ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 83, 2020-09-29 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום שלישי, י"א בתשרי התשפ"א, 29 בספטמבר 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה בהודעה.

יריב לוין: הינני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה) (תיקון), התשפ"א–2020, שהחזירה ועדת הכספים.

יריב לוין: [מס' מ/1365; דברי הכנסת, חוב' כ"ז, ישיבה 80; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים לנושא הראשון על סדר-היום, והוא אכן החוק שזה עתה הכרזנו על הנחתו:

יריב לוין: הצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה) (תיקון), התשפ"א–2020.

יריב לוין: ואני מזמין את חבר הכנסת יצחק פינדרוס להציג את הצעת החוק בשמה של ועדת הכספים.

יריב לוין: הצעת החוק הזו קיבלה פטור מחובת הנחה, בבקשה.

יצחק פינדרוס: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

יצחק פינדרוס: אכן, אני חושב שזה הדבר הנכון להתחיל בו שנה חדשה.

יצחק פינדרוס: הגמרא אומרת שמראש השנה עד יום כיפור, אף שאנחנו עשרה ימים – אנחנו בי"א בתשרי – עשרת הימים האלה עוד נכללים בדין של השנה הקודמת.

יצחק פינדרוס: אנחנו עכשיו מתחילים את הדיון אחרי שנחתם לנו אתמול גזר הדין בשמיים.

יצחק פינדרוס: אנחנו מתחילים את הדיון שלנו השנה, ואני חושב שזה נכון להתחיל בדיון הזה.

יצחק פינדרוס: הצעת החוק הזאת באה לעשות קצת צדק, איזשהו צדק, במשבר הכלכלי שנמצאים בו עסקים רבים.

יצחק פינדרוס: אחד הדברים שגילינו הוא שההגדרה של 40% ירידה בפעילות היא גבוהה מדי, מכיוון שיש עסקים שיורדים בחודשים מסוימים, יש עסקים שיורדים בחודשים אחרים, יש עסקים במדינת ישראל שגם אם במחזור העסקאות שלהם הם יורדים ב-25% זה בעצם גזר דין מוות עליהם.

יצחק פינדרוס: הצעת החוק הממשלתית, שכבר נדונה בקריאה ראשונה כאן, באה בעצם לתקן את אותו דבר ולומר שגם אם יש ירידה של 25% במחזור הפעילות, יינתן מענק.

יצחק פינדרוס: אני מודע גם להערות הציבור, שישנם דברים שעוד לא הצלחנו לתקן בחוק הזה: גם העסקים בעלי מחזור יותר גדול מ-400 מיליון שנפגעים, והמענק שניתן להם הוא מזערי באופן יחסי למחזור העסקאות; גם עסקים שנפגעים יותר מאשר אותם 15% בהוצאות הקבועות, נפגעים יותר, יש עסקים כאלה.

יצחק פינדרוס: אני בא כרגע מדיון בוועדת כספים ואנחנו רואים שחלק מהמענקים שהממשלה העניקה, אותם 135 מיליון שקל בשביל לסייע לנפגעי הקורונה, באמת לא הגיעו ליעדם בגלל אותן שאלות והערות.

יצחק פינדרוס: אני מקווה שבמעלה הדרך נצליח להתמודד עם אותן הערות, אבל כרגע אנחנו נבקש מחברי הכנסת להצביע בעד ההצעה הזאת בקריאה שנייה ושלישית בשביל לעזור לאותם בעלי העסקים שנפגעו עד לגובה של 25% ממחזור העסקאות שלהם.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק פינדרוס.

יריב לוין: אם כן, להצעת החוק אין הסתייגויות, אבל ישנן בקשות דיבור.

יריב לוין: יאיר לפיד – איננו; חבר הכנסת משה יעלון – איננו; חבר הכנסת מאיר כהן – איננו; חבר הכנסת עפר שלח – איננו; חברת הכנסת אורנה ברביבאי – איננה; חברת הכנסת קארין אלהרר – איננה; חבר הכנסת יואל רזבוזוב – איננו; חבר הכנסת אלעזר שטרן – איננו; חבר הכנסת מיקי לוי – איננו; חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח – איננה; חבר הכנסת רם בן ברק – איננו; חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – איננו; חבר הכנסת בועז טופורובסקי – איננו; חברת הכנסת אורלי פרומן – איננה; חבר הכנסת אנדרי קוז'ינוב – איננו; חבר הכנסת עידן רול – איננו; חבר הכנסת יוראי להב הרצנו – איננו; חבר הכנסת איימן עודה – איננו; חבר הכנסת אנטאנס שחאדה – איננו; חבר הכנסת אחמד טיבי – איננו; חבר הכנסת מנסור עבאס – איננו; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – איננה; חבר הכנסת ווליד טאהא – איננו; חבר הכנסת עופר כסיף – איננו; חברת הכנסת היבה יזבק – איננה; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – איננו; חבר הכנסת יוסף ג'בארין – איננו; חבר הכנסת סעיד אלחרומי – איננו; חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – איננו; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – איננו; חברת הכנסת סונדוס סאלח – איננה; חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – איננה; חבר הכנסת אביגדור ליברמן – איננו; חבר הכנסת עודד פורר – איננו; חבר הכנסת יבגני סובה – איננו; חבר הכנסת אלי אבידר – איננו; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – איננה; חבר הכנסת חמד עמאר – איננו; חבר הכנסת אלכס קושניר – איננו; חבר הכנסת ניצן הורוביץ – איננו; חברת הכנסת תמר זנדברג – איננה; חבר הכנסת יאיר גולן – איננו; חברת הכנסת מרב מיכאלי – אף היא איננה.

יריב לוין: לפיכך אנחנו יכולים לעבור להצבעה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק בקריאה השנייה.

יריב לוין: אני אוסיף את קולך, חבר הכנסת פינדרוס.

יריב לוין: הצבעה בקריאה השנייה.

יריב לוין: הצבעה מס' 1 בעד סעיפים 1–11 – 2 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–11 נתקבלו.

יריב לוין: אם כן, בעד – שלושה, יחד עם קולו של חבר כנסת פינדרוס, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

יריב לוין: אני עובר להצבעה בקריאה השלישית.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 2 בעד החוק – 3 נגד – אין נמנעים – אין חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה) (תיקון), התשפ"א–2020, נתקבל.

יריב לוין: אני מוסיף את קולך, חבר הכנסת פינדרוס.

יריב לוין: אם כן, בעד – ארבעה, ביחד עם קולו של חבר הכנסת פינדרוס; גם חבר הכנסת סובה – חמישה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך הצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה) (תיקון), התשפ"א–2020, אושרה בקריאה השלישית ונכנסה לספר החוקים.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, עד שתגענה הצעות החוק הנוספות שאנחנו ממתינים להן, אני מכריז על הפסקה.

בשעה 13: << נושא >> מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת << נושא >>

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אני מחדש את הישיבה, ותחילה – הודעה.

יריב לוין: הינני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית – הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 6), שהחזירה ועדת הכספים; הצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשפ"א–2020, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

יריב לוין: [מס' מ/1364; דברי הכנסת, חוב' כ"ז, ישיבה 80; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים לדיון לקריאה השנייה והשלישית בהצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 6); קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יריב לוין: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה, ויציג אותה, בשם יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית, את הצעת חוק-יסוד משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 6).

יצחק פינדרוס: הצעה זו היא הצעת חוק ממשלתית המתקנת בפעם השישית את חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020), והיא מוסיפה סכומים שמיועדים להתמודדות עם התפרצות נגיף הקורונה, בדומה לתיקונים הקודמים שקבעו תוספת תקציב להתמודדות עם הקורונה.

יצחק פינדרוס: בהצעת החוק שבפניכם מוצע להגדיל את ההוצאה הממשלתית להתמודדות עם התפרצות נגיף הקורונה פעם נוספת בהוראת שעה בהיקף של כ-2.5 מיליארד ש"ח, על מנת לאפשר מתן מענקים נוספים לעסקים, לעצמאים ולמחוסרי עבודה, וכן מתן תוספת למענק עבודה בהתאם לתיקון חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מענק עבודה), התשס"ח–2007, שיובא בהמשך הערב להצבעה.

יצחק פינדרוס: במסגרת הדיון בוועדה ביקשה הממשלה להסיט 200 מיליון שקלים חדשים מעידוד התעסוקה באמצעות מענק עבודה לטובת מענק וסיוע לעסקים ולעצמאים.

יצחק פינדרוס: להצעת החוק הוגשו הסתייגויות, ואבקשכם לאשרה בנוסח שאישרה הוועדה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

יריב לוין: תודה לחבר הכנסת פינדרוס.

יריב לוין: ומכאן אנחנו עוברים לדיון עצמו, על פי המסגרת שקבעה ועדת הכנסת.

יריב לוין: אני מזמין את ראשון הדוברים, ראש האופוזיציה חבר הכנסת יאיר לפיד, בבקשה.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני באתי הנה כדי לברר אם עדיין מותר לי לדבר במליאה.

יאיר לפיד: כי זה השלב הבא, שיגידו לנו שבגלל הקורונה – בכל זאת, אם אוסרים היום על הפגנה במכוניות או הפגנות באוויר הפתוח, שזה הרבה פחות מסוכן מאשר בחלל סגור, למה שלא יגידו לי שאסור לי לעמוד פה ולדבר בשמה של האופוזיציה כי אני חושב שיש משהו לא בסדר עם הממשלה הזו?

יאיר לפיד: אז חשוב לי לבוא לפה ולנצל כל הזדמנות לדבר במליאה כל עוד אתם מרשים לי; כל עוד הממשלה הזאת מתירה לנו לעמוד פה ולהגיד שזו ממשלה איומה שנכשלה בטיפול בקורונה.

יאיר לפיד: כי זה השלב הבא.

יאיר לפיד: השלב הבא זה שיגידו לי שאסור לי לדבר כאן.

יאיר לפיד: כי כרגע אמרו לי שאסור לי לדבר בחוץ.

יאיר לפיד: אסור לי לשבת באוטו לבד ולצעוק שקורה משהו נורא במדינה הזאת.

יאיר לפיד: אני שואל את חבריי בכחול לבן: תסבירו לי, מה יקרה לכם אם תיכנסו היום למליאה ופשוט תגידו לא?

יאיר לפיד: תגידו לנתניהו: מצטערים, לא, לא מוכנים.

יאיר לפיד: לא בשביל זה הלכנו לפוליטיקה, לא בשביל זה אנחנו פה, זה מנוגד לכל ההסכמים שחתמנו עליהם.

יאיר לפיד: לא.

יאיר לפיד: מה יקרה לכם?

יאיר לפיד: יענישו אתכם, יעמידו אתכם בפינה, יגידו לכם לכתוב 200 פעם על הלוח: נתניהו לא נכשל בטיפול בקורונה?

יאיר לפיד: מה יקרה לכם אם תגידו לא?

יאיר לפיד: ממה אתם מפחדים כל כך, למען השם?

יאיר לפיד: הרי כולנו יודעים מה קורה פה.

יאיר לפיד: כל נושא ההפגנות נועד להסיח את הדעת מהכישלון הנורא של הממשלה הזאת בטיפול בקורונה, מהכישלון הכלכלי, מהכישלון הבריאותי, מהכישלון הערכי, מהניסיון להגיד לאנשים איך להשגיח על הבריאות של עצמם – שאפילו בזה נכשלתם, תראו מה קרה במהלך יום הכיפורים.

יאיר לפיד: והרי זה לא מסובך, אנחנו יודעים מה צריך לעשות.

יאיר לפיד: אנחנו יודעים מה כן צריכה הייתה לעשות ומה הייתה עושה ממשלה נורמלית, צנועה, חסכנית, יעילה, הגונה, של 18 שרים; היא הייתה יושבת פה ואומרת: 1.

יאיר לפיד: תשכרו 5,000 איש, תעבירו אותם קורס מקוון – ככה עשו את זה הגרמנים, העבירו את הכול באינטרנט – בחקירות לקטיעת שרשראות הדבקה, שילכו לעבוד בזה.

יאיר לפיד: תעבירו מודל חל"ת – אני לא אומר להפסיק לשלם לאנשים, חס וחלילה; מי שאיבד את מקום עבודתו, צריך לשלם לו דמי אבטלה, אבל בואו נעשה את זה במודל שיאפשר לאנשים גם לחזור יום אחד לעבודה, שיהיה להם מקום עבודה שמחכה להם.

יאיר לפיד: אתם מוציאים את המשק לסגר?

יאיר לפיד: תיתנו פיצוי מוקדם.

יאיר לפיד: תנו לאנשים את הפיצוי לפני שהעסק שלהם מתמוטט, לא אחרי שהעסק שלהם התמוטט.

יאיר לפיד: ואם אתם נותנים פיצוי, תנו אותו באופן מיידי עם מודל צוק איתן.

יאיר לפיד: עשיתי את זה בצוק איתן, זה לא מורכב: אתה לוקח את הרווחים מהשנה שעברה, ולפי זה נותן את הפיצוי, בניכוי ההוצאות – עכשיו, לא בעוד חודשיים, לא בעוד שלושה, לא כשתיסגר החנות, לא כשייסגר העסק.

יאיר לפיד: זו הדרך שבה צריכה לפעול ממשלה.

יאיר לפיד: תעבירו דמי אבטלה לעצמאים.

יאיר לפיד: אני עמדתי פה לפני חמישה חודשים ושמתי את הצעת חוק דמי אבטלה לעצמאים.

יאיר לפיד: הממשלה אמרה: אנחנו מורידים אותה כי זה של האופוזיציה; בשבוע הבא, שבועיים גג, אנחנו נעביר דמי אבטלה לעצמאים.

יאיר לפיד: כלום לא קרה.

יאיר לפיד: שום דבר.

יאיר לפיד: כישלון על כישלון על כישלון, מחדל על מחדל על מחדל.

יאיר לפיד: מה שנתניהו עושה פה זה מחדל שלא הילדים שלנו – הנכדים שלנו עוד ישלמו עליו.

יאיר לפיד: אבל את כנסת ישראל אנחנו נטרלל עכשיו כל הלילה, כדי לוודא שאף אחד לא יוכל לעמוד בחוץ בקפסולות של 20 איש, באוויר הפתוח, עם מסכה, ולהגיד שהממשלה הזאת היא כישלון נורא.

יאיר לפיד: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת לפיד.

יריב לוין: חבר הכנסת אחמד טיבי – איננו, אז כשהוא יגיע נאפשר לו לדבר.

יריב לוין: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', בבקשה.

יריב לוין: אנא, אם אפשר להודיע לחבר הכנסת טיבי שתורו הגיע, ואנחנו נאפשר לו לפנים משורת הדין לדבר ברגע שיבוא.

יריב לוין: חבר הכנסת סמוטריץ', לרשותך ארבע דקות.

בצלאל סמוטריץ': לא מנקים יותר?

יריב לוין: לא, לא, לא.

יריב לוין: ודאי שצריכים לנקות, סליחה.

יריב לוין: הסדרנים, אנא.

יריב לוין: אתה צודק וטוב שאתה מקפיד.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מוטרד מאוד בימים האחרונים, ולאו דווקא מהקורונה.

בצלאל סמוטריץ': הקורונה היא אתגר גדול מאוד – אתגר בריאותי, אתגר כלכלי, אתגר חברתי שנובע משני האתגרים הקודמים.

בצלאל סמוטריץ': אבל מדינת ישראל, עם ישראל ידע אתגרים גדולים קשים ומורכבים מאלה וצלח אותם בשלום בזכות הלכידות החברתית.

בצלאל סמוטריץ': כן, יש לנו איזה דפקט כזה, אדוני היושב-ראש, אנחנו מגלים אותה ברגעי משבר.

בצלאל סמוטריץ': תמיד ברגעי משבר אנחנו רואים את האווירה הטובה, את האחדות, את האחריות שכולנו יודעים לגלות.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מתרפקים על הרגעים האלה בערגה ושואלים את עצמנו למה אנחנו זקוקים למצב הביטחוני, לקושי, לאתגר, כדי לגלות את הביחד שלנו.

בצלאל סמוטריץ': למרבה הצער, במשבר הזה אנחנו לא רואים את הלכידות הזו.

בצלאל סמוטריץ': וזה דבר שמטריד ומפחיד הרבה יותר.

בצלאל סמוטריץ': היו לנו שנים שיהודים ירדו מספינות המעפילים בלי להכיר האחד את השני, בלי לדעת לדבר האחד עם השני, כי כל אחד ממדינה אחרת ועם שפה אחרת, והיישר מהספינה אל שדה הקרב, כתף אל כתף, לוקחים את הנשק ונלחמים למען מטרה משותפת, כי יש לנו מדינה אחת ועם אחד.

בצלאל סמוטריץ': אני מציע שמי ששומע אותי עכשיו, הרי התגובה האוטומטית – מפגיני בלפור מאשימים את נתניהו המושחת, הימנים מאשימים את מפגיני בלפור, ואלה את החרדים ואלה את הימנים ואלה את השמאלנים.

בצלאל סמוטריץ': חברים, זאת לא הדרך.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו שונים, וזה בסדר, עם גישות שונות, עם דעות שונות, עם תפיסות פוליטיות שונות, עם דעות שונות איך נכון להתמודד עם המשבר הזה, אבל אנחנו עם אחד ומדינה אחת.

בצלאל סמוטריץ': ואגב, החוק הזה ילמד שאנחנו יודעים להתעלות, כשצריך.

בצלאל סמוטריץ': הדיונים שהיו בוועדת הכספים סביב החוק הזה או סביב החוק הבא שיבוא – אנחנו יודעים להתווכח, להגיע להסכמות, לוותר, לפעמים להישאר חלוקים, אבל עם אחדות המטרה.

בצלאל סמוטריץ': אני מפחד מאוד.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, אני אתמקד בדקה ומשהו שנשארו לי בעליהום הגדול שאנחנו רואים בימים האחרונים שוב על הציבור החרדי.

בצלאל סמוטריץ': יש הרבה דברים שמטרידים אותי גם בהתנהלות של חלקים מסוימים בציבור הזה, אבל בואו לא נהפוך אותם, חלילה, לשעיר לעזאזל.

בצלאל סמוטריץ': זה מתחיל בדיבורים וזה עלול להימשך, חלילה, במעשים.

בצלאל סמוטריץ': מי שלא מבין את החשיבות של תפילה בבית הכנסת ושל לימוד תורה; מי שלא מבין את ההוויה של החצר החסידית, של הקשר עם האדמו"ר, של המבנה החברתי-הקהילתי, של המנהגים, של החגים, של איך זה ממלא את הנפש; מי שלא מכיר את המשל של רבי עקיבא לאותו פפוס בן יהודה על הדגים והשועל החכם שמציע לדגים לצאת החוצה, כי בפנים יש כרישים, ורבי עקיבא מסביר לו: אין לנו שום דבר בחוץ – מי שלא מבין את זה, לא יכול להתמודד עם זה.

בצלאל סמוטריץ': אני מבין.

בצלאל סמוטריץ': כן, אני מבין את החשש הגדול של חלקים גדולים בציבור החרדי מקריסת הסדר הקהילתי, החברתי, הרוחני, החינוכי: הישיבות, בתי הכנסת, הנוער, המשפחות, הכוללים, החצרות החסידיות, הקשר בין רב לתלמיד, היניקה הפנימית הזאת.

בצלאל סמוטריץ': ודווקא לכן אני מפציר, מפציר באחיי – בחרדים, במנהיגיהם, ברבניהם: גלו אחריות, גלו אחריות לכלל ישראל.

בצלאל סמוטריץ': גלו אחריות לציבור החרדי, לחילול השם, לאנטישמיות הגדולה שעלולה להתפרץ מזה.

בצלאל סמוטריץ': ואני חוזר ומציע כאן, מעל הבמה הזאת, את עצמי.

בצלאל סמוטריץ': פניתי לראש הממשלה לפני חודשיים.

בצלאל סמוטריץ': אני מוכן להתמסר לעניין הזה 24 שעות, שבעה ימים בשבוע, ולהסתובב אצל הרבנים, אצל האדמו"רים, אצל החסידים.

בצלאל סמוטריץ': להסביר ולשכנע, ולנסות לייצר תפיסה אחת – –

יריב לוין: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': – – משותפת, אדוני היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': ושיהיה מישהו שייקח אחריות על חברות אחרות.

יריב לוין: חבר הכנסת סמוטריץ', אנא להתכנס לזמן.

בצלאל סמוטריץ': אני מציע את עצמי לעניין הזה, ואני משוכנע – אני מסיים, אדוני היושב-ראש – שאפשר אחרת.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו יכולים כעם, כחברה, כמדינה, לעבור את המשבר הזה אחרת, עם אותה אחדות, עם אותה לכידות, עם אותה חברות, עם אותה אחדות מטרה – –

יריב לוין: חבר הכנסת סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': – – עם אותה אחריות – –

יריב לוין: אבל אי-אפשר, יש כללים.

בצלאל סמוטריץ': – – שיש לכולנו על הכתפיים.

בצלאל סמוטריץ': בואו ונעמוד בה.

בצלאל סמוטריץ': תודה, וכמובן, חג שמח.

יריב לוין: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': חגים שמחים לכל עם ישראל.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

יריב לוין: לרשותך שמונה דקות.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת, היום היו דיונים הן בוועדת הכספים והן בוועדת החוקה, וגם בוועדת הכנסת.

אחמד טיבי: בין לבין, כהמשך לדיונים שהיו לפני כמה ימים – בעיקר בוועדת החוקה – מתברר שבסופו של דבר המטרה שלהם היא למנוע הפגנות.

אחמד טיבי: בדקתי בעולם, יש מדינות רבות שמצב הקורונה בהן הוא בכי רע, ארגנטינה למשל, ובכל זאת לא מנעו הפגנות, יש הפגנות שם כמעט כל יום.

אחמד טיבי: אין מדינה אחת בעולם שמנעה הפגנות בחוק בתקופת הקורונה.

אחמד טיבי: גם אין במה שקרוי דמוקרטיות חוק שלפיו השב"כ עוקב אחרי חולי קורונה.

אחמד טיבי: שני הדברים ביחד אמורים להדאיג את מי שיש להם נכונות להיות מודאגים.

אחמד טיבי: ואני מודאג, כמו רבים מכם בציבור, באופן כללי, משיעור התחלואה הגבוה מאוד במדינת ישראל, שיעור התחלואה למיליון הגבוה בעולם.

אחמד טיבי: וזו תעודת עניות למי שניהל, ונכשל בניהול משבר הקורונה הזה במדינה.

אחמד טיבי: אני הייתי בבידוד שבועיים.

אחמד טיבי: לפעמים זה משעמם, אבל אפשר למלא את הזמן.

אחמד טיבי: אחד מהיתרונות של הבידוד הוא שהיה לי זמן לעבוד על תוכנית לטיפול בקורונה – אני אפרסם אותה מחר, 20 נקודות.

אחמד טיבי: יש כמה מודלים בעולם, גם מבחינת טיפול רפואי-בריאותי וגם מבחינת כלכלה, שהצליחו, למשל המודל הגרמני, במקום מודל החל"ת.

אחמד טיבי: במודל הגרמני, במקום לפטר עובדים, הממשלה מסבסדת או משלמת למעסיקים את אותו שיעור שמורידים מהעובד, וכך העובד לא מפוטר, הוא לא מתרגל לדמי אבטלה, המשק לא מפסיד אלא מרוויח.

אחמד טיבי: המודל הגרמני הצליח בגרמניה ובמקומות נוספים בעולם שאימצו את המודל הזה, שהתחיל כבר במשבר הכלכלי אז והמשיך גם במשבר הקורונה הזה.

אחמד טיבי: בנוסף, אני חושב שבידוד של מגעים, שבו שולחים אנשים לבידוד של 14 יום, צריך לקצר לעשרה.

אחמד טיבי: בידוד של מגעים – לא מאומתים.

אחמד טיבי: יש מדינות בעולם שעשו את הצעד הזה של קיצור לעשרה ימים של בידוד מגעים.

אחמד טיבי: את איכוני השב"כ צריך לבטל.

אחמד טיבי: יש טעויות רבות – עשרות אלפי אנשים קיבלו הודעות שהם צריכים להיכנס לבידוד, ואתה מבין מה המשמעות של בידוד, גם ברמה האישית, גם ברמה החברתית, כלכלית, נפשית.

אחמד טיבי: לא קל.

אחמד טיבי: מה שלא נעשה, ומה שהיה צריך לעשות בגל הראשון, זה חיזוק מערכת הבריאות.

אחמד טיבי: חיזוק הרפואה הציבורית, רפואת הקהילה, בתי החולים, רפואת חירום, מחלקות פנימיות.

אחמד טיבי: בקרוב יהיה מפגש שפעת-קורונה – זה נורא, מה שיהיה פה, מדאיג, מדאיג מאוד, יותר מאשר עכשיו.

אחמד טיבי: מפגש הקורונה עם השפעת יכול למלא עוד יותר את המחלקות, הפנימיות בעיקר ומחלקות נוספות, ולכן גם רפואת החירום צריכה להיות מחוזקת.

אחמד טיבי: דיברתי על רפואת הקהילה, בריאות הציבור, מרפאות; כולם מדברים על בתי החולים והצוותים – הם עושים עבודה מצוינת, כולם מסכימים, אבל גם רופאי הקהילה, אחיות הקהילה, המרפאות, הם חלק בלתי נפרד מהמאבק הכללי של כולנו, בעיקר מערכת הבריאות, בווירוס הקורונה ובמשבר הקורונה.

אחמד טיבי: יותר תקנים של רופאים, יותר תקנים של אחיות, יותר תקנים של צוותים רפואיים שונים זה חשוב.

אחמד טיבי: אכיפה: כולנו יודעים – מיקי, גם אתה חזרת מבידוד?

אחמד טיבי: היום היית בזום איתנו.

יריב לוין: הוא עדיין בבידוד, לכן הוא שם.

אחמד טיבי: עדיין בבידוד, אבל יכול להצביע, כן.

יריב לוין: ודאי.

אחמד טיבי: בהחלט.

אחמד טיבי: הוא גם נואם עוד מעט.

יריב לוין: נכון.

אחמד טיבי: ולכן האכיפה לא הייתה מספקת, במיוחד לגבי אנשים שלא עוטים מסכות.

אחמד טיבי: לשים מסכה, חבר הכנסת מרגי, זה כלי מאוד אפקטיבי למנוע הדבקה.

יעקב מרגי: מאשר.

אחמד טיבי: אחת הסיבות שאיטליה עברה ממדינה בקריסה בגל הראשון למצב יחסית טוב לאחרונה היא שהציבור ממושמע בכל מה שקשור להוראות של מסכה, ריחוק פיזי של שני מטר והיגיינה אישית.

אחמד טיבי: לכן אנחנו קוראים פעם אחר פעם לא להפר את ההוראות, לכבד את ההוראות – עם מסכה, עם ריחוק פיזי, לשמור על הבידוד, היגיינה אישית.

אחמד טיבי: אלה דברים שנעשו בגל הראשון, ואנשים חשבו שבגל השני השד לא נורא כל כך, ולכן השד פרץ מהבקבוק ונהיה נורא.

אחמד טיבי: יש מקרי פטירה רבים, חולים קשים, חולים מונשמים, אנשים שמספרים מה עבר עליהם במחלה.

אחמד טיבי: אני מכיר כמה מהם, ואמרו לי: ראינו את המוות בעיניים – אנשים במצב גופני טוב.

אחמד טיבי: ולכן אנחנו חייבים כולנו לעשות מאמץ.

אחמד טיבי: אכיפה מצד אחד – אבל שהמשמעת העצמית תהיה מקסימלית.

אחמד טיבי: ומשפט אחרון: לא נורא שיש הפגנות, בכל משטר.

אחמד טיבי: לא צריך להיכנס לבונקר בגלל הפגנות בבלפור.

אחמד טיבי: לא יקרה כלום אם אנשים יפגינו, אבל תוך כדי שמירה על ההוראות, גם בתפילות, גם בהפגנות ובכל התקהלות.

אחמד טיבי: לא צריך לעשות התקהלויות שיש בהן הפרה של ההוראות, אבל אין למנוע מאנשים למחות באמצעות הכלי הדמוקרטי ביותר נגד המשטר, שהוא הפגנה.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת טיבי.

יריב לוין: חבר הכנסת מתן כהנא, בבקשה, לרשותך ארבע דקות.

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בואו נדבר קצת על מה שקרה כאן היום.

מתן כהנא: תראו, ניסנקורן חייב הפגנות בשביל הבייס שלו; לנתניהו נמאס מהפגנות.

מתן כהנא: אז מה עושים?

מתן כהנא: עושים חוק.

מתן כהנא: איזה חוק?

מתן כהנא: הפגנות, רק לא בסגר מלא.

מתן כהנא: מה קורה מייד אחרי זה?

מתן כהנא: ואללה, הפתעה – סגר מלא, למרות שגורמי המקצוע אמרו במפורש שאין בכך צורך, ואפילו לגמזו הייתה בחילה מההחלטה הזאת.

מתן כהנא: אז אני שואל אתכם בממשלה: אתם השתגעתם?

מתן כהנא: השתגעתם לגמרי?

מתן כהנא: עד לאן תגררו אותנו עם הטרלול הזה של המריבות ביניכם?

מתן כהנא: עד איפה תיקחו את האזרחים שלנו?

מתן כהנא: תנתקו כבר את הכלכלה מההפגנות.

מתן כהנא: תראו, הפגנות זה חשוב, נשמת אפה של הדמוקרטיה, אפילו חשוב מאוד, אבל לא בכל מצב ולא בכל צורה, ויש מספיק תקנות כדי לטפל במצב הזה.

מתן כהנא: עכשיו תנו לאזרחים להתפרנס.

מתן כהנא: תחשבו קצת על העם.

מתן כהנא: כמה מילים בשולי הדברים.

מתן כהנא: היינו אמורים להצביע כאן עכשיו על הסתייגויות – על הסתייגות שהליכוד העלה – נדבר עליה תכף – ואנחנו המשכנו איתה, על ניתוק ההפגנות מהכלכלה.

מתן כהנא: אבל מה קרה?

מתן כהנא: כחול לבן פחדו שההסתייגות הזאת תגיע למליאה, כי הם לא כל כך ידעו איך הליכוד יצביע על ההסתייגות הזאת אם היא תגיע למליאה.

מתן כהנא: אז מה עשו כחול לבן, מגיני הדמוקרטיה?

מתן כהנא: בתעלול פוליטי נכלולי, בניגוד לעמדת הייעוץ המשפטי של ועדת החוקה, הם קבעו שזה נושא חדש.

מתן כהנא: שוב אני חוזר על הדברים: כחול לבן, בתעלול פוליטי נכלולי, בניגוד לעמדת היועצת המשפטית של ועדת החוקה, קבעו שההסתייגות זה נושא חדש, ולכן אנחנו לא דנים עליה כאן.

מתן כהנא: כחול לבן, מגיני הדמוקרטיה.

מתן כהנא: על הצביעות של כחול לבן יש רק דבר אחד שגובר, וזה הפחדנות של הליכוד.

מתן כהנא: מי הגיש את ההסתייגות הזאת?

מתן כהנא: הליכוד הגיש את ההסתייגות הזאת.

מתן כהנא: אבל מה קרה?

מתן כהנא: כחול לבן אמרו: אם תגישו את ההסתייגות – אנחנו מפחדים.

מתן כהנא: כי איך זה התחיל?

מתן כהנא: בשבוע שעבר השר לביטחון פנים בא לממשלה ורצה להביא ייעוץ משפטי אחר מהיועץ המשפטי לממשלה.

מתן כהנא: אז מה כחול לבן אמרו?

מתן כהנא: אם אתם מביאים את היועץ המשפטי החיצוני הזה, אנחנו מפילים את הממשלה.

מתן כהנא: מה הליכוד עשו?

מתן כהנא: כרגיל, התקפלו.

מתן כהנא: תפסו אומץ ואמרו: בואו נגיש הסתייגות שתשנה את החוק, שיהיה מותר להביא יועץ משפטי אחר.

מתן כהנא: אבל אז באו כחול לבן ושוב איימו עליהם, ואז, מה קרה לליכוד?

מתן כהנא: שוב פעם התקפלו.

מתן כהנא: אז דיבורים על עריצות ייעוצית יש לליכוד מכאן עד מוחרתיים, אבל בכל פעם שבסוף צריך להצביע ולשנות את העריצות הייעוצית הזו, הליכוד מקפל את הזנב בין הרגליים ובורח מהמערכה.

מתן כהנא: חברים, הממשלה הזו חולה וזה מידבק – כולם נדבקים לכיסאות שלהם.

מתן כהנא: צריכים להיפרד מהממשלה המטורללת הזו.

מתן כהנא: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת אופיר סופר, בבקשה, לרשותך ארבע דקות.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, שני סיפורים פגשו אותי היום בבוקר.

אופיר סופר: הסיפור הראשון הוא סיפור שאולי יהיה יותר מוכר – טלפון שאני מקבל מאחת העמותות שמטפלת בנפגעי תגובות קרב, ועל הקו נמצאת מלווה ספציפית של גיבור ישראל שירן אמסילי, שיחה של חצי שעה שבה היא מתארת את המצוקות שמלוות את אותו גיבור ישראל מקרב בינת ג'בייל.

אופיר סופר: ואני עושה אחר כך את הטלפונים אל מול פקידי משרד הביטחון, אבל בדרך אני שואל את עצמי מה אני אמור לעשות אל מול המצב הזה, וכמה מקרים קשים כאלה עוד מתרחשים לנו כל רגע, עכשיו, במדינת ישראל.

אופיר סופר: לאחר כמה שעות אני מקבל טלפון נוסף מפקיד מדינה.

אופיר סופר: על הקו נמצא בחור שנמצא במצוקה, והוא אומר לי: תקשיב, אני גייסתי לצה"ל את הבחור הזה לפני 15 שנים.

אופיר סופר: הוא סובל מבעיות בריאותיות מאוד מאוד קשות, ונלוות אליהן גם בעיות נפשיות.

אופיר סופר: הבן אדם נמצא במצוקה, גר בעיר בדרום, ואין אף אחד שמשמיע את קול המצוקה הזאת בסדר-היום הנוכחי.

אופיר סופר: אני רוצה לדבר על אוכלוסייה שפחות מעניין אותה כרגע כן הפגנות בבלפור, לא הפגנות בבלפור; אני גם חושב, ואני אגיד בצורה עדינה, שכל הדיון על התפילות והדיון על כן הפגנות פחות העסיק אותה בשבוע שעבר.

אופיר סופר: זאת האוכלוסייה שהיא החוליה הכי חלשה בשרשרת, האוכלוסייה שהיא הראשונה להיפגע, ואני לא שומע לא את שר הרווחה ולא שרים אחרים.

אופיר סופר: יש לנו 36 שרים בממשלה הזו, ולא שמעתי שהוקם צוות שרים שיעסוק באותה אוכלוסייה, שיעסוק בלעצור את מי שכבר נמצא מעבר לקו הסיכון.

אופיר סופר: זאת אוכלוסייה שלא משמיעה את קולה.

אופיר סופר: אני מבין שמעמד הביניים חשוב, אני מבין שהוא משמעותי, אני לא מזלזל בכלל.

אופיר סופר: רק בתוך כל סדר-היום הציבורי הזה, אנחנו צריכים לראות שאנחנו נותנים קשב לסיפור הזה.

אופיר סופר: אני כן מצפה שיוקם צוות שרים שיעסוק בדיוק בסוגיה הזאת, שיעמוד בראשו שר הרווחה, שיהיה נציג ממשרד הכלכלה, שיהיה נציג של השרה לשוויון חברתי ושהמדינה תזכור שהיא צריכה לטפל גם באנשים האלו.

אופיר סופר: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – איננה, אז אני מציע שיקראו לה, ונאפשר לה לדבר לאחר מכן.

יריב לוין: אבל היא יכולה לבוא בעוד זמן משום שהדובר הבא הוא חבר הכנסת מיקי לוי, ולרשותו עומדות 30 דקות.

עאידה תומא סלימאן: – – –

יריב לוין: הינה, הגיעה חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה.

קריאות: – – –

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: הכול בסדר.

יריב לוין: אפשר ללכת, לקחת אוויר.

יריב לוין: לא, לא, מיקי נמצא כאן.

יריב לוין: חבר הכנסת מיקי לוי תמיד בזמן, תמיד נמצא.

יריב לוין: אבל חבר הכנסת לוי, אנחנו נאפשר לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, ואתה אחריה, על פי הסדר.

יריב לוין: לרשותך, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, שמונה דקות, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, תודה.

עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת, חברות הכנסת, אנחנו במצב חירום.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו במצב חירום.

עאידה תומא סלימאן: אם מכריזים על זה או לא מכריזים על זה, כולנו יודעים שהמצב הוא לא מצב תקין, הוא מצב שבו אנחנו כולנו עומדים מול המגפה הזו, עומדים מול השלכותיה הכלכליות והחברתיות.

עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שעד עכשיו אף אחד לא עיכל את הממדים של המגפה הזו ומה יהיה.

עאידה תומא סלימאן: אפילו אם יהיה חיסון ואנשים יצאו מהבידודים ונוכל לחזור לחיים הרגילים, השאלה היא איזה חיים רגילים יהיו לנו, ואיזה מצב כלכלי יהיה, ומה ההרגלים החברתיים החדשים שנלמד בתקופה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אבל כנראה מי שמסתכל על איך שאנחנו מתנהלים בכנסת הזו מבין יותר איך מתנהלת המדינה.

עאידה תומא סלימאן: את הכאוס אנחנו רואים גם בישיבות בכנסת, דבר שלא היינו רגילים אליו בעבר – אנחנו מגיעים לכנסת ולא יודעים באיזו שעה מתחילה המליאה; מתחילים את המליאה וסוגרים אותה באותו רגע, כי רק חמישה חברי כנסת היו כדי להצביע על חוק שהוא חשוב, חשוב מאוד, ועמלנו עליו שעות רבות בתוך הוועדה; אפילו לרוץ מהלשכה שלנו בעת פתיחת המליאה כדי להגיע להצביע לא מספיקים – זה מה שקרה איתי היום.

עאידה תומא סלימאן: הכול נעשה באופן כמעט כאוטי כזה, ולא מתחילים לעכל שמה שקורה בתוך הכנסת משקף את המציאות מחוצה לה, משקף את המציאות שקורית במדינה.

עאידה תומא סלימאן: יש מצב כאוס.

יריב לוין: רק, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, ברשותך, כדי שלא תהיינה אי-הבנות למי שצופה בנו: המליאה נפתחה על פי הודעה מראש, כמקובל – –

עאידה תומא סלימאן: נכון, נכון.

יריב לוין: – – הדיון התקיים כמקובל, שעתו הייתה ידועה, ומה שקרה היה שמאחר שאיש מהאנשים שנרשמו לדבר לא היה ולא נמצא במליאה, עברנו להצבעות.

יריב לוין: לא הייתה שום סמכות ושום יכולת לדחות את העניין, וצריך לומר – גם לא מקום.

עאידה תומא סלימאן: כן.

עאידה תומא סלימאן: החוק שעבדנו עליו שעות – – –

יריב לוין: אם מתחילים דיון בזמן מסוים, מן הסתם צריך להיות כאן אם רוצים להשתתף בו.

עאידה תומא סלימאן: דיון שעמלנו עליו שעות, כבוד היושב-ראש – והחוק הוסבר, אני חושבת, בפחות מעשר דקות, ואז התחיל המרוץ של הדוברים.

עאידה תומא סלימאן: בתוך אולי שתי דקות הוקראו כל השמות, כך שאפילו מי שחשב שעוד יספיק להגיע, כמוני, ויקבל את זכות הדיבור, הגיע כשכבר ההצבעה הסתיימה.

עאידה תומא סלימאן: וכדאי מאוד לחשוב, בינינו, גם כחברי כנסת, איך זה נראה מבחוץ כאשר חוק כזה עובר ומצביעים עליו – כמה היו כשהצבענו, חמישה ח"כים בתוך המליאה?

עאידה תומא סלימאן: מצד שני, ישבנו עכשיו בלשכות שלנו וחיכינו להכרזה מתי תתחיל המליאה.

עאידה תומא סלימאן: נכון, מכריזים לנו, מודיעים לנו כעשר דקות קודם שהמליאה עוד מעט מתחילה, והמליאה מתחילה, ומתחילים לרוץ עם הדיונים.

עאידה תומא סלימאן: זה בדיוק המצב שבו שום דבר לא ברור, שום דבר לא הולך לפי השגרה, שום דבר – לא בטוחים שהוא ילך לפי הנהלים הקיימים, כמו שאנחנו רגילים.

עאידה תומא סלימאן: וזה מה שמרגיש גם הציבור.

עאידה תומא סלימאן: זה מה שמרגיש הציבור כלפי המצב הכלכלי.

עאידה תומא סלימאן: היום בוועדת הכספים, כאשר דנו בחוק משק המדינה ועמדנו מול הבקשה של האוצר שוב להרחיב את הגירעון ולהוסיף עוד 2.4 מיליארדים, 2.5 מיליארד, משהו כזה, שאלנו: למה אתם צריכים את זה?

עאידה תומא סלימאן: למה פתאום צריך עוד פעם להרחיב?

עאידה תומא סלימאן: מה ההיגיון מאחורי שיטת הסלאמי הזו שעובדים לפיה, כאשר באמת מה שאנחנו עושים זה לחוקק את תקציב המדינה?

עאידה תומא סלימאן: אומנם, לא רוצים להגיד ולקרוא לזה תקציב המדינה – כל פעם נותנים עוד אפשרות להרחיב את התקציב, להיות בגירעון יותר גדול.

עאידה תומא סלימאן: לא אומרים לנו מהרגע הראשון שיהיה גירעון כזה או אחר.

עאידה תומא סלימאן: כל פעם מוסיפים עוד קצת ועוד קצת.

עאידה תומא סלימאן: באנו ושאלנו: בשביל מה אתם צריכים את ה-2.5 מיליארד?

עאידה תומא סלימאן: זכותנו, כאשר אנחנו חותמים על צ'ק, לדעת: הצ'ק הזה, והכסף שיבוא ממנו, איך הממשלה תשתמש בו ומהו חלקו של הציבור בכסף הזה, מהם סדרי העדיפויות לשימוש בכסף הזה.

עאידה תומא סלימאן: נענינו שזה עניין של לפתור, אולי, קושי תזרימי בתקציב שיצוץ לקראת דצמבר.

עאידה תומא סלימאן: כדי שלא תהיה בעיה לשלם את ההתחייבויות, נכסה את עצמנו, נוסיף את 2.5 המיליארד האלה.

עאידה תומא סלימאן: אם יהיה צורך נשתמש בזה, ואם לא יהיה צורך נעביר לשנה הבאה.

עאידה תומא סלימאן: והשאלה המתבקשת עכשיו: אם אנחנו עדיין אפילו לא בתחילת אוקטובר, כלומר יש עוד חודשיים, מה כל כך מלחיץ אתכם, עכשיו עכשיו, להעביר את זה, ודווקא בפגרה, ולהביא את זה בלי שיהיה לנו דיווח ברור איך השתמשתם בכספים שקיבלתם עד היום?

עאידה תומא סלימאן: כולנו יודעים שאפילו בקופסאות הקורונה ובתקציבים שהוקצו לתקציב הניהול השוטף של המדינה יש הרבה תוכניות שלא נוצלו בהן התקציבים שניתנו, ויש עדיין הרבה הקצאות תקציביות שאמורות היו לתמוך באנשים שנפגעו מהקורונה שלא מומשו – בגלל סיבות ביורוקרטיות, בגלל הקשיים, איך לבצע, בגלל כל מיני סיבות.

עאידה תומא סלימאן: אז אם לא נוצל כל התקציב ועדיין יש תקציבים שלא הוצאו, מה בוער עכשיו להרחיב את התקציב ולהוסיף 2.5 מיליארד?

עאידה תומא סלימאן: לא ידוע אם ישתמשו בהם או לא, ואם בכלל ישתמשו בזה – לא ברור לנו איך ישתמשו ולמה.

עאידה תומא סלימאן: זהו המצב הקיים: הציבור במדינת ישראל יושב בבית ומסת

עאידה תומא סלימאן: כל עלינו וצובר זעם, זעם על המצב הקיים; חוסר בהירות של איך מטפלים.

עאידה תומא סלימאן: ואחר כך מתפלאים שיש הפגנות, אחר כך מתפלאים למה הציבור אומר שהממשלה הזו נכשלה בטיפול במצב הכי חירומי, הכי קיומי, אולי, שעמדנו מולו בשנים האחרונות.

עאידה תומא סלימאן: ולא רק שמתפלאים ולא מבינים למה הציבור כאילו רוצה לצאת להפגנות, ומשייכים את זה רק לכעס על אדם אחד ועל משפחה אחת, ומאשימים את כל העולם בהפגנות האלה, אלא גם לא בודקים – אמיתי – איפה החלק של הממשלה בלקומם את הציבור נגדה.

מנסור עבאס: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני מקבלת טלפונים ממנהלות משפחתונים שכשכיהנתי כיושבת-ראש הוועדה הזמנית לרווחה נאבקנו חודשים כדי להשיג להן איזשהו פיצוי על אובדן ההכנסה שלהן מסגירת המשפחתונים; הן מתקשרות ושואלות: עאידה, אותו הסדר שהשגנו בסגר הראשון יתקיים עכשיו?

מנסור עבאס: תודה, עאידה.

עאידה תומא סלימאן: מה?

מנסור עבאס: את סיימת.

עאידה תומא סלימאן: לא היו שמונה דקות.

מנסור עבאס: כבר נתתי לך שתי דקות מעבר לשמונה.

עאידה תומא סלימאן: לא יכול להיות.

מנסור עבאס: בוודאי, בוודאי.

אורלי פרומן: כשנהנים הזמן עובר מהר.

עאידה תומא סלימאן: אז באמת המצב שלנו כאוטי כזה.

עאידה תומא סלימאן: דווקא אומרים שהזמן עובר מהר כשנהנים.

מנסור עבאס: בדיוק, במיוחד אחרי – – –

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה איך עבר הפעם, בכלל לא נהניתי או אמרתי את כל מה שיש לי, אבל אני רק רוצה – – –

מנסור עבאס: אז כנראה הנוכחות שלי.

עאידה תומא סלימאן: אני אגיד רק משפט אחרון.

עאידה תומא סלימאן: היום אושר בוועדת הכספים להרחיב את המענק על מס הכנסה שלילי מגיל 20, וטוב שזה נעשה.

מנסור עבאס: אוקיי, תודה לך.

עאידה תומא סלימאן: השאלה המהותית: למה לא מסכימים לשלם את דמי האבטלה לאלה מגיל 18 עד 20 אשר עבדו ושילמו ביטוח לאומי, ובכל זאת מתעקשים לא לתמוך בהם בתקופה הקשה הזו?

מנסור עבאס: שאלה צודקת.

מנסור עבאס: חברת הכנסת, תודה לך.

עאידה תומא סלימאן: ורק להזכיר – חלק גדול מהם לא משתתף בהפגנות, כך שלהעניש אותם אי-אפשר.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת עאידה תומא סולימאן.

מנסור עבאס: ידבר אל הכנסת ממרומי יציע הכבוד חבר הכנסת מיקי לוי.

מנסור עבאס: 27 דקות.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: כנסת נכבדה, אני מבקש לפתוח את דבריי דווקא בנושא הפעלת סעיף 98.

מיקי לוי: חבל לי מאוד שהיושב-ראש הקבוע חבר הכנסת יריב לוין עזב את מושבו.

מיקי לוי: אני מבקש מממלאת מקום מזכירת הכנסת לקחת את הקטע הזה של הפרוטוקול ובבקשה להניח אותו על שולחנו של חבר הכנסת יריב לוין.

מיקי לוי: עשרות פעמים הופעל סעיף 98 בתקופה של חצי השנה האחרונה, עשרות פעמים, על מנת להשתיק את האופוזיציה.

מיקי לוי: בכנסת שבה שימש יולי אדלשטיין במשך ארבע שנים הסעיף הזה הופעל כמה פעמים בודדות.

מיקי לוי: יולי אדלשטיין לא אפשר את רמיסת הכנסת – מה שחבר הכנסת יריב לוין מאפשר.

מיקי לוי: הסעיף הועבר הערב לדיון בוועדת הכנסת.

מיקי לוי: ומי נותן ידו לרמיסת הכנסת?

מיקי לוי: כמובן, יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת איתן גינזבורג וחברי הכנסת של כחול לבן.

מיקי לוי: איבדתם את הבושה, איבדתם את הדרך, אינכם יודעים מה לעשות בדיוק בכנסת.

מיקי לוי: גם לגבי חוק הקורונה בנושא ההפגנות הפעלתם את סעיף 98 כדי להגביל את יכולתה של האופוזיציה לטעון.

מיקי לוי: אבל שר המשפטים חבר הכנסת ניסנקורן רץ לתקשורת כמו קדוש מעונה, ולא מספר לציבור שהוא שותף, יחד עם כחול לבן, להגבלת זכותה של האופוזיציה להגיד את דברה.

מיקי לוי: והינה מתגלה הבלוף: אתם אינכם יודעים מה קורה.

מיקי לוי: מתגלה הבלוף של הסגר הנוכחי.

מיקי לוי: ראש הממשלה מדבר לפני שעה קלה על חודש סגר עם פתיחה חלקית של מערכת החינוך.

מיקי לוי: ראש הממשלה בפניקה, איבד את הדרך.

מיקי לוי: נתניהו לא עומד בלחץ.

מיקי לוי: אדוני ראש הממשלה, תשמע מה השרים שלך אומרים עליך: ברדקיסט.

מיקי לוי: וכאשר תקום ועדת חקירה אתה תהיה הראשון להיחקר, כי אין לך דרך.

מיקי לוי: יכולת קבלת ההחלטות שלך נפגמה בצורה רצינית מאוד.

מיקי לוי: הגיע הזמן שתעשה חושבים ותפנה את כיסאך.

מיקי לוי: כל מה שעניין את ראש הממשלה – הגבלת ההפגנות.

מיקי לוי: שעות רבות עסקו בישיבות ממשלה לא בכלכלה, לא בבריאות, לא ברווחה, לא בחינוך; התעסקו באיך למנוע הפגנות.

מיקי לוי: מה הסיכום?

מיקי לוי: מותרת הפגנה במרחק של 1,000 מטר ממקום המגורים של אזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: חה, חה, חה, חה, זה בדיוק מה שרצית, מר נתניהו.

מיקי לוי: זה לא יעזור לך.

מיקי לוי: ההסתייגויות של חברי לסיעה חבר הכנסת סגלוביץ' שחופש המחאה יישמר על ידי כך שהמפגינים ייסעו ברכב, עם מסכות, ללא אפשרות יציאה מהרכב – הן לא צלחו.

מיקי לוי: גם לזה חברי הכנסת של כחול לבן לא נתנו יד.

מיקי לוי: ראו זה פלא, ארבעה חברי כנסת מכחול לבן הצביעו נגד: חבר הכנסת איתן גינזבורג, חברת הכנסת עינב קאבלה, חברת הכנסת מיכל וונש, חברת הכנסת תהלה פרידמן – שממנה אני לא מצפה לשום דבר ריאלי ואיכותי.

מיקי לוי: מחברי הכנסת מהליכוד מי שהצביעו נגד הם חבר הכנסת עוזי דיין, חברת הכנסת פלוסקוב, חבר הכנסת עמית הלוי.

מיקי לוי: מכחול לבן – ארבעה, מהליכוד – שלושה.

מיקי לוי: אתם, חברי הכנסת של כחול לבן, עלה התאנה לכיסוי ערוותו של החוק הנורא הזה, של ערוותו של ראש הממשלה הזה.

מיקי לוי: אין לכם בושה, אין לכם דרך.

מיקי לוי: אתם מחזקים את נתניהו, נאשם בשוחד, מרמה והפרת אמונים.

מיקי לוי: אמרתם שאתם נכנסים מתחת לאלונקה.

מיקי לוי: יש לי חדשות בשבילכם: אתם על האלונקה, פצועים קשה, עם חוסם עורקים ובלון חמצן שהולך ואוזל.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, מדינת ישראל בפשיטת רגל כלכלית, בריאותית ומוסרית.

מיקי לוי: מוסרית, מכיוון שכל מה שעמד לנגד עיניו של ראש הממשלה נתניהו – חשוד בשוחד, מרמה והפרת אמונים – הוא ההפגנות בבלפור.

מיקי לוי: אני נדהם מהדיווחים של השרים שגם לא התקיים דיון.

מיקי לוי: ואם הוא התקיים, מסיבות בריאותיות ואחרות הוא לא מוצה כלל ועיקר.

מיקי לוי: ולכן, חבריי חברי הכנסת – על הצד הכלכלי, אדוני ראש הממשלה, נשאלת השאלה אם אכפת לך.

מיקי לוי: התשובה היא: לא; כן אכפת לך מהפסקת ההפגנות גם במחיר של הקרבת הכלכלה הישראלית.

מיקי לוי: שבר, שבר כלכלי גדול.

מיקי לוי: פרופ' גמזו והגורמים הבריאותיים התנגדו לסגר מוחלט.

מיקי לוי: אמר פרופ' גמזו: באה לי בחילה, אני זקוק לכדורים.

מיקי לוי: הם התנגדו לסגר מוחלט.

מיקי לוי: הם מבינים, הם מבינים טוב ממך מה המחיר: נזק עצום לכלכלה.

מיקי לוי: לא קיבלת את עמדתו של שר האוצר, שהתנגד לסגר כללי.

מיקי לוי: אנשי משרדו מבינים היטב את המשמעות.

מיקי לוי: הכלכלנית הראשית באוצר שירה גרינברג התנגדה ואמרה שמחיר הסגר הוא עשרות מיליארדים.

מיקי לוי: גם את דעתה המקצועית ביטלת.

מיקי לוי: כן, אני מבין: סגר בתמורה להפגנות וריסוק הכלכלה הישראלית.

מיקי לוי: "אנחנו עומדים להצביע הלילה על החלטה בקנה מידה היסטורי, בלא שהתבצע תהליך ראוי לבחינת כל ההיבטים האפשריים של ההחלטה הזו בקבינט הקורונה" – את זה לא אני אומר, את זה אומר השר יזהר שי.

מיקי לוי: שר בממשלה שלך היטיב לפרט את תהליך קבלת ההחלטות – סליחה, את אין תהליך קבלת ההחלטות.

מיקי לוי: כדברי השיר "אין לי ארץ אחרת": "לא אשתוק כי ארצי שינתה את פניה".

מיקי לוי: ההחלטה שהתקבלה הלילה – האופן שבו התקבלה ההחלטה, על ידי איש אחד, חשוד בשוחד, מרמה והפרת אמונים, בניגוד לדעת רוב שרי הממשלה, שר האוצר, אנשי מקצוע מתחום הכלכלה, אנשי מקצוע מתחום הבריאות; האופן שבו התקבלה ההחלטה הלילה וההשלכות שלה ישנו את פניה של מדינת ישראל בתחום הפוליטי, החברתי והכלכלי: רמיסת הדמוקרטיה, רמיסת חוקי-יסוד, רמיסת הכנסת והיכולת לדון בצעדים דרקוניים עם השלכות כלכליות חסרות תקדים.

מיקי לוי: המשבר הזה ריסק את כל דברי ההבל הריקים מתוכן שנתניהו מכר לאזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: נתניהו ראש ממשלה גרוע, מנהל גרוע.

מיקי לוי: הוא בנה בועה, שהתנפצה בקול גדול במשבר הזה.

מיקי לוי: את המחיר ישלמו אזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: תגידו, עברו שלושה חודשים מהסגר הראשון, צברנו ניסיון – מה עשיתם כדי לשקם את מערכת הבריאות?

מיקי לוי: בזבזתם כל כך הרבה חודשים.

מיקי לוי: שמעתי היום בחדשות הערב את אחד השרים – כמובן, מצטטים אותו שלא בשמו – שאומר: לא עשינו כלום במשך חודש וחצי-חודשיים, כלום ושום דבר.

מיקי לוי: שלחת אותנו, אדוני ראש הממשלה, לשתות בירה, לעשות חיים.

מיקי לוי: אח, כמה שאתה גרוע, מפוחד ומבוהל.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת והשרים מכחול לבן, אתם שותפים לריסוק החברה הישראלית.

מיקי לוי: כמה כוח נתתם לאדם נאשם בעבירות שיש עימן קלון.

מיקי לוי: נתתם כוח לנתניהו – נתניהו, שהיה צריך לטפל במשפטים נגדו ולהשאיר לנו לנהל את המדינה.

מיקי לוי: הלילה ראינו כמה חברי הכנסת ושרי כחול לבן הם פיונים.

מיקי לוי: אינכם רלוונטיים – אתם משמשים כניצבים בהצגה של איש אחד.

מיקי לוי: אתם, חברי הכנסת של כחול לבן, שאמרתם שאתם נכנסים מתחת לאלונקה – אתם כבר על האלונקה.

מיקי לוי: אם נשאר בכם מעט כבוד עצמי ואחריות, תפרשו מהממשלה ותביאו לסיום הפרסה הזאת.

מיקי לוי: נגיד בנק ישראל הטיל פצצה הערב: תוכניות הסיוע נופחו במכוון, כך אמר נגיד בנק ישראל.

מיקי לוי: הנגיד הזהיר משימוש מופרז, בעייתי, ביתרות הכסף של מדינת ישראל.

מיקי לוי: דהיינו, נגיד בנק ישראל פרופ' ירון טוען שהאוצר מחלק רזרבות ללא דיון מקצועי.

מיקי לוי: אדוני ראש הממשלה, אתה שולף, מטיל על שר האוצר ושולח אותו לביצוע.

מיקי לוי: להלן דוגמאות לרזרבות סמויות שנופחו מעל ומעבר: החזרת עובדים מחל"ת – התקציב הוא 5.6 מיליארד, שולמו רק 230 מיליון; מענק השתתפות בהוצאות קבועות לעסקים: 5.2 מיליארד – שולמו רק 2.3 מיליארד; האטה במשק: 5 מיליארד – שולמו רק 1.4 מיליארד; 840 מיליארד חוב חיצוני; חוב–תוצר שמטפס כבר ל-80%.

מיקי לוי: הממשלה, ונתניהו בראשה, בזבזה חצי מהיתרה שלנו.

מיקי לוי: על מה בזבזתם?

מיקי לוי: לא הכנתם תוכניות, הכול בשלוף, הכול בתוך קופסאות שחורות.

מיקי לוי: חוסר תכנון, נושאים מטומטמים ופופוליסטיים, למשל 750 עד 3,000 שקלים לכל אזרחי מדינת ישראל, ללא הבחנה מי צריך.

מיקי לוי: תגיד לי, אדוני ראש הממשלה, 120 חברי כנסת צריכים את זה?

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: כבר שלושה חודשים אני צועק מעל דוכן זה: תיתנו את הכסף למי שאיבד את מקום עבודתו, אל תהיה פופוליסט ותחלק לכולם.

מיקי לוי: זה מה שעשית.

מיקי לוי: הפחד אוחז בך.

מיקי לוי: רגליך רועדות.

מיקי לוי: איבדת כיוון, וכשאתה מאבד כיוון – כמו שאמרת על ראש ממשלה אחר: מקבל החלטות שאינן קשורות אלא רק לנושאים המשפטיים נגדו.

מיקי לוי: אני אומר לך, אדוני ראש הממשלה, ירידה ב-25% של עצמאים ובעלי שליטה – למה רק לחודשיים?

מיקי לוי: גם זה לא מסודר.

מיקי לוי: למה לא עד סוף השנה?

מיקי לוי: מה עוד שהכניסו גורם נוסף, הרשות לעסקים קטנים.

מיקי לוי: כל אלה יגרמו לתקלות, כפי ששירות התעסוקה לא הצליח.

מיקי לוי: דמי אבטלה לעצמאים: המפלגה שלי, מפלגת יש עתיד-חוסן – תל"ם, סליחה; נגמר חוסן מזמן, מה לעשות – הביאה את החוק הזה לכנסת ישראל.

מיקי לוי: כמובן שהצבעתם נגד, אתם לא רואים את העצמאים ממטר.

מיקי לוי: אמרתם: בתוך שבוע-שבועיים, אל תדאגו, נגבש חוק מצוין עבור העצמאים במדינת ישראל, הם יזכו לפיצוי הולם.

מיקי לוי: עברו מאז שלושה חודשים פלוס, לא דובים ולא זבובים.

מיקי לוי: כרגיל, אתה משקר.

מיקי לוי: כשאתה דובר אמת זה משהו מיוחד עבורנו.

מיקי לוי: לכן, אדוני ראש הממשלה, לגבי סיוע לעצמאים, מזמן מזמן איבדתם את הדרך.

מיקי לוי: לא הארכתם את מענק עידוד התעסוקה.

מיקי לוי: אנחנו מדברים על כך שצריך להפסיק לשלם לעובדים.

מיקי לוי: נא לאמץ את העיקרון הגרמני, את המודל הגרמני, שאומר: לשלם כסף ישירות למעסיקים כדי לעודד את העובדים לחזור לעבודה.

מיקי לוי: אתם יוצרים כאן משבר כלכלי, וגם נכדינו, ואולי נינינו, יישאו בנטל הזה, כי אין לכם תוכניות, כי אין לכם דרך, כי איבדתם את הכול.

מיקי לוי: הצורך להגדיל שוב את הגירעון מוטל בספק, אני מתנגד לכך, והכנתי הרבה מאוד הסתייגויות לתיקון הזה.

מיקי לוי: רק לפני כמה ימים העבירו כמיליארד שקלים תקציבים קואליציוניים בלי להעלות את הגירעון; יש כספים מיותרים שלא מוצו בסעיפי התקציב שאנחנו אישרנו, מדוע אתם לא לוקחים משם את הכסף העודף?

מיקי לוי: לאיזו קופה קטנה אתם משאירים אותו?

מיקי לוי: אז למה כעת לא מעבירים כסף כמו שצריך, לעסקים ולעצמאים?

מיקי לוי: לא נתתם את דעתכם לקטר הכלכלי במשק: כ-80,000 עסקים קטנים ובינוניים, שמהווים מרכיב רציני מהקטר הכלכלי במשק, צפויים להיסגר, חלקם ללא אופק, חלקם ללא יכולת להשתקם.

מיקי לוי: ואתם, החל משנת 2018, מתקציב חסר שנבנה באמצע 2017 לתקציב 2018, מדינת ישראל ללא תקציב.

מיקי לוי: גם ל-2018 הוא לא התאים.

מיקי לוי: ואני חוזר על דעתי, מה שאמרתי גם היום: שיחקו במספרים כדי להראות לנו גירעון נמוך יותר ממה שהיה באמת.

מיקי לוי: מבקר המדינה אומר שהוא לא מצא כלום, אז איך זה המספרים התנפחו מייד?

מיקי לוי: אבל יש להם מזל שם, למי שעשו את העבירה הזאת.

מיקי לוי: נכנסנו לתקופת הקורונה ואף אחד לא מסתכל על 3.4–3.6 גירעון, את מי זה מעניין, מדברים היום על גירעון שבקושי אפשר להגדיר אותו.

מיקי לוי: 80% חוב–תוצר.

מיקי לוי: 80%.

מיקי לוי: היינו בסביבות 60% חוב–תוצר.

מיקי לוי: ולכן, אדוני היושב-ראש, כשהכסף ייגמר, ואנחנו לא רחוקים – מ-80% חוב–תוצר ל-100% חוב–תוצר, זה יבוא מהר מאוד, כי אין לכם תכנון.

מיקי לוי: וכשנגיע, חס וחלילה, ל-100% חוב–תוצר, ולא יישארו רזרבות למדינת ישראל, מה תעשו, תכניסו אותנו לאינפלציה?

מיקי לוי: תצמצמו עוד פעם את השירותים לאזרח, שגם ככה הם מצומצמים?

מיקי לוי: בזבזתם את כל הקרדיט הכלכלי.

מיקי לוי: להביא עכשיו בקשה נוספת לכנסת לאשר גירעון אנחנו לא צריכים למחר בבוקר אלא לעוד חודשיים, זהו פשע כלכלי.

מיקי לוי: לא להכין תקציב מדינה במשך שנתיים, גם לא ל-2020 ו-2021, זהו פשע כלכלי.

מיקי לוי: נתניהו וגנץ, שני ילדים קטנים בגן הילדים, משחקים בתקציב מדינת ישראל.

מיקי לוי: במקום להביא תקציב – הרי אם לא יהיה תקציב, אנחנו נהפוך ללקוח בסיכון.

מיקי לוי: מיהדות התפוצות נצטרך להעלות את הריבית שאנחנו משלמים להם על איגרות חוב, ובכל ההלוואות שנצטרך לקחת מבנקים בעולם, בגלל שנהפוך ללקוח בסיכון – 80% חוב–תוצר, וזה ממשיך לעלות – נצטרך לשלם ריבית גבוהה יותר.

מיקי לוי: המיליארדים האלה יהיו חסרים כאן.

מיקי לוי: כחול לבן, ליכוד, אתם שותפים לפשע הכלכלי הזה, לפשע הכלכלי שהבאתם את מדינת ישראל אליו.

מיקי לוי: אף אחד לא בא אליכם בטענות בגלל הקורונה.

מיקי לוי: אנחנו באים אליכם בטענות בגלל הניהול הלקוי, בגלל הפחד שאחז בכם, בגלל חוסר הדרך.

מיקי לוי: היה אפשר לעשות את זה אחרת.

מיקי לוי: למה אין תקציב מדינה?

מיקי לוי: אולי אני אגלה לכם, אולי אתם לא יודעים.

מיקי לוי: תקציב מדינה הוא תוכנית עבודה.

מיקי לוי: כשאין תוכנית עבודה אין דרך, אין כיוון.

מיקי לוי: ואין לכם תוכנית עבודה, כי לא הכנתם תקציב, כי אתם רבים.

מיקי לוי: ולמה אתם רבים?

מיקי לוי: כי, נדמה לי, סעיף 30 בהסכם הקואליציוני קובע שאם לא יהיה תקציב מדינה קיימת לראש הממשלה האפשרות לפזר את הממשלה, ללכת לבחירות ולהישאר ראש ממשלה בממשלת מעבר.

מיקי לוי: חברים, חברי הכנסת מכחול לבן, הכי קרוב שגנץ יוכל להגיע לבית ברחוב בלפור זה אם הוא יצטרף להפגנות.

מיקי לוי: אתם לא מבינים שהוא לא יגיע לשם, אתם לא רואים מה עושים לכם?

מיקי לוי: שמעתי שהיום הוציאו את הטלפונים מהכינוס המיוחד, מהישיבה המיוחדת שכינס גנץ את אנשי מפלגתו.

מיקי לוי: פחדו שזה ידלוף החוצה.

מיקי לוי: אתם שומעים?

מיקי לוי: אתם כבר לא מאמינים איש לחברו, לא מאמינים.

מיקי לוי: אני יושב במפלגת יש עתיד שמונה שנים ותשע וחצי שנים חבר בה – מעולם לא אספו מאיתנו את הטלפונים, כי מעולם לא דלף שום דבר החוצה.

מיקי לוי: אפילו הדבק ביניכם איננו קיים.

מיקי לוי: אתם רוצים שאני אפסיק חמש דקות לפני, אורלי?

מיקי לוי: ביקשו ממני לצמצם.

מיקי לוי: תשאלי את נטע.

אורלי פרומן: לא, יש לך עוד חמש דקות.

מיקי לוי: מצוין.

מיקי לוי: אתם יכולים להוסיף לי עוד, בבקשה.

מיקי לוי: מעולם לא מסרנו את הפלאפונים שלנו במפלגת יש עתיד כאשר נכנסנו לישיבה.

מיקי לוי: אפילו האמון ביניכם איננו קיים.

מיקי לוי: תחוסו קצת על כבודכם, שנרמס עד דק.

מיקי לוי: הרי נתניהו לא עמד בשום סיכום שהוא עשה איתכם.

מיקי לוי: קצת, קצת, אולי תצליחו להציל את כבודכם שנרמס עד אבק ותעזבו את הממשלה הנוראה הזו, שבה אתם שותפים ומשמשים עלה תאנה לשיגעונותיו של נתניהו.

מיקי לוי: מה, אתם לא רואים שהוא משתמש בכם?

מיקי לוי: בכל מקום אפשרי אתם מפסידים.

מיקי לוי: התוכנית להענקת מענקים להשבת עובדים לעבודה היא תוכנית כושלת.

מיקי לוי: 5.5 מיליארדי שקלים, ובסך הכול הוצאו מעל מיליארד שקלים, לא יותר מכך.

מיקי לוי: במקום לאמץ את המודל הגרמני, מה עשיתם, מה עשיתם כל התקופה הזו?

מיקי לוי: שלפתם.

מיקי לוי: ולכן אני אומר לכם: אין תוכנית, אין דרך, אין תקציב מדינה, שהוא תוכנית עבודה ואחריות לקביעת העלויות של התוכניות השונות של האוצר ושל ראש הממשלה.

מיקי לוי: אין שום דבר כתוב.

מיקי לוי: פשוט אין שום תוכנית עבודה.

מיקי לוי: אני אומר לכם את זה באחריות.

מיקי לוי: וכל הזמן אנחנו אומרים: תביאו תקציב, תביאו תקציב.

מיקי לוי: מדינת ישראל עדיין משתרכת אחרי ה-OECD, לא מצליחה לצמצם את הפערים: גירעון מצטבר מטורף שמגיע ל-150 מיליארדי שקלים בקירוב, עם 80% חוב–תוצר.

מיקי לוי: הרזרבות הכספיות של מדינת ישראל מידלדלות.

מיקי לוי: יש סיכון כלכלי מהותי.

מיקי לוי: המדיניות המוניטריות הגיבה מהר.

מיקי לוי: יש עלייה בסיכון הפיננסי, ומאזן הבנקים עלול גם הוא להידרדר.

מיקי לוי: התעסוקה במשבר.

מיקי לוי: כמעט 850,000 מובטלים, אנשים שאיבדו את מקום תעסוקתם.

מיקי לוי: הגירעון הולך ומצטבר, וכפי שאמרתי הוא מגיע כמעט ל-150 מיליארדי שקלים, ל-80% חוב–תוצר.

מיקי לוי: הסיוע הממשלתי הזניק את הגירעון, שהיה לפני כן גבוה, למצב כמעט קטסטרופלי.

מיקי לוי: אני אומר לכם, חברים, אפשר להמשיך לפרוס את הכשלים של הממשלה האיומה הזו – ממשלה שאין לה דרך, ממשלה שכרגע מתקיימת מפחד קיומי.

מיקי לוי: זה שומר על מבצרו של זה, זה שומר על אורוותו של זה כדי שהחמורים לא יברחו.

מיקי לוי: אין אפילו טיפה של אמון בין שני האנשים האלה.

מיקי לוי: לא צריך הדלפות, די לשמוע מעל הדוכן הזה את הדברים שאומר חבר הכנסת ניסנקורן על מקבילו חבר הכנסת אמסלם ומה אומר אמסלם על חבר הכנסת ניסנקורן כדי להבין שהם לא נמצאים בירח דבש, בלשון המעטה.

מיקי לוי: זה כבר לא שיתוף פעולה; זה כבר לא להיכנס מתחת לאלונקה כדי לשאת את הקורונה ליעדים טובים יותר – זה לקבור את הכלכלה הישראלית; זה תשלום כבד מאוד שאזרחי מדינת ישראל יצטרכו לשלם על הכשלים האיומים האלה של מדינת ישראל.

מיקי לוי: ואתה, אדוני ראש הממשלה, אתה עושה הכול, הכול, על מנת לברוח מאימת הדין.

מיקי לוי: שמעתי גם מה אמר היועץ המשפטי לממשלה היום: נבצרות לא ירדה מעל הפרק.

מיקי לוי: קח את זה בחשבון.

מיקי לוי: אולי טוב תעשה אם תצא לנבצרות ותתעסק במשפט שלך, כי לא טוב שבמדינת ישראל ילך ראש הממשלה אל בית האסורים.

מיקי לוי: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת מיקי לוי.

מנסור עבאס: תעלה ותבוא חברת הכנסת אורלי פרומן.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: ארבע דקות.

אורלי פרומן: בן ברק איננו – אתה יכול להוסיף לי דקה.

מנסור עבאס: איננו, אז שבע דקות?

אורלי פרומן: תן לי עוד דקה.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ממשלת ישראל זקוקה לחשבון נפש, חשבון נפש נוקב.

אורלי פרומן: לאורך כל התקופה האחרונה ההתמודדות עם המשבר הכלכלי והבריאותי לא הייתה חפה מאינטרסים – אינטרסים אישיים, אינטרסים פוליטיים, אינטרסים לא ענייניים.

אורלי פרומן: וכך, בעין הסערה, נקלעו האזרחים למאבק הפוליטי כשהם כלל לא נמצאים בראש סדר העדיפויות של מנהיגי המדינה.

אורלי פרומן: מאז תחילת המשבר הגישו למעלה ממיליון אזרחים תביעות לביטוח הלאומי, מתוכם למעלה מחצי מיליון איש שעוד לא חזרו לשוק העבודה.

אורלי פרומן: והיום, בהיעדר מנהיגות – מה שהוביל לסגירת המשק בפעם השנייה – נכנסו יותר מ-150,000 אנשים נוספים למעגל האבטלה, בלי שום תוכנית חילוץ, בלי שום ידיעה כיצד יעברו את התקופה הקרובה.

אורלי פרומן: האם מישהו מכם יודע מה אורך המסלול למשפחה ממעמד הביניים אל מתחת לקו העוני, עד שהיא מעיזה לבקש עזרה מעמותות המזון?

אורלי פרומן: לפי הנתונים של עמותת לתת, למשפחה בישראל ייקח בין שבעה חודשים ל-30 חודשים.

אורלי פרומן: בנוסף מספר הפניות לעמותה בבקשות לסיוע עלה ב-116% – וזה יחסית לתקופה המקבילה בשנה שעברה.

אורלי פרומן: 46,500 פניות חדשות – פשוט לא נתפס.

אורלי פרומן: למי מכם שלא חישב מהר, מאז פרוץ המגפה עברו כבר שבעה חודשים.

אורלי פרומן: קרי, עשרות אלפי משפחות חדשות יצטרפו בקרוב למעגל העוני במדינת ישראל.

אורלי פרומן: ובממשלה עסוקים בהבטחות סרק.

אורלי פרומן: תוכניות כלכליות בקושי נוצלו, תוכניות תמיכה נסגרו עקב אי-העברת תקציב המדינה.

אורלי פרומן: רק אני עמדתי פה בחודשים האחרונים ונאבקתי על תוכניות לאומיות לילדים ולנוער, שלא תיסגרנה.

אורלי פרומן: ומה יגידו אלו שעד לא מזמן פרנסו בכבוד את משפחותיהם, דאגו לילדיהם ולכל מחסורם, כשהם רואים את ממשלת ישראל ממשיכה בדיונים על איסור הפגנות ותפילות במקום לטפל בדבר החשוב ביותר, שהוא גם הסיבה שבגינה האזרחים מפגינים?

אורלי פרומן: כשהאזרחים מרגישים שהאדמה נשמטת מתחת לרגליהם, שהממשלה מתעלמת מהם, הם יוצאים למחאה.

אורלי פרומן: עשרות אלפי מכוניות הגיעו היום לכנסת להפגין – להפגין בעד חופש הביטוי, בעד הזכות להפגין ולהיאבק על הדמוקרטיה.

אורלי פרומן: כיצד חושבת ממשלת ישראל להגביל אותם?

אורלי פרומן: להפגין עד קילומטר מהבית?

אורלי פרומן: מדובר פה בפגיעה ישירה בזכותם הבסיסית של כל אזרח ואזרחית במדינת ישראל, הזכות להפגין.

אורלי פרומן: גם היום אנחנו כבר יודעים כי לכם, לממשלה הזאת, אין תוכנית, אין מענה לאזרחים.

אורלי פרומן: לממשלה הזאת אין תוקף להמשך כהונתה; בוודאי לך, נתניהו, אין זכות מוסרית להמשיך ולכהן כראש הממשלה שלנו.

אורלי פרומן: כי אתם אומרים ושוכחים, זורקים לאוויר ומאיידים.

אורלי פרומן: זהו ניתוק מוחלט של השלטון מהעם ואי-הבנה של המציאות.

אורלי פרומן: לטובת כולנו, ולפני שיהיה מאוחר מדי, חייבים לכונן פה ממשלה אחרת.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, לפני שהשרים וחברי הקואליציה יגיעו הנה כדי להצביע, שיעלו קודם אחד-אחד לדוכן הזה ויבקשו סליחה.

אורלי פרומן: שיבקשו סליחה מאזרחי ישראל על כך שהובילו אותם למשבר הכלכלי הגדול והעמוק הזה, שהובילו אותם לסגר שני נוסף וששיסו אותם אחד בשני – חילונים בדתיים, מפגינים במתפללים, שוטרים באזרחים, והיום גם חיילים, חיילי צבא העם, באזרחים.

אורלי פרומן: אני בוחרת לסיים את דבריי במילות השיר "זעקי ארץ אהובה", כתבה שיבולת ברזני: "זעקי ארץ אהובה, בוערת / מי יחבוש את פצעייך?

אורלי פרומן: / היאך הופקרת לחסדי שמיים / מי יעצור דמעותייך?

אורלי פרומן: // זעקי ארץ אהובה, נאנקת / אש מלחכת שדותייך.

אורלי פרומן: / עשן נורא מכהה תכלתך / איתך בוכים כל בנייך.

אורלי פרומן: // זעקי ארץ אהובה".

אורלי פרומן: מי ייתן שנדע ימים טובים מאלה.

אורלי פרומן: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת אורלי פרומן.

מנסור עבאס: חבר הכנסת רם בן ברק – אינו נוכח, וממילא הוספנו את הזמן שלו לחברת הכנסת אורלי פרומן.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יוסף ג'בארין: א-סלאם עליכום.

מנסור עבאס: עליכום א-סלאם ורחמת אללה.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

יוסף ג'בארין: בתחילת הדיון הזה יושב-ראש האופוזיציה חבר הכנסת יאיר לפיד תהה אם עדיין מותר לנאום ולדבר בכנסת הזאת.

יוסף ג'בארין: האמת היא שאני תוהה אם בכלל אנחנו עדיין נהנים מהמעמד של חברי כנסת באופוזיציה – אם יש לנו את הזכות לבקר את הממשלה ואת הרשות המבצעת; כי נדמה שהמהלך הזה של כרסום הערכים הדמוקרטיים, כרסום החירויות הבסיסיות של האזרחים, המהלך הזה הולך ומכרסם ביכולת של האזרחים להביע את דעתם, את מחאתם ואת כעסם כלפי מה שקורה במציאות החיים שלהם.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להגיד לכם שהממשלה הזאת, שהוקמה לפני ארבעה חודשים, אמרה שהיא ממשלת קורונה – ממשלת חירום, ככה קראו לה, לפחות זה היה התירוץ של בני גנץ ושל כחול לבן.

יוסף ג'בארין: הם הפרו את כל ההבטחות שניתנו לפני הבחירות, הקימו ממשלה עם גזען ומושחת, וככה גם נתנו לו לגיטימציה להמשיך לשלוט.

יוסף ג'בארין: זה כנראה היה באמת רק תירוץ, כי הממשלה הכושלת הזאת נכשלה בטיפול בקורונה יותר מהכול.

יוסף ג'בארין: היא נכשלה קודם כול בטיפול במשבר הבריאותי, שהיה אמור להיות סיבת קיומה, ואכן, בשבועות האחרונים מדינת ישראל ממוקמת במקומות האחרונים בין מדינות ה-OECD בממדים של מתים, של חולים קשה ושל מאומתים חדשים ביחס לאוכלוסייה.

יוסף ג'בארין: מערכת הבריאות קורסת גם כתוצאה מהזנחה של עשרות שנים.

יוסף ג'בארין: וגם בשיא המשבר של הקורונה הממשלה הזאת עדיין לא הזרימה את הכסף הנחוץ כדי לשמר מערכת נאותה.

יוסף ג'בארין: תקנים לא מאוישים, מיטות חסרות.

יוסף ג'בארין: שנים של הזנחה, כבוד היושב-ראש, הולידו את המשבר הקשה ביותר שהכרנו, בלי יכולת של הממשלה להתמודד איתו.

יוסף ג'בארין: הממשלה הזאת נכ-ש-לה.

מנסור עבאס: תודה לחבר הכנסת יוסף ג'בארין.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת ווליד טאהא.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

וליד טאהא: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, בדיון על חוק-יסוד: משק המדינה, מצאתי לנכון להקריא בפני חברי הכנסת פנייה שקיבלתי מאזרח ערבי.

וליד טאהא: אני אקריא: אני אדם שגר בעיר ערבית בצפון, אבא לשישה ילדים.

וליד טאהא: אנחנו שמונה נפשות יחד בבית.

וליד טאהא: בחודש פברואר 2020 עברתי אירוע שבו נשברו לי שמונה צלעות.

וליד טאהא: לקחו לי ארבעה חודשים להתאושש ולהבריא – כלומר, כמעט כל תקופת הקורונה הראשונה.

וליד טאהא: הגשתי, באמצעות עורך דין, מסמכים לבקשת נכות.

וליד טאהא: אני בעצמי פניתי למוסד לביטוח לאומי וביקשתי לקבל הבטחת הכנסה.

וליד טאהא: התהליך נמשך עד אוגוסט – זאת אומרת שישה חודשים – ורק אז קיבלתי לראשונה דמי נכות כוללת על סך של 5,000 ש"ח – שישה חודשים, משפחה בת שמונה נפשות וההכנסה שלה הייתה בשישה חודשים 5,000 ש"ח.

וליד טאהא: על החודשים יולי ואוגוסט קיבלתי 2,900 ש"ח, ואילו על חודש ספטמבר קיבלתי 970, ועל הנכות עוד 1,000 שקל – ביחד 5,000 ש"ח בערך.

וליד טאהא: האם הכנסה כזו יכולה להספיק למשפחה בת שמונה נפשות?

וליד טאהא: פניתי ליותר מ-12 מפעלים וביקשתי לעבוד, ואף אחד מהם לא הסכים לקבל אותי, גם בגלל משבר הקורונה וצמצום עובדים וגם בגלל הגיל שלי.

וליד טאהא: זאת אומרת שאני צריך לחיות יחד עם כל המשפחה שלי עכשיו מסכום חודשי עלוב של 1,900 ש"ח.

וליד טאהא: ואני שואל – הוא אומר – מדוע המדינה לא תומכת בנו, ומפקירה אותנו, ומשאירה אותנו להתמודד עם תנאים שאי-אפשר לשאת אותם?

וליד טאהא: כמונו יש הרבה מאוד משפחות שלא מצליחות להשלים את החודש, והמצב בהן קשה מנשוא.

וליד טאהא: זאת פנייה אישית של אזרח שלמעשה משקפת את כל המציאות של התקופה הקשה ביותר שאנחנו חיים בה.

וליד טאהא: לא ייתכן שמשפחה של שמונה נפשות תחיה שמונה חודשים על 5,000 ש"ח, ואחר כך, כשיצוצו להן תופעות של אלימות וכל מיני תופעות אחרות, אנחנו נהיה מופתעים כאילו לא ידענו שזה מה שהולך לקרות.

וליד טאהא: אז בהזדמנות זו שמדברים על חוק-יסוד: משק המדינה, יש במדינה מאות אלפי אזרחים שהם קשי יום ובקושי מסיימים את החודש שלהם, והמדינה צריכה לדאוג להם, ודווקא להם.

מנסור עבאס: אוקיי.

וליד טאהא: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ווליד טאהא.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו ברשימה המשותפת הוכחנו שכאשר יש חוקים שהם לטובת הציבור, לטובת האזרחים, לטובת השכבות החדשות – וחברי ווליד ציטט מכתב שקיבל – הוכחנו שלמרות שאנחנו באופוזיציה, אנחנו יודעים להבדיל.

אוסאמה סעדי: אנחנו מצביעים, והצבענו, והוכחנו שאנחנו מצביעים בעד חוקים חברתיים כאלה, דוגמת החוק הראשון שהיה היום לעידוד מענקי עבודה ודוגמת החוק האחרון שיעלה היום בעניין מס הכנסה שלילי, שמיטיב עם השכבות החלשות.

אוסאמה סעדי: אבל כאשר מגיע חוק-יסוד: משק המדינה, למעשה מדובר בתקציב המשכי של 11 מיליארד.

אוסאמה סעדי: אנחנו, כבוד היושב-ראש, רק לפני כמה ימים אישרנו את התוכנית המפורטת שהציג האוצר בוועדת הכספים, וראינו את אותם מאות מיליוני שקלים שהועברו לטובת הסכמים פוליטיים.

אוסאמה סעדי: היה כתוב: הסכמים פוליטיים עם עלות תקציבית.

אוסאמה סעדי: וראינו שלחטיבה להתיישבות ולהתנחלויות – מאות מיליונים, ולישיבות ולחינוך החרדי – עוד מאות מיליונים.

אוסאמה סעדי: כמובן שאנחנו לא יכולים להצביע בעד, וכמובן שאנחנו נצביע נגד חוק-היסוד הזה.

אוסאמה סעדי: אני וחבריי בוועדת הכספים, חבר הכנסת אחמד טיבי וחברתי עאידה תומא – חבר הכנסת אחמד טיבי הגיש כ-1,000 הסתייגויות לחוק הזה.

אוסאמה סעדי: באמת, אנחנו הגשנו את כל ההסתייגויות שבאות להגן על הציבור שלנו: תקציבים לרשויות המקומיות הערביות, לבתי חולים בנצרת, לחוג לכל ילד, ועוד ועוד תקציבים.

אוסאמה סעדי: הצלחנו להביא כמה הישגים.

אוסאמה סעדי: הראשון שבהם הוא שעוד פעם הייתה היום הצהרה של משרד האוצר בוועדת הכספים שאת כל העודפים והרזרבות שנשארו מתוכנית 922 ולא נוצלו בשנה זו אפשר לנצל בשנה הבאה, בשנת 2021.

אוסאמה סעדי: כמו כן, הייתה הצהרה של משרד האוצר ומשרד החינוך שתוכנית חוג לכל ילד תהיה בעדיפות ראשונה בתקצוב, בתקציב לשנה הבאה, 2021.

אוסאמה סעדי: וגם הצלחנו להשיג עוד תקציבים לבטיחות בעבודה של פועלי בניין.

אוסאמה סעדי: ואנחנו עמדנו על זה שאנחנו נקבל, כבוד היושב-ראש, תקציב נוסף בסכום של כ-5 מיליון שקל על מנת, באמת, להדביר ולצמצם את התופעה הזאת של קורבנות וחללים בענף הבניין – והגענו ל-42.

אוסאמה סעדי: וגם הצלחנו להשיג עוד תקציב של כמה מיליוני שקלים לתקציבים של קבוצות הליגות הנמוכות – ליגות א', ב' וג'.

אוסאמה סעדי: האוצר ומשרד הספורט העניקו 75 מיליון שקל לקבוצות המקצועיות, שהן ליגת העל וליגה לאומית.

אוסאמה סעדי: לצערנו, רוב הקבוצות ביישובים הערביים – –

מנסור עבאס: כן.

אוסאמה סעדי: – – הן בליגות הנמוכות, ליגות א', ב' וג'.

אוסאמה סעדי: אז הצלחנו גם להביא את התקציב הזה.

אוסאמה סעדי: בכל זאת, הצלחנו להביא את ההישגים האלה.

אוסאמה סעדי: אבל זה חוק רע, ואנחנו נצביע נגד.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, ואחריו – חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

סעיד אלחרומי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני דקות אחדות הגיע אליי סרטון מהעיר רהט שבו המשטרה, באקדח חשמלי, טייזר חשמלי, פוגעת בצעיר זאיד אלקאדי, צעיר מוגבל, והצעיר נופל ארצה וכולם מתאספים שם וקוראים לשוטרים שם: הצעיר הזה מוגבל.

סעיד אלחרומי: לצערי, המקרה הזה איננו הראשון שבו המשטרה ואנשי המשטרה פוגעים בבעלי מוגבלויות, באנשים שזקוקים לעזרה, באנשים שרואים במשטרה – שהמשטרה אמורה לשמור עליהם ולא לפגוע בהם.

סעיד אלחרומי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בשנה שעברה היו מקרים מאוד חריגים.

סעיד אלחרומי: כמובן שהמפורסם בהם הוא המקרה של איאד אלחלאק, אבל אחריו היה הירי באדם מוגבל במחסום קלנדיה, ולפניו היו בראש העין ובמקומות אחרים.

סעיד אלחרומי: וכל הזמן הסיפור הזה עובר, אדוני היושב-ראש, של פגיעה בחסרי ישע, באנשים עם מוגבלויות.

סעיד אלחרומי: ביוזמת הנשיא הוקמה ועדה כדי לטפל ולמצוא דרכים איך מגינים על האנשים האלה ואיך תתמודד המשטרה עם אנשים אלה, מפגש בין אדם מוגבל לבין שוטר, ורק לפני חודש ומשהו התבשרנו שהשר לביטחון פנים אסר על המשטרה להשתתף בדיוני הוועדה הזאת.

סעיד אלחרומי: זלזול מוחלט, אדוני היושב-ראש – במי שיזם, שזה נשיא המדינה, דמות שאמורה להיות דמות מאחדת; זלזול במי שיזם את הדיונים, את הוועדה הזאת, אבל יותר זלזול בחיי אדם.

סעיד אלחרומי: והינה, שוב, מזל שהיום הירי לא היה בנשק חם ושחייו של זאיד ניצלו.

סעיד אלחרומי: זאיד, אדם מוגבל, נורה היום במכשיר חשמלי, וראינו שהוא עשה כמה צעדים ונפל ארצה.

סעיד אלחרומי: אז אני שוב קורא מכאן למשטרת ישראל ואני קורא לשר לביטחון פנים – א.

סעיד אלחרומי: לחקור את המקרה שהיה ברהט; ב.

סעיד אלחרומי: כן לעשות עבודה יסודית כדי שמקרים כאלו לא יחזרו על עצמם.

סעיד אלחרומי: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, סלאם עליכום.

מנסור עבאס: עליכום א-סלאם ורחמת אללה וברכאתוהו.

סמי אבו שחאדה: לפני שעה קלה היה נאום לראש הממשלה בעצרת הכללית של האו"ם, ושם הוא דיבר על ה-blessing of peace, על הברכות של השלום שאמור להביא נתניהו למזרח התיכון, והוא דיבר על עזרה בפיתוח תחבורה בעולם הערבי ופיתוח תיירות בעולם.

סמי אבו שחאדה: אני קודם כול מאוד מקווה שהעולם הערבי לא ילמד מהמודל הישראלי לפיתוח תחבורה.

סמי אבו שחאדה: זה בטוח לא דבר ללמוד ממנו, לא בעולם הערבי ולא במקום אחר, גם לא בתיירות.

סמי אבו שחאדה: למדינה הזאת יש פוטנציאל אדיר בתיירות, וזה פוטנציאל שאף אחד לא חשב שהוא ממומש.

סמי אבו שחאדה: אני בטח לא רוצה שהעולם הערבי ילמד מישראל את הדברים האלה.

סמי אבו שחאדה: והוא שכח לדבר על מה באמת הולך לצאת מהסכמי השלום ומי הנהנה מהם.

סמי אבו שחאדה: הוא לא ציין שמי שמאוד שמח במדינת ישראל על הסכמי השלום החדשים עם בחריין והאמירויות אלה דווקא חברות הסייבר וחברות תעשיית הנשק וההרס, שזאת ההתמחות האמיתית של מדינת ישראל.

סמי אבו שחאדה: בזה היא יכולה לתרום הרבה יותר ממדינות אחרות בעולם – בתעשיית ההרס שלה.

סמי אבו שחאדה: נתניהו גם שכח לציין שהסיבה האמיתית לזה שיש חוסר יציבות פוליטית ולזה שיש סכסוך פוליטי מתמשך זה הכיבוש, ושישראל כובשת את העם הפלסטיני וכובשת את האדמות הפלסטיניות.

סמי אבו שחאדה: הוא מחליט להתעלם מהעובדה החשובה מאוד הזאת, והוא רוצה גם להתעלם מזה שהוא שם שני מיליון בני אדם תחת מצור, שלושה וחצי מיליון בני אדם תחת הכיבוש, ממשיך בייהוד אל-קודס.

סמי אבו שחאדה: והאמת היא שאם בכלל היה לו דבר חשוב וחיובי לעשות למען עולם הערבי, היינו רואים את זה במדיניות הממשלה כלפי 1.7 מיליון אזרחים ערבים שהם האזרחים של המדינה.

סמי אבו שחאדה: לא היו נמצאים כפרים בלתי מוכרים אם לנתניהו היו כוונות טובות כלפי הערבים והעולם הערבי, ולא היינו רואים את האפליה והגזענות בכל תחומי החיים.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ווליד טאהא, נא לסיים את השיחה הזאת ולכבד את החבר שלך במשותפת.

סמי אבו שחאדה: תודה, אדוני היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: לא היינו רואים את האפליה והגזענות בכל תחומי החיים בין יהודים לערבים במדינה.

סמי אבו שחאדה: מה שקורה בנאום הזה בעיניי זה המשך קמפיין הבחירות שמוביל נתניהו לשני אנשים מסוכנים בבת אחת, לנתניהו ולטראמפ.

סמי אבו שחאדה: והקמפיין הזה מתמשך כבר כמה חודשים, כי הוא מתכנן את הבחירות הבאות והוא מדבר בנאום על זה שהשלום עם הפלסטינים מתקרב.

סמי אבו שחאדה: ואני שואל את עצמי על מה הוא מהמר כשהוא מבטיח לאנשים, כשהוא משקר לאנשים, כשהוא חושב שהשלום עם הפלסטינים מתקרב.

סמי אבו שחאדה: הוא מהמר על זה שתהיה הנהגה פלסטינית שתקבל את התנאים שלו לסיום הסכסוך, וזה לא דבר שיקרה.

מנסור עבאס: תודה.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה לסיים, אדוני היושב-ראש, כמו שהוא סיים, בחצי דקה.

סמי אבו שחאדה: נתניהו מסיים את הנאום שלו באו"ם בחדשות טובות.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שחדשות טובות יהיו גם לאזרחים במדינת ישראל וגם לעולם הערבי, וזה כשנדבר על בנימין נתניהו בלשון עבר.

סמי אבו שחאדה: נוכל להגיד היה היה, נגמר וסוף טוב הכול טוב.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת סונדוס סאלח, בבקשה.

סונדוס סאלח: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, לנו ברשימה המשותפת יש אוסף סיבות מוצדקות להצביע נגד חוק משק המדינה, שלא נותן מענה הולם וצודק לצרכים של החברה הערבית, למשבר המתחזק והמעמיק, הבריאותי והכלכלי, בחברה הערבית.

סונדוס סאלח: יחד עם זאת, אני רוצה להוסיף עוד סיבה מאוד חשובה למה לי כאישה חשוב להצביע נגד החוק הזה.

סונדוס סאלח: מה לא נמצא בחוק הזה, מה לא מעניין את הממשלה, ממה לא דואגת הממשלה?

סונדוס סאלח: רצח נשים.

סונדוס סאלח: לנשים שהן מוחלשות לאורך כל המשבר הממשלה לא דואגת בחוק הזה.

סונדוס סאלח: 17 נשים מתחילת השנה איבדו את חייהן.

סונדוס סאלח: 17 גברים רצחו 17 נשים, ולצערנו בעוד אסון היום אישה בנגב איבדה את חייה גם כן.

סונדוס סאלח: את הממשלה זה לא מעניין – הפוך, היא מקריבה את חייהן של נשים, סוגרת אותן בבתים בלי לבדוק את מצבן, עם גברים אלימים.

סונדוס סאלח: לא נענות הדרישות שלנו והפניות שלנו לעשות מיפוי מחדש, במיוחד ביישובים שהמצב הסוציו-אקונומי בהם נמוך ודורש מעקב מיוחד ועמוק בתוך הבתים האלה.

סונדוס סאלח: אי-אפשר להשאיר את הגברים האלימים בתוך הבתים לעשות פשעים ולרצוח נשים.

סונדוס סאלח: ולא רק רצח – לצערנו בתקופת המשבר עולים יותר ויותר ניסיונות הרצח, ניסיונות הפגיעה בקטינים וגם בנשים.

סונדוס סאלח: הממשלה סוגרת את האנשים במשברים שרק מעמיקים; לא דואגת לנשים, לא למוחלשים, לא לקטינים, לא למובטלים ולכלל האוכלוסיות המוחלשות.

סונדוס סאלח: גברים אלימים צריך לשים בבידוד, וקראנו לא פעם אחת: מקלט צריך לאכלס גברים אלימים, לא נשים מוכות.

סונדוס סאלח: המקום הטבעי לגבר אלים הוא מבודד.

סונדוס סאלח: יכול להיות שחיסון נגד וירוס הקורונה יטפל בקורונה, אבל מי יטפל בווירוס הקשה מאוד שהוא רצח נשים וגברים אלימים?

סונדוס סאלח: החיסון היחיד לווירוס הזה, כדי לטפל בו, הוא בידוד גברים אלימים ובידוד ממשלה מנותקת מהמציאות בכלל, מנותקת מהאוכלוסיות המוחלשות, מנותקת מהנשים ומקריבה את הנשים לגברים אלימים.

סונדוס סאלח: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת סונדוס סאלח.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת אלכס קושניר.

מנסור עבאס: חמש דקות, אדוני.

אלכס קושניר: חברים, תמיד כאשר קיבלתי צו מילואים התרגשתי, התמלאתי גאווה לשרת את המדינה.

אלכס קושניר: הרגע הזה שהמדינה קוראת לך, צריכה אותך, הוא רגע מחייב.

אלכס קושניר: אתה פשוט עולה על מדים ויוצא לדרך.

אלכס קושניר: אתה אורז את הציוד, מנשק את האישה, את הילדים, ויורד לשטח.

אלכס קושניר: המדינה קוראת לי, אני מתייצב.

אלכס קושניר: לא משנה לי לאן, לא משנה לי כמה זמן, פשוט מתייצב.

אלכס קושניר: כך בדיוק עשו לוחמי ומפקדי גדוד המילואים 9271 מחטיבה מרחבית יואב השייכת לאוגדה 80.

אלכס קושניר: הלוחמים לא היססו אף לא לרגע אחד.

אלכס קושניר: גם הם עלו מייד על המדים, נישקו את בני משפחתם ויצאו לדרך.

אלכס קושניר: אותו גדוד עסק בפעילות מבצעית במשך 24 ימים, עד אמצע ינואר 2020.

אלכס קושניר: עד כאן סיפור שגרתי של המיעוט הישראלי שלא דורש כלום, אולי רק יחס הוגן.

אלכס קושניר: לפני כמה ימים קיבלתי פנייה ללשכתי מאותם לוחמים.

אלכס קושניר: הובטח להם על ידי ראש מדור תעסוקה מבצעית כי הם יקבלו מענק על שירות מילואים פעיל על כל תקופת התעסוקה המבצעית, אך דיבורים והבטחות לחוד ומעשים לחוד.

אלכס קושניר: בפועל המענק שהופקד לחשבונם היה מפוצל: החלק של שנת 2019, שישה ימים, פשוט לא חושב, לכן הם קיבלו מענק רק על 18 ימים של שנת 2020.

אלכס קושניר: שישה ימים של תעסוקה מבצעית נשארו בשנת 2019 ופשוט ירדו לטמיון.

אלכס קושניר: למה?

אלכס קושניר: כי התחלפה קידומת בלוח השנה.

אלכס קושניר: מישהו בצה"ל לא מסוגל לחשב את כל תקופת השירות כי השנה השתנתה משנת 2019 לשנת 2020.

אלכס קושניר: אני פניתי במכתבים גם לראש אכ"א וגם לסגן הרמטכ"ל, והיום גם לשר הביטחון בני גנץ, אך טרם קיבלתי תשובה.

אלכס קושניר: בעזרת כרמלה מנשה הצלחנו להוציא תשובה מדובר צה"ל.

אלכס קושניר: התשובה הייתה לקונית וקרה.

אלכס קושניר: פשוט נדהמתי.

אלכס קושניר: אני מצטט: תגמולי המילואים נספרים על פי שנה קלנדרית.

אלכס קושניר: בשל טעות אנוש – טעות אנוש – הובטח לחיילי גדוד המילואים כי יקבלו את תגמולי המילואים לשנת 2020 בספירה עם התגמולים לשנת 2019.

אלכס קושניר: משום שהתעסוקה המבצעית שביצע הגדוד חוצה שנה, לא ניתן להחשיב את ימי המילואים בשנת 2019 יחד עם אלה של 2020.

אלכס קושניר: התעסוקה המבצעית חוצה שנה קלנדרית.

אלכס קושניר: אז גם הגעגוע למשפחה חוצה שנה קלנדרית וב-1 בינואר מתאפס ומתחיל מחדש; גם העומס שמצטבר בעבודה חוצה שנה קלנדרית והמשימות מתאפסות ומתחילות מחדש; גם הפעילות בעסק חוצה שנה קלנדרית וכל ההפסדים מתאפסים ומ-1 בינואר מתחילים להצטבר מחדש; גם שעות ההכנה למבחנים שפוספסו בשנת 2019 לא נחשבות כי החל מ-1 בינואר הן מתחילות מחדש.

אלכס קושניר: כלוחם וכקצין במילואים אני מודה: קשה לי מאוד לבקר את צה"ל.

אלכס קושניר: אבל המקרה הזה מראה שלמישהו משהו השתבש במחשבה ובגישה.

אלכס קושניר: היחס הזה נוגד את רוח צה"ל ואת ערכי צה"ל.

אלכס קושניר: היחס הזה מפלה את אלה שביום פקודה מוכנים להקריב את חייהם למען המדינה.

אלכס קושניר: זה פשוט לא הוגן.

אלכס קושניר: אני פונה לשר הביטחון בני גנץ: אדוני, תתקן את העוול הזה עכשיו.

אלכס קושניר: תוכיח שאכפת לך.

אלכס קושניר: תוכיח שיש לפחות מערכת אחת במדינה שלנו שנשארה בה טיפה של שפיות.

אלכס קושניר: תשלם את מלוא המענק ללוחמים מייד, כי מגיע להם.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אלכס קושניר.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת עודד פורר.

מנסור עבאס: לרשותך ארבע דקות, בבקשה.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: חבריי חברי הכנסת, פעם אחר פעם אנחנו באים לכאן ומאשרים לממשלה עוד ועוד תקציב.

עודד פורר: שוב ושוב, עוד ועוד מיליארדים, אבל דבר לא מגיע ליעדו.

עודד פורר: הממשלה וחברי הכנסת מהקואליציה עוסקים אך ורק בהפגנות במקום לעסוק בהצלת המגזר העסקי.

עודד פורר: כבר כעת אחד מכל חמישה עסקים חווה פגיעה של יותר מ-50%, אדוני.

עודד פורר: העסקים הקטנים, המפעלים הקטנים, הפרילנסרים, הקוסמטיקאיות, הספרים, החנויות הקטנות – כל אלה כבר לא ישרדו את הסגר הזה.

עודד פורר: הסגר הזה הוא הגיליוטינה שהממשלה מורידה על העסק שלהם, על מפעל החיים שלהם.

עודד פורר: מחצית מהעסקים הקטנים שהוציאו עובדים לחל"ת בכלל לא החזירו אותם גם כשהחזירו כבר חלק מהפעילות במשק.

עודד פורר: מה יקרה לעסקים הקטנים האלה כעת?

עודד פורר: מה יקרה לעובדים האלה כעת, את זה אתם שואלים את עצמכם?

עודד פורר: אנחנו העברנו תקציבים ועוד תקציבים לממשלה אבל התקציבים האלה לא מגיעים ליעדם, פשוט לא עשיתם כלום.

עודד פורר: 80% מהעסקים הקטנים שביקשו הלוואות בערבות המדינה לא הצליחו לקבל את ההלוואה – ולא את המענק שאיתו הם יוכלו להראות שהעסק שלהם שורד ולשלם לעובדים ולשלם מיסים – הלוואה הם לא הצליחו לקבל בערבות המדינה.

עודד פורר: בתוכניות העבודה הממשלה הזאת נכשלה, בהכנת מערכת הבריאות הממשלה נכשלה, בהצלת המשק הממשלה נכשלה, בביצוע הממשלה נכשלה.

עודד פורר: במסיבות עיתונאים היא הצליחה, הנתון היחיד שפעם אחר פעם הממשלה מצליחה בו.

עודד פורר: ואני שואל את עצמי, עם כל כך הרבה נכשלים יש לכם עוד חשק לעשות את מסיבות העיתונאים האלה שוב ושוב?

עודד פורר: מה יש לכם לחגוג?

עודד פורר: במקום לשלם לעסקים הקטנים שולח ראש הממשלה את מקהלת המעודדות שלו לדבר – על מה, על המפגינים.

עודד פורר: במקום לדבר על המפגינים תדברו על המובטלים.

עודד פורר: תדברו על 120,000 המובטלים שנוספו רק בשבוע וחצי-שבועיים האחרונים שאנחנו נמצאים בסגר ל-800,000 שהיו ולכל אלה שיהיו – – –

אביגדור ליברמן: כבר 140.

עודד פורר: כבר 140,000.

עודד פורר: ועוד לא ראינו כלום, זה בדיוק הסיפור.

עודד פורר: אז אנחנו נעביר הערב עוד תקציב לממשלה; נעביר לכם עוד מיליארדים, שתוכלו לספר שאתם מוציאים אותם לטובת הצלת המשק.

עודד פורר: אבל אתם לא מעבירים את הכסף הזה לאן שצריך.

עודד פורר: הפעולות הן פעולות פשוטות.

עודד פורר: אנחנו אומרים אותן פעם אחר פעם, ואנחנו נמשיך להגיד אותן: תפעילו את חוק מס רכוש, קרן הפיצויים, כמו שעשיתם במלחמת לבנון השנייה – נוסחה פשוטה, ברורה, מזרימה כסף באופן מיידי לעסקים.

עודד פורר: היא מאפשרת להם להמשיך לשלם את הארנונה שלהם, מאפשרת להם להמשיך לשלם את ההלוואות שלהם, להמשיך לשלם לעובדים שלהם ולא לשלוח את העובדים שלהם לביטוח לאומי.

עודד פורר: תיתנו מענק לעסקים האלה כדי שהם יעסיקו את העובדים ולא הביטוח הלאומי.

עודד פורר: אני אומר כאן לחברי הממשלה שנמצאים כאן, לחברי הכנסת מהקואליציה: אנחנו סיימנו את צום יום הכיפורים, אבל את מחדל יום הכיפורים הזה של הממשלה הזאת על הרס הכלכלה אתם כותבים בימים אלה.

עודד פורר: שום צום שתצומו לא יכפר על מה שאתם עשיתם למאות אלפי משפחות במדינת ישראל ואיך שאתם הזנחתם מאות אלפי משפחות.

עודד פורר: אז אתם תקבלו הערב עוד תקציב, ואם אתם רוצים, אולי, להתחיל לתקן את מה שעשיתם, תדאגו בתקציב הזה להשאיר את העסקים האלה בחיים.

עודד פורר: אם אתם חושבים שבקומבינות שאתם עושים ובנוסחאות המורכבות ובביורוקרטיה של בקשת ההלוואות ובקשת המענקים אתם תצליחו להציל מישהו, אז אתם ממש לא בכיוון.

עודד פורר: תשנו כיוון ומהר, כי בדרך הזאת לא יישאר מי שישלם לכם את המשכורות.

עודד פורר: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת עודד פורר.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת חמד עמאר.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, שוב הממשלה הכושלת הזאת מביאה לנו תוספת תקציבית.

חמד עמאר: זאת לא הפעם הראשונה, ואני מבטיח לך שזאת לא תהיה הפעם האחרונה.

חמד עמאר: טלאי על טלאי.

חמד עמאר: הממשלה הזאת קמה כממשלת חירום לאומית שאמורה לטפל בנגיף הקורונה ולייצב את הכלכלה של מדינת ישראל, אבל האמת, אתה שומע את הוויכוחים בין כחול לבן לליכוד, בין השרים, בין היושב-ראש לשר המשפטים, ואתה אומר: בלתי אפשרי לייצב את הממשלה הזאת.

חמד עמאר: ממשלת חירום לאומית – הרי היא קיימת כבר ארבעה חודשים, אפילו מעל ארבעה חודשים, ויכלה להביא לנו בתקופה הזאת תקציב 2020 מסודר, אחרי עבודה מקצועית, שיפתור לנו את הבעיה וייתן יציבות כלכלית.

חמד עמאר: הדבר הכי מסוכן למדינה זה אי-יציבות כלכלית, ואנחנו נמצאים באי-יציבות כלכלית.

חמד עמאר: אבל אני רוצה להגיד לכם, חברי חבר הכנסת עודד פורר, ראש הממשלה משאיר לעצמו נתיב מילוט.

חמד עמאר: אתה מכיר את זה: בירידות הקשות תמיד משאירים איזה נתיב מילוט על מנת שאתה תוכל לברוח אם אתה תרצה למנוע מעצמך תאונה קשה, וראש הממשלה השאיר לעצמו נתיב מילוט על מנת שלא יקיים את ההסכם שלו עם כחול לבן.

חמד עמאר: לכן אנחנו לא מעבירים את התקציב ולא עבר תקציב 2020.

חמד עמאר: אבל היום אנחנו מאשרים גם 8 מיליארד שקל על חשבון תקציב 2021, וזה אומר שראש הממשלה כבר חושב על הבחירות הבאות ויודע שלא יהיה תקציב 2021.

חמד עמאר: מדינת ישראל שנים רבות בלי תקציב, כי התקציב שאנחנו מתבססים עליו חוקק ב-2018 והוכן בסוף 2017.

חמד עמאר: יותר משלוש שנים אנחנו מתקיימים על התקציב, אבל כל הזמן יש תוספות תקציב שהממשלה הזאת מביאה לנו.

חמד עמאר: אני רוצה להגיד לך, ואני רוצה לפנות כאן לכל בני העדה הדרוזית, לראשי הרשויות מהעדה הדרוזית, לראשי הרשויות מהעדה הדרוזית שחתמו על הסכם עם ראש הממשלה אחרי שיצאו למאבק קשה; הייתי חלק מהמאבק וליוויתי את המאבק מהיום הראשון: ראש הממשלה יכול לאשר לכם תקציב ולהביא לכם תקציב על חשבון תוכנית החומש, כי תוכנית החומש שלכם הסתיימה בסוף 2019.

חמד עמאר: אתם בעצם מאבדים את כל שנת 2020, בלי תקציב, בלי תקציב מאושר, בלי תוכנית חומש.

חמד עמאר: תוכנית החומש – חתמתם איתו, עם ראש הממשלה, שהיא לא תרד מתוכנית החומש הקודמת, והיא הייתה צריכה להיות כל שנה מעל 450 מיליון שקל.

חמד עמאר: כמה כסף אישר לכם ראש הממשלה מהתחלת השנה עד עכשיו?

חמד עמאר: אפילו בתקציב של 11 מיליארד שקל – 50 מיליון שקל.

חמד עמאר: זה 10% ממה שאתם צריכים לקבל השנה, ואתם לא תקבלו יותר.

חמד עמאר: לא תקבלו יותר, כי ראש הממשלה לא מעוניין להעביר לכם יותר.

חמד עמאר: אני אומר לכם כאן, ממשלה כושלת, ממשלה של שלוף, הגיע הזמן שתלך הביתה.

מנסור עבאס: תודה לחבר הכנסת חמד עמאר.

מנסור עבאס: הדובר הבא – חבר הכנסת אביגדור ליברמן.

מנסור עבאס: ארבע דקות.

אביגדור ליברמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רק מסתכל על המסך הזה, שכתוב בו "הצעת חוק-יסוד: משק המדינה", ואני גם נזכר בריאיון שקראתי לפני שבועיים עם נגיד בנק ישראל אמיר ירון, כלכלן שהובא על ידי ראש הממשלה מניו יורק כמקצוען כדי לתת דחיפה למשק הישראלי.

אביגדור ליברמן: בריאיון הזה הוא אומר: היעדר תקציב לשנת 2021 מהווה גורם סיכון עבור כלכלת ישראל.

אביגדור ליברמן: הוא גם הוסיף שחברות הרייטינג, חברות הדירוג הבין-לאומיות, עוקבות בתשומת לב אחרי הנעשה בממשלת ישראל.

אביגדור ליברמן: ולא רק הוא.

אביגדור ליברמן: מי שראה, היום יצא אחד העיתונים החשובים בתחום הכלכלי, אקונומיסט, בלונדון, שגם כותב על השלומיאליות – איך מתנהל פה דיון כלכלי שכולו מושפע מאינטרסים קואליציוניים ופוליטיים.

אביגדור ליברמן: כבר בכל העולם יודעים איך אנחנו מנהלים.

אביגדור ליברמן: אבל מה מדברים איתנו בכלל על תקציב 2021?

אביגדור ליברמן: אין תקציב 2020.

אביגדור ליברמן: אנחנו בסוף שנת 2020, כשהקו האחרון, התאריך האחרון הוא 23 בדצמבר 2020.

אביגדור ליברמן: קרי, שבוע ימים לפני תום השנה אמורים לאשר את התקציב.

אביגדור ליברמן: אבל למה לא מאשרים אותו, אדוני היושב-ראש, אתה יודע למה לא מאשרים את התקציב?

אביגדור ליברמן: כי ראש הממשלה משמר לעצמו אופציה לפרק את הממשלה, לפרק את הקואליציה, על נושא התקציב.

אביגדור ליברמן: זאת הסיבה היחידה שהוא יכול לפרק את הקואליציה בלי להעביר את הראשות לראש הממשלה הרזרבי בני גנץ.

אביגדור ליברמן: לכן לא יהיה תקציב.

אביגדור ליברמן: נתניהו ימשוך עד הרגע האחרון, יעשה את כל השיקולים הקואליציוניים והפוליטיים.

אביגדור ליברמן: הוא לא יעשה את השיקול של המובטלים, של העצמאים הקטנים.

אביגדור ליברמן: הוא לא יעשה את השיקול הזה.

אביגדור ליברמן: הדבר היחיד שיעניין אותו – איך הוא משמר את הקואליציה, איך הוא משמר את השלטון.

אביגדור ליברמן: זה לא מקרה שאין פה אף נציג כחול לבן.

אביגדור ליברמן: הם יודעים, הביזיון שהם גרמו לכל נבחרי הציבור פוגע בכולם.

אביגדור ליברמן: כל נבחרי הציבור משלמים מחיר על הדבר שקרה בקואליציה הזאת – הפרה של כל ההתחייבויות של גורם חשוב, פוליטי, שהיה כאילו תקווה גדולה, שרימה את הבוחרים שלו.

אביגדור ליברמן: אבל אנחנו יודעים את האמת, אין תקציב בגלל שיקולים פוליטיים צרים, וזה לא רק שאין תקציב.

אביגדור ליברמן: אין חשב כללי, אין ראש אגף תקציבים, אין ועדת שרים לחקיקה.

אביגדור ליברמן: ככה מנהלים את משק המדינה?

אביגדור ליברמן: יתרה מזו, ראש הממשלה בעצמו, אין לו שום בעיה.

אביגדור ליברמן: הוא נוסע לוושינגטון והוא מזמין לעצמו מטוס בנפרד מכל הפמליה.

אביגדור ליברמן: רק בגלל הביקורת הציבורית, רק בגלל מה שקרה בתקשורת, הוא הואיל בטובו וביטל את אותה הזמנה למטוס פרטי.

אביגדור ליברמן: ככה מנהלים את משק המדינה?

אביגדור ליברמן: אנחנו מופתעים שיש כל כך הרבה פשיטות רגל?

אביגדור ליברמן: מי שבאמת משווה, פשיטות הרגל קפצו ב-50% בהשוואה לשנה קודמת.

אביגדור ליברמן: אנחנו מופתעים שיש כל כך הרבה מובטלים?

אביגדור ליברמן: אבל מה, אחריות אף אחד לא לוקח.

אביגדור ליברמן: ראש הממשלה יודע להאשים את האופוזיציה, את ועדת הקורונה, אותי, את התקשורת – רק הוא לא נושא בשום אחריות.

אביגדור ליברמן: הכול קורה מעצמו, או בגלל האחרים.

אביגדור ליברמן: לו אין שום תרומה, שום אחריות.

אביגדור ליברמן: ולכן, אדוני ראש הממשלה, בשם אותם מובטלים ואותם עצמאים ובשם משק המדינה, תעשה לנו טובה, תשחרר אותנו, הגיע הזמן שתסיים.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אביגדור ליברמן.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת ניצן הורוביץ, בבקשה.

ניצן הורוביץ: תודה, אדוני.

מנסור עבאס: שבע דקות.

ניצן הורוביץ: חברי הכנסת, במשך כל היום הזה אני שומע את אנשי כחול לבן, כולל שרים, שמסבירים – אפילו בתקשורת, בפומבי, בגלוי – כמה קשה להם עם החוק הזה על ההפגנות, וכמה קשה להם עם ההתנהלות של הממשלה, וכמה בעצם הממשלה דפוקה וגרועה.

ניצן הורוביץ: אפילו הייתה שרה מכחול לבן שאמרה שזאת הממשלה הכי גרועה שהייתה פה אי פעם, שרה בתוך הממשלה, מירב כהן, אמרה דברים ביושר.

ניצן הורוביץ: למעשה לא שמעתי – לא רק מכחול לבן ומהעבודה; לא שמעתי אפילו שר אחד, חבר אחד בממשלה, שיגיד שהדברים מתנהלים כמו שצריך; התקציב, המשק מתנהל כמו שצריך; ההחלטות מתקבלות כמו שצריך.

ניצן הורוביץ: לא, אין אפילו אחד שאומר את זה מתוך הממשלה.

ניצן הורוביץ: אז אנשים שבצד של נתניהו, שקשורים אליו, תלויים בו, מפחדים ממנו, קשרו את גורלם בגורלו, ניחא.

ניצן הורוביץ: אבל האנשים שבצד השני, אפילו אנשים שאנחנו בשמאל המלצנו עליהם שיקימו ממשלה, כמו בני גנץ ואנשי כחול לבן – אני תוהה אם היום האנשים האלה כל כך סובלים מזה שהם צריכים לבוא ולהצביע פה בעד חוקים שהם לא מסכימים איתם, למשל החוק הזה על ההפגנות.

ניצן הורוביץ: מה יקרה, אני שואל את הכנסת, מה יקרה אם אנשי כחול לבן יבואו לפה ולא יצביעו כמו שנתניהו רוצה שהם יצביעו?

ניצן הורוביץ: פשוט יגידו לו לא.

ניצן הורוביץ: מה יקרה, הוא יעניש אותם, הוא ירביץ להם, הוא יעמיד אותם בפינה?

ניצן הורוביץ: מה יקרה?

ניצן הורוביץ: אז הם אומרים: אבל אז הממשלה תתפרק.

ניצן הורוביץ: למה, עכשיו הממשלה מתפקדת?

ניצן הורוביץ: לדבר הזה שנמצא פה באיזה בניין בקריית הממשלה אפשר לקרוא בכלל ממשלה?

ניצן הורוביץ: הדבר הזה בכלל פועל?

ניצן הורוביץ: יגידו: טוב, אבל הכלכלה תלויה בנו, תהיה פה התמוטטות, לא יהיה תקציב.

ניצן הורוביץ: ממילא אין תקציב.

ניצן הורוביץ: כבר שנתיים אין תקציב.

ניצן הורוביץ: מה שאנחנו מעבירים פה זה טלאי על טלאי על טלאי.

ניצן הורוביץ: אין שום תכנון, אין שום ניהול.

ניצן הורוביץ: לשם מה ובשם מה אנשי כחול לבן דבקים בשיתוף הפעולה הזה ובהגנה הזו על נתניהו?

ניצן הורוביץ: הרי הם בעצמם אומרים – שמעתי למשל את שר המשפטים, שאני מכבד, אבי ניסנקורן, שמסביר עד כמה האובססיה הזו של נתניהו בעניין ההפגנות היא מנותקת מהמציאות של הקורונה.

ניצן הורוביץ: לא קורונה ולא נעליים, הוא פשוט לא רוצה את ההפגנות נגדו.

ניצן הורוביץ: אני שואל, אם אנשי כחול לבן בעצמם הם אלה שמסבירים את זה, מדוע הם תומכים בחוקים האלה?

ניצן הורוביץ: מה נתניהו כבר יעשה, יפטר אותם?

ניצן הורוביץ: הוא לא יכול לפטר אותם.

ניצן הורוביץ: הוא יפרק את הממשלה הזאת?

ניצן הורוביץ: אז בני גנץ יהיה ראש ממשלה חליפי.

ניצן הורוביץ: מה כבר יקרה, הממשלה לא תקבל החלטות?

ניצן הורוביץ: גם ככה היא לא מקבלת החלטות.

ניצן הורוביץ: עד לפני כמה ימים, אדוני היושב-ראש, הממשלה אפילו לא התכנסה.

ניצן הורוביץ: הם לא קיימו ישיבה.

ניצן הורוביץ: הם לא יכלו לדבר בכלל אחד עם השני.

ניצן הורוביץ: מה אתם מצילים את נתניהו ומספקים את הגחמות שלו פעם אחר פעם אחר פעם?

ניצן הורוביץ: מילא הוא היה גומל לכם בנדיבות, מתייחס אליכם יפה, נותן לכם כל מיני דברים.

ניצן הורוביץ: כלום.

ניצן הורוביץ: הוא יורק עליכם, דורך עליכם, מאשים אתכם בכל דבר, כולל בקורונה.

ניצן הורוביץ: ואתם, במקום להגיד: די, מספיק, ממילא הממשלה הזאת זה לא מה שרצינו, זו לא ממשלת חירום, זו לא ממשלת קורונה, זאת ממשלת פח אשפה – במקום להגיד את זה אתם עוד פעם באים לפה שבוע אחר שבוע ומכשירים את העניין.

ניצן הורוביץ: עכשיו אני אומר, יש פה מידה בסיסית של יושר אינטלקטואלי.

ניצן הורוביץ: אתה מצפה מסיעה שמחזיקה בתפקידים בכירים בממשלה לאיזשהו רציונל, שיבואו ויגידו מה טוב, במה הם מועילים בעצם הישיבה שלהם בממשלה.

ניצן הורוביץ: אני שמעתי – הם אמרו: בלמנו את הסיפוח, בדיעבד.

ניצן הורוביץ: איזה בלמנו?

ניצן הורוביץ: בהסכם הקואליציוני שהם חתמו עם נתניהו הם כתבו שתחילת הסיפוח ב-1 ביולי.

ניצן הורוביץ: לא הם בלמו ולא היה להם קשר לעניין הזה.

ניצן הורוביץ: אין להם שום השפעה על התהליכים.

ניצן הורוביץ: הם מכשירים ונותנים לגיטימציה לנאשם בפלילים שרק מחפש להתחמק מבית המשפט.

ניצן הורוביץ: הם מבזים את עצמם, מבזים את הכנסת ומבזים את החברה הישראלית.

ניצן הורוביץ: החוק שיגיע לפה עוד מעט הוא חוק שלא קיים בשום מדינה.

ניצן הורוביץ: בכל העולם יש קורונה, בשום מדינה דמוקרטית לא הגבילו את ההפגנות, רק במדינת ישראל.

ניצן הורוביץ: מדוע?

ניצן הורוביץ: כי ראש הממשלה לא רוצה שיפגינו נגדו.

ניצן הורוביץ: כחול לבן – קשה להם עם זה.

ניצן הורוביץ: שמעתי שהייתה להם הערב ישיבת סיעה מאוד כואבת.

ניצן הורוביץ: השרים, חברי הכנסת של כחול לבן, הסבירו כמה קשה להם עם העניין.

ניצן הורוביץ: קשה, והם יבואו הנה ויתמכו בחוק הזה כמו טטלאך, כמו בובות.

ניצן הורוביץ: ניחא, אני אומר את זה שוב, אילו היה להם איזשהו הישג להציג, אולי היו בולמים תהליכים.

ניצן הורוביץ: איזה תהליכים?

ניצן הורוביץ: קראתי היום, בנו של ראש הממשלה כתב: מנדלבליט זה כמו איראן.

ניצן הורוביץ: איראן מאיימת עלינו מבחוץ ומנדלבליט מאיים להשמיד אותנו מפנים.

ניצן הורוביץ: את זה כתב הבן של ראש הממשלה, שיושב איתו בבית.

ניצן הורוביץ: אז אילו תהליכים בדיוק כחול לבן בולמים?

ניצן הורוביץ: הגיע הזמן שכחול לבן יעשו סוף-סוף את הדבר הנכון, יצביעו לפי צו מצפונם, ואם צריך – שיעזבו את הממשלה הרעה הזאת.

ניצן הורוביץ: ממילא היא לא מתפקדת ואין להם בה שום השפעה.

ניצן הורוביץ: ונוכל לצאת לדרך חדשה.

ניצן הורוביץ: אני מדגיש לסיום, אדוני היושב-ראש: לולא הגזענות, לולא האובססיה שלהם לא לעשות שותפות איתכם, הייתה יכולה להיות כאן כבר ממשלה אחרת לחלוטין.

ניצן הורוביץ: זאת הסיבה היחידה.

ניצן הורוביץ: לא רצו ממשלה עם ערבים.

ניצן הורוביץ: נכון, זה לא רק גנץ, יש עוד כמה צדיקים שם.

ניצן הורוביץ: בגלל זה קיבלנו את הממשלה הרעה הזאת, שנותנת בסך הכול מטרייה לנאשם בעבירות חמורות.

ניצן הורוביץ: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

מנסור עבאס: תעלה ותבוא חברת הכנסת מרב מיכאלי.

מנסור עבאס: לרשותך שלוש דקות.

מרב מיכאלי: תודה, אדוני.

מרב מיכאלי: תגידו לי, רק תגידו לי, על מה לכל הרוחות אתם מוציאים את הכסף?

מרב מיכאלי: אתם תקבלו כאן עכשיו אישור להוציא עוד 2.5 מיליארד שקל, אחרי שאישרו לכם 11 מיליארד, אחרי שאישרו לכם 8 מיליארד.

מרב מיכאלי: כל הכסף הזה, למה הוא הולך בדיוק?

מרב מיכאלי: משום שהיום התברר שאתם מקצצים בסובסידיות של מעונות היום לפעוטות ולילדות וילדים.

מרב מיכאלי: אתם מפטרים, גורמים לפיטורים של ההורים שלהם, משלמים להם בקושי חל"ת, מעט מדי דמי אבטלה, ואז מקצצים להם בסובסידיות למעונות של הילדות והילדים והפעוטות שלהם.

מרב מיכאלי: 70% מהמפוטרות והמפוטרים הם נשים, ואתם הולכים ומקצצים בסובסידיה של המעונות של הילדות והילדים שלהם?

מרב מיכאלי: אז על מה אתם מוציאים את כל הכסף הזה שמאשרים לכם כאן כל הזמן?

מרב מיכאלי: הרי את כוח האדם במערכת הבריאות, בקופות החולים, בבתי החולים, לטפל בכל המוני החולות והחולים בקורונה – לא הגדלתם.

מרב מיכאלי: אין תוספת משמעותית מספיקה של כוח אדם במערכת הבריאות.

מרב מיכאלי: אתם משאירים את כוח האדם המקצועי המדהים הזה לבד, קורס תחת הכמויות האדירות של התחלואה, שאתם גרמתם לה.

מרב מיכאלי: אז על מה לכל הרוחות אתם מוציאים את הכסף הזה?

מרב מיכאלי: עצמאיות שיצאו לחופשת לידה בשנה שעברה לא זכאיות לקבל את המענק המהולל שלכם בגלל שלא הייתה להן הכנסה, כי הן היו בחופשת לידה, אז הן לא זכאיות למענק הזה.

מרב מיכאלי: 10,000 נשים לפחות שילדו ילדות וילדים במדינת ישראל, וכל חטאן שהן עצמאיות, לא תקבלנה מענק.

מרב מיכאלי: אז על מה אתם מוציאים את כל הכסף הזה, לאן הוא הולך?

מרב מיכאלי: הכשרות מקצועיות – לא עושים.

מרב מיכאלי: כבר יותר מחצי שנה משבר קורונה, אנשים ונשים מאבדים ומאבדות את עבודתם.

מרב מיכאלי: הכשרות מקצועיות – אין.

מרב מיכאלי: אז על מה אתם מוציאים את כל הכסף הזה?

מרב מיכאלי: 80% מהעסקים לא קיבלו את כל המענק שאתם אמרתם שיקבלו.

מרב מיכאלי: אתם אמרתם שמגיע, קיבלתם בשביל זה עוד פעם ועוד פעם אישור להוציא כסף.

מרב מיכאלי: אז מה עשיתם עם כל הכסף הזה?

מרב מיכאלי: למי אתם נותנים אותו?

מרב מיכאלי: אתם דוחפות ודוחפים את האזרחיות והאזרחים בישראל לקצה.

מרב מיכאלי: אתם לא משאירים להם שום מוצא.

מרב מיכאלי: ומה הדבר שאתם באים ועושים?

מרב מיכאלי: אוסרים עליהם להפגין נגד המחדלים המחפירים שלכם.

מרב מיכאלי: אבל על זה אנחנו נדבר בסיבוב הבא.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת מרב מיכאלי.

מנסור עבאס: תעלה ותבוא חברת הכנסת היבה יזבק.

מנסור עבאס: ארבע דקות.

היבה יזבק: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אם יש משהו בטוח, ודאי, בכל האי-ודאות המתנהלת כאן, זה שאין אלמנט הפתעה בכישלון הבוער של הממשלה בניהול משבר הקורונה.

היבה יזבק: אין ממה להיות מופתעים כאן.

היבה יזבק: וזו הפתעה אולי לחלק, אבל איך אפשר להיות מופתעים מזה שממשלה שמנוהלת ומתנהלת סביב ביטחוניזם וסביב מימון התנחלויות ומימון כיבוש, וכל המערכת, והמנטליות הכלכלית, הכספית, החברתית, המדינית שלה, מנוהלות סביב אלמנט אחד ויחיד שקוראים לו ביטחון וביטחוניזם?

היבה יזבק: איך היא תוכל לבוא עכשיו ולנהל משבר בריאותי, משבר חברתי?

היבה יזבק: איך?

היבה יזבק: אין לה כלים.

היבה יזבק: היא לא יודעת מה זה.

היבה יזבק: היא לא יודעת מה זה.

היבה יזבק: היא רק יודעת לדכא; רק יודעת להתעסק בענייני ביטחון, בדיכוי, בלבנות עוד התנחלויות.

היבה יזבק: זה מה שהיא יודעת לעשות.

היבה יזבק: אבל בריאות?

היבה יזבק: חברה?

היבה יזבק: מה פתאום?

היבה יזבק: מה פתאום?

היבה יזבק: אבל הינה, יש עוד הישג מאוד גדול לממשלה הנוכחית: מדינת ישראל היא number one, מספר אחת, היא במקום הראשון בתחלואה למיליון אזרחים, יותר מהרבה ממדינות העולם האירופיות וארה"ב; היא יותר מצרפת ומאיטליה ומבריטניה ומארה"ב ומדרום קוריאה ומאוסטריה.

היבה יזבק: המדינה הזו, יש בה שיעור מתים וחולים יותר משאר המדינות שהזכרתי לכל מיליון אזרח.

היבה יזבק: אז הינה, הישג או לא הישג?

היבה יזבק: לצערנו, האזרחים משלמים את המחיר של התנהלות שמקבעת כלים שרק יודעים להתעסק עם ביטחון במדינה הזו.

היבה יזבק: ובעת המשבר הרציני והאמיתי האזרחים נשארים ללא גב, גם ללא גב כלכלי וללא גב בריאותי, וללא תוכנית יציאה, ובאי-ודאות, ומשלמים את המחיר המתמשך.

היבה יזבק: לכן אין שום דבר מפתיע בהתנהלות של הממשלה במשבר הזה, בהתנהלות הכושלת, כמובן.

היבה יזבק: אחד הנתונים האחרונים שקיבלנו זה שמספר הפניות למרפאות הציבוריות לבריאות הנפש עלה בכ-40%.

היבה יזבק: זה סממן מובהק לתוצאות ההרסניות והקשות שיש לסגרים, למתחים ולקשיים הכלכליים שעובר הציבור.

היבה יזבק: אז הינה אנחנו נכנסנו לעוד סגר, לעוד גל שני, ללא תוכנית יציאה, באי-ודאות.

היבה יזבק: סגר זה לא פתרון קסם אם הוא לא מגובה בהתנהלות ממשלתית נכונה ונאותה וישרה גם, מול הציבור ומול כל האוכלוסיות החברתיות.

היבה יזבק: סגר שאין בו תוכנית לחזק את האזרחים מול מגפה שבעיקר מתנהלת סביב פרסונה וסביב אינטרסים אישיים, פוליטיים ומדיניים, של ראש הממשלה ושל הממשלה עצמה.

היבה יזבק: ובסוף הרווחה והבריאות של הציבור היא זו שנמצאת במבחן.

היבה יזבק: והממשלה הזו היא האחראית לכל העלייה המחפירה בתחלואה ובשיעורי התחלואה.

מנסור עבאס: תודה.

היבה יזבק: אז מבחינתנו, ברור לנו שעל חוק כזה אנחנו לא מצביעים.

היבה יזבק: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת היבה יזבק.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

מנסור עבאס: אחריו – חבר הכנסת יעקב ליצמן.

יעקב ליצמן: צריך לתקן את זה, אדוני.

יעקב ליצמן: כתבו שאני שר – – – ברשימת הדוברים כתוב השר – – –

מנסור עבאס: אה, כן?

מנסור עבאס: הם כנראה מצפים לחזרתך.

יעקב ליצמן: לא, לא.

יעקב ליצמן: שר לא.

ישראל אייכלר: יש להם רוח הקודש.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, עם ישראל התפלל ביום הכיפורים "אבינו מלכנו מנע מגפה מנחלתך".

ישראל אייכלר: אי-אפשר לבוא בטענות לבני אדם, בשר ודם, בכל העולם, שנקלעו למצב שהם לא יכלו לתכנן ולא ידעו ולא יודעים אותו ואין להם תרופה.

ישראל אייכלר: זה הרי ממש משמיים.

ישראל אייכלר: גם מי יחיה ומי ימות, אצל מי זה יעבור בקלות ואצל מי זה עובר בקושי, בכול צריכים תפילות לקדוש ברוך הוא שיציל וירפא את כל החולים.

ישראל אייכלר: אבל כשמחלה הופכת לפוליטיקה, הפוליטיקה הופכת למחלה.

ישראל אייכלר: למה לא יכולה הממשלה לבוא לעם ולומר אמת?

ישראל אייכלר: אין לנו תרופה, מקווים שתהיה תרופה בעוד חצי שנה, שנה, חיסון, מי ייתן כמה שיותר מהר.

ישראל אייכלר: צריך להתפלל לקדוש ברוך הוא שיסיר מאיתנו את המגפה.

מנסור עבאס: אמן.

ישראל אייכלר: אבל חייבים לומר: לא, אנחנו ננצח את הקורונה.

ישראל אייכלר: מי אתם?

ישראל אייכלר: אתם הרי יודעים שאתם לא יודעים.

ישראל אייכלר: אתם הרי מודים שהוא חמקמק ואתם לא מסתדרים.

ישראל אייכלר: אז אין לי טענות שאתם לא יודעים, אתם בשר ודם.

ישראל אייכלר: אבל מה הגאות הזאת להגיד: אנחנו נעשה עצות, סגרים.

ישראל אייכלר: אוה, סגר.

ישראל אייכלר: סגר אינו תרופה, אתם יודעים את זה, אבל צריך להראות לציבור שעושים משהו.

ישראל אייכלר: ריחוק חברתי – נכון, ריחוק זה תמיד טוב, גם בחיידקים רגילים.

ישראל אייכלר: כבר אלפי שנים יודעים שאדם אחד מדביק את השני.

ישראל אייכלר: אבל הזעקה הגדולה קמה על זה שבמדינת ישראל יש סכנה לדמוקרטיה – ההפגנות.

ישראל אייכלר: בסדר.

ישראל אייכלר: אבל מדינה יהודית – מי יזעק על זה שמדינה יהודית לא תכננה כאשר היא ראתה כבר בחודש אוגוסט ואפילו ביולי שיש עלייה והמספרים מכפילים את עצמם, ויכלו בהחלט לעשות את הסגר – בשביל זה לקחו פרויקטור, לעשות מייד סגר כדי להפסיק כשהיינו ב-400 או ב-1,000 איש?

ישראל אייכלר: למה חיכו בלי שום התחשבות לחודש תשרי, לחודש החגים?

ישראל אייכלר: לסגור בתי כנסת זה שום דבר.

ישראל אייכלר: הפגנות זה נורא ואיום, אבל זכות התפילה?

ישראל אייכלר: הזכות להתפרנס בחגים – הרי יש אנשים שכל העסקים שלהם הם בתקופת החגים.

ישראל אייכלר: ולא תגידו שאת זה הם לא ידעו.

ישראל אייכלר: הם לא ידעו מה המגפה, הם לא יודעים מה התרופה, אבל ידעו – ברגע שגמזו נכנס, הוא ידע שיש עלייה מתמדת יותר ויותר ויותר.

ישראל אייכלר: אפשר היה אז להחליט על סגר כללי, אם סגר עוזר, אני גם בזה עוד לא – נראה בסוף, בעזרת השם.

ישראל אייכלר: הלוואי שזה יעזור.

ישראל אייכלר: אז מדינה יהודית לא מחשבת – ההפך, הם חישבו שהכי קל זה לסגור את בתי הכנסת בראש השנה ויום הכיפורים וחג הסוכות, להשבית את השמחה לעם ישראל.

ישראל אייכלר: זאת מדינה יהודית?

ישראל אייכלר: צועקים פה ברחוב שזאת לא מדינה, ואף אחד לא זועק שככה לא נוהגת מדינה יהודית.

ישראל אייכלר: ולכן, בשם העם היהודי, בשם היהדות ובשם הדת היהודית, אני שואל: מה שכן ידעתם, למה לא עשיתם?

ישראל אייכלר: למה הכנסתם את עם ישראל בדיוק בתקופת החגים לתקופה כזאת?

ישראל אייכלר: על זה אפשר לבוא בטענות.

ישראל אייכלר: כל השאר לא בידיכם, ולפחות תודו, תגידו לעם ישראל מילה: אנא התפללו לה' אלוקי ישראל, הקדוש ברוך הוא, בורא עולם ומנהיגו, שיסיר מאיתנו, מכל העולם וכל עם ישראל, את המגפה הנוראה הזאת.

ישראל אייכלר: אמן כן יהי רצון.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ישראל אייכלר.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת יעקב ליצמן.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

יעקב ליצמן: תודה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בימים אלו כלי התקשורת תוקפים את החרדים על שהעזו להתפלל בבתי כנסת ביום כיפור.

יעקב ליצמן: ולא רק על זה.

יעקב ליצמן: גם מקומות שקיבלו אישור, וקיבלו אישור דרך הקפסולות, יש ישיבות ובתי כנסת שבהם אנשים היו שלושה שבועות, ארבעה שבועות, בקפסולות, והכול לפני הנוהל של משרד הבריאות, תוקפים גם אותם כאילו לא שמרו.

יעקב ליצמן: ועושים את זה, ככלל, על כל החרדים ביחד.

יעקב ליצמן: אז אף שאנחנו למוחרת יום הכיפורים, הם צריכים לחזור בתשובה.

יעקב ליצמן: הם צריכים לחזור ולהגיד שהם פשוט לא ידעו ולא הבינו.

יעקב ליצמן: לדעתי כן ידעו, אבל פה אני רוצה להיות סנגור ולהגיד להם שלא הבינו מה שקרה כאן.

יעקב ליצמן: שמעתי היום שיש תורים גדולים בבדיקות.

יעקב ליצמן: תורים גדולים.

יעקב ליצמן: במקום להשקיע הרבה כסף – ועכשיו מאשרים תקציב – היה צריך לבוא לקופות החולים ולנסות להגיד: רבותיי, בואו ניקח עכשיו שבועיים, נפתח את כל קופות החולים גם בלילה, 24 שעות, וכל מי שרוצה, שייבדק מייד.

יעקב ליצמן: זה יוריד את התור.

יעקב ליצמן: לא רק שהתורים ירדו – אגב, צריך גם לזרז את התשובות, אבל מעבר לכך, לא משנות כרגע התשובות.

יעקב ליצמן: המון אנשים עמדו היום בתורים, תורים גדולים בכל הערים, וצריך לתת פתרון לזה.

יעקב ליצמן: זה שסוגרים ב-19:00 בקופות החולים, זה לא נכון לעשות.

יעקב ליצמן: אני מציע לקרוא לשר הבריאות, שיבדוק עם כל קופות החולים כדי שהן יוכלו לעבוד עכשיו, כמבצע, כמה שבועות, 24 שעות.

יעקב ליצמן: הדבר האחרון שאני רוצה להעיר נוגע לחגים.

יעקב ליצמן: אני צעקתי מהרגע הראשון שהכוונה של הפרויקטור היא לסגור בראש השנה, ביום כיפורים ובסוכות.

יעקב ליצמן: לצערי, צדקתי.

יעקב ליצמן: זה לא דבר שנהיה לבד, זה דבר שהיה מתוכנן כל הזמן.

יעקב ליצמן: אז מי ייתן את הדין על כך שבתחילת אלול, אוגוסט, היו 2,000 מאומתים, אולי פחות, ועכשיו זה 8,000, ולך תדע כמה יהיו מחר, לא יודע, אין לי מושג.

יעקב ליצמן: ולכן, אני חושב שמישהו שצריך לתת את הדין על זה, מה קרה ולמה לא עשו את הסגר הזה בתחילת אוגוסט, בתחילת אלול, וחיכו עם זה עד עכשיו.

יעקב ליצמן: אני מאחל לכולם, קודם כול, שכולם יהיו בריאים ושתהיה שנה טובה.

יעקב ליצמן: תודה.

מנסור עבאס: תודה, אדוני חבר הכנסת יעקב ליצמן.

מנסור עבאס: יסכם את הדיון חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: רבותיי, כשהתחיל הדיון בוועדת הכנסת על חלוקת הזמן, לא הצלחתי להבין.

יצחק פינדרוס: דיברו כל הזמן על הנושא של ההפגנות – ואני רואה שכל האופוזיציה, לפחות חלקה הגדול, כשעלתה לפה דיברה עוד פעם על הנושא של ההפגנות, לא דיברו על החוק הזה.

יצחק פינדרוס: אז שמישהו אולי יסביר לי מה הם הולכים לעשות בארבע השעות הקרובות, כשכבר דיברו על ההפגנות, חזרו על עצמם, יחזרו על עצמם, ודיברו על דמוקרטיה.

יצחק פינדרוס: היום אנחנו יום אחרי יום כיפור ואחרי עשרת ימי תשובה.

יצחק פינדרוס: אנחנו יודעים שהיום הראשון שבו מתחיל חשבון חדש זה היום.

יצחק פינדרוס: היום זה הזמן שלנו להתאחד, להתאחד מול מערכת שאנחנו מתמודדים מולה; להתמודד ולהתאחד מול אנשים מסכנים – אנשים שהעסקים שלהם קורסים, אנשים שהתוכניות שלהם קורסות, אנשים שרוצים להתחתן ולא יכולים להתחתן, רוצים לנסוע ולא יכולים לנסוע, שמילאו מלאים לעסקים שלהם לקראת החגים והחנויות שלהם סגורות; קניונים שנסגרים.

יצחק פינדרוס: אנשים שסובלים.

יצחק פינדרוס: במקום זה, במה אנחנו עוסקים?

יצחק פינדרוס: בפוליטיקה קטנה.

יצחק פינדרוס: פוליטיקה קטנה, גם לאופוזיציה יש אחריות בעניין הזה.

יצחק פינדרוס: גם.

יצחק פינדרוס: אני מסכים שלא רק, אבל גם לאופוזיציה יש.

יצחק פינדרוס: וכשאנחנו באים ביום כזה, עם חוקים – – –

מנסור עבאס: חברי הכנסת, נא לשמור על השקט.

יצחק פינדרוס: כשאנחנו מגיעים ביום כזה עם חוקים שבאים לנסות – אני לא אומר, לא פתרנו את הכול.

יצחק פינדרוס: יש עוד בעיות בעסקים הגדולים; יש עוד בעיות בעסקים הקטנים; יש עוד בעיות בהוצאות שעוד לא מוכרות, גם בחוק שהעברנו כאן היום בצוהריים; יש עוד דברים שהם לא מספיק טובים.

יצחק פינדרוס: אבל, כפי שאתם רואים, אנחנו מנסים כל הזמן לשפר תוך כדי תנועה.

יצחק פינדרוס: מה אנחנו מצפים מאנשים שנבחרו על ידי ציבור שולחים – עזבו את האישיות שלהם – חוץ מכותרות?

יצחק פינדרוס: לנסות להתאחד מול נגיף, מול אנשים שסובלים באמת, מול חולים שסובלים באמת, מול אנשים שהפרנסה שלהם נפלה.

יצחק פינדרוס: מול הדבר הזה.

יצחק פינדרוס: וכפי שאמרו קודמיי, גם הרב ליצמן וגם הרב אייכלר, אתה פותח היום את כלי התקשורת בשעה 20:00, ומה אתה מגלה?

יצחק פינדרוס: רבע שעה דיון, עוד פעם, על אותם חרדים.

יצחק פינדרוס: דרך אגב, הם התכנסו יום לפני ההפגנה בבלפור, לא יום אחרי.

יצחק פינדרוס: התכנסו יום קודם.

יצחק פינדרוס: עוד פעם קבוצת יהודים שהתכנסה לפי כללי משרד הבריאות, עשתה הכול לפי הכללים, עשתה הכול לפי זה.

יצחק פינדרוס: לא – הם אשמים במחלה.

יצחק פינדרוס: הרי אף אחד לא ציפה מאיתנו להאשים – כשפרץ הגל השני, למי שלא זוכר, הוא פרץ במגזר מסוים.

יצחק פינדרוס: אף אחד לא ניסה להאשים את המגזר הזה שהוא הביא את המחלה.

יצחק פינדרוס: כשהוא פרץ בפעם הראשונה והגיע מהפיראט האדום או מנוסעים לאיטליה – לא בחורי ישיבות שהגיעו מאיטליה – אף אחד לא ניסה להאשים מישהו שהוא הביא את המגפה.

יצחק פינדרוס: אתה פותח היום, ומה אתה מגלה?

יצחק פינדרוס: עוד פעם, יש בעיה במגזר החרדי – התפללו בראש השנה, התפללו ביום כיפור.

יצחק פינדרוס: דרך אגב, עד עכשיו אני עוד לא רואה – במקומות מסוימים, אולי ברמה מסוימת – את ההתפרצות הגדולה של התפילות בראש השנה, אבל עוד פעם אותו דבר.

יצחק פינדרוס: לא ראינו טענות על זה שפתחו את הכלכלה, שזה מה שגרם.

יצחק פינדרוס: כן, הדבר הכי חשוב לנו זה פתיחת הישיבות.

יצחק פינדרוס: מה קרה, אנחנו לא מתביישים בזה.

יצחק פינדרוס: במה אנחנו עם, אם לא בישיבות ובתורה?

יצחק פינדרוס: כי מציון תצא תורה.

יצחק פינדרוס: במה אנחנו עם?

יצחק פינדרוס: דיברנו על זה בעבר.

יצחק פינדרוס: על מה נבחרנו לעם?

יצחק פינדרוס: כבר הספקנו לקרוא את זה בתורה, אם אתה זוכר, את פרשת ניצבים.

יצחק פינדרוס: במה אנחנו עם, אם לא בדבר הזה שנבחרנו על התורה?

יצחק פינדרוס: אז מה, בזה אנחנו נתבייש?

יצחק פינדרוס: אתם יכולים לעשות כתבות כמה שאתם רוצים, אתם יכולים לעשות השמצות כמה שאתם רוצים.

יצחק פינדרוס: בזה אנחנו עם ועל זה אנחנו נעמוד.

יצחק פינדרוס: אבל בואו נשלב ידיים.

יצחק פינדרוס: נשלב ידיים כשאנחנו באים לכאן ויושבת אופוזיציה עם הסתייגויות בלי סוף.

יצחק פינדרוס: על מה?

יצחק פינדרוס: על מה, על זה שבאים לעזור לאזרחים?

יצחק פינדרוס: על זה שבאים לתת מענקים לעסקים, ולא רק מי שנפגע 40% מהמחזור שלהם, גם 25% מהמחזור שלהם?

יצחק פינדרוס: אני מזכיר לכם, החוק עכשיו בא לתת כסף לאותו חוק שהעברנו היום בצוהריים, ושמענו מחברי הכנסת מכל חלקי הבית בחודשים האחרונים: למה צריך לחכות להפסדים של 40%?

יצחק פינדרוס: למה אי-אפשר לרדת ל-25%?

יצחק פינדרוס: אז מישהו במשרד האוצר, בממשלה, שמע את הזעקה הזאת שעלתה מהכנסת, ואכן הביא לכאן היום חוק שתלוי בדיוק בחוק הזה שיעבור עכשיו, חוק משק המדינה, שהוא המקור התקציבי לדבר הזה.

יצחק פינדרוס: על מה אנחנו מדברים?

יצחק פינדרוס: על הדבר הזה לא להתאחד ביום כזה?

יצחק פינדרוס: לא להתאחד במצב כזה של תחלואה?

יצחק פינדרוס: לא להתאחד במצב כזה שהמשק נמצא בו?

יצחק פינדרוס: הרי כל כסף שיוזרם עכשיו למשק ייתן לו טיפת טל להחיות אותו במצב שהוא נמצא בו.

יצחק פינדרוס: פה אנחנו מתכנסים, כולם נמצאים, אבל אנשים בחוץ נמצאים בסגר, אנשים נמצאים בבתים, החנויות שלהם סגורות, העסקים שלהם סגורים, מקום העבודה שלהם פחות בטוח, ההשקעות שלהם פחות בטוחות.

יצחק פינדרוס: אז אנחנו פה, על הדבר האלמנטרי הזה שעוד עשתה הממשלה – הגדילה את הגירעון בעקבות המצב, כמו שעשו כל הממשלות בעולם – על הדבר הזה אנחנו צריכים לא להסכים ולא להגיע להסכמה?

יצחק פינדרוס: אנחנו ניבחן בראי ההיסטוריה, במשבר שלא היה, לא היה מעולם.

יצחק פינדרוס: לא היה מעולם משבר בצורה כזאת.

יצחק פינדרוס: אולי בסדרי גודל אחרים היו, או בסדרי גודל כאלה היו, אבל לא משבר בצורה כזאת – משבר שאף אחד עוד לא יודע איך הוא יסתיים, אף אחד לא יודע מתי הוא יסתיים, אף אחד לא יודע איך הוא יסתיים.

יצחק פינדרוס: הרי כל בן תמותה ובן אנוש שמנבא, בינתיים נבואתו התנפצה.

יצחק פינדרוס: אף אחד הרי לא יודע לאן אנחנו נגיע.

יצחק פינדרוס: אז מה אנחנו דורשים מעצמנו?

יצחק פינדרוס: את המינימום הזה.

יצחק פינדרוס: הרי יסתכלו עלינו – כן, עליכם, חברי האופוזיציה בבית הזה, יסתכלו עליכם מחר בבוקר וישאלו: מה עשיתם?

יצחק פינדרוס: התעסקתם בכמה אנשים יכלו להפגין בבלפור או בקיסריה, כמה כסף ילך לאן.

יצחק פינדרוס: הרי ישבנו בוועדת כספים, לא הייתה הסתייגות אחת עניינית על הנושא הכספי; ההסתייגויות הענייניות שכבר הגיעו, הגיעו על דברים שכבר ניתנו, על דברים שכבר אושרו.

יצחק פינדרוס: אפילו לא היו מעודכנים באותו תקציב שאושר לפני שבוע.

יצחק פינדרוס: על מה נבוא, בראי ההיסטוריה, מה נגיד, מה עשינו בימים כאלה?

יצחק פינדרוס: מה עשינו 10, 11, 12 יום אחרי שנכנס הסגר הקשה הזה, שגם יש עליו מחלוקת כמה הוא צריך להיות קשה, יש עליו מחלוקת כמה הוא יהיה?

יצחק פינדרוס: אבל על הדבר הזה נבוא: במה התעסקנו?

יצחק פינדרוס: במה התעסקנו?

יצחק פינדרוס: במה – האם אנשים מתל אביב יוכלו להפגין בירושלים, או אנשים מתל אביב יפגינו בתל אביב ואנשים מירושלים יפגינו בירושלים?

יצחק פינדרוס: בזה עסקנו שעות על גבי שעות, כמעט עד יום כיפור.

יצחק פינדרוס: הכנסת ישבה עד יום שישי בצוהריים, כולל עיסוק, כמו שאמרתי, בוועדת כספים, שעות.

יצחק פינדרוס: במה עסקו?

יצחק פינדרוס: עוד פעם בבעיות האלה, הצדדיות.

יצחק פינדרוס: בואו נתעלה על עצמנו, בואו נסתכל על עצמנו על איך יסתכלו עלינו בהיסטוריה, איך התמודדנו בדיוק עם המשבר במקום הזה.

יצחק פינדרוס: אני אומר שוב, לפתוח את כל מהדורות החדשות היום בלילה ולמצוא שוב פרשנים בעיני עצמם, שחוץ מלפגוש אדם חרדי ברחוב ואולי לשתות איתו קפה אין להם מושג איך העולם החרדי מתנהל, איך הוא מתנהג, כמה הקפידו בבתי הכנסת; לא היה בית כנסת אחד שלא הוריד לפחות 75%-70% מהקיבולת שלו.

יצחק פינדרוס: לא היה מקום אחד שאני מכיר – בכל הארץ, ממטולה ועד אילת לא היו אנשים שלא יכלו להסתדר ולמצוא פתרון לתפילה בחוץ ולא עשו את זה, עם כל הוראות החוק שאפשרו להם ביום כיפור ובמתווה נתנו להם להתפלל בתוך בתי הכנסת.

יצחק פינדרוס: לא היה מקום אחד שלא חילק את בית הכנסת לקפסולות בצורה מסודרת ועשה הצללות בחוץ כדי להתפלל.

יצחק פינדרוס: אנשים עשו הכול בשביל הדבר הזה, ובמה אנחנו עוסקים?

יצחק פינדרוס: אל מה אנחנו קמים במוצאי יום כיפור?

יצחק פינדרוס: עוד פעם לאותם מראות הזויים של אנשים שהמצווה הכי חשובה שיכולה להיות להם היא שהם יוכלו לבוא להפגין בבלפור, מצוות הדמוקרטיה.

יצחק פינדרוס: מה לעשות, הנגיף של הקורונה לא מכיר במצווה הזאת.

יצחק פינדרוס: הוא לא היה מודע, הוא כנראה לא היה בהר סיני כשנתנו את המצווה הזאת, הוא לא מודע לזה.

יצחק פינדרוס: את מצוות ההפגנה הזאת, את המצווה הזאת, לתת להם לעשות.

יצחק פינדרוס: מיקי, מה מצבנו?

יצחק פינדרוס: נשארה לנו, אחרי ימי התשובה, ההכנה לחג הסוכות.

יצחק פינדרוס: הימים האלה נקראים בדברי רבותינו ימים שאין בהם חטא בכלל – כנראה לא מספיק הביאו בחשבון שהכנסת יכולה להתכנס בימים כאלה, ימים שאין בהם חטא, כי הראשון לחטא הוא היום הראשון של סוכות.

יצחק פינדרוס: סוכות הוא החג שבו כולנו מתאחדים מתחת הסוכה, מתחת ענני הכבוד, כולנו מתאחדים עם אותם ארבעת המינים – עם הלולב, שהוא המאכל, עם האתרוג, שהוא המאכל והריח, ההדסים, שיש בהם ריח, והערבה שאין בה ריח.

יצחק פינדרוס: בואו כולנו נתאחד בדבר המוסכם הזה של לעזור למסכנים ולחלשים, כמו שכתוב בתורה.

יצחק פינדרוס: כל חג תלוי בדבר הזה, ובעיקר חג הסוכות – כמה אנחנו נעזור למסכנים.

יצחק פינדרוס: נצביע כולנו בעד החוק הזה, כדי שנוכל לבוא לסוכות כשעזרנו לעם ישראל המסכנים.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק פינדרוס.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 6), בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

יריב לוין: מדובר בחוק-יסוד, ולכן אני מדגיש שיש צורך לפחות ב-61 תומכים, גם בקריאה השנייה וגם בקריאה השלישית, כדי שהחוק יתקבל.

יריב לוין: אין כך ביחס להצבעה בעניין ההסתייגויות.

יריב לוין: בנוסף, אני מבקש להקריא את קבוצת חברי הכנסת המסתייגים, שתיקרא להלן קבוצת יש עתיד-תל"ם: חברי הכנסת יאיר לפיד, משה יעלון, מאיר כהן, עפר שלח, אורנה ברביבאי, קארין אלהרר, יואל רזבוזוב, אלעזר שטרן, מיקי לוי, ע'דיר כמאל מריח, רם בן ברק, יואב סגלוביץ', בועז טופורובסקי, אורלי פרומן, אנדרי קוז'ינוב, עידן רול, ויוראי להב הרצנו.

יריב לוין: חבר הכנסת מיקי לוי והשרה עומר ינקלביץ', יש לכם עמדות הצבעה מסודרות, אז אנא, תיגשו אליהן, ואם תהיה איזושהי בעיה בתקינותן, תסמנו לי, בבקשה, אבל בעיקרון אמורה להיות לכם עמדה מסודרת.

יריב לוין: חבר הכנסת פינדרוס כבר הגיע למקומו – אנחנו נמתין שהוא יגיע.

יריב לוין: נמצא.

יריב לוין: אם כך, אנחנו יכולים לעבור להצבעה.

יריב לוין: חבר הכנסת מאיר כהן, כרגיל, ביעילותו ובאדיבותו, העביר לי רשימה של ההסתייגויות שהוא מבקש לקיים עליהן הצבעה, ואם טעיתי במשהו, כרגיל, אנא תקן אותי.

יריב לוין: אנחנו עוברים תחילה להצבעה בקריאה השנייה, הסתייגויות לסעיף 1.

יריב לוין: אני מבין שהסתייגויות 1–8 מוסרות.

יריב לוין: נכון?

יריב לוין: מוסרות.

יריב לוין: לפיכך, אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 9, של קבוצת יש עתיד-תל"ם.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 3 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות (9) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם לסעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 23, נגד – 61, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 10.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 4 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות (10) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם לסעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 23 בעד, 61 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, ההסתייגויות לסעיף 1 הוסרו.

יריב לוין: לפיכך, אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 1.

קריאות: שמית, שמית.

יריב לוין: אני שומע.

יריב לוין: רבותיי, אני שומע, תאמינו לי.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 1.

יריב לוין: לבקשת הממשלה, ההצבעה תהיה הצבעה שמית, ואני תכף אקרא בשמות חברי הכנסת לצורך ההצבעה.

יריב לוין: משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – נגד אלי אבידר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד קארין אלהרר – אינה נוכחת סעיד אלחרומי – נגד זאב אלקין – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – אינו נוכח גבי אשכנזי – בעד יעקב אשר – בעד אוריאל בוסו – בעד דוד ביטן – בעד רם בן ברק – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח אורנה ברביבאי – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יוסף ג'בארין – נגד יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח עוזי דיין – בעד אבי דיכטר – בעד צבי האוזר – בעד ניצן הורוביץ – נגד עמית הלוי – בעד צחי הנגבי – בעד יועז הנדל – בעד שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וונש – בעד מכלוף מיקי זוהר – בעד תמר זנדברג – אינה נוכחת אימאן ח'טיב יאסין – נגד מיקי חיימוביץ' – בעד אליהו חסיד – בעד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – אינו נוכח אחמד טיבי – נגד יוסף טייב – אינו נוכח יעקב טסלר – בעד דסטה גדי יברקן – בעד היבה יזבק – נגד עומר ינקלביץ' – בעד משה יעלון – אינו נוכח אלי כהן – בעד יצחק כהן – בעד מאיר כהן – אינו נוכח מירב כהן – בעד מתן כהנא – אינו נוכח ע'דיר כמאל מריח – אינה נוכחת עופר כסיף – נגד אופיר כץ – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – בעד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – בעד יאיר לפיד – אינו נוכח אוסנת הילה מארק – בעד פטין מולא – בעד מרב מיכאלי – אינה משתתפת בהצבעה יוליה מלינובסקי קונין – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – בעד יעקב מרגי – בעד משולם נהרי – בעד אבי ניסנקורן – בעד בנימין נתניהו – אינו נוכח סונדוס סאלח – נגד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – נגד גדעון סער – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – בעד חמד עמאר – אינו נוכח ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח עודד פורר – אינו נוכח יצחק פינדרוס – בעד טלי פלוסקוב – בעד אורלי פרומן – נגד תהלה פרידמן – בעד עמיר פרץ – בעד רפי פרץ – בעד אורית פרקש הכהן – בעד עינב קאבלה – בעד אנדרי קוז'ינוב – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש –

יריב לוין: בעד אריאל קלנר – בעד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד עידן רול – אינו נוכח יואל רזבוזוב – אינו נוכח יפעת שאשא ביטון – בעד אנטאנס שחאדה – אינו נוכח יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – אינו נוכח הילה שי וזאן – בעד מיכל שיר סגמן – בעד עפר שלח – אינו נוכח איציק שמולי – בעד רם שפע – בעד איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – נגד פנינה תמנו – בעד חברות וחברי הכנסת, אקרא שוב בשמותיהם של חברי הכנסת שטרם הצביעו.

יריב לוין: אלי אבידר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח קארין אלהרר – אינה נוכחת משה ארבל – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה נוכחת תמר זנדברג – אינה נוכחת בועז טופורובסקי – אינו נוכח יוסף טייב – אינו נוכח משה יעלון – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח מתן כהנא – אינו נוכח ע'דיר כמאל מריח – אינה נוכחת חיים כץ – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח יוליה מלינובסקי קונין – אינה נוכחת בנימין נתניהו – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח חמד עמאר – אינו נוכח ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח עודד פורר – אינו נוכח אנדרי קוז'ינוב – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח עידן רול – אינו נוכח יואל רזבוזוב – אינו נוכח אנטאנס שחאדה – אינו נוכח אלעזר שטרן – אינו נוכח עפר שלח – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, האם נמצא במליאה חבר כנסת שטרם הצביע ומבקש להצביע?

יריב לוין: אם כן, תמה ההצבעה.

יריב לוין: יש מישהו שנוכח ומבקש להצביע?

יריב לוין: חבר הכנסת טייב, איך אתה מצביע?

יריב לוין: יוסף טייב – בעד אם כן, תמה ההצבעה.

יריב לוין: נא לסכם את התוצאות.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, בעד – 65, נגד – 20, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שסעיף 1 התקבל בקריאה השנייה כנוסח הוועדה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להסתייגויות לאחר סעיף 1.

יריב לוין: הסתייגות מס' 11 – הצבעה על ההסתייגות.

יריב לוין: הצבעה מס' 5 בעד ההסתייגות – 21 נגד – 60 נמנעים – אין ההסתייגות (11) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: אם כן, בעד – 21, נגד – 60, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אני עובר להסתייגות מס' 12.

יריב לוין: הצבעה על ההסתייגות.

יריב לוין: הצבעה מס' 6 בעד ההסתייגות – 22 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות (12) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 22, נגד – 62.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אני עובר להצבעה על הסתייגות מס' 13.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 7 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות (13) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 23 בעד, 62 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הצבעה על הסתייגות מס' 14.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 8 בעד ההסתייגות – 21 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות (14) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 21, נגד – 62, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להסתייגות מס' 15.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 9 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 63 נמנעים – אין ההסתייגות (15) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 23 בעד, 63 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 16.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 10 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות (16) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 23 בעד, 62 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 17.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 11 בעד ההסתייגות – 22 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות (17) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 22 בעד, 61 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 18.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 12 בעד ההסתייגות – 10 נגד – 60 נמנעים – 1 ההסתייגות (18) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: עשרה בעד, 60 נגד, נמנע אחד.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 19.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 13 בעד ההסתייגות – 20 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות (19) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 20 בעד, 61 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אני עובר להצבעה על הסתייגות מס' 20.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 14 בעד ההסתייגות – 22 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות (20) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 22 בעד, 61 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגויות 21, 22 ו-23 הוסרו.

יריב לוין: לפיכך אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 24.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 15 בעד ההסתייגות – 22 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות (24) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 22 בעד, 61 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: הסתייגות מס' 25 – הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 16 בעד ההסתייגות – 14 נגד – 63 נמנעים – אין ההסתייגות (25) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 14 בעד, 63 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: הסתייגות מס' 26 – הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 17 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות (26) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 23 בעד, 62 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגות מס' 27 – הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 18 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות (27) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 23 בעד, 62 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגות מס' 28 – הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 19 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 63 נמנעים – אין ההסתייגות (28) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 23 בעד, 63 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגות מס' 29 – הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 20 בעד ההסתייגות – 22 נגד – 64 נמנעים – אין ההסתייגות (29) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 22 בעד, 64 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגויות 30, 31, 32 ו-33 הוסרו.

יריב לוין: לפיכך אנחנו עוברים להסתייגות מס' 34 – הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 21 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות (34) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 23 בעד, 62 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגות 35 הוסרה.

יריב לוין: לפיכך אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות 36.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 22 בעד ההסתייגות – 17 נגד – 64 נמנעים – אין ההסתייגות (36) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 17 בעד, 64 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: חבר הכנסת אבו שחאדה, אני אוסיף את קולך בעד ההסתייגות?

סמי אבו שחאדה: – – –

יריב לוין: כן, אז אנא, לבדוק את המסך, אבל בינתיים אני אוסיף את קולך ידנית.

יריב לוין: אתה מבקש בעד?

יריב לוין: זאת אומרת שיחד עם קולו של חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – 18 בעד, 64 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגויות 37–40 הוסרו.

יריב לוין: לפיכך אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 41.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 23 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 64 נמנעים – אין ההסתייגות (41) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 23 בעד, 64 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות 42.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 24 בעד ההסתייגות – 22 נגד – 64 נמנעים – אין ההסתייגות (42) של קבוצת יש עתיד-תל"ם אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 22 בעד, 64 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגויות 44-43 הוסרו.

יריב לוין: לפיכך אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 45.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 25 בעד ההסתייגות – 13 נגד – 64 נמנעים – אין ההסתייגות (45) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 13 בעד, 64 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הצבעה על הסתייגות 46.

יריב לוין: הצבעה מס' 26 בעד ההסתייגות – 11 נגד – 64 נמנעים – אין ההסתייגות (46) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 11, נגד – 64, נמנע אחד.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגות מס' 47 הוסרה, גם הסתייגות 48 הוסרה, 49–53 אף הן הוסרו.

יריב לוין: לפיכך אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 54.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 27 בעד ההסתייגות – 21 נגד – 63 נמנעים – אין ההסתייגות (54) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 21, נגד – 63, אין נמנעים, ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגויות 55–57 הוסרו.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 58.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 28 בעד ההסתייגות – 22 נגד – 64 נמנעים – אין ההסתייגות (58) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 22 בעד, 64 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגות מס' 59 הוסרה, וכך גם הסתייגויות 60–64.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, הוסרו כל ההסתייגויות.

יריב לוין: לפיכך החוק התקבל בקריאה השנייה כנוסח הוועדה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השלישית על הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 6).

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 29 בעד החוק – 66 נגד – 19 נמנעים – אין חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 6) נתקבל.

יריב לוין: 66 בעד, 19 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שהצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 6) התקבלה בקריאה השלישית ונכנסה לספר החוקים.

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים להודעות.

יריב לוין: חברות חברי הכנסת, הינני מתכבד להודיעכם, כי הונח היום על שולחן הכנסת – לוח תיקונים להסתייגויות ולבקשות רשות דיבור להצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשפ"א–2020.

יריב לוין: כמו כן, הינני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מענק עבודה) (תיקון מס' 15 – הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התשפ"א–2020, שהחזירה ועדת הכספים.

יריב לוין: עד כאן ההודעות.

יריב לוין: [מס' מ/1366; דברי הכנסת, חוב' כ"ז, ישיבה 82; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: מכאן אנחנו ממשיכים בסדר-היום ועוברים להצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשפ"א–2020, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

יריב לוין: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה ויציג, אותה יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

יריב לוין: להצעת החוק נקבעו סדרי דיון על ידי ועדת הכנסת.

יריב לוין: לאחר שנשמע את הנמקתה על ידי חבר הכנסת יעקב אשר נעבור לרשימת הדוברים בהתאם להנחיות.

יריב לוין: חבר הכנסת אשר, אתה מוזמן.

יעקב אשר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון מס' 2) התשפ"א–2020.

יעקב אשר: הצעת החוק מסמיכה את הממשלה, בתקופת תוקפה של ההכרזה על מצב חירום בשל נגיף הקורונה, להכריז על מצב חירום בדרגה גבוהה יותר – מצב חירום מיוחד.

יעקב אשר: מצב חירום מסוג זה יוכרז רק במצב של תחלואה חמורה ביותר, שבו הממשלה משתכנעת שאין די בהחלת הגבלות משמעותיות ביותר מכוח חוק הסמכויות ויש צורך לנקוט אמצעים נוספים וחריגים, שאפרט מייד.

יעקב אשר: בהצעת החוק מודגש כי הפעלת אותם אמצעים נוספים וחריגים תיעשה במצב של סגר משמעותי, כשכבר הותקנו תקנות מגבילות מאוד בשורה של תחומים: יש הגבלת יציאה ממקום המגורים, למעט חריגים מסוימים, וזאת ככלל רק לתחום היישוב שבו נמצא מקום מגוריו של אדם, ושם נקבעו מגבלות חמורות על התקהלות – 10 במבנה סגור ו-20 בשטח פתוח; נקבעו תקנות המגבילות בצורה משמעותית את פתיחתם של מקומות העבודה; יש איסור כללי, למעט חריגים מצומצמים, על הפעלת מוסדות חינוך; יש צמצום ניכר בתחבורה ציבורית וכן הגבלות על הנסיעה ברכב פרטי.

יעקב אשר: ההכרזה על מצב חירום מיוחד תהיה למשך שבעה ימים, והממשלה תהיה רשאית להאריכה פעמיים נוספות בשבעה ימים כל פעם.

יעקב אשר: הכנסת תהיה רשאית לבטל הכרזה זו באותו הליך כמו שהיא מבטלת את מצב החירום הרגיל לפי חוק הסמכויות.

יעקב אשר: בכל מקרה, הארכה של מצב חירום מיוחד מעבר ל-21 ימים תהיה חייבת להיות מאושרת בכנסת.

יעקב אשר: כאשר מוכרז מצב חירום מיוחד הממשלה תהיה רשאית להתקין תקנות, שהתוקף שלהן יהיה לשבעה ימים בלבד, והן יובאו בפני ועדת החוקה, כמו תקנות אחרות מכוח חוק הסמכויות.

יעקב אשר: בתקנות ניתן יהיה להגביל יציאתו של אדם להפגנה לאותו מרחק המותר ליציאה ממקום המגורים לפי התקנות – כיום מדובר ב-1,000 מטר.

יעקב אשר: כמו כן, ניתן יהיה לקבוע בהן שההגבלה הכללית על התקהלויות החלה באותה עת תחול גם על מספר המשתתפים בהפגנה, תפילה או טקס דתי.

יעקב אשר: ואולם במהלך הדיונים בוועדה עמדנו על כך שתיכלל בסעיף תוספת הקובעת כי בכל מקרה לא יהיה במגבלות המוטלות על התקהלות לשם תפילה, הפגנה או טקס דתי כדי למנוע לחלוטין פעילויות אלו.

יעקב אשר: כמו כן, במהלך הדיונים חודד בהצעת החוק כי גם במצב שבו מוכרז מצב חירום מיוחד, מותר יהיה לצאת מהבית לשם קבלת טיפול רפואי, לא רק טיפול רפואי חיוני, וכן כי ניתן יהיה לאפשר ביקור של אדם עם מוגבלות המצוי במסגרת חוץ-ביתית אצל משפחתו או אפוטרופוסו.

יעקב אשר: כמו כן, נקבע כי בטיפול קבוצתי במסגרת רווחה ניתן יהיה לחרוג ממגבלות ההתקהלות ולאפשר השתתפות של 15 אנשים בפעילות במבנה גם אם מגבלת ההתקהלות היא של עשרה אנשים.

יעקב אשר: לבסוף אציין כי הצעת החוק כוללת מה שמכונה הכרזה סטטוטורית על מצב חירום מיוחד במובן זה שביום תחילת החוק יראו בחקיקתו אישור של הכנסת לכך שיוכרז מצב חירום מיוחד למשך שבעה ימים.

יעקב אשר: בשל הכרזה סטטוטורית זו פעלנו כדי להבטיח שכל התנאים להכרזה על מצב חירום מיוחד מכוח ההסדר המוצע יעמדו בתוקפם במועד שבו הצעת החוק מאושרת במליאת הכנסת.

יעקב אשר: להצעת החוק הוגשו הסתייגויות רבות ובקשות רשות דיבור.

יעקב אשר: אבקש מחברי הכנסת לדחות את ההסתייגויות ולאשר את הצעת החוק כנוסח הוועדה בקריאה שנייה ושלישית.

יעקב אשר: אדוני היושב-ראש, את הדברים שלי אומר לאחר שאשמע את חבריי, את חלקם לפחות – בסוף הדיון.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: אבקש מהמליאה לאשר את החוק, תודה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לך, חבר הכנסת יעקב אשר, יושב-ראש ועדת החוקה.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו, ברשותכם, נעבור לדיון בהצעת החוק.

מכלוף מיקי זוהר: ראשון הדוברים, למשך עשר דקות תמימות – חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, אדוני, עשר דקות לרשותך.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, החוק הזה – מוטב מלכתחילה שלא היו מגישים אותו ושהממשלה לא הייתה מגישה אותו.

אוסאמה סעדי: מוטב, ועדיין לא מאוחר, לא להכניס את החוק הזה לספר החוקים של מדינת ישראל.

אוסאמה סעדי: אמרתי כבר בהזדמנות הראשונה ואני חוזר עכשיו, לפני הצבעה בקריאה שנייה ושלישית, שמדובר בחוק שדגל שחור מתנוסס מעליו.

אוסאמה סעדי: הוא חוק לא חוקתי, הוא חוק לא מידתי, בניגוד למה שנטען בוועדת חוקה.

אוסאמה סעדי: אנחנו מקיימים דיונים סביב החוק הזה מאז יום חמישי, וביום שישי, וגם היום.

אוסאמה סעדי: אני אומר, כבוד היושב-ראש:

אוסאמה סעדי: החוק הזה – יש לו תכלית אחת, והיא תכלית לא ראויה.

אוסאמה סעדי: התכלית האחת והיחידה היא לא כפי שאתם אומרים, להגביל את ההפגנות, אלא למעשה התכלית היחידה היא למנוע לחלוטין ולאיין את הזכות החוקתית, זכות חוקתית שהיא אחת מהזכויות החוקתיות והבסיסיות של כל אזרח, מזכויות האזרח.

אוסאמה סעדי: אני מודע, וכולנו מודעים, להתפשטות נגיף הקורונה ולמספרים המתפשטים ולגידול המשמעותי בנגיף הקורונה.

אוסאמה סעדי: אבל עוד לא יבש הדיו על חוק הקורונה הגדול – במשך חודשים, חבר הכנסת יעקב אשר, ניהלנו וקיימנו דיונים בוועדת החוקה על חוק הקורונה הגדול.

אוסאמה סעדי: הוא מכיל סעיפים רבים והרבה אמצעים פוגעניים, אבל יש אמצעים שהם פחות פוגעניים ושמידת פגיעתם היא פחותה, ואתם אפילו לא ניסיתם את זה.

אוסאמה סעדי: הבאתם את תוכנית הרמזור – כמה ימים ניהלנו דיונים אינטנסיביים; עוד לא יבש הדיו על תוכנית הרמזור, ואמרתם שזה כבר לא אקטואלי.

אוסאמה סעדי: עברתם לסגר חונק, סגר מהדק, סגר מהודק – אני לא יודע את כל השמות האלה; עוד לא יבש הדיו על תוכנית הסגר וכבר אמרתם שזה לא מספיק, והבאתם את תוכנית הסגר המלא.

אוסאמה סעדי: כל הכוונה הייתה שזה לא יהיה סגר מלא.

אוסאמה סעדי: אנחנו רואים היום מחסומים שמוצבים בכבישים הראשיים וגורמים לפקקים ארוכים מאוד, שעות על גבי שעות ללא תכלית.

אוסאמה סעדי: עוד לא ראיתי, אבל אמרו לי האנשים והאזרחים שנתקעו בפקקים:

אוסאמה סעדי: כאשר שמים את המחסום בכביש מס' 1 ליד אבו גוש, ליד מבשרת, כבוד היושב-ראש, אין שם אפשרות אפילו להחזיר רכב אחורה.

אוסאמה סעדי: כל הרכבים עוברים.

אוסאמה סעדי: לכן, אנחנו ברשימה המשותפת אמרנו שכאשר מדובר בכפות המאזניים, ומצד אחד יש זכות בסיסית, זכות חוקתית של חופש הביטוי, של הזכות להפגין, יש לקחת את הזכות הזאת כפי שהחוק, כפי שהפסיקה – כפי שהיא מוכרת בכל העולם; לקחת את זה ולתת לה את המשקל הראוי.

אוסאמה סעדי: כמובן, אנחנו יודעים שיש קורונה ושיש התפשטות של קורונה, ולכן יש סעיף 7(2) לחוק הקורונה הגדול, שנותן אפשרויות הן למשטרה והן לממשלה להציב ולקבוע תנאים להפגנות גם בתקופת הקורונה.

אוסאמה סעדי: אבל הממשלה הזאת והמשטרה אפילו לא ניסו להשתמש בסעיף 7(2), וישר באו והציעו את החוק הדרקוני, הפוגעני, הלא-מידתי, הבלתי-סביר לחלוטין – למנוע לחלוטין את הזכות להפגין.

אוסאמה סעדי: הרי הטיעון הנגדי הוא שהחוק הזה נותן אפשרות להפגין במרחק של 1,000 מטר מחוץ לבית ושאסור לצאת מהיישוב.

אוסאמה סעדי: זאת אומרת, אנחנו מדברים על הפגנות במרחק של 1,000 מטר מהבית, ו-20 איש במרחב הציבורי.

אוסאמה סעדי: עם כל הכבוד, זאת לא הפגנה, זה בולשיט, זו פארסה.

אוסאמה סעדי: ולכן היה מוטב להגיד: אנחנו רוצים בתקופת הסגר המלא למנוע את ההפגנות.

אוסאמה סעדי: לא להתבייש.

אוסאמה סעדי: אבל אני אומר לכם, כל המטרה של החוק הזה, כבוד היושב-ראש, היא אחת ויחידה: למנוע הפגנות מול בית ראש הממשלה ולמנוע הפגנות נגד מדיניות הממשלה, שנכשלה בכל התחומים.

אוסאמה סעדי: נכון שעכשיו אושר חוק התקציב.

אוסאמה סעדי: כמובן שאנחנו ברשימה המשותפת הצבענו נגדו.

אוסאמה סעדי: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, כאשר יש תוכניות כלכליות חברתיות, אנחנו מצביעים בעד, אבל לממשלה הזאת אין תוכנית לצאת מהמשבר של הקורונה – תוכנית לעסקים הקטנים, תוכנית לעסקים הבינוניים, תוכנית לצעירים.

אוסאמה סעדי: עוד מעט יבוא חוק מס הכנסה שלילי – חבר הכנסת ג'בארין, עוד מעט יש הצעת חוק למס הכנסה שלילי; אחת מההסתייגויות של כל הרשימות, בעיקר של החרדים, היא להוריד את הגיל של האישה, מ-23.

אוסאמה סעדי: אנחנו אמרנו, מבחן הגיל לא צריך להיות, לא בעסקים ולא באבטלה.

אוסאמה סעדי: אני מזכיר לכם שאחת מההסתייגויות העיקריות של הרשימה המשותפת, שחזרה כמעט בכל התוכניות הכלכליות, היא שלא נותנים לא אבטלה ולא תוכנית לעסקים קטנים ולא סיוע לצעירים בני 18 עד 20.

אוסאמה סעדי: אז סוף-סוף העניין הזה הגיע עכשיו גם לנשים מתחת לגיל 23.

אוסאמה סעדי: לכן, בסופו של דבר, כבוד היושב-ראש, אנחנו ברשימה המשותפת מתנגדים באופן התקיף ביותר להצעת החוק הזאת וקוראים לכם לשקול את זה.

אוסאמה סעדי: מוטב דקה אחת קודם ושעה אחת קודם לא לאשר את החוק הזה ולא להכניס את זה לספר החוקים.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לך, אדוני חבר הכנסת סעדי.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו נעבור לדובר הבא, למשך חמש דקות תמימות, חבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, אדוני, חמש דקות לרשותך.

יואב סגלוביץ': קיבלתי עשר.

מכלוף מיקי זוהר: חמש.

יואב סגלוביץ': עשר או חמש?

מכלוף מיקי זוהר: חמש בלבד, ואני לא אאפשר לך אפילו שנייה אחת נוספת.

יואב סגלוביץ': אומרים לי שזה רק חמש דקות.

מכלוף מיקי זוהר: לא, לי מופיע חמש.

מכלוף מיקי זוהר: אני פועל על פי מה שמופיע לי פה בסדר-היום.

מכלוף מיקי זוהר: אני מסתכל כאן.

מכלוף מיקי זוהר: זה האורים והתומים שלי.

יואב סגלוביץ': יש ליושב-ראש פה בעיה איתי.

יואב סגלוביץ': שנייה מעבר לחמש אני לא אקבל.

מכלוף מיקי זוהר: יש פה אורים ותומים.

יואב סגלוביץ': אתם יודעים מה?

יואב סגלוביץ': עליי, בחמש.

יואב סגלוביץ': הכול בסדר.

אורנה ברביבאי: שלחו לה מתוקן, נו.

מיקי לוי: יואב, אני נותן לך חמש ממני.

מכלוף מיקי זוהר: על חשבון מי?

מכלוף מיקי זוהר: בצער רב אני אאשר לך עשר, ואני לא מתכוון להחזיר לך שנייה אחת ממה שירד מהלוח.

מיקי לוי: יואב, אני נותן לך חמש ממני.

מכלוף מיקי זוהר: הלו, תירגע.

מיקי לוי: קח עוד חמש, יואב.

מכלוף מיקי זוהר: איפה אתה?

מכלוף מיקי זוהר: מיקי, אתה נשמע כמו בבית האח הגדול.

מכלוף מיקי זוהר: אני מבקש ממך.

מיקי לוי: אני נותן לחבר הכנסת סגלוביץ' עוד חמש דקות ממני.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו עוד פעם באיזשהו מופע של עולם הפוך, שאנחנו כבר התחלנו להתרגל אליו.

יואב סגלוביץ': והעולם ההפוך הוא שאנחנו מדברים היום על חוק – ואני אדבר רק כמה דקות קצרות על ההפגנות; אני רוצה לדבר איתכם על משהו אחר, שהוא המהות של מה שקרה פה בחקיקת החוק הזה – החוק הזה הוא חוק של עבודה בעיניים.

יואב סגלוביץ': מדוע עבודה בעיניים?

יואב סגלוביץ': כי ישבו כחול לבן וישבו אנשי הליכוד והפכו איזושהי ברית לא קדושה למטרה פסולה.

יואב סגלוביץ': ואני אגיד לכם מהי המטרה הפסולה ומהי הברית הלא-קדושה.

יואב סגלוביץ': הברית הלא-קדושה היא שכחול לבן אמרו: תראו, אנחנו נסכים, ברוב טובנו ובתור מגיני הדמוקרטיה באשר היא, שנצמצם את היכולת להפגין – ותכף נדבר עליה – בתנאי שיהיה סגר מלא.

יואב סגלוביץ': ראש הממשלה, שמדבר על אמון ציבור – אבל קשה לתת אמון ציבור במי שיש לו כתב אישום על שוחד, מרמה והפרת אמונים – אומר:

יואב סגלוביץ': אני לא רוצה את ההפגנות האלה אבל על מנת שזה יקרה, אנחנו נסגור את המשק.

יואב סגלוביץ': ואין אחד בבית הזה שלא יודע שלא היה צריך לסגור את המשק סגירה כל כך קשה וכואבת.

יואב סגלוביץ': כן היה צריך לעשות סגר.

יואב סגלוביץ': בניגוד למה שאומרים חברים בקואליציה, כולל ראש הממשלה, האופוזיציה היא אחראית יותר מהממשלה, ויעידו על כך הדיונים: לפחות בוועדה שאני יושב בה, ועדת חוקה – איזה דיוני עומק יש על כל פסיק ועל כל תג שאינם בכלל קשורים לסיפור הזה.

יואב סגלוביץ': הסיפור של החוק הזה: ברוב-רובו של הלילה שבין חמישי לשישי – יותר נכון, מהצוהריים ביום חמישי ועד הצוהריים של יום שישי – עסקנו רוב הזמן בתנאים שהחוק הזה קבע: למי מותר ולמי אסור, במוגבלויות, בבעלי מוגבלויות, בסיפורים של רווחה, בבעיות של ארגונים, שעמדו והציגו בפנינו את הדברים.

יואב סגלוביץ': אבל הייתה הברית הלא-קדושה – ובברית הלא-קדושה הזו אנחנו ראינו את מיקי זוהר, את יושב-ראש הקואליציה, מצד אחד, מתרוצץ, ואת אבי ניסנקורן רץ מן העבר השני, וכל הזמן הם במאזניים הלא-קדושות האלה שבין ההפגנות מצד אחד לבין סגירת המשק.

יואב סגלוביץ': וכשראו שהמאזניים של סגירת המשק פתאום עולות למעלה, וישראל כץ, רחמנא ליצלן, שר האוצר, צייץ – כי גם הוא רוצה קרדיט, איך לא – שהוא הולך לפתוח א', ב', ג', מייד יש כינוס דחוף.

יואב סגלוביץ': יעקב אשר, שנמצא פה, קורא מייד למישהו מהמחליפים שלו, מתיישבים שם – הוא לא ביקש שאני אחליף אותו, הוא מצא אחרים – ומחליפים אותו.

יואב סגלוביץ': הוא רץ לחדר שלו, יש התכנסות מהירה, יש הפסקה לא ברורה, ממשיכים לדבר, ממשיכים להתדיין, למה?

יואב סגלוביץ': כי יש זעזוע בברית הלא-קדושה: אם, חס וחלילה, המשק ייפתח, אז כחול לבן לא יוכלו לעמוד על הסיפור הגדול מכולם – – –

יעקב אשר: יואב, החרגנו ברית.

יעקב אשר: ברית מילה החרגנו.

יואב סגלוביץ': ואז בברית הלא-קדושה הזו הם רצים ומתרוצצים לילה שלם.

יואב סגלוביץ': ואנחנו, במהלך הדיון הזה, ממשיכים לשאול שאלות – ותופתעו, אפילו שאלות ענייניות.

יואב סגלוביץ': ואני שואל את פרופ' גרוטו ב-24:00 או 00:30, אני אומר לו, אחרי שהוא מראה לנו מצגת: תגיד לי, פרופ' גרוטו, אתה, מה אתה חושב, אתה, צריך לסגור את המשק כך או אחרת?

יואב סגלוביץ': ואם אחרת, כמה?

יואב סגלוביץ': הוא אומר: 50%.

אורלי פרומן: היושב-ראש, אין שר במליאה.

יואב סגלוביץ': אבל 50% של סגירה לא יכולים להביא לצמצום ההפגנות.

יואב סגלוביץ': אז מה עושים?

יואב סגלוביץ': רצים עוד פעם מאחורי הקלעים, כאילו אנחנו באיזושהי אופרת סבון.

יואב סגלוביץ': אבל באופרת הסבון הזו, הבועות שעפות באוויר סוגרות משק שלם בלי הצדקה, בלי סיבה, בלי צידוק – – –

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, אין שר במליאה.

יואב סגלוביץ': זה שאין שר במליאה זה לא משנה.

יואב סגלוביץ': זה לתקנון, אבל התקנון גם כך לא מזיז לאף אחד.

אוריאל בוסו: יואב, במוצאי שבת עמדתי במחסום – הוא אמר לי: לאן?

אוריאל בוסו: אמרתי לו לבלפור – – –

יואב סגלוביץ': מי זה השר במליאה?

מכלוף מיקי זוהר: מי השר התורן, איפה יואב גלנט?

מכלוף מיקי זוהר: אני אצטרך לנעול את הישיבה.

יואב סגלוביץ': אבל כתוב שהתקהלות במקום סגור אפשר – עשרה אנשים; במקום פתוח – עד 20 איש.

יואב סגלוביץ': בממשלה הזו זו התקהלות אסורה.

יואב סגלוביץ': התקהלות אסורה הממשלה הזו.

יואב סגלוביץ': אבל בעולם ההפוך שנמצאים בו יש את החוק ההפוך הזה.

יואב סגלוביץ': אני אספר לכם עוד סיפור.

יואב סגלוביץ': התקנות שתיקנו על מי יכול לעבוד ומי לא יכול לעבוד עוד לא נדונו בוועדת חוקה.

יואב סגלוביץ': מה יקרה אם אנחנו נחליט בוועדת החוקה שאולי יש טעות או נפלה שגגה?

יואב סגלוביץ': אז מה, אז החוק לא יעמוד בפרמטרים, החוק יבוטל?

יואב סגלוביץ': מה, עוד פעם מיקי זוהר ואבי ניסנקורן ירוצו מאחורי הקלעים, לראות איך לעשות את המשקלות האלה?

יואב סגלוביץ': במשקלות האלה, מדינה שלמה שבויה של אדם אחד – שמו בנימין נתניהו, ראש הממשלה שלנו, שמדבר על אמון הציבור, שנמצא בניגוד עניינים מובנה, אינהרנטי לתפקידו, מאחר שהוא בניגוד עניינים מובנה בכל מה שהוא עושה.

יואב סגלוביץ': מי ששאל את עצמו את השאלה: האם יכול להיות בראש המערכת הביצועית בן אדם שיש לו כתב אישום על שוחד?

יואב סגלוביץ': ואמרו: כן, הוא יכול להתנהל, איזה יופי הוא מתנהל, אז הינה, את היופי הזה אתם רואים יום-יום, שעה-שעה.

יואב סגלוביץ': את התפארת הזו – יום-יום, שעה-שעה, ובתפארת הזו שאנחנו נמצאים בתוכה הוא גם קורא לאמון הציבור.

יואב סגלוביץ': הצחקת אותנו.

יואב סגלוביץ': איזה אמון ואיזה ציבור?

יואב סגלוביץ': והוא גם אומר שהפגנות זה בעייתי, אבל על מי ההפגנות?

יואב סגלוביץ': ההפגנות הן נגדך, נגדך, ראש הממשלה – נגדך, נגד התנהלותך, נגד ההחלטות, נגד הכישלון המתמשך שלך.

יואב סגלוביץ': כן, אז החוק הזה גם נוגע בהפגנות.

יואב סגלוביץ': באתי עם הצעה.

יואב סגלוביץ': באתי עם הצעה לחבריי בוועדה, ואמרתי: תראו, אני כן מקבל את העובדה שצריך להתנהג אחרת.

יואב סגלוביץ': ותופתעו, בחלק מהמקומות חשבתי שלא נכון היה איך שהתנהלו עד היום בנושא, גם בחלק מההפגנות.

יואב סגלוביץ': אמרתי: תראו, הממשלה רוצה כך, אני מציע משהו – ועמד גם רז נזרי באותה נקודת זמן – ואמרתי:

יואב סגלוביץ': האם חשבתם אולי להכניס סעיף בחוק שמאפשר הפגנה בכלי רכב – לא אוטובוסים – כלי רכב, לפי התקנות שיגיד משרד הבריאות?

יואב סגלוביץ': הרי גם כך אין בעיה של פקקים, יש סגר.

יואב סגלוביץ': אמרו לי במשרד המשפטים: לא חשבנו על זה, נעביר את זה הלאה.

יואב סגלוביץ': אמרו לי בקואליציה: לא חשבנו על זה, נעביר את זה הלאה.

יואב סגלוביץ': אז העבירו את זה הלאה.

יואב סגלוביץ': התלבטו וחשבו, אבל במשקלות, בברית הלא-קדושה שהייתה בין כחול לבן לבין הליכוד, אסור להפר את האיזון, את האיזון של הטירוף.

יואב סגלוביץ': הממשלה הזו ממשלה מופרעת, פשוט ממשלה מופרעת, עם קואליציה מטורללת לחלוטין, שמטרללת את כולנו בסיבובים על סיבובים כל פעם מחדש.

יואב סגלוביץ': אז היום הייתה הצבעה על ההסתייגות שאני הגשתי, כשכולם עשו עם ראשם, בכובד ראש: באמת רעיון מצוין.

יואב סגלוביץ': אתם יודעים מה?

יואב סגלוביץ': יש לי אפילו ניסיון בעניין הזה, כי בדמוקרטיה ובשיטור אתה צריך לתת תמיד פתח אוורור, איך לנהל את האירוע הזה.

יואב סגלוביץ': והיום, אחרי ההתלבטויות, ואחרי הריצות, ואחרי השאלות, ואחרי הוויכוחים, עברנו להצבעה.

יואב סגלוביץ': אז חברי כחול לבן פשוט הורידו את הראש למטה והרימו את היד למעלה – – –

מכלוף מיקי זוהר: נא להתכנס לסיום.

יואב סגלוביץ': כל פעם שאמרו להם להרים את היד, הרימו את היד.

יואב סגלוביץ': ולכן, איתן גינזבורג – ותהלה פרידמן, ומיכל וונש ועינב קאבלה הצביעו, כל אחת, בניגוד לתפיסת עולמה, בניגוד לדעתה, בגלל הברית הלא-קדושה בין הליכוד לבין כחול לבן, שלקחו את כולנו בשבי.

מכלוף מיקי זוהר: נא לסיים.

יואב סגלוביץ': הם לקחו את כולנו בשבי, בשבי של ממשלה מוטרלת לחלוטין, עם ראש ממשלה – כתב אישום על שוחד, מרמה והפרת אמונים, ובואו, תמשיכו לבקש את אמון הציבור בפעם הבאה.

יואב סגלוביץ': תודה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לך, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: אחריו, לחמש דקות נוספות, יעלה חבר הכנסת מאיר כהן.

קריאות: החלפנו.

מכלוף מיקי זוהר: אין "החלפנו".

מכלוף מיקי זוהר: אם מאיר כהן לא עולה, הוא מאבד את זכותו לדבר.

קריאה: – – – אנחנו יכולים לשחק עם הדוברים.

מכלוף מיקי זוהר: אני מסתכל לפי סדר הדוברים.

מכלוף מיקי זוהר: הדובר הבא הוא מאיר כהן.

מכלוף מיקי זוהר: האם הוא נמצא באולם?

קריאה: בסדרי דיון אפשר להחליף את הדוברים – – – זה לא משנה.

מכלוף מיקי זוהר: טוב.

מכלוף מיקי זוהר: אני אבדוק את העניין עם מזכירת הכנסת.

מכלוף מיקי זוהר: חברת הכנסת אורנה ברביבאי, בבקשה.

אורנה ברביבאי: אני נוהגת לאשר כשאני יושבת על הכס.

מכלוף מיקי זוהר: כל אחד והמנהגים שלו.

אורנה ברביבאי: לא, יש כללים.

מכלוף מיקי זוהר: זה כן, זה מכתיב.

מכלוף מיקי זוהר: כללים מכתיבים.

מכלוף מיקי זוהר: נהגים זה עניין של החלטה סובייקטיבית.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, גברתי, חמש דקות תמימות לרשותך.

אורנה ברביבאי: היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לדבר על נתניהו.

אורנה ברביבאי: אני יודעת שהוא לא כאן, אני מקווה שקולי יגיע אליו.

אורנה ברביבאי: אני רוצה לומר לו שיש לי חדשות בשבילו: אנחנו לא בדרך לאיבוד שליטה, כפי שהוא אמר השבוע; זה אתה שאיבדת לחלוטין את השליטה על כל תחומי החיים שלנו.

אורנה ברביבאי: אזרחי המדינה מכירים כבר בזה שההנהגה התנתקה סופית מהעם ואין לה כל כוונה לחזור.

אורנה ברביבאי: הם מבינים היום שסגרת לנו את המדינה ועכשיו, כשאין ריבון, רק הם ידאגו לעצמם – בצר לנו.

אורנה ברביבאי: הציבור מבין שאין כלום מעליו, הוא צריך לקחת אחריות.

אורנה ברביבאי: בשבוע שעבר שאלתי את שר הבריאות לגבי היקף המתאבדים.

אורנה ברביבאי: רק לגבי 60% היו לו נתונים, אני עוד מחפשת את הנתונים לגבי 40% נוספים, אבל אנחנו מדברים על עלייה, בחצי שנה הראשונה, במדינת ישראל – אתה שומע, היושב-ראש?

אורנה ברביבאי: עלייה ב-10% במתאבדים – –

מכלוף מיקי זוהר: שומע היטב.

אורנה ברביבאי: – – בהשוואה לשנה – או לשנים קודמות.

אורנה ברביבאי: ואני שואלת: מה עוד צריך לקרות כדי שמר נתניהו יתעורר וייקח אחריות?

אורנה ברביבאי: אני גם שואלת איפה עובר הקו בין האינטרס האישי שלך, נתניהו, לבין טובת המדינה?

אורנה ברביבאי: איסור הפגנות במדינה דמוקרטית, זה הקו שעובר?

אורנה ברביבאי: הרי ברור לכולם שיש פה ניגוד עניינים מובנה, וכל בר-דעת מבין שניגוד העניינים הזה פוגע לא בך; הוא פוגע קודם כול באזרחים.

אורנה ברביבאי: רק אצלך אין קשר בין סמכות לאחריות.

אורנה ברביבאי: אתה מקבל לבד החלטות גרועות, ואחרים הם אלה שנושאים באחריות.

אורנה ברביבאי: כמה עוד נצטרך לשלם כדי להסיח את הדעת מהמצב המשפטי שלך?

אורנה ברביבאי: אתה מעז – אתמול שמעתי שאתה מעז להנחות את מערכת הבריאות בטון סמכותי להיערך לעוד 1,500 חולים קשה בבתי החולים.

אורנה ברביבאי: ואני שואלת אותך: אתה זה שהפקרת ודרדרת את הבריאות בארץ למצב כל כך ירוד; אתה זה שלמול הצוותים הרפואיים – שמגיע להם הטוב ביותר משום שהם הטובים ביותר בעולם – אתה זה שמנחה אותם עכשיו לקלוט עוד 1,500 חולים קשה, כשאתה יודע שאין את התשתיות ולא הכשרת אותן עשור, לאורך השנים?

אורנה ברביבאי: הפלסטר שאתה מבקש להדביק, נתניהו, כבר לא יסתיר את ההזנחה הפושעת שלך.

אורנה ברביבאי: אם זה לא מספיק, אתה גם זה ששולף החלטות מהשרוול, בניגוד מוחלט להמלצות הדרג המקצועי.

אורנה ברביבאי: אתה גם משוויץ שאתה עושה את ההחלטות שלך בלי המלצות של הדרג המקצועי, כשאתה דוהר להרס הכלכלה.

אורנה ברביבאי: שנים רבות אחרי שתלך משפחות שלמות שאיבדו את מקור פרנסתן, פשטו את הרגל ונותרו מחוסרות כול יצטרכו לשקם ולשלם על הטעויות שלך.

אורנה ברביבאי: נתניהו, אתה רוצה להגיד שאפשר לסמוך עליך בראייה ארוכת טווח כשאתה היום, ביום הזה ממש, לא לוקח אחריות על כלום?

אורנה ברביבאי: אני לא סומכת עליך, הציבור לא סומך עליך.

אורנה ברביבאי: השרשת כאן תרבות של שקר והפכת את הזיוף ללגיטימי כאילו זה היה דבר של מה בכך.

אורנה ברביבאי: לא משנה כמה מאמץ תעשה כדי להסתיר, זהו סגר פוליטי שנובע משיקולים פוליטיים, אך ורק שיקולים פוליטיים.

אורנה ברביבאי: לא תצליח להסתיר, זאת אמת גלויה לעיני כול.

אורנה ברביבאי: אין בסיס נתונים, הציבור לא מבין מה אתם עושים, אין ניהול מסונכרן, חס וחלילה, אין תכנון, אין בקרה, אין תיקון ליקויים, אין כלום.

אורנה ברביבאי: ברור לך שסגר לא יבטל את ההכרה בכישלונך, שרק הולכת ומתעצמת.

אורנה ברביבאי: היא תפגוש אותך בייתר שאת בתום הסגר, כולנו מחכים שם.

אורנה ברביבאי: או שאולי תשאיר אותנו סגורים עד תום המשפט שלך?

אורנה ברביבאי: למה לא, בעצם?

אורנה ברביבאי: זה מאוד נוח לך.

אורנה ברביבאי: יש לך קופסאות שחורות של תקציב של מיליארדים לא מפוקחים; לפני כמה דקות עבר פה חוק תקציב מדומה של מיליארדים ריקים שרק אתה קובע לאן הם הולכים.

אורנה ברביבאי: השותפים שלך בכחול לבן כבר מזמן נכנעו לגחמות שלך, והם חלק מהמקהלה שמאפשרת לך לאבד כל רסן – –

מכלוף מיקי זוהר: נא להתכנס לסיום.

אורנה ברביבאי: – – ולהרוס כל חלקה טובה שהייתה כאן.

אורנה ברביבאי: ולכם בכחול לבן אני רוצה להגיד: אין סיכוי שאתם לא מבינים את חומרת המעשים ואת עומק הפגיעה בדמוקרטיה.

אורנה ברביבאי: איך תסבירו לעצמכם ולאזרחי המדינה את השיגעון שדבק בכם?

אורנה ברביבאי: אתם חושבים שאם תצביעו בעד הסגר יהיה פתרון לבריאות או לכלכלה?

אורנה ברביבאי: לדעתכם חופש הביטוי יחזור מתישהו?

מכלוף מיקי זוהר: נא לסיים.

אורנה ברביבאי: אני מסיימת.

אורנה ברביבאי: אתם יודעים בדיוק כמוני כי שיקולים זרים מניעים את קבלת ההחלטות, והזמני יהפוך לקבוע.

אורנה ברביבאי: היו לנו כחברה תקופות קשות – אני ממש מסיימת – ויצאנו מחוזקים.

מכלוף מיקי זוהר: נא לסיים.

אורנה ברביבאי: אנחנו ממש בימים אלה מציינים את מלחמת יום הכיפורים, שעדין צרובה, גם בחלוף 47 שנים מפרוץ המלחמה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

אורנה ברביבאי: אני מסיימת.

אורנה ברביבאי: אנחנו נוכל למגפה החמקמקה הזאת, לא בזכות ממשלה הרסנית ומביכה, ממשלה שלא ראויה לאזרחים הנפלאים שחיים כאן.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

אורנה ברביבאי: האמת, הערכים והערבות ההדדית ישטפו את הארץ מלמטה, מכל בית, מכל גשר ומכל עיר, ושום סגר לא יצליח לפגוע – –

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: – – ברוח הישראלית, שהיא יותר חזקה מכל החלטה שתקבלו כאן היום.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, והערה לכותבי הנאומים – למדוד עם סטופר לפני העלייה לדוכן.

אורנה ברביבאי: נתת לי חמש דקות?

מכלוף מיקי זוהר: בדיוק.

יוראי להב-הרצנו: בפעם הבאה, אדוני היושב-ראש, תדליק את השעון כמו שצריך ולא תשחק בו אז לא – – –

מכלוף מיקי זוהר: סליחה?

יוראי להב-הרצנו: אולי בפעם הבאה – אדוני משחק עם השעון – – –

מכלוף מיקי זוהר: אדוני יכול לבדוק אחר כך שכשה

מכלוף מיקי זוהר: תחלתי את שלוש הדקות כבר עברו שתיים וחצי דקות.

אורנה ברביבאי: לא יכול להיות.

מכלוף מיקי זוהר: אתה יכול למדוד את זה אחר כך ותראה שאני לא טועה.

מכלוף מיקי זוהר: שמתי בטעות שמונה דקות ולאחר מכן הייתי צריך לצמצם – – –

אורנה ברביבאי: מיקי, אני מדדתי את עצמי, אני לא מגיעה לחמש דקות.

מכלוף מיקי זוהר: חד-משמעית היית על הדוכן יותר מחמש דקות, בצורה ודאית ומוחלטת, ואתם מוזמנים לבדוק את זה.

אורנה ברביבאי: חד-משמעית לא.

יוראי להב-הרצנו: בפעם הבאה נשים שעון – – –

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו נעבור לחבר הכנסת מאיר כהן – שאינו נמצא, וזה אומר שהוא לא עולה, מאיר כהן.

מכלוף מיקי זוהר: מאיר כהן לא יעלה לדבר.

מכלוף מיקי זוהר: יעלה חבר הכנסת עידן רול – למשך חמש דקות.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, חמש דקות לרשותך.

עידן רול: תודה, אדוני היושב בראש.

עידן רול: כנסת נכבדה, אני רוצה להקדיש את הזמן שלי לא כדי לתאר לכם שוב את האובססיה החולנית של נתניהו עם ההפגנות אלא לדבר על כל הדברים המאוד-מסוכנים שהאובססיה של נתניהו להפגנות מסתירה.

עידן רול: אז כולנו כבר יודעים שהאובססיה שלו מסתירה את הכישלונות המפוארים שלו בניהול הקורונה: כבר כחצי שנה שהוא נכשל על חשבון האזרחים, על חשבון הכיס של האזרחים ועל חשבון בריאות האזרחים.

עידן רול: אבל דבר נוסף ולא פחות מדאיג שאותה אובססיה של נתניהו מסתירה זה את כחול לבן – כחול לבן, שבמשך חצי שנה, מאז שהם נכנסו לממשלה, לא מצליחים לקבל החלטה אחת לגבי מה שהם מנסים לעשות בממשלה הזאת.

עידן רול: יש לכחול לבן קושי לקבל החלטות, והוא נובע מהעובדה שמדובר באסופה של ח"כים ללא אג'נדה וללא קווים אדומים – שזה נשמע לכם כללי אבל זה לא.

עידן רול: חבר כנסת שמגיע לכאן להיות נבחר ציבור ואין לו שום אג'נדה, שום מטרה לקדם, שום קו אדום שאומר: זה משהו בל-יעבור, שעליו אני מוכן לתת את המפתחות וללכת הביתה, זה חבר כנסת שאין לו זכות קיום.

עידן רול: כולנו נמצאים פה כדי לקדם אג'נדה מסוימת, כדי לקדם עולם ערכים שאנחנו מאמינים בו.

עידן רול: נכון, יש הרבה מאוד חברי כנסת כאן שאני לא מסכים לדעות שלהם.

עידן רול: יושב כאן חבר הכנסת מיקי זוהר, אני והוא לא רואים עין בעין בנושא ההפגנות, והוא יודע את זה, ואני יודע את זה, נכון, מיקי?

מכלוף מיקי זוהר: לא, אנחנו לא רואים עין בעין.

עידן רול: ועדיין, באיזושהי מציאות מעוותת לפחות אני יודע מה מיקי חושב.

עידן רול: לפחות אני יודע שמיקי אומר: אני מתנגד להפגנות, והולך ומדברר את זה בנחישות – שהיא בעיניי איומה, אבל לפחות יש לו אג'נדה.

מכלוף מיקי זוהר: דרך אגב, זה סימן טוב.

עידן רול: שיש אג'נדה?

מכלוף מיקי זוהר: לא, שהיא איומה.

עידן רול: טוב, זה עניין של השקפה, אבל יש אג'נדה.

עידן רול: וכחול לבן מסתובבים פה, מאז שהם נכנסו לממשלה בערך לפני חצי שנה, עם פרצוף שאומר: נקלעתי לסיטואציה, אני לא כל כך יודע מה זה אומר, מה אני אמור לעשות.

עידן רול: והם פשוט נמנעים מלקבל אחריות על המעשים שלהם.

עידן רול: הם מצביעים בקריאה ראשונה בעד חוק איסור הפגנות, ואז יושבים בוועדת החוקה עם פרצוף עצוב ומיוסר, ואומרים: רגע, אבל אולי נרחיב את זה, אולי נשנה את זה.

עידן רול: קבלו החלטה ותעמדו מאחוריה, לפחות תהיה לכם דעה.

עידן רול: אני מעדיף בהרבה מישהו שאני לא מסכים עם דעתו אבל אני יודע את דעתו, מאשר מישהו שחושב שהוא יכול לצלוח את הזירה הפוליטית בלי להביע עמדה, בלי להגיד שום אמירה משמעותית, ופשוט לשייט פה לפי רצון התקשורת ורצון הבוחרים.

עידן רול: עכשיו, זו לא פעם ראשונה שכחול לבן לא מצליחים להביע עמדה על הסוגיות הכי בוערות במדינת ישראל.

עידן רול: הם לא יודעים מה דעתם בנושא התקציב, אם הוא חד-שנתי או דו-שנתי; הם לא יודעים מה דעתם בנושא ההפגנות; הם לא יודעים מה דעתם בנושא כתבי האישום של ראש הממשלה.

עידן רול: הם לא יודעים.

עידן רול: הדבר היחיד שהם יודעים, ולפעמים אנחנו שוכחים את זה בגלל כל הרעש שהליכוד מייצר סביב ההפגנות – הדבר היחיד שברור לגבי כחול לבן הוא שהם מאוד יודעים את הדרך ללשכות שלהם ולתפקידים שלהם, ושהם לא אוהבים לעשות בהם הרבה.

עידן רול: אז זה הזמן להזכיר לציבור בבית שעל הכישלון המפואר של הקורונה חתומים שניים: האחד בנימין נתניהו, והשני בני גנץ.

עידן רול: פרצוף מיוסר לא פוטר מאחריות.

עידן רול: פרצוף של לא-יודע-איך-נקלעתי-לסיטואציה לא פוטר מאחריות.

עידן רול: וזה שאתם ממשיכים לדברר את המסר שלכם כאילו אתם הילד עם האצבע בסכר זה שקר גמור; אתם הילד עם פטיש האוויר שעושה חור נוסף בסכר.

עידן רול: וכאשר תבינו את זה, אולי יגיע הרגע שתוכלו לקבל אחריות על המעשים שלכם ואו להתפטר מהממשלה הכושלת והרעה הזו שנכנסתם אליה בשביל ג'ובים, או לפחות להודות באמת ולהגיד שנוח לכם שם, לא באמת אכפת לכם לראות את המדינה הזו עולה בלהבות בגלל נתניהו, ואתם פשוט טרמפיסטים שמאפשרים לו את זה.

עידן רול: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לך, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו מודים לך על קיצור הזמנים.

עידן רול: אני שמח שאתה מעריך את זה.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת מאיר כהן יעלה, בתוספת שלוש דקות, וכך יוכל להשלים לפחות ארבע וחצי דקות.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברי וחברות כנסת נכבדים, ראוי היה, אדוני היושב-ראש, שחוק זה, שהוא פגיעה מופרזת בזכות יסוד – מחאה – לא היה נחקק הערב.

מאיר כהן: ראוי היה שזעקות המחאה לא היו נופלות על אוזניים ערלות.

מאיר כהן: שישה חודשים עברו ועדיין אנחנו לא רואים את האור בקצה המנהרה: משבר כלכלי עמוק; העסקים מתפוררים ונמוגים להם; מפעלי חיים כלכליים של חבר'ה צעירים ומבוגרים כאחד יורדים לטמיון; מערכת הבריאות לפני קריסה; צוותי רפואה נפלאים – ראית את זה, חברת הכנסת אורנה ברביבאי – עומדים במחלקות טרוטי עיניים ועושים למען הציבור יותר מאשר הממשלה עושה; מספר החולים והנדבקים ממריא, והתחושה הכללית היא של אובדן דרך וחוסר אונים.

מאיר כהן: התחושות הקשות האלה מתקפלות לדבר פשוט, שגם הערב אתם מונעים אותו מהציבור: הזכות למחאה.

מאיר כהן: לא שאנחנו לא מבינים את גודל השעה, אדוני השר, לא שאנחנו אטומים למגפה ולסכנותיה – אנחנו כן מלינים על אובדן הדרך שלכם.

מאיר כהן: הצענו לתקן את החוק.

מאיר כהן: חבר הכנסת יואב סגלוביץ', הצעת לתקן את החוק ולפחות לאפשר מחאה במכוניות, לאפשר לשיירות למחות תוך כדי נסיעה שקטה בכבישים, בעלייה לירושלים ובמוקדי מחאה אחרים.

מאיר כהן: גם לזה אמרתם לא.

מאיר כהן: גם לזה התנגדתם.

מאיר כהן: ונדמה לנו שהפתרון היחיד שמצאתם לכל תחלואי הקורונה אינו אלא להפסיק את המחאה.

מאיר כהן: אפשר לחשוב שאם אנחנו נפסיק את המחאה יבוא מזור לכל צרותינו.

מאיר כהן: עכשיו, אני מנסה לחפש ולשאול, אדוני היושב-ראש – ויש לך ניסיון, אתה יושב-ראש הקואליציה וסגן יושב-ראש הכנסת – איפה טמון הכישלון?

קריאה: בשמאל.

מאיר כהן: אז דבר אחד אני רוצה לציין – לבטח בין 120 חברי כנסת, לכל אחד יש תשובה על שאלה הזאת, אבל לטעמי זה מה שקורה כשמשבר שכזה מנוהל על ידי הפוליטיקה: עובר מהמגרש המקצועי, הכלכלי, הרפואי, הבריאותי, למגרש של הפוליטיקאים.

מאיר כהן: כל פתרון נמדד לפי אם זה משרת אותי או לא משרת אותי; לא נמדד לפי אם זה פותר את הבעיה או לא פותר את הבעיה.

מאיר כהן: ולסיכום, אדוני היושב-ראש, עדיין לא מאוחר.

מאיר כהן: אנחנו נמצאים במדרון חלקלק, עדיין לא מאוחר.

מאיר כהן: אני קורא לראש הממשלה: מינית פרויקטור, תקשיב לו.

מאיר כהן: היה אפשר להתחיל את תוכנית הרמזור לפני חודש ולא להסתפק בשקפים שהציג פרופ' רוני גמזו.

מאיר כהן: יכול להיות שכוונותיו טובות, אבל ברגע שלא מקשיבים לו הכול נכשל.

מאיר כהן: במדינות אחרות הצליחו.

מאיר כהן: נכון שיש גל שני, אבל הצליחו יותר מאיתנו, כי הושיבו לשולחן מומחים והקשיבו להם.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, אדוני חבר הכנסת מאיר כהן.

מכלוף מיקי זוהר: לשאלת

מכלוף מיקי זוהר: כם קודם, חבר הכנסת יוראי להב הרצנו וחברת הכנסת אורנה ברביבאי, עמדת על הדוכן למשך חמש דקות ו-25 שניות.

אורנה ברביבאי: והתחלת לעצור אותי מהדקה הרביעית.

מכלוף מיקי זוהר: עמדת על הדוכן ודיברת במשך חמש דקות – –

אורנה ברביבאי: אדוני, עצרת אותי מהדקה הרביעית.

מכלוף מיקי זוהר: – – ו-25 שניות.

מכלוף מיקי זוהר: מה אומר הדבר?

אורנה ברביבאי: נהגת לא באופן הגון.

מכלוף מיקי זוהר: שטעית, ולא נורא אם תתנצלי.

אורנה ברביבאי: לא לא לא, אני לא אתנצל.

אורנה ברביבאי: עצרת אותי מהדקה הרביעית.

אורנה ברביבאי: אני אביא את הנאום.

מכלוף מיקי זוהר: תכף נראה אם את צריכה להתנצל או לא, בסדר?

אורנה ברביבאי: אני אביא את הנאום, ואם צריך אני אתנצל.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת רם בן ברק, חמש דקות לרשותך.

רם בן ברק: רגע, אני עוד לא מוכן, חכה.

רם בן ברק: לוקח כאן זמן להתארגן.

מכלוף מיקי זוהר: בינתיים אני אפעיל את השעון.

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, האמת היא שלא הייתי מודע לגודל המשבר שאנחנו נמצאים בו.

רם בן ברק: אבל יום לאחר ראש השנה לקחתי את אימי לבית חולים ופגשתי שם מכרה שלי, רופאה בכירה, שאגב, נשואה לרופא בכיר אחר, והם חברים טובים שלי כבר הרבה מאוד שנים; הוא ימני, יש לנו הרבה מאוד ויכוחים, הוא מצביע ליכוד בדרך כלל.

רם בן ברק: אחרי שגמרנו את הפרוצדורה וישבנו בחדר שלה היא אמרה לי: אני מאוד מאוד מודאגת.

רם בן ברק: אני מודאגת, יש לי בן שהוא טייס קרב.

רם בן ברק: הבן השני שלי, בעזרת החינוך שהוא קיבל בבית, גם יהיה טייס קרב בקרוב.

רם בן ברק: הבת הבכורה הייתה ביחידה סודית באמ"ן והיום היא מסיימת לימודי רפואה.

רם בן ברק: ואני אומר לה: מה את כל כך מודאגת?

רם בן ברק: היא אומרת:

רם בן ברק: אני מודאגת מפני שאני לא בטוחה שבפעם הבאה שהילדים שלי יצטרכו לצאת לפעולה אני אדע אם מי ששלח אותם שלח אותם כי באמת היה צריך או שהוא שלח אותם כי הוא עושה את זה מהסיבות הידועות.

מכלוף מיקי זוהר: וכולם לא מצביעי ליכוד, אני מבין.

רם בן ברק: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, אני לא הבנתי את גודל המשבר עד ששמעתי את אותה אישה.

רם בן ברק: אנחנו הרי יושבים כאן היום לא בגלל שנתניהו חושב שהסגר זה הפתרון הנכון למלחמה בקורונה; אנחנו יושבים כאן היום בעקבות שלוש סיבות:

רם בן ברק: הראשונה זה אחוזי התחלואה הגבוהים, שהם באמת גבוהים במדינת ישראל, וניהול כושל של נתניהו, שנובע מהתבטלות מוחלטת שלו בפני הציבור החרדי וראשי המפלגות החרדיות; הסיבה השנייה היא חוסר משילות, חוסר יכולת אכיפה ואי-מניעת התקהלויות בכל המגזרים; הסיבה השלישית, ולדעתי היא העיקרית, היא הרצון של נתניהו להימנע מהפגנות, כי הוא יודע היטב שכדור השלג הזה של ההפגנות יזיז אותו מכיסאו בסופו של דבר.

רם בן ברק: אם נתניהו היה רציני, והוא לא רציני, הוא היה מבקש ניתוח של כל האזרחים החיוביים במדינת ישראל, והוא היה מגלה שאחוז החיוביים ששהו שבועיים לפני הבדיקה בבלפור שואף לאפס; הוא היה מגלה שהסכמתו להעברת 12,000 אברכים היישר מארצות הברית לתוך הישיבות בירושלים או בבני ברק גרמה להתפרצות התחלואה שם; הוא היה מגלה שאי-קבלת המסקנות של פרופ' גמזו על שיטת הרמזור וקטיעת אזורי ההדבקה תוך טיפול נקודתי בהם גרמה לממוצע הארצי שסייע לו לבקש את הסגר.

רם בן ברק: ההתבטלות שלו למען שרידותו וקבלת החלטות שכל-כולה היא פוליטית ולא מקצועית גורמות לנו להאיץ את הקצב שבו מדינת ישראל תהיה בפני פשיטת רגל כלכלית ומוסרית.

רם בן ברק: אני מפנה אתכם לכתבה שפורסמה הבוקר בדה-מרקר, של מירב ארלוזורוב.

רם בן ברק: אני מפנה בעיקר את ראשי המפלגות החרדיות לכתבה, ודורש מכם להפגין אומץ לב ציבורי, אחריות לאומית, ולהפסיק מייד את המחדל הנורא שבו מגזר שלם אינו שותף לשוק העבודה ואינו שותף למאמץ הביטחוני.

רם בן ברק: אתם במו ידיכם מובילים את הציבור שלכם לאבדון.

רם בן ברק: אתם מובילים אותנו כמדינה להיות מדינת עולם שלישי ולא מדינה מפותחת ומתקדמת כפי שאנחנו היום.

רם בן ברק: אני לא אומר את הדברים האלה כנגד האוכלוסייה החרדית, אני חושב שיש לה מקום ראוי ומכובד בציבוריות הישראלית.

רם בן ברק: אבל החברה החרדית חייבת לשנות את תפיסת עולמה כך שתהיה משולבת ותהיה פרודוקטיבית בתוך החברה הישראלית, וביחד – חרדים, חילונים, ציונות דתית, דתיים וערבים – ביחד כולנו, אזרחי מדינת ישראל, נצעיד את המדינה קדימה ולא נגרום לה ללכת אחורה כפי שראשי הציבור החרדי גורמים לה היום.

רם בן ברק: ממשלה שאוסרת הפגנות נגדה היא ממשלה שתוביל אותנו לדיקטטורה.

רם בן ברק: אין דבר חמור יותר מלהגביל הפגנות נגד הממשלה, במיוחד כשמדובר על ציבור ממושמע ששומר על הסדר, והתוצאות – אחוזי ההדבקה הנמוכים מאוד – ניכרות בשטח.

רם בן ברק: לכן אני קורא לכל חברי הכנסת, אל תיתנו ידכם ואל תושפעו מההסתה ומהפייק.

רם בן ברק: תצביעו היום נגד החוק שמאפשר להגביל הפגנות.

רם בן ברק: תצביעו נכון.

רם בן ברק: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, אדוני, על דבריך.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, חמש דקות לרשותך.

מכלוף מיקי זוהר: חברת הכנסת אורנה ברביבאי, אומרים לי מהמזכירות שצדקתי ושאת דיברת במשך חמש דקות ו-25 שניות.

אורנה ברביבאי: אני אבדוק בדיוק מתי חדלת אותי.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא יודע, נראה לי שהמזכירות אובייקטיבית, לא?

אורנה ברביבאי: אני אבדוק מתי חדלת אותי, לא כמה דיברתי.

אורנה ברביבאי: לא לדאוג.

אורנה ברביבאי: אנחנו לא נגמור את הלילה בלי זה, יש לנו זמן.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, אדוני, אתה יכול להתחיל.

מכלוף מיקי זוהר: מאז שאתה על הדוכן הזמן התחיל, חבל על הזמן.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב בראש, חבריי חברי הכנסת, כבר שבועות שהשיח סביב מיגור הקורונה בישראל לא מנוהל בשום מישור רפואי, מדעי, מחקרי או ענייני.

יוראי להב-הרצנו: אין השוואה בין נתונים, אין אפילו דרישה לנתונים, אין קבלת החלטות לפי סיכויי ההדבקה והבלגן חוגג.

יוראי להב-הרצנו: אז על מה מדברים?

יוראי להב-הרצנו: על הפגנות והפגנות ושוב פעם על הפגנות.

יוראי להב-הרצנו: נשים בצד את העובדה הברורה שאין שום קשר בין הפגנות לקורונה, או בין הפגנות לתפילה בחלל סגור, או בין שיירת מכוניות פרטיות לבין הפצת הקורונה.

יוראי להב-הרצנו: אמרנו והדגשנו ונאמר שוב ושוב: הקואליציה הזו תמשיך לאטום את אוזניה ולכסות את עיניה ולדמיין שהיא רואה חייזרים.

יוראי להב-הרצנו: מה שמדאיג באמת, אדוני היושב-ראש, הוא אובדן הפוקוס.

יוראי להב-הרצנו: הוא שהזרקור מופנה לכל המקומות הלא-נכונים.

יוראי להב-הרצנו: החוק שתעבירו היום הוא דבר אחד: הסחת דעת.

יוראי להב-הרצנו: מכנים את ביבי, אדוני השר, קוסם, אבל הוא לא יותר מהקוסם מארץ עוץ; איש קטן שמתחבא מאחורי מסך מפחיד, שיעשה הכול כדי שלא תשימו לב למחדלים שלהם הוא אחראי.

יוראי להב-הרצנו: אוהו, רשימת המחדלים היא ארוכה – תקלה אחר תקלה ורשלנות שגוררת רשלנות.

יוראי להב-הרצנו: נתניהו הציג בחודשים האחרונים את הניהול הכי כושל שידעה מדינת ישראל ב-72 שנותיה.

יוראי להב-הרצנו: הוא מסיח את תשומת הלב כי הוא לא רוצה שנדבר על מחדלי נתניהו:

יוראי להב-הרצנו: הוא לא רוצה שנדבר על כך שיותר מחצי שנה עברה מפריצת המגפה כאן והוא עדיין לא הצליח לייצר מערך קטיעת שרשראות שמתפקד; הוא לא רוצה שנדבר על מאות אלפי המובטלים שמדיניות החל"ת שלו יצרה, 150,000 חדשים רק בשבוע האחרון, לא מעט מהם צעירים, בני הדור שלי; הוא לא רוצה שנדבר על האי-ספיקה בבתי החולים בישראל; הוא לא רוצה שנדבר על שמינה פרויקטור ללא סמכויות ואז שלח את חיילי הפשע שלו – אתה ביניהם, אדוני היושב-ראש – לתקוף בתקשורת – –

מכלוף מיקי זוהר: אני מבקש ממך, אדוני, לחזור בך.

מכלוף מיקי זוהר: אני עכשיו יושב פה בכיסא שאני לא יכול להגיב לך.

מכלוף מיקי זוהר: אני מבקש ממך לא להשתמש במונח הזה כשאני יושב פה בדוכן.

מכלוף מיקי זוהר: אתה רוצה, כשאני ארד אחר כך למליאה אתה מוזמן להגיד מה שאתה רוצה.

יוראי להב-הרצנו: מאה אחוז.

יוראי להב-הרצנו: – – ואז שלח את חיילי הפשע שלו לתקוף בתקשורת את אותו פרויקטור; הוא לא רוצה שנדבר על עשרות המיליארדים שהכנסת אישרה בתוכניות לסיוע אבל רק כדי לראות שאחוזי ניצול מינימליים מחפירים של אותו תקציב באמת נוצלו – למשל, חבריי חברי הכנסת, הוא לא רוצה שנדבר על ניצול של 4% בלבד מהמענק לעידוד תעסוקה, אותו מענק שאמור להחזיר צעירים בחזרה לשוק העבודה; הוא לא רוצה שנדבר על כך שיש פחות מרבע ניצול של הסיוע לעסקים שנפגעו; הוא לא רוצה שנדבר על אובדן תוצר של 95 מיליארד שקלים בשנת 2020; הוא לא רוצה, חבריי חברי הכנסת, שנדבר על הדוגמה האישית המחפירה שהוא עצמו מציג לציבור – לא על ארוחת החג בפסח, שהוא עדיין לא התנצל עליה, ולא על שיועציו הקרובים ביותר מפירים בידוד פעם אחר פעם.

יוראי להב-הרצנו: כל דקה נוספת שמוקדשת לדיבור בעד או נגד ההפגנות, לחקיקה סביב ההפגנות, לציוצים על ההפגנות והשוואות בין תפילות לבין הפגנות, כל דקה כזאת היא דקה שעוזרת לנתניהו להסתיר ולהעלים את הכישלון המהדהד שלו ולספק עוד חומר לוועדת החקירה הממלכתית שתחקור יום אחד את המחדל, שלא נופל ממחדל יום הכיפורים.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו צריכים לומר בקול חד וברור: די להסחות הדעת המיותרות.

יוראי להב-הרצנו: די לקבלת ההחלטות הפוליטיות.

יוראי להב-הרצנו: די לשעבוד מדינה שלמה לניגודי העניינים של נאשם אחד בפלילים.

מכלוף מיקי זוהר: נא להתכנס לסיום.

יוראי להב-הרצנו: ביבי, אתה ראש ממשלה גרוע, אבל אתה איש ניהול גרוע אף יותר.

יוראי להב-הרצנו: לך הביתה, שחרר אותנו, תתפטר.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לך.

מכלוף מיקי זוהר: חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח, חמש דקות לרשותך.

מכלוף מיקי זוהר: בואי, גברתי.

ע'דיר כמאל מריח: בני, השעה כמעט 01:00, התאריך 30 בספטמבר 2020.

ע'דיר כמאל מריח: בעיניים אדומות, עייפות, אך נחושות, אני מקדישה לך נאום זה ואומרת לך: אימא עומדת על המשמר.

ע'דיר כמאל מריח: בני, המדינה משתנה לנו אל מול עינינו.

ע'דיר כמאל מריח: בני, אני חוששת שנתרגל לסתימת פיות, להגבלת חירויות.

ע'דיר כמאל מריח: אני חוששת שנתרגל לימי עוצר, למחסומים, לסגר.

ע'דיר כמאל מריח: אני חוששת שנתרגל להנהגה מושחתת.

ע'דיר כמאל מריח: אני חוששת שלא תזכה לגדול בישראל הדמוקרטית שבה אני גדלתי.

ע'דיר כמאל מריח: כבר שנים שאנחנו מתריעים.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו מזהירים שהיום הזה יבוא – והוא בא, והוא מסוכן מהקורונה.

ע'דיר כמאל מריח: השינוי לא מתרחש בערב בהיר אחד, השינוי מונחת עלינו טיפין-טיפין, בלי שחלקנו מרגיש, מבין או בכלל מודע לכך שמשהו מתרחש, שמשהו משתבש.

ע'דיר כמאל מריח: דיקטטורות מתהוות, לא מופיעות.

ע'דיר כמאל מריח: רודנים רבים בעולם ניצלו בעבר משברים לאומיים והכריזו על מצב חירום מיוחד כדי לעצב מחדש מדינות, כדי לדכא מחשבות ותודעות.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו רואים את זה קורה ברוסיה, בבלרוס, בטורקיה השכנה.

ע'דיר כמאל מריח: מדינות ערב השכנות עשו זאת היטב ועושות זאת היטב.

ע'דיר כמאל מריח: אגב, מיקי, תמיד אמרו שעל ישראל לנרמל יחסים ולהשתלב במזרח התיכון.

ע'דיר כמאל מריח: הינה אנחנו משתלבים – שליטים, רודנים, משפחות מלוכה מפוקפקות, נהנתנות ומתנות הפכו להיות חלק מחיינו.

ע'דיר כמאל מריח: אין ספק שנתניהו משתלב במרחב.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו למדים מההיסטוריה שאין מדינה חסינה מפני הידרדרות כזאת, והינה זה מתרחש כאן אצלנו – הפיכה; הפיכה שלטונית, איטית ומסוכנת, בהובלת נאשם בשוחד, מרמה והפרת אמונים, שלא ממצמץ ולא בוחל באף צעד, באף מהלך שעשוי לחלצו מאימת הדין.

ע'דיר כמאל מריח: זה מתחיל בתקיפת גורמי האכיפה.

ע'דיר כמאל מריח: בהתחלה זה נשמע חמור, ולאט-לאט מתרגלים.

ע'דיר כמאל מריח: בהמשך גם מערכת המשפט מותקפת.

ע'דיר כמאל מריח: פתאום הוא לא לבד – עושי דברו מתייצבים למשימה ומסתערים לקרב, כאשר המטרה היא לעוט ולהשחיר את כל מה שיפגע באדונם.

ע'דיר כמאל מריח: הפרס – לזכות בתואר יקיר בלפור.

ע'דיר כמאל מריח: בהמשך העיתונאים על הכוונת וגם אזרחים, שלהם יקרא שמאלנים, מפיצי מחלות, אנרכיסטים ובוגדים.

ע'דיר כמאל מריח: אילו מישהו היה מנבא שכך תיראה ישראל של 2020, היינו מזדעזעים.

ע'דיר כמאל מריח: מדהים שהתרגלנו.

ע'דיר כמאל מריח: שלא תטעו, לא כל צעדי המושחת מבלפור מתוכננים בקפידה מבעוד מועד.

ע'דיר כמאל מריח: אני מדמיינת אותו יושב יחד עם פורום בלפור המהולל בלילות, הוגה רעיונות, משרבט, כותב ומוחק ובוחן אותנו.

ע'דיר כמאל מריח: הוא בוחן כיצד נגיב לצעדיו ההזויים, כיצד נתנהג כאזרחים מול גזרותיו ושיגעונותיו.

ע'דיר כמאל מריח: הרי הכול יוצא מבלפור, יוצא תחת מעטה של ערפל, של שקרים ומיסוך, של הסתה פרועה כלפי כל מה ומי שעומד בדרכו ומתנגד לשחיתות שאותה הוא מייצג.

ע'דיר כמאל מריח: ומה לגבינו?

ע'דיר כמאל מריח: אסור לנו לעמוד מנגד.

ע'דיר כמאל מריח: הרי ההיסטוריה תשפוט גם אותנו, האזרחים.

ע'דיר כמאל מריח: והאמינו לי שלנו יש כוח.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו הרוב והוא המיעוט; אנחנו הצדק והוא השחיתות.

ע'דיר כמאל מריח: לכל אזרח יש תפקיד.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו הורים לילדים, נכדים לסבים, אנחנו פני החברה הישראלית, אנחנו אחראים לדור העתיד, לגורל המדינה, לזהות החברה, ואנחנו חייבים לעצור את הטירוף הזה.

ע'דיר כמאל מריח: אני מדברת איתכם כאדם, כאימא לילד שנולד בשנת 2010.

ע'דיר כמאל מריח: אני חוזרת אליך, בני.

ע'דיר כמאל מריח: אתה גדלת לתוך משטר נתניהו.

ע'דיר כמאל מריח: אתה לא מכיר משהו אחר.

ע'דיר כמאל מריח: כשנולדת ב-2010 אני זוכרת את עצמי ערה, מיניקה אותך בבית החולים ב-05:00, בוהה באופק מעבר לחלון ותוהה אם כשימלאו לך 18 תצטרך ללכת לצבא.

ע'דיר כמאל מריח: קיוויתי שלא יהיה צבא ולא יהיו מלחמות עד אז, אך לא תיארתי לעצמי שכנראה, במקום להילחם על המדינה תצטרך להילחם על הדמוקרטיה, תצטרך להגן על יסודות החירות והחופש שעליהם מושתתת החברה – – –

מכלוף מיקי זוהר: נא לסיים.

ע'דיר כמאל מריח: יש לי עוד 27 שניות.

ע'דיר כמאל מריח: תיהנה מהמשקה שלך, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: נכון.

מכלוף מיקי זוהר: לא תהיה לך שנייה אחת יותר.

אורנה ברביבאי: מיקי, אל – – –

ע'דיר כמאל מריח: תיהנה מהקולה שלך ואל תהרוס לי את הנאום שלי, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: אני אפסיק אותו בזמן שיסתיים.

ע'דיר כמאל מריח: אתה תפסיק אותו בזמן שהוא יסתיים, אוקיי?

מכלוף מיקי זוהר: נכון.

אורנה ברביבאי: – – –

יוראי להב-הרצנו: מה זה – – –

ע'דיר כמאל מריח: כן, הדיקטטורה מתהווה.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו רק מדברים על זה, כן?

ע'דיר כמאל מריח: בני, הדמוקרטיה הישראלית קורסת אל מול עיניך, אך אני מאמינה שהפסיפס האנושי האיכותי שלנו חזק יותר מגחמותיו של איש אחד.

ע'דיר כמאל מריח: לכן לא אוותר – –

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

ע'דיר כמאל מריח: – – לכן כולנו לא נוותר.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: קראת נאום באמת שקט, רגוע, נינוח, לבנך הקטן, שהיה אחד הנאומים הדוחים והמגעילים ששמעתי בכנסת ישראל.

ע'דיר כמאל מריח: אתה חושב שזה מכבד את המעמד שלך?

ע'דיר כמאל מריח: אתה לא מתבייש?

קריאות: – – –

ע'דיר כמאל מריח: תגיד, אתה לא מתבייש?

ע'דיר כמאל מריח: אתה מבייש את המעמד שלך.

ע'דיר כמאל מריח: אתה יושב – – –

מכלוף מיקי זוהר: מילים דוחות, אני לא הייתי מוכן שהבן שלי ישמע אותי מדבר ככה כנבחר ציבור.

אורנה ברביבאי: מיקי – – –

ע'דיר כמאל מריח: אתה יושב על הכיסא הזה – – –

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: אני מתבייש בשבילך על איך שלימדת את הבן שלך בשעת לילה מאוחרת מילים כל כך דוחות, כל כך לא מכובדות – –

יוראי להב-הרצנו: – – –

אורנה ברביבאי: לא, לא, אסור לך לתת ציונים.

מכלוף מיקי זוהר: – – בטח לא דמוקרטיות – –

ע'דיר כמאל מריח: אתה לא מתבייש?

מכלוף מיקי זוהר: – – שבהן את מכפישה ראש ממשלה בלי שהוא אפילו מואשם בשום – – –

ע'דיר כמאל מריח: ביום שבו אני אצטרך שאחד כמו מיקי מכלוף זוהר יחלק לי ציונים – – –

מכלוף מיקי זוהר: טוב מאוד, גברתי.

ע'דיר כמאל מריח: זה לא יקרה – – –

מכלוף מיקי זוהר: עצוב לי בשביל הבן שלך – – –

ע'דיר כמאל מריח: אני לא אצטרך שמיקי מכלוף זוהר יחלק לי ציונים.

ע'דיר כמאל מריח: חמוד שלי, התבלבלת.

ע'דיר כמאל מריח: תכבד את המקום שאתה יושב בו.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, גברתי.

מכלוף מיקי זוהר: נא לרדת.

ע'דיר כמאל מריח: להגיד לי שהמילים שלי דוחות?

ע'דיר כמאל מריח: למה, מי אתה?

מכלוף מיקי זוהר: נא לרדת.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: נא לרדת.

אורנה ברביבאי: מיקי, אתה מבין שאתה חורג מהסמכות שלך כיו"ר?

אורנה ברביבאי: אתה לא אמור לתת ציונים.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת עופר כסיף, אתה מוזמן לעלות ל-15 דקות.

יוראי להב-הרצנו: – – – מי שמך – – –

אורנה ברביבאי: אתה לא אמור לתת ציונים.

אורנה ברביבאי: מה זה הדבר הזה?

יוראי להב-הרצנו: אתה אומר לי לא לומר דברים על הדוכן?

יוראי להב-הרצנו: אתה קורא לנאום שלה דוחה?

מכלוף מיקי זוהר: אתה אמרת גם לי על הדוכן, נכון?

יוראי להב-הרצנו: מי בכלל – – –

אורנה ברביבאי: – – –

מכלוף מיקי זוהר: הזכרת לי שגם ההתנהגות שלך הייתה התנהלות מבישה.

יוראי להב-הרצנו: מעמדך שווה למעמד שלנו.

יוראי להב-הרצנו: אתה בכלל לא רלוונטי בדיון הזה פה.

מכלוף מיקי זוהר: אני כרגע מנהל את הדיון, ואני עושה את זה כפי שאני מוצא לנכון.

יוראי להב-הרצנו: אז תקרא אותי לסדר.

יוראי להב-הרצנו: תגיד לי, מה נסגר איתך?

יוראי להב-הרצנו: אתה חצוף.

אורנה ברביבאי: הוא אומר לה – – –

מכלוף מיקי זוהר: נא לא להפריע, חברים, כדי שאני לא אצטרך להוציא אתכם מהאולם.

אורנה ברביבאי: אתה יכול להוציא אותנו – – –

מכלוף מיקי זוהר: אני בהחלט אוציא אתכם.

אורנה ברביבאי: תסגור את המליאה, תסגור את המליאה, תישאר לבד.

מכלוף מיקי זוהר: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אורנה ברביבאי: אל תפחיד אותי.

מכלוף מיקי זוהר: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

אורנה ברביבאי: אתה פשוט מנהל טרור במליאה.

מכלוף מיקי זוהר: אני קורא אותך לסדר פעם שלישית.

מכלוף מיקי זוהר: נא לצאת מהאולם.

אורנה ברביבאי: אני אצא ואני אתלונן עליך בוועדת האתיקה.

אורנה ברביבאי: זאת לא צורה לניהול מליאה.

יוראי להב-הרצנו: אתה רוצה לתת ציונים?

יוראי להב-הרצנו: אני לא מצליח להבין מה זה הדבר הזה.

אורנה ברביבאי: תתבייש לך.

אורנה ברביבאי: פשוט תתבייש לך.

אורנה ברביבאי: (חברת הכנסת אורנה ברביבאי יוצאת מאולם המליאה.

אורנה ברביבאי: )

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יוראי להב-הרצנו: מאה אחוז.

יוראי להב-הרצנו: אתה יכול לקרוא לי גם פעם שנייה ושלישית.

מכלוף מיקי זוהר: פעם שנייה.

יוראי להב-הרצנו: מאה אחוז.

עופר כסיף: תחזיר לי, בבקשה – – –

יוראי להב-הרצנו: מעמדך לא – – –

מכלוף מיקי זוהר: פעם שלישית.

מכלוף מיקי זוהר: נא לצאת מהאולם.

יוראי להב-הרצנו: מעמדך לא – – –

ע'דיר כמאל מריח: – – –

מכלוף מיקי זוהר: פעם ראשונה, חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח.

ע'דיר כמאל מריח: תתבייש לך.

מכלוף מיקי זוהר: פעם שנייה.

ע'דיר כמאל מריח: אתה מבייש את המעמד – – –

מכלוף מיקי זוהר: פעם שלישית.

מכלוף מיקי זוהר: נא לצאת מהאולם.

יוראי להב-הרצנו: אתה יכול להוציא את כולנו מכאן.

מכלוף מיקי זוהר: קדימה, החוצה.

מכלוף מיקי זוהר: לא להפריע לדיון.

ע'דיר כמאל מריח: תתבייש.

מכלוף מיקי זוהר: אני מתבייש באיך שאתם דיברתם פה על הדוכן.

יוראי להב-הרצנו: אתה מפריע לדיון.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת עופר כסיף, הזמן התחיל.

מכלוף מיקי זוהר: אתה יכול להתחיל לדבר.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו מתביישים בך – – –

עופר כסיף: אני מבקש שתחזיר לי ל-15 דקות.

מכלוף מיקי זוהר: אתה יכול להתחיל לדבר.

ע'דיר כמאל מריח: איזה כ"ף זאת?

ע'דיר כמאל מריח: כסף – – – (חברי הכנסת ע'דיר כמאל מריח ויוראי להב הרצנו יוצאים מאולם המליאה.

ע'דיר כמאל מריח: )

עופר כסיף: חברי הכנסת, הכנסת העשרים-ושלוש תירשם בדפי ההיסטוריה ככנסת שהפקירה את אזרחי המדינה בעת אסון, כנסת שהייתה חותמת גומי להחלטות רודניות, מופקרות וחסרות אחריות, שהובילו קודם כול להרג נרחב ממגפת הקורונה אך גם למשבר כלכלי חסר תקדים, לעוני חריף, לאבטלה מטורפת ואף רעב, לגידול בתחושת הבדידות, בעיקר של קשישים ומוחלשים, ולשיעורי אובדנות גדולים במיוחד.

עופר כסיף: הכנסת העשרים-ושלוש תיזכר גם ככנסת שפירקה את עצמה מהאחריות והסמכויות שניתנו לה בחוק והעבירה אותן לממשלה שכמספר שריה כך גודל כישלונה ואשר נאשם בפלילים הדואג לעצמו בלבד בראשה.

עופר כסיף: את הכנסת העשרים-ושלוש לא היה צריך לשרוף כדי להשבית; הספיקה החלטת ממשלה הזויה ופחדנית.

עופר כסיף: חברי הכנסת, דיקטטורה לא בונים ביום.

עופר כסיף: מנצלים אסונות כדי לחסל רווחה ולמחוק זכויות.

עופר כסיף: בתחילת המגפה עמדתי כאן ואמרתי יותר מפעם אחת כי את האסון ינצלו להפיכה משטרית ברוח דוקטרינת ההלם שהציגה הכותבת האמריקנית נעמי קליין.

עופר כסיף: אמרתי שבמקום לפעול למיגור הקורונה ולחיזוק האזרחים פועלים למיגור האזרחים ולחיזוק השליט היחיד.

עופר כסיף: התרעתי מפני הקרבת המוחלשים ופירורי הדמוקרטיה על מזבח ההון הגדול והכיבוש, מפני החרבת העובדים והעסקים הקטנים לטובת קומץ של טייקונים שרק מתעשרים.

עופר כסיף: בואו נאמר שהייתי מעדיף לאכול עכשיו את הכובע, אך לצערי, הדברים התממשו.

עופר כסיף: דיקטטורה לא בונים ביום.

עופר כסיף: נדרשים יסודות איתנים להחלפת המשטר.

עופר כסיף: לאט-לאט מעבירים סמכויות מהרשות המחוקקת למבצעת, בתחילה בתקנות חירום זמניות, אחר כך בחוקי הסמכה קטנים ואז בחוק הסמכה גדול.

עופר כסיף: הכנסת כבר הפכה מגוף מחוקק לגוף מאשרר, וגם זה בדיעבד.

עופר כסיף: את כל ההחלטות מקבלים בלשכת ראש הממשלה.

עופר כסיף: אחד הדברים הבולטים בכנסת הזאת הוא השימוש המופרז, שלא לומר המופקר, בסעיף 98 לתקנון הכנסת, סעיף המאפשר למעשה לממשלה להגביל את דיוני החקיקה במליאה.

עופר כסיף: מאז הכנסת הסעיף לתקנון הכנסת בשנת 1967 ועד הכנסת הנוכחית השתמשו בו, מעבר לעניין התקציב, בסך הכול עשר פעמים.

עופר כסיף: בכנסת הנוכחית לבדה כבר השתמשו בו שמונה פעמים, ומהן פעמיים היום.

עופר כסיף: כבר אמרה הגב' ארבל אסטרחן, היועצת המשפטית של ועדת הכנסת, כי צריך להיות משהו חריג וקיצוני כדי להפעיל את סעיף 98.

עופר כסיף: זה לא צריך להיות דבר שבשגרה, היא אמרה.

עופר כסיף: אבל בכנסת הזאת הפך הסעיף לשגרה בידי הקואליציה.

עופר כסיף: דווקא דיוני החקיקה המשמעותיים במליאה הפכו למשהו חריג וקיצוני כביכול.

עופר כסיף: הדבר מבטא את הפיחות במעמדה של הכנסת בכלל ובפרט את איונה של האופוזיציה, של סמכויותיה ותפקידיה כמפקחת על הממשלה.

עופר כסיף: דיקטטורה לא בונים ביום.

עופר כסיף: בונים מיתוס של מנהיג חזק, על-אדם כביכול, שמסביבו עדת משיחיים חובבי פולחן אישיות.

עופר כסיף: במקומות אחרים היו קוראים לו "המנהיג העליון" או "האח הגדול".

עופר כסיף: כאן קוראים לו "ביבי מלך ישראל".

עופר כסיף: האיש המתהדר בנוצות האינטלקטואל, קורא צ'רצ'יל, הרוויזיוניסט שזונח את חמשת המ"מים לטובת שלושת הכ"פים, את המזון לרעב לטובת כוח אישי, את המעון לנזקק לטובת הדרת כבוד – –

אוסאמה סעדי: אל תיקח ממיקי זוהר את הפטנט הזה.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא יכול להגיב לך כי אני פה על הדוכן.

מכלוף מיקי זוהר: הייתי מגיב לך בשמחה.

עופר כסיף: – – ואת המרפא לחולה לטובת כסף לחשבונותיו.

עופר כסיף: אני קורא לחברי הליכוד ההגונים שעדיין קיימים, לחסידי תורת ז'בוטינסקי: אל תיתנו ידכם למעל הזה.

עופר כסיף: זכרו את דברי מורכם ורבכם.

עופר כסיף: "דמוקרטיה", כתב ז'בוטינסקי, "פירושה חופש.

עופר כסיף: גם שלטון הנתמך על ידי רוב יכול לשלול את החופש", הוא כתב, "ובמקום שאין ערובות לחופש הפרט – שם אין דמוקרטיה.

עופר כסיף: את הניגודים הללו מן הדין למנוע – – – מטרתה של הדמוקרטיה היא להבטיח למיעוט השפעה על מהלך העניינים של המדינה".

עופר כסיף: כל זה כתב ז'בוטינסקי בכתב העת הרוויזיוניסטי "הירדן" ב-1938.

עופר כסיף: חברי הכנסת, דיקטטורה לא בונים ביום.

עופר כסיף: השתקת התנגדות וביקורת היא אלמנט בסיסי, וכך, קודם כול, הסיתו נגד המפגינים.

עופר כסיף: קראו להם "בוגדים", "אנרכיסטים", "חייזרים", "אלימים".

עופר כסיף: אמרו עליהם שהם מפיצי מחלות ועושים את צורכיהם בחצרות רחביה.

עופר כסיף: אפילו אמרו שהם שמאלנים, לא עלינו.

עופר כסיף: את הרעל הזה טפטפו אנשי הליכוד וירק ראש הממשלה בנאומיו לאומה.

עופר כסיף: ואז ניסו לעצור את ההפגנות באמצעות עיריית ירושלים ופניות לבתי המשפט, בהפחדות, בהתנכלות ובאלימות.

עופר כסיף: לאחר מכן האשימו את המפגינים בחוסר סולידריות, וביקשו מהם להימנע מהפגנות בשם הערבות ההדדית והדאגה לציבור.

עופר כסיף: אותו אדם שהרס כל שבב של סולידריות חברתית, חירב את רווחת הרבים למען מילוי כיסם של מיעוט מקורבים, ייבש את מערכת הבריאות בשל קדושת ההפרטה, העדיף צוללות מיותרות על פני תקציבים לבריאות, תפנוקים להתנחלויות במקום כספים לחינוך, מלחמות במקום רווחה, הסתה גזענית ושקרים פרועים במקום מאבק במגפה; אותו אחד שמנהל את תיקיו על גב הציבור ומכבס את כביסתו המלוכלכת בחוץ, תרתי משמע, מעז לדרוש סולידריות מאלה שעל גבם הוא חי וחוגג.

עופר כסיף: כמה ציניות, כמה עזות מצח.

עופר כסיף: ועכשיו, כשכל ניסיונות השווא כשלו בזה אחר זה, אוסרים הפגנות בחוק ואף מגייסים לדיכוין לוחמים מן הצבא.

עופר כסיף: דיקטטורה לא בונים ביום.

עופר כסיף: צריך ליצור שנאה כדי למשול, כאשר אתה מנהיג כושל.

עופר כסיף: אז מסיתים את החילונים נגד החרדים ואת היהודים נגד הערבים ואת המתפללים נגד המפגינים, ועדה בעדה וישראל אחת בישראל השנייה ועיירה בקיבוץ וקיבוץ בעיירה.

עופר כסיף: בארצות רחוקות בזמן עבר דיברו על סכין בגב האומה, וכאן קוראים לזה deep state.

עופר כסיף: פעם המציאו את קנוניית זקני ציון וקשר הבונים החופשיים.

עופר כסיף: היום מדמיינים את קונספירציית בג"ץ והפרקליטות.

עופר כסיף: ובזמן שאנחנו נלחמים אחד בשני, יש אחד שמדליק סיגר ולוגם שמפנייה ורודה, אולי תוך צפייה בקומדיית ריקלין או האזנה לפארסת ברדוגו.

עופר כסיף: כל המומחים אומרים שהסכנה בהפגנות ובתפילות באוויר הפתוח קטנה עד אפסית וכי סגר רק יזיק.

עופר כסיף: לפני כמה ימים צוטט פרופ' יהודה אדלר כך: עצם העובדה שממשלת ישראל בוחרת בהטלת סגר מצביעה על הכישלון שלה בניהול מגפת הקורונה בארץ.

עופר כסיף: הממשלה הזאת פועלת ללא אסטרטגיה וללא הבנה, ולא הצליחה להכיל את האירוע הזה אפילו דקה אחת.

עופר כסיף: סגר הוא לא טיפול במחלה ואינו פתרון למגפה.

עופר כסיף: מדינות שביצעו סגרים ארוכים וקשים ביותר, כמו פרו, היום נמצאות ברמת התמותה הגבוהה ביותר בעולם.

עופר כסיף: ד"ר אמיר שחר, מנהל המערך לרפואה דחופה בבית חולים לניאדו וממייסדי הרפואה הדחופה בישראל, מוסיף: אין מידע מדעי או מחקרי שסגר בלם ומיגר מגפה באיזשהו מקום.

עופר כסיף: ארגון הבריאות העולמי הוציא בנייר עמדה כבר ב-2006, שסגר לא יעיל ולא ישים לעצירת מגפה.

עופר כסיף: בשום מדינה שהוטל בה סגר לא הסתיימה המגפה אלא הייתה הפוגה זמנית בלבד.

עופר כסיף: המדינות שהטילו סגר ארוך, חמור ואכזרי, כמו פרו, איטליה ואנגליה, חוו תחלואה ותמותה חמורים וקיצוניים ביותר.

עופר כסיף: תופעות הלוואי של הסגר הן חמורות: הימנעות מקבלת טיפולים רפואיים אחרים, בדידות, דיכאון והתאבדויות, את כל זה אמר הפרופסור.

עופר כסיף: וד"ר יואב יחזקאלי מאיגוד רופאי הציבור בישראל אף הולך יותר רחוק: הכי בטוח באוויר הפתוח הוא אומר, אין צורך בעטיית מסכות בחוץ, אלא אם כן יש צפיפות.

עופר כסיף: אבל את נתניהו וחסידיו זה לא מעניין.

עופר כסיף: סגר מזיק משמעותית לאזרחי המדינה, כלכלית, נפשית ובריאותית, ופוגע בעיקר באוכלוסיות המוחלשות, שהן גם הפגיעות ביותר מבחינה רפואית כתוצאה משילוב של מחלות רקע, צפיפות, חוסר נגישות לשירותים רפואיים טובים, חוסר ביטחון תזונתי, הזנחה סביבתית וכיוצא באלה.

עופר כסיף: אבל מהי בריאות הציבור ורווחתו אל מול טובת המנהיג העליון וחירותו?

עופר כסיף: איסור הפגנות פוגע אנושות בזכויות היסוד של כולנו ומקרב אותנו צעד נוסף אלי דיקטטורה מלאה, אבל מהן זכויות האזרח וחירויותיו לעומת עור התוף של השליט הכל-יכול ושלוות נפשו הרדופה?

עופר כסיף: כפי שפורסם בשבוע שעבר, נתניהו דחף לסגר רך, אבל לאיסור הפגנות.

עופר כסיף: רק כאשר הבין שבלתי אפשרי מבחינה משפטית לאפשר פעילות משקית ובד בבד לאסור הפגנות, הפך לתומך נלהב של סגר מלא.

עופר כסיף: זהו סגר פוליטי-רודני, שכל מטרתו עצירת המחאה נגד ראש ממשלה נאשם בפלילים, הרואה בנו, בכולנו, נתינים האמורים לסור למרותו.

עופר כסיף: איך אמר פרופ' גמזו על התנהלות נתניהו?

עופר כסיף: ההחלטה על סגר אומללה, הייתי צריך כדורים נגד בחילה.

עופר כסיף: אגיד לכם דבר אחד, חברי הכנסת ובמיוחד חברי הממשלה: לא משנה מה תגידו, לא משנה אילו הגבלות תטילו, אנחנו נמשיך במאבק.

עופר כסיף: נמשיך במאבק בנחישות, נמשיך במאבק באחריות ובזהירות הנדרשת, ונשמור כתמיד על בריאותנו שלנו ועל בריאות הציבור כולו.

עופר כסיף: אנחנו נמשיך, נמשיך, וגם ננצח את הרודן ואת משרתיו הנרצעים.

עופר כסיף: רק כך גם נוכל למגפה.

עופר כסיף: אני פונה לחבריי בסיעות החרדיות, ומזכיר לכם את שאתם בוודאי זוכרים: "ויאמר זה יהיה משפט המלך אשר ימלֹך עליכם, את בניכם יקח ושם לו במרכבתו ובפרשיו ורצו לפני מרכבתו.

עופר כסיף: ולשׂום לו שרי אלפים ושרי חמִשים ולחרֹש חרישו ולקצֹר קצירו ולעשות כלי מלחמתו וכלי רכבו: ואת בנותיכם יקח לרקחות ולטבחות ולאֹפות.

עופר כסיף: ואת שדותיכם ואת כרמיכם וזיתיכם הטובים יקח ונתן לעבדיו.

עופר כסיף: וזרעיכם וכרמיכם יעשֹׂר ונתן לסריסיו ולעבדיו.

עופר כסיף: ואת עבדיכם ואת שפחותיכם ואת בחוריכם הטובים ואת חמוריכם יקח ועשה למלאכתו.

עופר כסיף: צאנכם יעשֹׂר ואתם תהיו לו לעבדים.

עופר כסיף: וזעקתם ביום ההוא מלפני מלככם אשר בחרתם לכם ולא יענה ה' אתכם ביום ההוא".

עופר כסיף: חבריי, האם אתם מעבדיו?

עופר כסיף: האם אתם כדברי המלך שאול לעבדיו בני ימינו?

עופר כסיף: הגם לכולכם שדות וכרמים וכולכם ישים שרי אלפים ושרי מאות?

עופר כסיף: זכרו את השופטים והנביאים, לא את המלכים.

עופר כסיף: ומילה אחת על ההשוואה בין תפילות להפגנות.

מכלוף מיקי זוהר: דקה וחצי לסיום.

עופר כסיף: לא, אתה לקחת לי חצי דקה, יש לי שתי דקות.

מכלוף מיקי זוהר: לא לא, דקה וחצי.

עופר כסיף: מילה אחת על ההשוואה בין תפילות להפגנות.

עופר כסיף: זוהי דיכוטומיה כוזבת, שכל מטרתה פיצול ושיסוי.

עופר כסיף: הרי ישנם אלפי מפגינים שמתפללים, ולא מעט מתפללים שמפגינים.

עופר כסיף: לא אלו עומדים מול אלו, ולא אלה כנגד אלה.

עופר כסיף: אלו כולם יחד נגד ממשלה כושלת וראש ממשלה נוכל.

עופר כסיף: חבריי המאמינים, אני אתאיסט, אבל מכבד כמובן את חופש הפולחן ואת זכותכם לעבוד את אלוהיכם.

עופר כסיף: אני מצפה שאתם תכירו בזכותי שלי ושל מיליוני אזרחים למחות ולהפגין, זה לא פחות משמעותי עבורנו מאשר עבודת האל עבורכם.

עופר כסיף: יתרה מכך, חופש פירושו תמיד חופש לחושבים אחרת, לאלו החושבים באופן שונה מהשלטון, מבעלי השררה ומהרוב.

עופר כסיף: אין שום משמעות לאפשר חופש לאלו המסכימים עם השולטים.

עופר כסיף: במובן זה, חופש המחאה וההפגנה אינו נופל מחופש הדת, וכאשר משווים אותו לחופש הניתן לדת השלטת בחברה, הוא אף עולה עליו.

מכלוף מיקי זוהר: 20 שניות לסיום.

עופר כסיף: ולעמיתיי בכחול לבן, אל תשאירו להיסטוריה רק את הלבן, דגל הכניעה.

עופר כסיף: זו ההזדמנות שלכם לעשות את הדבר הנכון, לאחר שהפניתם עורף לבוחריכם.

עופר כסיף: אמרו לא לאוטוקרטיה ביביסטית, הצביעו נגד התועבה העומדת לפנינו.

עופר כסיף: כל הצבעה אחרת או היעדרות מהצבעה תהפוך אתכם לאחראים להפיכתה של ישראל לדיקטטורה במלוא מובן המילה, לא פחות ואולי יותר מאשר הליכוד.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לך.

עופר כסיף: משפט אחרון.

עופר כסיף: חברי הכנסת, את הצעת החוק שלפנינו צריך להשליך לפח האשפה של ההיסטוריה, לפני שההיסטוריה תשליך לשם אותנו.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לך, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: חברת הכנסת היבה יזבק, חמש דקות לרשותך.

מכלוף מיקי זוהר: אפעיל את השעון ברגע שתגיעי לדוכן.

מכלוף מיקי זוהר: את רוצה שאני אפעיל עכשיו?

היבה יזבק: תפעיל ותפעיל מחדש.

היבה יזבק: אין לי בעיה.

מכלוף מיקי זוהר: אני אפעיל רק שבע שניות אחרי שתתחילי לדבר.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה.

היבה יזבק: תודה.

היבה יזבק: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, בימים אלה אנו מציינים 20 שנה למה שנהוג לכנות אירועי אוקטובר 2000, המחאה העממית והצודקת של הערבים הפלסטינים במדינה שבמהלכה נהרגו 13 צעירים ערבים מירי המשטרה.

היבה יזבק: לכל אחד מהם יש שם, לכל אחד מהם יש משפחה: ראמי גרה, אחמד ג'בארין, מוחמד ג'בארין, מוסלח אבו ג'ראד, אסיל עאסלה, עלאא' נסאר, וליד אבו סאלח, עמאד גנאים, איאד לואבנה, מחמד ח'מיאסי, ראמז בושנאק, עומר עכאווי ובן דודי ויסאם יזבק.

היבה יזבק: לא סתם יצאו אותם צעירים למחות.

היבה יזבק: זו הייתה מחאה שביטאה זעם עמוק על כיבוש מתמשך, תחושות ניכור ואפליה, דיכוי והדרה וקיפוח, שנבעו מהמדיניות המתמשכת של הממשלה כלפי הפלסטינים, בין אם הם אזרחי המדינה או תושבי הגדה ועזה.

היבה יזבק: ההרג של אזרחים חפים מפשע שכל חטאם היה זה שהם אזרחים ערבים שיצאו למחות, האלימות המשטרתית הקשה, השימוש בצלפים, זה שאף אחד עד כה לא נשא באחריות לכל זה – זה מעורר שוב ושוב ושוב את שאלת העליונות היהודית בתוך המדינה.

היבה יזבק: זה מעורר את עצם העובדה שגם היום ערבים ויהודים אינם שווים בפני החוק.

היבה יזבק: זה מעורר את העניין שהדין של מפגין ערבי הוא לא כדין של מפגין יהודי.

היבה יזבק: ב-2008 אימץ היועץ המשפטי לממשלה דאז מזוז את החלטת מח"ש שלפיה אין להעמיד לדין אף אחד מהשוטרים שהיו אחראים להריגתם של אותם הצעירים, כי לקביעתו השוטרים הפעילו שיקול דעת במצבי החירום שאיתם התמודדו וכי אין במעשיהם אחריות פלילית.

היבה יזבק: עניין זה חיזק את המגמה של אפס אחריות כמעט בכל המקרים שבהם שוטרים הורגים ערבים.

היבה יזבק: 45 ערבים נהרגו עד כה על ידי המשטרה מאז.

היבה יזבק: מדובר בביטוי מתמשך ליחס העוין של המשטרה כלפי האזרחים הערבים עם הגנה ממסדית ומדינית ברורה, שמאפשרת את המשך הדיכוי.

היבה יזבק: כך היה גם במקרה בו נהרג יעקוב אבו אלקיעאן, ורק לאחרונה החליט ראש הממשלה להתנצל – התנצלות שכל מהותה הייתה לעסוק בו עצמו, בפרסונה, ובכך שלכאורה ניסו לפעול נגדו.

היבה יזבק: זו התנצלות צינית חסרת כל משמעות וכל אחריות, בדיוק כמו ההתנצלות הפופוליסטית של ברק רגע לפני הבחירות בספטמבר 2019.

היבה יזבק: אז אם מישהו מתכוון באמת להתנצל בפני החברה הערבית, אם מישהו מעוניין להתנצל על ההרוגים ולקחת אחריות, אז הינה, צריך לדעת שלא מקבלים התנצלות בלי לקיחת אחריות: אנחנו דורשים להקים ועדה מקצועית ועצמאית לבדיקת הכשלים של החקירות, של מערכת חקירת תיקי אוקטובר 2000.

היבה יזבק: אנחנו דורשים כי יומלץ על הגשת כתבי אישום נגד האחראים, בכל הדרגים, להרג ולפציעה של האזרחים.

היבה יזבק: אנחנו דורשים לחקור את כל מקרי ההרג של האזרחים הערבים במדינה שנסגרו על ידי מח"ש מאז 2000.

היבה יזבק: עד שכל הדברים האלה יקרו, ההתנצלויות והמסקנות לא יתקבלו והצדק לא יתקיים.

היבה יזבק: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה, חמש דקות לרשותך.

מכלוף מיקי זוהר: יוּסף?

מכלוף מיקי זוהר: עלא כיפאק.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, תפדל.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בשבועות האחרונים מדינת ישראל ממוקמת במקומות האחרונים, והייתי אומר המבישים, בין מדינות ה-OECD במדדים של מתים, חולים קשה ומאומתים חדשים ביחס לאוכלוסייה.

יוסף ג'בארין: אם כך הוא המצב אחרי חצי שנה מהמגפה, אז מה עושה ממשלת הקורונה, שהוקמה לפני כארבעה חודשים?

יוסף ג'בארין: מה עושה ממשלת החירום?

יוסף ג'בארין: מערכת הבריאות קורסת, כי זו הזנחה של עשרות שנים, וגם בשיא משבר הקורונה לא הזרימו את הכסף הנחוץ למערכת הבריאות.

יוסף ג'בארין: תקנים לא מאוישים, מיטות חסרות.

יוסף ג'בארין: שנים של הזנחה הולידו את המשבר הקשה ביותר שהכרנו, בלי יכולת להתמודד איתו.

יוסף ג'בארין: יש גם משבר חברתי, כלכלי וחינוכי, ולצערי הם ילכו ויעצימו בסגר הזה.

יוסף ג'בארין: עשרות אלפי עסקים קטנים נסגרו ולא יחזרו.

יוסף ג'בארין: למעלה מ-1,000,000 מובטלים, וזה גדל מיום ליום.

יוסף ג'בארין: כבר בסגר במרץ אמרנו והדגשנו שאין דבר כזה סגר בלי פיצוי.

יוסף ג'בארין: הממשלה הכושלת הזו עושה עכשיו פעמיים סגר ופעמיים בלי פיצוי.

יוסף ג'בארין: אני מסתובב בין האנשים ביישובים רבים ולפעמים אני רואה אנשים, כן, רעבים ללחם, אנשים שלא יודעים איך יגמרו את החודש ואיך ישלמו חשבונות.

יוסף ג'בארין: יש גם משבר חינוכי – כמעט 400,000 ילדים ללא מחשב.

יוסף ג'בארין: כן, 400,000 תלמידים לא יכולים ללמוד באופן סדיר בבתי הספר מאז חודש מרץ.

יוסף ג'בארין: בקצב הזה הם כבר בדרך אולי להפסיד שנת לימודים שלמה.

יוסף ג'בארין: עם כל המצב הזה, במה הממשלה הזו מתעסקת?

יוסף ג'בארין: בהפגנות; במשפט המתקרב של נתניהו.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, מה הבעיה לאפשר את אותן הפגנות במרחבים פתוחים גדולים, קפסולות של 20 אנשים עם מרחק של שני מטרים?

יוסף ג'בארין: מה הבעיה?

מכלוף מיקי זוהר: מחר אפשר לסגור את זה.

יוסף ג'בארין: צריך את החקיקה הזו, צריך להעסיק את הכנסת שבוע ימים?

מכלוף מיקי זוהר: אין בעיה.

מכלוף מיקי זוהר: הפגנה בקפסולות – אנחנו נשמח לתמוך.

מכלוף מיקי זוהר: לא של 20, אפילו של 40.

יוסף ג'בארין: אבל זה לא החוק הזה.

מכלוף מיקי זוהר: אבל לא אלפים.

יוסף ג'בארין: אבל החוק הזה מדבר על ההפגנות במרחק של 1,000 מטר, וכאן הבעייתיות.

מכלוף מיקי זוהר: החוק הזה בסופו של דבר מונע את ההתקהלויות של אלפים.

יוסף ג'בארין: ואני אומר שהזכות להפגין היא זכות כל כך יסודית, שצריך לעשות את האיזון הראוי בין הזכות הזו לבין היכולת לשמור על כללי הבריאות, וזה אפשרי, באיזון הראוי – שלא דרך החוק הזה.

יוסף ג'בארין: אמרנו והדגשנו שזה אפשרי כאשר שומרים על מרחק של שני מטר ומאפשרים לאנשים להיות אולי בקפסולות של 20 אנשים, כמובן בלי הגבלה של 1,000 מטר, של הפגנה בשכונה.

יוסף ג'בארין: אני חושב שהאיזון הראוי היה מחייב רגישות לאותה זכות בסיסית של התושבים – –

מכלוף מיקי זוהר: נא לסיים.

יוסף ג'בארין: – – למחות מול הממשלה, כאשר זה בלתי נתפס שאותה הממשלה ואותו ראש ממשלה שהציבור מוחה נגדם הם אלה שעכשיו רוצים להטיל את ההגבלות הללו.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

יוסף ג'בארין: זה ניגוד עניינים בלתי אפשרי ובלתי מתקבל על הדעת.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה, חמש דקות לרשותך.

סעיד אלחרומי: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, הזכות להפגין היא אחד היסודות העיקריים של כל דמוקרטיה.

סעיד אלחרומי: על אחת כמה וכמה כאשר מדובר במיעוט, ומיעוט שסובל מהמון סוגיות שמטרידות את חיי היום-יום שלו, והוא נזקק באופן תדיר לזכות הזאת, הזכות להפגין ולהתריע על עוול שנגרם לו.

סעיד אלחרומי: כאשר הממשלה מציעה להגביל את הזכות להפגין, בעצם זו פגיעה ישירה במיעוטים ובבני המיעוטים, שמשתמשים בזכות הזאת כדי להעלות את קולם ולהגיד: אנחנו נפגעים.

סעיד אלחרומי: הבוקר ביישוב אל-בקיעה בנגב, בזמן שיש סגר כללי, או כך הוסבר לאנשים – נאמר לאנשים שיש סגר כללי שאסור לצאת מהיישובים ושאפשר להגיע עד למרחק של קילומטר אחד – הגיעו הפקחים ואנשי מינהל מקרקעי ישראל לחלק התראות, להפחיד את הילדים, את הטף, את הנשים, לזרוע פחד ביישוב מרוחק, ממש מרוחק מבאר שבע, ליד העיר ערד, אבל הוא מרוחק מהעיר ערד.

סעיד אלחרומי: ומה הסיבה?

סעיד אלחרומי: הסיבה היא שהם רוצים להעיף את היישוב הזה, בעצם להעביר אותו.

סעיד אלחרומי: יכלו לסבול ולחכות עד שהסגר הכללי ייגמר, אבל משום מה, סמי – – –

סמי אבו שחאדה: הריסת יישובים זה עבודה חיונית, יא סעיד.

סעיד אלחרומי: בדיוק.

סמי אבו שחאדה: הריסת יישובים זה עבודה חיונית בציונות.

סעיד אלחרומי: משום מה, סמי, החבר'ה האלה שמסתובבים וממררים את חיי האנשים בנגב, מותר להם, מותר להם להסתובב, אבל האנשים האלה, שמקבלים את ההתראות – עכשיו הממשלה מחליטה להגביל את זכותם להפגין.

סעיד אלחרומי: זאת אומרת, נהרוס לכם את הבתים, נחלק לכם התראות, נעשה לכם את כל הרוע שבעולם, אבל את הזכות שלכם לעמוד מול מינהל מקרקעי ישראל בבאר שבע, מול משרדי מינהל מקרקעי ישראל בבאר שבע, אנחנו ניקח מכם.

סעיד אלחרומי: למה אני אומר את זה ומביא את הדוגמה הזאת?

סעיד אלחרומי: כי כל מי שהסתובב בשלושת הימים האחרונים בארץ יודע שזה סגר מדומה.

סעיד אלחרומי: בפועל אין סגר.

סעיד אלחרומי: בפועל אין סגר.

סעיד אלחרומי: בתוך היישובים אנשים מסתובבים חופשי.

סעיד אלחרומי: אולי יש כמה עסקים שהמשטרה הודיעה להם לסגור, בעיקר בתי קפה, אבל אדוני היושב-ראש, בשאר המקומות – יש מחסומים, ואני לא ראיתי מחסום שבו החזירו מכונית; יש פקק, נוצר פקק, אבל לא ראיתי מחסום שבו החזירו מכונית שהגיעה למחסום הזה.

סעיד אלחרומי: לכאורה יש סגר.

סעיד אלחרומי: בפועל התקבל הרושם בציבור שכל הסדר הזה נועד למטרה אחת: להגביל את הזכות להפגין.

סעיד אלחרומי: ואני אומר לכם, כבן למיעוט, ומיעוט שמרגיש שהוא נרדף, מרגיש שהוא מקופח, אני מאוד חושש מהמגמה הזאת.

סעיד אלחרומי: אני חושב שהמגמה הזאת עוד תעלה מדרגה.

סעיד אלחרומי: אם החוק הזה יעבור ואם חברי הכנסת יעבירו את החוק הזה, אז יבואו עוד חוקים עוד מעט.

סעיד אלחרומי: שלא ישלו אתכם ויגידו שיש זכות להפגין.

סעיד אלחרומי: כשאומרים שאפשר להפגין במרחק קילומטר מהבית, זאת אומרת שאין זכות להפגין.

סעיד אלחרומי: נקודה.

סעיד אלחרומי: נקודה, גמרנו.

סעיד אלחרומי: ולכן, אני קורא לחבריי להתנגד לחוק הזה.

סעיד אלחרומי: אנחנו מן הסתם נתנגד לחוק הזה, אבל זה, רבותיי, אות קין על המצח של כל מי שנותן יד למהלך כזה.

סעיד אלחרומי: אפשר לעשות סגר – עשינו סגר במרץ, באפריל, אדוני היושב-ראש, והיה טוב – אבל הממשלה, בשלומיאליות ובחוסר מקצועיות, הובילה אותנו למקום שבו אנחנו נמצאים.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, אחריו – חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: בבקשה, אדוני, עד חמש דקות.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, בוקר טוב.

חמד עמאר: בוקר מצוין.

סמי אבו שחאדה: אני שואל את עצמי למה אנחנו צריכים לבוא בפגרה ב-02:00 כדי לדון בחוק אנטי-דמוקרטי זה, ולהמשיך את העבודה הזאת גם מיום חמישי, והיא נמשכה עד יום שישי.

סמי אבו שחאדה: אף אחד לא מבין למה צריך את כל זה בתקופה כל כך קשה של הקורונה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו שואלים את עצמנו למה צריך למנוע מהאנשים עכשיו לנוע, לזוז ולהפגין.

סמי אבו שחאדה: למה אנשים לא נשמעים למה שאומרת הממשלה, בחברה שהיא חברה שכולה צבא, חברה שהיא כולה מגויסת, תרתי משמע?

סמי אבו שחאדה: זו חברה מאוד מיוחדת, ישראל.

סמי אבו שחאדה: רוב הציבור הוא מגויס: חיילים, שוטרים, אנשי ביטחון, שב"כ, מוסד, למיניהם.

סמי אבו שחאדה: איך זה קורה?

סמי אבו שחאדה: למה הם איבדו את האמון?

סמי אבו שחאדה: למה חברה שכולה צבא איבדה כל כך את האמון בממשלה?

סמי אבו שחאדה: יש פה משהו שהוא לא הגיוני, ויש לזה כמה סיבות.

סמי אבו שחאדה: הממשלה הזאת לא ראויה, האמת, ליחס יותר טוב מהציבור.

סמי אבו שחאדה: הציבור צודק בזה שהוא איבד את האמון שלו לגמרי, ויש לזה כמה סיבות טובות: א.

סמי אבו שחאדה: הציבור משוכנע, בצדק, שמי שעומד בראשות הממשלה מנהל את כל התיק הזה, את כל המשבר הזה, בהתאם לצרכים הפוליטיים הציניים ולצרכיו האישיים בניהול בית המשפט.

סמי אבו שחאדה: בית המשפט מתקרב בינואר, הוא רוצה להכין את עצמו לקמפיין בחירות.

סמי אבו שחאדה: אנשים לא סומכים עליו שהוא ינהל עכשיו את המדינה ואת המשבר.

סמי אבו שחאדה: בצדק הם מאמינים שהוא משתמש במשבר של הקורונה לאינטרסים האישיים שלו.

סמי אבו שחאדה: סיבה אחרת היא ההחלטות המאוד-בעייתיות של הממשלה, שכל יום משתנות.

סמי אבו שחאדה: מגיעה תוכנית כביכול מקצועית, יום אחרי כן מגיעה התוכנית הזאת לתיקון, יום אחרי כן היא מגיעה עוד פעם לתיקון, וכל יום הדברים משתנים: פעם סגר, פעם סגר עם חורים, פעם סגר מהודק, פעם רמזור, פעם הרמזור לא עובד, פעם הרמזור נתקע.

סמי אבו שחאדה: כל יום זה משהו אחר.

סמי אבו שחאדה: הציבור לא רואה שהממשלה מתנהלת באופן מקצועי, והציבור גם בזה צודק.

סמי אבו שחאדה: האנשים מאוד צודקים בזה שהם איבדו את האמון שלהם בהתנהלות הזאת של הממשלה.

סמי אבו שחאדה: האזרחים בכלל ובעלי העסקים בפרט לא מאמינים שהם גם יפוצו על ידי הממשלה כאשר הממשלה אומרת: סגר.

סמי אבו שחאדה: אז בסדר, סגר, איך האנשים יחיו?

סמי אבו שחאדה: סגרת להם את העסקים, הבטחת פיצוי.

סמי אבו שחאדה: בסוף הממשלה יוצאת עם מספרים מצחיקים, וכולם מבינים, כל מי שיש לו קצת שכל בראש מבין שהפיצויים האלה לא מצילים את העסקים.

סמי אבו שחאדה: הם גם לא מצילים את האנשים הרגילים, שאין להם עסקים.

סמי אבו שחאדה: אנשים שמובטלים עכשיו, איך הם ינהלו את החיים, איך זה יכול לעבוד?

סמי אבו שחאדה: הרי אנשים צריכים לעבוד.

סמי אבו שחאדה: יש להם צרכים בסיסיים, צריכים לשלם לממשלה כל מיני תשלומים.

סמי אבו שחאדה: הם לא יכולים לעשות את זה.

סמי אבו שחאדה: ולכן הגענו למצב הזה.

סמי אבו שחאדה: לצערנו הרב, המצב בחברה הערבית בכל הרמות – גם ברמה הכלכלית, גם ברמה הבריאותית, גם ברמת הביטחון האישי – הרבה יותר קשה.

סמי אבו שחאדה: תסתכלו מה קורה.

סמי אבו שחאדה: תסתכלו כמה עלתה רמת האלימות.

סמי אבו שחאדה: ניסיונות הרצח ביפו, שחלקם, לצערנו הרב, גם צלח, בשבועות האחרונים עלו בצורה מאוד גדולה, ולא רק ביפו.

סמי אבו שחאדה: אנשים איבדו את הביטחון האישי שלהם; חברה שמחציתה מתחת לקו העוני, שהממשלה עזבה אותה לגמרי לאנשי הפשע המאורגן, האנשים הסתבכו בחובות בריבית, אין משטרה שמתפקדת בחברה הערבית, יש הרבה יותר אלימות, הרבה יותר אנשים שנרצחים, ואין בכלל מי שיגן על האנשים.

סמי אבו שחאדה: האמת, מי שחושב על זה קצת בהיגיון, האנשים צודקים.

סמי אבו שחאדה: אין מה לבוא בטענות לאזרחים, יש מה לבוא בטענות למי שהוביל אותנו למצב הזה.

סמי אבו שחאדה: מי שהוביל אותנו למצב הזה צריך לקחת אחריות.

סמי אבו שחאדה: רק ככה יהיה אפשר להחזיר את האמון של הציבור.

סמי אבו שחאדה: שייקחו אחריות, ילכו הביתה, יבוא צוות מקצועי לנהל את המשבר, נוכל לחזור לחיים נורמליים.

סמי אבו שחאדה: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, ואחריה – חברת הכנסת סונדוס סאלח.

חמד עמאר: בבקשה, חמש דקות.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, מה היה באמת דחוף עכשיו להביא אותנו מפגרה, בתוך סגר, ולהשאיר אותנו עד השעה הזאת בלילה כדי לחוקק את החוק הזה?

עאידה תומא סלימאן: הרי הסגר ההרמטי, הנוקשה יותר מהראשון, במרץ, כבר התחיל לפני כמה ימים.

עאידה תומא סלימאן: אז מה הסיפור?

עאידה תומא סלימאן: המשק הושבת כליל ועוד 100,000 איש ואישה יצאו שוב לחל"ת; מפעלים נדמו ושתקו והושתקו; חברות סגרו את דלתותיהן; יותר עסקים קטנים עומדים בפני סכנת קריסה; חינוך ילדינו הפך לרחוק יותר מכל זמן קודם, ילדים שלא קיבלו חינוך שווה בעבר הפסיקו לקבל אותו בכלל בימים האלה.

עאידה תומא סלימאן: אז על מה המהומה?

עאידה תומא סלימאן: הרבה מומחים מתחום הבריאות הזהירו שאין צורך בסגר הנוראי הזה, ואמרו שיש פתרונות אחרים.

עאידה תומא סלימאן: מומחים בכלכלה הזהירו שהסגר ימיט אסון כלכלי, שנמשיך לסבול ממנו בשנים שיבואו.

עאידה תומא סלימאן: ובכל זאת, מקהלת השיסוי וההסתה, והעומד בראשה והמוכתר כראש ממשלה, התעקשו גם על הסגר.

עאידה תומא סלימאן: אבל בעיקר, המטרה העיקרית של הסגר הזה – למנוע את ההפגנות.

עאידה תומא סלימאן: בחודש מרץ הציבור לקח אחריות על עצמו, היה ממושמע בסגר והאמין, כמו שהסבירו לו, בכל מופע שהיה בכל לילה.

עאידה תומא סלימאן: הסבירו לציבור: זה באחריות שלכם, תיקחו על עצמכם אחריות: ריחוק חברתי.

עאידה תומא סלימאן: אתם זוכרים את המדידה של הידיים?

עאידה תומא סלימאן: ראש הממשלה לימד בדיוק את הציבור מה הוא צריך לעשות במרץ.

עאידה תומא סלימאן: רק שבכל ההופעות האלו הוא שכח להגיד מה הוא, כראש ממשלה, יעשה.

עאידה תומא סלימאן: והציבור אכן היה ממושמע.

עאידה תומא סלימאן: עברנו את הסגר וגילינו שבזמן שהציבור היה בסגר, הממשלה לא ממש ידעה מה צריך לעשות.

עאידה תומא סלימאן: ההדף של הסגר, מבחינה כלכלית-חברתית, היה קשה מנשוא.

עאידה תומא סלימאן: אני עדיין זוכרת איך אחרי הסגר ההוא.

עאידה תומא סלימאן: נכון, צלחנו אותו מבחינת המגפה ורמת התחלואה, והכול בעיניי בזכות מה שהציבור עשה אז, בגל הראשון, ויצאנו אחרי הסגר לגלות שלהרבה אנשים אין לאן לחזור לעבוד, הרבה מקומות הולכים להיסגר, הממשלה לא ביצעה את חלקה במערכה הזאת ונטשה את הציבור מדמם, עני יותר, פגיע יותר, מושפל יותר וחשוף יותר.

עאידה תומא סלימאן: הסגר היה הדוק, והרשת הכלכלית-חברתית שפרסה הממשלה הייתה מלאה חורים.

עאידה תומא סלימאן: אז כן, הציבור יצא למחות, ויש לו על מה.

עאידה תומא סלימאן: יש לו – מעבר לעובדה שיש ראש ממשלה מואשם בפלילים שממשיך לבנות את הדיקטטורה שלו, יש לו גם את חיי היום-יום ופת הלחם שהוא נלחם עליהם.

עאידה תומא סלימאן: יצאו להפגין מול הבית של המושחת מבלפור, אבל הוא לא היה יכול, מר בנימין נתניהו, לשאת את המחשבה שיש מי שמתנגד לדיקטטורה שהוא בונה לאט-לאט.

עאידה תומא סלימאן: הדיקטטורה והפשיזם אצלו, אצל נתניהו, זוחלים בדיוק כמו שהכיבוש זוחל, ההתנחלויות זוחלות והסיפוח זוחל.

עאידה תומא סלימאן: הוא יודע בדיוק איך מבשלים צפרדעים.

עאידה תומא סלימאן: איך זורקים אותן למים ולאט-לאט מחממים את המים, עד שזה מגיע לנקודת רתיחה והצפרדע כבר לא יכולה לברוח.

עאידה תומא סלימאן: אבל מר בנימין נתניהו, אנחנו לא צפרדעים, ואי-אפשר לבשל אותנו.

עאידה תומא סלימאן: הפשיזם, שזוחל לאט-לאט, אנחנו נהיה שם כדי להפגין נגדו.

עאידה תומא סלימאן: לא נפחד מאיך שטיפלתם בהפגנות שלנו בעבר.

עאידה תומא סלימאן: נמשיך להפגין למרות הכול ונתנגד לחוק הזה, כי כל מטרתו היא להשתיק את הקולות האלה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חברת הכנסת סונדוס סאלח.

חמד עמאר: אחריה – חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין.

חמד עמאר: בבקשה, עד חמש דקות.

סונדוס סאלח: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, לקראת 1 באוקטובר, כמו בכל שנה מאז שנת 2000, אנו מציינים את אירועי אוקטובר, שהיוו צומת ותפנית מאוד חשובים לחברה הערבית.

אלי אבידר: לא שומעים.

סונדוס סאלח: לקראת 1 באוקטובר, כמו בכל שנה מאז שנת 2000, אנו מציינים את אירועי אוקטובר, שהיוו צומת, ותפנית מאוד חשובה, פוליטית והיסטורית, לחברה הערבית הפלסטינית.

סונדוס סאלח: השנה מציינים 20 שנים לאירועי אוקטובר, שבהם המשטרה רצחה 13 אנשים ערבים פלסטינים חפים מפשע, שיצאו להפגין ולמחות, על הזכויות שלהם.

סונדוס סאלח: באירועי אוקטובר נרצחו השהידים ראמי גרה, אחמד ג'בארין, מוחמד ג'בארין, מוסלח אבו ג'ראד, אסיל עאסלה, עלאא' נסאר, וליד אבו סאלח, עמאד גנאים, איאד לואבנה, מוחמד ח'מאיסי, ראמז בושנאק, עומר עכאווי.

סונדוס סאלח: עליהם רחמת אללה.

סונדוס סאלח: באירועי אוקטובר ידענו יותר מתמיד שהמשטרה מתנהגת אלינו, לאזרחים הערבים הפלסטינים, כאל אויבים.

סונדוס סאלח: הבנו טוב מאוד והפנמנו שאין דמוקרטיה כאן, ולא הייתה.

סונדוס סאלח: עוד לפני אירועי אוקטובר, ואחרי אירועי אוקטובר, חווינו על בשרנו, כערבים פלסטינים, את מה שהיום המפגינים בבלפור חווים חלק קטן ממנו.

סונדוס סאלח: חווינו את זה במינון גדול יותר, כואב יותר, פוגעני יותר וגזעני יותר.

סונדוס סאלח: מכיוון שאנחנו, בחברה הערבית, חווינו את זה 70 שנה – 70 שנה של מאבק מתמשך עם כוחות המשטרה וזרועות הממשלה – חלה עלינו חובת היודעים והמזהירים.

סונדוס סאלח: חובת היודעים והמנוסים.

סונדוס סאלח: אומרים לכם: אסטרטגיית הפרד ומשול, הממשלה התחילה אותה בחברה הערבית, והיא המשיכה לכל החברה היהודית.

סונדוס סאלח: הממשלה התחילה את השיסוע, הפילוג, הפירוק, בחברה הערבית, וזה עובר לחברה היהודית.

סונדוס סאלח: הממשלה נקטה את אסטרטגיית סתימת הפיות בחברה הערבית ודיכוי ההפגנות, וזה עובר לחברה היהודית.

סונדוס סאלח: הממשלה התחילה לפגוע בזכויות יסודיות, בזכויות של האדם בחברה הערבית, והינה, כל יום מחדש מוכח שזה ממשיך לחברה היהודית.

סונדוס סאלח: רצח אזרחים על ידי כוחות המשטרה התחיל בחברה הערבית.

סונדוס סאלח: מאז שנת 2000 ועד היום נורו למוות על ידי כוחות המשטרה 44 ערבים פלסטינים אזרחי ישראל, ואתם יודעים היטב שזה לא יהיה רק בחברה הערבית.

סונדוס סאלח: אם כבר כיפור – עד היום לשוטרים שרצחו אין דין ואין דיין; לנו אין סליחה ואין מחילה על אירועי אוקטובר 2000, על המשחק ועל הפגיעה המתמשכת בחיי הפלסטינים מהצד של שרון ושל ממשיכי דרכו.

סונדוס סאלח: המשבר החמור, העמוק והקשה ביותר זה לא הקורונה – זה נתניהו האיש ונתניהו הדרך.

סונדוס סאלח: אם כבר צריך מערכת הנשמה, אז דחוף מאוד וחיוני שתהיה מערכת הנשמה לדמוקרטיה הנלחמת על חייה.

סונדוס סאלח: בכל העולם דמוקרטיה זה שלטון העם.

סונדוס סאלח: רק בישראל דמוקרטיה מתפרשת כהשתלטות על העם.

סונדוס סאלח: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

סונדוס סאלח: אנא סונדוס סאלח.

חמד עמאר: סליחה, סליחה.

חמד עמאר: אימאן ח'טיב יאסין.

חמד עמאר: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אין לי בעיה.

סונדוס סאלח: גם לי אין.

חמד עמאר: אחריה – חבר הכנסת אביגדור ליברמן.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, החוק האמיתי שצריך להעביר בשעות כאלה הוא שצריך לצמצם את שעות העבודה של חבר הכנסת, להגביל את זה בזמן, מקסימום, שיהיה סביר.

חמד עמאר: אהלן פיכ.

חמד עמאר: בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד היו"ר, חבריי וחברותיי, בוקר טוב.

חמד עמאר: בוקר מצוין.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מקווה שאכן יהיה טוב.

אימאן ח'טיב יאסין: כשהתחלתי לחשוב מה אני הולכת להגיד, אמרתי לעצמי: יש עוד יומיים.

אימאן ח'טיב יאסין: ולא תיארתי לעצמי שאנחנו נישאר כאן עד לשעות הבוקר, ובעצם מה שנשאר לציון (אומרת בערבית: התקוממות ירושלים ואל-אקצא) – יום אחד.

אימאן ח'טיב יאסין: לפני 20 שנה, לא רחוק ולא מוזר ממה שקורה מאז, ולפני ואחרי, בכירים בממשלה החליטו שוב פעם להתגרות בחברה הערבית ובעם הפלסטיני (אומרת בערבית: מה שנקרא "פלסטינאי הפנים").

אימאן ח'טיב יאסין: והם בחרו את הנקודה הכי הכי הכי רגישה, וניסו לפגוע בסמל הלאומי הדתי שמדבר הכי הרבה – גם לליבם (אומרת בערבית: לשכלם, לליבם ולמחשבתם) של הערבים.

אימאן ח'טיב יאסין: ומה קרה?

אימאן ח'טיב יאסין: כמובן שנשים ואנשים יצאו להפגין ולהתנגד, וכדרכה של המשטרה ושל משמר הגבול – גם הפעם הם עשו את עבודתם כמו שהם יודעים לעשות, והתוצר היה (אומרת בערבית: 20 שהידים): מוחמד ג'בארין, עליה א-רחמה, בן 23 במותו, מאום אל-פחם, נפגע מכדור גומי בעין ונפטר באותו יום; אחמד סיאם ג'בארין, עליה א-רחמה, בן 18 במותו, מכפר מועאוויה, נפגע מאש חיה בגבו ונפטר יום למוחרת; ראמי גרה, עליה א-רחמה, בן 21 במותו, מכפר ג'ת במשולש, נפגע מכדור גומי בעין, נפטר באותו יום; איאד לואבנה, עליה א-רחמה, בן 26 במותו, מנצרת, נפגע מכדור בחזה ונפטר באותו יום; עלאא' נסאר, עליה א-רחמה, בן 18 במותו, מעראבה, נפגע מכדור בחזה ונפטר באותו יום; אסיל עאסלה, עליה א-רחמה, בן 17 במותו, מעראבה, נפגע מכדור בצוואר מאחור ונפטר באותו יום; עמאד גנאים, עליה א-רחמה, בן 25 במותו, מהיישוב סח'נין, נפגע מאש חיה בראש ונפטר באותו יום; וליד אבו סאלח, עליה א-רחמה, בן 21 במותו, מהיישוב סח'נין, נפגע מאש חיה בבטן ונפטר באותו יום; מוסלח אבו ג'ראד, עליה א-רחמה, בן 19 במותו, מדיר אל-בלח, נפגע בראש מאש צלף משטרה ונפטר באותו יום; ראמז בושנאק, עליה א-רחמה, בן 24 במותו, מכפר מנדא, נפגע מכדור בראש ונפטר באותו יום; מוחמד ח'מאיסי, עליה א-רחמה, בן 19 במותו, מכפר כנא, נפגע מאש חיה בברך ונפטר יום למוחרת, זאת אומרת, הוא נשאר במקום, מדמם, עד שאיבד את כל מה שצריך כדי להפסיק את החיים; עומר עכאווי, עליה א-רחמה, בן 42 במותו, מנצרת, נפגע מכדור בחזה ונפטר באותו יום; ויסאם יזבק, בן 25 במותו, מהיישוב נצרת, נפגע מאש חיה בצווארו מאחור ונפטר באותו יום.

אימאן ח'טיב יאסין: אם אתם רק הקשבתם לאיפה הייתה הפגיעה בכל אחד ואחד מהחללים שנפלו – זה היה בחלק העליון, וזה אומר רק דבר אחד: זה היה מכוון ומתכוון להרוג.

אימאן ח'טיב יאסין: אני אומרת שוב, חוזרת ומזהירה: המשטר לא השתנה.

אימאן ח'טיב יאסין: הדרך היא אותה דרך.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מקווה שלא נחזור לאותה הדרך ולא ייעשה מה שנעשה קודם.

אימאן ח'טיב יאסין: וחשוב מאוד שכולנו נזכור שאנחנו מזכירים את זה לא רק כדי לדבר על זה אלא כדי להגיד שצריך לקחת אחריות על זה.

אימאן ח'טיב יאסין: ואחריות זה לא לומר: מתנצלים – כמו שקרה בפעמים אחרות; לקחת אחריות זה אומר לפתוח בחקירה, אפילו לא ממלכתית – בין-לאומית, מקצועית, של גוף ניטרלי שייתן את הדין למי שצריך לקבל את הדין, ואת הצדק למי שמגיע לו הצדק.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת אביגדור ליברמן, בבקשה.

אביגדור ליברמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מי שתהה למה אנחנו נמצאים כאן בשעה כזאת של הבוקר – של הלילה – 02:00 – –

חמד עמאר: לא הפעלתי את השעון.

אביגדור ליברמן: – – אני אגלה לכם מה הסוד: ראש הממשלה לא אוהב לראות הצגות לבד.

אביגדור ליברמן: ואני בטוח שהיום הוא בטח ירצה לראות את ההצגה הכי טובה בעיר או על פני כדור הארץ.

אביגדור ליברמן: הוא בטח נשאר לראות את העימות טראמפ–ביידן, שמתחיל בעוד שעתיים, ב-04:00.

אביגדור ליברמן: והוא רצה שגם כל חברי הכנסת יראו את העימות הזה יחד איתו – כנראה האירוע הפוליטי הכי מדובר ב-24 השעות האלה.

אביגדור ליברמן: אז אני מודה שגם אני אראה את העימות הזה – כנראה לא פחות מעניין מהדיון הזה בכנסת.

אביגדור ליברמן: אבל דבר יותר מהותי: היום, עם החברים שלי בסיעה – עם יוליה מלינובסקי, עם עודד פורר – ביקרנו במשל"ט, המרכז הלאומי לשליטה על הקורונה.

אביגדור ליברמן: נפגשנו שם עם כל העובדים, נפגשנו עם רוני גמזו, עם איתמר גרוטו, ושמענו על כל הבעיות.

אביגדור ליברמן: אחת הבעיות הראשונות שהציפו כששאלנו מה הבעיות – הבעיה הראשונה, מה הייתה, אדוני היושב-ראש?

אביגדור ליברמן: התקנות.

אביגדור ליברמן: מתברר שאף אחד לא מבין את התקנות שהממשלה הוציאה.

אביגדור ליברמן: כנראה, כדי להבין את התקנות, בן אדם חייב להיות לפחות חתן פרס נובל בכלכלה, אחרת אי-אפשר להבין.

אביגדור ליברמן: אז מה צריך באמת להבין?

אביגדור ליברמן: איך צריך להתנהג אזרח מן השורה, או אותו שוטר שאחראי לאכיפה – מה הוא צריך לעשות?

אביגדור ליברמן: כנראה הוא צריך להפעיל שיקול דעת, הרבה הרבה מאוד שיקול דעת.

אביגדור ליברמן: אבל מעבר לשיקול דעת, אני חושב שהבעיה השנייה, שהיא הרבה יותר אופיינית למה שדיברו – – –

חמד עמאר: עכשיו אני מפעיל את השעון, כי לא היה שר.

חמד עמאר: עכשיו הגיע שר – הפעלתי את השעון.

אביגדור ליברמן: צודק, אדוני.

אביגדור ליברמן: אתה יכול להיות שם בחוץ עוד – אנחנו ננצל את הזמן.

אביגדור ליברמן: אומרים לנו כל העובדים, ללא יוצא מן הכלל: הבעיה המרכזית של כל המאבק בקורונה היא אובדן אמון הציבור במערכת.

אביגדור ליברמן: הציבור פשוט לא מאמין לא בהחלטות הממשלה ולא בהחלטות הקבינט.

אביגדור ליברמן: והציבור לא מאמין בצדק, כי באמת, איך אפשר להאמין?

אביגדור ליברמן: אומרים לנו: בידוד – שבועיים ימים; ראש הממשלה חוזר עם כל הפמליה, וראש הממשלה גוזר על עצמו רק חמישה ימי בידוד.

אביגדור ליברמן: אומרים: אסור להתחכך עם קהל; ראש הממשלה מגיע לשדה התעופה ורץ להתחכך עם כל התומכים, שהביאו אותם לשדה התעופה לפגוש אותו.

אביגדור ליברמן: יתרה מזו, ראש הממשלה מדבר כל כך הרבה על המשמעת ועל האחריות; שני עוזריו, כמובן, מפירים את הבידוד.

אביגדור ליברמן: שני עוזריו הקרובים מצפצפים על כל התקנות ועל כל ההנחיות ועל כל ההחלטות של אותו קבינט קורונה.

אביגדור ליברמן: אז איך אפשר להאמין?

אביגדור ליברמן: יתרה מזו, הרי כל דבר חייב להיות הגיוני.

אביגדור ליברמן: אם יש החלטות שאין מאחוריהן רציונל, איך הציבור יאמין?

אביגדור ליברמן: עד עכשיו אני לא קיבלתי שום הסבר מנומק – אני לא יכול להבין למה, למשל, סוגרים את הבריכות, אבל, מה לעשות, המקוואות פתוחים.

אביגדור ליברמן: אני שאלתי גם את פרופ' גרוטו: תסביר לי, לאוטובוס בין-עירוני יכולים להיכנס 30 איש, אוטובוס עם 30 איש נוסע שעתיים, נניח מירושלים לחיפה, שעתיים נסיעה, ו-30 איש במתחם סגור או בחלל סגור, אבל שני אנשים שמשחקים טניס על מגרש שהוא בממוצע 700 מטר מרובע – אסור.

אביגדור ליברמן: אמרתי: שבעה אוטובוסים יכולים להחנות במגרש טניס, אבל זה מותר וזה אסור.

אביגדור ליברמן: וכשיש החלטות שהן חסרות היגיון הציבור לא יאמין.

אביגדור ליברמן: דבר יותר קשה – שמעתי שהרמט

אביגדור ליברמן: כ"ל נתן ביטול יציאה של חודש לחיילים קרביים ולחיילים שנמצאים בהכשרות למיניהן.

אביגדור ליברמן: חודש ימים אותו חייל קרבי, ששומר על עם ישראל, נמצא אי שם בגלדיולה או בכל מיני מוצבים בגבול הצפון – ונוסף לכול עכשיו חודש הוא לא יוכל לצאת הביתה; אבל תלמידי ישיבות, אין שום בעיה, הם כולם חוזרים הביתה עכשיו.

אביגדור ליברמן: אותם תלמידי ישיבות – שאגב, לפי הנתונים מהערב, התחלואה שם הכי גבוהה, והם חוזרים לבתים הכי צפופים ולמשפחות הכי גדולות, אז הם חוזרים הביתה והחיילים לא.

אביגדור ליברמן: כשיש החלטות מן הסוג הזה, הציבור לא יאמין, ולכן בעיית האמון תישאר.

אביגדור ליברמן: וכשיש בעיית אמון, אי-אפשר לנצח במאבק הזה מול הקורונה – ולא משנה איזה תקנות יתקבלו ואיזה סגר הכי דרקוני יהיה.

אביגדור ליברמן: לא יעזור שום דבר.

אביגדור ליברמן: בדרך כלל כשאנחנו אומרים שהממשלה מקבלת החלטה – היינו מכבדים; כשאותה ממשלה, בניגוד לחוות הדעת של פרויקטור הקורונה, מאשרת ל-3,000 איש לנסוע לאומן, ואנחנו שומעים שב-17 טיסות שחזרו מאומן היו חולי קורונה מאומתים שסירבו להיבדק פה שוב וסירבו לתת פרטים – מי יאמין להחלטות הממשלה?

אביגדור ליברמן: אני חושב שגם את הבעיה השלישית חייבים להציף – ואלה שלוש הבעיות המרכזיות שאנחנו שמענו היום בביקור במשל"ט – והיא כמובן העומס על הצוותים הרפואיים, על הרופאים, גם על האחים, על האחיות.

אביגדור ליברמן: באמת, העומס עולה מיום ליום בלי שאותם אנשים יקבלו מענה, בלי שהם יקבלו תמריצים, גם כלכליים, בלי שמישהו ייתן את הדעת.

אביגדור ליברמן: מדברים על הכפלת כמות החולים – איך אותו צוות יוכל לטפל בכמות כפולה ואפילו יותר מזה?

אביגדור ליברמן: כשלא נותנים את הדעת ורק מנסים להפחיד את הציבור – ומה שעושה ראש הממשלה זה בפירוש הפחדה – ורק הולכים על תקנות יותר דרקוניות, ספק אם הציבור ישתף פעולה.

אביגדור ליברמן: אני חוזר ואומר: המשבר הזה הוא ניהולי.

אביגדור ליברמן: הממשלה כשלה בניהול.

אביגדור ליברמן: ראש הממשלה מנהל כושל, וכמנהל כושל הוא צריך להסיק מסקנות.

אביגדור ליברמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת אלי אבידר, בבקשה.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, החוק המובא היום לאישור הכנסת הוא לא פחות מפיגוע כנגד אזרחי מדינת ישראל.

אלי אבידר: הוא פוגע פגיעה אנושה בזכותם האזרחית, הבסיסית והדמוקרטית של אזרחי ישראל לקיים מחאה.

אלי אבידר: זה בלתי נתפס.

אלי אבידר: מדינת ישראל נמצאת בתהליך הידרדרות מזה כמה חודשים.

אלי אבידר: כשהחוק הזה יעבור איש מאיתנו לא יוכל עוד לטעון שאנחנו הדמוקרטיה היחידה במזרח התיכון.

אלי אבידר: אנחנו נהפוך לדיקטטורה בין משטרים דומים שמתקיימים באזור.

אלי אבידר: בשבועות האחרונים שמענו מושג אחד ויחיד שהטריף את נתניהו – הפגנות.

אלי אבידר: שקרים גסים שמקומם בבתי הספר לתעמולה של המשטרים החשוכים שידענו בהיסטוריה: ההפגנות הן מדגרות של קורונה; המפגינים – מכחישי קורונה; המפגינים אינם מביאים טלפונים; הם מביאים טלפונים, אבל לא פותחים אותם.

אלי אבידר: על זה יש לומר שנתניהו מוציא להגדרה "שקרן" שם רע.

אלי אבידר: שום נתון אמיתי לא הובא על ההדבקות בהפגנות, לא רק בישראל, גם בחוץ-לארץ.

אלי אבידר: ניתוח הפעילות הסלולרית בבלפור הראה התאמה למספר המפגינים.

אלי אבידר: נתניהו שבר את השיא של עצמו כשטען שהמפגינים סוגרים טלפונים.

אלי אבידר: הוא יודע שזה לא פקטור והוא לא מהסס לשקר במצח נחושה.

אלי אבידר: האמת ברורה כשמש – ההפגנות מערערות את יציבות משטרו של נתניהו, ויש הטוענים גם מנטלית.

אלי אבידר: נתניהו הטריף את הח"כים והשרים, והם חוזרים על שקריו ללא כל היסוס.

אלי אבידר: חברי לסיעה עודד פורר ערך לנו תרגיל בלוגיקה: כמה מפגינים מגיעים לבלפור, הוא שאל, 30,000?

אלי אבידר: בואו נגיד שכולם חולי קורונה.

אלי אבידר: אבל לפי הממשלה, נדבקים כ-8,000 חולים ביום, אז מה הלחץ על ההדבקה בבלפור?

אלי אבידר: אין כאן לוגיקה, יש כאן תעמולה שקרית ובחינה של היכולת שלנו, כחברה ישראלית, לשמר מינימום של ביקורתיות ועצמאות מחשבתית בבליל התעמולה מבית מדרשו של נתניהו.

אלי אבידר: ולא מדובר כאן רק בהפגנות, אדוני היושב-ראש.

אלי אבידר: הסגר הקיים כעת פוגע פגיעה אנושה בכלכלה הישראלית ובבריאותם של אזרחי מדינת ישראל.

אלי אבידר: מסע התעמולה וההפחדה נותן את אותותיו באזרחים, ואת האזרחים אני רוצה לשאול: הפחד יאכיל את המשפחות שלכם?

אלי אבידר: אם תשבו בבית, תהיה לכם פרנסה?

אלי אבידר: למי אתם מחכים?

אלי אבידר: כבר כעת מוסרים לנו שבמהלך ימי הסגר החולפים נזרקו יותר מ-140,000 עובדים לאבטלה.

אלי אבידר: בסגר בן שלושה שבועות יגיע מספר המובטלים החדש, רק מהסגר הזה של שלושה שבועות, ל-300,000 מובטלים, נוסף למיליון מובטלים שכבר כיום מדווחים מאז תחילת הקורונה.

אלי אבידר: הסגר הזה הוא טעות – כך אמרו גמזו ושאר מומחי הרפואה, ולא רק אני.

אלי אבידר: הוא לא יוריד את רמת התחלואה כל עוד צה"ל לא הכין את מערכות קטיעת שרשרת ההדבקה.

אלי אבידר: יותר משישה חודשים שנתניהו לא הסכים להעביר את האחריות לפיקוד העורף.

אלי אבידר: ומוכנות הצבא – הוא סיפר לנו שתהיה בנובמבר; זה לא נכון, רק בינואר או בפברואר.

אלי אבידר: הסגר רק יגדיל את ההדבקה.

אלי אבידר: מכניסים משפחה של כמה נפשות לדירה אחת – כולם נדבקים, ואנחנו יודעים בדיוק באיזה מגזרים תהיה רמת התחלואה הגדולה ביותר.

יאיר גולן: לא של המפגינים בבלפור.

אלי אבידר: והמגזרים האלה לא מפגינים בבלפור, זה נכון.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, אני חייב לומר שאני מתפלא על אנשי עסקים.

אלי אבידר: העסקים הקטנים.

אלי אבידר: למי הם מחכים?

אלי אבידר: ומה עם המסעדנים?

אלי אבידר: מה עם מכוני הכושר, ארגוני התרבות, הקמעונאים?

אלי אבידר: כל ארגון וארגון חייב לקחת עורכי דין ולאתגר את התקנות שיפורסמו אחרי אישור החוק בבג"ץ, ולא פחות.

אלי אבידר: ולכל הארגונים הכלכליים – תפסיקו ליידע אותנו כמה אתם נפגעים ותעשו משהו בשביל העסק שלכם.

אלי אבידר: צאו מהאדישות והאפאתיות.

אלי אבידר: תעזרו לנו לעזור לכם.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, חשוב שיהיה כאן ברור: אנחנו לא נפסיק את המאבק.

אלי אבידר: אנחנו בעיצומו של תהליך להבראתה של החברה הישראלית.

אלי אבידר: זה מאבק על דמותה של המדינה ועל עתידה.

אלי אבידר: אנו נחושים בדרכנו, כי נתניהו ינצח כשאנחנו נרים ידיים, ואנחנו נמשיך להפגין, לא נרים ידיים, נאתגר את התקנות בבג"ץ, לא נפסיק להילחם, עד שנתניהו יתפטר.

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני.

חמד עמאר: תודה לך.

חמד עמאר: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר.

יוליה מלינובסקי: אדוני השר, כנראה למדת היסטוריה, נכון?

יוליה מלינובסקי: ואתה יודע שבהיסטוריה אין שום דבר חדש.

קריאה: הוא שר למורשת.

יוליה מלינובסקי: הוא שר למורשת.

יוליה מלינובסקי: אבל היסטוריה, מה שטוב בהיסטוריה זה שבעצם הכול חוזר, אין שום דבר חדש תחת השמש.

יוליה מלינובסקי: ומה שאנחנו רואים היום במדינת ישראל – לא, אין שום דבר חדש.

יוליה מלינובסקי: בצורה כזו או אחרת כבר הכול היה ונאמר, פשוט צריך ללמוד ולקרוא ספרים.

יוליה מלינובסקי: אז אני ממליצה לממשלת ישראל לקרוא קצת וללמוד.

יוליה מלינובסקי: בשנות התשעים אימפריית ברית המועצות לשעבר התפרקה, אבל לפני שהיא התפרקה, ולפני שהממשל איבד את השלטון, היו שם פרפרים כאלה – פרפורים: היו מלחמות, היו כל מיני הסתרות, היו הפחדות, היו אירועים.

יוליה מלינובסקי: כי ברגע שהממשל של השלטון מרגיש שהוא מאבד את השליטה הוא מתחיל לעשות כל מיני דברים קיצוניים כדי להחזיק את ההגה, וזה כבר לא שם.

יוליה מלינובסקי: אז מה שאנחנו רואים עכשיו זה בדיוק הסיטואציה הזאת, שהממשלה כבר מבינה שהיא איבדה שליטה, והממשלה כבר מבינה שכנראה בסיבוב הבא זו תהיה ממשלה אחרת – יש כתבי אישום, ומכל צד יש בעיות – ואז מנסים להחזיק את המצב.

יוליה מלינובסקי: אבל מה לעשות, היום אנחנו בעידן אחר, בעידן של האינטרנט, של המידע, של האינפורמציה, של התקשורת, ואזרחי ישראל, ברוך השם, כבר לא אותם אזרחים מפוחדים של ברית המועצות לשעבר, והם כן מביעים את הדעות, ויש להם על מה להילחם.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, יש את החיים, כבר כולם מכירים את החיים האלה, והמלאכה לא תהיה פשוטה לממשלת ישראל.

יוליה מלינובסקי: כל פעם אנחנו רואים שאתם בממשלה מנסים לחפש אויב אחר, חדש, או על מי להטיל את האשמה.

יוליה מלינובסקי: פעם ועדת הקורונה אשמה, גמזו אשם, האזרחים לא בסדר.

יוליה מלינובסקי: עכשיו מצאתם אויב חדש – הפגנות.

יוליה מלינובסקי: ההתעסקות האובססיבית הזאת, הייתי אומרת אפילו ברמה קיצונית – קודם כול, זה לא אומר טוב על הממשלה.

יוליה מלינובסקי: לא הצלחתם, פישלתם – מצאתם אויב:

יוליה מלינובסקי: כל הבעיות שלנו זה מההפגנות.

יוליה מלינובסקי: אני הכנתי פה את מה שפורסם היום, את הערים שהן בראש רשימת הערים האדומות: בני ברק, מודיעין עילית, ביתר עילית, אלעד.

יוליה מלינובסקי: משום מה, אני חושבת שאנחנו לא רואים תושבים של אותן ערים בהפגנות.

יוליה מלינובסקי: אגב, אנחנו לא רואים אותם לא בחדרי כושר, לא במסעדות, לא בחוף הים ולא בסטודיו לפילאטיס – ככה, אתה יודע, חומר למחשבה.

יוליה מלינובסקי: ממתי בכלל אנחנו רואים עלייה בתחלואה במדינת ישראל?

יוליה מלינובסקי: מסוף אוגוסט.

יוליה מלינובסקי: מה קרה בסוף אוגוסט?

יוליה מלינובסקי: פתיחת מערכת החינוך החרדית – חומר למחשבה.

יוליה מלינובסקי: שיעור הבדיקות החיוביות במגזר החרדי הוא 4:1.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, אחד מכל ארבעה הוא חיובי.

יוליה מלינובסקי: אבל, אתה יודע, כשאני מדברת על זה זו אנטישמיות.

יוליה מלינובסקי: זה במגזר החרדי.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, במגזר הכללי זה פי ארבעה יותר נמוך.

יוליה מלינובסקי: כשאנחנו דיברנו על זה לפני כמה חודשים, לפני חודש, אמרו לי: מה, איך את מעיזה, את אנטישמית, את לא – חבר'ה, אלה הנתונים.

יוליה מלינובסקי: פשוט חייבים להסתכל לאמת בעיניים ולהבין, פישלנו – אתם.

יוליה מלינובסקי: ההדבקות הן ממש לא בהפגנות.

יוליה מלינובסקי: זה שאנחנו מתעסקים בשעה 02:00, 02:30, בנושא הזה זה אך ורק בגלל האובססיביות והבעיות, כנראה, של איש אחד ומשפחתו, ולא בדיוק מהסיבות הבריאותיות, ואפילו נציגי הליכוד מדברים על זה מאחורי הקלעים.

יוליה מלינובסקי: זה לא עושה כבוד לכם.

יוליה מלינובסקי: זה פשוט לא עושה כבוד.

יוליה מלינובסקי: צריך להתעסק בבדיקות.

יוליה מלינובסקי: איך הדיון הלילי הזה עוזר לטיפול בחולי הקורונה?

יוליה מלינובסקי: איך זה עוזר לעומס במחלקות?

יוליה מלינובסקי: אתה יודע, אדוני השר, שהיום במחלקות קורונה יש אנשים שכבר בהחלט אפשר לשחרר אותם מהמחלקות אבל הם סיעודיים, ובצד השני של מערכת הבריאות – איך אין מיטות במוסדות הסיעודיים לשחרר אותם?

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, סתם אנשים נמצאים במחלקות הקורונה, תופסים מיטות שאולי צריכים אנשים אחרים.

יוליה מלינובסקי: כולם בהיסטריה שמערכת הבריאות על סף אי-ספיקה ואפשר לשחרר אותם, אבל פשוט אין לאן.

יוליה מלינובסקי: אז בזה אנחנו לא מתעסקים בשעה כזאת.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מתעסקים בשטויות, באובססיות ובחרטות, סליחה, כי כולם כבר יודעים, וגם אנשי המקצוע יודעים, שאם וכאשר – ואפילו אם יש איזשהו אחוז מסוים בהפגנות, זה לא אחד מארבעה, זה לא באותם מחוזות.

יוליה מלינובסקי: הבעיות שלנו הן במגזרים אחרים, במקומות אחרים, ודווקא שם אתם לא מטפלים.

יוליה מלינובסקי: אנחנו עוד לא יודעים מה יהיו התוצאות של יום כיפור, של ראש השנה, של סוכות ושל השחרור של בחורי הישיבות הביתה, וכולנו ראינו את התמונות.

יוליה מלינובסקי: אז עוד שבועיים תהיה פה התפרצות, ואז אתם כבר לא תוכלו להגיד שזה מההפגנות, כי דווקא את זה אתם היום סוגרים, למרות שאין בזה שום סיכון.

יוליה מלינובסקי: האחריות כולה תהיה פשוט עליכם, על חוסר היכולת של הניהול שלכם לקבל החלטות לפי שיקול דעת ולא לפי שיקול דעת פוליטי-מגזרי.

יוליה מלינובסקי: זה מה שחסר היום במדינת ישראל.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת יבגני סובה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני השר, לא מעט אנשים שואלים בפייסבוק: למה את ההחלטות החשובות אתם מעבירים בכנסת בלילה?

יבגני סובה: אז, הינה, אפשר להסתכל, אני אולי אבקש מהבמאי של ערוץ הכנסת שיראה את האולם הריק.

יבגני סובה: הסיעה הכי לוחמת, שלנו, ישראל ביתנו, כולל היושב-ראש, נמצאת בשעה 02:30, יש אלוף במילואים, סגן הרמטכ"ל, שמגוון את האופוזיציה, וגם לך, אדוני השר, היה סיכוי להיות בצד של האופוזיציה – כן, היו לך כל הסיכויים.

חמד עמאר: הבמאי שומע לך והוא מראה את המליאה.

יבגני סובה: הבמאי שמע, והוא מראה איך בשעה 02:30, כשעם ישראל ישן – הוא יקום בבוקר ויראה ויגלה שהכנסת העבירה את אחד החוקים הנוראיים.

יבגני סובה: עם ישראל יתבייש בחוקים האלה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, יש פתגם יפני עתיק שבתרגום חופשי לעברית אומר כך: אין אשליות – אין אכזבות.

יבגני סובה: לפני ארבעה וחצי חודשים קמה ממשלה, הממשלה הזאת, וקראה לעצמה ממשלת אחדות.

יבגני סובה: זאת הייתה ממשלת האשליות, ומהר מאוד היא הפכה לממשלת האכזבות.

יבגני סובה: בניגוד לכל ההבטחות כחול לבן נכנסו לממשלה, לממשלת נתניהו החמישית.

יבגני סובה: בארבעת החודשים הם מנסים לתרץ את הנוכחות שלהם בממשלה הזאת.

יבגני סובה: לא קורונה ולא נעליים, שום דבר.

יבגני סובה: גם את הבעיות הכלכליות – ואני כרגע פונה לאנשי כחול לבן, שלא נמצאים באולם הזה: אתם תהיו אחראים בדיוק כמו שנתניהו יהיה אחראי לכישלון הכלכלי הזה.

יבגני סובה: אל תספרו סיפורים, כחול לבן.

יבגני סובה: אתם לא תוכלו להתחמק מהאחריות הזאת ולא תוכלו להגיד שנתניהו הוא שפירק את החבילה הזאת.

יבגני סובה: אתם, כחול לבן, אשמים בכל מה שקורה היום ובכל החוקים שהממשלה – ואתם חלק מהממשלה הזאת – מעבירה.

יבגני סובה: ואני חייב להגיד לכם שבשבועות האחרונים אנחנו יותר ויותר נגררים לתוך הספינים במקום לדבר באמת על הבעיות הכלכליות.

יבגני סובה: ולזה, דרך אגב, נועדו הוועדות בכנסת.

יבגני סובה: 8,000 מורי דרך לא מועסקים; אתה, אדוני השר, היית שר החינוך, ואין לי מושג מדוע מערכת החינוך לא מעסיקה את האנשים, שיכולים לתרום דווקא היום.

יבגני סובה: חסרים אנשים שילמדו את הילדים שלנו בכיתות, ואי-אפשר להעסיק מורי דרך.

יבגני סובה: אני כבר לא מדבר על כל הנושא של פתיחת השמיים.

יבגני סובה: ארבעה חודשים לא מסוגלים לעשות מתווה לפתיחת השמיים בתקופת קורונה כאשר כל העולם כבר טס.

יבגני סובה: אין.

יבגני סובה: שלושה חודשים מחכים למכרז בנתב"ג.

יבגני סובה: אחר כך חודשיים מחכים לכל מיני סיפורים של חברות תעופה.

יבגני סובה: בסופו של דבר, בארצות הברית, רוסיה, ברזיל, הודו – כולם, כבר כל העולם טס, רק אצלנו השמיים סגורים וחברות בודדות טסות מישראל ולישראל.

יבגני סובה: אני כבר לא מדבר על בתי קולנוע וכל התיאטראות, שקיבלו תקווה בתחילת ספטמבר שייפתחו, וגייסו אנשים, החזירו אנשים מחל"ת, התחילו לחשוב, הינה, מה הבעיה לעשות קונצרטים בצפון תל אביב?

יבגני סובה: אנשים הכי ממושמעים, שאומרים: אנחנו מוכנים לשבת בריחוק חברתי של חמישה מטרים אחד מהשני, חמישה מטרים, עם מסכות, אפילו עם אוזניות, רק לשמוע את הקונצרט – לא, גם את זה אי-אפשר לפתוח.

יבגני סובה: כל זה מוביל אותנו למסקנה אחת ברורה: הממשלה הזאת לא רק שאיבדה גם את אמון הציבור, היא גם מובילה אותנו לאסון כלכלי, ודורות שלמים לא יצאו מהאסון הזה.

יבגני סובה: הרבה פעמים כשאנחנו מדברים על ההיסטוריה, וחבריי לפניי פה דיברו על ההיסטוריה, אנשים לא מבינים.

יבגני סובה: אנחנו לא מבינים שאנחנו נמצאים עכשיו בשיח בלב ההיסטוריה.

יבגני סובה: אנחנו אפילו לא מסוגלים להעריך עד כמה אנחנו כרגע בתוך התהליכים ההיסטוריים.

יבגני סובה: אולי הדור הבא יגלה ויראה.

יבגני סובה: הוא, הדור הזה, יצטרך לשלם את כל החובות שאנחנו כרגע נכנסים אליהם.

יבגני סובה: אני חייב להגיד מילה אחת לגבי ההדבקות.

יבגני סובה: בתחילת יולי אחוז המאומתים היה סביב 4.5%.

יבגני סובה: זה היה הזמן שבו היה צריך לעצור ולעשות את כל מה שעושים היום.

יבגני סובה: כשזה הגיע ל-15% – שום סגר, אני חוזר, שום סגר לא יעזור.

יבגני סובה: הסגר מקריס את הכלכלה, הורג את האנשים, שקצת, טיפה, התחילו להרים ראש מעל המים.

יבגני סובה: והמדינה, לא רק שאין לה תוכנית כלכלית, ראש הממשלה אומר:

יבגני סובה: אל תקוו לצאת מהסגר עוד שבועיים, אתם תצטרכו להיות חודש.

יבגני סובה: ואני אומר לכם: חודשיים – עד שיתחיל המשפט, עד שיחודש המשפט שלו בתחילת דצמבר.

יבגני סובה: הכי חשוב, אני לא מצליח להבין באמת – לא רק אני, כולנו לא מצליחים להבין את ההחלטות של הממשלה: למה אתם משאירים תחנת דלק פתוחה ושטיפת רכבים אי-אפשר?

יבגני סובה: דווקא כשצריך לעשות חיטוי, בכל העולם עושים חיטוי, אצלנו סוגרים שטיפת מכוניות.

יבגני סובה: דיברו פה לפניי על טניס, דיברו על כל מיני בתי עסק, דיברו על עורכי דין.

יבגני סובה: מה הבעיה ששני עורכי דין יעסקו, ימשיכו לטפל בתיקים שלהם במשרד?

יבגני סובה: אין תשובה.

יבגני סובה: וככל שהממשלה לא נותנת תשובות כך גם הציבור מאבד אמון.

יבגני סובה: ואני כבר לא מדבר על התמונות שאנחנו מקבלים בימים האחרונים, בעיקר מהמגזר החרדי, שמנסים להסתיר.

יבגני סובה: להגיד שחלק זה הפגנות, חלק קפסולות, לא קפסולות – אנחנו יודעים מה המספרים.

יבגני סובה: ותפסיקו גם לקרוא לזה אנטישמיות.

יבגני סובה: אני שמעתי היום שמישהו אמר: תפסיקו להשתמש במושג "אנטישמי".

יבגני סובה: כשאנחנו מצביעים על הבעיה, אין לה שום קשר לאנטישמיות.

יבגני סובה: יש בעיה במגזר החרדי ויש בעיה במגזר הערבי.

יבגני סובה: אז במקום להביא להכיר בבעיה ולטפל, מתחילים לחפש כל מיני אשמים.

יבגני סובה: אני חייב להגיד לסיום, אדוני היושב-ראש, שהסיפור הזה רק מתחיל.

יבגני סובה: אני רואה, לצערי, שהעם לא מציית להחלטות הממשלה לא בגלל שמישהו קורא לא לציית – לא, אנחנו דווקא קוראים לפעול על פי השכל הישר; משום שהעם לא מאמין להחלטות של הממשלה, משום שהממשלה איבדה את אמון הציבור.

יבגני סובה: והממשלה הזאת מאבדת את אמון הציבור, הייתי אומר, בצורה אקספוננציאלית, יותר מהר משהמגפה מתפשטת.

יבגני סובה: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת אלכס קושניר.

חמד עמאר: אחריו – חבר הכנסת עודד פורר.

אלכס קושניר: "אתה צריך כדור בראש", כך כתב עבריין רשת שפל לחבר סיעתי חבר הכנסת אלי אבידר.

אלכס קושניר: זוהי תוצאה של הסתה חסרת מעצורים מהבית בבלפור.

אלכס קושניר: משפחת המלוכה מעודדת ואף מנצחת על תזמורת מתוזמנת היטב, עם תסריטים כתובים מראש, שכל מטרתם להשתיק את האופוזיציה ואת כל מתנגדי השלטון.

אלכס קושניר: שופרות החצר של ראש הממשלה עובדים ללא הפסקה כדי לתת לו לגיטימציה להפוך את המדינה הזאת לשיבוט של האויבת הכי גדולה שלנו, איראן.

אלכס קושניר: נתניהו מנסה למנות את עצמו למנהיג העליון של ישראל.

אלכס קושניר: להחליף ראש ממשלה מכהן, הוא זועם; לא הבנתי, אפשר לחליף ראש ממשלה שלא מכהן?

אלכס קושניר: בינתיים הוא הופך את מפלגת הליכוד, מפלגה רוויזיוניסטית וציונית, לחלק מהרשימה החרדית המשותפת.

אלכס קושניר: הליכוד, אגב, רק גורם משני בה.

אלכס קושניר: תפקידו של מנהיג עליון, יחד עם שלטון אנשי הדת, הוא להפוך את האזרחים לחלשים, לתלויים בשלטון או תלויים לצד השלטון.

אלכס קושניר: הוא רוצה שליטה אבסולוטית במשטרה, בבתי המשפט, בשירות הביטחון, בצבא ובכנסת.

אלכס קושניר: בדרך לשליטה מוחלטת הוא הורס כל חלקה טובה, גם זו שהוא בנה בעצמו פעם.

אלכס קושניר: אתמול צפיתי בסרטון של תומכת נתניהו שזועקת בבכי ובצעקות שצריך להעיף את כל המפגינים לגרמניה.

אלכס קושניר: כמה שנאה.

אלכס קושניר: אבל הגברת אינה אשמה.

אלכס קושניר: היא מוסתת ולא מודעת למציאות שקורית סביבה.

אלכס קושניר: היא מוזנת אך ורק מדף המסרים של ביבי.

אלכס קושניר: היא לא יודעת שרבים מהמפגינים הם אנשי ימין ותומכי ליכוד שפשוט מאסו בנתניהו.

אלכס קושניר: יש ביניהם חיילים משוחררים, סטודנטים, מובטלים, בעלי עסקים, אומנים, ערבים ויהודים, דתיים וחילונים.

אלכס קושניר: אבל את אותה הגברת המוסתת זה לא מעניין.

אלכס קושניר: המנהיג העליון אמר שהם אנרכיסטים ושמאלנים והוא הגדיר אותם כאויבי העם, והיא גם מאמינה לו.

אלכס קושניר: אבל המנהיג העליון מסתיר ממנה שהסטודנטים אינם יכולים להתחיל את שנת הלימודים, כי אין להם כסף, אין להם כסף ללימודים; החיילים המשוחררים לא זכאים לדמי אבטלה ואין להם עתיד; בעלי עסקים, שפעם אחר פעם סוגרים להם את העסק במקרה הטוב בקושי סוגרים את החודש ובמקרה הרע שקועים עד הצוואר – לא בחקירות, בחובות שיצטרכו לשלם כל החיים.

אלכס קושניר: הגברת המוסתת לא שמה לב שהמנהיג העליון שלה עובד ימים ולילות כדי להציל את עצמו.

אלכס קושניר: הוא מטפל במשבר, המשבר המשפטי שלו.

אלכס קושניר: הוא עושה זאת בתמיכת חבריו לרשימה החרדית המשותפת, על ידי הזרמת מאות מיליונים שקלים למוסדות הדת והתרפסות בפני מנהיגי המגזר החרדי.

אלכס קושניר: רק לפני יומיים, ערב כניסתו של יום הכיפורים, שמעתי את המנהיג העליון מדבר על אחדות.

אלכס קושניר: כל כך לא אמין.

אלכס קושניר: המסית הראשי מדבר על אחדות?

אלכס קושניר: אז אני מציע לו שיתחיל מאחידות.

אלכס קושניר: אחידות בהנחיות, אחידות בפני שלטון החוק, אחידות בחובות, אחידות בזכויות.

אלכס קושניר: ואולי אז, רק אז, נגיע לסיכוי לאחדות.

אלכס קושניר: נתניהו, אתה לא תצליח, טהרן זה לא כאן.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: "אמרה הממשלה, מה רב השעמום / אולי קצת נשחק בתקנות חירום // אמרנו אנו, מה המשחק הלז / אמרה הממשלה, משחק יקר מפז.

עודד פורר: // אתם תהיו פושעים החל מיום מחר / ואנוכי אושיב אתכם במאסר.

עודד פורר: // אמרנו אנו, טוב, זה באמת שמח / אך מה יהיה פשענו תחת הירח?

עודד פורר: // אמרה הממשלה, לא תצטרכו לטרוח, / מן הבחינה הזאת יהיה זה קל ונוח.

עודד פורר: // אתם רק תעברו על חוק אשר קבעתי / ואז אתכם אתלה באופן אוטומטי.

עודד פורר: // אמרנו אנו, בך נשמחה ונגילה / אך מה אם על החוק לא נעבור, חלילה?

עודד פורר: // הן אז כל המשחק נשאר כמו בלי חוטם.

עודד פורר: / אמרה הממשלה, אותי לא הבינותם // החוק יהיה כזה שכל אדם ישר / מוכרח אותו לשבור, אחרת אי-אפשר.

עודד פורר: " נתן אלתרמן, 1946, אחרי שהממשלה הבריטית תיקנה תקנות שעת חירום במדינת ישראל.

עודד פורר: אנחנו נמצאים כמה עשורים אחרי, אבל ממשלת ישראל עדיין משחקת.

עודד פורר: עדיין משחקת ומתעסקת בהפגנות, ובדרך אגב, עם התקנות, היא גם מורידה גיליוטינה על המגזר העסקי ודנה מיליון איש לאבטלה.

עודד פורר: ציטוט: העסק נסע ב-200 קמ"ש ובמכה אחת התנגש אל תוך קיר.

עודד פורר: היה על מסלול צמיחה – זו חברה שעוסקת במכירת פוליסות לחופשות סקי – הייתה עלייה של 50% לעומת 2018, ואז, בתחילת מרץ, הכול נעצר.

עודד פורר: לקוחות החזירו את כל מה שקנו, ואני צריך להחזיר את כל הכסף.

עודד פורר: ציטוט של מישהו אחר: בין מרץ למאי המחזור שלי צנח ב-80%.

עודד פורר: רגע לפני המשבר העסקתי תשעה עובדים בסוכנות והעבודה רק גאתה.

עודד פורר: עם הכניסה לסגר הראשון מצאתי את עצמי עם גל של ביטולים והרבה כספים שצריך להחזיר ללקוחות.

עודד פורר: הייתי צריכה לשלם לעובדים רק כדי לטפל בביטולי ההזמנות.

עודד פורר: אחרי הסגר וביולי אוגוסט התחלנו קצת לחזור לחיים.

עודד פורר: אבל על כל עשר הזמנות ביולי-אוגוסט היו לפחות שבעה ביטולים בגלל מישהו שנכנס לבידוד.

עודד פורר: ומה יהיה עכשיו, בסגר ב'?

עודד פורר: כך שואלת אותה בעלת עסק קטן, כמו רבים.

עודד פורר: משקי הבית שנפגעו, חברות וחברים, הפסידו 20% מהכנסתם הממוצעת.

עודד פורר: ואני מדבר על אלה שהכנסתם הייתה עד 20,000 שקלים.

עודד פורר: 25% ממשקי הבית שהכנסותיהם לפני המשבר היו מעל 20,000 שקלים ואיבדו מפרנס אחד איבדו 30% מההכנסה.

עודד פורר: מאז פרוץ סגר ב' נוספו עוד 140,000 מובטלים ל-800,000 שכבר היו כאן.

עודד פורר: ובמה עוסקת הממשלה, במה היא משחקת?

עודד פורר: במה עוסק ראש הממשלה?

עודד פורר: בהפגנות, זה מה שמעניין אתכם עכשיו?

עודד פורר: וגם אם נניח שיש בעיה בהפגנות ונניח שיש הדבקה בקרב 10,000 או 20,000 או 30,000 או 50,000 איש – אתם מכניסים תשעה מיליון איש ואישה לסגר בגלל 50,000 שפעם בשבוע מתרכזים בירושלים?

עודד פורר: לחצות את רף מיליון המובטלים רק בגלל שיש הפגנות שמפריעות לכם?

עודד פורר: ירדתם מהפסים, מה עובר עליכם?

עודד פורר: מה עובר עליך, אדוני השר, מה עובר על חבריך השרים?

עודד פורר: מה עובר על חברי הכנסת שיושבים שם ומקבלים בסוף את ההחלטות האלה, שהמשמעות שלהן היא החרבת מפעלי חיים של אנשים ושליחת משפחות לקבץ נדבות?

עודד פורר: אז תעשו את העבודה שלכם, תדאגו לבעלי העסקים, תדאגו לעובדים ותפסיקו לשחק בתקנות חירום.

עודד פורר: לא, המשחק הזה שאתם משחקים לא מצחיק ואין בו שום חידוש, בזה אנחנו צודקים, יש לנו איזה חוש.

עודד פורר: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת יאיר גולן, בבקשה.

חמד עמאר: אחרי שחברי סיעת ישראל ביתנו יצאו החוצה נישאר אתה, השר, אני והמזכירה והסדרנים.

קריאה: אנחנו – – –

יאיר גולן: כן כן כן כן.

יאיר גולן: אני חושב שמה שאנחנו רואים כרגע באולם מליאת הכנסת זה תפאורה ראויה לקריסה של מדינת ישראל.

יאיר גולן: אני מודה לחבריי מישראל ביתנו על המסירות ועל הלוחמנות, ואני מודה גם לך, אדוני השר, על הנוכחות, אבל לצערי למעט מאוד אנשים ניתן להודות בהזדמנות זו.

יאיר גולן: בכל זאת אומר את דבריי.

יאיר גולן: לתקנות האלה, לחוקים האלה שאנחנו מעבירים בשבועות האחרונים בכנסת יש לצערי תכלית אחת בלבד: לחלץ נאשם בפלילים מבית האסורים, מאימת הדין.

יאיר גולן: זו התכלית היחידה – –

יוליה מלינובסקי: – – –

יאיר גולן: – – יוליה, התכלית היחידה של כל מה שנעשה במשכן המכובד הזה.

יאיר גולן: מבחינת נתניהו, אין חשיבות לבריאות של אזרחי ישראל, כלל וכלל לא; מבחינת נתניהו, אין חשיבות לפרנסה של אזרחי ישראל, כלל וכלל לא; מבחינת נתניהו, אין שום חשיבות לסדרי הממשל הדמוקרטים במדינת ישראל, כלל וכלל לא.

יאיר גולן: הדבר היחיד שמטריד אותו, כל המהלכים הפוליטיים שנעשים פה, בישראל, בימים האלה, יש להם תכלית אחת בלבד – לחלצו מאימת הדין.

יאיר גולן: למרבה הזוועה, ואני חייב לומר שגם למרבה הפליאה, יש כאלה שמסייעים לו במלאכה הזו: כמובן סיעת הליכוד, המושחתת לחלוטין, כמובן המפלגות החרדיות, ששכחו מזמן שעוצמתן וגודלן מחייבים אחריות לאומית, אבל בצד אלה גם כחול לבן.

יאיר גולן: אני שואל את חבריי בכחול לבן: השתגעתם?

יאיר גולן: השתגעתם?

יאיר גולן: מה פה לא ברור?

יאיר גולן: מה הקשר בין מה שאתם עושים ובין מה שקורה למה שהתכוונתם שיקרה כאן, במדינת ישראל?

יאיר גולן: אתם באמת מאמינים לשקר הזה שאתם מצמצמים את הנזק, שאתם מונעים קריסה עוד יותר גדולה?

יאיר גולן: הרי אתם לא מונעים כלום ואתם לא מצמצמים דבר.

יאיר גולן: אתם אולי קצת מעכבים, אתם עושים רעשים של משהו רציני, אבל בפועל מה שאנחנו מקבלים זה תעודת ביטוח לנאשם בפלילים ותו לא.

יאיר גולן: אנחנו בעידן של חיסול הדמוקרטיה הישראלית למען בן אדם אחד מושחת ומשחית, וכתוצר לוואי של ההשחתה הזו נקבל את חיסול הכלכלה הישראלית.

יאיר גולן: אבל עם כל החוקים האלה, עם כל המגבלות ועם כל התקנות, אני אומר מכאן, מעל הדוכן, לנתניהו ולכל הליכוד: זה לא יעצור את המחאה, הזעם שהולך ומצטבר ברחובות ימצא את דרכו לפרוץ, והאזרחים הממושמעים והטובים, המסורים והתורמים, שהם לב-ליבו של ציבור המפגינים, לא יוותרו.

יאיר גולן: אני אומר לכם ואני אומר לעצמנו: אי-אפשר לכבוש את הזעם הזה, אי-אפשר לעצור את ההפגנות, אי-אפשר למנוע את המחאה, היא בוא תבוא.

יאיר גולן: כשם שלא נעצרה המחאה אחרי המחדל ב-73', כך לא תיעצר המחאה של 2020.

יאיר גולן: אני אומר לכל אנשי הליכוד: תזכרו היטב, פה ראשית קריסתכם.

יאיר גולן: תתחילו, כן, תתחילו לארוז מזוודות, כי בקרוב מאוד תעברו לאגף הזה.

יאיר גולן: אין ברירה אחרת.

יאיר גולן: זה יהיה צו העם, כי העם לא מוכן לקבל את ההרס המוחלט שאתם גוזרים עליו בכוונת מכוון.

קריאה: – – –

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: תודה, תודה.

יאיר גולן: משפט אחרון – שנת תשפ"א יכולה להיות שנת אשפה, היא יכולה להיות שנת ישועה, ובעזרת, כן, בעזרת השוכן במרומים היא תהיה שנת ישועה, היא תהיה שנת שינוי מפליג, שנת תקווה, שנת בנייה.

רפי פרץ: תשפ"א וישועה – – – גימטרייה.

יאיר גולן: אבל תנאי לכל זה הוא שבנימין נתניהו לא יהיה ראש הממשלה, שהליכוד תהיה מפלגת אופוזיציה.

יאיר גולן: רק כך נצליח להביא שינוי במדינת ישראל.

יאיר גולן: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, בבקשה.

ניצן הורוביץ: תודה, אדוני יושב-ראש הישיבה.

ניצן הורוביץ: חברי הכנסת, בהיסטוריה אנחנו מחפשים נקודות שהן נקודות מפנה, וביחס למשטרים ומדינות זה קל יותר.

ניצן הורוביץ: אנחנו מחפשים איזושהי נקודה להצביע עליה ולהגיד: פה חל השינוי.

ניצן הורוביץ: כשמדובר באיזושהי רפובליקת בננות באפריקה זה די ברור: יש הפיכה צבאית, תופסים את תחנת הרדיו, הטלוויזיה, מדיחים את הנשיא – הינה, כאן חל השינוי.

ניצן הורוביץ: בדמוקרטיות, בטח בדמוקרטיות מפותחות, זה יותר מורכב.

ניצן הורוביץ: יש תהליכים, ובתהליכים כאלה אין נקודה אחת.

ניצן הורוביץ: יש כרסום ושחיקה והשחתה, ועוד מפה, ועוד במערכת המשפט, ועוד לתקשורת ועוד לתרבות, ועוד בחקיקה, ומכרסמים, מכרסמים, מכרסמים, עד שבאיזשהו רגע אתה מסתכל לאחור ואתה כבר מבין שעברנו ממצב דמוקרטי למצב לא דמוקרטי.

ניצן הורוביץ: ובכל זאת, אם כן נרצה להצביע על איזשהו רגע מכריע שכזה, סוג של מעבר סף, שבירת הקש, כן, הקש ששבר את גב הגמל, אני חושב שהלילה הזה כאן בכנסת הוא סוג כזה של רגע.

ניצן הורוביץ: הינה, אנחנו כאן באמצע הלילה, חופשת החגים, סגר סביבנו, מגפה משתוללת, באמת מצב נוראי.

ניצן הורוביץ: אין תוכנית כלכלית, עסקים קורסים.

ניצן הורוביץ: אני לא חושב שאפילו אחד מהקואליציה יכול להגיד שהמצב טוב או שהוא מנוהל.

ניצן הורוביץ: והינה, מה אנחנו עושים כאן עכשיו, באמצע הלילה?

ניצן הורוביץ: מנסים, ומעבירים – כי זה תכף יאושר כאן – חוק נגד הפגנות, חוק שאין בעצם בשום מדינה בעולם.

ניצן הורוביץ: למרות שבכל המדינות יש קורונה, לא העבירו חוק כזה; רק כאן, במדינת ישראל.

ניצן הורוביץ: כשאתה מחבר את המהות המפחידה של מה שעובר כאן עכשיו, שהיא מהות רודנית, אל התפאורה, לsetup-, למשל לאופן הבהמי שבו ניהל את הדיון חבר הכנסת מיקי זוהר, שהיה כאן יו"ר המליאה קודם – כשאתה מחבר את הדברים ואתה רואה מה מתרחש כאן הלילה אתה מבין שזה סוג כזה של רגע שבו חצינו סף.

ניצן הורוביץ: צר לי להגיד את זה, זו המדינה שלי, אני אוהב אותה, וקשה לי לראות אותה ברגע כזה של שפל, אבל מעתה ואילך אם שוחרי הטוב והלוחמים והאמיצים לא יתייצבו, ההידרדרות תהיה מהירה יותר, ברגע שנחצה הסף, ברגע שכאן הוסרה ההגבלה בחוק.

ניצן הורוביץ: כבר הערב ראינו כל מיני דוגמאות להתנהגות כזאת של שוטרים בכל מיני מקומות; יש איזושהי רוח כזאת שמותר עכשיו לאסור אנשים ולפגוע.

ניצן הורוביץ: משהו רע עובר על המדינה.

ניצן הורוביץ: אם בנקודת הזמן הזאת לא יתייצבו האמיצים והלוחמים וישימו קץ לתהליך הנפשע הזה, אנחנו נמצא את עצמנו במציאות קודרת ביותר בחודשים הקרובים, קודרת ביותר.

ניצן הורוביץ: אנחנו עכשיו גולשים במדרון, וכדי שלא נגיע לתהום – ותמיד יכול להיות הרבה יותר גרוע, הרבה יותר גרוע – אנחנו חייבים לעצור כאן ולראות בביזיון הזה שמתרחש פה הערב תמרור בוהק באדום שאומר לנו: הגזמתם, הגזמנו, חייבים לעצור כאן.

ניצן הורוביץ: האם יש לי תקווה שזה יקרה משורות הקואליציה, מראש הממשלה?

ניצן הורוביץ: אין לי ממנו שום תקווה, אין לי בו שום אמון.

ניצן הורוביץ: אני לא מאמין למילה אחת שיוצאת לו מהפה על שום דבר.

ניצן הורוביץ: אני חושב שגם רוב אזרחי ישראל איבדו את האמון באיש הזה וגם בממשלה שלו.

ניצן הורוביץ: אפילו מתוך הממשלה שרים בכחול לבן אומרים שזו הממשלה הכי גרועה שהייתה כאן.

ניצן הורוביץ: אפילו על החוק הזה הם אומרים שהם לא רוצים בכלל להצביע, שזה עושה להם כאב בטן.

ניצן הורוביץ: הכול עקום, עקום ומעוות, ולכן אין לי שום תקווה מהממשלה הזו.

ניצן הורוביץ: לא מביבי ולא מגנץ ולא מאף אחד שם.

ניצן הורוביץ: יש לי תקווה בעם הזה, שהיסודות החזקים והבריאים יקומו ויגברו על הרוע והרשעות שיוצאת מהממשלה.

ניצן הורוביץ: יום כיפור היה אתמול, וברוח החגים האלה אני לא רוצה להיות כמו אלה שאומרים: עוויתי, פשעתי, בגדתי, ולמוחרת עושים בדיוק אותו הדבר בלי שום נקיפות מצפון.

ניצן הורוביץ: אני לא מאלה, לא מרשימות אותי בכלל כל ההצגות האלה.

ניצן הורוביץ: אנחנו צריכים לתת דין וחשבון לאזרחים.

ניצן הורוביץ: האזרחים רואים אותנו, שופטים אותנו, והמבחן יהיה, לצערי, לא כאן; המבחן יהיה בשטח ובהתנהגות של כולנו בימים הקרובים ובשבועות ובחודשים הקרובים.

ניצן הורוביץ: אנחנו נפגין נחישות ואנחנו נפגין התנגדות, ואני מאמין שננצח.

ניצן הורוביץ: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חברת הכנסת מרב מיכאלי.

מרב מיכאלי: תודה, אדוני.

מרב מיכאלי: האמת היא שצריך לפתוח ולהגיד תודה רבה לעובדות ולעובדים של הכנסת.

מרב מיכאלי: מילא אנחנו נאלצות ונאלצים להישאר כאן לילות לבנים בשביל להעביר דברים איומים ונוראיים, או יותר נכון להיאבק בדברים האיומים והנוראיים שהממשלה המחרידה הזו מעבירה, אבל יש פה עובדות ועובדים שבאמת מחזיקים את כל המערכת הזו ומשלמים מחירים לא מבוטלים כדי שהממשלה הכושלת והמופרעת הזו תוכל להעביר את הדברים המחרידים שהיא מעבירה.

מרב מיכאלי: אם צריך היה להדגיש עד כמה הממשלה הזו פשוט כבר לא דמוקרטיה, אז לא מספיק שביום שבו היא מעבירה איסור הפגנות, ממש שבירה של הכלים הדמוקרטיים הכי בסיסיים שיש, איסור חופש המחאה, איסור חופש הביטוי – באותו יום עצמו היא שולחת את חיילי צבא ההגנה לישראל מחטיבת הצנחנים להיות שוטרים על אזרחיות ואזרחים שבאו להפגין כאן מחוץ לכנסת.

מרב מיכאלי: חיילות וחיילים שהתגייסו לשירות חובה כדי להגן על מדינת ישראל מוצאים את עצמם משמשים בשר תותחים במאבק של בנימין נתניהו וממשלתו הכושלת והמחפירה נגד האזרחיות והאזרחים של מדינת ישראל.

מרב מיכאלי: יש כאן את החלטת הממשלה שבה הוחלט לתגבר את משטרת ישראל בחיילים, וכתוב בצורה חד-משמעית: חיילים לא יבצעו משימות ולא ישתתפו בפעילות ליבה משטרתית.

מרב מיכאלי: לא יהיה חיכוך בינם לבין אזרחיות ואזרחים.

מרב מיכאלי: אחרי שזה כתוב בהחלטת הממשלה, חיילים של הצנחנים במדינת ישראל עומדים כאן, בכיכר הכנסת, ומונעים מאזרחיות ואזרחים להפגין נגד הממשלה, בפקודת הממשלה.

מרב מיכאלי: איך זה קרה במדינת ישראל?

מרב מיכאלי: איך ממשלת נתניהו הצליחה להביא אותנו למקום שבו אנשים בני 18 התגייסו לצה"ל כדי להגן על המדינה שלהם והם מוצאים את עצמם בשר תותחים פוליטי, סותמים את הפה לאחיותיהם ואחיהם האזרחים במדינת ישראל?

מרב מיכאלי: איפה בשרשרת הפיקוד, החיול, הממשלה, הצבא, מישהו לא שם לב?

מרב מיכאלי: איך כולם לא שמו לב?

מרב מיכאלי: כולם, כל הדרך, לא שמו לב לשיבוש העמוק, לחושך הנורא הזה שנפל עליהם, שבאותו יום הם אוסרים על הפגנות ושולחים חיילים לסתום את הפה לאזרחיות ואזרחים.

מרב מיכאלי: זה מה שקורה היום במדינת ישראל, חברות וחברים.

מרב מיכאלי: פחד מוות.

מרב מיכאלי: ממשלה שלא מוכנה לשאת בתוצאות הכי בסיסיות של המעשים הבלתי-נסבלים שלה; ממשלה שדוחקת את האזרחיות והאזרחים שלה לפינה, מביאה אותם למצב שבו כל מה שיש להם לעשות זה לצאת לרחובות נגד שלטון שלוקח להם את הפרנסה, פוגע להם בבריאות, לא נותן להם את הזכויות הכי בסיסיות שלהם ואז מונע מהם להפגין נגד זה – אותה ממשלה שולחת את החיילות והחיילים שלה, שנועדו להגן על המדינה הזו, כדי למנוע מהאזרחיות והאזרחים את הזכות הדמוקרטית היסודית והבסיסית ביותר שלהם.

מרב מיכאלי: אלה ימים שחורים, אלה ימים מסוכנים.

מרב מיכאלי: אנחנו כאן כדי להצביע נגד הזוועות האלה שהממשלה הזו מחוללת.

מרב מיכאלי: אנחנו כאן כדי לייצר את התשתית לשלטון שיחליף אותה ויחזיר את מדינת ישראל להיות מה שהציונות באה להיות – מדינה דמוקרטית לעם היהודי עם שוויון ועם זכויות לכול.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת עפר שלח, בבקשה.

חמד עמאר: אחריו – חברת הכנסת תמר זנדברג.

עפר שלח: תודה, אדוני.

עפר שלח: בימים האחרונים מרבים, ולא בכדי, להשוות בין הימים האלה לימים שלפני 47 שנים.

עפר שלח: חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, אתה לא זוכר, אבל אנחנו, כבוד השר, שהיינו שם, חלקנו במדים וחלקנו עוד לא, זוכרים היטב.

עפר שלח: היום הזה אחרי יום הכיפורים היה היום שבו שר הביטחון משה דיין דיבר על אובדן הבית השלישי.

עפר שלח: אולי אחד הרגעים השחורים בתולדות מדינת ישראל.

עפר שלח: חיל האוויר, מי כמוך זוכר, כבוד השר, מתנפץ על חומות הנ"מ גם בחזית התעלה, ולמוחרת, ב-8 באוקטובר, ברמת הגולן; תחושה שבאמת אנחנו מאבדים שליטה על כל מה שקורה.

עפר שלח: אני אומר לכם, אובדן הבית השלישי היה הרבה יותר רחוק מאיתנו ב-7 באוקטובר 1973, יום אחרי יום הכיפורים, משהוא רחוק מאיתנו היום.

עפר שלח: כי בתולדות הבית השלישי היום הזה, הלילה הזה – אנחנו עומדים כאן ודנים בחוק שהמילים מטומטם ומיותר לא מתחילות אפילו לתאר אותו, בזמן שבחוץ משתוללת מגפה, בזמן שהתחזיות של הגורמים הכי אמינים מדברות על 5,000 חולים קשה בתוך חודש, ואולי קצת יותר, על אלפי מתים מדי חודש במדינת ישראל.

עפר שלח: ואנחנו פה מתעסקים לילה שלם בחוק שמתעסק בהפגנות.

עפר שלח: אין, לא היה דבר כזה.

עפר שלח: הממשלה, ממשלת יום הכיפורים ההיא הייתה אשמה במחדל נורא, אבל ב-7 או ב-8 באוקטובר 73' לא התכנסה הכנסת כדי לדון בקישוטים, לא התכנסה הכנסת כדי לדון בהפגנות, לא התכנסה הכנסת בשביל לדון במשהו שהקשר שלו למה שמשתולל סביבנו מתחולל רק במוחו של אדם אחד מוטרף, שכל עיסוקו הוא באובססיה של ההפגנות שמתקיימות ליד הבית שלו.

עפר שלח: הדבר הזה לא ייסלח.

עפר שלח: הדבר הזה – כל מי ששותף לו – לא ייסלח.

עפר שלח: דיבר היום שר הביטחון, ראש הממשלה החליפי והגלגל הרזרבי של הממשלה הזו, והשווה – אפילו הוא, לא אני, שאני חבר אופוזיציה – בין המצב הנוכחי ליום כיפור.

עפר שלח: דיבר כמו אז: הזנחנו, עווינו, פשענו, שילמנו מחיר.

עפר שלח: אני רוצה להזכיר לחבר הכנסת בני גנץ: אז הממשלה שילמה את המחיר בתוך זמן קצר.

עפר שלח: בתוך זמן קצר הפגנות אמיתיות, הפגנות של הקצינים והחיילים שחזרו מהתופת, הן אלה שהעיפו את הממשלה הזו באפריל 1974 אל תהום הנשייה; הן אלה שגבו ממנה, בסופו של דבר, את המחיר הפוליטי, כי בחוץ עמד עם שלא היה מוכן שהאחראים לא ישלמו את המחיר.

עפר שלח: זה היה השלט שהחזיק מוטי אשכנזי לא רחוק מכאן, שהאחראים ישלמו את המחיר.

עפר שלח: אני אומר לכם על מה האחראים ישלמו את המחיר.

עפר שלח: האחראים ישלמו את המחיר גם על המחדל הנורא, גם על חוסר הטיפול במערכת הבריאות – לא לפני.

עפר שלח: אמר בני גנץ: לא טיפחנו את מערכת הבריאות, הזנחנו את מערכת הבריאות.

עפר שלח: בחצי השנה שעברה, מתחילת המשבר הזה, דבר לא נעשה בשביל לחזק את מערכת הבריאות.

עפר שלח: הקווים האדומים של מערכת הבריאות שהיו ב-27 בפברואר, כשאותר חולה הקורונה הראשון בישראל, הם אותם קווים אדומים שיש היום.

עפר שלח: הצוותים של המערכת הרפואית שהיו אז הם אותם צוותים שיש היום במערכת.

עפר שלח: דבר לא נעשה בשביל לחזק את הכלכלה הישראלית.

עפר שלח: החלטת הסגר שקיבלתם עכשיו היא מההחלטות המיותרות והמטורפות בתולדות המדינה הזו, שבה סוגרים מגזר עסקי שלם שיכול לעמוד ויכול לעבוד בתנאים של תו סגול.

עפר שלח: אין בו הדבקות, אין בו מחלות, וסוגרים אותו לחלוטין.

עפר שלח: חוסר המנהיגות שלכם, העובדה שאתם לא מסוגלים להשתלט על תופעות המרי האזרחי שמתחוללות בישראל – כי מה שאנחנו רואים בחתונות ומה שאנחנו רואים בשמחות ובריקודים של חצרות חסידיות מסוימות זה לא פחות ממרי בשלטונות במדינת ישראל, ואתם מתעסקים בהפגנות – על זה לא רק שיבוא מחיר פוליטי; מזה אף אחד מכם לא יינקה, כמו האחראים למחדל ההוא, שחלקם מסתובבים בינינו עד היום עם אות קין על מצחם.

עפר שלח: זה יהיה אות הקין שלכם.

עפר שלח: תודה, אדוני.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה, חמש דקות.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: לפעמים אני חושבת, לפעמים אני מדמיינת, במיוחד בלילות האלה, את דברי הימים.

תמר זנדברג: תמיד אומרים: בדברי הימים של מדינת ישראל.

תמר זנדברג: תמיד אני מדמיינת את הספרים האלה – כמו במגילת אסתר שהמלך אחשוורוש לא נרדם בלילה ושנתו נודדת והוא יושב ומתחילים לפתוח את הספרים, או כמו במשחקי הכס, שיש את הספרים הענקיים האלה – ואני אומרת: מה היה כתוב באותם דברי הימים ובספרים האלה?

תמר זנדברג: ביום כיפור תשפ"א, יממה לפני יום הכיפורים ויממה אחרי יום הכיפורים, כנסת ישראל התכנסה בשביל איזה תיקון בסעיף קטן שלא רק שיהיה אפשר לעשות תקנות על הפגנות אלא שיהיה אפשר להפגין בקילומטר, בקפסולה, ב-20.

תמר זנדברג: מישהו יקרא את זה ויעלה בדעתו שזה מה שהיה פה, שזה מה שקרה?

תמר זנדברג: שאנשים מתו, עשרות ביום, ושכבו בבתי החולים, וחרדה אחזה בעולם כולו, ועסקים איבדו את פרנסתם, וילדים לא הלכו לבית הספר במשך חודשים ארוכים, ושנת לימודים התחלפה בשנייה – וזה מה שעשו כאן בבית הנבחרים?

תמר זנדברג: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש – איך אמרה כאן, לדעתי חברת הכנסת איילת שקד, שתמיד מלגלגת על השמאל: הדמוקרטיה לא מתה.

תמר זנדברג: כמה פעמים כבר הרגתם את הדמוקרטיה, הדמוקרטיה מתה ומתה.

תמר זנדברג: אני רוצה לומר: הדמוקרטיה לא מתה, בטח לא ברגע.

תמר זנדברג: היא לא מתה באבחה והיא לא מתה במהלך אחד, והיא גם לא תמות במהלך הזה.

תמר זנדברג: הבעיה היא אחרת – הבעיה היא שאין אזרח במדינה הזו שיכול לדעת ויכול לסמוך על כך שמה שקורה, קורה מצרכים אמיתיים; קורה כי כך צריך, ולא ישתנה בגלל שהמשבר הזה יהפוך להיות משבר מדומה ולא נוכל לדעת אם הוא חלף או לא.

תמר זנדברג: יש כאן מישהו שיכול לדעת שביום שכביכול, בעיני מישהו, בריאותית, יהיה אפשר לחזור להפגין, זה באמת יקרה?

תמר זנדברג: יש כאן מישהו שסומך על זה שאנחנו לא נתכנס בעוד חודש או חודשיים או שבוע או שבועיים או כמה חודשים כדי לדחות רק בקצת את הבחירות?

תמר זנדברג: רק בממש מעט, מה אתם מתלהבים?

תמר זנדברג: לא קרה שום דבר, לא מתה הדמוקרטיה – רק נדחה את הבחירות לסוף המשבר.

תמר זנדברג: מתי יהיה סוף המשבר?

תמר זנדברג: כשיהיו 100 נדבקים ליום?

תמר זנדברג: כשתהיה סכנה אחרת?

תמר זנדברג: מישהו יכול לסמוך ידו שזה לא יקרה?

תמר זנדברג: זו הבעיה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: הבעיה היא לא צעד כזה או צעד אחר, אם כי אני חייבת לומר שהצעדים האלה מתווספים זה לזה וכל אחד מהם מתגלגל במורד המדרון החלקלק כבר מזמן, אנחנו כבר מתגלגלים ומתגלגלים במורד המדרון.

תמר זנדברג: אבל הבעיה קשה מאוד והיא בעיה שקשורה לניהול המשבר, והיא בעיה שקשורה לכך שאף אזרח במדינת ישראל לא יכול לדעת באופן אמיתי שבזה זה יסתיים, ולא יכול לדעת שהצעדים שננקטים – הגבלת פעילות, לסגור את נתב"ג, לסגור את העסקים, שירות רפואי חיוני, שירות לא חיוני, בית ספר, מסעדות – אף אחד לא סומך, ולא יכול לדעת שהממשלה עושה את מה שהיא עושה כי צריך, ולא מאיזה צורך אישי, ציני, פוליטי כזה או אחר.

תמר זנדברג: כל זה כשראש הממשלה נאשם בשוחד, שכבר זו מציאות שלא חשבנו ולא האמנו שנגיע אליה, שראש ממשלה מכהן יושב על כיסאו בזמן שהוא נאשם בעבירת השחיתות החמורה ביותר בספר החוקים הישראלי, שוחד, ומדינת ישראל מתמודדת עם משבר חסר תקדים בתולדותיה.

תמר זנדברג: זה השורש, זה הלב, של חוסר האמון, של משבר האמון הכל-כך חריף הזה.

תמר זנדברג: ולכן אנשים מסתכלים עלינו ולא יודעים מה הם רואים.

תמר זנדברג: לא מבינים מה אנחנו רוצים מהם.

תמר זנדברג: לא מבינים מה קורה פה.

תמר זנדברג: בגלל שאף אזרח במדינת ישראל לא יכול לסמוך על השלטון, שהוא הפקיד את גורלו ואת פרנסתו בידי הנהגה שראויה לכך.

תמר זנדברג: וזה מה שיהיה כתוב בדברי הימים של מדינת ישראל.

תמר זנדברג: זה השבר האמיתי.

תמר זנדברג: לא המגפה.

תמר זנדברג: עם הכול אנחנו נתמודד, אבל על זה לא נוכל להתגבר.

תמר זנדברג: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת מיקי לוי.

חמד עמאר: בבקשה, אדוני.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: כנסת נכבדה, החוק הזה שלפנינו הוא חוק לא מידתי, ובמידת מה איננו מוסרי, מכיוון שמאחורי החוק הזה מסתתרים נושאים שאינם קשורים לחוק עצמו, שזרים לחוק עצמו.

מיקי לוי: זהו חוק לא מידתי.

מיקי לוי: דגל שחור מתנוסס מעל חוק זה.

מיקי לוי: אין הוא ראוי להיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

מיקי לוי: נשאלת השאלה מה תכליתו של החוק.

מיקי לוי: תכליתו לתת כיסוי ועלה תאנה לראש ממשלה הנאשם בפלילים – שוחד, מרמה והפרת אמונים, העבירות שיש עימן קלון.

מיקי לוי: היה ניתן לעשות זאת אחרת.

מיקי לוי: במקום להכניס את כל מדינת ישראל לסגר – לסגר כללי, הייתי אומר – ולרסק את הכלכלה, היה אפשר לעשות את זה אחרת.

מיקי לוי: מטרת החוק: להסיט את תשומת ליבו של הציבור מנאשם בפלילים להגבלה של הפגנות כנגד ראש ממשלה.

מיקי לוי: זו מהות החוק.

מיקי לוי: בואו נשים את זה על השולחן.

מיקי לוי: אין עניין בכל הנושא הכלכלי, הבריאותי.

מיקי לוי: כאשר בממשלה מתנהלת ישיבת ממשלה – ולא אני אומר את זה, אומרים את זה שרים בממשלתו של הנאשם נתניהו, אומרים את זה השרים עצמם – 80% מהזמן מדברים על ההפגנות ורק בכ-20% מהזמן, במקרה הטוב, מדברים על נושאים אחרים, בריאותיים, כלכליים.

מיקי לוי: כן, אפשר היה לעשות את זה אחרת.

מיקי לוי: אפשר היה לעשות את זה מדורג: כאשר מגלים תחלואה בבניין, לסגור את הבניין.

מיקי לוי: שני בניינים, רחוב, אזור, שכונה, ורק לאחר מכן עיר.

מיקי לוי: כל מטרת החוק הזה לשמש עלה תאנה ולהסיט את תשומת ליבו של הציבור מהאירוע המרכזי של נאשם בעבירות מרמה, שוחד והפרת אמונים.

מיקי לוי: אלה ההאשמות.

מיקי לוי: כן, ההפגנות בבלפור מפריעות לו.

מיקי לוי: כאשר חברי לסיעה יואב סגלוביץ' הציע באחת מההסתייגויות שלו כי ניתן יהיה להגיע להפגנה בכלי רכב ולא לרדת מכלי הרכב אלא לעשות אותה באמצעות נסיעה, כולם אמרו: וואו, רעיון נהדר.

מיקי לוי: חברי הכנסת של כחול לבן – – –

שלמה קרעי: – – – הממשלה – – –

מיקי לוי: אני לא שומע אותך, קרעי.

מיקי לוי: אני באקווריום.

מיקי לוי: הייתי מת לשמוע אותך ולהקשיב לך.

חמד עמאר: הוא לא שומע אף אחד, שאף אחד לא ידבר איתו.

חמד עמאר: אנחנו יכולים לשמוע אותו.

חמד עמאר: הוא לא יכול לשמוע אותנו.

מיקי לוי: גם ההצעה הזו – כולם הנידו בראש, וחברי כחול לבן, חברי הכנסת מכחול לבן אמרו: ואללה, באמת רעיון טוב; עברו כמה דקות, ולאחר מכן, כמי שכפאם השד, הם הצביעו נגד ההסתייגות הזו ונגד התיקון הזה.

מיקי לוי: אבל באמת, כל מה שעניין את ראש הממשלה הוא הגבלת ההפגנות.

מיקי לוי: שעות רבות, כפי שאמרתי, עסקו בישיבות הממשלה לא בכלכלה, לא בבריאות, לא ברווחה, לא בחינוך – התעסקו אך ורק כיצד ניתן למנוע ההפגנות, ואף חלק מן השרים הפליגו במחשבותיהם והביעו את רצונם שגם לאחר סיומו של הסגר, ואנחנו מקווים שיום בהיר אחד הוא יסתיים, יהיה איסור על קיום הפגנות.

מיקי לוי: אתם שמעתם את זה?

מיקי לוי: במדינה דמוקרטית שרים בממשלת ישראל עוסקים בשאלה כיצד למנוע הפגנות, מחאה, שהיא נשמת אפה של מדינה דמוקרטית.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: לא תצליחו להביא אותנו לאזור השפל הזה, למרות שאתם מנסים, למרות שראש הממשלה מוביל אותנו לשם וכל מה שמעניין אותו זה ההישרדות האישית שלו.

מיקי לוי: אתם לא מעניינים אותו, אזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: מה שמעניין את הנאשם בשוחד, במרמה ובהפרת אמונים זה הוא עצמו.

מיקי לוי: אלה הן עבירות חמורות מאוד.

מיקי לוי: עבירות שיש עימן, בצידן, קלון, אם כי אני חייב להגיד ולהדגיש שעומדת לו חזקת החפות.

מיקי לוי: אבל אני אומר עוד הפעם: הסיכום – מותרת הפגנה במרחק של 1,000 מטר ממקום המגורים.

מיקי לוי: חה, חה, חה, השגת את מבוקשך.

מיקי לוי: לכמה זמן?

מיקי לוי: אינני יודע.

מיקי לוי: שבוע, שבועיים.

מיקי לוי: אני מבטיח לך: אזרחי מדינת ישראל, אלה שאכפת להם, ימשיכו להגיע לגשרים, ימשיכו להפגין מעל מרפסות ביתם כל מוצאי שבת.

מיקי לוי: כן, יהיה אפשר לארגן את זה.

מיקי לוי: וכשהסגר יסתיים נחזור להפגין מול ביתך בדרישה שתפנה את מקומך למדינת ישראל – כפי שאתה טענת בעבר לגבי ראש הממשלה אולמרט: לא ראוי שראש ממשלה, ואז עוד לא היו נגדו האשמות, הכותרת לא הפכה להיות: מדינת ישראל נגד הנאשם בנימין נתניהו; אז רק עלו חשדות, ועוד בתחילת חקירה, וטענת שהוא צריך לפנות את כיסאו.

מיקי לוי: מה שנכון כלפי האחרים, אדוני ראש הממשלה נתניהו, אינו נכון לגביך.

מיקי לוי: אינו נכון.

מיקי לוי: אבל תדע לך: לא יעזרו לך כל התרגילים הפרלמנטריים האלה, החצי-חוקיים האלה, שדגל שחור מתנוסס מעליהם.

מיקי לוי: בסיום ההצבעה בוועדה ארבעה חברי כנסת מכחול לבן הצביעו נגד: חבר הכנסת גינזבורג, חברת הכנסת קאבלה, חברת הכנסת מיכל וונש וחברת הכנסת תהלה פרידמן, שממנה אני לא מצפה לשום דבר אחרי שבגדה במפלגת האם שלה.

מיקי לוי: ומהליכוד הצביעו נגד חבר הכנסת עוזי דיין, חברת הכנסת פלוסקוב וחבר הכנסת עמית הלוי.

מיקי לוי: שלושה חברי כנסת מהליכוד, ארבעה חברי כנסת מכחול לבן.

מיקי לוי: אמרתם ממשלה פריטטית.

מיקי לוי: איפה היחס?

מיקי לוי: אתם, חברי הכנסת של כחול לבן, עלה התאנה לכיסוי ערוותו של החוק הנורא הזה.

מיקי לוי: אין לכם בושה.

מיקי לוי: אין לכם דרך.

מיקי לוי: אתם בהצבעה הזו חיזקתם את הנאשם בנימין נתניהו.

מיקי לוי: אתם מחזקים את ידיו של נאשם בשוחד, מרמה והפרת אמונים.

מיקי לוי: אמרתם שאתם נכנסים מתחת לאלונקה.

מיקי לוי: יש לי חדשות בשבילכם: על האלונקה אתם שוכבים, פצועים קשה, עם חוסם עורקים ובלון חמצן שהולך ואוזל.

מיקי לוי: החוק הזה, שיביא לפגיעה קשה בכלכלה, שיביא לפגיעה קשה בנושאים החברתיים-כלכליים, שיפגע בתוכניות חינוך ורווחה – זהו חבל ההצלה הפוליטי שאתם, חברי הכנסת של כחול לבן, נותנים לנאשם בנימין נתניהו.

מיקי לוי: מעולם לא ניצלו את תקציב המדינה לצרכים פוליטיים בצורה כל כך נמוכה.

מיקי לוי: אתם השתגעתם: מדינת ישראל מ-2018 ללא תקציב מדינה, גירעון מצטבר של 150 מיליארד שקלים, כ-80% חוב–תוצר.

מיקי לוי: חברים, אתם, הממשלה הזו, בזבזתם כחצי מהרזרבות הכספיות של מדינת ישראל.

מיקי לוי: כשתגיעו ל-100%, כולנו נדע.

מיקי לוי: אז זו תהיה פשיטת הרגל של מדינת ישראל.

מיקי לוי: הגיע הזמן שתלכו.

מיקי לוי: זמנה של הממשלה הזו קרב.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חברת הכנסת מיקי חיימוביץ', בבקשה.

חמד עמאר: בבקשה, חמש דקות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, כמעט כל נבחר ציבור מגיע לשעת מבחן שבה הוא עומד ומחליט אם הוא פועל לפי הכללים המקובלים במערכת הפוליטית וההסכמים הקואליציוניים, או שהוא בוחר לקחת צעד שעלול לגבות ממנו מחיר ברמה האישית אבל חשוב בעיניו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': היום זוהי שעת המבחן שלי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זוהי שעת מבחן בכל מה שנוגע לדמוקרטיה, לחופש ביטוי, לחופש הפרט ולחופש התנועה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בנוסף זוהי גם שעת מבחן לאמון הקלוש שעוד נשאר בין המערכת הפוליטית לבין האזרחים בישראל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני נגד החוק להגבלת הפגנות שעומד להצבעה הלילה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מרגישה שהסגר הכללי יכול היה להימנע אם רק ראש הממשלה, שהיה אמור להיות המבוגר האחראי, היה מקבל החלטות ענייניות, שלא נגועות באינטרסים סקטוריאליים, אישיים ופוליטיים.

קריאה: – – –

אורנה ברביבאי: פוליטי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כדי שנצליח בניהול המגפה, אנחנו לא צריכים לכפות על אזרחי ישראל צעדים מרחיקי לכת אלא לקבל על עצמנו יושרה, דאגה וחמלה אמיתית לשלום כל אזרחי המדינה, ובכך לרתום אותם לדרך משותפת, שתתגבר על המשבר הבריאותי כמו גם על המשבר הכלכלי והחברתי שאליו נקלענו.

שלמה קרעי: את נגד השלטון – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מקווה שנצליח להתעשת בזמן, ומבטיחה להיאבק על מנת לשקם ולו במעט את האמון שנעקר מהיסוד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ומשהו על כחול לבן, מפלגתי, שראוי לציין את העובדה שהיא והעומד בראשה מכילים פה הערב עמדות שונות שיש בה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני יודעת שגם בהמשך כחול לבן תעמוד על המשמר לטובת עם ישראל ולטובת הדמוקרטיה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני אצביע היום בהתאם לצו מצפוני.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

קריאה: יישר כוח, גברתי.

אורנה ברביבאי: כל הכבוד, מיקי.

שלמה קרעי: כל הכבוד לאנרכיה.

שלמה קרעי: תמשיכו לעודד.

שלמה קרעי: בושה וחרפה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גם אתה הצבעת – – –

שלמה קרעי: בושה וחרפה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה הצבעת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה הצבעת נגד הקואליציה בהסכמה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מזכירה לך.

שלמה קרעי: בושה וחרפה, לעודד אנרכיה במדינת ישראל – – –

חמד עמאר: בבקשה, עד חמש דקות, אדוני.

שלמה קרעי: אם צו מצפונך אומר להגדיל את התחלואה ולהמשיך לפגוע באמון הציבור, להגביל התנהגויות – – –

אורנה ברביבאי: די.

אורנה ברביבאי: די.

אורנה ברביבאי: די.

חמד עמאר: תודה רבה לכם.

חמד עמאר: חבר הכנסת שלמה קרעי, אתה עולה עוד מעט לדבר, תגיד כל מה שאתה רוצה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: תשב, בבקשה.

שלמה קרעי: – – –

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: בבקשה, אדוני.

חמד עמאר: הינה, עכשיו אני מפעיל את השעון.

אחמד טיבי: כבוד היושב-ראש, (אומר בערבית ומתרגם:) בוקר טוב, 03:20.

אחמד טיבי: אני זוכר הרבה רגעים עצובים בכנסת, אבל חוק כזה דרקוני, אנטי-דמוקרטי, שכל המניפולציות הובילו אליו – מטרת הסגר, כפי שהעידו שרים, הייתה למנוע בסופו של דבר הפגנות במקום מסוים, בבלפור, ושכיכר פריז בבלפור תהיה ריקה.

אחמד טיבי: ולכן זה שייך לאותם רגעים שאחרי ההצבעה אפשר לומר: יום שחור לכנסת.

קריאה: לילה שחור.

אחמד טיבי: עוד מעט יום.

אחמד טיבי: אני רוצה לדבר גם על היום לפני 20 שנה.

אחמד טיבי: (מתרגם את המשפט לערבית.

אחמד טיבי: ) אני זוכר היטב את הרגעים האלה, כאשר אני וחבריי היינו במסגד אל-אקצא, ואריאל שרון, מוקף במאות שוטרי מג"ב נכנסו, פרצו לרחבת מסגד אל-אקצא.

עודד פורר: מה זה פרצו, מה זה פרצו?

אחמד טיבי: פרצו למקום לא להם.

עודד פורר: מה זה מקום לא להם?

אחמד טיבי: מסגד אל-אקצא הוא מקום תפילה למוסלמים, נקודה.

אחמד טיבי: (מתרגם את המשפט לערבית.

אחמד טיבי: )

עודד פורר: – – –

אחמד טיבי: ורבים התריעו – – –

קריאה: כמה, לפני יותר מ-23 שנים?

אחמד טיבי: רבים התריעו, רבים התריעו על התוצאות של הפרובוקציה הנוראה הזאת, דיברו על מחיר דמים.

אחמד טיבי: הוא ידע.

עודד פורר: מי שהיית היועץ שלו – – – אינתיפאדה – – –

אחמד טיבי: הוא ידע, והוא עשה זאת.

עודד פורר: בכלל עוד לפני העלייה של שרון להר הבית.

אחמד טיבי: הוא ידע, הוא עשה זאת.

עודד פורר: לא לקשור בין הדברים.

עודד פורר: זה בסך הכול התרחש על מה – – –

אחמד טיבי: ואותה משטרה – – –

עודד פורר: לצערי – – – המקום שלך – – – אזרחים ישראלים.

אחמד טיבי: אותה המשטרה שהגנה על חבר הכנסת אריאל שרון הכתה בנו, הכתה בי, גם חבר כנסת, גם בחברי כנסת ובאנשי ציבור שהיו שם, ובמתפללים, ובאנשים שבאו למחות ולהגיד לו: צא החוצה, ברא.

אחמד טיבי: אני יכול לומר היום שאני גאה שהייתי שם.

אחמד טיבי: ולאחר מכן קרה מה שהיה צפוי: מרחץ דמים; (אומר בערבית ומתרגם:) שהיד לאחר שהיד; ירי בכל מקום במולדת הזאת, משני עברי הקו הירוק.

עודד פורר: המתאבדים שהידים?

אחמד טיבי: וצלפים – – –

עודד פורר: האם המתאבדים הם שהידים?

אחמד טיבי: צלפים – אם תקשיב, אתה תבין.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אתה לא – – –

אחמד טיבי: ואם תקשיב, אתה תבין.

חמד עמאר: דו-שיח, דו-שיח.

עודד פורר: – – – דו-שיח.

עודד פורר: יותר קרוב לדו-שיח.

חמד עמאר: דו-שיח – – –

עודד פורר: כי פה, לפחות היה פה – – –

שלמה קרעי: – – –

חמד עמאר: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, דו-שיח.

חמד עמאר: אני חושב שחבר הכנסת אחמד טיבי לא מתנגד לזה.

אוסאמה סעדי: מה הדו-שיח?

עודד פורר: – – – שהוא מספר סיפורים.

אוסאמה סעדי: הוא קוטע אותו כל הזמן.

אחמד טיבי: אני חייתי את הרגעים האלה.

אחמד טיבי: יכול להיות שאתה רגיל לספר סיפורים.

סמי אבו שחאדה: – – –

אחמד טיבי: אני מספר את מה שחוויתי.

סמי אבו שחאדה: (אומר בערבית: הבעיה היא שאם אתה לא עונה לו – – –)

עודד פורר: זו לא פעם ראשונה שאתה קורא – – –

סמי אבו שחאדה: – – –

אחמד טיבי: (אומר בערבית: – – – עליו.

אחמד טיבי: אני האדם האחרון שלא יענה לו.

אחמד טיבי: )

סמי אבו שחאדה: (אומר בערבית: תסתכל על מצב הזבל שהגענו אליו, הוא אומר דו-שיח.

סמי אבו שחאדה: ).

עודד פורר: כל פעם – – – אתה קורא למחבלים שהידים – – –

חמד עמאר: חברי הכנסת, אני מבקש עכשיו.

סמי אבו שחאדה: דו-שיח.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, דו-שיח.

חמד עמאר: בואו נאפשר לחבר הכנסת אחמד טיבי לסיים את דבריו.

סמי אבו שחאדה: זה היה דו-שיח.

אחמד טיבי: לאחר מכן – –

חמד עמאר: אני מוסיף לך, חבר הכנסת אחמד טיבי, דקה.

חמד עמאר: בבקשה.

אחמד טיבי: – – משני עברי הקו הירוק – –

שלמה קרעי: הוא לא ביקש.

אחמד טיבי: – – נפלו שהידים.

חמד עמאר: אני מוסיף דקה.

אחמד טיבי: אלה שמות.

אחמד טיבי: (מתרגם את המשפט לערבית.

אחמד טיבי: )

שלמה קרעי: אתה קורא למחבלים שהידים?

אחמד טיבי: אולי תסתום את הפה כשאני אומר "אלה שמות"?

שלמה קרעי: אתה קורא למחבלים שהידים?

אחמד טיבי: אולי תסתום את הפה כשאני אומר "אלה שמות"?

שלמה קרעי: מה אתה עושה פה בכלל, אתה קורא למחבלים שהידים?

אחמד טיבי: תשמע את השמות שאני הולך להקריא – –

שלמה קרעי: אתה קורא למחבלים שהידים?

אחמד טיבי: – – שאלה שאתה תומך בהם ירו בהם בגב.

חמד עמאר: תודה רבה, חבר הכנסת קרעי.

חמד עמאר: חבר הכנסת קרעי, תודה רבה.

שלמה קרעי: זה כנסת ישראל, לא כנסת ישמעאל.

חמד עמאר: תודה רבה.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: אלה שמות השהידים): ראמי גרה, וליד אבו סאלח, ראמז בושנאק, עלאא' נסאר, מוחמד ח'מאיסי, ויסאם יזבק, אסיל עאסלה, מוסלאח אבו ג'ראד, עמאד גנאים, איאד לואבנה, אחמד סיאם, מוחמד ג'אברין, עומר עכאווי ורחמה עלא רוח שוהדא.

אחמד טיבי: אלה השמות של 13 אזרחים שהפגינו בגליל ובמשולש, מתוך כעס, התקוממות על גזענות, על כיבוש, על פגיעה בסמל דתי ולאומי, מסגד אל-אקצא.

אחמד טיבי: צלפים ירו בהם בגב.

אחמד טיבי: פושעים ירו בהם.

אחמד טיבי: מחבלים ירו באזרחים האלה.

אחמד טיבי: מי שירה בהם הוא מחבל.

צחי הנגבי: ממשלת ברק.

אחמד טיבי: מי שירה בהם הוא מחבל.

צחי הנגבי: ממשלת אהוד ברק.

אחמד טיבי: זאת ההגדרה של מחבל.

חמד עמאר: תודה, אדוני.

אחמד טיבי: צלפים.

צחי הנגבי: ממשלת אהוד ברק.

אחמד טיבי: בהחלט.

חמד עמאר: תודה רבה.

אחמד טיבי: בהחלט, ממשלת ישראל.

צחי הנגבי: לא.

צחי הנגבי: לא לא.

אחמד טיבי: אמרתי.

צחי הנגבי: – – – אהוד ברק.

חמד עמאר: תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו לא היינו בממשלה שלו, ואנחנו התנגדנו לממשלה שלו, והענשנו אותו.

אחמד טיבי: הציבור שלי העניש אותו על 13 השהידים, ההרוגים האלה.

חמד עמאר: תודה רבה, חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: אתה אמרת שתיתן לי.

חמד עמאר: הוספתי לך.

צחי הנגבי: – – –

אחמד טיבי: אתה יודע מה זה מדינה שיורה באזרחיה על ידי צלפים?

אחמד טיבי: עד עצם היום הזה אף אחד לא שילם את המחיר.

אחמד טיבי: והציבור הערבי הפלסטיני לא מוכן לסלוח, ואני משמיע את קולו, משמיע את קולם של 13 ההרוגים האלה, ולאחר מכן עוד 44 אזרחים ערבים שנורו ונהרגו על ידי כוחות הביטחון בישראל, ועוד שהידים רבים שתוך כדי הפגנה יורים בהם צלפים, פעם בראש, פעם מאחור.

חמד עמאר: תודה.

עודד פורר: תזכיר גם את בקבוקי התבערה שזרקו בגבעת זאב ואת חסימת הכבישים.

עודד פורר: תזכיר את כל מה שהיה.

אחמד טיבי: הבנת מה הפירוש – – –

חמד עמאר: חבר הכנסת בועז – – –

עודד פורר: תזכיר גם את בקבוקי התבערה שזרקו בגבעת זאב ואת חסימת הכבישים.

עודד פורר: תזכיר את כל מה שהיה.

אחמד טיבי: הבנת מה הפירוש?

אחמד טיבי: הבנת מה הפירוש של המילה "מחבל"?

חמד עמאר: חבר הכנסת עודד פורר – – –

עודד פורר: תזכיר גם את בקבוקי התבערה שזרקו בגבעת זאב ואת חסימת הכבישים.

עודד פורר: תזכיר את כל מה שהיה.

אחמד טיבי: הבנת מה הפירוש של המילה "מחבל"?

חמד עמאר: תודה רבה, חבר הכנסת אחמד טיבי.

עודד פורר: – – – אזרחי ישראל.

חמד עמאר: חבר הכנסת בועז – – –

עודד פורר: תזכיר את כל מה שקרה.

עודד פורר: תזכיר את כל מה שקרה באותו יום.

אחמד טיבי: הבנת מה הפירוש של המילה "מחבל"?

עודד פורר: את חסימת הכבישים.

חמד עמאר: חבר הכנסת אחמד טיבי, תודה לך.

אחמד טיבי: תתבייש לך.

עודד פורר: תזכיר את – – –

אחמד טיבי: תתבייש לך.

חמד עמאר: תודה.

עודד פורר: – – – תזכיר – – –

אחמד טיבי: אני מרכין ראש – –

עודד פורר: תזכיר גם את זה.

אחמד טיבי: – – לזכר החללים והשהידים האלה, ואני מכנה את מי שרצחו אותם, על ידי צלפים, פושעים ופושעי מלחמה – –

חמד עמאר: תודה רבה.

אחמד טיבי: – – אותם ואת אחיהם בכל מקום.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת בועז טופורובסקי.

שלמה קרעי: מתי יבוא היום שהכנסת הזאת תשכיל להעיף אותך לפרלמנט הפלסטיני?

אוסנת הילה מארק: – – – יגיע היום.

אחמד טיבי: אני גר במולדת הפלסטינית.

אחמד טיבי: גר.

חמד עמאר: אחריו – חבר הכנסת שלמה קרעי.

חמד עמאר: יש לך חמש דקות, תגיד כל מה שאתה רוצה.

חמד עמאר: בבקשה.

אחמד טיבי: אני גאה שיש לי יריבים כמוך.

אחמד טיבי: גם לחברים שלי יש גאווה כזאת.

בועז טופורובסקי: תודה רבה, אדוני.

בועז טופורובסקי: אני רוצה להחזיר את הדיון לחוק עצמו.

בועז טופורובסקי: זו כרוניקה של מוות ידוע מראש, והמוות כאן הוא המוות של הדמוקרטיה הישראלית.

בועז טופורובסקי: אני רוצה להזכיר לחברי וחברות הכנסת מה קרה מהיום שהוקמה הגועליציה הזאת.

בועז טופורובסקי: זה התחיל עם שינוי ביומיים של חוק-יסוד: הכנסת, חוק-יסוד: הממשלה, חוק הכנסת והקמת משטר חדש במדינת ישראל, מה שנקרא "ראש הממשלה החלופי" – בשם איזשהו ההסכם שנחתם באיזשהו חדר עכשיו ביומיים שינו משטר.

בועז טופורובסקי: זה המשיך עם הפעלה מסיבית, שקורית כאן כל שבוע, של סעיף 98 בתקנון הכנסת.

בועז טופורובסקי: סעיף 98 זה הסעיף הדורסני ביותר שיש בתקנון הכנסת, שמאפשר לרוב לעשות מה שהוא רוצה בכנסת ולדרוס את כל החוקים, הנהגים, הנהלים, ההוראות שיש בתקנון, ומשתמשים בסעיף הזה כל הזמן.

בועז טופורובסקי: אחר כך זה הגיע עם שינוי, שימוש בתקנות החירום הקיימות על אזרחי ישראל בשביל להגביל עוד ועוד את החופש ואת החירות של כל אחד מאזרחי ישראל, כל אחת ואחד מאזרחי ישראל.

בועז טופורובסקי: כשזה לא הספיק באו והתחילו לחוקק חוקים, חוקי חירום.

בועז טופורובסקי: בשם הקורונה חוקקו חוקים שלא נשמעו במדינת ישראל ואף אחד לא דמיין שיחוקקו כאן:

בועז טופורובסקי: מעקב של שב"כ אחרי אזרחי ישראל; אמרו לנו: זה יהיה פתרון הקסם שיפסיק את השרשרת ההדבקה.

בועז טופורובסקי: אז שרשרת ההדבקה לא הופסקה, וגם המעקב לא הופסק.

בועז טופורובסקי: זה נמשך עם עוד ועוד הגבלה של חירויות של אזרחים כאן בשם הקורונה, ואז חוקים שמאפשרים סגר מוחלט, סגר שלא היה כמותו במדינת ישראל מעולם בשום מלחמה, באף מלחמה.

קריאה: השאלה היא אם הסגר הזה היה גם בעולם.

בועז טופורובסקי: הסגר הזה עוד לא הסתיים, ואנחנו נמצאים בו.

בועז טופורובסקי: ולא, לא היה כזה סגר בעולם, ואין עכשיו, ברגעים אלה, כזה סגר בעולם.

בועז טופורובסקי: זה לא נגמר בזה.

בועז טופורובסקי: הממשלה חוקקה חוקים שאומרים שבעצם הממשלה היא גם המחוקקת.

בועז טופורובסקי: מה זה אומר?

בועז טופורובסקי: הממשלה קובעת הוראות, הוראות חוקיות; ההוראות נכנסות לתוקף, ורק אחר כך הכנסת יכולה להואיל בטובה, אם היא רוצה, לדון בהן או לא, אבל הן בתוקף.

שלמה קרעי: הכנסת אישרה לה את זה, אדון טופורובסקי.

בועז טופורובסקי: הכול הכנסת אישרה, חבר הכנסת קרעי.

בועז טופורובסקי: כל דמוקרטיה שנהרסה בהיסטוריה האחרונה של האנושות לא נהרסה ככה, באיזושהי החלטה שקרתה פתאום – –

שלמה קרעי: אתם לא קולטים שיש מצב – – –

בועז טופורובסקי: – – היא נהרסה בהחלטה דמוקרטית אחרי החלטה דמוקרטית, שהסירה, קליפה אחרי קליפה, מהזכויות הדמוקרטיות, עד שפתאום קמו האזרחים וגילו שאין דמוקרטיה.

בועז טופורובסקי: ככה זה קורה כאן.

בועז טופורובסקי: והינה החוק היום בא ואומר: כל עוד יש סגר אין הפגנות.

בועז טופורובסקי: כל חוק, כל קליפה שהוסרה בהיסטוריה האנושית, תמיד באה עם איזשהו הסבר למה זה חשוב עכשיו.

בועז טופורובסקי: גם מה שראינו בחודשים האחרונים הגיע עם הסברים למה זה הדבר הכי חשוב.

בועז טופורובסקי: ואותו דבר אומרים לנו עכשיו עם הפסקת ההפגנות: זה יפסיק את שרשרת ההדבקה, בגלל זה זה חשוב, זה רק לשבוע-שבועיים.

בועז טופורובסקי: אבל הינה היום אנחנו ראינו preview, הצגה מוקדמת, למה שהולך להיות.

בועז טופורובסקי: זה התחיל כשבנימין נתניהו, ביבי, ראש הממשלה שלנו, אמר לפני ראש השנה:

בועז טופורובסקי: אנחנו צריכים סגר לשבועיים, רק לתקופת החגים.

בועז טופורובסקי: ואז פתאום, כשהגיעו כחול לבן ואמרו שכל עוד יש סגר, אין הפגנות – פתאום היום נתניהו אומר:

בועז טופורובסקי: הסגר הזה יכול להיות חודש לפחות, אולי יותר, אולי עד חנוכה.

בועז טופורובסקי: זה preview למה שהולך להיות, שלא תתבלבלו.

בועז טופורובסקי: זה נמשך עם מה שהיה כאן לפני שעתיים.

בועז טופורובסקי: לפני שעתיים עמדה כאן, איפה שאני עומד, חברת כנסת מהאופוזיציה, סיימה לנאום, ומי שהיה יושב-ראש המליאה אז – לא אתה, אדוני, אלא יושב-ראש הקואליציה – אמר על הנאום שלה שהוא דוחה, דיבר משהו על הבן שלה, והתחיל להוציא בסיטונות כאן חברות וחברי כנסת מהאופוזיציה שפשוט באו והעירו לו על סגנון הדיבור שלו.

בועז טופורובסקי: זה preview למה שהולך להיות כאן, איך הדמוקרטיה כאן הולכת להיהרס, איך הרוב כאן הולך להרוס את זכויות המיעוט.

חמד עמאר: נא לסיים, בבקשה.

בועז טופורובסקי: לאף אחד מחברות וחברי הכנסת לא תעמוד ההגנה בפני ההיסטוריה, להגיד: לא ידענו, לא שמנו לב, לא שמענו.

בועז טופורובסקי: הסגר הזה הוא הוכחה לכישלון הממשלה בניהול הקורונה.

בועז טופורובסקי: החוק הזה הוא קליפה נוספת, ברורה ובלתי נסתרת, בהרס הדמוקרטיה במדינת ישראל.

חמד עמאר: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: תודה.

חמד עמאר: חבר הכנסת שלמה קרעי, בבקשה, אחרון הדוברים.

חמד עמאר: אחריו יסכם את הדיון חבר הכנסת יעקב אשר.

חמד עמאר: נא לדאוג שחבר הכנסת יעקב אשר יהיה כאן לסיכום הדיון.

חמד עמאר: עכשיו יש לך את הזמן, חמש דקות.

חמד עמאר: תגיד מה שאתה רוצה.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: חבריי חברי הכנסת, אני מודה שקשה לי להחליט מאיפה להתחיל, או בסגנון של תפילת יום כיפור, שהתפללנו רק אתמול: על איזה מהם אתבע או על איזה מהם אתפלא – על הכלל או על הפרט, על הראשונות או על האחרונות.

שלמה קרעי: במה נתחיל, בהפרת ההסכם הקואליציוני על ידי כחול לבן מאז כינונה של הממשלה הזו, או שאולי לזה כבר התרגלנו?

שלמה קרעי: בחומת המגן לשחיתות במערכת אכיפת החוק והמשפט, או שבעצם גם מזה כבר לא נופלים מהכיסא?

שלמה קרעי: אולי בנושא עצמו – במאבק של ניסנקורן ומנדלבליט, ולפי השמועה גם בברכתה של נשיאת העליון חיות, לטובת ההפגנות והגברת האנרכיה והפגיעה באמון הציבור?

שלמה קרעי: אולי עלינו להודות על מזלנו הטוב שגם הם הבינו סוף-סוף, כחול לבן, את חומרת המצב והסכימו לקו אחיד בכל המרחב הציבורי לפחות בשבועיים הקרובים?

שלמה קרעי: עכשיו שמענו את חברת הכנסת חיימוביץ', גם שם לא כולם בעד – יש אופוזיציה בתוך האופוזיציה שבתוך הקואליציה.

שלמה קרעי: חוסר אחריות, בושה וחרפה, ודווקא מאותה אחת שהתגלה קלונה ברבים, שכל ההתנגדות שלה זה ממניעים פוליטיים בכלל – היא באה ועומדת כאן ואומרת לנו: צו מצפוני.

שלמה קרעי: בגלל צו מצפונה הפוליטי היא תצביע נגד?

שלמה קרעי: חשבתי לדבר על כל זה, אבל אז, כשנכנסתי למליאה מוקדם יותר הערב, שמעתי את חברת הכנסת מרב מיכאלי שוצפת וקוצפת על כך שאין תוכנית כלכלית ושיש עדיין בעיות לעצמאים וכדומה.

שלמה קרעי: ושאלתי את עצמי: מרב?

שלמה קרעי: מרב שלנו?

שלמה קרעי: האם אני הוזה או שזו אותה מרב שלא זכיתי לראות אפילו בדיון אחד בחודשים האחרונים בוועדת הכספים?

שלמה קרעי: סרטון אחד עם מיליון צפיות גרם לך להזניח את העשייה ולהפוך ליאיר לפיד?

שלמה קרעי: לבוא לכאן, להתלונן, כשאין לך מושג מה באמת עשינו במאות שעות בוועדת הכספים לטובת אזרחי ישראל, כשלא עשית שום דבר כדי לנסות אפילו לשנות או להשיג משהו?

שלמה קרעי: משהו, הסתייגות, הצעה לסדר-היום.

שלמה קרעי: טיפ קטן, מרב – חבל שאת לא כאן:

שלמה קרעי: לפיד הוא לא דוגמה טובה, לפיד הוא דוגמה רעה.

שלמה קרעי: לפיד הוא דוגמה לפוליטיקאי ציני, ואיך נאמר, שלא תמיד נצמד לאמת.

שלמה קרעי: הוא מגיע לכניסה של ועדה בכנסת בעודה מקיימת דיון של למעלה מ-24 שעות ומצלם סרטון בכניסה אליה כאילו הרגע יצא משעות של דיונים.

שלמה קרעי: זו לא דוגמה טובה, מרב.

אוסנת הילה מארק: לפיד הוא חבר כנסת של טיסות.

שלמה קרעי: כן.

שלמה קרעי: השמיים סגורים, אז אנחנו זוכים לראות אותו כאן.

אוסנת הילה מארק: השמיים סגורים, לכן אנחנו זוכים.

שלמה קרעי: או ניצן הורוביץ, שכל היום אני שומע אותו מתלונן שהגענו לסגר בלי תוכנית כלכלית – מנותק לגמרי מהמציאות.

שלמה קרעי: ניצן, כדאי שתשמע.

שלמה קרעי: אז ניצן ומרב, וכל המשרוקיות, למרות שהעובדות לא יבלבלו אתכם וגם מחר תמשיכו להדהד את דף המסרים השקרי הזה שלכם, כדאי שתדעו: יש תוכניות שפועלות כבר חודשים – לעצמאים, לשכירים, למובטלים.

שלמה קרעי: בכל שבוע אנחנו מרחיבים את היריעה, ועוד היד נטויה.

שלמה קרעי: יש מטריית הגנה לעצמאים עד לסכום של רבע מיליון שקלים בחודש; פטור מארנונה ומענק סוציאלי.

שלמה קרעי: היום גם הרחבנו את הזכאות והורדנו את הרף לקיטון של 25% בלבד במחזור.

שלמה קרעי: נתנו מגוון רחב של כלים לסיוע לשכירים במשק: דמי אבטלה; מענקים למעסיקים; מס הכנסה שלילי, שהגדלנו אותו היום.

שלמה קרעי: השגנו פתרונות יצירתיים – חברי ועדת הכספים – למגוון רחב של בעיות שצצו ועלו ולקשת רחבה של אוכלוסיות שנפלו בין הכיסאות: הקלה בביורוקרטיה, גמישות בקריטריונים, פיצויים ומענקים ועוד ועוד.

שלמה קרעי: אופוזיציה אמורה להצביע על החוליות החלשות, אופוזיציה צריכה לאתגר, אבל כמה אפשר לשקר?

שלמה קרעי: ואני לא מתחיל אפילו לדבר על המפלגה האנרכיסטית, גדושת השנאה, שחלק מחבריה קוראים למרד ומסיתים כנגד הנחיות הממשלה ומשרד הבריאות.

שלמה קרעי: אומרים למפגינים: אנחנו נשלם לכם את הקנסות, מבית מדרשו של אכול השנאה הגדול ביותר שקם בכנסת ישראל – ליברמן ושבעת הגמדים.

שלמה קרעי: חלק ליצנים, חלק גם ליצנים וגם אנרכיסטים, והשאר פשוט בובות.

שלמה קרעי: הדבר העיקרי שאמור להעסיק את כולנו כאן, מלבד השקרים, הבדיות ושנאת נתניהו, הוא התחלואה הגואה.

שלמה קרעי: ויש לי חדשות בשבילכם, אנחנו במדינה אחת; כל חולה משפיע על כולנו, והאנרכיזם שלכם פוגע גם בכם, פוגע בכולנו.

שלמה קרעי: גלו אחריות.

שלמה קרעי: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: יסכם את הדיון יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת יעקב אשר.

חמד עמאר: בבקשה, אדוני.

יעקב אשר: אדוני היושב בראש, עוד מחזיק מעמד?

יעקב אשר: קטן עליך.

חמד עמאר: קטן עלינו.

יעקב אשר: חבריי חברי הכנסת, אני הצגתי את החוק בתחילת דבריי.

יעקב אשר: אנחנו נמצאים בתקופה שבה בעולם שלם, עם כל הטכנולוגיות, המדינות ומעצמות-העל, וכשיודעים כביכול להתגבר על כל דבר, לא מצליחים להשתלט על וירוס קטן, חמקמק ומפתיע.

יעקב אשר: כל המלומדים, כל הרופאים הכי טובים, כולל ד"ר טיבי, לא מוצאים את התרופה.

יעקב אשר: אנחנו רואים פה בעצם שבסוף אנחנו רואים את האפסות של העולם בכך שלא לכל דבר יש פתרון.

יעקב אשר: אנחנו עדים כבר – ונדמה לי שזה כבר חצה את הרף או שזה עומד לחצות את הרף – למיליון אנשים ברחבי תבל שקיפחו את חייהם בגלל הווירוס הזה.

יעקב אשר: ואנחנו כולנו הפכנו להיות מומחים.

יעקב אשר: יש הרבה מומחים, ודווקא בבניין הזה, אדוני השר, מצאתי אפידמיולוגים בכמויות שאני לא מכיר.

יעקב אשר: מצאתי רופאים, יושב-ראש האופוזיציה; רופאים, באמת, עם דיאגנוזות מדהימות.

יעקב אשר: הבעיה: זה מחזיק מעמד שלושה ימים.

יעקב אשר: אם אני מוציא את כל ההקלטות של מה שנאמר – – –

קריאה: – – – לגבי החלטות בממשלה.

יעקב אשר: הכול, גם בממשלה יש אפידמיולוגים גדולים.

קריאה: לא, אני אומר, זה מחזיק יומיים יותר מהחלטות הממשלה.

קריאה: אם זה מחזיק שלושה ימים – –

יעקב אשר: מי מדבר על החלפת ממשלה?

יעקב אשר: עזוב.

קריאה: – – זה הישג.

יעקב אשר: אנחנו בקורונה עכשיו.

יעקב אשר: עזוב.

יעקב אשר: אם אני הייתי מוציא את כל הפרוטוקולים – הרי אני באתי לוועדת חוקה, והייתי בטוח שאני הולך להיות מחוקק הדור והולך לטפל בחוקי-יסוד, בדברים גדולים.

יעקב אשר: ואחרי שסיימנו את החוק הנורבגי, שהיה רק הטעימה הראשונה, מצאתי את עצמי צולל במרחבי הקורונה.

יעקב אשר: ואני אומר לכם שאם מישהו מחברי הבית הזה או מהעוזרים החרוצים שיש לנו ייקח את כל התחזיות – שהתחילו קודם כול מזה: אין וירוס, אין קורונה, זאת המצאה של זה והמצאה של נתניהו והמצאה של גנץ והמצאה של כל העולם; ולאחר מכן, דעות כאלה ואחרות, מה לעשות ומה לא לעשות.

יעקב אשר: אבל אני רוצה לומר שעל דבר אחד אני התפלאתי, אדוני השר.

יעקב אשר: כל המבינים, בכל הביקורות שהיו, לא שמעתי אפילו פעם אחת ביקורת – במיוחד לא מספסלי האופוזיציה, שאני מכבד אותם – לא שמעתי ביקורת אחת למה פתחו מהר מדי את זה, למה פתחו מהר מדי את התחום הזה.

יעקב אשר: יש פה איזה מצב שבעצם יש סוג של ייעוץ שבו אתה לא חייב להגיד את הבשורות הרעות; אתה אחראי רק על הדברים הטובים, רק על הדברים הטובים.

יעקב אשר: להגיד: לפתוח את החנויות, לפתוח את המסעדות, לפתוח את הבריכות, לפתוח כל דבר.

יעקב אשר: אבל לסגור – אף אחד לא נמצא.

יעקב אשר: יכול להיות, ואמרו את זה שרים בממשלה וגם ראש הממשלה, שהיו טעויות בכמה דברים.

יעקב אשר: יכול להיות שהיו טעויות בפתיחה של כמה דברים.

אלי אבידר: יכול להיות.

יעקב אשר: יכול להיות.

יעקב אשר: אבל אני לא שמעתי אף אחד מהאופוזיציה – שמעתי מהם הרבה דברי טעם בתקופה האחרונה – –

אלי אבידר: סיימת יום כיפור לפני יומיים.

יעקב אשר: – – אבל לא שמעתי אחד שאומר: לא לפתוח.

יעקב אשר: כולם בעד, כולם טובים, כולם נחמדים, וזה בסדר, אף אחד לא רוצה להיות האיש הרע.

יעקב אשר: אבל עם כל הכבוד, כשאדם לוקח על עצמו את התפקיד הגדול של יועץ שמבין איך לדכא מגפות, צריך גם לדעת להגיד מה לא לעשות ולא רק מה לעשות.

יעקב אשר: אני רוצה לומר לכם, ידידיי חברי הכנסת, ניהלנו דיון ארוך וממצה בוועדה.

אלי אבידר: שום דיון.

יעקב אשר: ארוך וממצה, והפרוטוקולים יעידו.

יעקב אשר: הפרוטוקולים יעידו.

יעקב אשר: אתה לא שמת לב, אבל אתה היית בתוך דיון ארוך וממצה על כל הנושא הזה מכל היבטיו, על כל ההסתכלות שלו מכל היבטיו.

יעקב אשר: לא יעזור כלום, אני אומר לכם שגם אם מישהו מחר ירצה ללכת לבג"ץ – אין לי הרבה ניסיון בהופעות בבג"ץ, אבל אני מוכן לעמוד שם ולהגיד: עשינו עבודה מקצועית בוועדה, עם כל חילוקי הדעות.

יעקב אשר: שמענו את כל הדעות, האזנו לכל דבר, בדקנו דברים שתלויים זה בזה.

יעקב אשר: אז זה נכון שאף אחד לא אוהב סגר.

יעקב אשר: תאמינו לי, אף אחד לא אוהב סגר.

יעקב אשר: אף אחד לא רוצה סגר, אבל אנחנו צריכים להבין דבר אחד, ואני רוצה לגעת בלב העניין.

יעקב אשר: אנשים אומרים אם נדבקים בהפגנות או לא נדבקים בהפגנות, אם נדבקים יותר בבתי כנסת או לא.

יעקב אשר: סתם, אני לא אוהב את כל החיבור הזה, גם כשהוא נעשה לפעמים על ידי חלק מחבריי.

יעקב אשר: הפוך.

אלי אבידר: אתה חיברת.

יעקב אשר: אלי אבידר.

אלי אבידר: אתה חיברת.

אלי אבידר: אף אחד לא נגע בבתי הכנסת.

יעקב אשר: אני, לא רק שלא חיברתי, אני חושב שזה דבר שלא היה צריך להיות.

יעקב אשר: לא היה צריך להיות החיבור הזה.

יעקב אשר: אבל אני רוצה לרגע אחד להיכנס לדבר אחד, ולחשוב איתכם ביחד.

יעקב אשר: אמרתי את זה היום בוועדה, אדוני היושב-ראש.

יעקב אשר: אמרתי לחברים בוועדה שאם יש מישהו שהיה מורה, יש לו כיתה עם 40 תלמידים והוא צריך לבוא ל-40 התלמידים האלה ולהגיד להם שממחר בבוקר אסור לבוא עם נעלי ספורט, אסור לשחק בכדור, אסור לשחק בטניס, לא יודע מה, כל הדברים שילדים או נערים אוהבים, אבל חלק מהילדים יכולים אם הם עושים את זה באנגלית וחלק יכולים רק במקרה כזה וכזה – ברור שמורה כזה מאבד שליטה בכיתה תוך יום.

יעקב אשר: וזאת מהות החוק הזה.

יעקב אשר: נכון שיש פה פגיעה בזכות ההפגנה, ומי כמוכם יודעים וזוכרים שבוועדה הגנו על הזכות הזאת.

יעקב אשר: הגנו על הזכות הזאת ואני הגנתי על הזכות הזאת.

אלי אבידר: לא הגנת על החוק, אל תספר סיפורים.

אלי אבידר: לא הגנת על שום דבר.

יעקב אשר: אל תבייש את עצמך ברבים, פעם אחת הספיקה.

יעקב אשר: אני אוציא לך את ההקלטות.

יעקב אשר: אל תבייש.

יעקב אשר: אתה אדם מכובד, עם שיער לבן, אסוף יפה.

יעקב אשר: עד כאן.

יעקב אשר: עד כאן, ידידי הנכבד.

יעקב אשר: בוועדה אני נותן לכם לדבר.

יעקב אשר: פה אל תפריע לי.

יעקב אשר: היסוד של התביעה הזאת הוא שלא יהיה מצב – אנחנו מדברים על מצב חירום שבו אנחנו רוצים להכניס מדינה שלמה לאווירת חירום; להכניס מדינה שלמה לסגר שאף אחד לא אוהב, אף אחד לא רוצה.

יעקב אשר: אי-אפשר לעשות דבר כזה כשמימיני מיכאל ומשמאלי גבריאל, פה הולכים לפה וכאן רוקדים וכאן מפגינים או לא מפגינים.

יעקב אשר: זה הבסיס.

יעקב אשר: אם אנחנו מבינים – שאסיים?

יעקב אשר: ואללה, אני שולח לך זר פרחים הביתה.

יעקב אשר: איפה היית בוועדה, לקצר לי את הדברים ככה, תגיד לי, איפה?

יעקב אשר: עכשיו הגעת?

יעקב אשר: היינו גומרים את זה ב-06:00, ב-06:00 היינו גומרים את זה.

יעקב אשר: אוקיי, אני ממשיך, לבקשתו של השר אמסלם, ואני רוצה לומר לכם, ידידיי, אלי, החוק הזה לא היה נולד אם היו אנשים מבינים מעצמם שיש זמן שבו לא עושים דברים מסוימים, שיש זמן שמצמצמים דברים מסוימים ולא מתריסים דווקא.

אלי אבידר: הרבה טענות – – – אני לא מבין אותך.

יעקב אשר: אני לא חושב שהציבור החרדי צריך ללכת לאורם – תודה, עליזה – לאורם של מפגיני בלפור, ואף אחד לא צריך ללכת לאורו של אף אחד.

יעקב אשר: אבל אנחנו נמצאים בשעת חירום, ושעת חירום צריכה להיראות בחוץ כשעת חירום, ולא שדווקא בשעת חירום ינסו למצוא את כל העילות בעולם לסגור את נושא ההפגנות, מה שלא עשו שנה שלמה.

יעקב אשר: ולא בגלל שמישהו לא אחראי – ואני אומר את זה לאחיי החרדים: גם אם אחרים לא אחראים, אנחנו לא נדביק את עצמנו לדעת בגלל זה.

יעקב אשר: לא נגרום לכך.

יעקב אשר: ולכן, אני ממליץ לכם, חברי הוועדה, חברי המליאה, לאחר דיון מעמיק, כמו שאמרתי, שעשינו בוועדה, לאשר את ההצעה ואת החוק בקריאה שנייה ושלישית.

יעקב אשר: ותודה – אני כבר חוסך את התודות של אחר כך – לצוות המשפטי של הוועדה, לצוות הניהולי של הוועדה וליושב-ראש הקואליציה, מיקי, שעזר לי כרגיל.

יעקב אשר: ברכות, תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב אשר.

יריב לוין: אני אאפשר לך להצביע מכאן.

יריב לוין: אז תעלה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אם כן, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השנייה והשלישית על הצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשפ"א–2020.

יריב לוין: ראשית, הקריאה השנייה.

יריב לוין: יש לנו קבוצות של מסתייגים, ולהלן שמות חברי הכנסת לפי הקבוצות.

יריב לוין: קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם: חברי הכנסת יאיר לפיד, משה יעלון, מאיר כהן, עפר שלח, אורנה ברביבאי, קארין אלהרר, יואל רזבוזוב, אלעזר שטרן, מיקי לוי, ע'דיר כמאל מריח, רם בן ברק, יואב סגלוביץ', בועז טופורובסקי, אורלי פרומן, אנדרי קוז'ינוב, עידן רול ויוראי להב הרצנו; קבוצת סיעת מרצ: חברי הכנסת ניצן הורוביץ, תמר זנדברג ויאיר גולן; קבוצת סיעת הרשימה המשותפת: חברי הכנסת איימן עודה, אנטאנס שחאדה, אחמד טיבי, מחמוד עבאס, עאידה תומא סלימאן, ווליד טאהא, עופר כסיף, היבה יזבק, אוסאמה סעדי, יוסף ג'בארין, סעיד אלחרומי, ג'אבר עסאקלה, סמי אבו שחאדה, סונדוס סאלח ואימאן ח'טיב יאסין; קבוצת סיעת ישראל ביתנו: חברי הכנסת אביגדור ליברמן, עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין, חמד עמאר ואלכס קושניר.

יריב לוין: אם כן, אני מבין שאני עובד מול חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יריב לוין: חבר הכנסת סעדי, אני מתחיל מהסתייגויות לפני סעיף 1, הסתייגות מס' 1, כן?

קריאה: – – –

יריב לוין: אם כן, הסתייגות מס' 1, לפני סעיף 1, של קבוצת הרשימה המשותפת וקבוצת מרצ – הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 30 בעד ההסתייגות – 29 נגד – 45 נמנעים – אין ההסתייגות (1) של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת וקבוצת סיעת מרצ לפני סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: אני מוסיף את קולו של חבר הכנסת עמאר בעד ההסתייגות.

יריב לוין: בעד ההסתייגות, חבר הכנסת עמאר?

יריב לוין: בעד ההסתייגות.

יריב לוין: אם כך, בעד – 30, נגד – 45, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 2, בבקשה.

יריב לוין: הצבעה מס' 31 בעד ההסתייגות – 27 נגד – 44 נמנעים – אין ההסתייגות (2) של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת וקבוצת סיעת מרצ לפני סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 27 בעד, 44 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגות מס' 3 – להצביע, בבקשה.

יריב לוין: הצבעה מס' 32 בעד ההסתייגות – 27 נגד – 44 נמנעים – אין ההסתייגות (3) של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת וקבוצת סיעת מרצ לפני סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 27 בעד, 44 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגות מס' 4?

יריב לוין: 4, 5 ו-6 יורדות.

יריב לוין: אם כן, כל ההסתייגויות לפני סעיף 1 הוסרו.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות לסעיף 1.

יריב לוין: שימו לב שאנחנו מצביעים על הסתייגות שמספרה 7, כולל כל ההסתייגויות לחלופין, שמסומנות מהמספר 1 ועד 3,678.

יריב לוין: כדי שלא נטעה, אם יהיה רוב בעד, אנחנו נתחיל להצביע על כל הסתייגות בנפרד; אם יהיה רוב נגד, כל ההסתייגות מוסרות.

יריב לוין: כלומר, כל מי שרוצה לתמוך ולו באחת מ-3,678 ההסתייגויות שרשומות תחת סעיף 7 מצביע בעד, ומי שרוצה לדחות את כולן מצביע נגד.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 33 בעד ההסתייגות – 24 נגד – 45 נמנעים – אין ההסתייגות (7), כולל ההסתייגויות לחלופין (1–3,678), של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: אם כן, בעד – 24, נגד – 45, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שהסתייגות מס' 7, כולל כל ההסתייגויות לחלופין, מ-1 עד 3,678, נדחתה.

יריב לוין: מי שעוקב, אפשר לעבור לעמ' 187, ושם אנחנו עוברים להסתייגויות לסעיף 2.

יריב לוין: אבל לפני כן אנחנו נצביע על סעיף 1, כנוסח הוועדה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 34 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 45 נגד – 38 נמנעים – אין סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יריב לוין: אם כן, בעד – 45, נגד – 38, אין נמנעים.

יריב לוין: סעיף 1 התקבל כנוסח הוועדה.

יריב לוין: אנחנו עוברים עכשיו להסתייגויות לסעיף 2.

אוסאמה סעדי: 8 עד – – –

יריב לוין: 8 – מוסרת, חבר הכנסת סעדי?

אוסאמה סעדי: 8, עד 227.

יריב לוין: אם כן, הסתייגות מס' 8, כולל כל ההסתייגויות לחלופין, ממס' 1 ועד 227, מוסרת.

יריב לוין: אני מבין נכון?

יריב לוין: אוקיי, הן מוסרות.

יריב לוין: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 14, בעמ' 203.

יריב לוין: אם כך, בנוסף מוסרות הסתייגויות מס' 9, 10, 11, 12 ו-13.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 14, של קבוצות מרצ והרשימה המשותפת, בעמ' 203.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 35 בעד ההסתייגות – 36 נגד – 44 נמנעים – אין ההסתייגות (14) של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 36 בעד, 44 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: מה ההסתייגות הבאה שמצביעים?

אוסאמה סעדי: – – –

יריב לוין: אוקיי, אז רק שנייה.

יריב לוין: הסתייגות מס' 15 – מוסרת; הסתייגות 16, לרבות כל הלחלופין – מוסרת; 17 – מוסרת; חבר הכנסת סעדי, 18 לרבות הלחלופין – מוסרת; 19?

קריאה: עד 24.

יריב לוין: 19, לרבות הלחלופין – מוסרת; 20 – מוסרת; 21, לרבות הלחלופין – מוסרת; 22 – מוסרת; 23 – מוסרת.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 24.

קריאות: – – –

יריב לוין: רגע, רגע, רגע, סליחה, 24, כולל הלחלופין, גם מוסרת?

יריב לוין: מאה אחוז.

יריב לוין: אז אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 25.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 36

קריאה: לא עובד.

יריב לוין: לא עובד?

יריב לוין: אצלי עובד.

יריב לוין: נעשה הצבעה חוזרת, רבותיי.

יריב לוין: לא קרה כלום, נעשה עוד הצבעה.

יריב לוין: זה דווקא עבד, אבל אנחנו נעשה את זה שוב.

יריב לוין: הצבעה על הסתייגות מס' 25, בעמ' 204.

יריב לוין: הצבעה מס' 37 בעד ההסתייגות – 36 נגד – 44 נמנעים – אין ההסתייגות (25) של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת, קבוצת סיעת מרצ, קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם, קבוצת סיעת ישראל ביתנו וחברת הכנסת מרב מיכאלי לסעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 36 בעד, 44 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

אוסאמה סעדי: את הסתייגויות 26, 27, 28 ו-29 אנחנו מסירים.

יריב לוין: אם כן, הסתייגויות 26–29 מוסרות.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 30.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 38 בעד ההסתייגות – 36 נגד – 44 נמנעים – אין ההסתייגות (30) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם, קבוצת סיעת ישראל ביתנו, קבוצת סיעת הרשימה המשותפת וחברת הכנסת מרב מיכאלי לסעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 36 בעד, 44 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אם כך, הוסרו כל ההסתייגויות לסעיף 2.

יריב לוין: לסעיף 3 אין הסתייגויות, ולפיכך אנחנו מצביעים על סעיפים 2 ו-3, כנוסח הוועדה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 39 בעד סעיפים 2–3, כהצעת הוועדה – 48 נגד – 35 נמנעים – אין סעיפים 2–3, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יריב לוין: אם כן, 48 בעד, 35 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שסעיפים 2 ו-3 התקבלו כנוסח הוועדה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להסתייגויות לסעיף 4.

אוסאמה סעדי: 31, 32 – – –

יריב לוין: אם כן, הסתייגויות 31–36 מוסרות.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 37, בעמ' 205.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 40 בעד ההסתייגות – 27 נגד – 44 נמנעים – אין ההסתייגות (37) של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 4 לא נתקבלה.

יריב לוין: 27 בעד, 44 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות הוסרה.

יריב לוין: מה לגבי הלחלופין?

יריב לוין: מצביעים.

יריב לוין: אז אנחנו מצביעים על הסתייגות לחלופין א' של הסתייגות 37.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 41 בעד ההסתייגות – 28 נגד – 42 נמנעים – אין ההסתייגות לחלופין (א) של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 4 לא נתקבלה.

יריב לוין: 28 בעד, 42 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך הסתייגות לחלופין א' של הסתייגות 37 לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים ללחלופין ב', כן, חבר הכנסת סעדי?

יריב לוין: מצביעים על הסתייגות לחלופין ב' של הסתייגות 37.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 42 בעד ההסתייגות – 36 נגד – 42 נמנעים – אין ההסתייגות לחלופין (ב) של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 4 לא נתקבלה.

יריב לוין: 36 בעד, 42 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך גם הסתייגות לחלופין ב' ל-37 לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגויות 38 ו-39 הוסרו.

יריב לוין: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 40, של קבוצות יש עתיד, ישראל ביתנו, הרשימה המשותפת וחברת הכנסת מרב מיכאלי.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 43 בעד ההסתייגות – 36 נגד – 43 נמנעים – אין ההסתייגות (40) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם, קבוצת סיעת ישראל ביתנו, קבוצת סיעת הרשימה המשותפת וחברת הכנסת מרב מיכאלי לסעיף 4 לא נתקבלה.

יריב לוין: 36 בעד, 43 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך גם הסתייגות מס' 40 לא התקבלה.

יריב לוין: אני מבין שעל הסתייגות מס' 41 מבקשים הצבעה שמית, הצבעה שמית, אז כך יהיה.

יריב לוין: הצבעה שמית על הסתייגות מס' 41.

יריב לוין: (קורא בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – בעד אלי אבידר – בעד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – אינו נוכח קארין אלהרר – אינה נוכחת סעיד אלחרומי – בעד זאב אלקין – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח גבי אשכנזי – נגד יעקב אשר – נגד אוריאל בוסו – נגד דוד ביטן – אינו נוכח רם בן ברק – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אורנה ברביבאי – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יוסף ג'בארין – בעד יאיר גולן – בעד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח עוזי דיין – נגד אבי דיכטר – נגד צבי האוזר – נגד ניצן הורוביץ – בעד עמית הלוי – נגד צחי הנגבי – נגד יועז הנדל – נגד שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וונש – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – נגד תמר זנדברג – בעד אימאן ח'טיב יאסין – בעד מיקי חיימוביץ' – בעד אליהו חסיד – נגד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד אחמד טיבי – בעד יוסף טייב – נגד יעקב טסלר – נגד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח היבה יזבק – בעד עומר ינקלביץ' – נגד משה יעלון – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח יצחק כהן – נגד מאיר כהן – בעד מירב כהן – אינה נוכחת מתן כהנא – אינו נוכח ע'דיר כמאל מריח – בעד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – נגד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד אביגדור ליברמן – בעד יעקב ליצמן – אינו נוכח יאיר לפיד – בעד אוסנת הילה מארק – נגד פטין מולא – נגד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי קונין – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד יעקב מרגי – אינו נוכח משולם נהרי – נגד אבי ניסנקורן – נגד בנימין נתניהו – אינו נוכח סונדוס סאלח – בעד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – בעד גדעון סער – אינו נוכח מנסור עבאס – בעד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – נגד חמד עמאר – בעד ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח עודד פורר – בעד יצחק פינדרוס – נגד טלי פלוסקוב – אינה נוכחת אורלי פרומן – בעד תהלה פרידמן – אינה נוכחת עמיר פרץ – אינו נוכח רפי פרץ – נגד אורית פרקש הכהן – אינה נוכחת עינב קאבלה – אינה נוכחת אנדרי קוז'ינוב –

יריב לוין: אינו נוכח אלכס קושניר – בעד יואב קיש – אינו נוכח אריאל קלנר – נגד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – נגד עידן רול – בעד יואל רזבוזוב – בעד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אנטאנס שחאדה – אינו נוכח יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – אינו נוכח הילה שי וזאן – נגד מיכל שיר סגמן – נגד עפר שלח – בעד איציק שמולי – אינו נוכח רם שפע – בעד איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – בעד פנינה תמנו – נגד אם כן, אני אחזור ואקרא בשמותיהם של חברי הכנסת שטרם הצביעו.

יריב לוין: יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח קארין אלהרר – אינה נוכחת אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וונש – נגד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח משה יעלון – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח מירב כהן – אינה נוכחת מתן כהנא – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח יעקב מרגי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח גדעון סער – אינו נוכח ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח טלי פלוסקוב – אינה נוכחת תהלה פרידמן – נגד עמיר פרץ – אינו נוכח אורית פרקש הכהן – אינה נוכחת עינב קאבלה – נגד אנדרי קוז'ינוב – אינו נוכח יואב קיש – אינו נוכח יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אנטאנס שחאדה – אינו נוכח אלעזר שטרן – אינו נוכח איציק שמולי – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת חברות וחברי הכנסת, האם נמצא במליאה חבר כנסת שמבקש להשתתף בהצבעה וטרם הצביע?

יריב לוין: אם כך, תמה ההצבעה.

יריב לוין: אנא, לסכם את התוצאות.

אלי אבידר: – – –

יוליה מלינובסקי: ראש הממשלה הגיע.

אלי אבידר: גבי אשכנזי, תגיד מילה.

אלי אבידר: אתה בשקט מאז שנהיית שר החוץ.

אלי אבידר: שר החוץ הכי שקט בהיסטוריה, גבי אשכנזי.

קריאות: – – –

אלי אבידר: מספר שתיים במפלגה, תגיד מילה.

קריאה: אבידר, לפזר את ההפגנה.

אלי אבידר: בני גנץ וגבי אשכנזי, לא נעזוב אתכם.

אלי אבידר: לא נעזוב אתכם.

קטי קטרין שטרית: זה בסדר, אתה מסתדר יפה עם הרשימה המשותפת.

קריאה: תעשי טובה, תהיי בשקט.

אלי אבידר: לא נעזוב אתכם.

קריאות: – – –

אלי אבידר: לכו למאבטחים שלכם, לא שווים שקל שמוציאים עליכם במדינה הזאת.

אלי אבידר: באתם להציל את הדמוקרטיה – – –

יריב לוין: חבר הכנסת אבידר, חבר הכנסת אבידר, חבר הכנסת אבידר, אני לא צועק עליך.

יריב לוין: אני חושב שמספיק כבר.

יריב לוין: מספיק.

יריב לוין: חבר הכנסת אבידר, תודה רבה.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה לעניין הסתייגות מס' 41 לסעיף 4: בעד – 39, נגד – 45.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: לפיכך נדחו כל ההסתייגויות לסעיף 4.

קריאות: – – –

יריב לוין: חברת הכנסת שטרית, חבר הכנסת אבידר, די.

יריב לוין: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה.

יריב לוין: חבר הכנסת כסיף, תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: רבותיי, מאחר שכל ההסתייגויות לסעיף 4 נדחו, אנחנו עוברים מכאן להצבעה על סעיפים 4 עד 7, כנוסח הוועדה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 44 בעד סעיפים 4–7, כהצעת הוועדה – 46 נגד – 38 נמנעים – אין סעיפים 4–7, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יריב לוין: 46 בעד, 38 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שסעיפים 4–7 התקבלו בקריאה השנייה כנוסח הוועדה.

אלי אבידר: – – –

יריב לוין: אחר כך אתם תאמרו שאתם לא שומעים את התוצאות.

יריב לוין: אם לא תצעקו, תשמעו הכול.

יריב לוין: חבר הכנסת סעדי, הסתייגות 42 לסעיף 8, להצביע?

אוסאמה סעדי: – – –

יריב לוין: כן.

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות 42, לסעיף 8.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 45 בעד ההסתייגות – 34 נגד – 46 נמנעים – אין ההסתייגות (42) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם, קבוצת סיעת הרשימה המשותפת, קבוצת סיעת מרצ, קבוצת סיעת ישראל ביתנו וחברת הכנסת מרב מיכאלי לסעיף 4 לא נתקבלה.

אלי אבידר: שר החוץ ושר הביטחון דה לה שמאטע.

יריב לוין: תתבייש, חבר הכנסת אבידר, מספיק כבר.

יריב לוין: 34 בעד, 46 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, הסתייגות מס' 42 נדחתה.

יריב לוין: בכך נדחו ההסתייגויות לסעיף 8, ואנחנו עוברים להצבעה.

קריאות: – – –

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על סעיפים 8 ו-9 כנוסח הוועדה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 46 בעד סעיפים 8–9, כהצעת הוועדה – 45 נגד – 38 נמנעים – אין סעיפים 8–9, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יריב לוין: 45 בעד, 38 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שסעיפים 8 ו-9 התקבלו כנוסח הוועדה, ומכאן שהחוק התקבל בקריאה השנייה, עם לוח התיקונים, כנוסח הוועדה.

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השלישית על חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשפ"א–2020.

יריב לוין: הצבעה בקריאה השלישית על הצעת החוק.

יריב לוין: הצבעה מס' 47 בעד החוק – 46 נגד – 38 נמנעים – אין חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשפ"א–2020, נתקבל.

משה אבוטבול: – – –

אלי אבידר: בני גנץ וגבי אשכנזי, תתביישו לכם.

יריב לוין: חבר הכנסת אבוטבול – אני מבקש לנתק לו את המיקרופון.

אלי אבידר: תתביישו לכם.

אלי אבידר: ברחוב אתם לא תוכלו ללכת בחיים.

יריב לוין: 46 בעד, 38 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שחוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשפ"א–2020, נתקבל בקריאה השלישית ונכנס לספר החוקים.

אלי אבידר: – – – ברחוב, אני לא אזהה אותם.

יריב לוין: חבר הכנסת אבידר, אני מציע שלמרות שעברנו את יום כיפור תלך לעשות חשבון נפש.

אלי אבידר: – – – ברחוב.

יריב לוין: חבר הכנסת אבידר, חבר הכנסת אבידר, ההתלעגות שלך והעלבונות שלך כבר עברו מזמן את גבול הטעם הטוב.

יריב לוין: יש גבול.

יריב לוין: בסוף, זה מה שיקרה וחבל שיקרה.

יריב לוין: אני מציע שתעשה חשבון נפש.

יריב לוין: [מס' מ/1360; דברי הכנסת, חוב' כ"ו, ישיבה 77; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים מכאן לסעיף הבא על סדר-היום – הצעת חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מענק עבודה) (תיקון מס' 15 – הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התשפ"א–2020, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יריב לוין: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה, ויציג אותה חבר הכנסת יצחק פינדרוס בשם יושב-ראש ועדת הכספים.

יריב לוין: אנחנו נמתין שהוא יגיע הנה מלמעלה ויוכל להציג את ההצעה.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת פינדרוס, אתה מוזמן להציג את הצעת החוק.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת, לקריאה השנייה והקריאה השלישית, את הצעת חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מענק עבודה) (תיקון מס' 15 – הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התשפ"א–2020.

יצחק פינדרוס: הצעת החוק היא הצעת חוק ממשלתית.

יצחק פינדרוס: חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים קובע הוראות המעניקות מענק לשכירים ולעצמאים בעלי שכר עד גובה מסוים, בתנאים הקבועים בחוק, על מנת לעודד אנשים להצטרף למעגל העבודה.

יצחק פינדרוס: בהצעת החוק שבפניכם מוצע ליתן תוספת למענק לעובד ולעצמאי בעד עבודה בחודשים אפריל עד דצמבר בשנת המס 2020.

יצחק פינדרוס: תוספת זו תעמוד על 62% מסכום המענק שלו היה זכאי השכיר או העצמאי, ובלבד שסכום התוספת הכוללת שישולם כאמור לא יפחת מ-1,000 שקלים חדשים.

יצחק פינדרוס: לעובד שהיה זכאי למענק בעד עבודתו בשנת המס 2019 ישולם, בעד כל חודש באותה שנת המס שבעדו היה זכאי, סכום נוסף – 25% – ולא פחות מ-500 שקלים.

יצחק פינדרוס: הסכום ישולם, כאמור, כמקדמה על חשבון התוספת למענק.

יצחק פינדרוס: המקדמה תשולם לא יאוחר מהיום, 30 בספטמבר, או עד תום 30 יום מהיום שנקבעה זכאותו של העובד למענק.

יצחק פינדרוס: עובד ששולמה לו מקדמה ואינו זכאי לתוספת למענק לא יידרש להשיב בשל כך את סכום המקדמה.

יצחק פינדרוס: עובד שהיה זכאי לדמי אבטלה בעד כל אחד מהחודשים אפריל עד יולי במלואם לא יהיה זכאי למקדמה, ומי שהייתה לו הכנסה מעבודה ומשלח יד שנוכתה מדמי האבטלה המגיעים לו לפי סעיף 176 לחוק הביטוח הלאומי לא ייחשב כמי שהיה מובטל ברצף כאמור.

יצחק פינדרוס: ייתכן שיהיה זכאי למקדמה בהתאם להוראות החוק להגדלת שיעור ההשתתפות בעבודה.

יצחק פינדרוס: בנושא זה הכניסה הוועדה תיקון שקובע שגם עובד שמועסק אצל קרובו יהיה זכאי למענק בעד כל חודש מהחודשים אפריל עד דצמבר בשנת המס 2020, באותו שיעור של 62% מהמענק שהיה זכאי לו בעד חודשים אלה אילולא קיבל את שכר העבודה מקרובו.

יצחק פינדרוס: תיקון זה הוא הישג של הוועדה, מכיוון שהחוק היום אינו מאפשר ליתן מענק למי שמקבל את שכרו מקרובו.

יצחק פינדרוס: בנוסף, מוצע להקל את התנאים למקבלי מענק סיוע בעד השתתפות בהוצאות קבועות לעוסק שמחזור עסקאותיו בשנת 2019 אינו עולה על 300,000 שקלים חדשים, כך שגם ירידה במחזור העולה על 25%, ולא 40%, תקנה לו זכאות למענק בעד החודשים מאי ויוני 2020.

יצחק פינדרוס: תיקון נוסף שהחליטה עליו הוועדה היה קביעת זכאות למענק החד-פעמי שנקבע בחוק התוכנית לסיוע כלכלי גם ליחיד שהיה חייב בהגשת הדוח לשנת 2018 לפי סעיף 131 לפקודת מס הכנסה ולא הגישו, ובלבד שבחודש יולי 2020 היה זכאי לגמלת סיעוד, גמלת נכה לפי הכנסה, גמלת הבטחת הכנסה, תשלום לתושב חוזר נזקק או תשלום לעולה נזקק.

יצחק פינדרוס: להצעת החוק הוגשו הסתייגויות.

יצחק פינדרוס: אבקשכם לאשרה בנוסח שאישרה הוועדה.

יצחק פינדרוס: אני רק מבקש, אדוני היושב-ראש, על פי בקשת הממשלה, להוריד את סעיף ג' מהחוק.

יריב לוין: סעיף ג' או 3?

יצחק פינדרוס: 3.

יצחק פינדרוס: להוריד את סעיף 3 בתוספת השלישית, ולהצביע בעד החוק.

יצחק פינדרוס: אני חושב שהורידו.

יריב לוין: תכף אני אומר.

יריב לוין: אין שום בעיה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת פינדרוס.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

יריב לוין: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה השנייה והשלישית על הצעת חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מענק עבודה) (תיקון מס' 15 – הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התשפ"א–2020.

יריב לוין: להצעת החוק הוגשו הסתייגויות על ידי חברי הכנסת בצלאל סמוטריץ', אבל מאחר שהוא איננו כאן אנחנו לא נצביע על ההסתייגויות, והן יורדות.

יריב לוין: כן, חבר הכנסת קושניר.

אלכס קושניר: אנחנו רק רוצים לראות את הנוסח.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: אנחנו נמתין שהדפים יגיעו אליכם.

קריאה: רגע, יריב, אתה יודע שאתה מצביע סעיף-סעיף.

יריב לוין: אני יודע, האמינו לי.

יריב לוין: גם אם השעה לא רגילה, אנחנו עדיין עומדים בזה.

יריב לוין: עוד יהיו לילות ארוכים.

יריב לוין: חבר הכנסת קושניר, כשאפשר יהיה להצביע, אנא תגיד לי.

אלכס קושניר: פינדרוס, מה זה סעיף 3? ירד?

קריאה: מורידים את סעיף 3.

קריאה: מצביעים נגד.

יריב לוין: חבר הכנסת קושניר, אני יכול לעבור להצבעה מבחינתך?

יריב לוין: מאה אחוז.

יריב לוין: אם כן, רבותיי, אנחנו נצביע, על פי הבקשה כאן, על כל סעיף בנפרד, בקריאה השנייה.

יריב לוין: לפיכך, מאחר שכל ההסתייגויות הוסרו, אנחנו מתחילים בהצבעה על סעיף 1 להצעת החוק, כנוסח הוועדה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 48 בעד סעיף 1 – 19 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

יריב לוין: אם כן, בסך הכול 21 בעד, ביחד עם קולותיהם של חברי הכנסת סעדי ופינדרוס.

יריב לוין: אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, סעיף 1 אושר, כנוסח הוועדה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 2, כנוסח הוועדה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 49 בעד סעיף 2 – 20 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 2 נתקבל.

יריב לוין: בעד – 22, בצירוף קולותיהם של חברי הכנסת סעדי ופינדרוס, וחבר הכנסת להב הרצנו – 23 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, סעיף 2 התקבל, כנוסח הוועדה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 3.

יריב לוין: הצבעה מס' 50 בעד סעיף 3 – 2 נגד – 18 נמנעים – אין סעיף 3 לא נתקבל.

יריב לוין: לעניין סעיף 3, חבר הכנסת סעדי, איך אתה מצביע על סעיף 3?

אוסאמה סעדי: נגד.

יריב לוין: נגד.

יריב לוין: חבר הכנסת פינדרוס?

יצחק פינדרוס: נגד.

יריב לוין: וחבר הכנסת להב הרצנו, הצבעת?

יוראי להב-הרצנו: כן.

יריב לוין: בסדר גמור.

יריב לוין: אם כך, בעד – שניים, נגד – 20, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, סעיף 3 לא התקבל והוא נמחק מן החוק.

יריב לוין: מספרי הסעיפים בחוק יתוקנו בהתאם אם החוק יאושר בסופו של דבר בקריאה השלישית.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 4, כנוסח הוועדה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 51 בעד סעיף 4 – 22 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 4 נתקבל.

יריב לוין: 24 בעד, בצירוף קולותיהם של חברי הכנסת סעדי ופינדרוס, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, סעיף 4 התקבל, כנוסח הוועדה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 5, כנוסח הוועדה.

יריב לוין: הצבעה מס' 52 בעד סעיף 5 – 22 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 5 נתקבל.

יריב לוין: אם כן, בעד – 24, כולל קולותיהם של חברי הכנסת סעדי ופינדרוס, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך סעיף 5 אושר, כנוסח הוועדה.

אריאל קלנר: הצבעתי בטעות במקומה של אוסנת.

יריב לוין: אנחנו מודיעים לפרוטוקול שחבר הכנסת אריאל קלנר הצביע בטעות במקומה של חברת הכנסת אוסנת מארק, אבל זה לא משנה את תוצאות ההצבעה.

יריב לוין: אם כך, 24 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, החוק התקבל בקריאה השנייה, כנוסח הוועדה, למעט סעיף 3.

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השלישית על הצעת החוק כנוסח הוועדה, למעט סעיף 3, שלא התקבל.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 53 בעד החוק – 22 נגד – אין נמנעים – אין חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מענק עבודה) (תיקון מס' 15 – הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התשפ"א–2020, נתקבל.

יריב לוין: בעד – 24, כולל קולותיהם של חברי הכנסת סעדי ופינדרוס, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שהצעת חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מענק עבודה) (תיקון מס' 15 – הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התשפ"א–2020, התקבל בקריאה השלישית ונכנס לספר החוקים.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אני מאחל לכולם שמה שנשאר מהפגרה – שתהיה נעימה, אני מאחל כמובן חג שמח, ובעיקר ומעל הכול – הרבה בריאות.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, תם סדר-היום.

יריב לוין: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, כ"ד בתשרי התשפ"א, 12 באוקטובר 2020, בשעה 16:00.

יריב לוין: ישיבה זו נעולה.