המחקר והפיתוח והטכנולוגיה נגד התפשטות הנגיף.

חוה אתי עטייה: הסכם זה הוא רק ההתחלה.

חוה אתי עטייה: הסכר נפרץ ומדינות סוניות נוספות צובאות על דלת השלום של מדינת ישראל.

חוה אתי עטייה: גם לאחר שהגענו להסכם ההיסטורי הזה עדיין יש אנשי מלחמה התוקפים מבית ומבחוץ.

חוה אתי עטייה: הפלסטינים, העם שלא היה ולא נברא, אנשי מלחמה המתנגדים להסכם שלום בכל תוקף, מאשימים בבגידה את השותפים לשלום.

חוה אתי עטייה: לאחר הניצחון במלחמת ששת הימים החלה מדינת ישראל ליישב ביהודה ובשומרון, בבקעת הירדן וברמת הגולן.

חוה אתי עטייה: העבר ההיסטורי של העם היהודי פורח בעזרת ההתיישבות באזורים אלו, אך לצערנו ללא החלת החוק הישראלי.

חוה אתי עטייה: הפלסטינים והשמאל, כל אחד ממקומו, הם אנשי מלחמה בעת שלום.

חוה אתי עטייה: במקום להחיל ריבונות הם רוצים להקים מדינה פלסטינית.

מיקי לוי: מהר מאוד למדה.

חוה אתי עטייה: הריבונות של עם ישראל היא על כל ארץ ישראל והיא כורח המציאות.

חוה אתי עטייה: מדובר בריבונות על רמת הגולן, על בקעת הירדן ועל יהודה ושומרון.

חוה אתי עטייה: כוחה של הריבונות טמון בהבטחה המקראית: "לזרעך אתן את הארץ הזאת".

חוה אתי עטייה: נתינה היא בעלות.

חוה אתי עטייה: אלוקים הבטיח לאברהם אבינו וגם לאבותינו יצחק ויעקב שארץ ישראל היא שלנו לעד.

חוה אתי עטייה: אנו חייבים להבטיח את הריבונות ולקדם חקיקה להחלת החוק הישראלי על כל מרחבי ההתיישבות ולחזק את ההתיישבות בכל רחבי ארץ ישראל.

חוה אתי עטייה: עלינו להמשיך ולפעול למען הקצאת משאבים הנדרשים לחיזוק ההתיישבות, למרקם החיים ולנוכחות הישראלית ולביטחון ברחבי המדינה.

חוה אתי עטייה: עוד אנחנו חייבים להגביר את הפעילות נגד הטרור, ואחר כך סיכול תוכנית הרשות הפלסטינית לסיפוח זוחל ולקביעת עובדות בשטח .C כך נעניק סוף-סוף לחצי מיליון המתיישבים את הזכות לחיים נורמטיביים עם שירותים זמינים של מים וחשמל.

חוה אתי עטייה: דין בית אל ואריאל כדין כרמיאל וגבעת שמואל.

חוה אתי עטייה: כחברה בשדולה למען ארץ ישראל אני מאמינה שנמשיך לפעול ולהיות כוח חזק ומאוחד למען השמירה על שטחי ארץ ישראל ונטרפד כל ניסיון של הכרה במדינה פלסטינית, שתהיה מדינת טרור.

מיקי לוי: אבל נתניהו אמר – – –

חמד עמאר: היא אמורה לסיים, חבר הכנסת מיקי לוי.

חוה אתי עטייה: ריבונות ישראל בארץ ישראל היא המוקד של געגועיו, של חלומותיו, של כל יהודי השואף לחזק את ארצו.

חוה אתי עטייה: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה.

מיקי לוי: הבוס שלך אמר שתי מדיניות לשני עמים.

מיקי לוי: אמר.

חוה אתי עטייה: הוא לא אמר.

מיקי לוי: לא אמר?

מיקי לוי: נאום בר-אילן, לא אמר?

מיקי לוי: זה שאמרת "שמאל" זה הכי חשוב.

מיקי לוי: שמאל עוין.

חמד עמאר: בבקשה, אדוני.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, השעה כרגע 16:30, באבו דאבי זה 17:30.

יבגני סובה: תארו לעצמכם שהטלוויזיה באבו דאבי כרגע – זה פריים טיים, נכון?

יבגני סובה: השעה 17:30 – עושה את השידור של ערוץ הכנסת עכשיו.

יבגני סובה: מה רואים שם תושבי אבו דאבי או דובאי, מה הם רואים?

יבגני סובה: רואים אולם ריק.

יבגני סובה: כנסת ישראל מאשרים את ההסכם, יושבים פה אחד, שניים, שלושה, ארבעה, חמישה, שישה, שבעה ח"כים – מה יחשבו עלינו השותפים לשלום שלנו?

חמד עמאר: שבעה ח"כים, ואתה שמונה, ואני תשעה.

יבגני סובה: אני, לצערי, לא יודע להגיד בערבית, אבל הייתי פונה אליהם עכשיו בערבית בשביל להסביר: אל תתייחסו לתמונה הריקה הזאת.

יבגני סובה: שמענו בבוקר את ראש הממשלה שהוא מתגאה: אני ואני ואני ואני – ואגב, אנחנו מברכים על ההסכם – אבל, אדוני ראש הממשלה, אלפים, אלפים עבדו על ההסכמים האלה עוד בשנות התשעים.

יבגני סובה: כמה אנשים תרמו לזה בתחילת 2000?

יבגני סובה: כמה אנשים סיכנו את החיים שלהם בשביל שאתה תוכל לעמוד כאן על הדוכן ולהגיד: אני הבאתי את ההסכם הזה?

יבגני סובה: אדוני ראש הממשלה, לא אתה, זו מדינת ישראל.

יבגני סובה: נכון שאתה חתמת בבית הלבן, נכון שאתה תיכנס להיסטוריה, אבל יש לנו הרבה שאלות קשות, ויש שאלות גם באשר להבטחות שלך, אדוני ראש הממשלה, שנתת לפני הבחירות, כי אתה, אדוני ראש הממשלה, לא קיבלת מנדט מהעם להסכם הזה.

יבגני סובה: להזכיר לך, אדוני ראש הממשלה, עם מה הלכת לבחירות?

יבגני סובה: שלוש פעמים הבטחת ריבונות בבקעת הירדן ויהודה ושומרון, ואמרנו: אתה רוצה ריבונות?

יבגני סובה: קח את הצעת החוק שלנו, של ישראל ביתנו, תעביר את זה.

יבגני סובה: במקרה הזה היינו תומכים גם בהסכם הזה, כי ההסכם הזה הוא מעבר לתפקיד ראש הממשלה, הוא מעבר ל"אני" שלך.

יבגני סובה: דרך אגב, אני תמיד שואל: מי כותב לו נאומים, לראש הממשלה?

יבגני סובה: מי כותב לו? הרי הרבה פעמים אתה אומר: נושא כל כך חשוב מתמסמס בגלל ביטויים או בגלל ציטוטים לא נכונים.

יבגני סובה: דרך אגב, היום ראש הממשלה ציטט את הסופר הרוסי הקלאסי לב טולסטוי, מצטט את "מלחמה ושלום", שזו הספרות שכל ילד סובייטי ורוסי יודע וזו קריאת חובה.

יבגני סובה: הוא רק שכח להוסיף, למרות שהוא לא חייב להוסיף, שטולסטוי היה אנטישמי במקור.

יבגני סובה: כשהיה משפט דרֵייפוס, אדוני היושב-ראש, שאלו את טולסטוי: אתה תתמוך בדרֵייפוס?

יבגני סובה: יש לך משהו להגיד על משפט דרַייפוס, כמו שאומרים בעברית?

יבגני סובה: אז הוא אמר:

יבגני סובה: אני לא מכיר מי זה דרייפוס, אני מכיר הרבה דרייפוסים, שכולם אשמים.

יבגני סובה: זה מה שהוא אמר באשר ליהודים.

יבגני סובה: אז אדוני ראש הממשלה, וכל מי שכותב לו נאומים, לפני שאתה מצטט את האנשים לפחות תבדוק מה זיקתם לעם היהודי ולאנטישמיות, כי לא נהוג במדינת היהודים לצטט אנטישמים, נכון?

יבגני סובה: אני רוצה להגיד עוד דבר אחד.

יבגני סובה: ההסכם הזה, כמו שאמרתי, האם הוא טוב?

יבגני סובה: אני לא יודע.

יבגני סובה: האם ההסכם הזה הוא היסטורי?

יבגני סובה: אין ספק שהוא היסטורי.

יבגני סובה: האם ההסכם הזה יביא לנו שגשוג כלכלי וישפר את מצב הזוגות הצעירים, העסקים הקטנים?

יבגני סובה: לא יודע.

יבגני סובה: אני כמעט יודע שזה לא יביא לשגשוג.

יבגני סובה: האם ההסכם הזה ייכנס להיסטוריה וכולם ידברו עליו?

יבגני סובה: בוודאי שידברו עליו.

יבגני סובה: ולכן, לפני שאנחנו מתגאים עם הברכות שלנו, אדוני היושב-ראש, אז מן הראוי לתת להסכם איזה זמן.

יבגני סובה: כל הסכם היסטורי, ויש פה אנשים שהרבה יותר מנוסים ממני באולם הזה, נמדד לאורך הזמן.

יבגני סובה: בואו ניפגש פה בעוד 20 שנה, נשב, נציין 20 שנה להסכם עם איחוד האמירויות ואז נקיים דיון באולם מלא, עם שידור חי באבו דאבי, ונגיד שסוף-סוף יש לנו הסכם טוב: 20 שנה של פריחה, שגשוג ושלום אמיתי בין עם ישראל לבין העולם הערבי.

יבגני סובה: עד אז בואו נהיה קצת יותר צנועים, ואיך אומרים, נמצא את עצמנו ונדע את מקומנו גם בהיסטוריה העולמית.

יבגני סובה: תודה רבה לך, אדוני.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת יאיר גולן, בבקשה, ארבע דקות, אדוני.

חמד עמאר: אני אפעיל את הזמן ברגע שתתחיל.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אך בהחלט מצומקת משהו.

קריאה: איכותית.

יאיר גולן: היום הזה מתנהל תחת צל כבד.

יאיר גולן: המשבר הפוליטי, הבריאותי והכלכלי החמור בתולדות ישראל מטיל צל על היום הזה, וכל אלה יחדיו מאיימים לחרב את הלכידות הישראלית.

יאיר גולן: ובכל זאת, לא ארחיב בנושא זה מפאת חגיגיות היום.

יאיר גולן: ביום הזה אנחנו נדרשים לאשר הסכם שפרטיו לא ידועים לנו, הסכם שהממדים הביטחוניים שלו לא הוצגו לכנסת, לא נדונו בוועדת החוץ והביטחון.

יאיר גולן: לא מן הנמנע שההסכם הזה יהיה פתח לתקלה ביטחונית חמורה.

יאיר גולן: ובכל זאת, לא ארצה להרחיב בנושא זה.

יאיר גולן: אני רוצה לדבר על ממד אחד בהסכם, והוא הממד של עצירת תהליך הסיפוח.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, עצירת תהליך הסיפוח אינה מספקת.

יאיר גולן: כנסת ישראל צריכה להכריע את הכרעת דורנו: סיפוח או היפרדות; סיפוח של מיליוני פלסטינים לתוך שטח מדינת ישראל תוך אובדן הרוב היהודי, הרס הדמוקרטיה וגזירת גורלה של ישראל לעתיד של מלחמת אזרחים מתמדת, או היפרדות מהפלסטינים, קביעת גבולות ברורים, פתיחת פתח לפיוס עם הפלסטינים וחתירה אמיתית לביטחון ושלום.

יאיר גולן: הסכמי ידידות עם מדינות ערב הם בבחינת התפתחות חיובית אך לא מספקת.

יאיר גולן: עלינו, נציגי העם, ליטול יוזמה, לגלות אחריות, להיפרד מהפלסטינים, לממש את החלום הציוני עד תומו, כלומר, מדינה שהיא ביתו הלאומי של העם היהודי; מדינה דמוקרטית ושוויונית היודעת להגן על עצמה; מדינה משגשגת כלכלית ותרבותית, החותרת לשלום עם כל שכנותיה וכל אויביה כדי להבטיח באופן המוצלח ביותר את ביטחונה, כדי להבטיח באופן המוצלח ביותר את רצון צעיריה לחיות בה ולבנות בה את עתידם.

יאיר גולן: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בבקשה.

יבגני סובה: יאיר, גם כשאנחנו חלוקים מדינית ופוליטית עדיין יש כבוד, וזה הכי חשוב.

חמד עמאר: אחריו – חבר הכנסת עפר שלח.

חמד עמאר: ארבע דקות, אדוני.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש – –

חמד עמאר: עכשיו הפעלתי לך את השעון.

יצחק פינדרוס: – – ידידיי חברי הכנסת, אנחנו מתחילים את התורה השבת.

יצחק פינדרוס: אלי, כידוע, מתפלל קבוע בבית הכנסת, הוא יודע שאנחנו השבת מתחילים את פרשת בראשית.

יצחק פינדרוס: והתורה מתחילה מבריאת העולם: "בראשית ברא אלוקים את השמים ואת הארץ".

יצחק פינדרוס: ידוע, לפחות לאלה שקוראים בתורה, הרש"י הראשון בתורה, שאומר: למה התורה מתחילה מבראשית ברא אלוקים את השמים והארץ?

יצחק פינדרוס: הרי החלק של הציוויים של העם היהודי מתחיל מחומש שמות, "החדש הזה לכם ראש חדשים" – על חודש ניסן, על יציאת מצרים; משם גם התחילה גאולת ישראל.

יצחק פינדרוס: למה אתה מתחיל מ"בראשית ברא אלוקים", למה זה משנה?

יצחק פינדרוס: רש"י מביא את מאמר חז"ל.

יצחק פינדרוס: אמר רבי יצחק: העולם נברא על ידי הקדוש ברוך הוא.

יצחק פינדרוס: כשיבואו בני ישראל לארץ ישראל ויבואו ויגידו להם: ליסטים אתם, מה לקחתם את חבל הארץ הזה?

יצחק פינדרוס: היו כנענים לפניכם שם, היו עוד עמים לפניכם שם, מי נתן לכם רשות להיכנס לארץ הזאת?

יצחק פינדרוס: גנבים אתם.

יצחק פינדרוס: אז נגיד להם: הקדוש ברוך הוא ברא את העולם, "ברצונו נתנה להם, ברצונו נטלה מהם".

יצחק פינדרוס: היחידי שיכול לקחת חבל ארץ מארץ ישראל ולתת אותו לעם ישראל, או לקחת חבל ארץ מעם ישראל זה הקדוש ברוך הוא.

יצחק פינדרוס: אין לאף בן תמותה זכות לא לקחת ולא לתת.

יצחק פינדרוס: אבל מכיוון שאנחנו היום לא בהסכם מדיני, ואני מקווה, בכל אופן, שאין לו חלק חסוי שאומר שבגלל זה נחזיר או ניקח או ניתן – אני חושב שזה דבר מבורך.

יצחק פינדרוס: מייד אחרי מאורעות תרפ"ט, הרב זוננפלד, שהיה דרך אגב חוד החנית במלחמה של הציבור האמוני בארץ ישראל מול התנועה הציונית אז, כתב במכתב מפורסם מאוד בערבית, "האמת והשלום אהבו", לעמים הערבים באזור, ואמר להם באותו מכתב, והיום אנחנו רואים את זה: השלום בסופו של דבר יבוא בין המאמינים.

יצחק פינדרוס: השלום בסופו של דבר יבוא בין אלה שמאמינים באל אחד, מאמינים בבריאת העולם.

יצחק פינדרוס: ואנחנו אכן רואים את ידידתנו ארצות הברית.

יצחק פינדרוס: הנשיא טראמפ – שמתגאה באמונה, וחוזר על זה פעם אחר פעם, לפעמים אנחנו אפילו קצת מסמיקים מכמה שהוא מזכיר את החלק האמוני, שפה קצת אולי לפעמים יש כאלה שקצת פחות, אבל את החלק הזה הוא מזכיר בצורה גאה – הוא עשה חיבור עם המאמינים המוסלמים ועם היהודים, כדי להגיע להסכמה של שלום בלי קשר לחלקים ששייכים לבורא עולם.

יצחק פינדרוס: ודבר זה הוא מבורך, כפי שאמרתי.

יצחק פינדרוס: אני מקווה שאין חלקים נסתרים שאנחנו לא יודעים עליהם.

יצחק פינדרוס: אבל אדוני היושב-ראש, אנחנו נסיים, נעשה עסקים עם איחוד האמירויות, נעשה עסקים עם עוד מדינות, תתפתח הכלכלה, ומדינת ישראל תצטרך הרבה מאוד כסף אחרי המשבר הזה, זה נכון.

יצחק פינדרוס: אבל דבר אחד, וזו כן אחריות שלנו, את זה אנחנו לא יכולים להטיל על אף אחד אחר, על אף אחד אחר – השלום האמיתי פה, בינינו, יושבי הארץ הזאת, חבל הארץ הזאת.

יצחק פינדרוס: ועל הדבר הזה, על מה שקרה פה בחודשים האחרונים, בשנה האחרונה, השסע הנוראי שקרה פה, השסע והקרע והשנאה והקיטוב.

יצחק פינדרוס: ואני אומר לכם את זה עכשיו לא בקלישאות, תצאו החוצה – אולי בגלל הסגר לא תפגשו מספיק אנשים – רבותיי, יש פה שסע נוראי, שנאה, איבה וקיטוב.

יצחק פינדרוס: ובדבר הזה אנחנו צריכים להתעשת.

יצחק פינדרוס: ואתם יכולים להפיל אחריות אחד על השני, זה אשם, פלוני אשם, אלמוני אשם.

יצחק פינדרוס: כולנו, אני אומר לכם, כולנו פה אשמים.

חמד עמאר: לסכם, בבקשה.

יצחק פינדרוס: ואנחנו צריכים לעשות חשבון נפש על הדבר הזה, ולזכור: זאת האחריות שלנו.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת עפר שלח, בבקשה, עד ארבע דקות.

יבגני סובה: פינדרוס, זה דבר תורה, פינדרוס, היית יכול לעצור את השעון.

יבגני סובה: דבר תורה זה בלי שעון.

יבגני סובה: נכון?

יבגני סובה: ככה אמרו לנו אתמול.

יבגני סובה: כששר הדתות דיבר דבר תורה הוא ביקש לעצור את השעון.

חמד עמאר: אני מסכים איתך.

יבגני סובה: אין, דבר תורה לא כפוף לשעון.

חמד עמאר: אני מסכים איתך, אין לי שום בעיה עם זה.

עפר שלח: תורה של מי?

עפר שלח: תודה, אדוני.

עפר שלח: ראשית, ראוי לברך.

עפר שלח: כמי שיותר משש שנים קורא לראש הממשלה לנצל את הסיטואציה שנוצרה באזור, את השבר הגדול שנוצר באזור בין המדינות שואפות היציבות לבין האסלאם הרדיקלי, לנצל אותו כדי לבצר את מעמדה של ישראל באזור, כדי – מה שראש הממשלה לא עושה – להוביל להיפרדות בינינו לבין הפלסטינים, שחיונית לעתידה של ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית, אז כשלפחות עושים חלק מזה, ראוי לברך.

עפר שלח: וראוי לברך על עוד דבר כמובן, והוא ההורדה, לפחות הזמנית, ואני מקווה הקבועה, של הרעיון ההזוי והמופרך של סיפוח חד-צדדי, שהוא רעיון שיקבע לחלוטין את מצב המלחמה בינינו לבין שכנינו וימנע את ההיפרדות הזאת שלנו מן הפלסטינים, שכאמור היא חיונית לעתידה של ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.

עפר שלח: אז שני הדברים האלה, את אחד מהם כמובן ראש הממשלה מסתיר, מסתיר מהצד הזה של הבית.

עפר שלח: רעיון הסיפוח ירד; אם הוא יחזור, ככל הנראה המדינות, גם איחוד האמירויות וגם בחריין ובוודאי מדינות נוספות שאולי יש להן כוונות להצטרף, ירדו מההסכם הזה.

עפר שלח: אם יהיו חילופי שלטון או חילופי ממשל בארצות הברית, ודאי שהוא ירד.

עפר שלח: ואם ניצלנו מהצרה הזו, רק על זה דיינו, כי ראש הממשלה התכוון לה בשיא הרצינות, מתוך ידיעה – ואני מכיר את השקפותיו האמיתיות של ראש הממשלה לא רק מנאום בר-אילן אלא גם מפורומים יותר סגורים – מתוך ידיעה איזה נזק זה יגרום.

עפר שלח: ומכאן מה שאין לברך עליו, קודם כול ההסתרה.

עפר שלח: נכון, אין נספח סודי שבו מופיע שישראל תאשר למכור מטוסים מתקדמים וציוד צבאי מתקדם אחר לאיחוד האמירויות ואולי למדינות נוספות.

עפר שלח: לא צריך את זה.

עפר שלח: מי שמכיר את חוק ה-QME, את החוק שמבטיח לישראל יתרון איכותי, יודע שלא צריכה להיות הסכמה בכתב של ישראל לעניין הזה.

עפר שלח: זה שיש לזה הסכמה, זה שההסכמה הזאת תבוא לידי ביטוי בזה שהמדינות האלה ירכשו ציוד צבאי מתקדם שהן לא היו יכולות לרכוש אם ישראל הייתה מתנגדת, זה שזה יכול לפתוח מדרון חלקלק שבו מדינות שנמצאות יותר קרוב אלינו ומסכנות אותנו יותר ירכשו ציוד כזה – את כל הדברים האלה אתם יודעים, גם ראש הממשלה יודע, אבל הוא מסתיר.

עפר שלח: הדבר השני שאין לברך עליו הוא הרהב.

עפר שלח: התיאור של זה כהסכמי שלום תמורת שלום עם מדינות – חבר הכנסת אבידר, תזכיר לי מתי נפגע, לא עלינו, חייל ישראלי בהיתקלות עם מחבל מאבו דאבי, אני אשמח לדעת.

עפר שלח: מתי היינו בכלל במצב מלחמה אמיתית עם המדינות האלה?

עפר שלח: אז זה טוב שהגענו איתן להסדר הזה, אבל מה, הרהב הזה מזכיר לי את הרהב הנוכחי של ראש הממשלה על הצלחת הסגר.

עפר שלח: אני לא יודע אם ראיתם את הכותרת:

עפר שלח: הסגר הוא הצלחה אדירה, כל אירופה מסתכלת עלינו.

עפר שלח: ועל זה כבר אמרתי שאם אנחנו נפסיק לנסוע במכוניות, כל אירופה תסתכל על הצלחתנו במיגור תאונות הדרכים, אין ספק בכלל.

יבגני סובה: ועל איכות הסביבה.

עפר שלח: גם איכות הסביבה.

עפר שלח: והדבר האחרון והחשוב מכולם, ההסכם הזה מביא לשיפור בסחר, הוא מביא לשיפור באווירה האזורית.

עפר שלח: הוא לא נוגע באמת בבעיה האמיתית של חיינו.

עפר שלח: הבעיה האמיתית של חיינו בהקשר הזה, השר שוסטר, לא מונחת באבו דאבי, 2,000 קילומטר מפה, ולא בבחריין.

עפר שלח: היא מונחת קילומטרים ספורים מפה, בתוך השטח השיפוטי של העיר שבה אנחנו מדברים עכשיו, והיא העובדה שאנחנו שולטים על עם אחר, שחיילינו קמים מדי בוקר למשימה של שלטון על עם אחר.

עפר שלח: העם האחר הזה משולב בתוכנו בצורה שמאיימת על קיומנו, על פי ההגדרה של האבות המייסדים, ההגדרה שכולנו חיים איתה, ההגדרה שכולנו שואפים אליה, של מדינה יהודית ודמוקרטית.

עפר שלח: ובזה לבנימין נתניהו אין שום רצון ושום יכולת לטפל.

עפר שלח: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת אלי אבידר, בבקשה.

חמד עמאר: אחריו – השר אלון שוסטר.

אלי אבידר: השר שוסטר, מה עם המשלוחים החיים?

אלון שוסטר: יש פה – – –

אלי אבידר: אני לא יודע מה עם המשלוחים החיים.

אלי אבידר: כל כך הרבה טבעונים הצביעו לכחול לבן, בסוף אין משלוחים חיים, לא יודע למה.

עפר שלח: זה בעיקר השוורים הצביעו לכחול לבן, כי אתה יודע מה ההבדל בינם לבין הפרים, מה אין להם.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ברגעים אלה נשלח בשמי מכתב מעורכי הדין קלעי-רוזן לראש הממשלה, שר המשפטים, שר האוצר והיועץ המשפטי לממשלה, המבקש להפסיק מיידית לשלוח אזרחים לבידוד על בסיס איכוני השב"כ בלבד.

אלי אבידר: כמו כן, על המדינה לפצות את האזרחים שכבר הוכנסו לבידוד על בסיס האיכונים מבלי שניתנה להם האפשרות לבצע בדיקת נשאות.

אלי אבידר: מהיום הראשון שבו הכניסו את השב"כ לטלפונים בתקנה לשעת חירום כמו גנבים, באשמורת השנייה של הלילה, אמרתי שראש הממשלה פועל ממניעים זרים.

אלי אבידר: לא הקורונה עניינה אותו, מאחר שהטכנולוגיה של השב"כ אינה מדויקת ואינה מיועדת לכך.

אלי אבידר: ימותו מיליונים, זעקו ראש הממשלה ושופריו, וכאן, במליאת הכנסת, ב-24 בחודש יוני השנה, בישיבת המליאה שאישרה את חוק הסמכת השב"כ, אמר השר יובל שטייניץ: זו הטכנולוגיה המדויקת ביותר, היא תמנע הדבקה.

אלי אבידר: השר שטייניץ שיקר במצח נחושה.

אלי אבידר: האקדמיה ללשון העברית חייבת למצוא מושג הולם לנתניהו ושופריו, המילה "שקר" אינה הולמת את המציאות.

אלי אבידר: 60% מהאזרחים שקיבלו סמ"ס מהשב"כ והגישו ערעור לא נכנסו לבידוד.

אלי אבידר: כל בעלי הטלפונים החכמים יכלו לבדוק את מסלול ההליכה שלהם, התנועה שלהם, בגוגל, הם שלחו למשרד הבריאות תמונת מסך ושחררו אותם.

אלי אבידר: אבל מה על מיליון הטלפונים הלא-חכמים שיש בידי ציבורים, חלקים מהאוכלוסייה המבוגרת, החרדית, הערבית?

אלי אבידר: הם לא יכולים להוכיח, וגם לא יודעים להתעמת עם הרשויות.

אלי אבידר: מכניסים אותם לבידוד בסמ"ס והם לא אומרים מילה.

אלי אבידר: ומה על הפגיעה בפרנסה?

אלי אבידר: חלקם מפרנסים משפחות גדולות, ריבונו של עולם.

אלי אבידר: לליברלים בליכוד שמחפשים בימים אלה מפלגה אחרת, אני רוצה להזכיר שחברי הכנסת שקד ובנט תמכו בהתלהבות בהכנסת השב"כ לטלפונים.

אלי אבידר: זה ימנע קריסה כלכלית, הם זעקו; בדיוק ההפך, זה הרס את הכלכלה.

אלי אבידר: שקד ובנט גם תמכו במניעת ההפגנות.

אלי אבידר: אין ספק, רבותיי, פשיזם זה לא רק שם של בושם.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, אין מנוס מלומר בצורה ברורה: נתניהו רצה את השב"כ בטלפונים כדי לעצור הפגנות, וגם להכין את הקרקע לחילופי ראש השב"כ בחודשים הקרובים.

אלי אבידר: סיוט, חלום בלהות לכל דמוקרטיה אם ראש השב"כ בעת הזאת היה ג'ון אדגר הובר, או בעברית מאיר בן שבת.

אלי אבידר: חברותיי וחברי הכנסת, חילול חירות האזרח היה תמיד הסעד האחרון שאליו פנה השלטון כשהיה צורך אמיתי להציל חיים מסכנת טרור.

אלי אבידר: בחודשים האחרונים הפכנו לדמוקרטיה היחידה בעולם שחיללה את חירות האזרחים בשם חרדה מזויפת.

אלי אבידר: כולי תקווה שהקואליציה תתעשת, ואם לא, נבקש סעד מבג"ץ לפני שהקואליציה ההרסנית הזאת תתחיל לנהוג ב-D-9.

אלי אבידר: הדמוקרטיה מדממת, הלב דואב.

אלי אבידר: בזכותם המפוקפקת של נתניהו, מירי רגב, מיקי זוהר ושלמה קרעי חדלנו להיות אור לגויים, הפכנו להיות חושך לגויים.

אלי אבידר: חברותיי וחברי הכנסת, נתניהו ינצח כשאנחנו נרים ידיים, ואנחנו לא נרים ידיים.

אלי אבידר: במוצ"ש הקרוב נעלה לירושלים, נפגין בבלפור מול מעונו הרשמי של מחריב הדמוקרטיה.

אלי אבידר: לא נזוז מילימטר עד שיתפטר.

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: דיוק אדיר, ארבע דקות בדיוק, כל הכבוד.

אלי אבידר: ולגבי ההסכם, אני תומך בהסכם, הוא גדול יותר מנתניהו ומממשלתו.

יאיר גולן: על זה נאמר: קשה באימונים, קל בקרב.

חמד עמאר: חבר הכנסת השר אלון שוסטר, בבקשה.

משה אבוטבול: תכננו לבוא במוצאי שבת, עכשיו כבר לא נבוא.

אלי אבידר: יש מניין.

משה אבוטבול: יש מניין?

משה אבוטבול: ברכת הלבנה.

חמד עמאר: אחריו – חבר הכנסת יעקב מרגי.

אלון שוסטר: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אנחנו מציינים והיום, ונקבל, אני מבין, הסכם מצוין, שאינו פורם את הקשר הגורדי – עתיד שני העמים שחיים מעבר לירדן.

אלון שוסטר: שני הדברים נכונים.

אלון שוסטר: לפני כמה ימים פגשתי לראשונה, פנים אל פנים, אזרח איחוד האמירויות.

אלון שוסטר: זו הייתה פגישה לבבית, נרגשת, שעסקה בייצור מזון, בדאגה משותפת לבני אדם באשר הם.

אלון שוסטר: מפגש יחידי זה יש בו עבורי עולם ומלואו.

אלון שוסטר: יש בו את קבלת המענה לכמיהה העמוקה שלנו להכרה בזכותנו להקים בית לאומי במולדתו של העם היהודי.

אלון שוסטר: יש בו את ההכרה בשייכותו לאזור שלנו, בני העם היהודי, שהתקבצנו לכאן מן הגולה ובונים מדינה עם אחינו המוסלמים, הדרוזים, הנוצרים והצ'רקסים.

אלון שוסטר: אומנם אין בהסכם זה משום קידום ממשי של הסכם מדיני עם שכנינו הפלסטינים, אך יש בו משום הוכחה שבני אברהם-אברהים אכן יכולים לקיים יחסים שוויוניים והוגנים.

אלון שוסטר: תהליך ההגעה אל ההסכם ההיסטורי כלל בתוכו, אדוני היושב-ראש, הליכה על הסף לקראת טעות היסטורית – לא פחות – בדמות מהלך מדיני חד-צדדי ביחס לשטחי יהודה ושומרון.

אלון שוסטר: לשמחתו של רוב מכריע מתושבי מדינת ישראל, ידידינו הטובים בממשל האמריקאי שמעו את מה שהיו צריכים לשמוע מחלק מהצמרת המדינית והביטחונית בישראל, והטעות ההיסטורית נבלמה.

אלון שוסטר: עם בלימתה נפתח הפתח להישג החשוב שאנחנו מציינים היום.

אלון שוסטר: בכך קיבלנו בונוס משמעותי על התנהגות שקולה ואחראית.

אלון שוסטר: כשר החקלאות ופיתוח הכפר אני רואה בהסכם הזה הזדמנות גדולה עבור הסקטור החקלאי בישראל.

אלון שוסטר: ידע רב נצבר אצלנו בתחום החקלאות, ובישראל קיימים פיתוחים וטכנולוגיות חקלאיות פורצי דרך.

אלון שוסטר: אלו יפגשו את התשוקה של אנשי איחוד האמירויות לביטחון מזון ואת השאיפה שלהם להביא את האמירויות לעצמאות בתחום ייצור המזון במהלך העשור הקרוב.

אלון שוסטר: כבר בימים אלו אנו מתחילים לרקום עבודה משותפת עם המשרד המקביל לנו באמירויות.

אלון שוסטר: השיחות שקיימתי עם הגב' מרים אל-מהירי, השרה לביטחון מזון ומים של איחוד האמירויות, היו לבביות, והסכמי שיתוף הפעולה לא יאחרו להגיע.

אלון שוסטר: שיתוף הפעולה ישרת לא רק את שתי המדינות השותפות להסכם; בשיחותינו דיברנו גם על הירתמות משותפת לתיקון עולם, במינוח היהודי: נפעל יחד למען המאמץ הגלובלי בהתמודדות מול משבר האקלים.

אלון שוסטר: נפעל יחד כדי לחזק את יכולות ייצור המזון, ונהפוך אותו לזמין יותר ובריא יותר, תוך אחריות סביבתית, למען הדורות הבאים בעולם כולו.

אלון שוסטר: הרי פסקה מתוך ההסכם, המתייחסת לתחום החקלאות וביטחון המזון: "הצדדים מכירים בחשיבות הגדולה של פיתוח חקלאי בר-קיימא, בהכירם את תפקידו החיוני לאבטחת הביטחון התזונתי ולשמירת איכות הסביבה.

אלון שוסטר: הם ישתפו פעולה כדי להביא למיצוי טכנולוגיות קיימות, להקל על שיתופי פעולה חדשים, לשתף ולפתח ידע, טכנולוגיות וגישות חדשניות בתחום חקלאות המדבר, טכנולוגיות השקיה, חקלאות במי ים רדודים, ייצור בר-קיימא של מזון דגים מזין והשבחת זרעים באקלים חם ולח".

אלון שוסטר: הבה נתלכד, חבריי חברי הכנסת, סביב המהלך החשוב, ונראה בו פתח לחימום היחסים עם מדינות ערביות ומוסלמיות נוספות.

אלון שוסטר: הבה ננצל את היעד החיובי הזה כדי לחזור ולשפר את יחסינו עם ירדן ועם מצרים, ובעיקר עם הרשות הפלסטינית, במטרה לקדם את המהלך המדיני גם עם שכנינו לארץ היפה והמיוסרת שלנו.

אלון שוסטר: ראש הממשלה וראש הממשלה החלופי, שמתכנסים כעת כדי לנסות להיחלץ מהקורונה, עלינו לקחת דוגמה מההסכמה הרחבה על הסכם זה למען ייצוב ממשלה שכל משימתה היא אחדות חברתית, אחריות בריאותית ושגשוג כלכלי, לצד שמירת ביטחון ישראל ומקומה בין העמים.

אלון שוסטר: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת יעקב מרגי, בבקשה, אדוני.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, אם רוב שרי ממשלת ישראל, ובמיוחד ראש הממשלה, היו מדברים כמו השר שוסטר, מצבנו היה טוב יותר.

חמד עמאר: אל תשכח, גם דייק בזמנים.

חמד עמאר: ארבע דקות בדיוק.

משה אבוטבול: אבל למה אף אחד לא אמר מילים בספרדית?

יעקב מרגי: איפה אלי אבידר?

משה אבוטבול: שם, יושב – – –

חמד עמאר: את מי אתה מחפש?

יעקב מרגי: את אלי אבידר.

חמד עמאר: אני במקומו.

חמד עמאר: אין לך מה לדאוג.

חמד עמאר: בבקשה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדי השר, מעמד היסטורי בכנסת.

יעקב מרגי: כל פעם שיש נאומי שלום והסכם השלום מובא להצבעה וחתימה, אין ספק שזה מעמד מרגש.

יעקב מרגי: אני פונה מכאן: אדוני ראש הממשלה, מכובדי היושב-ראש, עם כל גודל המעמד, אני רוצה להתרגש אבל לא מצליח להתרגש, למרות כל מאמציי.

יעקב מרגי: אני לא מצליח להתרגש, כי העם היושב בציון מפולג, שסוע וקרוע לגזרים.

יעקב מרגי: יש באוויר אווירת מלחמה, אווירת ניתוק, אווירה של חוסר סולידריות.

יעקב מרגי: אתה יודע, ראש הממשלה, שאני יכול לעמוד כאן ולמנות את יתרונותיך והישגיך רבי-השנים – והם רבים – ממרום השנה ה-18 שלי בבית הזה, ואני מכיר ומוקיר את אותם יתרונות.

יעקב מרגי: אני שואל את עצמי: איך יכול להיות?

יעקב מרגי: איך יכול להיות שעם כל היכולות שלך אתה לא משקיע, ולו שעה או שעתיים בשבוע, כדי לרפא את הפצע, לאחות את הקרעים?

יעקב מרגי: למה אתה ממתין, למה אתה ממתין?

יעקב מרגי: אתה ממתין שהרחובות ידממו?

יעקב מרגי: אתה לא שומע את הקולות?

יעקב מרגי: ממילא את כל אותם מפגינים אתה לא שומע, ואני מבין אותך.

יעקב מרגי: ותתפלא, אני מבין אותך ומסכים איתך, כי שלטון מחליפים בבחירות, לא בדרך אחרת, במיוחד במשטרים דמוקרטיים, אבל את זעקות השבר, את נאקתה של החברה החרדית, שלא בטובתה ושלא באשמתה – כי אתה לא עושה גם לדכא את אותם מכחישי קורונה בחברה החרדית; אתה לא עושה כדי לטפל באותן קבוצות קיצוניות שמסבכות את החברה החרדית – וראינו כמה קציני משטרה עושים דילים במחשכים עם אותם קיצונים.

יעקב מרגי: היא הפכה להיות, החברה החרדית, שלא בטובתה, למשיסה בישראל, כמאמר הנביא ישעיה: "מי נתן למשיסה יעקב וישראל לבזזים".

יעקב מרגי: אדוני ראש הממשלה, אחרי שהשגת שלום עם האמירויות ועם בחריין, תתפנה לשלום בתוך החברה הישראלית.

יעקב מרגי: דע לך: אין מלך בלא עם.

יעקב מרגי: אולי אתה קרוב לכך.

יעקב מרגי: אני חרד.

יעקב מרגי: אני חרד לגורלה של החברה הישראלית.

אלי אבידר: הוא לא מלך.

יעקב מרגי: אני חרד – –

יעקב טסלר: – – –

יעקב מרגי: – – חרד לגורלה של הלכידות הישראלית, שהייתה לסמל ולדוגמה ולמופת בעיני העמים.

יעקב מרגי: לאן היא אבדה?

יעקב מרגי: אתה יושב בצד, עוסק בעניינים חשובים, אין לי ספק, אבל בגורלה של החברה הישראלית אתה לא משקיע אפילו שעה-שעתיים: לכנס צוות מומחים, ללמוד למה.

יעקב מרגי: יש רמזור אדום בוהק בחברה החרדית.

יעקב מרגי: מה עשית?

יעקב מרגי: אז אני אומר לך: אני מברך אותך על הסכם השלום, אבל לצערי הרב – אני אומר את זה בצער, כי אני, לאורך כל שנותיי לפני הבית הזה וב-18 שנותיי בבית הזה, מחכה וממתין להיות חלק מההיסטוריה והייתי רוצה להצביע בעד ברגע ההיסטורי הזה.

יעקב מרגי: ואני מודיע לך, אדוני ראש הממשלה: כל עוד לא תתפנה ולא תצהיר שאתה מתפנה לטפל בפצעים של החברה הישראלית, אני אימנע, בהסכם הזה.

יעקב מרגי: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת יעקב טסלר, בבקשה.

אלי אבידר: הוא חי מהפצעים האלה, אתה רוצה שהוא ירפא?

יעקב מרגי: אל תיתן לי להתחרט ששאלתי איפה אתה.

אלי אבידר: קראת לי, באתי.

אלי אבידר: אתה רוצה שהוא ירפא פצעים.

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הסכמי שלום בין העמים חשובים מאוד.

יעקב טסלר: השלום הוא ערך נעלה ביהדות.

יעקב טסלר: אך כדי שהשלום יוכל להתקיים צריכים קודם כול שנעשה שלום גם בתוכנו, שנדע לחיות בשלום אחד עם השני, שנבין כל אחד את צורכי האחר כמו שאנחנו מבינים את צרכינו.

יעקב טסלר: אתמול פורסם כי תרגיל צה"ל בצפון יתקיים כמתוכנן גם במחיר של 1,000 נדבקים.

יעקב טסלר: אין ברירה, חייבים להיות מוכנים; הקורונה לא יכולה לשתק את צה"ל – צוטט הרמטכ"ל.

יאיר גולן: יעקב, איפה פורסם הדבר הזה?

יעקב טסלר: שר המשפטים אבי ניסנקורן לוחם שזכות ההפגנה תישמר גם בימי הסגר, ואני מצטט מדבריו: "נדאג שמוסדות הדמוקרטיה ימשיכו לתפקד.

יעקב טסלר: בתי המשפט לא ייסגרו והכנסת תמשיך למלא את תפקידה – – – דאגנו גם בסבב הזה שזכות ההפגנה תישמר".

יעקב טסלר: שר האוצר ישראל כץ דורש לפתוח את העסקים הקטנים.

יעקב טסלר: שרת התחבורה דורשת להחזיר את שדה התעופה לפעילות מלאה.

יעקב טסלר: קבוצות העל בספורט הוחזרו לאימונים, וספורט יחידני היה מותר לאורך כל התקופה.

יעקב טסלר: אותו הדבר עם פעילות רשתות המזון, הפארמה, האופטיקה ועוד, שלא נסגרו לרגע.

יעקב טסלר: הצד השווה של כל אלו הוא ההבנה – כל אחד בהתאם לתפיסת עולמו והשקפתו – כי לצד המלחמה בקורונה ישנם דברים חיוניים החייבים להמשיך ולהתקיים בכל מחיר.

יעקב טסלר: שגרת החיים אינה יכולה להתקיים בלעדיהם.

יעקב טסלר: אין הסבר, אם כך, למה מוסדות החינוך הם הראשונים תמיד להיסגר.

יעקב טסלר: ילדים ובני נוער היושבים בבית שבועות על גבי שבועות ללא מסגרת מסודרת עלולים לסבול מנזקים נפשיים וחינוכיים שיימשכו שנים ארוכות.

יעקב טסלר: מנהלי בתי ספר ומורים מתריעים על כך.

יעקב טסלר: זה לא משהו שקשור למגזר חרדי או חילוני, יהודי או ערבי; המצב זהה בכל מקום.

יעקב טסלר: מורים בתל אביב ובבני ברק מתריעים על אותם דברים.

יעקב טסלר: תלמידים רבים שיצאו מהמסגרות בקורונה עלולים להיפלט ממערכת החינוך ולא לחזור לעולמים.

יעקב טסלר: כבר היום יש מאות ואולי אלפי תלמידים שלא חזרו לשולחן הלימודים.

יעקב טסלר: מי לוקח את האחריות על התלמידים האלו?

יעקב טסלר: תלמידים אחרים, אלו שכן יחזרו יסבלו מקשיים חברתיים, קשיים בהשלמה של חומרי הלימוד וקשיים רבים נוספים.

יעקב טסלר: ילדים שהתחילו כיתה א' לא יודעים איך נראה בית ספר.

יעקב טסלר: הספורט אומנם חשוב לבריאות הפיזית, אבל החינוך חשוב עוד יותר לבריאות הנפשית והחינוכית.

יעקב טסלר: כמו החינוך, גם החתונות.

יעקב טסלר: חתונה זהו היום הכי מאושר בחיים.

יעקב טסלר: מצפים בכיליון עיניים, מתכוננים ומתרגשים לקראת החתונה.

יעקב טסלר: חתונה עם 20 משתתפים אינה מעשית ומהווה גזרה שהציבור אינו יכול לעמוד בה.

יעקב טסלר: רק החתן והכלה, הורי החתן והכלה, הסבים והסבתות, האחים והאחיות משני הצדדים – כבר הם מונים יותר מ-20 איש, שלא לדבר על משפחות גדולות, ברוכות ילדים.

יעקב טסלר: אותו דין גם לגבי בתי הכנסת.

יעקב טסלר: בשביל יהודי מאמין בית הכנסת הוא כל עולמו.

יעקב טסלר: ישנם דברים שלא ניתן לסגור.

יעקב טסלר: כפי ששר המשפטים מבין שאי-אפשר למנוע הפגנות, כך אי-אפשר למנוע את קיום בתי הכנסת והיכלי הישיבות.

יעקב טסלר: התורה היא חיינו ואורך ימינו.

יעקב טסלר: זה הקיום שלנו כעם יהודי.

יעקב טסלר: קיום רוחני וגשמי כאחד.

יעקב טסלר: משך אלפי שנות קיומנו ידע העם היהודי רדיפות, תלאות, צרות וייסורים.

יעקב טסלר: לפעמים רדפו את הגוף ולפעמים את הנפש, ולפעמים את שניהם גם יחד.

יעקב טסלר: ידענו מלחמות ומגפות, ותקופות קשות הרבה יותר מאשר הקורונה.

יעקב טסלר: בכל השנים הללו, הדבר היחיד שחיזק אותנו הוא האמונה והחינוך.

יעקב טסלר: העברנו אותם מדור לדור, מאב לבן, כי ידענו כי רק כך נוכל להמשיך ולהתקיים כעם יהודי.

יעקב טסלר: איך אפשר לעצור את השרשרת הזו?

חמד עמאר: תודה רבה.

יעקב טסלר: אני מסיים מייד, אדוני.

יעקב טסלר: הקורונה, לצערנו, אינה הולכת להיעלם בקרוב.

יעקב טסלר: העולם כולו וישראל בתוכו למדים איך להמשיך את שגרת החיים לצד הקורונה.

יעקב טסלר: כדי שנוכל להמשיך ולחיות זה לצד זה חובה שנבין זה את זה.

יעקב טסלר: דין הכנסת הוא כדין בית הכנסת.

יעקב טסלר: דין הלימודים כדין האימונים.

יעקב טסלר: ודין חתונות כדין הפגנות.

יעקב טסלר: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת מנסור עבאס, בבקשה.

חמד עמאר: אחריו – חבר הכנסת פטין מולא.

חמד עמאר: בבקשה.

חמד עמאר: ארבע דקות, אדוני.

מנסור עבאס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, ראש הממשלה מתגאה שההסכם שהשיג מושתת על עיקרון חדש של שלום תמורת שלום, ולא שלום תמורת אדמה.

יאיר גולן: ככה זה כשעושים שלום לא עם אויבים.

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: ראש הממשלה מטעה אותנו.

מנסור עבאס: בין ישראל לאיחוד האמירויות אין סכסוך על קרקעות ולא על אדמה.

מנסור עבאס: אין מחלוקת כזאת, ולכן האדמה היא לא מרכיב בהסכם אברהם.

מנסור עבאס: אבל למה אני אומר שהוא מטעה אותנו?

מנסור עבאס: כי עם ירדן הושג שלום והוחזרו אדמות כבושות לממלכה ההאשמית הירדנית.

מנסור עבאס: מי החזיר את האדמות, מי החזיר אותן?

מנסור עבאס: מר בנימין נתניהו, ראש הממשלה, לפני שנה.

מנסור עבאס: עם מצרים גם הושג שלום והאדמה הייתה מרכיב בשלום הזה.

מנסור עבאס: ומי החזיר את סיני?

מנסור עבאס: הליכוד, ממשלת הליכוד.

מנסור עבאס: אפילו חברון, כחלק מהסכמי אוסלו ב' חברון הוחזרה – על ידי מי?

מנסור עבאס: על ידי ראש הממשלה בנימין נתניהו.

מנסור עבאס: אז הוא מנסה היום להשלות אותנו שאפשר להשיג שלום גם עם הפלסטינים בלי לשלם את המחיר הזה ובלי שהאדמה תהיה מרכיב עיקרי בהסכם שלום עם העם הפלסטיני.

מנסור עבאס: לכן, חברים, דמיינו לעצמכם שהנשיא הפלסטיני מחמוד עבאס מקבל את העיקרון הזה של שלום תמורת שלום, ואנחנו מתחילים עכשיו לחשוב איך אפשר ליישם את העיקרון הזה בסוגיה הפלסטינית.

מנסור עבאס: איך אפשר?

מנסור עבאס: איך אפשר להתעלם משישה מיליון פלסטינים בשטחים, בגדה המערבית, ברצועת עזה?

מנסור עבאס: מה אתה מציע להם בתמורה?

מנסור עבאס: איך אפשר ליישם את העיקרון "שלום תמורת שלום" עם העם הפלסטיני?

מנסור עבאס: האם יש לו תשובה, האם יש לחברים מצד ימין תשובה איך אפשר להתקדם בנושא הזה?

מנסור עבאס: היו לי כמה שיחות עם כמה אנשים חשובים וחושבים.

מנסור עבאס: בסופו של דבר מה שאמרו לי: אין לנו רעיון.

מנסור עבאס: אנחנו לא יודעים מה יהיה.

מנסור עבאס: אין לו מה להציע.

מנסור עבאס: להבדיל, העם הפלסטיני על כל פלגיו, כולל פת"ח וגם חמאס, שכבר קבעה באמנה החדשה שלה בשנת 2018 שהפתרון חייב להיות מושתת על עיקרון של שתי מדינות, מדינת ישראל ולידה מדינת פלסטין בגבולות 67'.

מנסור עבאס: ומה המספר שלי, אדוני היושב-ראש, 67, נכון?

מנסור עבאס: תסתכל על הנייר.

חמד עמאר: 66.

מנסור עבאס: 67.

מנסור עבאס: זה העיקרון.

מנסור עבאס: אי-אפשר להתעלם מהעם הפלסטיני וזכויותיו.

מנסור עבאס: מי שרוצה להשיג שלום, זה אחד המרכיבים.

מנסור עבאס: כמובן, הביטחון ההדדי הוא מרכיב.

מנסור עבאס: כמובן, השותפות בין שתי המדינות היא מרכיב, והסובלנות.

מנסור עבאס: אחרי סכסוך עקוב מדם, אחרי מחירים מאוד כבדים ששני העמים שילמו, חייבת להיות סובלנות בין שני העמים ושותפות בין שתי המדינות.

מנסור עבאס: שתקום מדינה פלסטינית ואחר כך יתקדמו הלאה ויעשו עוד איחוד כזה, לא אכפת לי.

מנסור עבאס: אבל העם הפלסטיני מציע למדינת ישראל, לעם היהודי בתוך ישראל, לחיות בשלום, בביטחון, בשותפות וגם בסובלנות, בפתרון של שתי מדינות.

מנסור עבאס: אם לא, העם הפלסטיני מסכים גם לפתרון של מדינה אחת, שכולנו נחיה במדינה אחת דמוקרטית-שוויונית.

מנסור עבאס: העם הפלסטיני לא יסכים לא לאפרטהייד ולא לאוטונומיה תחת כיבוש, הוא לא יכול לחיות עם זה.

מנסור עבאס: לכן אני אומר לכם, חברים: נקודת האור היחידה בהסכם הזה עם איחוד האמירויות – חוץ מהיחסים הדיפלומטיים וכו', זה לא העניין בנושא שלנו – זה שאפשר, הינה, אפשר.

מנסור עבאס: היום אנחנו חוזרים – אני שנה וחצי בכנסת ולא היה כמושב הזה.

מנסור עבאס: אף אחד לא היה מוכן לדבר על מדיניות ועל שלום ועל הסכמים.

מנסור עבאס: היום אנחנו מדברים על זה.

מנסור עבאס: בואו נחזיר את זה לשולחן הדיונים.

מנסור עבאס: בואו ביחד, מצד שמאל, מצד ימין, נשב.

מנסור עבאס: הייתה לי הצעה בתחילת הקדנציה להקים שדולה של חשיבה מדינית יצירתית.

מנסור עבאס: בואו נחשוב.

מנסור עבאס: אנחנו מוכנים, כחברי כנסת ערבים, לקחת חלק אקטיבי, ונוכל לקדם את הנושא הפלסטיני ולהציע פתרונות וגם לגשר.

מנסור עבאס: אנחנו מצד אחד חלק מהעם הפלסטיני, אבל מצד שני אנחנו גם אזרחי מדינת ישראל.

מנסור עבאס: בסופו של דבר, אנחנו אלו שמשלמים את המחיר על המשך הסכסוך הזה.

מנסור עבאס: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת פטין מולא, בבקשה.

חמד עמאר: אחריו – חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

חמד עמאר: בבקשה, אדוני.

פטין מולא: כבוד יושב-ראש הכנסת, כבוד ראש הממשלה, שרים, סגני שרים, חברי כנסת, כנסת נכבדה, הסכם השלום עם האמירויות הוא הסכם שלום היסטורי שהביא כבוד ראש הממשלה בנימין נתניהו, בתקופה קשה זו, שבה אנו נלחמים בקורונה, שתשאיר לנו צלקת כלכלית-בריאותית לא קלה.

פטין מולא: מדובר בשלום דו-לשוני המדבר ערבית ועברית, והבשורה שלו מהדהדת לכל העולם הערבי שסביבנו, באזור מלא מלחמות.

פטין מולא: כבן מיעוטים וכבן לתרבות הערבית, אני מתרגש נוכח ההצבעה על הסכם זה במליאת הכנסת.

פטין מולא: אחרי השלום עם מצרים וירדן זהו השלום הקרוב ביותר, החזק ביותר והחם ביותר שמזמן לנו הזמן, והמאמץ הכל-כך קרוב – מדינות שבדיוק כמונו רוצות גם הן לחיות בשגרה ברוכה ובשגשוג.

פטין מולא: הסכם זה מביא תרומה הדדית ושיתופי פעולה צפויים לנו בתחומי המדע, התעשייה והפיתוח, התיירות והבריאות, בעולם שבו נרקמים מפגשים חברתיים ועסקיים לתועלת ולנוחות שני הצדדים.

פטין מולא: דרך הסכם זה, רבותיי, אנו עומדים בפני שינוי מפת הכוחות הפוליטיים בכל המזרח התיכון.

פטין מולא: העולם הסוני מגלה כי מדינת ישראל היא שותפה אמיתית נגד המדיניות הטרוריסטית שמובילה איראן.

פטין מולא: ואני מאמין שמדינות נוספות, כמו סודאן, ערב הסעודית, מרוקו, הן בדרך לחתום איתנו הסכם שלום ונרמול היחסים הדיפלומטיים.

פטין מולא: שלום תמורת שלום, שלום תמורת שלום, ככה כבוד ראש הממשלה קרא להסכם זה, וכל תעמולה אחרת שמנסה להפחית מערך הסכם זה היא חסרת שחר.

פטין מולא: אולי ההסכם עם איחוד האמירויות, המושיטה לנו יד לשלום, מדינה שאיתה מעולם לא הייתה לנו מלחמה, יסלול את הדרך גם להגשמת חלומות לשלום שנראים לנו בלתי אפשריים, כמו עם העם הלבנוני והעם הסורי.

פטין מולא: אני מבקש בשמי ובשם כל המגזר הערבי, הדרוזי, הצ'רקסי, הבדואי, לחזק את ידו של ראש הממשלה על המהלך הכביר הזה.

פטין מולא: אני קורא מכאן לחבריי מהרשימה המשותפת לקרוא להנהגה הפלסטינית להצטרף לעולם הערבי, שהגיע למסקנה: לעשות שלום במקום מלחמה, ואתם תהיו גשר לשלום.

פטין מולא: מי ייתן ונדע רק ימים טובים.

פטין מולא: (אומר בערבית: מהבמה המכובדת אני שולח מסר של אהבה ושלום לאיחוד האמירויות הערביות, מברך את מנהיגיה הגיבורים ומחזק את ידיהם: אתם עושי שלום אמיצים היוצרים עתיד משגשג של יציבות וביטחון.

פטין מולא: תודה לכולכם.

פטין מולא: )

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', בבקשה, אדוני.

חמד עמאר: אחריו – חברת הכנסת מיכל שיר.

חמד עמאר: בבקשה, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אזרחי ישראל, אני מוכרח להודות שיש לי לא מעט כאבי בטן עם ההסכם הזה.

בצלאל סמוטריץ': בצד יתרונותיו ותרומתו האסטרטגית המסתמנת לחוסנה וביטחונה הפיזי של ישראל במסגרת כריתת הבריתות של הציר המתון במזרח התיכון, האקלים הערכי שהוא צמח ושווק בו משדר העדפה של אינטרסים חומריים, כלכליים ונהנתניים על פני ערכים יהודיים וציוניים חשובים: טיסות זולות, חופשות ומיליארדים לכלכלה במקום ריבונות וחיזוק האחיזה שלנו בחבלי המולדת.

בצלאל סמוטריץ': עוד יש בהסכם הזה, גם אם באמרת אגב ובפרק ההקדמה, הכרה בקיומו של עם פלסטיני ובשאיפותיו הלגיטימיות, לכאורה, ואלה כמובן דברי הבל חסרי בסיס.

בצלאל סמוטריץ': אז נכון, ברוך השם, אין בו אף מילה על מדינה פלסטינית, אין בו ויתורים, ולכאורה הוא מבוסס על ניתוק הזיקה הפלסטינית, אבל המשפט הזה על העם הפלסטיני המומצא ועל שאיפותיו שזה מקרוב באו הוא שקר.

בצלאל סמוטריץ': ועל שקר קשה להצביע.

בצלאל סמוטריץ': התייעצתי בימים האחרונים רבות עם רבותיי וחבריי, בבחינת עשה לך רב וקנה לך חבר.

בצלאל סמוטריץ': והמסקנה היא בכל זאת להצביע בעד.

בצלאל סמוטריץ': להצביע בעד מתוך אמונה שרבות מחשבות בלב איש ועצת ה' היא תקום; להצביע בעד כי דבר אלוקינו יקום לעולם; להצביע בעד מתוך אמונה ברורה שההסכם הזה הוא עוד שלב בהתממשות נבואות התשובה, התחייה והגאולה שבתורה ובנביאים, בדיוק כפי שמדינת ישראל כולה – ההתעוררות הציונית לעלייה לארץ, התקומה מעפר ואפר השואה, קיבוץ הגלויות ותחילת הארץ ובניינה – הם הם תהליך אלוקי גדול של גאולה.

בצלאל סמוטריץ': בכל אחד מן השלבים הללו היו מי שלא ידעו לקרוא לילד בשמו, היו אפילו מי שניסו להתנער משם ה' ולתת להיסטוריה שמות אחרים.

בצלאל סמוטריץ': אבל דבר אלוקינו יקום לעולם.

בצלאל סמוטריץ': צריך להיות עיוור כדי לא לראות את הנס שנקרא מדינת ישראל ואת קידוש השם הגדול שבעצם קיומה, המבטא את חזרתו של עם ה' אל בימת ההיסטוריה, בניגוד לכל הסיכויים.

בצלאל סמוטריץ': זה התחיל כאמור בהתעוררות התנועה הציונית: "והיה כי יבואו עליך כל הדברים האלה – – – והשֵׁבות אל לבבך בכל הגויִם אשר הדיחך ה' אלוקיך שמה.

בצלאל סמוטריץ': ושבת עד ה' אלוקיך – – – ושב ה' – – – את שבותך".

בצלאל סמוטריץ': זה נמשך בפלא האדיר של קיבוץ גלויות: "אם יהיה נִדחך בקצה השמים משם יקבצך ה' אלוקיך ומשם יקחך.

בצלאל סמוטריץ': והביאך – – – אל הארץ – – – והיטִבך והרבך מאבותיך"; "מה נאוו על ההרים רגלי מבשר"; "ופדויי ה' ישובון ובאו ציון ברִנה"; "שאי סביב עיניִך וראי כֻּלם נקבצו באו לך".

בצלאל סמוטריץ': זה התרחש במעבר פלאי ובלתי נתפס, משואה לתקומה, כזה שרק הבטחה אלוקית יכולה לחולל: "כי אשא אל שמים ידי ואמרתי חי אנֹכי לעֹלם – – – הרנינו גויִם עמו – – – וכִפר אדמתו עמו"; "הִנָבֵא אל הרוח, הִנָבֵא בן אדם ואמרת אל הרוח: כה אמר ה' – – – מארבע רוחות בֹּאי הרוח ופחי בהרוגים האלה"; "נצח ישראל לא ישקר".

בצלאל סמוטריץ': מנין נמצאו העוז והגבורה לקבל את ההחלטה ההיא על הכרזת המדינה?

בצלאל סמוטריץ': בניגוד לכל הסיכויים ובתוך כל הקושי ומתוכו, בדרך המלחמה הקשה, קמה וגם ניצבה והייתה לה מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': "אין כאל ישֻׁורון – – – וישכן ישראל בטח בדד – – – אשריך ישראל מי כמוך עם נושע בה"; "ויהי בישֻרון מלך בהתאסף ראשי עם יחד שבטי ישראל".

בצלאל סמוטריץ': התקדמנו 19 שנה, ובמלחמת ששת הימים זכינו להרחבת גבול ניסית.

בצלאל סמוטריץ': "הרחיבי מקום אהֳלך – – – כי ימין ושמאול תפרֹצי".

בצלאל סמוטריץ': ומאז, מאז הארץ הולכת ונבנית, ודבר ה' קם, "כי חרבֹתיך ושֹממֹתיך וארץ הרִסֻתֵיך כי עתה תצרי מיושב ורחקו מבלעיך"; "כי נִחַם ה' ציון נִחַם כל חרבֹתיה"; "וערים נשמות יושיבו"; "ואתם הרי ישראל ענפכם תתנו ופריכם תשאו לעמי ישראל כי קרבו לבוא"; "עוד ישבו זקנים וזקנות ברחֹבות ירושלָ‍ִם".

בצלאל סמוטריץ': והינה ביום הזה אנחנו באים ומתקדמים אל השלב הבא, אל ההכרה העולמית, אל ההכרה של בני אברהם בעם ישראל ובארץ ישראל, במעמדם, במרכזיותם העולמית, בתפקודם ובשליחותם: "כי מציון תצא תורה ודבר ה' מירושלָ‍ִם"; "ובני הנכר הנלווים – – – והביאותים אל הר קדשי – – – כי ביתי בית תפִלה יקרא לכל העמים, נאום ה' אלוקים מקבץ נדחי ישראל"; "והיה באחרית הימים נכון יהיה הר בית ה' בראש ההרים – – – ונהרו אליו – – – ואמרו: לכו ונעלה – – – בית אלוקי יעקב ויֹרנו מדרכיו ונלכה באֹרחותיו".

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, האם האמירתים יודעים לומר שהם באים להר אלוקי יעקב?

בצלאל סמוטריץ': אינני יודע.

בצלאל סמוטריץ': אולי בשלב הזה הם עוד לא קוראים לזה, אולי הם קוראים לזה בשמות אחרים, כפי שאצלנו יש עוד כאלה שקוראים לתהליך הזה בשמות אחרים.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש לומד תנ"ך.

בצלאל סמוטריץ': אבל זה לא משנה את האמת, והאמת האלוקית וההיסטורית שקמה ומתגלה לנו מול העיניים היא "כי הערים ימושו והגבעות תמוטֶנה, וחסדי מאתֵך לא ימוש וברית שלומי לא תמוט אמר מרחמך ה' – – – בצדקה תִּכּוֹנָני רחקי מעֹשק"; "ושבת עד ה' אלוקיך"; "כי ישוב ה' לשוש עליך לטוב"; "כי תשמע בקול ה' אלוקיך – – – כי תשוב אל ה' אלוקיך בכל לבבך ובכל נפשך".

בצלאל סמוטריץ': ואז – ואני כבר מסיים – "והיה ה' למלך על כל הארץ, ביום ההוא יהיה ה' אחד ושמו אחד".

בצלאל סמוטריץ': על התקדמות התהליך ההיסטורי הזה עוד שלב אחד אצביע היום בעד בשמחה, בלב שלם, בתודה גדולה לריבונו של עולם ובתפילה להמשך התקדמותו הטובה, "אני ה' בעִתה אחישנה".

בצלאל סמוטריץ': תודה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חברת הכנסת מיכל שיר, בבקשה.

מיכל שיר סגמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדיי, אין יום משמח יותר מאשר יום שבו אנו מאשרים הסכם שלום.

מיכל שיר סגמן: אני אומרת זאת גם כאימא לירדן ולמיכאל, שיזכו למציאות אזורית טובה יותר.

מיכל שיר סגמן: אין דבר נכון יותר מחיים בשלום עם שכנינו מתוך כבוד הדדי והכרה כי שיתוף פעולה בין ישראל לבין שכנינו הינו כורח המציאות וממנו נרוויח כולנו.

מיכל שיר סגמן: אני פונה אליך, אדוני ראש הממשלה, גם בתודה וגם מבקשת להביא כבר עכשיו לרגע היסטורי נוסף:

מיכל שיר סגמן: להביא להחלת הריבונות ביהודה ושומרון ובקעת הירדן על מנת שעשייה היסטורית אחת לא תבוא על חשבון הזדמנות היסטורית נוספת.

מיכל שיר סגמן: שנים הרגילו אותנו לחשוב כי שלום יכול לבוא רק מעמדת נחיתות שלנו, מהחלשות זכותנו על ארץ ישראל, מכך שלנו יש רק צורכי ביטחון בעוד לצד הערבי-פלסטיני – צדק היסטורי.

מיכל שיר סגמן: התפיסה שאנחנו רק במקרה פה, ואם כבר הקמנו מדינה, אז בתמורה להתפרקותנו מכל נכסינו הלאומיים לטובת הקמת מדינת טרור פלסטינית יש לתת לנו ביטחון בכאילו, הוכחה כלא רלוונטית.

מיכל שיר סגמן: היום יותר מתמיד, מול הסכנה האיראנית, הוכח כי קיר ברזל של עמידה על עקרונותינו יכול לגרום לרבות ממדינות ערב לקבלנו כשווים בין שווים באזור – לא כי אנחנו חלשים אלא כי אנחנו חזקים, גאים ולא מתביישים לעמוד על שלנו.

מיכל שיר סגמן: לעמוד על זכותנו על הארץ הזאת, לא רק זכות וירטואלית אלא זכות מעשית, להתיישב בארצנו, בכולה, להקים בה משפחות בלי קשר לביטחון אלא בשל אלפי שנות היסטוריה.

מיכל שיר סגמן: הזכות לריבונות מלאה גם ביהודה, שומרון, בקעת הירדן ועיר האבות חברון, בזכות ולא בחסד – יישובים הזכאים כולם למימוש מלוא הריבונות הישראלית עליהם ולמתן שירותים שווים, החל מחיבור לחשמל ומים וכלה באינטרנט.

מיכל שיר סגמן: אני גאה על כך שתרמתי את חלקי הקטן לנושא הזה.

מיכל שיר סגמן: היום יותר מתמיד חשוב לי להגיד בקול ברור, כישראלית, כיהודייה וכאשת ימין: שלום הבא מתוך עוצמה ושמירה על אחדות ושלמות הארץ מהווה מימוש ישיר של ערכי ז'בוטינסקי, ודרך זו היא הנכונה והבטוחה ביותר לעתידנו כעם חופשי בארץ ובמדינה זו.

מיכל שיר סגמן: כן ירבו גם הסכמי שלום וגם המשך מימוש ריבונותנו על כל – על כל – יישובי ארץ ישראל.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת ינון אזולאי – איננו.

חמד עמאר: חברת הכנסת מאי גולן, בבקשה.

מאי גולן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת המעטים שנמצאים פה, כולם מכירים את המשפט "אין חכם כבעל ניסיון".

מאי גולן: אני נוטה בדרך כלל להסכים עם המשפט הזה, במיוחד לאור העובדה שיש פה אנשים במשכן המכובד הזה שהם הרבה יותר רמי מעלה ובעלי הרבה יותר ניסיון ממני.

מאי גולן: אבל לפעמים – והלפעמים הזה קורה די הרבה פעמים בתקופה האחרונה – המשפט הזה מתרסק אל מול המציאות, במיוחד כשהשמאל פוגש את המציאות האמיתית ולא את עולם הלה-לה-לנד שהוא חי בו, ויש לציין, גם די נהנה לחיות בו.

מאי גולן: אז אני אגיד, ואתם תנחשו מיהו הפוליטיקאי עם הניסיון המצטבר של עשרות שנים בכנסת – כולם אנשים שהיו שרי חוץ או יושבי-ראש מפלגות ואפילו בעלי תפקידים הרבה יותר רמי מעלה מאלה, ועדיין אמרו את המשפטים האלו שאני הולכת להגיד עכשיו, שהיום נראים כל כך מגוחכים, שלא לומר פתטיים.

מאי גולן: הימין מוביל את ישראל לבידוד, אמר הסטנדאפיסט והטאלנט שחורש את האולפנים בימים אלו, אהוד ברק; נתניהו נמצא בכזה בידוד מדיני שהוא לא מצליח להתניע את התהליך, אמר יושב-ראש האופוזיציה יאיר לפיד; יש איום בידוד על ישראל, מי שאומר אחרת משקר, אמרה מי שרצתה להיות ראשת ממשלה, ומה לעשות, לא הצליחה – ציפי לבני; אין לממשלה מדיניות חוץ, זו הפקרות מוחלטת, אמר מי שרוצה עדיין, בתקוות שווא, להיות פה ראש ממשלה – ליברמן; וככה, לקינוח: נתניהו מציג עמדה מדינית קיצונית והרסנית שחותרת לבודד את ישראל מן העולם, אמרה הדמות שמייצגת ניתוק מהמציאות – זהבה גלאון.

מאי גולן: כל אותם פוליטיקאים צריכים היום להרכין ראש, ואולי ברוח התקופה גם להכניס את עצמם לבידוד ולא להיראות בציבור למשך תקופה ארוכה, הייתי אומרת.

מאי גולן: שוב כשלתם בתחזיות שלכם.

מאי גולן: שוב הוכחתם שאין לכם מושג איך מנהלים מדיניות חוץ, ובעיקר בעיקר, שוב הוכחתם את אפסיותכם.

מאי גולן: בעצם, אולי במקום אותו בידוד שהצעתי פשוט תשלחו מכתב, מכתב פשוט, קטן, קצר, מכתב תודה לראש הממשלה בנימין נתניהו על חתימת הסכם שלום מזהיר; שלום שיביא לפריחה כלכלית וצמיחה, וכל זה בלי לוותר על גרגר של אדמה מארץ ישראל הקדושה.

מאי גולן: בל נשכח, חברים יקרים, שבמקביל להסכם השלום ההיסטורי שאנחנו מצביעים עליו היום אנחנו ניצבים מול מגפת הקורונה – משבר עולמי, כלכלי, נפשי ובריאותי חסר תקדים.

מאי גולן: ואני אומרת לאותם אנשים שציטטתי ממש עכשיו, ולחברים שלהם בשמאל: שבו בשקט.

מאי גולן: ראינו מה שוות התחזיות שלכם, והן לא שוות הרבה, וזאת בלשון המעטה.

מאי גולן: תנו לנו להמשיך לעבוד בכל הכוח, תנו לנו למגר את המגפה, להצמיח מחדש את הכלכלה.

מאי גולן: תנו לנו להמשיך ולהעצים בצורה בלתי רגילה את מדיניות החוץ ולאחד את החברה הישראלית ברגעים כאלה של משבר.

מאי גולן: כי מה שאתם עושים זה רק מפריעים, משסים ומפלגים.

מאי גולן: אז ל"מחנה השלום", במירכאות כפולות ומכופלות, אני אומרת: די למלחמה, כן לשלום.

מאי גולן: שלום מתוך עוצמה, שלום תמורת שלום.

מאי גולן: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת מתן כהנא, בבקשה.

חמד עמאר: מיכאל מלכיאלי אחריו.

חמד עמאר: ארבע דקות, אדוני, בבקשה.

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הסכם שלום עם מדינות ערב זה טוב.

מתן כהנא: ההסכם שאנחנו הולכים להצביע עליו נראה הסכם טוב, ועל כך ראוי לברך את ראש הממשלה.

מתן כהנא: אבל אותי מטריד מה שלא כתוב בהסכם הזה.

מתן כהנא: אותי מטרידים הדברים שהוסכם עליהם בעל פה ולא נמצאים כאן.

מתן כהנא: לא כתוב כאן כלום על הקפאת הבנייה ביו"ש, ועדיין אנחנו נאלצים להיאבק כל כך קשה כדי שזה יקרה.

מתן כהנא: למה?

מתן כהנא: איך זה שראש הממשלה לא מאשר בנייה בעטרות שבירושלים?

מתן כהנא: איך זה שראש הממשלה לא קידם את הבנייה בשוק שבחברון, עיר האבות?

מתן כהנא: איך זה שראש הממשלה ממשיך לגרור את רגליו בהסדרת המאחזים?

מתן כהנא: איך זה שאלפי אזרחים בהתיישבות נשארים ללא חיבור לחשמל, מים ואינטרנט?

מתן כהנא: נכבדיי, את זה צריך לשנות מהיסוד.

מתן כהנא: ישראל צריכה ראש ממשלה שעבורו בניין ירושלים וחברון הוא מטרה ויעד עליון.

מתן כהנא: ישראל זקוקה לראש ממשלה שיבנה ביהודה ושומרון כמו ברעננה וקריית גת, שיסדיר סוף-סוף בהחלטת ממשלה את כל המאחזים, שיעשה זאת מתוך אמונה וביטחון בזכותו הבלעדית של עם ישראל על האזורים האלה, ללא שום צורך או הצדקה לחלוק אותם עם אחרים.

מתן כהנא: נושא הבנייה ביהודה ושומרון והקמת מדינה פלסטינית אינם מוזכרים בהסכמי אברהם, אבל הסיבה לכך שאינם מוזכרים היא שראש הממשלה יודע היטב שאם הם היו מוזכרים, ההסכם הזה לא היה עובר בכנסת.

מתן כהנא: אז ראש ממשלה, שהחזון שלו היה ונשאר נאום בר-אילן, לא הכניס את המדינה הפלסטינית שהוא חותר אליה לתוך ההסכם, והסתפק בהצהרה שהוא מוכן לשאת ולתת על בסיס תוכנית טראמפ, שכן חותרת למדינה פלסטינית.

מתן כהנא: ההצהרה הזאת לא מחייבת אותנו; ההצהרה הזאת חמורה מאוד.

מתן כהנא: ראש ממשלת ישראל מצהיר שהוא מוכן לשאת ולתת על חלוקת הארץ ועל אפשרות להקמת מדינה פלסטינית.

מתן כהנא: ישראל זקוקה וראויה לראש ממשלה שמתנגד מהותית לחלוקת הארץ, שלא יצהיר לעולם על הסכמתו למדינה פלסטינית, אלא להפך – יסביר לעולם כולו, גם לבעלי בריתנו החדשים באיחוד האמירויות, שהארץ הזאת נקראת ארץ ישראל כי היא ארצו של עם ישראל ושלו בלבד.

מתן כהנא: לכן, אני אצביע היום בעד ההסכם, כי ההסכם עצמו אינו כולל ויתור על ארץ ישראל או על המשך ההתיישבות בה.

מתן כהנא: אבל ההסכם לא כולל את האלמנטים האלה לא בגלל שראש הממשלה לא רוצה בהם, אלא בגלל שהוא לא יכול.

מתן כהנא: הוא לא יכול להעביר אותם בכנסת.

מתן כהנא: ולכן, במקביל להצבעה בעד ההסכם, חבריי ואני נעשה הכול כדי להחליף את ראש הממשלה ולהעניק למדינת ישראל ראש ממשלה שמאמין באמת בזכותנו הבלעדית על הארץ הזאת ופועל באמת לממש אותה.

מתן כהנא: תודה.

חמד עמאר: תודה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי; אחריו – חברת הכנסת תהלה פרידמן.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים היום בדיון על הסכם שלום שנקרא הסכם אברהם.

מיכאל מלכיאלי: ביהדות שמו של הקדוש ברוך הוא הוא "שלום", ולא לחינם אנחנו אומרים: שבת שלום.

מיכאל מלכיאלי: היום המקודש ביותר, היום שמעיד על בריאתו של העולם – לכן בשבת נחים, כי הקדוש ברוך הוא, כשהוא ברא את העולם, הוא נח – נקרא "שלום".

מיכאל מלכיאלי: הקדוש ברוך הוא, החותם שלו זה שלום.

מיכאל מלכיאלי: אברהם אבינו, שעל שמו ההסכם, כשפגש את אנשי סדום, במקום לריב איתם הוא התפלל עליהם.

מיכאל מלכיאלי: הוא רצה שהם יחזרו בתשובה.

מיכאל מלכיאלי: הוא רצה שהם יהיו לטוב, שהם יתקנו את המעשים שלהם.

מיכאל מלכיאלי: מצד שני, כשהוא הלך לריב עם בן המשפחה שלו לוט, אברהם אמר לו: אני לא אגור איתך בשכנות.

מיכאל מלכיאלי: אם אתה תהיה כאן, אני בורח ממך.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לפתוח ברש"י הראשון בפרשת השבוע.

מיכאל מלכיאלי: רש"י מדבר על אומות העולם שבאים לעם ישראל, ואומרים לנו: ליסטים אתם, גנבתם לנו את הארץ.

מיכאל מלכיאלי: במילים של היום: אתם כובשים, הארץ פה שייכת לנו.

מיכאל מלכיאלי: הקדוש ברוך הוא עונה: העולם הזה, ארץ ישראל, העולם כולו שייך לי.

מיכאל מלכיאלי: ברצוני נטלתי וברצוני נתתי.

מיכאל מלכיאלי: כל שלום שיש בעולם, כל העברה של שטח ממקום למקום, לא אתם הכיתם את הגוי אשר מפניכם, אלא אני זה שבחרתי.

מיכאל מלכיאלי: כמו שאמרו קודמיי, התרגלו משך שנים ששלום עושים תמורת שטחים – פה אנחנו חוגגים היום שלום תמורת שלום אמת.

מיכאל מלכיאלי: לא תמורת ויתור על אף שטח.

מיכאל מלכיאלי: ממש הקדוש ברוך הוא מחייך אלינו ואומר לנו: אני נותן לכם שלום, אבל תישארו בארץ ישראל.

מיכאל מלכיאלי: ואני רוצה לספר סיפור, שאני אקריא: "בשנת תש"ח נערך עימות באומות המאוחדות.

מיכאל מלכיאלי: אחמד שוקיירי, נציג הליגה הערבית, תקף את בן-גוריון, נשיא הסוכנות היהודית".

מיכאל מלכיאלי: הוא אומר לו: "אנו יושבי הארץ מדורי דורות ביפו, ברמלה, בלוד, בחיפה ועכו, ובמאות כפרים ערביים, באיזו רשות אתם דוחקים את רגלינו?

מיכאל מלכיאלי: באיזו זכות אתם נוחלים את אדמותינו?

מיכאל מלכיאלי: מה לכם בארצנו?

מיכאל מלכיאלי: " זה ראש הליגה הערבית.

מיכאל מלכיאלי: עונה לו בן-גוריון – נושא את התנ"ך אשר בידו: זה הקושאן שלנו על הארץ, זה שטר הקניין.

מיכאל מלכיאלי: "ואחמד שוקיירי ענה על אתר:

מיכאל מלכיאלי: האדון מתל אביב – כך כינהו – מנפנף בספר התנ"ך כשטר קניין, אבל בתנ"ך הזה הרי כתוב: ושמרתם את השבת כי קודש היא – – – ובתל אביב נוסעים בשבת".

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לספר: פגשו יהודי אוכל בתענית אסתר.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו צמים בגלל גזרת המן, והוא אוכל.

מיכאל מלכיאלי: למה אתה אוכל?

מיכאל מלכיאלי: עם ישראל צם.

מיכאל מלכיאלי: הוא אומר: המן צודק.

מיכאל מלכיאלי: למה?

מיכאל מלכיאלי: עם ישראל מפוזר, מפורד, רבים אחד עם השני.

מיכאל מלכיאלי: מרדכי היהודי לא צדק, המן צדק, לא צריך לצום.

מיכאל מלכיאלי: למוחרת בפורים רואים אותו שותה, משתכר.

מיכאל מלכיאלי: אמרו לו: תגיד לנו, אם אז אכלת, מה אתה חוגג היום?

מיכאל מלכיאלי: הוא אמר להם: תראו, מרדכי צודק.

מיכאל מלכיאלי: בואו נשתה גם אנחנו.

מיכאל מלכיאלי: נשתכר.

מיכאל מלכיאלי: אותו אדם אמר לבן-גוריון: תראה, אי-אפשר מצד אחד לאכול בצום תענית אסתר כי המן צדק, וביום אחד לחגוג עם היין כי מרדכי צדק.

מיכאל מלכיאלי: אם אנחנו הולכים ואומרים שהארץ הזאת שלנו, ואנחנו לא כובשים, באותו ספר התנ"ך גם כתוב: ושמרתם את השבת.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שהיום הזה הוא באמת יום משמח, יום שבו הקדוש ברוך הוא מראה לנו חיוך על שלום יחד עם אומות העולם.

מיכאל מלכיאלי: אין ספק שהדבר הזה הוא דבר שמביא ברכה, ואין כלי מחזיק ברכה אלא השלום.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו רוצים לחזק את ידיו של ראש הממשלה בהסכם הזה, והלוואי וההסכם הזה יגרור אחריו עוד הסכמים.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: תהלה פרידמן, בבקשה, ארבע דקות.

תהלה פרידמן: אדוני היושב-ראש, אנחנו מציינים היום הישג היסטורי אדיר ומרגש, הסכם שלום.

תהלה פרידמן: ואני מבקשת לשאול כאן האם ומה אפשר ללמוד מהשלום החיצוני על השלום הפנימי, זה שיביא סוף לאלימות המשתוללת ברחובותינו, לאבנים וניסיונות דריסה של מפגינים, לילדים המוטחים על עמודים, לשנאה ברשתות, לסירוב לקיים את חוקי המדינה ולהירתם למאבק בקורונה; שלום פנימי, שהיעדרו מעמיד בסכנה קיומית ממשית את המשך המפעל הציוני.

תהלה פרידמן: כל כך הרבה אנרגיה, אסטרטגיה, תחכום ורצון הושקעו בהסכם השלום עם האמירויות.

תהלה פרידמן: המון אנשים, הראויים כולם להודיה גדולה, הביאו אותנו להישג הבאמת-היסטורי הזה.

תהלה פרידמן: האם יש מה ללמוד מהדרך שאותה עשו לטובת הדרך שאנחנו חייבים לעשות כדי להמשיך לקיים את הנס הזה, שהוא מדינת ישראל?

תהלה פרידמן: נדמה לי שכן.

תהלה פרידמן: שיש ארבעה דברים מרכזיים ללמוד.

תהלה פרידמן: הראשון הוא ששלום קורה אם חושבים שזה חשוב.

תהלה פרידמן: נושאי חוץ וביטחון נחשבים במדינת ישראל כחיים עצמם.

תהלה פרידמן: אנחנו משקיעים אין סוף משאבים בהגנה ובביצור גבולותינו.

תהלה פרידמן: פיוס פנימי, לעומת זאת, נחשב כלא יותר מסלוגן, משהו שהוא nice to have, וגם זה ממש לא בעיני כל יושבי הבית הזה.

תהלה פרידמן: אצל חלקם אפילו ממש להפך.

תהלה פרידמן: אם יש משהו חיובי שהקורונה הביאה איתה, הוא ההבנה שסולידריות חברתית, לכידות ושלום פנימי הם תנאי להמשך קיומה של המדינה, לא פחות.

תהלה פרידמן: כל כיפות הברזל והטנקים שבעולם לא יגנו על חברה שמאבדת את הרצון והאמונה בחיים משותפים.

תהלה פרידמן: הסכמי שלום ונורמליזציה עם מדינות ערב לא יביאו לשגשוג של חברה שבה מגזר אחד בז לרעהו, שבה אנשים לא מתגייסים כי איבדו את האמונה בדרך המשותפת, של חברה שזונחת את הסולידריות אם הזולת מגיע ממחנה פוליטי או דתי אחר.

תהלה פרידמן: אלו החיים עצמם, והם חשובים לא פחות, ולטעמי אף יותר, מטרור או מגבולות.

תהלה פרידמן: הדבר השני הוא הכבוד ההדדי.

תהלה פרידמן: הסכם שלום מבוסס במידה רבה על שינוי היחס בין בני אברהם.

תהלה פרידמן: לא סתם נבחר השם הזה עבור ההסכם עם מדינה מוסלמית דתית, שם שמזכיר שלכולנו אותו האב ואותם יסודות.

תהלה פרידמן: בהסכם הזה יש תיקון גדול, כי לראשונה יש כבוד בתוך משפחת בני אברהם.

תהלה פרידמן: איש לא נדרש להיכנע לרעהו, להיות בן חסות.

תהלה פרידמן: איש לא נדרש לבטל את עצמו.

תהלה פרידמן: הדבר נכון גם לשלום בתוך הבית – כל עוד ננסה להכניע זה את זה, כל עוד נדרוש הכרה של צד אחד בעליונותו של האחר, כל עוד נבוז למה שקדוש ויקר לאחרים, לא ייכון שלום פנימי.

תהלה פרידמן: השלישי הוא החשיבות שבטקס ובהצהרה.

תהלה פרידמן: היו כבר יחסים עם האמירויות, אבל הטקס העניק להם עוצמה אחרת.

תהלה פרידמן: יש לנו כחברה יסודות של ערבות הדדית, אנחנו צריכים לחדש אותה – לחדש את הברית בינינו, לתת לה עוצמה מחודשת.

תהלה פרידמן: ולבסוף, הסכם השלום מבוסס על הכרה עמוקה כי לכל אחד מהצדדים יש מה להרוויח מהשותפות עם האחר.

תהלה פרידמן: הדבר הזה בוודאי נכון גם פנימית.

תהלה פרידמן: גם לחלקים השונים של החברה הישראלית יש יכולת לתרום לפסיפס השלם לו רק יכירו בחלקיותם, לו רק יכירו בערך של הצבעים הנוספים.

תהלה פרידמן: אז אני מברכת את ראש הממשלה על הסכם השלום ההיסטורי עם איחוד האמירויות, ואני מייחלת שיבוא יום ויהיה לנו ראש ממשלה שיפנה את אותה רמת מאמץ וכישרון לכינון שלום עם ובתוך מדינת ישראל.

תהלה פרידמן: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת אסף זמיר.

חמד עמאר: אחריו – חבר הכנסת אופיר כץ.

חמד עמאר: בבקשה, אדוני, ארבע דקות.

אסף זמיר: שלום, היושב-ראש.

אסף זמיר: חבריי וחברותיי, מה אני אגיד לכם, היה שווה לחדול מלכהן כשר התיירות הנורבגי בשביל הזכות להצביע ביום כזה, כשמחלוקות פנימיות בצד.

אסף זמיר: זהו יום היסטורי ומרגש, שהלוואי שנעשה ממנו את מה שאפשר לעשות ממנו.

אסף זמיר: אני גדלתי בדור שחלם על שלום.

אסף זמיר: אני הייתי בן 15 בכיכר רבין, כשעוד לא קראו לה כיכר רבין, ביום שנרצח יצחק רבין.

אסף זמיר: עבדתי לאחר מכן במרכז פרס לשלום, וכל חיי בהתחלה היו כמיהה לחברה שחיה בשלום עם שכניה.

אסף זמיר: ואני מודה שכמו אצל רבים מחבריי התקווה הזו נעלמה לחלוטין.

אסף זמיר: דחקנו אותה הצידה מסדר-היום, וכמעט למדנו לקבל את זה שלא הולך לקרות, בטח לא בקרוב, והאמת שלא רק שזה לא מתקרב, זה מתרחק.

אסף זמיר: ופתאום, בשנה הקשה ביותר שאני זוכר, במצב הקשה ביותר שאני זוכר, אנחנו מכוננים שלום עם איחוד האמירויות, עם בחריין, ופותחים פתח, בעיניי, לשינוי אזורי.

אסף זמיר: אין מרגש מזה.

אסף זמיר: ועכשיו תפקידנו לעבוד כדי להראות לעולם שהשלום הזה שווה, וששווה לעשות אותו, ושהוא חם ולא לא קר.

אסף זמיר: כי אם זה ייגמר רק בזה, אז זו אנקדוטה נעימה.

אסף זמיר: יש לה יתרונות כלכליים, יש לה יתרונות פוליטיים; אבל היא יכולה להיות גם שינוי פרדיגמה, שיוביל – אני רוצה לחלום – לשלום עם שכנינו, לשלום עם העם הפלסטיני, לשלום עם שכנינו בגבולות בטוחים פחות.

אסף זמיר: אני שומע פה חברי כנסת עולים ומדברים ומתראיינים בתקשורת, ומתגאים במונח "שלום תמורת שלום".

אסף זמיר: היה חשוב לי שנהיה כנים.

אסף זמיר: זה לא שלום תמורת שלום; זה שלום תמורת ויתור על חלום הסיפוח המסוכן, של הרבה מאוד מהיושבים כאן.

אסף זמיר: ובהיבט הזה – ואני תומך בזה – זה שלום תמורת שטחים.

אסף זמיר: זה דבר שהוא לא רע בעיניי, כי השלום הוא מטרה נעלה.

אסף זמיר: ואני חושב שאפשר להסתכל קדימה ולראות שזה לא מחיר שהוא גדול לשלם.

אסף זמיר: ואני שמח שמי שמובילה פעם נוספת את עקרון השלום תמורת שטחים היא תנועת הליכוד.

אסף זמיר: ואני שמח שלכחול לבן היה בזה חלק.

אסף זמיר: אבל את הסכם השלום עם מצרים, שהובילה תנועת הליכוד, עשינו תמורת ויתור על חצי האי סיני; ואת ההתנתקות, שהובילה הליכוד בעזה, עשינו תמורת היציאה מעזה.

אסף זמיר: וגם עכשיו, ההסכם הזה הוא בעצם תמורת ההימנעות מסיפוח.

אסף זמיר: והשמיים לא נופלים ולא נפלו, והמציאות באמצעות הסכמים כאלה הופכת להיות טובה יותר.

אסף זמיר: אז עכשיו הזמן להתקדם גם עם שכנינו.

אסף זמיר: וכשנסיים את זה – אולי גם בתוכנו.

אסף זמיר: אני יושב פה שנתיים בבית הזה, עם הפסקות.

אסף זמיר: מעולם לא היינו יותר חלוקים ומעולם לא היינו יותר שנואים.

אסף זמיר: וקל לנו להתלכד כדי לחבק עם שהאמת היא שרובנו לא מכירים יותר מאשר לגשר על פער קטן של ניואנס מאנשים שדומים לנו אבל לא זהים לנו.

אסף זמיר: אנחנו רואים את כולם כבר בתווית; אנחנו רואים מסגרת ולא פנים.

אסף זמיר: אנחנו רואים חיג'אב וכיפה וזקן, אנחנו רואים דברים שמלכתחילה מייצרים מציאות שבה אנחנו לא יכולים לדון או להתקרב או להתכנס להסכמה משותפת, ואנחנו רואים את השיא של זה, מתי?

אסף זמיר: ברגע שהכי היינו צריכים.

אסף זמיר: ברגע שהכי היינו צריכים אחדות, ברגע שהכי היינו צריכים להכיל את השונה, לעשות ויתורים הדדיים, לגלות ממלכתיות ואחריות, ברגע הזה הבית הזה רב אחד עם השני יותר משהוא רב אי פעם.

אסף זמיר: ולכן בעיניי היום הזה הוא יום משמח וחיובי אבל הוא קריאת השכמה לאיזה ממד של צביעות, שעד שלא נתגבר עליה, מה זה יעזור?

אסף זמיר: מה זה יעזור שכוננו שלום היום אם אנחנו על סף התפרקות מוחלטת פנימה בצורה כזו שבסוף אנשים לא ירצו לגור פה, שבסוף אנשים יוותרו על הניסיון לחיים משותפים?

אסף זמיר: הקורונה היא אתגר והיא הזדמנות, בואו נלמד מהיום הזה כדי להשכין שלום בתוכנו.

אסף זמיר: תודה רבה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת אופיר כץ.

חמד עמאר: אחריו – חבר הכנסת משה ארבל.

אופיר כץ: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, כנסת נכבדה, אנחנו נמצאים ביום היסטורי.

אופיר כץ: לפני כחודשיים הביא ראש הממשלה הישג חסר תקדים, הסכם שלום עם איחוד האמירויות, מדינה ערבית חזקה ומשגשגת ששיתוף הפעולה איתה יחזק את מעמדה של ישראל כמעצמה אזורית, יניב רווח כלכלי אדיר למדינת ישראל ויהווה פתח לשותפויות נוספות בעולם הערבי.

אופיר כץ: והינה, אחרי 26 שנים שלא היה כאן הסכם שלום, 29 ימים בלבד אחרי ההצהרה הצטרפה מדינה נוספת למעגל השלום, בחריין.

אופיר כץ: השינוי הדרמטי הזה ביחס של המדינות הערביות לישראל הוא פורץ דרך, ואני בטוח שאלו לא המדינות האחרונות שנכונן איתן הסכם כזה.

אופיר כץ: כולנו שמענו את הדברים של יו"ר האופוזיציה מוקדם יותר, יאיר לפיד.

אופיר כץ: יאיר, באירוע היסטורי כזה, שרבים עמלו ועבדו שנים רבות על מנת שיתממש, זה מה שבחרת לומר?

אופיר כץ: לתקוף את ראש הממשלה, לסחוט עוד קצת הון פוליטי?

אופיר כץ: פשוט בושה.

אופיר כץ: אני מבקש את תשומת ליבכם לציטוט הבא: "ההסכם הזה מרחיב את מעגל השלום של ישראל.

אופיר כץ: זהו אינטרס חיוני של מדינת ישראל, ומטעם זה בראש ובראשונה יצביעו הרוב המכריע של חברי הסיעה, ואני חושב שאני יכול לומר גם, הרוב המכריע של חברי הכנסת באופוזיציה – – – אין שום ספק שזהו הסכם טוב ביסודו, הסכם שיביא שלום לישראל – – – אני רוצה בהזדמנות זאת לברך את ראש הממשלה וגם אותך, אדוני שר החוץ, אני מברך אתכם על שזכיתם לעמוד בראש ממשלה שמוציאה לפועל את היעד המשותף של כל ממשלות ישראל".

אופיר כץ: תתפלאו לשמוע שמילות הפרגון האלה הגיעו מהאופוזיציה, לא מהנוכחית כמובן אלא האופוזיציה ב-1994, מהיושב-ראש שלה בנימין נתניהו במהלך הדיון על הסכם השלום עם ירדן.

אופיר כץ: בואו נשמע ציטוט של יו"ר אופוזיציה נוסף: "החלטנו לתמוך בחוזה השלום על אף היותנו אופוזיציה – – – טובת העם ולא שיקולים מפלגתיים וסיעתיים מדריכים אותנו בשעה רצינית וגדולה זו".

אופיר כץ: גם שמעון פרס מהמערך התנהג בממלכתיות וכבוד כלפי הסכם השלום שבגין הביא עם מצרים.

אופיר כץ: אתם מבינים את ההבדל?

אופיר כץ: עכשיו אתם מבינים למה יאיר לפיד לעולם לא יהיה מנהיג?

אופיר כץ: אתם, חברי האופוזיציה, מצקצקים ומזלזלים, מבקרים וצועקים, ופשוט לא מבינים את גודל השעה.

אופיר כץ: אתם לא מסוגלים לשים בצד את הפוליטיקה הקטנה והזולה ביום המרגש הזה ולשמוח מגודל ההישג.

אופיר כץ: אצלכם "רק לא ביבי" עולה על טובת המדינה.

אופיר כץ: אז אתם תמשיכו לצעוק מהיציע וראש הממשלה ימשיך להביא תוצאות.

אופיר כץ: וגם, אני לא מבין את הפליאה על כך שחברי המשותפת מצביעים נגד ההסכם.

אופיר כץ: מפלגת בל"ד, שתומכת באופן סיסטמטי בטרוריסטים, היא תתמוך בשלום?

אופיר כץ: היא תקדם משהו שיוביל לאחדות ושיתוף פעולה במזרח התיכון?

אופיר כץ: הצחקתם.

אופיר כץ: אז אני אומר לכם, על אפכם ועל חמת

אופיר כץ: כם נעביר פה עוד הסכמי שלום רבים וטובים למען כלל אזרחי מדינת ישראל.

אופיר כץ: אני שוב מברך את ראש הממשלה נתניהו, שהצעיד אותנו לעידן חדש של שלום תמורת שלום והביא את מדינת ישראל להסכם הזה מתוך עוצמה וכוח; את נשיא ארצות הברית, חבר אמיתי של ישראל, דונלד טראמפ, ואת השייח' מוחמד בן זאייד על הצעדים העצומים הללו.

אופיר כץ: כולי תקווה שנעמוד פה בחודשים הקרובים ונאשר עוד הסכמים רבים כאלה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת משה ארבל, בבקשה, אדוני.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, הנביא ישעיהו הוא אחד הנביאים שאנחנו מאוד מאוד מחבבים.

משה ארבל: כדי לתאר את חזון אחרית הימים אומר הנביא ישעיהו בפרק נ"ב: "מה נאוו על ההרים רגלי מבשר, משמיע שלום, מבשר טוב, משמיע ישועה, אמר לציון מלך אלהיך".

משה ארבל: בשבוע הבא יהיה יום הזיכרון למרן הרב עובדיה יוסף, זכר צדיק וקדוש לברכה.

משה ארבל: הרב היה שואל שאלה על הפסוק הזה: מדוע הנביא מתאר את התהליכים הללו של הגאולה העתידית בשלבים ובתשלומים – מבשר שלום, מבשר טוב, ובסוף משמיע ישועה ואומר לציון מלך אלוהייך?

משה ארבל: אם בורא עולם רצה לתת את הגאולה, שייתן אותה בבת אחת.

משה ארבל: והרב כדרכו המתיק במשל.

משה ארבל: סיפר הרב שהיה היה אדם שהיה מדי שבוע ממלא טופס לוטו, שולח ומגריל, וכדרכם של מרבית האנשים, קונה אשליה ולא זוכה.

משה ארבל: שבוע אחד אשתו חיטטה בכיסים ומצאה את טופס ההגרלה, והלכה לבדוק את הטופס.

משה ארבל: מצבו הכלכלי לא היה משהו.

משה ארבל: המוכר בדוכן הפיס אומר לגברת: אני מבקש שתשבי, תשתי כוס מים, ומבשר לה שהם זכו בפרס הראשון בסך 40 מיליון שקלים.

משה ארבל: טוב, היא דאגה מאוד לשלומו של בעלה והייתה צריכה לבשר לו על הזכייה בפרס הראשון.

משה ארבל: היא חששה מאד לליבו, וביקשה מהפסיכולוג השכן שיעשה את העבודה.

משה ארבל: היא אמרה לו: תשמע, אתה במערכת לחצים, תקופה קשה, לך תדבר, מה יכול להיות.

משה ארבל: ואז הפסיכולוג התחיל בשאלות: אם הייתי מבשר לך, שכני היקר, שזכית ב-100,000 שקלים בהגרלה, מה היית עושה?

משה ארבל: ואז הוא מתאר לו שהוא היה קונה מכונית מסוג מסוים.

משה ארבל: וכך הוא עולה איתו בסכומים: אם הייתי מבשר לך שזכית ב-500,000 שקלים, מה היית עושה?

משה ארבל: הייתי מכסה את המשכנתה.

משה ארבל: ואם הייתי מבשר לך שזכית במיליון?

משה ארבל: אז הייתי גם קונה איזה עסק קטן.

משה ארבל: ואם הייתי מבשר לך שזכית בפרס הראשון, 40 מיליון שקלים, מה היית עושה?

משה ארבל: קם השכן, לחץ את ידו של הפסיכולוג ואמר לו: בנדר ושבועה, אני מתחייב, 20 מיליון שלי, 20 מיליון שלך.

משה ארבל: שמע את זה הפסיכולוג, התעלף על המקום.

משה ארבל: אנחנו רוצים לקבל ברכה, רוצים לקבל טובה, אבל לא תמיד יכולים לקבל את כל האור בבת אחת, צריכים לקבל אותו בשלבים.

משה ארבל: זה התחיל בהצהרת בלפור, המשיך בהכרזת המדינה.

משה ארבל: לאחר מכן, במלחמת ששת הימים זכינו להרחיב את גבולותיה של הארץ, וכן הלאה וכן הלאה.

משה ארבל: והינה היום אנחנו עומדים בשלב נוסף.

משה ארבל: רבי חייא היה הולך בבקעת ארבל על יד טבריה וראה את איילת השחר שהיא מנצנצת ובאה – את הזריחה, ואמר: "כך היא גאולתן של ישראל – – – קמעא קמעא", בשלבים.

משה ארבל: "אמר לציון מלך אלוהיך" הוא השלב האחרון, וזו כוונת הנביא.

משה ארבל: "מה נאוו על ההרים רגלי מבשר" – מבשר טוב, מבשר שלום, משמיע ישועה – ובסוף "אמר לציון מלך אלהיך".

משה ארבל: היכולת שלנו להגיע לאותם רגעים נשגבים של "מלך אלוהיך" היא על ידי אחדות פנימית.

משה ארבל: כפי שחברתי חברת הכנסת פרידמן הזכירה קודם, אנחנו צריכים, אחרי הברכה הבאמת-גדולה הזו, לעשות הכול, כי אין לך כלי מחזיק ברכה אלא השלום.

משה ארבל: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת יוסף ג'בארין – איננו נוכח.

חמד עמאר: חבר הכנסת שלמה קרעי, בבקשה.

חמד עמאר: ארבע דקות, אדוני, בבקשה.

שלמה קרעי: רגע, רגע, לא להתחיל, אדוני.

חמד עמאר: ראית שהפעלתי?

חמד עמאר: אמרתי לך ארבע דקות, אני מפעיל ברגע שאתה מתחיל.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הינה מה טוב ומה נעים שבת אחים גם יחד, בני אברהם יושבים יחדיו במדשאת הבית הלבן וחותמים על הסכם אברהם – תמונה מרשימה שנוצרה בהשראתו ובחזונו של ראש הממשלה בנימין נתניהו ובתמיכתו של גדול ידידינו בעולם, נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ.

שלמה קרעי: "וראו גוים צדקך וכל מלכים כבודך".

שלמה קרעי: בדיוק באותו רגע היסטורי ונשגב ירו הפלסטינים לעבר מדינת ישראל שלושה מטחי טילים, כאילו להתריס קבל עם ועולם: אנחנו חזקים בחורבן והרס אך בענייני שלום אל תבנו עלינו.

שלמה קרעי: רעם הטילים נמוג אל תהום הנשייה, אך במרחק 11,000 ק"מ מכאן המשיכו העטים לרשרש על גבי חוזי השלום, והם נחתמו.

שלמה קרעי: איזה רגע היסטורי.

שלמה קרעי: כמה חבל, אך לא מפתיע, שדווקא נציגי המיעוט הערבי כאן, בכנסת ישראל, שוב מפספסים הזדמנות היסטורית.

שלמה קרעי: חיזבאללה, איראן, חמאס ואש"ף מתנגדים להסכם השלום הזה.

שלמה קרעי: היום הרשימה המשותפת מוכיחה שוב שהיא מעדיפה תמיד את הצד הטרוריסטי על פני הצד המתון, צד השלום.

שלמה קרעי: אולי נציגי השמאל כאן, שעוד חושבים להקים ממשלה בישראל בתמיכת המשותפת, יתעשתו ויבינו את גודל האבסורד.

שלמה קרעי: אין ולא תהיה עוד לפלסטינים זכות וטו על השלום באזורנו.

שלמה קרעי: ירצו – יעלו גם הם על עגלת השלום הנוסעת, ואף נושיט להם ידנו לכך; ואם לאו – ייכון כאן מזרח תיכון חדש בלעדיהם.

שלמה קרעי: בכל מקרה, אני מתנגד למדינה פלסטינית, כיהודי, כאזרח מדינת ישראל וכחבר כנסת בתנועת הליכוד.

שלמה קרעי: יש מקום, לגיטימציה וזכות רק למדינה אחת, למדינת הלאום של העם היהודי, בין הים לירדן, בארצנו, נחלת אבותינו.

שלמה קרעי: איחוד האמירויות ובחריין הן רק סנוניות ראשונות המבשרות את אביב השלום באזורנו שבע הסכסוכים והמלחמות.

שלמה קרעי: מדינות רבות וטובות עוד יצטרפו בקרוב אליהן, ואז ידעו תושביהן, יחד איתנו, שנים רבות של עדנה ושגשוג בכל התחומים: פתיחת שגרירויות ונציגויות מסחריות, השקעות בקנה מידה גדול ותיירות הדדית, הנהוגה כדבר שבשגרה בכל המדינות שוחרות השלום.

שלמה קרעי: "כל צאן קדר ייקבצו לך אילי נביות ישרתונך".

שלמה קרעי: וכמאמר ישעיהו הנביא: "מה נאוו על ההרים רגלי מבשר משמיע שלום מבשר טוב משמיע ישועה".

שלמה קרעי: הבשורה הראשונה של מבשר הגאולה תהיה בשורת השלום.

שלמה קרעי: מתוך ביטחון בצור ישראל וגואלו נמשיך לרדוף אחר השלום, כפי שלימד אותנו דוד המלך: "בקש שלום ורדפהו".

שלמה קרעי: נרדוף עד שנשיג הסכמי שלום עם כל העמים, הקרובים והרחוקים: "שלום שלום לרחוק ולקרוב".

שלמה קרעי: זו כנראה השיטה – שלום קודם לרחוק ורק אחר כך לקרוב, שיבין שלא כדאי לו להמשיך ולהחזיק בטרור.

שלמה קרעי: באופן סמלי ההצבעה הלילה, ליל כ"ח בתשרי, היא ביום הולדתו של ראש ממשלתנו בנימין נתניהו.

שלמה קרעי: נתניהו משבט לוי, ממשפחתו של אהרון, שהיה אוהב שלום ורודף שלום.

שלמה קרעי: יום הולדת 71 – אחד מול 70 אומות – ביום כ"ח בתשרי; כ"ח הוא: "כֹּח מעשיו הגיד לעמו לתת להם נחלת גויִם", שזו גם הסיבה, על פי רש"י, שנפתח בשבת הקרובה את התורה בבראשית, בסימן טוב.

שלמה קרעי: נברך אותו שימשיך להגשים לנו את חזון הנביאים במהלכים הכבירים שיעשה לטובת שגשוגה של מדינת ישראל, ושיתקיימו בו דברי הנביא ישעיהו: "הן יבשו ויִכלמו כל הנחרים בך, יהיו כאין ויאבדו אנשי ריבך – – – כי אני ה' אלוהיך, מחזיק ימינך, האֹמר לך אל תירא אני עזרתיך".

שלמה קרעי: וכן הפסוק שחתמנו בו את התורה בשבוע שעבר: "ויִכחשו אויביך לך ואתה על במותימו תדרֹך".

שלמה קרעי: "ה' עֹז לעמו יִתן, ה' יברך את עמו בשלום".

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חברת הכנסת איילת שקד, בבקשה.

חמד עמאר: אחריה – חברת הכנסת תמר זנדברג.

חמד עמאר: בבקשה, ארבע דקות.

איילת שקד: אדוני היושב-ראש, תודה.

איילת שקד: כנסת נכבדה, אני מברכת את ראש הממשלה ואת אזרחי ישראל על הסכם השלום וכינון היחסים הדיפלומטיים עם איחוד האמירויות ובחריין.

איילת שקד: ההסכמים שנחתמו בזמנו עם ירדן ומצרים היו הסכמי שלום קרים.

איילת שקד: אני מאמינה שההסכמים האלה הם הסכמי שלום חמים.

איילת שקד: כבר עשרות שנים מתקיימים יחסים כלכליים וביטחוניים עם איחוד האמירויות מתחת לפני השטח.

איילת שקד: אני שמחה שכעת הם הפכו גלויים וידועים לכול, תוך קיום קשרים דיפלומטיים, עסקיים ותיירותיים.

איילת שקד: הסכם זה יחזק עוד יותר את ישראל מבחינה כלכלית וביטחונית.

איילת שקד: זה הסכם אסטרטגי שמחזק את מבקשי השלום אל מול ציר הרשע, שמקורו באיראן.

איילת שקד: אבל צריך לומר ביושר: היה להסכם הזה מחיר כבד.

איילת שקד: בגללו פספסנו הזדמנות בלתי חוזרת, בגללו החלת הריבונות על יהודה ושומרון הפכה לחלום רחוק.

איילת שקד: אומר את הברור מאליו: עם אינו כובש בארצו.

איילת שקד: החלת הריבונות בוא תבוא, והיום ניתן לומר שיש גם רוב ברור בכנסת שמתנגד בכל תוקף להקמת מדינה פלסטינית בין הים לירדן.

איילת שקד: ראש הממשלה אמר היום בקולו, תאמינו או לא, כי הסגר הנוכחי הוא הצלחה אדירה.

איילת שקד: אם כן, חברים יקרים, בואו נלמד את ההבדל בין הצלחה לכישלון.

איילת שקד: הסכם השלום הזה, על אף המחיר, הוא הצלחה, הצלחה אדירה; סגר על תשעה מיליון אזרחים הוא כישלון, כישלון מהדהד; נתב"ג סגור הוא כישלון.

איילת שקד: תשעה חודשים כבר עברו מפרוץ המגפה ולסטרטאפ ניישן עדיין אין מעבדה בנתב"ג.

איילת שקד: אם באיחוד האמירויות עסקינן, כשנוחתים בשדה התעופה באבו דאבי עושים מייד בדיקת קורונה ומקבלים תוצאה תוך פחות משעה – זאת הצלחה.

איילת שקד: למעלה מ-2,000 מתים ממגפה זה כישלון.

איילת שקד: למעלה מ-800,000 מובטלים זה כישלון.

איילת שקד: משפחות שלמות שבהן שני בני הזוג איבדו את עבודתם ומטה לחמן קרס בבת אחת – זה כישלון.

איילת שקד: העיר אילת עם 70% אחוזי אבטלה – זה כישלון.

איילת שקד: ממשלה מפולגת ומסוכסכת שמכתיבה הנחיות מבלבלות – זה כישלון.

איילת שקד: אבל, חברים יקרים, חשוב לציין ולזכור תמיד: מדינת ישראל היא הצלחה.

איילת שקד: ב-70 שנה בנינו פה מדינה לתפארת, הצלחה בכל קנה מידה עולמי והיסטורי, ולא ניתן להפוך אותה לכישלון.

איילת שקד: אני פונה מפה לאזרחי ישראל: זה תלוי הרבה גם בכם.

איילת שקד: את החוזה בין הממשלה לאזרחים הממשלה הפרה, אבל אתם – אל תפרו.

איילת שקד: תהיו אחראים, תישמעו להנחיות, תעטו מסכות ותימנעו מהתקהלויות.

איילת שקד: אנחנו במשבר, אבל כזה שאפשר לצאת ממנו.

איילת שקד: מה שבנינו פה לא ייחרב.

איילת שקד: ידענו תקופות קשות אך צלחנו את כולן.

איילת שקד: בספר תהילים דוד המלך מתפלל כי ישרור שלום מחוץ לירושלים, אבל בראש ובראשונה בתוכה.

איילת שקד: וכך הוא מבקש: "יהי שלום בחילך, שלוָה בארמנותיִך".

איילת שקד: אזרחי ישראל היקרים, אני מבטיחה לכם שאפשר גם אחרת.

איילת שקד: אפשר לטפל במשבר הקורונה בהצלחה, כמו שהעם הזה יודע.

איילת שקד: ומילה אחרונה לשוטרי משטרת ישראל וחיילי מג"ב.

איילת שקד: הוטלה עליכם משימה כמעט בלתי אפשרית על ידי הנהגה מפוחדת ומבוהלת, ואתם עומדים בקו החזית וסופגים את כל הרפש מימין ומשמאל ומכל המגזרים.

איילת שקד: גם אם יש ביקורת מוצדקת לעיתים, הרי שיש לומר אותה בדרכים ראויות ולא, חלילה, במתקפה על אותם אנשים שעושים את עבודתם.

איילת שקד: אני רוצה לחזק את ידיכם.

איילת שקד: לצערי, עם ישראל הוא עם למוד קשיים וניסיונות.

איילת שקד: בכל הפעמים שבהן נקלענו למשבר, המשבר איחד אותנו.

איילת שקד: בשעות קשות עם ישראל יודע להתאחד ועוצמתו האדירה נגלית לכול, וכך, אני מבטיחה, יהיה גם הפעם.

איילת שקד: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

תמר זנדברג: אני רוצה לברך ולהצביע בעד, בלב שלם, על הסכם הכרה הדדי, על הסכם נורמליזציה עם מדינה ערבית חשובה במזרח התיכון.

תמר זנדברג: כשמדינת ישראל הוקמה כאן, בשכונה הזאת במזרח התיכון, אנחנו לא רצינו ומעולם לא הייתה לנו כוונה להיות וילה בג'ונגל, על כל המשתמע: לא להיות מבודדים באיזה אי, שכביכול יש לו בצד אחד ים אבל בצד השני חומה או גבול.

תמר זנדברג: רצינו להיות חלק מהמקום הזה.

תמר זנדברג: כשראש הממשלה מנחם בגין חתם על הסכם השלום עם מצרים, מדינה ערבית חשובה שרק כמה שנים לפני זה הייתה בעלת תפקיד בכמעט השמדה של מדינת ישראל, זה היה פלא היסטורי כשהנשיא סאדאת ירד מהמדרגות של המטוס בנמל התעופה בן-גוריון.

תמר זנדברג: אני חייבת לומר שקצת כאב לי לראות שבשביל לפאר את הסכם הנורמליזציה הזה ממעיטים בערך ההסכם ההוא, שפרץ את הדרך גם למה שאנחנו רואים עכשיו.

תמר זנדברג: כן החזירו שם שטחים, ובצדק, וטוב שכך, פיסת שטח עצומה.

תמר זנדברג: וטוב שעשה את זה בגין מכיוון שזו הייתה הסוגיה בסכסוך עם מצרים, ואי-אפשר היה להגיע לשלום החשוב הזה, הטוב הזה, הבטוח הזה, שהוריד איום קיומי משמעותי ממדינת ישראל, מבלי לעשות את הדבר הזה.

תמר זנדברג: באותה מידה הסכם השלום עם ירדן, או הסכם אוסלו עם הפלסטינים, שהוביל אותו רבין ושילם על כך בחייו – כלולות בתוכם הסוגיות הספציפיות שהיו רלוונטיות להסכמים האלה.

תמר זנדברג: אי-אפשר להתגאות בהסכם הזה בלי לבטל את ההישגים האחרים, בלי להתחיל להכפיש את השמאל ואת אלה שאומרים ככה ואת אלה שאומרים אחרת?

תמר זנדברג: הינה אני, מלב-ליבו של השמאל, עומדת כאן היום ואני מברכת על ההסכם הזה, כי הוא חשוב, ויש בו כמה לקחים שגם אותם צריך לאמץ וגם מהם לא צריך להתנער: שחשובה דרך ההידברות על פני הסכסוך והקונפליקט; שצריך להסתכל לסוגיות הרלוונטיות בעיניים, בין אם זה שיתוף פעולה כלכלי, בין אם זו הגנה ביטחונית ובין אם זה סיום סכסוך וכיבוש על עם אחר, מדמם, שקורע אותנו כאן, עם עם שחולק איתנו את פיסת הארץ שלנו.

תמר זנדברג: ואגב, זה לא נכון ולא מדויק שהסכם הנורמליזציה הזה לא היה בו שום ויתור טריטוריאלי: ממשלת ישראל עשתה את הדבר הנכון וויתרה על כוונות סיפוח של כ-30%–35% מהגדה המערבית, וטוב שכך.

תמר זנדברג: זה מצוין, זה win-win, אבל את הלקח הזה צריך גם ליישם לסכסוך כאן, לידנו – שאגב, כל המזרח התיכון והליגה הערבית עומדים ומסתכלים גם עליו – עם העם הפלסטיני, שחולק אתנו את פיסת הארץ הקטנה שלנו ואיתו, גם איתו אנחנו רוצים להגיע לשלום שמבוסס על הידברות ושמבוסס על חלוקת הארץ.

תמר זנדברג: לא להמשיך לחיות על החרב; לא להיות כובשים על עם אחר; לא לשלוח את הילדים שלנו לבצע משימות שיטור על אוכלוסייה אזרחית בסמטאות הערים בגדה המערבית; לא לגנוב קרקעות ולנשל ולגרש ולהיות אחראים על משטר חוקי כפול לשתי אוכלוסיות שונות בשטח תחת שלטוננו.

תמר זנדברג: אנחנו לא רוצים.

תמר זנדברג: אנחנו רוצים לשבת לשולחן ולדבר.

תמר זנדברג: אנחנו בקרוב נציין את יום השנה ה-25 לרצח רבין.

תמר זנדברג: בואו ניזכר במורשת הזאת של הידברות, של הושטת יד, גם למי שהם אויבים וגם למי שהיו אויבים, ויחד איתם להגיע למתווה שבמסגרתו נוכל כאן, במדינת ישראל, לחיות לנצח מתוך רצון לשבת כאן; לחיות כאן, במזרח התיכון, בביטחון, בשגשוג, בהושטת יד לשלום לשכנינו, כמו שכתוב במגילת העצמאות.

תמר זנדברג: ולכן אני מאחלת לכולנו שההסכם הזה שנצביע עליו היום לא יהווה עבור ראש הממשלה איזה פיסת נייר לנופף בה לצורך תעמולה רק כדי להסביר מדוע לא עושים את הדבר האחר, אלא שנלמד את הלקח הזה, נושיט יד לשלום לשכנינו ונוכל באמת להביא את הסוף לסכסוך המדמם הכואב והכובש, הסכסוך הישראלי–פלסטיני.

תמר זנדברג: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סגן השר יואב בן צור, בבקשה.

יואב בן צור: גברתי היושבת-ראש, מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, מזכירת הכנסת, לאורך הדורות יחסי העם היהודי והאומה הערבית ידעו עליות ומורדות.

יואב בן צור: היום אנחנו עומדים בפני הצבעה על אירוע היסטורי, שייזכר לדורות רבים כרגע מכונן בתולדות העם היהודי – הסכם שלום עם איחוד האמירויות הערביות.

יואב בן צור: זהו הסכם השלום השלישי שנחתם מאז הקמתה של המדינה וזוהי פריצת סכר של צונאמי מדיני לעוד מדינות ערביות נוספות שמעוניינות לנרמל את היחסים עם מדינתנו.

יואב בן צור: אין ספק שזהו יום משמח וחגיגי.

יואב בן צור: חבריי לבית הזה נושאים נאומים חגיגיים ומעוררי תקווה.

יואב בן צור: יש כאלה שגם תיבלו את הנאום הזה עם כמה משפטים בערבית, אולם אני רוצה לדבר דווקא על השם של ההסכם, "הסכם אברהם".

יואב בן צור: אברהם היה אבי האומה.

יואב בן צור: הוא היה האב של יצחק וגם האב של ישמעאל.

יואב בן צור: כולנו צאצאיו – תושבי מדינת ישראל וילידי איחוד האמירויות.

יואב בן צור: ההסכם הזה מתבסס על דמותו של אברהם, שהיה אב המון גויים, אביהם של האומות.

יואב בן צור: מכוח זה באים ראשי הממשל והנסיכויות אל תושביהם ומבשרים להם: נחתם הסכם שלום עם בני דודינו, בני אברהם.

יואב בן צור: גם אנחנו, ברגעים המדיניים הגדולים והחגיגיים ביותר, תמיד מזכירים את זכותנו ההיסטורית על הארץ הזאת.

יואב בן צור: כך היה עם בן-גוריון בוועדת פיל, כשטבע את האמירה: לא המנדט הוא התנ"ך שלנו אלא התנ"ך הוא המנדט שלנו; כך גם עם ראש הממשלה מנחם בגין בעת הסכמי השלום עם מצרים, שאמר:

יואב בן צור: אנחנו פה "לא בזכות הכוח אלא בכוח הזכות".

יואב בן צור: גם היום אנחנו חייבים לומר לאזרחי ישראל: הסכם השלום שמובא היום להצבעה הוא שלום מתוך עוצמה.

יואב בן צור: לא רק עוצמה ביטחונית, לא רק עוצמה כלכלית, לא רק עוצמה טכנולוגית אלא בעיקר עוצמה היסטורית.

יואב בן צור: עלינו להפנים זאת, עלינו להיות משוכנעים בכך ועלינו ללמד זאת את הדורות הבאים.

יואב בן צור: כבר הזכירו חבריי את פרשת בראשית ואת רש"י, שאומר מהי זכותנו ההיסטורית על הארץ.

יואב בן צור: אתם מבינים, בפרשנות על התורה רש"י מסביר שהתורה פותחת בסיפור בריאת העולם כדי שאם יהיה דיון על זכויות היהודים בארץ ישראל יגידו היהודים להגנתם שהקדוש ברוך הוא ברא את העולם, הארץ שייכת לו, וברצונו הוא נתן אותה לעמים וברצונו הוא לקח אותה מהם והעביר אותה לנו.

יואב בן צור: ועכשיו אני שואל אתכם, חבריי לבית הזה: זה טיעון?

יואב בן צור: זה טיעון שאפשר לבוא איתו לאומות העולם?

יואב בן צור: אם ראש הממשלה יקריא את הפרשנות הזאת מעל בימת האו"ם, זה ישכנע מישהו?

יואב בן צור: אפשר כך לפתור את הבעיה הפלסטינית?

יואב בן צור: למה רש"י חשב שאומות העולם ישתכנעו מפסוק שנכתב בתורה?

יואב בן צור: אלא, חברים, התשובה היא כן.

יואב בן צור: אם אנחנו נהיה משוכנעים בטיעון הזה, כך נצליח לשכנע את אומות העולם.

יואב בן צור: רש"י מלמד אותנו יסוד חזק בתורת השכנוע: לעולם לא תצליח לשכנע את האחר במשהו שאתה לא מאמין בו במאה אחוז.

יואב בן צור: הפנייה הזאת לא מכוונת באמת לאומות העולם אלא מכוונת לנו.

יואב בן צור: אנחנו צריכים להשתכנע – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סליחה, סליחה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה מפריע.

יואב בן צור: אנחנו צריכים להשתכנע ולהאמין בזה.

יואב בן צור: אנחנו צריכים להפנים שהקדוש ברוך הוא ברא את העולם והבטיח לאברהם אבינו: "לזרעך אתן את הארץ הזאת".

יואב בן צור: אם אנחנו נהיה משוכנעים בזה כמו שצריך, אם אנחנו נפנים את זכותנו כך, אם אנחנו נבוא לאומות בשיא הביטחון ונעמוד על זכותנו ההיסטורית בארץ הזו, הם יכבדו אותנו.

יואב בן צור: העוצמה שלנו היא לא רק הכוח, הצבא, הטכנולוגיה; העוצמה שלנו היא גם ההיסטוריה המפוארת שלנו: היהדות, שנרדפה לאורך דורות, והתורה, שנותנת לנו את הזכות על הארץ הזו.

יואב בן צור: חברים יקרים, היום הזה הוא יום שבו אנו שומעים את משק כנפי ההיסטוריה.

יואב בן צור: העם היהודי מנרמל יחסים עם העם האמירותי בשם אברהם אבינו.

יואב בן צור: זו תזכורת נפלאה עבורנו עד כמה חשוב לנו להנחיל לדור הבא את ההיסטוריה היהודית, שילמדו מי היה אברהם, מי היה יצחק, מי יעקב ומי משה, מי נתן לנו את התורה ומה כתוב בה, מכוח מה הזכות שלנו על הארץ הזו ומה הבסיס שלנו כאן.

יואב בן צור: לסיום דבריי אני רוצה להודות בשם אזרחי ישראל לנשיא ארצות הברית דונלד טראמפ ובמיוחד לראש הממשלה בנימין נתניהו, שלמרות כל האתגרים שמסביב הוא מצליח, בסייעתא דשמיא, לנווט את הספינה שלנו בים סוער בין אתגרים ביטחוניים לאתגרים כלכליים.

יואב בן צור: ראש הממשלה הצליח, בחסדי שמיים, לבסס את מעמדנו המדיני בעולם ולהביא להסכם שלום היסטורי עם מדינות ערב – שלום תמורת שלום, ללא ויתורים, ללא פינויים; שלום מתוך עצמה, שלום מתוך הכרה בזכותנו ההיסטורית.

יואב בן צור: לא בזכות הכוח אלא בכוח הזכות.

יואב בן צור: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': השר אלי כהן, בבקשה.

אלי כהן: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, לאחר 26 שנים אנו מצביעים היום בכנסת הצבעה היסטורית, הצבעה על הסכם שלום נוסף עם מדינה ערבית במזרח התיכון.

אלי כהן: זהו הסכם שכמותו עוד לא היה לנו מעולם, הסכם שלא כולל ויתורים על שטחים מארץ ישראל, הסכם שאינו כולל גירוש יהודים מביתם.

אלי כהן: זהו הסכם שלום אמיתי: שלום תמורת שלום, שלום מתוך עוצמה.

אלי כהן: זהו הסכם שיחזק את ישראל מבחינה ביטחונית וכלכלית, יחזק את מעמדנו כמעצמה אזורית וייצור חזית משותפת מול איראן וגרורותיה.

אלי כהן: זהו הסכם שהוא רק הסנונית הראשונה, ומדינות רבות מהמפרץ ומאפריקה יצטרפו אליו בהמשך, וממש בימים אלו עובדים על הסכמי שלום נוספים.

אלי כהן: חברים יקרים, הסכם שלום זה הוא עוד נדבך בביסוסו של העם היהודי בארץ ישראל.

אלי כהן: מחויבותנו להחלת הריבונות עומדת על כנה ונותרה בעינה והיא בוא תבוא.

קריאות: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברי הכנסת, אנא, בבקשה.

אלי כהן: חברים, מדינת ישראל הפכה במהלך 50 השנים האחרונות מנטל לנכס.

אלי כהן: בשנת 1972 איחוד האמירויות ומדינות נוספות הפעילו את החרם הערבי כנגד מדינת ישראל.

אלי כהן: הם השתמשו במשאב שהיה באותו מועד המשאב הכלכלי החשוב ביותר, הנפט, על מנת להחרים את מדינת ישראל.

אלי כהן: מאז עברו כמה עשורים; ישראל היא לא רק מעצמה ביטחונית אלא גם מעצמה כלכלית, מעצמה טכנולוגית.

אלי כהן: מדינת ישראל היא אבן שואבת לחברות בין-לאומיות מכל העולם, שמחפשות כאן חידושים טכנולוגיים פורצי דרך.

אלי כהן: ולכן, מדינת ישראל הפכה להיות עוצמתית גם כלכלית, מעבר לזה שהיא עוצמתית ביטחונית.

אלי כהן: חברים יקרים, ואני קורא גם למדינות השכנות: הגיעה עת שלום.

אלי כהן: אני קורא למדינות נוספות להצטרף לאותו הסכם.

אלי כהן: אם חשוב לכן הביטחון שלכן, אם חשובים לכן האזרחים, הכלכלה ורווחתם, נכון שתצטרפו לאותם הסכמים היסטוריים, הסכמי אברהם.

אלי כהן: ההסכם יוצר פוטנציאל כלכלי אדיר לשתי המדינות.

אלי כהן: עד ההסכם זמן הטיסה בין ישראל לאיחוד האמירויות היה אין-סוף, היום במרחק של 3.5 שעות נפתח עולם שלם, שיתרום כלכלית – במסחר, בהשקעות, בתיירות ובתחומים נוספים.

אלי כהן: הסכם שלום זה הוא שחר של עידן חדש בין ישראל לבין מדינות האזור ולמדינות מוסלמיות נוספות שיהיו באזור.

אלי כהן: הסכם זה הוא אינטרס ביטחוני וחיוני שלנו כאן, במדינת ישראל.

אלי כהן: אני קורא גם לחברים ברשימה המשותפת, שהחלטתם להתנגד להסכם זה היא כתם על הרשימה המשותפת והופכת אותם לגיס חמישי: תתעשתו.

אלי כהן: אני בקשר עם חלקים מהמגזר, הוא תומך בהסכם ורואה בו הסכם חשוב.

אלי כהן: חברים, זהו שחר של עידן חדש למדינת ישראל ולמזרח התיכון.

אלי כהן: "עושה שלום במרומיו הוא יעשה שלום עלינו ועל כל ישראל ואמרו אמן".

אלי כהן: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת יוסף טייב, בבקשה.

יוסף טייב: גברתי היושבת בראש, גברתי השרה, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אני רואה לנכון להביא בפניכם את מה שעומד היום בעניין השלום עם איחוד האמירויות ולברך את מדינת ישראל, אותך, אדוני ראש הממשלה, את כל מי שטרח כדי להביא את המדינה להסכם שלום מעולה זה, אבל אני רוצה להתייחס לעניין השלום בפן הערכי של מעלת השלום וגדולתו הרבה.

יוסף טייב: בתורתנו הקדושה הקדוש ברוך הוא מצווה את אהרן ואת בניו לברך את בני ישראל.

יוסף טייב: ואכן, תושבי ארץ ישראל זוכים להתברך מפי הכוהנים העומדים על הדוכן מדי יום בתפילת שחרית, לברך את עמו ישראל באהבה: "יברכך ה' וישמרך, יאר ה' פניו אליך ויחֻנך, ישא ה' פניו אליך וישם לך שלום".

יוסף טייב: בברכה זו, מעלתה רבה.

יוסף טייב: ישנן הרבה ברכות וסגולות אבל כדי לקבל את השפע מאותה ברכה אנו צריכים לשלום, כמאמר התנא רבי שמעון בן חלפתא: "לא מצא הקדוש ברוך הוא כלי מחזיק ברכה אלא השלום".

יוסף טייב: עיקר השלום הוא לחבר שני הפכים.

יוסף טייב: על כן, "אל יבהילוך רעיונך, אם אתה רואה איש אחד שהוא היפוך גמור מדעתך וידמה לך שאי-אפשר בשום אופן להחזיק בשלום עימו, וכן כשאתה רואה שני אנשים שהם שני הפכים ממש, או שתי אומות, אל תאמר שאי-אפשר לעשות שלום ביניהם, כי אדרבה, זהו עיקר שלמות השלום, להשתדל שיהיה שלום בין שני הפכים".

יוסף טייב: הקדוש ברוך הוא ברא את השלום, "עושה שלום במרומיו", שהרי הבריאה כולה מורכבת מניגודים של אש ומים, קיץ וחורף, יום ולילה ועוד כהנה וכהנה, והבורא עושה ביניהם שלום, מאחד אותם לכדי מציאות הרמונית אחת.

יוסף טייב: השלום שקול כנגד כולם.

יוסף טייב: נאמר בפסוק "ונתתי שלום בארץ".

יוסף טייב: אומר הרמב"ן: שיהיה ביניכם שלום ולא תילחמו איש באחיו.

יוסף טייב: שלום ביניכם.

יוסף טייב: הבה נתחיל מהשלום כאן, במדינתנו הקטנה, בין ציבורים שונים.

יוסף טייב: למרות שההשקפות שלנו שונות, אנו עם אחד במדינה אחת.

יוסף טייב: וכשיהיה פה שלום, שלום אמיתי בינינו, אז נראה שלום בעולם.

יוסף טייב: אור החיים הקדוש אומר: שלא יהיה פירוד לבבות.

יוסף טייב: זהו פירוש הפסוק "ונתתי שלום בארץ".

יוסף טייב: שייטע ה' בינינו שלום ורעות.

יוסף טייב: ברצוני לסיים בתפילה של רבי נתן מברסלב בספרו "ליקוטי תפילות": יהי רצון מלפניך ה' אלוהינו ואלוהי אבותינו, אדון השלום, מלך שהשלום שלו, שתשים שלום בין עמך ויתרבה השלום עד שיומשך השלום בין כל באי עולם, ולא יהיה שום שנאה וקנאה ותחרות וניצחון וקנטור בין אחד לחברו, רק יהיה אהבה ושלום גדול", גדול מאוד, "בין כולם.

יוסף טייב: וכל אחד ידע באהבת חברו, שחברו דורש טובתו ומבקש אהבתו, וחפץ בהצלחתו הנצחית, עד שיוכלו להתוועד ולהתקבץ יחד כל אחד עם חברו וידברו זה עם זה, ויסבירו זה לזה האמת".

יוסף טייב: הבה נתפלל כולנו שהוא יעשה שלום בינינו ובין העמים ונחיה יחד זה לצד זה בשלום ובאחדות.

יוסף טייב: אמן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': השר יועז הנדל, בבקשה.

יועז הנדל: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

יועז הנדל: חבריי חברי הכנסת, קודם כול אני חושב שאפשר להתרגש מזה שכל כך הרבה אנשים מברכים על השלום.

יועז הנדל: המילה הזאת נעלמה ממדינת ישראל במשך שנים ארוכות.

יועז הנדל: אנשי ימין ושמאל מברכים על שלום.

יועז הנדל: ודווקא בעולם הפוך יש כאלה שמתנגדים לו.

יועז הנדל: וגם אני רוצה לברך על הסכם השלום, הסכם אברהם.

יועז הנדל: גדול השלום שכל הברכות כלולות בו, ושלום זה סמל, סמל לנורמליזציה.

יועז הנדל: תמיד זה ברכה, אבל שלום במזרח התיכון אפשר להשיג רק דרך עוצמה, דרך קיר הברזל של ז'בוטינסקי, אמונה בצדקת הדרך, הגדרה עצמית בוטחת, ודרך הכלת השונה.

יועז הנדל: לא להפך, לא דרך הכלת התוקפן, ויתור, נסיגה, פשרה, הימור.

יועז הנדל: לא היה ולא יהיה שלום באזור הזה מתוך חולשה; רק מתוך עוצמה צבאית ומדינית.

יועז הנדל: והינה הפער הגדול שמתנקז ליום הזה, הפער הגדול שעליו מבוסס הוויכוח המרכזי בבית הזה:

יועז הנדל: ביטחון עצמי ובתוכו שילוב מיעוטים והושטת יד לשכנים, לריבונות, לעצמאות, או גמגום, תהייה, יורים ובוכים, עושים שלום ומתלוננים, ומתחרטים.

יועז הנדל: וכאן אני אומר לחברי הכנסת מהרשימה המשותפת, שבעולם אחר היו אמורים לקדם הסכמי שלום בין יהודים לערבים תמיד, בכל מצב, בכל מקרה, בכל אירוע, וגם לאלה שרואים בהם שותפים פוליטיים: תראו איך ההתנגדות לשלום דווקא מאפיינת אנשים שקוראים לעצמם "מחנה השלום".

יועז הנדל: עולם הפוך, ליקוי מאורות.

יועז הנדל: ודווקא מהשלום כלפי חוץ אני רוצה לדבר על השלום בתוך הבית, אצלנו בבית.

יועז הנדל: המגפה שמתרחשת מעמתת אותנו – – –

סמי אבו שחאדה: תקראו לו כמה שבא לכם "הסכם שלום".

סמי אבו שחאדה: אתם תחליטו כמה שבא לכם.

יועז הנדל: אנחנו בעד שלום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם אפשר – בוא – – –

סמי אבו שחאדה: זה לא ישנה את מהותו כעסקת נשק.

יועז הנדל: סלאם עליכום.

קריאה: עליכום א-סלאם.

קריאה: כולנו.

סמי אבו שחאדה: זה לא ישנה את מהותו כעסקת נשק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אבו שחאדה, בבקשה.

יועז הנדל: המגפה – – –

סמי אבו שחאדה: ואנחנו נתנגד להרס בעולם הערבי.

סמי אבו שחאדה: תמיד נתנגד להרס.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר – – –

סמי אבו שחאדה: תמיד נתנגד לכיבוש.

יועז הנדל: זה – – –

סמי אבו שחאדה: אנחנו גאים שאנחנו מתנגדים לכיבוש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אבו שחאדה, אני מבקשת ממך.

יועז הנדל: זה ליקוי המאורות הגדול, שאתה מתנגד לשלום בין יהודים לערבים – –

סמי אבו שחאדה: לכיבוש אני מתנגד.

יועז הנדל: – – ואני עומד כאן, ברוחו של ז'בוטינסקי – –

סמי אבו שחאדה: לכיבוש אני מתנגד.

יועז הנדל: – – ומבקש ממך לתמוך – –

סמי אבו שחאדה: לדיכוי אני מתנגד.

יועז הנדל: – – בהסכם שלום בין יהודים לערבים.

יועז הנדל: כאן נמצא הוויכוח הגדול, האידיאולוגי, ליקוי המאורות הגדול שלכם ושל אלה שרואים בכם שותפים.

יועז הנדל: אנחנו רוצים שלום מתוך עוצמה, מתוך אמונה, מתוך הבנה והכרה בזכות הגדולה להתקיים כאן כמדינה ריבונית ולייצר שלום, ולהכיל – –

סמי אבו שחאדה: כיבוש הוא כיבוש הוא כיבוש.

יועז הנדל: – – ולקבל את ערביי ישראל כשותפים מלאים.

סמי אבו שחאדה: תקרא לו מה שבא לך.

יועז הנדל: לשלב אותם, אבל מתוך עוצמה, מתוך הכרה במדינת ישראל – –

סמי אבו שחאדה: כיבוש הוא כיבוש הוא כיבוש, זה מה שהוא.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבקשת.

יועז הנדל: – – כמדינה יהודית ודמוקרטית.

אנטאנס שחאדה: – – – שלום – – – הם היו ידידים שלכם, העבירו לכם מטושים, נכון?

אנטאנס שחאדה: מכונות הנשמה העבירו.

אנטאנס שחאדה: מבצע סודי.

אנטאנס שחאדה: אלה היו אויבים?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זכות הדיבור ניתנה פה לכולם, אני מבקשת לכבד את הנאומים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

אנטאנס שחאדה: אני רק עכשיו נכנסתי, כבוד היושבת-ראש.

יועז הנדל: המגפה שמתרחשת עלינו, על כולנו, יהודים וערבים, דתיים וחילונים, חושפת הרבה מאוד חולי בתוך החברה שלנו – חוסר המשילות המגזרי, חוסר משילות בנגב, בגליל, חוסר משילות בחלקים של המגזר החרדי, הזנחת מערכת הבריאות, נטישת המשטרה, חוסר גיבוי פוליטי ללא מפכ"ל מכהן, ולבסוף אנחנו, השלטון, הממשל, שיטת הממשל הישראלית – הכול מתנקז למגפה הזאת.

יועז הנדל: והינה, גם כאן צריך קיר ברזל, קיר שלא מבדיל בין יהודים לערבים; מוסלמים, נוצרים או יהודים, חילונים או דתיים, חוק אחד לכולם, זכויות פרט וחובות לכולם, ולצערי גם סבל זהה לכולם – ואני קיוויתי שגם חתירה לשלום בין יהודים לערבים אצל כולם.

יועז הנדל: לא יהיו פה אוכלוסיות שבהן לא יהיה חוק וסדר או שלהן יהיו פריבילגיות אחרות.

יועז הנדל: כמו בקלישאה, כולנו בסירה אחת, ואם מישהו חולה בירושלים, בגבעת זאב או בפסגת זאב, תהיה לכך השפעה גם על מי שגר ברעננה ובמודיעין.

יועז הנדל: אנחנו תלויים זה בזה, ערבות הדדית, לא יהיו אזרחים שיעשו דין לעצמם.

יועז הנדל: הקורונה מחייבת אותנו להתמודד עם הבעיות הכי קשות שיש לנו בחברה, בעיות שנמשכות שנים.

יועז הנדל: והמתכון היחיד לניצחון במערכה הזאת ולהתגבר על המחלה ועל המשבר הכלכלי הוא דרך אחדות חברתית, דרך השלום שבתוכנו, השלום עם אומות העולם ומימוש חזון הנביאים.

יועז הנדל: השבטיות, שנאת חינם, ההתפוררות החברתית – זה מימוש חזונם של אויבינו.

יועז הנדל: אסור לנו לוותר.

יועז הנדל: ואני רוצה לסיים בציטוט מתוך דבריו של א"ד גורדון, שהיה אבי החסידות הציונית, והוא אמר כך: "מזמן שאני פה לא הבטתי אף פעם החוצה, באשר יודע אני, כי לא הכוחות החיצוניים הם העיקר בשבילנו – – – אני חיכיתי ומחכה להצהרה שלנו, של העם – – – אנחנו זקוקים יותר מכול לאחדות שלמה, לאחדות בכול: לאחדות הרעיון, לאחדות המעשה, לאחדות העם.

יועז הנדל: יש לנו הרבה כוחות, רק כוח אחד חסר לנו – הכוח המאחד.

יועז הנדל: העיקר חסר, אין עצמאות שלמה – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יועז.

יועז הנדל: – – חיה ויוצרת חיים באין בה אחדות שלמה".

יועז הנדל: שלום עלינו, סלאם עליכום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת שרן השכל, בבקשה.

שרן השכל: הסכם השלום שעליו נצביע היום הוא הוכחה להצלחת תפיסתו של זאב ז'בוטינסקי.

שרן השכל: יותר מ-100 שנים אחרי העמדנו מול מדינות ערב קיר ברזל מדיני, צבאי, כלכלי, רוחני, ועל ידי אינטרסים משותפים אנחנו מקימים ברית מתוך עוצמה ולא מתוך כניעה או נסיגות.

שרן השכל: אני מתרגשת מהמעמד הזה היום, אני שולחת את ברכותיי לראש הממשלה בנימין נתניהו, לנשיא ארצות הברית דונלד טראמפ ולנשיא איחוד האמירויות ח'ליפה בן זאייד אאל-נהיאן, שהביאו להישג ההיסטורי הזה.

שרן השכל: על בימה זו עלו במהלך היום חבר כנסת אחר חבר כנסת מהרשימה המשותפת, שהצהירו שאין לקדם שלום ודו-קיום עם מדינת ישראל בטענות כאלו ואחרות לצדק מדומה.

שרן השכל: באולם הזה, בבית הזה, נשמעו נאומים רבים על צדק, צדק אמיתי, על העם היהודי שנרדף במשך אלפי שנים עד שהצליח לחדש את ביתו ומולדתו כאן בארץ ישראל, על זוועות השואה שיהודים שרדו ומשפטו של אייכמן, על הסכמי השלום מול אויבים מרים שהגיעו אל הבית הזה כדי לעשות שלום.

שרן השכל: והיום הבית הזה מאשר הסכם שלום שמביא עתיד טוב יותר לאזורנו.

שרן השכל: זה צדק אמיתי: שלום שלא מבוסס על המשך המערכה המדינית והצבאית נגד ישראל אלא מבוסס על שותפות אמיתית ואינטרסים כלכליים כדי לבנות עתיד טוב יותר לילדינו, וגם, חברי הרשימה המשותפת – –

סמי אבו שחאדה: זה שלום ולא להתראות.

שרן השכל: – – גם לילדיכם.

סמי אבו שחאדה: זה הסכם של שלום ולא להתראות.

שרן השכל: גם לילדיכם הוא מביא עתיד טוב יותר.

שרן השכל: זהו שלום שלא מבוסס על גירוש יהודים מאדמתם, ביתם וחייהם אלא על בניית יציבות וביטחון אזורי כדי שאנחנו ושכנינו באזור המזרח התיכון נוכל ליהנות משקט וביטחון אל מול אויבינו המשותפים.

שרן השכל: כשאתם מצביעים היום נגד אתם מצביעים נגד ביטחון ויציבות במדינת ישראל, נגד פריחה כלכלית של אזרחי ישראל, יהודים וערבים כאחד.

אנטאנס שחאדה: ההסכם הזה רק יביא – – –

שרן השכל: אתם לא מפספסים הזדמנות לפספס הזדמנות.

סמי אבו שחאדה: אנחנו, הפלסטינים, הם לא האויבים שלנו.

אנטאנס שחאדה: – – –

שרן השכל: אתם פשוט לא מפספסים.

סמי אבו שחאדה: אנחנו לא אויבים של העם שלנו, העם שלנו הוא לא האויב.

אנטאנס שחאדה: הוא ייצר עתיד – – –

שרן השכל: אני אחזור על כך, אתם פשוט לא מפספסים הזדמנות לפספס הזדמנות.

אנטאנס שחאדה: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת שחאדה, בבקשה.

שרן השכל: והינה, גם פה הרכבת יצאה מהתחנה ואתם עומדים על הרציף של התחנה וצועקים אל הרוח והמסילות, שעליהן עוד יגיעו רכבות רבות וסחורות רבות ויבנו עתיד טוב יותר לילדים של כולם.

סמי אבו שחאדה: ונשק וסייבר, ומומחים להרס יביאו על הרכבת שלכם.

שרן השכל: של כולנו.

סמי אבו שחאדה: אנחנו לא רוצים אותה.

שרן השכל: ולכן – – –

סמי אבו שחאדה: לא רוצים אותה.

שרן השכל: ולכן אני אומר לכם את זה במילים מאוד מאוד פשוטות, כדי שאתם תבינו.

שרן השכל: אנחנו לא נוותר ולא נתקפל, לא נקים מדינת טרור בלב-ליבה של מדינת ישראל, ובוודאי שלא ניסוג, לא מכאן בירושלים, לא מרמת הגולן ולא מיהודה ושומרון.

שרן השכל: את הסכמי השלום שאנחנו מביאים היום יהיה צורך לבנות ולחזק.

שרן השכל: אל תפנו כתף קרה, הושיטו להם יד אמיצה.

שרן השכל: ככל שנקדם את היחסים בינינו כך ייפתח עולם עסקי חדש בחברות הייטק, ביטחון, רפואה וחקלאות.

סמי אבו שחאדה: אין ולא יהיה שלום עם הכיבוש.

שרן השכל: ייפתחו משרות חדשות, שותפויות והשקעות.

סמי אבו שחאדה: כן, זה כן.

שרן השכל: הרווח לא יתחשב בזהות הבעלים, בין אם הוא יהודי, מוסלמי, נוצרי או דרוזי.

סמי אבו שחאדה: לא לא, חברות הנשק ייהנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת שחאדה, בבקשה.

שרן השכל: בשותפות הזו כולם יכולים רק להרוויח.

סמי אבו שחאדה: – – – נשק, גברתי היושבת-ראש.

שרן השכל: השמיים הם הגבול, אל תישארו מאחור.

סמי אבו שחאדה: אנחנו לא מוכרים נשק.

שרן השכל: משפט אחרון, כי הם, גם כן, עם קריאות הביניים שלהם.

שרן השכל: קשה להם לשמוע את הדברים הללו, אבל אני מבינה למה קשה להם לשמוע את זה.

שרן השכל: אני פונה מפה לערביי ישראל.

שרן השכל: גם כאשר נציגיכם לא מייצגים את האינטרסים האישיים שלכם לשותפות, לפריחה כלכלית וליציבות אזורית, אנחנו כאן כדי לדאוג להם.

סמי אבו שחאדה: מפלגות השלטון הן אלה שעושות להם את האפליה, הן מייצגות את האינטרסים?

שרן השכל: אנחנו כאן כדי לדאוג להם.

שרן השכל: ולכן היום אצביע בעד.

שרן השכל: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת דסטה גדי יברקן, בבקשה, סגן השר.

סמי אבו שחאדה: הם כובשים, ואנחנו מתנגדים לשלום.

סמי אבו שחאדה: בדיחה גרועה.

דסטה גדי יברקן: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, השלום הוא בלתי נמנע, והמלחמות שלא ייגמרו לעולם, רק שלום יכול לגבור עליהן.

דסטה גדי יברקן: השלום הזה מרגש אותי באופן אישי מסיבה אחת מאוד פשוטה, כי זה מזכיר לי את נעוריי באתיופיה, איך חייתי וחיינו בשלום עם שכנינו המוסלמים, וכשאני מגיע לארץ לראשונה אני מגלה שהאהבה בין יהודים למוסלמים היא לא כפי שאני רגיל.

דסטה גדי יברקן: יכול להיות מצב, הרבה אנשים לא יודעים – השלום שנחתם פה היום, אנשים מנסים לבקר את זה שלא עושים שלום עם מדינה שאין לנו איתה גבולות משותפים.

דסטה גדי יברקן: מי צריך גבולות משותפים, כשבלחיצה על כפתור אתה יכול היום לשתק מדינה?

דסטה גדי יברקן: השלום הזה הוא שלום אמת.

דסטה גדי יברקן: שלום אמת בכך שמבלי לוותר על הטריטוריה של עם ישראל בארץ ישראל אנחנו בשלום הזה מפרקים את ציר הרשע נגד העולם החופשי ונגד מדינת ישראל ונגד העם היהודי.

דסטה גדי יברקן: כיום אנחנו יודעים שבליגה הערבית, שהייתה ליגה אחת שקמה ואמרה לא לשלום עם מדינת ישראל, ואני לא רוצה לחזור על כינויים שהם היו מכנים אותנו – היום החומה הזאת מתמוטטת.

דסטה גדי יברקן: ולמה אמרתי שהשלום הזה מזכיר לי את נעוריי?

דסטה גדי יברקן: אני לא יודע אם רבים מכם יודעים, דת האסלאם התפתחה באתיופיה.

דסטה גדי יברקן: כשמוחמד ברח ממכה אל אתיופיה, המלך האקסומי של אתיופיה, בחציו יהודי, נתן לו מקלט – ממלכה נוצרית.

דסטה גדי יברקן: המלך לא נתן את המקלט למוחמד בטרם שאל את יהודי אתיופיה אם לתת לו מקלט.

דסטה גדי יברקן: יהודי אתיופיה, הקייסים, ישבו, טיכסו עצה, ואמרו: מה נעשה?

דסטה גדי יברקן: במה הם נזכרו?

דסטה גדי יברקן: בסיפור של ישו, שבמותו הפך לקדוש מעונה.

דסטה גדי יברקן: ובהיסטוריה של העם היהודי יודעים איך מכנים אותנו, שאנחנו למעשה הרגנו את ישו.

דסטה גדי יברקן: הם לא רצו שזה יקרה והקייסים היהודים אפשרו למוחמד להיכנס לאתיופיה.

דסטה גדי יברקן: מוחמד הגיע לאתיופיה.

דסטה גדי יברקן: התפתחו שתי ערים קדושות לדת האסלאם: אחת מהן הרר והשנייה נגאש.

דסטה גדי יברקן: הרר היא העיר הרביעית הקדושה לדת האסלאם.

דסטה גדי יברקן: גדלתי במקום שבו מוסלמים ויהודים חיים בשלום.

דסטה גדי יברקן: ומי שלא מכבד שלום ובטח מי שהיום בא להצביע נגד שלום – זה לא דת, לא תרבות ולא לאום.

דסטה גדי יברקן: חברי הכנסת הערבים מהרשימה המשותפת – – –

עופר כסיף: גם אני מהרשימה המשותפת, גאה בזה.

סמי אבו שחאדה: אתה תעמוד בצד, עופר.

דסטה גדי יברקן: במקרה הזה אתה אפילו יותר קיצוני מהם, אתה יודע, היהודי המומר.

עופר כסיף: קודם כול תודה על המחמאה, כי הרבה זמן לא שמעתי ממך מילה טובה, באמת.

עופר כסיף: תודה.

דסטה גדי יברקן: מה שאני בא להגיד, חבריי חברי הכנסת, היום אתם הייתם צריכים לנאום כאן את הדברים הבאים: לבקש שהשפה הערבית תיכנס למערכת החינוך בישראל ושכל ילד יהודי וערבי ילמד את השפה הערבית, משום שהשלום באזורנו דופק על דלתנו ואנחנו פותחים את הדלת לשלום.

מיקי לוי: תגיד, אתה עושה צחוק?

מיקי לוי: המפלגה שלך הוציאה את זה.

דסטה גדי יברקן: אתם לא יכולים לבוא ולהצביע נגד השלום.

דסטה גדי יברקן: אתם יורקים ובועטים בדלי שאתם ממלאים אותו.

מיקי לוי: המפלגה שלך הוציאה את הערבית.

עופר כסיף: לא מתאים לך להיות דמגוג.

עופר כסיף: לא מתאים לך להיות דמגוג.

דסטה גדי יברקן: שלום זה לא עניין של שמאל וימין, שלום זה אנושי.

דסטה גדי יברקן: שלום זה אנושי.

דסטה גדי יברקן: אף אחד בבית הזה – אני לא חושב שאתם מאמינים למה שאתם אומרים, שאתם רוצים להצביע נגד השלום הזה.

עופר כסיף: אם זה היה שלום, היינו מצביעים בעד.

עופר כסיף: זה רק מרחיק את השלום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת כסיף, אני מבקשת שתיתנו לו לסיים את נאומו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

דסטה גדי יברקן: אני רוצה לסיים את דבריי.

דסטה גדי יברקן: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, נגזר עלינו לחיות ביחד באזור המזרח התיכון.

דסטה גדי יברקן: רק שלום יכול לאפשר לנו לחיות בכבוד.

דסטה גדי יברקן: שלום עם מדינה ערבית, ועוד אחת, ועוד אחת – זה העתיד.

מיקי לוי: אתה יכול להסביר שהמפלגה שלו – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת לוי, סליחה, די.

דסטה גדי יברקן: ואני מבקש מכם, אני יודע שהפוליטיקה היא יצרית, אבל בואו נחשוב על החברה שבה אנחנו חיים.

דסטה גדי יברקן: הראשונים שירוויחו מהשלום הזה הם ערביי ישראל, שכבר עושים עסקים, וכבר כולם עושים את מה שאנחנו עושים.

דסטה גדי יברקן: השלום בלתי נמנע.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיקי לוי: מכיוון שהמפלגה שלך הוציאה את הערבית כשפה רשמית, כדאי שתעבוד שם.

דסטה גדי יברקן: נצביע יחד.

מיקי לוי: תביא את החוק, נצביע יחד.

מיקי לוי: המפלגה שלך הוציאה את השפה הערבית.

דסטה גדי יברקן: תילחמו בשביל זה, אל תעבדו נגד השלום, תילחמו בשביל זה.

מיקי לוי: מה זה שייך?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת יברקן, חבר הכנסת לוי, בבקשה, אתם מוזמנים להמשיך להתווכח מאחור.

מיקי לוי: הערבית הייתה שפה רשמית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': היא עדיין, אגב.

מיקי לוי: חרטטן כזה.

אורלי לוי אבקסיס: גברתי היושבת בראש, חברי הכנסת, הסכם השלום עם איחוד האמירויות – ולא פחות חשוב ממנו הרוחות החדשות שנושבות באזורנו והמדינות הנוספות שמתחילות להפשיר את יחסן אלינו – מהווה שינוי גיאו-פוליטי משמעותי ובשורה אמיתית למדינה שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: בימים כתיקונם היה מעמד זה שבו אנו זוכים, אישור הסכמי שלום עם מדינות איחוד האמירויות ובחריין, יום של התרוממות רוח, של סיפוק והערכה.

אורלי לוי אבקסיס: היו ימים שבהם ידעו ראשי המפלגות להתעלות מעל עצמם לנוכח גודל השעה ולהעלות על נס את השגת המטרה המשותפת לקואליציה ולאופוזיציה כאחד – שלום; שלום שלמענו עמלו ללא לאות ראשי ממשלה לסירוגין מימין ומשמאל; מנהיגים פוליטיים שמו בצד את המחלוקות שביניהם וראו בשלום שהושג את הנושא שסביבו התאחדו יחד, כי זו הייתה כמיהת כולם.

אורלי לוי אבקסיס: המאמץ המשותף שהובלט אז בשעות גדולות בבית הזה היה גם מסר לעם.

אורלי לוי אבקסיס: זו הייתה כמיהתם של כל אזרחי המדינה ללא הבדל.

אורלי לוי אבקסיס: כך היה כשנחתם חוזה השלום עם מצרים, וכך היה כשהושג שלום עם ירדן.

אורלי לוי אבקסיס: מנהיגי המפלגות לא היססו לברך את חבריהם הפוליטיים, ואת יריביהם לא אחת, על ההישג, ולהעלות על נס את פועלם ואת אומץ ליבם של מנחם בגין, זיכרונו לברכה, ושל יצחק רבין, זיכרונו לברכה.

אורלי לוי אבקסיס: בשני המקרים נהגו מנהיגי המפלגות באחריות.

אורלי לוי אבקסיס: הם נהגו בממלכתיות ובאצילות אישית.

אורלי לוי אבקסיס: היה בכך שיעור פוליטי מאלף אבל גם מסר ערכי מהדהד, ובעצם הם שידרו לנו ולציבור כולו שלא הכול פוליטיקה.

אורלי לוי אבקסיס: כמה חבל וכמה מצער שכל זה נשכח כאילו לא נלמד דבר.

אורלי לוי אבקסיס: בשיח של ימינו, הציניות והסרקזם לא פוסחים על שום תחום, אף לא על הנושא שבו אנו דנים היום ועל חשיבותו לעתיד יחסינו עם מדיניות האזור.

אורלי לוי אבקסיס: אין הבחנה, אין הערכה, ובמקום התרוממות רוח אנחנו עדים להפך מזה.

אורלי לוי אבקסיס: ישנו גם ניסיון נואל אפילו להמעיט בחשיבותו של השלום הזה, שלום שזוכה לתמיכתן של מדינות חשובות בעולם הערבי: מצרים, ערב הסעודית ועוד.

אורלי לוי אבקסיס: התייצבותם של מנהיגי איחוד האמירויות ובחריין לצד ראש ממשלת ישראל במעמד החתימה על הסכמי השלום בבית הלבן מאותתת לעולם, מאותתת לאזור שלנו, ובעיקר לנו, שנבין את חשיבותה של ישראל בעיניהם, את הערכתם להישגיה ועוצמתה.

אורלי לוי אבקסיס: דבר זה איננו מובן מאליו באזורנו, אזור שבע מלחמות, איבה וחרמות.

אורלי לוי אבקסיס: בשעת המשבר הבריאותי-חברתי-כלכלי שבו אנו נתונים הסכם השלום הזה מעניק רגע של אור, לא רק בשל הפוטנציאל הכלכלי שהוא נושא, שיכול לסייע למשבר שאנו מצויים בו; הוא גם מעניק לנו תקווה כי ניתן להתגבר על מחלוקות, אפילו על איבה, ולהשכין שלום גם כאשר נדמה שתהום פעורה בין הצדדים.

אורלי לוי אבקסיס: הישג היסטורי זה הושג הודות למאמצים מדיניים רבים, תיאום ושיתוף פעולה יחד עם ארצות הברית, מאמץ שנעשה בעיקרו בהובלת ראש הממשלה בנימין נתניהו.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני רוצה לומר מפה לראש הממשלה: אדוני ראש הממשלה, כמי שחלקה עליך, ולא אחת, אני רוצה לומר לך מעל במה זו, ודווקא בימים אלו, שהם רוויי מתח ועוינות, מילה אחת על ההישג הגדול הזה: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: כאזרחית ארשה לעצמי לומר ולהביע לא רק את הוקרתי, אלא, ואני לא טועה, את הוקרת רוב-רובו המכריע של העם.

אורלי לוי אבקסיס: הלוואי שישכון שלום בינינו, בתוך החברה, ובינינו לבין העולם כולו.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת יעקב אשר – אינו נוכח.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת מרב מיכאלי, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

מרב מיכאלי: אני כבר אומרת: אני אצביע בעד ההסכם הזה.

מרב מיכאלי: תקראו לי שמאלנית, אבל אני בעד הסכמי שלום.

מרב מיכאלי: וזה – בטח.

מרב מיכאלי: הסכם שלום תמורת שלום, או במילותיך שלך, אדוני ראש הממשלה מר נתניהו, "הסכם שיביא שלום לישראל.

מרב מיכאלי: הוא אינו כרוך בוויתור על חלקי מולדת, או בפירוקו של יישוב כלשהו.

מרב מיכאלי: הוא אינו מביא לכאן חיילים מארץ רחוקה לשמור עלינו כביכול" – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סליחה, חברי הכנסת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

מרב מיכאלי: אז אני יכולה להתחיל מהתחלה?

אופיר אקוניס: אין צורך.

אופיר אקוניס: שמענו.

מרב מיכאלי: אני לא – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא, היא יכולה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כיוון שאתה הפרעת לה, אז אני חושבת שאני אחליט אם היא יכולה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה, תתחילי מהתחלה.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

אופיר אקוניס: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן, שמעו את כל – בבקשה, חבר הכנסת עופר כסיף וחבר הכנסת יוראי הרצנו, אם רוצים לדבר, מאחור בפרסה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מאפסת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבקשת, חברי הכנסת, זה לא מכבד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תתחילי.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

מרב מיכאלי: אני כבר אומרת: אני אצביע בעד ההסכם הזה.

מרב מיכאלי: תקראו לי שמאלנית, אבל אני בעד הסכמי שלום.

מרב מיכאלי: וזה – בטח.

מרב מיכאלי: הסכם שלום תמורת שלום.

מרב מיכאלי: או במילותיך שלך, אדוני ראש הממשלה בנימין נתניהו, "הסכם שיביא שלום לישראל.

מרב מיכאלי: הוא אינו כרוך בוויתור על חלקי מולדת, או בפירוקו של יישוב כלשהו.

מרב מיכאלי: הוא אינו מביא לכאן חיילים מהארץ רחוקה לשמור עלינו כביכול, או להחליף את תפקידו של צה"ל".

מרב מיכאלי: איזה מילים.

מרב מיכאלי: אתה רק לא אמרת את המילים האלה על ההסכם הזה.

מרב מיכאלי: אתה אמרת אותן בשנת 1994 על ההסכם עם ירדן.

מרב מיכאלי: זה היה הסכם היסטורי.

מרב מיכאלי: ההסכם ששומר על הגבול הכי ארוך של מדינת ישראל בטוח.

מרב מיכאלי: הסכם השלום שחתם יצחק רבין עם המלך עבדאללה; רבין, שאתה הובלת את ההסתה נגדו ונגד פועלו.

מרב מיכאלי: כן, כן, רבין, שאתה בשנים האחרונות מנסה בכל הזדמנות להגיד איך אתה בעצם רבין.

מרב מיכאלי: אז לא.

מרב מיכאלי: אתה, בעוד מודעת הסתה שקרית נגד השמאל, כתבת – ממש עכשיו, לאחרונה: דוקטרינת השמאל נכשלה; לראשונה הבאנו שלום תמורת שלום.

מרב מיכאלי: באופן פלאי הושמט מהמודעה הזאת הסכם השלום עם ירדן, שאמרת עליו את המילים היפות האלה, שלא זו בלבד שלא היה כרוך בהחזרת שטחים אלא היה כרוך בהחכרת שטחים ירדניים לשליטה ישראלית, לחקלאות ישראלית, שטחים שאתה החזרת לפני שנה – אתה החזרת, תוך חבלה במערכת היחסים החשובה עם ירדן, דבר שעשית שוב ושוב לאורך הכהונה שלך: חיבלת ואתה מחבל ביחסים החשובים עם ירדן.

מרב מיכאלי: אני אצביע בעד ההסכם הזה.

מרב מיכאלי: כשהתלבטתי אם להיכנס או לא להיכנס לפוליטיקה, אם לרוץ או לא לרוץ לכנסת, התייעצתי, בין השאר, עם חברת הכנסת לשעבר נעמי חזן.

מרב מיכאלי: היא נתנה לי טיעונים בעד וטיעונים נגד, ואז היא אמרה לי: אבל בסוף האצבע הזאת הצביעה על אוסלו.

מרב מיכאלי: איזה הבדל.

מרב מיכאלי: אוסלו, שהיה באמת הסכם שלום.

מרב מיכאלי: אומנם הסכם ביניים, כן, לא חף מבעיות, אבל הוא היה הסכם עם אויבים.

מרב מיכאלי: הוא היה הסכם עם אלה שיש לנו איתם סכסוך מדמם כאן בבית, ברמאללה.

מרב מיכאלי: רמאללה, שבשביל להגיע אליה לא צריך לטוס מעל סעודיה; בשביל להגיע אליה צריך אומץ, אומץ מהסוג שאין לך, אדוני ראש הממשלה, אומץ לעשות את ההסכם שיביא לסיומו של הסכסוך שהוא זה שמאיים על קיומה של מדינת ישראל.

מרב מיכאלי: אתה מדבר על איך ההסכמים – האלה או אם מדינות ערב האחרות – יעזרו להביא את ההסכם הזה, אבל בפועל אתה עושה הכול כדי שזה לא יקרה.

מרב מיכאלי: הסכם אוסלו, בלעדיו לא היה נחתם הסכם השלום עם ירדן; שבלעדיו, כנראה, גם לא היה אפשר לחתום על ההסכם הזה, שאני אצביע כאן בעדו הערב; ההסכם שאתה הסתָָ נגדו ונגד יצחק רבין, שחתם עליו.

מרב מיכאלי: יצחק רבין חתם על אוסלו כי הוא הבין שבשביל להתקיים ישראל חייבת להגדיר את גבולותיה, ולא פחות מזה – ישראל הייתה חייבת להתפנות להתמודד עם האיום של איראן.

מרב מיכאלי: איראן.

מרב מיכאלי: איראן, שאתה נכשלת כישלון חרוץ, כישלון מהדהד, כישלון מפואר, בהתמודדות איתה.

מרב מיכאלי: 11 שנה אתה ראש ממשלה.

מרב מיכאלי: מעל כל במה עמדת, איימת איומים, הראית אביזרים, הראית ציורים, הפחדת הפחדות, והבאת אפס תוצאות.

מרב מיכאלי: אפס תוצאות.

מרב מיכאלי: אם דונלד טראמפ ייבחר מחדש, הוא כבר הצהיר בנוכחותך שהוא יפתח במשא ומתן עם איראן.

מרב מיכאלי: אם ג'ו ביידן ייבחר, הוא יחזיר את הסכם הגרעין שאתה שכנעת את דונלד טראמפ לפרוש ממנו.

מרב מיכאלי: האו"ם הסיר את רוב הסנקציות.

מרב מיכאלי: רוב מדינות העולם, כמו שאתה חוזר ואומר, לא עושות שום דבר.

מרב מיכאלי: אתה התחייבת לפני בחירות 2012 שאם אתה תיבחר, אז בסוף הקדנציה שלך לאיראן לא תהיה תוכנית גרעינית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מרב, הזמן תם.

מרב מיכאלי: עברו מאז עוד שתי קדנציות שלך; איראן קרובה מאי פעם לפצצה גרעינית.

מרב מיכאלי: אז כן, אני אצביע בעד ההסכם הזה.

מרב מיכאלי: אבל אני מבטיחה במעמד הזה, אזרחיות ואזרחי ישראל, שאנחנו יכולים ויכולות עוד הרבה יותר מזה.

מרב מיכאלי: שלום מתוך עוצמה – אנחנו ניקח את העוצמה האמיתית שלנו – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

מרב מיכאלי: – – ונגיע למקום שבו אנחנו יכולות ויכולים לחתום הסכמי שלום עם מי שאנחנו באמת מסוכסכות ומסוכסכים איתם.

מרב מיכאלי: עם אלה – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מרב, אני מבקשת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': את כבר דקה אחרי.

מרב מיכאלי: אני מתנצלת, גברתי היושבת-ראש.

מרב מיכאלי: אני רק אגיד שנעשה את זה בלי לשקר ולרמות לגבי מנהיגים קודמים והסכמים קודמים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת סגן השר יואב קיש, בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני אתחיל ברשותכם בדוגמה קטנה וקצרה שאני קצת גאה בה.

יואב קיש: השת"פ הישראלי עם האמירויות הראשון שנחתם היה בנושא פיתוח של בדיקות מהירות בקורונה, תחום שאני ומשרד הבריאות מקדישים לו משאבים רבים ורואים בו עתיד כאקט מאוד משמעותי במלחמה בנגיף.

יואב קיש: זו איזה נקודת אור קטנה שהתחלנו איתה.

יואב קיש: אנחנו, ואני לא מחדש פה דבר לאדם, בעיצומה של תקופה עם אתגרים עצומים, אתגרים ברמה הבריאותית, אתגרים כלכליים ואתגרים חברתיים, אבל גם בתקופה הזאת היום הוא יום משמח, משמח מאוד.

יואב קיש: רגע של אור והצלחה, רגע של שינוי ושל תקווה גם באותה מציאות קשה של נגיף ושל מגפה עולמית.

יואב קיש: ומולנו עומדים איראן, חיזבאללה, חמאס והרשות הפלסטינית, וביניהם גם חברי הכנסת של הרשימה המשותפת.

סמי אבו שחאדה: – – – לעמוד בהסכם – – –

יואב קיש: ולאותם חברי הכנסת חשוב לי ביום חגיגי זה להזכיר את מאמרו של חבר הכנסת – – –

סמי אבו שחאדה: שתפסיקו את האפליה וההסתה.

סמי אבו שחאדה: כתוב בהסכם.

סמי אבו שחאדה: תכבדו אותו רק היום.

יואב קיש: מאמרו – – –

סמי אבו שחאדה: רק היום תכבדו אותו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אבו שחאדה, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: גברתי היושבת-ראש, כתוב בהסכם שאתם הולכים להפסיק את האפליה וההסתה.

סמי אבו שחאדה: שיתחיל כבודו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבקשת ממך.

סמי אבו שחאדה: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבקשת ממך בלי קריאות ביניים.

סמי אבו שחאדה: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שמענו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שמענו בפעם הראשונה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אדוני, תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ואני מבקשת לא להפריע יותר.

אנטאנס שחאדה: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבקשת לא להפריע יותר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

יואב קיש: אמרתי, ואני אחזור על דבריי.

יואב קיש: אין פה הסתה, יש פה עובדה.

יואב קיש: מתנגדים להסכם זה, עובדתית, איראן, גרורותיה, חמאס, חיזבאללה, הרשות הפלסטינית וחברי הרשימה המשותפת.

יואב קיש: עובדה.

יואב קיש: ואני ביום זה רוצה להזכיר לכם את מאמרו של זאב ז'בוטינסקי, זיכרונו לברכה, "קיר הברזל", שהתפרסם לראשונה ב-4 בנובמבר 1923, ואני הולך להקריא לכם את הסיפה של המאמר: "אין להעלות על הדעת אפשרות של כל הסכם מרצון שהוא עם ערביי ארץ ישראל.

יואב קיש: כל עוד יש לערבים אפילו זיק של תקווה להיפטר מאיתנו, הם לא ימכרו את תקוותם זו לא בעד – – – מילים מתוקות ולא בעד שום פרוסה מזינה של לחם בחמאה, ומשום כך דווקא, אין לראותם בחזקת אספסוף", אלא – דרישה שלהם.

יואב קיש: שיסכימו "לוויתורים בשאלות עצומות וגורליות כאלו רק כאשר לא נשארת לו כל תקווה, כאשר בקיר הברזל לא נראה עוד אף לא סדק אחד.

יואב קיש: רק אז מאבדות קבוצות קיצוניות, שסיסמתן היא 'בשום אופן לא', את קסמן, וההשפעה עוברת לידי הקבוצות המתונות.

יואב קיש: רק אז יבואו אלינו המתונים האלה ובידם הצעה לוויתורים הדדיים: רק אז יתחילו הם לשאת ולתת עימנו ביושר ובשאלות מעשיות", כגון – אתם תישארו ואנחנו נילחם נגד גירוש מן הארץ, שוויון זכויות, ישות עצמית לאומית; "ואני מאמין ומקווה, שאז נוכל לתת להם ערובות כאלה, שתרגענה אותם", ואז נוכל "לחיות זה בצד זה בשלום ומתוך יחסי הגינות.

יואב קיש: ואולם הדרך היחידה להסכם כזה היא קיר הברזל, כלומר, חיזוקו של השלטון בארץ ישראל, שלא יהא נתון לשום השפעות ערביות, כלומר, עצם השלטון, שנגדו לוחמים הערבים.

יואב קיש: במילים אחרות, בשבילנו הדרך היחידה" להגיע "להסכם בעתיד מתבטאת בהסתלקות מוחלטת מכל הניסיונות להגיע להסכם בהווה.

יואב קיש: " ואני חייב לומר ולסכם בזאת, שאכן הגענו להסכמים בעתיד, ואכן קיר הברזל קיים, והריבונות תגיע, כי גם היא קיר ברזל, וזה רק שאלה של זמן.

יואב קיש: וכל מי שיחפש את רעתנו ייתקל באותו קיר ברזל, כי כך אנחנו עומדים.

יואב קיש: ואני מתכוון לסיים כפי שפתחתי.

יואב קיש: היום הוא יום משמח, יום של אור למדינת ישראל, לעם ישראל.

יואב קיש: קיר הברזל זו האסטרטגיה, הוא הוכיח את עצמו, ובא שלום על ישראל.

יואב קיש: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת קטי שטרית, שומעים אותך עד לפה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת קטי שטרית, אני מבקשת ממך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

יוסף ג'בארין: כבוד היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, שואלים אותי: איך אתם, כנציגי הציבור הערבי, איך אתם יכולים להיות כמעט היחידים במשכן שתצביעו נגד הסכם שלום עם מדינה ערבית, הסכם שלום.

יוסף ג'בארין: אז תנו לי לחדש לכם.

יוסף ג'בארין: אנחנו היום לא מצביעים על הסכם שלום, אנחנו מצביעים על הסכם שלום בכאילו, על פייק שלום.

יוסף ג'בארין: זהו הסכם שגם נותן לגיטימציה וגם מנציח את המצב הקיים, את המציאות הקשה כאן, מנציח מציאות של כיבוש, התנחלויות, אפרטהייד, גזל קרקעות, הפרה של החוק הבין-לאומי, מצור, סיפוח זוחל, מעצרים מינהליים.

יוסף ג'בארין: עלה כאן סגן שר הבריאות יואב קיש.

יוסף ג'בארין: הוא מדבר על שלום ומדבר על סיפוח, הרחבת ההתנחלויות והעמקת הכיבוש.

יוסף ג'בארין: זהו הסכם שנותן חותמת למציאות של שלילת חירותו של עם אחר.

יוסף ג'בארין: מי העם האחר?

יוסף ג'בארין: זה העם שצריך איתו לעשות את השלום, העם שלנו.

יוסף ג'בארין: אז על איזה שלום אתם מדברים?

יוסף ג'בארין: מה שכל כך מסוכן בהסכם הזה זה שהוא משרת בתנאים הפוליטיים הקיימים את האינטרסים של שני מנהיגים גזענים, מושחתים, ימנים קיצוניים, אשר נמצאים שניהם, כאן ובארצות-הברית, בתוך משבר אדיר.

יוסף ג'בארין: אבל תאמינו לי, לא משנה על מה הם יחתמו ועם מי הם יחתמו, את העם הפלסטיני אף אחד לא יכניע.

יוסף ג'בארין: לא יכניעו את העם הפלסטיני לא בכוח הזרוע ולא בנשק, לא בכוח הכיבוש והדיכוי וגם לא בהסכמי פייק שלום.

יוסף ג'בארין: אני אזכיר לכולם: יהיה כאן שלום אמיתי כאשר העם הפלסטיני יקבל צדק, הכרה ושוויון ויקבל את כל הזכויות הלגיטימיות שלו.

יוסף ג'בארין: זה יקרה רק כאשר תקום מדינה פלסטינית ריבונית, עצמאית, מדינה אמיתית בגבולות 67' שבירתה ירושלים המזרחית, בהתאם להחלטות האו"ם.

יוסף ג'בארין: זהו השלום האמיתי.

יוסף ג'בארין: זהו השלום היחיד שאפשרי במזרח התיכון.

יוסף ג'בארין: כבוד היושבת-ראש, אחד אחרי השני עלו מהבוקר חברי כנסת מהקואליציה ומהאופוזיציה, והסבירו לנו כמו אדוני הארץ למה עלינו להצביע בעד ההסכם.

יוסף ג'בארין: קראו לנו "גיס חמישי", "בוגדים", השוו אותנו לאיראן, לחמאס, לחיזבאללה.

יוסף ג'בארין: אין גבול להסתה במשכן הזה.

יוסף ג'בארין: אין גבול.

יוסף ג'בארין: אנחנו נצביע נגד פייק ההסכם היום, כי אנחנו מסרבים לשכוח את הכיבוש, כי אנחנו מסרבים להתעלם מהדיכוי של העם שלנו, כי אנחנו מסרבים להתעלם מהמשפט הבין-לאומי, כי אנחנו דוחים את עסקת המאה, עסקת הכניעה, כי אנחנו לא מאמינים ולא יכולים להאמין לשקרים, לא של נתניהו ולא של טראמפ.

יוסף ג'בארין: ההיסטוריה עוד תוכיח את צדקת דרכנו.

יוסף ג'בארין: ואנחנו נמשיך להיאבק נגד הכיבוש, נגד הדיכוי ולמען שלום – כן, למען שלום אמיתי.

יוסף ג'בארין: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אדוני השר זאב אלקין, בבקשה.

זאב אלקין: גברתי היושבת-ראש, חברי השר, חבריי חברי הכנסת, אנחנו בהחלט נמצאים ביום היסטורי.

זאב אלקין: במשך יותר מ-50 שנה, בבית הזה וגם בציבוריות הישראלית מכרו לנו תזה.

זאב אלקין: התזה הזאת אמרה אחרי מלחמת ששת הימים: אין שלום במזרח התיכון בלי נסיגות; אין שלום במזרח התיכון בלי ויתור על השאיפות הלאומיות של העם היהודי ביהודה ושומרון; אין שלום במזרח התיכון בלי חלוקת ירושלים; אין שלום במזרח התיכון בלי מדינה פלסטינית.

זאב אלקין: ולכן אמרו לציבור הישראלי: תבחרו: אם אתם רוצים שלום אתם חייבים לסגת ולוותר למעשה על נחלות המולדת; אם אתם רוצים שלום אתם צריכים לברוח; אם אתם רוצים שלום אתם צריכים לסכן את הביטחון של אזרחי מדינת ישראל, איך אמרו פעם?

זאב אלקין: קורבנות השלום.

זאב אלקין: שלום צריך להיות מלווה בקורבנות, לא יהיה אחרת, כי שלום משמעותו נסיגה, ונסיגה, את זה כבר למדנו על בשרנו בדרך הקשה, נסיגה זה תמיד קורבנות ועוד קורבנות.

עאידה תומא סלימאן: למה, איזה קורבנות היו בסיני?

זאב אלקין: ואמרו לנו עוד, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, אמרו לנו עוד: שלא תחלמו שיהיה שלום בלי הקמת מדינה פלסטינית.

עאידה תומא סלימאן: נכון.

זאב אלקין: כי יש כאן מישהו שיש לו זכות וטו על השלום עם מדינת ישראל.

זאב אלקין: ואף אחד בעולם הערבי לא יעשה שלום בלי מדינה פלסטינית.

עאידה תומא סלימאן: כי אין שלום – – –

זאב אלקין: ולכן, ניסו לשקר לנו, לאנשים שסבורים כמוני, שמתנגדים למדינה הפלסטינית, שלא מאמינים בנסיגות, שמאמינים בהחלת הריבונות הישראלית ביהודה ושומרון.

זאב אלקין: אמרו לנו: אתם לוקחים את מדינת ישראל למלחמה בלתי פוסקת.

זאב אלקין: לא יהיה שלום, לא תהיה נורמליזציה, לא יהיו קשרים עם העולם הערבי.

זאב אלקין: זה מה שמכרו לנו לאורך כל הדרך.

זאב אלקין: ומה מתברר היום?

זאב אלקין: שכל התזה הזאת הייתה שקר אחד גדול.

זאב אלקין: מתברר שאפשר להגיע לשלום בלי נסיגות; אפשר להגיע לשלום תוך כדי בנייה ביהודה ושומרון; אפשר להגיע לשלום בלי ויתור על נחלות המולדת; אפשר להגיע לשלום.

זאב אלקין: אבל מה הדבר המדהים?

זאב אלקין: הגענו לשלום הזה בלי לוותר על העקרונות שלנו.

זאב אלקין: אלה שכל הזמן הטיפו לנו למען השלום לסגת, אלה שכל הזמן הטיפו לנו למען השלום כן להקים מדינה פלסטינית, מה הם עושים היום כאן?

זאב אלקין: הם מצביעים נגד.

זאב אלקין: עמד כאן לפניי חבר הכנסת ג'בארין והסביר לנו למה שלום זה רע.

זאב אלקין: בדיוק אלה שכל השנים כאן בבית הזה תקפו אותנו ואמרו שאנחנו החסם לשלום; האמונה שלנו בהיסטוריה, בקשר שלנו לאדמת ארץ ישראל – זה מה שחוסם את השלום.

זאב אלקין: כשהגיע השלום עם חלק מהעולם הערבי, הם ישבו פה ויצביעו נגד.

זאב אלקין: למה הם יצביעו נגד?

סמי אבו שחאדה: כי זו עסקת נשק, לא שלום.

סמי אבו שחאדה: יש לכם בעיה בהבנה, אדוני השר, מה זה שלום.

זאב אלקין: כי לא האינטרס של מדינת ישראל מעניין אותם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, די.

זאב אלקין: הם שיקרו לנו.

זאב אלקין: שיקרתם לנו כל הזמן שמה שאתם מחפשים זה שלום לאזרחי מדינת ישראל.

סמי אבו שחאדה: נכון.

זאב אלקין: התברר שבסוף ההצבעה שלכם נקבעת לא לפי האינטרס של מדינת ישראל, היא נקבעת ממקום אחר, מרמאללה.

זאב אלקין: כי בגלל שרמאללה מתנגדת, יושבים כאן חברי כנסת ישראלים ומצביעים נגד השלום ונגד מה שמדינת ישראל רוצה ונגד האינטרס של מדינת ישראל.

סמי אבו שחאדה: תקרא לזה שלום כמה שבא לך.

סמי אבו שחאדה: לא – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, אני מבקשת.

זאב אלקין: תגידו בפעם הבאה את האמת.

זאב אלקין: לא האינטרס של מדינת ישראל מעניין אתכם, לא חיי אזרחי מדינת ישראל מעניינים אתכם.

סמי אבו שחאדה: עם האמת אתם לא יכולים לחיות, אדוני השר.

זאב אלקין: לא שלום עם העולם הערבי מעניין אתכם, רק מה שיגיד הבוס מרמאללה, אצלו אתם עובדים.

זאב אלקין: אתם שליחים של הבוס מרמאללה בפרלמנט הישראלי, וזה הוכח היום בצורה הכי ברורה וחדה שיש.

זאב אלקין: לא את כנסת ישראל אתם מייצגים כאן, ולא את הציבור הישראלי, אלא את יושב-ראש הרשות הפלסטינית, אותו אתם מייצגים.

זאב אלקין: הוסרו כל המסכות.

זאב אלקין: ואני חושב שביום הזה, שלמדנו שבסוף אפשר לעשות – –

סמי אבו שחאדה: ניסיתם, ראש הממשלה שלך ניסה לשכנע את הציבור שלנו שהוא יותר טוב.

סמי אבו שחאדה: הלך לטמרה, קנה אנשים.

סמי אבו שחאדה: לא עזר, לא עזר.

סמי אבו שחאדה: ההסתה הזו לא תעזור.

זאב אלקין: – – שלום בלי ויתורים, אפשר לעשות שלום עם יהודה ושומרון, אפשר לעשות שלום בלי לעשות את הצעד האובדני הזה של הקמת מדינה פלסטינית, למדנו עוד דבר אחד – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – – –

זאב אלקין: – – שידענו אותו גם קודם, אבל למדנו אותו בצורה הכי ברורה – –

סמי אבו שחאדה: מה יהיה עם ההסתה?

זאב אלקין: – – שכל הדיבורים שלכם על שלום היו שקר אחד גדול.

סמי אבו שחאדה: ההסתה מנוגדת להסכם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אדוני יסיים.

זאב אלקין: רק פקודות מרמאללה, זה מה שאתם מקבלים וזה מה שמעניין אתכם.

זאב אלקין: תשקלו באיזה פרלמנט עדיף לכם להיות.

זאב אלקין: אני לא בטוח שבבית הזה.

זאב אלקין: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

סמי אבו שחאדה: לא לוקחים ממך ציונים בעניין הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה כל הזמן גם קורא את אותן קריאות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מספיק.

סמי אבו שחאדה: הוא כבר ירד, גברתי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר, בבקשה.

קריאה: – – –

סמי אבו שחאדה: גברתי, אפשר להבין למה מותר להם להסית?

סמי אבו שחאדה: או שהסתה זה אצלם חלק מחופש הביטוי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא, זה לא.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה, אנחנו שמענו את דבריך.

קריאה: – – –

סמי אבו שחאדה: אדוני, הטרור זה הכיבוש – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, קריאות הביניים שלך כבר מוגזמות לחלוטין, אי-אפשר שבכל נאום אתה – – –

סמי אבו שחאדה: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבקשת ממך ואני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בפעם הבאה אתה תצא.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מספיק, די.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה, ארבע דקות.

מכלוף מיקי זוהר: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, זהו בהחלט יום מרגש, יום מרגש עבור הבית הזה, יום שבו מובא לאישור הכנסת הסכם שלום שנחתם עם איחוד האמירויות.

מכלוף מיקי זוהר: ההסכם שנחתם בערב ראש השנה מוכיח את עוצמתה של מדינת ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: שמעתי הבוקר את ראש הממשלה מצטט דברים שהוא כתב בספרו "מקום תחת השמש" לפני 25 שנה.

מכלוף מיקי זוהר: ואני מבקש לברך אותו, שהצליח גם לחזות מבעוד מועד את המציאות שיש כאן באזורנו רווי המלחמות וגם ליישם שלום באופן שהוא מעורר כבוד.

מכלוף מיקי זוהר: שלום אמיתי, שלום חזק, שלום שלא כולל ויתור על שטחי מולדת, שלום שיחזק עוד יותר את הכלכלה הישראלית, שלום שיביא לנו שגשוג ופריחה.

מכלוף מיקי זוהר: אבל בעיקר חשוב לי לברך היום אתכם, אזרחי ישראל, כי בזכות ההון האנושי המיוחד שלנו יצרנו פה מדינה לתפארת, בעלת עוצמה חסרת תקדים בכל התחומים: עוצמה צבאית, מדינית, עוצמה טכנולוגית וכלכלית.

מכלוף מיקי זוהר: הישגים אלו מביאים מדינות רבות לחתור לכינון יחסים איתנו ולחפוץ בשלום אמיתי, על מנת שהן יוכלו להרוויח מההון האנושי שלנו ומהידע הרב שצברנו.

מכלוף מיקי זוהר: הסכמי אברהם שנחתמו הם הסנונית הראשונה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו שומעים שמתחת לפני הדברים ממשיכים להתקיים מגעים כל הזמן עם מדינות ערביות נוספות.

מכלוף מיקי זוהר: זו בשורה שמשנה לחלוטין את פני המזרח התיכון, והיא מהווה תשובה ניצחת לצירי הרשע והטרור שמנסים להתבסס מסביבנו כל העת.

מכלוף מיקי זוהר: לא לשווא גם איראן וגם הרשות הפלסטינית מתנגדות להסכם הזה, מכיוון שאין מדובר שם בשוחרי שלום, אלא בתומכי טרור ומחוללי מלחמה.

מכלוף מיקי זוהר: חבל שגם בבית הזה נהיה עדים למחזה אבסורדי שבו כמה חברי כנסת יצביעו היום נגד ההסכם.

מכלוף מיקי זוהר: בעיניי, המשוואה היא פשוטה – שוחרי השלום הם בעד ההסכם, מתנגדיו אלו אנשים שמעדיפים את המשך הסכסוך.

מכלוף מיקי זוהר: כל אחד בוחר באיזה צד הוא רוצה להיות.

מכלוף מיקי זוהר: דוד המלך, עליו השלום, אמר: "אני שלום וכי אדבר, המה למלחמה".

מכלוף מיקי זוהר: ידינו תמיד יהיו מושטות לשלום, אך יחד עם זאת אנחנו ממשיכים לבסס פה את עוצמתנו מתוך הבנה ברורה: ללא עוצמה צבאית, ללא היכולת להגן על עצמנו, לא היינו משיגים את הסכמי השלום הללו, כי שלום עושים עם החזק.

מכלוף מיקי זוהר: בנימה אחרת – גברתי היושבת-ראש, אני מניח שתאהבי לשמוע את זה.

מכלוף מיקי זוהר: הסכם השלום הזה שמתגבש פה סביבנו מתגבש בקונסנזוס רחב בעם, ואני חושב שהוא הזדמנות מצוינת גם עבורי להתחיל תהליך של שלום פנימי, שלום בתוכנו.

מכלוף מיקי זוהר: משבר הקורונה שאיתו אנחנו מתמודדים גרם לקרע עמוק בעם, ואנחנו רואים כמעט מדי יום תמונות מחרידות, באמת, מלחמות יהודים.

מכלוף מיקי זוהר: הרב לאו, מי שהיה הרב הראשי, אמר: אנחנו אלופים בלמות ביחד, לחיות ביחד אנחנו לא יודעים.

מכלוף מיקי זוהר: ואני אומר פה בצורה כנה, אני לוקח אחריות פה גם באופן אישי, ואני אומר את הדברים גם לעצמי: אנחנו צריכים לשנות את השיח.

מכלוף מיקי זוהר: צריך לזכור שגורל אחד הוא גורלנו.

מכלוף מיקי זוהר: ואני לא מתחרט על האמת שלי ואני תמיד אלך איתה, תמיד אומר את מה שאני מאמין בו, זו השליחות הציבורית שלי, לא מכבסת מילים.

מכלוף מיקי זוהר: אבל הדרך – יש דרך אחרת לבקר, שיח אחר.

מכלוף מיקי זוהר: ואני מרגיש היום שזה מה שאנחנו צריכים להבין כולנו, כל יושבי הבית הזה, כולל אני פה בדוכן.

קריאה: זה באמת יום היסטורי.

מכלוף מיקי זוהר: העיניים נשואות אלינו.

מכלוף מיקי זוהר: לא נוכל וגם אין לנו את הלגיטימציה לבקש מאזרחים להשכין שלום ופיוס ולהמשיך להתקוטט פה בתדירות הזו.

מכלוף מיקי זוהר: ושוב אני חוזר, גם אני בתוך הבית הזה לוקח את האחריות האישית על העניין הזה, ורוצה לחולל את השינוי הזה ממקום אמיתי וכן.

מכלוף מיקי זוהר: ברוך השם, עשינו שלום היסטורי.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו, בעזרת השם, נתמקד כולנו בהשגת שלום בתוכנו.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת מיקי זוהר.

יריב לוין: אני מזמין את השר לשיתוף פעולה אזורי, מה שנקרא השר הנוגע בדבר, השר אופיר אקוניס, לשאת דברים, בבקשה.

אופיר אקוניס: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: חברות וחברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אני מתכבד ונרגש לסכם את הדיון הזה.

אופיר אקוניס: הכנסת קיימה היום דיון היסטורי, דיון שמתקיים כאן פעם בדור – ואני חייב להגיד לך, אדוני, דיון יסודי.

אופיר אקוניס: הקשבתי למרבית הדוברים היום, לא לכולם.

אופיר אקוניס: הדברים היו מעניינים, גם אלה שחלקתי עליהם בצורה יסודית, ואם יותיר לי הזמן אעמוד על כמה מהם.

אופיר אקוניס: נאמתי כאן, אדוני היושב-ראש, נדמה לי – כמוך, פחות או יותר, בגלל שנכנסו באותה כנסת – מאות פעמים, אולי יותר אפילו, אבל זהו נאום מרגש במידה רבה מאוד.

אופיר אקוניס: חברות וחברי הכנסת, חבר הכנסת כהן, "השלום הוא יפי החיים, הוא זריחת השמש, הוא חיוכו של ילד, אהבתה של אם, חדוותו של אב, והיחד של משפחה; השלום הוא קידומו של האדם, ניצחונו של העניין הצודק, התגברותה של האמת; השלום הוא כל אלה והרבה יותר מזה".

אופיר אקוניס: כך תיאר, השר אמסלם, ראש הממשלה מנחם בגין את יתרונות השלום כאשר דיבר בטקס קבלת פרס נובל ב-1978 על השלום הראשון אי פעם שנחתם בין ישראל לבין מדינה ערבית.

אופיר אקוניס: חברי הכנסת, מנחם בגין היה ראש הממשלה הראשון בכלל, ומהליכוד בפרט, שהוכיח לראשונה שהמסלול לשלום אמיתי מתחיל בבירות ערב, בקהיר.

אופיר אקוניס: אחר כך, בעמאן, עשה זאת ראש הממשלה יצחק רבין, זכרו לברכה, ועכשיו עושה זאת ראש הממשלה בנימין נתניהו כאשר הוא אומר לנו, מוכיח לנו, שהשלום עובר בבירות ערב אחרות, באבו דאבי ובמנאמה, בבירת איחוד האמירויות ובבירת בחריין, והוא אינו קשור בהכרח, חבר הכנסת שחאדה, לפתרון הסכסוך הישראלי–פלסטיני.

אנטאנס שחאדה: שלום עם הפלסטינים קשור לפתרון הסכסוך – – –

אופיר אקוניס: אני ודאי אתייחס לדברים שאתה אמרת עכשיו.

אופיר אקוניס: זהו המקום, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, להודות לראש הממשלה בנימין נתניהו, שמוביל שנים ארוכות את התהליך של נורמליזציה עם איחוד האמירויות, עם בחריין, עם המדינות הנוספות במפרץ הפרסי ובאזורנו, לשייח' מוחמד בן זאייד, לנשיא האמריקני דונלד טראמפ ולצוותו, היועץ ג'ארד קושנר, השליח המיוחד אבי ברקוביץ', השגריר דייוויד פרידמן, השליח המיוחד לשעבר ג'ייסון גרינבלט – שוחחנו היום וביקשתי ממנו להעביר, אדוני היושב-ראש, את תודות העם בישראל לנשיא ארצות הברית על פעילותו האדירה לקידום השלום.

אופיר אקוניס: חברי הכנסת, הסכם השלום הזה עם איחוד האמירויות הוא שונה מכל אחד מהסכמי השלום שחתמנו עליהם בעבר.

אופיר אקוניס: יש בו שוני, יש בו שוני מהותי, הרב פרץ, השר רפי פרץ.

אופיר אקוניס: השוני המהותי – נדמה לי שאתה התייחסת, הקשבתי כתמיד לדבריך – השינוי המהותי והיסודי שלו מקודמיו הוא שזאת היא הפעם הראשונה בתולדותיה של מדינת ישראל שאנחנו עושים שלום מבלי לוותר על שטחים.

אופיר אקוניס: ויותר מזה, אדוני היושב-ראש – ובמידה רבה מאוד נפלה בחלקך הזכות להיות היושב-ראש בבית אשר מאשר את הנוסחה הזאת בכנסת – הנוסחה הזאת של שלום תמורת שלום, שמאושרת היום בכנסת, היא הדבר החדש, היא הדבר המהותי השונה מכל הסכם שאישר הבית הזה, שאישרה מליאת הכנסת, שאישרו הכנסות שלפנינו.

אופיר אקוניס: זאת היא היסטוריה.

אופיר אקוניס: השלום הזה בא לעולם, אדוני היושב-ראש, מתוך עוצמותיה של ישראל ולא מתוך חולשותיה.

אופיר אקוניס: השלום הזה הוא שלום למען שגשוג, השלום הזה הוא שלום כלכלי, וכמובן שלום מדיני.

אופיר אקוניס: זהו לא שלום מתוך נסיגות, זהו לא שלום מתוך התקפלויות או ויתורים.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך שהצגת – נפלה בחלקי הזכות, כשר לשיתוף פעולה אזורי, לסכם את הדיון הזה בשם הממשלה, וכמובן אני מסכם אותו גם כחבר כנסת, כפי שניתן כאן, ברוב אדיבותך, לקיים דיון אישי.

אופיר אקוניס: זו החלטה חשובה מאוד, שכל חבר וחברת כנסת יכולים להתבטא בנושא החשוב הזה.

אופיר אקוניס: השלום הזה הוא איננו בין הממשלות בלבד.

אופיר אקוניס: השלום הזה הוא גם בין העמים וגם המגזר הפרטי.

אופיר אקוניס: והדבר הזה, אדוני היושב-ראש, מורגש ביחס החם שמפגינים אזרחי איחוד האמירויות ובחריין כלפי ישראל, ובא לידי ביטוי, חבר הכנסת כסיף, גם בשיחותיי עם המקבילים שלי.

אופיר אקוניס: אני מציע לך להקשיב לשיחות הללו, לא להאזין לשיחות עצמן, השר שטייניץ, אלא להאזין לרוח – השר שטייניץ עם גבו לדוכן, זה לא דבר, אדוני היושב-ראש, מאוד מנומס.

יריב לוין: השר שטייניץ, אנא לא לעמוד עם הגב, וכנ"ל גם, הינה, חברנו שכבר שמע את הדברים בלי צורך לנקוב בשמו.

אופיר אקוניס: תודה, אדוני.

יריב לוין: בבקשה.

אופיר אקוניס: זה מורגש ביחס החם שמפגינים אזרחי איחוד האמירויות ובחריין כלפי ישראל, ובא לידי ביטוי, כפי שאמרתי לחבר הכנסת כסיף, שבוודאי מאוד מתעניין בדבר, גם בשיחותיי עם המקבילים שלי, השרה רים אל-האשמי באיחוד האמירויות והשר זאיד אל-זיאני בבחריין.

אלי אבידר: מה קורה, כולכם התקשרתם לאמירויות?

אופיר אקוניס: אני בקשר רצוף איתם, חבר הכנסת אבידר, והמשרד לשיתוף פעולה אזורי בראשותי כבר מקדם מולם פרויקטים בילטרליים ומולטילטרליים בתחומים שונים, רבים ומגוונים, למען כלל עמי האזור, אני בטוח.

אופיר אקוניס: נדמה לי, חבר הכנסת אבידר, שאתה שירת כנציג ישראל בקטאר.

אופיר אקוניס: נדמה לי.

אופיר אקוניס: ואני בטוח – – –

יבגני סובה: נשבע לך, לא שומעים אותך.

יבגני סובה: לא שומעים.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אבידר שמע אותי.

אופיר אקוניס: ואני בטוח שהוא שמח.

יריב לוין: רגע, רגע, אדוני השר, רק דקה.

יריב לוין: אם אפשר להגביר את המיקרופונים גם של הדובר וגם שלי.

יבגני סובה: – – –

יריב לוין: אני מבין.

יריב לוין: לכן ביקשתי להגביר את המיקרופונים, לאור הבקשה של חבר הכנסת סובה.

יריב לוין: צודק, חבר הכנסת סובה, בקשתך התקבלה מייד.

יריב לוין: אין שום בעיה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אבידר מדבר בדרך כלל בקול רם ועמוק.

יריב לוין: עכשיו בסדר.

יריב לוין: יופי.

אופיר אקוניס: אולי קולי צריך שיפור מסוים.

אלי אבידר: כזה נושא – – –

אופיר אקוניס: ובכן, חבר הכנסת סובה, כידוע לך, וגם לחבר הכנסת אבידר, הקשרים הבילטרליים והמולטילטרליים עם מדינות המפרץ הפרסי, ובמקרה זה איחוד האמירויות ובחריין, חשובים מאוד, יסודיים מאוד וכלכליים מאוד.

אופיר אקוניס: אבל לא רק זאת, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: חברות וחברי הכנסת, בשנים האחרונות ראינו הרבה מאוד שינויים במזרח התיכון.

אופיר אקוניס: בדרך כלל, אדוני היושב-ראש, ואני אומר את הדברים באמת בצער, השינויים במזרח התיכון הם לרעה.

אופיר אקוניס: אבל בשנים האחרונות ראינו שינויים משני סוגים: מן הצד האחד, התפיסות הפונדמנטליסטיות שמובילות איראן ושלוחותיה – חיזבאללה וחמאס; מן הצד השני לציר הפונדמנטליסטי הקיצוני – הציר המתון, ובתוכו ישראל, מדינות מפרץ כמו איחוד האמירויות ובחריין ואחרות, והן שהגיעו למסקנה שבמזרח התיכון החדש ישראל היא לא הבעיה אלא הפתרון.

אופיר אקוניס: זהו הפתרון, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, לפונדמנטליזם ולאיום הנשקף לכל אזרחי ישראל מאיראן.

אופיר אקוניס: שמעתי גם את נאומך, ולא מפתיע שאנחנו חלוקים.

עאידה תומא סלימאן: זה בא ביחד עם הכיבוש?

אופיר אקוניס: אני אשיב לך, אני מבטיח.

אופיר אקוניס: אני הקשבתי לך ואני אשיב לך.

אופיר אקוניס: ואני אומר לך שמדינות המפרץ, אדוני היושב-ראש, רואות אותנו, את ישראל, כשותפים חיוניים במאבק נגד הקיצוניות וכשותפים חיוניים, אדוני היושב-ראש, בתהליך השגשוג וההתקדמות למען כל עמי האזור.

אופיר אקוניס: וזאת עוד סיבה שהם עושים איתנו שלום.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, רבות דובר כאן על היחסים עם הפלסטינים.

אופיר אקוניס: גם חברת הכנסת מיכאלי התייחסה, גם חברי הכנסת מן הרשימה המשותפת התייחסו.

אופיר אקוניס: גם שמעתי כמה נואמות, נדמה לי, כאן, מתחילות את נאומן בשפה האנגלית.

אופיר אקוניס: ובכן, אם לצטט – זה אסור בדרך כלל, נדמה לי, על פי התקנון, אבל אני אבקש משפט אחד ברשותך על הפלסטינים, שעליהם אמר שר החוץ אבא אבן, שאיננו מהליכוד אלא ממפלגת העבודה: "They never miss an opportunity to miss an opportunity".

אופיר אקוניס: כך אמר אבא אבן בתחילת שנות השבעים.

אנטאנס שחאדה: הוא טעה, הוא טעה.

אופיר אקוניס: סלח לי.

אופיר אקוניס: ידידי, הוא ממש לא טעה.

אופיר אקוניס: הינה, אני אומר לך מן הצד השני של המתרס הפוליטי.

עאידה תומא סלימאן: – – –

אופיר אקוניס: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, אבא אבן, שר החוץ המוכשר – הראשון, נדמה לי – ושגרירנו באו"ם גם כן, ששנים ארוכות נחשב, אדוני היושב-ראש, עד פרישתו מן החיים הפוליטיים, לדיפלומט מס' 1 – כך הוא כונה – אמר את הדבר הזה.

אופיר אקוניס: ואני אומר לך, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, המשפט הזה נכון היום, לדאבוני, ב-2020, כמו שהוא היה נכון אז כאשר נאמר.

אופיר אקוניס: הם, הפלסטינים, לעולם לא מפספסים הזדמנות לפספס הזדמנות.

אופיר אקוניס: לצערי הרב, ואני אומר את זה לחברי הרשימה המשותפת, אבל גם לחברים אחרים, חברת הכנסת זנדברג, חברת הכנסת מיכאלי, גם לכן אני אומר את הדברים.

אופיר אקוניס: לצערי הרב, הפלסטינים בשומרון וביהודה קיבלו הזדמנות אדירה להיות חלק ממדינות מתונות, ממדינות שרוצות בשגשוג אמיתי לעמים שלהן, לכלכלה טובה יותר, אבל הדבר הזה לא יכול להתקיים, כמובן.

אופיר אקוניס: ולכן אני אומר – אדוני, סלח לי – ולכן אני אומר, שלא תהיינה אי-הבנות, כפי שאמרתי בנאומי הראשון בכנסת, ב-25 בפברואר 2009, אז הושבעתי; הנאום הראשון, אדוני, היה ב-4 במרץ 2009:

אופיר אקוניס: לעולם לא אתמוך במדינה פלסטינית.

אופיר אקוניס: לעולם לא נאפשר ריבונות זרה בשומרון וביהודה.

אנטאנס שחאדה: – – –

אופיר אקוניס: לעולם לא תקום מדינה פלסטינית, ולא תתקיים הנוסחה השגויה והמסוכנת: שתי מדינות לשני עמים.

אופיר אקוניס: אני רוצה לבוא ולומר, אדוני: אני תומך בריבונות.

אופיר אקוניס: ובניגוד מוחלט למה שנאמר כאן – חבר הכנסת זמיר, נדמה לי, התייחס לדברים – לא, זה לא שלום תמורת הסרת הריבונות.

אופיר אקוניס: הדבר הזה לא ירד מן הפרק.

אופיר אקוניס: השלום איננו נוגד את הריבונות והריבונות איננה נוגדת את השלום.

אופיר אקוניס: נהפוך הוא.

אופיר אקוניס: נהפוך הוא, חבר הכנסת אבו שחאדה.

אופיר אקוניס: ועוד יבוא היום, משום שמדובר על תהליך היסטורי חסר תקדים ובלתי נמנע.

סמי אבו שחאדה: – – – לא יכול להיות.

סמי אבו שחאדה: אחד מכם משקר, לא יכול להיות – – – או שאתה משקר לנו או שהם משקרים לעם.

אופיר אקוניס: ידידי, אני אומר לך, אני אתן לך דוגמה.

אופיר אקוניס: תרשה לי, לא לצעוק.

אופיר אקוניס: אני שמעתי את דבריך ואני אענה לך.

אופיר אקוניס: ב-1979 נחתם הסכם השלום עם מצרים; ב-1980, אדוני היושב-ראש, השר הנגבי, ביוזמתה המהוללת של חברת הכנסת גאולה כהן, חוקק כאן חוק-יסוד: ירושלים.

אופיר אקוניס: שנה אחרי הסכמי קמפ דייוויד.

אופיר אקוניס: ושנתיים לאחר הסכמי קמפ דייוויד הוחלה הריבונות על רמת הגולן.

אופיר אקוניס: כלומר, הדבר הזה, חבר הכנסת אבו שחאדה, שאתה וחברים נוספים – נדמה לי חבר שהכנסת הורוביץ, בנאומו וגם בראיונותיו בכלי התקשורת התייחס להחלת הריבונות בדרמטיות כזאת, כאילו כל הזמן הוא מתפלל אליה.

ניצן הורוביץ: סיפוח, סיפוח.

אופיר אקוניס: לא, לא, זאת החלת ריבונות.

אופיר אקוניס: העברית שלך טובה והעברית שלך יודעת להגדיר החלת ריבונות.

אופיר אקוניס: ובכן, הדבר הזה, אני אומר לכם, אני אומר לכם – יהיה.

אופיר אקוניס: משום שהוא תהליך היסטורי בלתי נמנע.

אופיר אקוניס: הדבר הזה, הריבונות תקרה.

אופיר אקוניס: ידידי, אני רואה את חבר הכנסת בנט, גם הוא התייחס לעניין הריבונות.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת בנט, אמרתי: שני דברים לא יקרו – ואני שמח על הודעתכם, על הצבעת

אופיר אקוניס: כם בעד; שני דברים לא יקרו: לא תוקם מדינה פלסטינית בין הים לבין הירדן, וחול תוחל הריבונות.

אנטאנס שחאדה: – – –

סמי אבו שחאדה: ראס בן ענכ – – –

אופיר אקוניס: וחול תוחל הריבונות על שטחי יהודה ועל שטחי השומרון, ערש המולדת של העם היהודי מזה 4,000 שנה.

סמי אבו שחאדה: אדוני השר, תרשום.

סמי אבו שחאדה: אדוני השר, תרשום.

סמי אבו שחאדה: היא תוקם, ראס בן ענכ תוקם.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו מחכים להגעתו של ראש הממשלה.

אופיר אקוניס: אני פתחתי בדברים של מנחם בגין, זכרו לברכה, ואני מבקש לסיים בדבריו.

אופיר אקוניס: וכך אמר בבוקר ההצבעה על הסכמי קמפ דייוויד בבית הזה: "זוהי אחת השעות הגדולות של הפרלמנט שלנו.

אופיר אקוניס: מדי פעם בפעם, כוותיק בבית הזה, אני טוען באוזני החברים, אדוני היושב-ראש, שבדרך כלל" בית נבחרים דמוקרטי עוסק בקטנות, כך אמר מנחם בגין, "מעשי חקיקה, דיון על מס – – – ועוד.

אופיר אקוניס: אבל יש יום או יש לילה או יש שעה שבהם כל הגדולה", חבר הכנסת כהן, זה מדהים איך הוא מסכם את הדיון, "כל הגדולה, התפארת וההוד של פרלמנט חופשי ודמוקרטי, עולים לנגד עיני כל האומה, לנגד עיני כל העמים – – – ההכרעה תהיה גורלית, רבת משמעות, ובלא הפרזה ניתן לומר היסטורית, כי אנו עומדים, כפי שאנו מאמינים, לפני מפנה לפחות ביחסים בין שני עמים מזרח-תיכוניים, מתוך תקווה שהוא יהיה יסוד למפנה בינינו לבין האחרים.

אופיר אקוניס: הינה זכינו לשעה גדולה בחיינו הלאומיים הפרלמנטריים, אשרינו שזכינו לשעה הזאת".

אופיר אקוניס: אני שמח מאוד על הודעתו של יו"ר האופוזיציה כי אתם תחברו, כמובן, לא חשבתי אחרת, להצבעה בעד הסכם השלום בין ישראל לבין איחוד האמירויות.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, בעוד דקות אחדות נעבור להצבעה, אני כמובן אצביע בעד.

אופיר אקוניס: אני קורא לכל חברות וחברי הכנסת מכל סיעות הבית, מן הימין ומן השמאל – חבר הכנסת הורוביץ, חברת הכנסת מיכאלי הודיעה שהיא תצביע בעד, חברת הכנסת זנדברג.

אופיר אקוניס: וגם לחברי הרשימה המשותפת – עוד לא מאוחר.

אוסאמה סעדי: – – –

אופיר אקוניס: ידידי, עוד לא מאוחר.

אופיר אקוניס: עוד לא מאוחר.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת ג'בארין.

אופיר אקוניס: ידידיי – – –

אוסאמה סעדי: – – –

אופיר אקוניס: ידידיי – – –

אוסאמה סעדי: – – –

אופיר אקוניס: ידידיי, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, אני אומר לכם, אני אומר לכם מכאן, מן הדוכן הזה: המצביעים שלכם רוצים שתצביעו בעד.

אוסאמה סעדי: רוצים – – –

עאידה תומא סלימאן: – – –

אופיר אקוניס: אתם לא מכירים, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: יכול להיות שאני מדבר עם יותר אזרחים ערבים אזרחי ישראל מאשר אתם?

אופיר אקוניס: יכול מאוד להיות, לאור הניתוק שלכם.

אופיר אקוניס: הם רוצים בשגשוג הכלכלי – –

היבה יזבק: – – –

סמי אבו שחאדה: גם הלבנים בדרום אפריקה חשבו שהם צדקו.

אופיר אקוניס: – – הם רוצים בתיירים, הם רוצים בחדרי האירוח.

סמי אבו שחאדה: גם הלבנים בדרום אפריקה חשבו שהם צדקו.

אופיר אקוניס: הם רוצים בקניונים באום אל-פחם, בסח'נין, בירכא.

אופיר אקוניס: הם רוצים את זה, אדוני היושב-ראש, בגליל, הם רוצים את זה במשולש הגדול, הם רוצים את זה במשולש הקטן, הם רוצים את זה בנגב.

אופיר אקוניס: אני אומר לכם.

אופיר אקוניס: למה אתם עושים את זה בניגוד לרצון הבוחרים?

אופיר אקוניס: אדוני ראש הממשלה, קראתי לחברי הרשימה המשותפת לחבור אלינו ולא לעשות מעשה, ולא לעשות מעשה.

קריאות: – – –

אופיר אקוניס: ידידיי, חברות וחברי הכנסת, אני רוצה לסיים, תרשו לי.

אופיר אקוניס: אני אומר לכם, זה בניגוד לרצון הבוחרים.

אלי אבידר: ביבי, כמה מובטלים יש?

אופיר אקוניס: אם אתם תצביעו – חבר הכנסת אבידר, אני מקווה שגם אתה מצביע בעד.

אופיר אקוניס: אתה, חבר הכנסת לוי, אני יודע, ואנחנו מעריכים מאוד את תמיכתכם.

אופיר אקוניס: אני אומר לחברי הרשימה המשותפת: אל תצביעו בניגוד לרצון הבוחרים שלכם.

אופיר אקוניס: אבל, אדוני, ההצבעה היא חופשית.

אופיר אקוניס: זכותכם.

קריאות: – – –

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, אנחנו מציינים היום את יום הולדתו ה-105 של יצחק שמיר, זכרו לברכה.

אופיר אקוניס: היהודי הענק הזה זכה לארח כאן, על הדוכן הזה, את נשיא מצרים אנואר סאדאת, והוא ישב, אדוני, על כיסאך כיושב-ראש הכנסת.

אופיר אקוניס: וכך אמר לנשיא סאדאת בנאומו – הוא ציטט את הנביאים ישעיהו ומיכה: "וכתתו חרבותם לאתים וחניתותיהם למזמרות, לא יישא גוי אל גוי חרב, ולא ילמדו עוד מלחמה"; "וישבו איש תחת גפנו ותחת תאנתו ואין מחריד – – – כי כל העמים ילכו איש בשם אלהיו".

אופיר אקוניס: שהחיינו וקיימנו והגיענו לזמן הזה.

אופיר אקוניס: אני מבקש מחברות וחברי הכנסת לתמוך בהודעת ראש הממשלה ולהצביע בעד הסכם השלום ההיסטורי בין ישראל לבין איחוד האמירויות.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לשר אופיר אקוניס.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אני מבקש שכל אחד יעלה ויתפוס את מקומו על מנת שיוכל להצביע ממקומו.

יריב לוין: אני לא אאפשר הצבעה שאיננה מן המקום המיועד לכך במליאה.

יריב לוין: אני מבקש להזמין את ראש הממשלה בנימין נתניהו לדברי סיכום טרם ההצבעה.

יריב לוין: בבקשה.

אלי אבידר: כמה מובטלים יש?

אלי אבידר: כמה מובטלים?

קריאה: מיליון מובטלים.

יריב לוין: אדוני ראש הממשלה, אומרים לי שזה התאריך העברי של יום הולדתך.

יריב לוין: כך אומרים לי.

אלי אבידר: כמה מובטלים יש?

יריב לוין: אז אני חושב שאין מתנה יפה מן הדיון הזה היום בכנסת שאפשר לתת.

יריב לוין: הרבה מאוד ברכות.

אלי אבידר: דיברת בבוקר מספיק.

אלי אבידר: כמה מובטלים יש?

אלי אבידר: כמה משרות הבאת מהבוקר?

בנימין נתניהו: זה אלוף הדמוקרטיה?

אלי אבידר: זה זה עם השיער – – –

יריב לוין: חבר הכנסת אבידר, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, שרים, חברי כנסת, אני בא לכאן מדיון בקבינט הקורונה, ואני מבקש לומר, לפני שאתייחס להסכמי השלום, כמה מילים על הצעדים להקלה הדרגתית – –

קריאה: כמה מובטלים?

בנימין נתניהו: – – בסגר, שהחלטנו עליהם.

בנימין נתניהו: כמו בסגר הראשון, גם הסגר השני, שהובלתי יחד עם חבריי, הסגר הזה עובד.

בנימין נתניהו: עובד.

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: הוא מוריד את מספר הנדבקים.

ניצן הורוביץ: – – – אתה כישלון.

ניצן הורוביץ: אתה כישלון מוחלט.

בנימין נתניהו: הוא מפחית את התחלואה, הוא מציל חיים.

בנימין נתניהו: אני מבקש להודות תחילה לאזרחי ישראל, שנענו ועוטים מסכות הרבה יותר, וזה נותן לנו את היכולת, יחד עם הצעדים האחרים, להשתלט על התחלואה ולהוריד אותה.

אלי אבידר: מאירופה באים ללמוד ממך.

אלי אבידר: הצלחה אדירה.

יריב לוין: אני קורא אותך לסדר, חבר הכנסת אבידר, בפעם השנייה.

יריב לוין: מספיק.

קריאות: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת אופיר כץ, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ניצן הורוביץ: איזו הצלחה אדירה.

יריב לוין: אתם באמת רוצים להיות מוצאים החוצה דווקא בדיון הזה?

יריב לוין: תשמרו על כבוד הכנסת, בבקשה.

יריב לוין: חבר הכנסת הורוביץ, תודה רבה.

עופר כסיף: תגיד לו שישמור על כבוד הכנסת.

יריב לוין: תהיו מספיק סובלניים.

יריב לוין: תהיו מספיק סובלניים גם לדעה האחרת.

יריב לוין: תודה.

בנימין נתניהו: אני אמרתי כאן, מעל הבמה הזאת, שכשאנחנו נתחיל לצאת מהסגר מדינות אירופה ייכנסו אליו.

בנימין נתניהו: כרגע מדינות מובילות באירופה כבר עברו אותנו הרבה ברמת התחלואה – –

מיקי לוי: לומדים, לומדים.

יריב לוין: חבר הכנסת מיקי לוי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יריב לוין: תתאפק.

בנימין נתניהו: – – אבל אנחנו עשינו את הצעד שהם חוששים לעשות אותו, כי לעשות סגר כלל-מדינתי צריך תעוזה.

בנימין נתניהו: זה לא קל, כי תמיד יש את כל המצייצים ביציעים.

בנימין נתניהו: ובכן, החלטנו, והדבר הזה עובד.

בנימין נתניהו: אבל כדי שהוא לא יבוזבז צריך לצאת ממנו בצורה הדרגתית ואחראית, בזהירות, אחרת אנחנו נמצא את עצמנו בתוך זמן קצר בסגר שלישי.

בנימין נתניהו: ולכן עמדתי על כך שיהיו כמה כללים שינחו אותנו בהמשך.

בנימין נתניהו: הדבר הראשון, להיצמד למתווה שהוכן על ידי משרד הבריאות ועל ידי המומחים.

בנימין נתניהו: המתווה הזה קובע שלביות, הוא קובע גם מהם מדדי התחלואה ולאן אנחנו רוצים להגיע.

בנימין נתניהו: בגדול, היינו ב-10,000, עכשיו אנחנו ב-2,000, כנראה מתחת, ואנחנו רוצים להגיע ל-250 ביום.

בנימין נתניהו: זה דבר סביר, כי יש לנו יכולת קיטוע של 2,500.

בנימין נתניהו: לשם אנחנו רוצים להגיע.

בנימין נתניהו: אבל זה אומר שלא חרגנו, וגם לא נתתי שיחרגו מהמתווה הזה.

בנימין נתניהו: כפי שהוא הוצג, כך העברנו אותו.

בנימין נתניהו: דבר שני, אנחנו צריכים לחכות לפעול למעבר משלב לשלב רק על פי המדדים.

בנימין נתניהו: ולכן אנחנו נחכה – דבר שלישי – נחכה את השבועיים או עד שהמדד יתחלף כדי לעבור משלב לשלב.

בנימין נתניהו: דבר רביעי, אם נראה, חלילה, שחרף המאמצים שלנו אנחנו רואים שהמספרים עולים – ואגב, לא נראה את זה מייד; אני כבר אומר לכם, המספרים ימשיכו לרדת כי בימים הקרובים אנחנו נראה עדיין את התוצאה, את האפקט של הסגר שעשינו.

בנימין נתניהו: אבל אם נראה לקראת גמר השבועיים שהמספרים עולים, אנחנו נעצור ונהדק בחזרה את ההגבלות.

בנימין נתניהו: דבר חמישי – – –

אלי אבידר: לך הביתה כבר.

אלי אבידר: אנחנו נבוא איתך לבלפור.

יריב לוין: חבר הכנסת אבידר, אני קורא אותך לסדר פעם שלישית.

אלי אבידר: לך הביתה.

אלי אבידר: אנחנו נבוא אליך הביתה.

יריב לוין: נא להוציא אותו.

יריב לוין: נא להוציא את חבר הכנסת אבידר מן האולם.

קריאה: חוצפן.

קריאה: מי אתה בכלל?

קריאה: לך אתה.

יריב לוין: אין צורך.

יריב לוין: אל תיתנו לו תשומת לב.

אלי אבידר: לך הביתה.

יריב לוין: אל תיתנו לו תשומת לב שלא מגיעה לו, האמינו לי.

קטי קטרין שטרית: – – –

אלי אבידר: שקרן.

קטי קטרין שטרית: – – –

יריב לוין: נא להוציא את חבר הכנסת אבידר מהאולם.

יריב לוין: תודה רבה.

אלי אבידר: 300 מובטלים בגלל הסגר הזה.

יריב לוין: נא להוציא את חבר הכנסת אבידר מהאולם.

אלי אבידר: אתה לא מתבייש?

אלי אבידר: אנחנו נבוא אליך לבלפור.

יריב לוין: אדם שמבזה – – –

קריאה: לך הביתה.

קריאה: לך.

קריאה: (חבר הכנסת אבידר יוצא מאולם המליאה.

קריאה: )

טלי פלוסקוב: – – –

יריב לוין: אני מבקש, חברת הכנסת פלוסקוב.

יריב לוין: אדם שמבזה את הכנסת באופן שיטתי, אני לא מציע – – –

עופר כסיף: מי שמבזה את הכנסת זה מושחת – – –

יריב לוין: אני לא מציע להתייחס.

יריב לוין: אל תשיבו לו בכלל.

עופר כסיף: הוא עומד פה ומשקר במצח נחושה.

עופר כסיף: הוא מבזה את הכנסת.

יריב לוין: חבר הכנסת כסיף, אתה גם רוצה לצאת החוצה?

יריב לוין: אתה יכול.

עופר כסיף: הוא מבזה את הכנסת.

עופר כסיף: הוא מבזה את הכנסת.

יריב לוין: אתה רוצה לצאת?

יריב לוין: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יריב לוין: אתה רוצה לצאת?

יריב לוין: אתה יכול פשוט לצאת.

עופר כסיף: לא, אני אישאר פה – – –

יריב לוין: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

עופר כסיף: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת כסיף, אני קורא אותך לסדר כבר פעם שנייה.

יריב לוין: אם אתה רוצה לצאת, תצא.

יוליה מלינובסקי: ואנחנו כולנו נצא?

יריב לוין: חברת הכנסת מלינובסקי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יריב לוין: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: נשאיר אותך פה לבד?

יריב לוין: אדוני ראש הממשלה, נדמה לי שקראתי לפרוטוקול את שמותיהם של חברי הכנסת שמפריעים באופן קבוע גם הפעם הזאת, כך שאתה יכול להמשיך.

יריב לוין: בבקשה.

בנימין נתניהו: תודה לך.

בנימין נתניהו: אני אומר בקיצור את הדברים: 1.

בנימין נתניהו: אנחנו מצליחים להוריד במהירות רבה מאוד, אבל אנחנו חייבים להבטיח שאנחנו יוצאים מהסגר הזה בצורה מודרגת ואחראית.

בנימין נתניהו: זה אומר להיצמד למתווה שנקבע.

יוליה מלינובסקי: – – –

בנימין נתניהו: 2.

בנימין נתניהו: זה אומר לעבור משלב לשלב על פי המדדים הכמותיים.

בנימין נתניהו: 3.

בנימין נתניהו: זה אומר להמתין ולראות בשבועיים האלה, אף על פי שהמספרים ירדו, לראות שהם לא מתהפכים.

בנימין נתניהו: 4.

בנימין נתניהו: אם הם מתהפכים, להדק, לעצור ולהדק בחזרה.

בנימין נתניהו: 5.

בנימין נתניהו: וזה אולי המסר החשוב ביותר – לעבוד יחד, לעבוד יחד.

בנימין נתניהו: לעבוד באחדות, לעבוד בשיתוף פעולה ולעבוד בהצלחה.

בנימין נתניהו: אנחנו יוצאים מהסגר הזה יחד.

בנימין נתניהו: נכנסנו אליו יחד, נצא ממנו יחד ונגבש גם את ההסכמה הציבורית שהיא כל כך חשובה להצלחה.

בנימין נתניהו: ושוב, אני רוצה לבקש מאזרחי ישראל, שכנראה הבינו את כל מה שאני אומר ושיתפו פעולה בשבועות האחרונים, להמשיך לעשות זאת.

בנימין נתניהו: אנחנו נוסיף לפעול למען הבריאות של אזרחי ישראל, לחזק את הכלכלה וכמובן לקדם את השלום.

בנימין נתניהו: ואני רוצה לומר משהו על הנושא הזה.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש וחברי הכנסת, אני מברך על הדיון שהתקיים פה בנושא הסכם השלום ההיסטורי עם איחוד האמירויות.

בנימין נתניהו: אני מודה לכל חברי הכנסת שמצביעים בעד ההסכם ואני רוצה לקוות שבעתיד הלא-רחוק יהיו לנו הזדמנויות נוספות להצביע בעד הסכמי שלום נוספים עם מדינות ערב.

קריאה: זה לא הסכם שלום.

קריאה: – – –

בנימין נתניהו: השלום הזה – כן, אני ראיתי חברי כנסת שהצביעו בהתלהבות למען הסכם אוסלו והם אותם חברי כנסת שאינם מצביעים עכשיו, וכנראה שהם יודעים את ההבדל בין שלום פיקטיבי לשלום אמת.

קריאה: – – –

בנימין נתניהו: מי שבאמת תומך בשלום יתמוך בשלום הזה, ומי שקורא לעצמו מחנה השלום ומתנגד לשלום הזה, הוא איננו חפץ בשלום.

בנימין נתניהו: השלום הזה לא נפל עלינו ככה סתם מן השמיים.

בנימין נתניהו: אני שוב מדגיש – – –

יאיר גולן: לא לקחת שום החלטה קשה.

יריב לוין: חבר הכנסת גולן, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יאיר גולן: שום החלטה קשה לא קיבלת.

יאיר גולן: חשוב מאוד לעשות שלום עם האמירויות.

יריב לוין: חבר הכנסת גולן, מספיק.

בנימין נתניהו: השלום הזה, חברי הכנסת, לא נפל עלינו ככה סתם מן השמיים, הוא תוצאה של משנה סדורה ודרך עקבית שאני מקדם 25 שנים – –

מיקי לוי: אתה – – –

בנימין נתניהו: – – שצריך להשיג שלום – – –

יריב לוין: חבר הכנסת לוי, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

מיקי לוי: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת לוי, אני קורא אותך לסדר פעם שלישית אם עוד פעם אחת אתה עומד על הרגליים, אפילו לא אומר מילה.

יריב לוין: שב במקום ותכבד את המעמד.

יריב לוין: מספיק כבר.

יריב לוין: מספיק כבר.

יוליה מלינובסקי: – – –

בנימין נתניהו: משנה סדורה ועקבית שצריך ואפשר להשיג שלום על ידי טיפוח עוצמתה של ישראל, שהעוצמה הזאת מקרבת אלינו מדינות ושהעוצמה הזאת תקרב אלינו גם מדינות במזרח התיכון.

בנימין נתניהו: ואכן, ממשלות ישראל בהנהגתי טיפחו ומטפחות את עוצמתה של ישראל בכל התחומים: בביטחון, בכלכלה – –

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: – – ביחסי החוץ, בטכנולוגיה, באנרגיה, בסייבר – – –

יריב לוין: חבר הכנסת כסיף, אני קורא אותך לסדר פעם שלישית.

יריב לוין: נא להוציא אותו, בבקשה.

קריאה: אל תגיד "להוציא", תגיד – – –

קריאות: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת שחאדה, שמענו.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: נא להוציא את חבר הכנסת כסיף.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: (חבר הכנסת עופר כסיף יוצא מאולם המליאה.

יריב לוין: )

בנימין נתניהו: העוצמה הזאת, שבאה לידי ביטוי בגבורה של חיילי צבא ההגנה לישראל, בגאוניות של יזמי כלכלת ישראל ובדרכים שונות אחרות של אזרחי ישראל, העוצמה הזאת אכן קירבה אלינו מדינות רבות בעולם – באסיה, באפריקה, באמריקה הלטינית, במקומות רבים אחרים ובכלל זה היא גם קירבה אלינו מדינות ערביות ומוסלמיות – –

קריאה: שקרן.

בנימין נתניהו: – – שעומדות איתנו בחזית אחת נגד הסכנה של איראן וגרורותיה.

בנימין נתניהו: אני רוצה לומר לכם שוב – –

יוליה מלינובסקי: חזרנו – – –

בנימין נתניהו: – – היינו בבעיה עם אחת מהמדינות שדיברנו עליהן היום.

בנימין נתניהו: הייתה לנו הקפאת יחסים איתה במשך שנים – – –

ניצן הורוביץ: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת הורוביץ, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ניצן הורוביץ: – – – אתה הבעיה הכי גדולה.

יריב לוין: חבר הכנסת הורוביץ, תודה רבה.

יריב לוין: הבנו, שמענו, הערתך נרשמה.

יריב לוין: עכשיו אתה יכול לשבת בשקט.

בנימין נתניהו: אני מנסה למסור לכם פיסת אינפורמציה, כי הרי אני לא יכול לספר לכם על כל הפגישות, על כל הטיסות ברחבי המזרח התיכון, על כל המגעים, על כל הדברים שנעשו במחשך, אבל הינה אני מוסר לכם פיסת אינפורמציה אחת.

בנימין נתניהו: היה לנו קיטוע, כך נקרא לזה היום, בלשון הקורונה.

בנימין נתניהו: היה לנו קיטוע במערכת יחסים חשובה עם אחת מהמדינות באזור, שנים שלא היה קשר, או רק קשר שלדי, הטכני ביותר.

בנימין נתניהו: אבל זה השתנה, וזה השתנה יום אחד, והיום הזה היה כשעבד

בנימין נתניהו: כם הלך לנאום בקונגרס.

בנימין נתניהו: וקיבלתי שם בזמן אמיתי מסרים חזקים ביותר שאמרו:

בנימין נתניהו: אם אתה מתייצב כל כך בעוצמה נגד התוקפנות של איראן, שמנסה לחסל אותנו, אנחנו מוכנים להתייצב איתך.

בנימין נתניהו: וכך חודש והועצם הקשר הזה, כלומר ההתייצבות הראשונה והחשובה ביותר.

בנימין נתניהו: זה לא רק היה מסכת המגעים, שאני לא יכול לפרט כאן – זה העובדה שהם הבינו שממשלות ישראל תחת הנהגתי מתנגדות בתקיפות לאיראן, מתנגדות בכל הכוח להתחמשותה של איראן בנשק גרעיני.

יוליה מלינובסקי: – – –

בנימין נתניהו: מתנגדות בכל תוקף לניסיון שלה לייצא את המהפכה לגבולנו וגם לגבולותיהם של אחרים.

בנימין נתניהו: זה מה שעשה את השינוי הגדול.

בנימין נתניהו: ואני רוצה להגיד לכם שהשלום עם איחוד האמירויות איננו רק שלום שמבוסס על הדיפת אויבים משותפים או הדאגה מאויבים משותפים.

בנימין נתניהו: זה בוודאי גורם מרכזי, ובלעדיו, אני יכול להגיד לכם, להערכתי שום דבר לא היה קורה.

יוליה מלינובסקי: – – –

בנימין נתניהו: אבל זה תנאי הכרחי ולא תנאי מספיק, כי זהו גם שלום חם, שלום שמתבצע בין העמים.

בנימין נתניהו: אני שוחחתי לפני כמה ימים עם ידידי נסיך הכתר, שייח' מוחמד בן זאייד, איש מרשים ביותר, איש פורץ דרך, איש שיש לו חזון ויש לו גם תעוזה להתקדם יחד איתנו בשלום הזה.

בנימין נתניהו: זו הייתה שיחה שיצאה מהלב ושנכנסה אל הלב.

בנימין נתניהו: אנחנו דיברנו על הצורך לצקת תוכן ממשי, תוכן נרחב, תוכן חיובי בשלום שכוננו.

בנימין נתניהו: ואנחנו כבר רואים את ההתחלה של פירות השלום בתחום הכלכלי, והפירות הללו ילכו ויתרחבו.

בנימין נתניהו: תמיד דיברו על פירות השלום, אבל כשאונייה, ספינה מדובאי, מגיעה עם מכולות של סחורות זולות וטובות לנמל חיפה, אתה רואה את פירות השלום לטובת אזרחי ישראל כבר עכשיו.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, בנאומי הבוקר במליאה הדגשתי דבר חשוב נוסף.

בנימין נתניהו: הקשרים שאנחנו מטפחים בעולם הערבי, עם העולם הערבי, שוברים את הווטו הפלסטיני על השגת שלום במזרח התיכון.

בנימין נתניהו: ב-103 השנים האחרונות – –

קריאה: – – –

בנימין נתניהו: – – למעשה מאז הצהרת בלפור, לפלסטינים הוצעו הצעות נדיבות ביותר, אבל ההנהגה שלהם בחרה להנציח את הסכסוך.

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: במשך זמן רב מדי הסרבנות הפלסטינית בלמה יוזמות של התקרבות בין ישראל למדינות ערב.

בנימין נתניהו: אני דבק במדיניות אחרת, שהופכת את הסדר הישן.

בנימין נתניהו: אמרתי לכם, כתבתי על כך לפני 25 שנים ופעלתי בכל דרך בכל המפגשים שלי – עם מנהיג סודאן, עם מנהיג עומאן, עם מנהיגים של שש מדינות ערביות, נציגים שלהן – בוורשה, עם פגישות אין-סופיות, שלא אפרט.

בנימין נתניהו: דגלתי בדבר אחר, דבר אחר, משהו שהופך את הסדר הישן: הסדר החדש אומר לא להמתין עד שהפלסטינים יתרצו לחתור לשלום אמת, להכיר במדינת ישראל, לא לחכות עם הפיוס הישראלי–ערבי אלא להתקדם בו, וכשהפלסטינים ישנו את השקפתם – לקדם גם שלום בינינו לבינם, אבל לא להתנות את זה כפי שהתנו במשך רבע מאה שנים.

בנימין נתניהו: לא יכולנו להתקדם.

קריאה: – – –

בנימין נתניהו: מאז הסכם השלום עם ירדן הסבירו לנו וחזרו והסבירו, כולל ראש ממשלה לשעבר רק לפני כמה חודשים, שאין שום סיכוי להשיג שלום – שלום חוזי, שלום פורמלי, שלום גלוי – –

קריאה: – – –

בנימין נתניהו: – – בינינו לבין מדינה ערבית כל עוד לא פתרנו את הסכסוך הישראלי–פלסטיני.

בנימין נתניהו: אני גרסתי אחרת, פעלתי אחרת, והתוצאות לפנינו.

בנימין נתניהו: ואני אומר לכם דבר נוסף.

קריאה: – – –

בנימין נתניהו: אסור לנו ללכת אחורה.

בנימין נתניהו: אסור לנו ללכת לרעיונות העוועים על חזרה לקווי 67', על נסיגה לגבולות שאינם בני הגנה, על הצפת ישראל בפליטים, על חלוקת ירושלים.

בנימין נתניהו: זה לא יביא שלום, זה יקרב את המלחמה הבאה.

בנימין נתניהו: זה יפרום את הסכמי השלום שיש לנו היום, ואני מברך עליהם, עם מצרים, עם ירדן, עם איחוד האמירויות, בקרוב גם עם בחריין.

בנימין נתניהו: אם מישהו אצלנו או בקהילה הבין-לאומית יחזור ויעורר בפלסטינים שאיפות לא מציאותיות כמו אלו שהזכרתי, ההתקדמות במזרח התיכון תיעצר בחריקת בלמים.

בנימין נתניהו: זה יוביל למבוי סתום, לחוסר יציבות, להידרדרות.

בנימין נתניהו: זה לא יוביל לשלום אמת.

עאידה תומא סלימאן: בדיוק.

עאידה תומא סלימאן: נכון – – –

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, ישראל בראשותי תמשיך לפעול להרחבת השלום, ואני מאמין שמדינות נוספות יתווספו, ובעזרת השם – ואני מקווה ביחד – –

קריאה: – – –

בנימין נתניהו: – – ככל שהדבר ניתן – נעשה ונצליח.

בנימין נתניהו: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לראש הממשלה בנימין נתניהו.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אני מבקש מכל אחד לתפוס את מקומו לקראת ההצבעה.

יריב לוין: לאפשר, אנא, לחברי הכנסת, שלצערי נאלצתי להוציא מהמליאה בגלל התנהגות באמת בלתי מכובדת, לחזור כדי שיוכלו להשתתף בהצעה.

יריב לוין: אנחנו נאפשר להם לחזור, אם הם מעוניינים בכך, כמובן.

יוליה מלינובסקי: אדוני היושב-ראש, אתה עושה את זה בשמחה ובששון ובאופן קבוע.

קריאות: – – –

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, אנחנו נמתין שיגיע אחרון חברי הכנסת למקומו.

יריב לוין: אנא לשבת, תודה רבה.

יריב לוין: אפשר לשבת.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, אנחנו מקיימים הצבעה אחת לעניין אישור הסכמי אברהם לשלום: חוזה שלום, יחסים דיפלומטיים ונורמליזציה מלאה בין מדינת ישראל לבין איחוד האמירויות הערביות.

יריב לוין: מי שבעד אישור ההסכם מצביע בעד, מי שמתנגד, כמובן, מצביע נגד.

יריב לוין: נא לשים לב, כי זו באמת הצבעה היסטורית, לא לטעות.

יריב לוין: אם כן, אני עובר להצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 1 בעד אישור הסכמי אברהם לשלום בין מדינת ישראל לבין איחוד האמירויות הערביות – 80 נגד – 13 נמנעים – אין הסכמי אברהם לשלום בין מדינת ישראל לבין איחוד האמירויות הערביות אושרו.

מיקי לוי: היה ראוי שתזכיר את – – – ואת אהוד אולמרט, שהתחילו את התהליך – – –

יריב לוין: מספיק כבר, חבר הכנסת לוי.

מיקי לוי: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת לוי, נא לצאת.

יריב לוין: אני קורא אותך לסדר בפעם השלישית.

יריב לוין: נא להוציא את חבר הכנסת מיקי לוי, שמבזה את הכנסת, לצערי, פעם נוספת.

יריב לוין: להוציא אותו מהמליאה.

יריב לוין: (חבר הכנסת מיקי לוי יוצא מאולם המליאה.

יריב לוין: )

עופר כסיף: הוא אשם – – – אשם.

יריב לוין: נא לצאת, חבר הכנסת כסיף.

יריב לוין: נא להוציא מהמליאה את חבר הכנסת כסיף.

יריב לוין: (חבר הכנסת עופר כסיף יוצא מאולם המליאה.

יריב לוין: )

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 80, נגד – 13, אין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שהכנסת אישרה, בהחלטה היסטורית וברוב גדול, את הסכמי אברהם לשלום בין מדינת ישראל לבין איחוד האמירויות הערביות.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, תם סדר-היום.

יריב לוין: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, א' בחשוון התשפ"א, 19 באוקטובר 2020, בשעה 16:00.

יריב לוין: ישיבה זו נעולה.