ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 81, 2020-09-23 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום רביעי, ה' בתשרי התשפ"א, 23 בספטמבר 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: כמנהגנו מדי יום רביעי אנחנו נפתח בשאילתות דחופות, והשאילתה הראשונה – אבל אני רואה שהשר במשרד הביטחון, השר ביטון, איננו כאן, אז צריך לראות איפה הוא.

יריב לוין: הוא נמצא?

יריב לוין: יופי.

יריב לוין: אז אני מזמין את השר במשרד הביטחון, השר מיכאל ביטון, לעלות ולהשיב על שאילתה דחופה מס' 77, בנושא מעבר ג'למה – במקור של חבר הכנסת טיבי, ומאחר שהוא נמצא בבידוד ימלא את מקומו חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יריב לוין: בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השר – כפי שאמרת, כבוד היושב-ראש, השאילתה היא של חברי חבר הכנסת אחמד טיבי, שנמצא בבידוד, ונאחל לו בידוד קל, וגם לכל חברי הכנסת שנדבקו ושבבידוד, וגם למזכירת הכנסת – עוד פעם נאחל לה בידוד קל.

אוסאמה סעדי: חבר הכנסת אחמד טיבי שאל את שר הביטחון:

אוסאמה סעדי: לפני חודשיים פניתי בבקשה לפתוח את מחסום ג'למה כדי להקל על הסטודנטים שלנו הלומדים בג'נין, באוניברסיטה הערבית בג'נין.

אוסאמה סעדי: נעניתי אז כי אין לימודים ולכן המחסום יישאר סגור.

אוסאמה סעדי: הלימודים התחילו, ואני שב ומבקש לפתוח את המחסום כדי להקל על אלפי הסטודנטים שלומדים שם.

אוסאמה סעדי: ברצוני לשאול: למה עד היום לא נפתח המחסום, למרות הסיבוב הגדול שהסטודנטים נאלצים לעבור בגלל סגירתו עד הגיעם לאוניברסיטה?

אוסאמה סעדי: תודה.

יריב לוין: בבקשה.

מיכאל ביטון: כבוד יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, תדע שגם פנתה אליי חברת הכנסת אימאן ח'טיב באותו נושא על מעבר אחר, ופנה אליי גם חבר הכנסת אחמד טיבי.

מיכאל ביטון: אני אקרא לך את התשובה הרשמית, ואם צריך – נוסיף עליה.

מיכאל ביטון: כבוד יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת אחמד טיבי, חברי הכנסת במליאה, בימי שגרה משמש מעבר ג'למה, הנמצא בחלק הצפוני של יהודה ושומרון, למעבר של אוכלוסייה ומסחר בין שטחי מדינת ישראל לשטחי הרשות הפלסטינית.

מיכאל ביטון: לפני כמה חודשים, לנוכח התפשטות נגיף הקורונה, התקבלה החלטת ממשלה על איסור כניסת תושבי מדינת ישראל לשטחי B ו-A במטרה למנוע את התפשטות נגיף הקורונה על ידי מפגש בין אוכלוסיות שונות.

מיכאל ביטון: על כן, ננקטו כמה פעולות לשם יישום ואכיפת ההחלטה, ואחת מהן היא מניעת מעבר של תושבים ישראלים במעברים בכל שטחי A ו-B, ובהם מעבר ג'למה לאזור צפון יהודה ושומרון.

מיכאל ביטון: אנו מבינים את החשיבות והקושי של פתיחת הלימודים האקדמיים באוניברסיטאות ביהודה ושומרון, ולכן צפוי המתפ"ש להוציא בימים הקרובים בדיקה והמלצה לשר הביטחון לבחון באופן חיובי את פתיחת המעבר לכמה שעות, בהתאם להנחיות בעת משבר הקורונה.

מיכאל ביטון: לאחר שתתקבל לידינו ההמלצה על ידי המינהל האזרחי והמתפ"ש, ידון שר הביטחון עם הגורמים המקצועיים במתווה האפשרי לפתיחת המעבר.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת סעדי, זה גם תלוי במה שיקרה במדינת ישראל – כמה חמור יהיה הסגר פה וכמה החמרה יחליט קבינט הקורונה לקיים בשבועות הקרובים.

מיכאל ביטון: ככל שאנחנו נחמיר, יש סיכוי שלא נפתח את המעבר.

מיכאל ביטון: באופן כללי אני אומר לך שהרוח כלפי הבקשה הזאת היא רוח חיובית, ויש רצון טוב לאפשר את זה, גם אם זה לשעות ספורות של מעבר התלמידים.

מיכאל ביטון: קיבלנו נתונים על 6,000 תלמידים, אבל מה שאני ראיתי זה שכרגע זה בסביבות 500 תלמידים, אז יש גם פער במספרים, אבל זה פחות חשוב.

מיכאל ביטון: זה מה שאמר לי המינהל האזרחי.

מיכאל ביטון: וכמו שאמרתי לך, הפנייה הזאת היא של חבר הכנסת טיבי, אבל היום ובעבר פנתה אליי גם חברת הכנסת אימאן ח'טיב באותה סוגיה.

מיכאל ביטון: אז בתמצית, מבינים את הבעיה, רוצים לעזור; ככל שיחמיר המצב בישראל זה ישפיע על ההחלטה, ועדיין אנחנו רואים את הבקשה הזאת באור חיובי.

מיכאל ביטון: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד השר, כמובן שאני מברך על הגישה החיובית ועל הכיוון החיובי, באמת, לאפשר לפתוח את מעבר ג'למה.

אוסאמה סעדי: זו בשורה לאלפי סטודנטים – ואני אומר לך, אדוני השר, המספר 500 הוא המספר של אלה שלומדים עכשיו, כי עכשיו עוד לא נפתחה שנת הלימודים.

אוסאמה סעדי: יש כאלה שעושים סמסטר קיץ, או יש כאלה שעושים שם קליני, במיוחד עכשיו, כשעושים במקצועות הפארה-רפואיים, ולכן המספר הוא אולי מאות.

אוסאמה סעדי: אבל המספר הקבוע – לומדים שם בערך 5,000–6,000 סטודנטים, לכן מדובר באלפים.

אוסאמה סעדי: אפרופו כשאתה אומר, כבוד השר, שזה תלוי במצב – כבוד היושב-ראש, הסטודנטים האלה לומדים שם, יש להם מעונות שם והם יכולים ללכת לשם, אז אם באמת יש החמרה ואנחנו לא רוצים להתערבב ולעבור גם מפה וגם משם, לא רוצים שגם ידביקו שם – אני מבין גם את השיקולים של הרשות הפלסטינית, שהיו גם בסגר שהוטל אז, שלא רצתה שיחזרו.

אוסאמה סעדי: אז אפשר, אם באמת יש סגר והולכים להחמיר, אפשר להתיר לסטודנטים האלה ללכת לשם ולשהות במעונות שלהם ולהישאר שם כל עוד המצב באמת חמור.

אוסאמה סעדי: אבל אני בהחלט מברך על הכוונה לפתוח.

אוסאמה סעדי: זה חשוב מאוד, כי מה הם עושים היום, אדוני השר?

אוסאמה סעדי: ובזה אני מסיים – הם נאלצים לעבור דרך מחסום ג'בארה, ליד טייבה, ואז לעשות סיבוב של שעות, במקום שעה, מהגליל למחסום ג'למה.

אוסאמה סעדי: לכן אני מבקש באמת – – –

מיכאל ביטון: במחסום שם הם עוברים בצורה מסודרת?

אוסאמה סעדי: הם עוברים רגיל, לכן אני לא מבין את כל – – –

עאידה תומא סלימאן: – – –

אוסאמה סעדי: במחסום ג'בארה עוברים רגיל, ואז הם הולכים לאוניברסיטה בג'נין.

מיכאל ביטון: קריאות ביניים לחבר שלך באמצע דבריו?

אוסאמה סעדי: היא יכולה לשאול שאלה נוספת.

מיכאל ביטון: אפילו לפי הנימוס הערבי זה לא עובד.

עאידה תומא סלימאן: – – –

אוסאמה סעדי: זה בסדר, היא לא מפריעה.

אוסאמה סעדי: עאידה אף פעם לא מפריעה, זה בסדר.

מיכאל ביטון: ברור, ברור.

אוסאמה סעדי: היא עוזרת, היא עוזרת.

אוסאמה סעדי: זה בסדר.

מיכאל ביטון: היא מרימה לך.

אוסאמה סעדי: מרימה.

מיכאל ביטון: אז רגע, אתה אומר שכרגע הם עוברים במעבר אחר כחוק – –

אוסאמה סעדי: עוברים במחסום ג'בארה, ליד – – –

מיכאל ביטון: – – ועכשיו אתה אומר שטכנית זה מקצר להם את הדרך?

מיכאל ביטון: זאת הייתה מהות הפנייה?

אוסאמה סעדי: בדיוק.

אוסאמה סעדי: לכן אני אומר.

מיכאל ביטון: ואתה אומר שניתן לדרוש מהם, נגיד, חודש או חודשיים להישאר שם, אם יש סגר בישראל?

אוסאמה סעדי: אם באמת יש סגר, אפשר להגיד להם: תשמעו, מי שעובר, לא יכול לחזור שבועיים-שלושה, אז הוא ישב במעון שלו שם והוא יוכל ללמוד.

מיכאל ביטון: אתה יודע, כל זה, כמובן, תלוי גם ברצון של הרשות הפלסטינית לקבל אותם.

אוסאמה סעדי: כמובן.

מיכאל ביטון: כי גם שם יש החמרה.

אוסאמה סעדי: מה שאנחנו יודעים – שהרשות היום מקבלת אותם בכל האוניברסיטאות, אבל גם בתנאים, ולכן צריך – – –

מיכאל ביטון: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אתה פונה בשם חבר הכנסת אחמד טיבי – –

אוסאמה סעדי: אני גם פניתי בזמנו.

אוסאמה סעדי: זה נושא של חבר הכנסת טיבי.

מיכאל ביטון: – – ואימאן ח'טיב, אז תעביר להם שאנחנו בוחנים ברוח טובה את הפתרון לנושא הזה.

אוסאמה סעדי: בהחלט, וכל הסטודנטים שומעים אותך עכשיו.

מיכאל ביטון: טוב.

מיכאל ביטון: תודה.

יריב לוין: תודה רבה לשר במשרד הביטחון מיכאל ביטון.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן לשאילתה הבאה, שאילתה דחופה מס' 74, של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בנושא טכנולוגיה למניעת שימוש לא אחראי בסלולר.

יריב לוין: אני מזמין את סגן שרת התחבורה והבטיחות בדרכים אורי מקלב להשיב לשאילתה.

יריב לוין: בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: שימוש בטלפון הסלולרי בנהיגה הוא הגורם המרכזי לקטל בכבישים.

עאידה תומא סלימאן: ועדת שפר – של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים – קבעה בשנת 2018 כי יש לקדם שימוש בטכנולוגיה למניעת שימוש בסלולר, אך החלטה זו טרם התבצעה.

עאידה תומא סלימאן: רצוני לשאול: כיצד מתכוון משרדך לקדם החלטה זו?

אורי מקלב: תודה רבה, גברתי.

אורי מקלב: ברשותך, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ראשית, אנחנו מסכימים לכל מילה בשאילתה, ודאי לחלק הראשון, ששימוש בטלפון סלולרי הוא גורם מרכזי לתאונות הדרכים.

אורי מקלב: אנחנו יודעים היום שבארצות הברית 10% מהנהגים משתמשים בטלפון סלולרי.

אורי מקלב: אין מחקר מקביל כזה בארץ, אבל מהשוואות אחרות, בארץ השימוש בטלפון הוא יותר מאשר בארצות הברית ובמדינות אירופה, לכן צריך להניח שגם בארץ השימוש הוא שימוש מרבי.

אורי מקלב: כפי שגם אמרת בשאילתה, אם פעם ידענו שהגורמים לתאונות דרכים זה מצב התשתיות בכבישים, המצב המכני של הכבישים, התאורה בכבישים וכבישים דו-מסלוליים בלבד, שגרמו לעקיפות מסוכנות, היום אנחנו יודעים שהגורם הזה – השילוב של הבעיה האנושית והטכנולוגיות החדשות – הוא הגורם מספר 1.

אורי מקלב: על זה אין לנו ויכוח.

אורי מקלב: אנחנו גם יודעים דבר אחד ומסכימים, גברתי חברת הכנסת סלימאן, שהפתרונות הטכנולוגיים הם פתרונות ישימים.

אורי מקלב: אני לא אומר שאנחנו לא עושים היום דברים.

אורי מקלב: עד הפתרונות הטכנולוגיים יש מחקרים שנעשים, והמחקרים חשובים גם בשביל הפתרונות הטכנולוגיים.

אורי מקלב: כשאתה רוצה לפתור טכנולוגית, אתה צריך לדעת מה הסיבות.

אורי מקלב: למשל, אחד המחקרים אומר שהצעירים, כמובן שהיסח הדעת שלהם הרבה יותר גדול, אבל מגיעים למחקר שגם בגילים 50 ו-80, עצם שיחת הטלפון דורשת סוג של ריכוז, ואתה מרוכז ושקוע בשיחה במקום בסביבה, לכן, גם הפתרונות הטכנולוגיים צריכים להיות תואמי מחקר.

אורי מקלב: אבל העיקר זה חינוך והסברה.

אורי מקלב: עכשיו, בנושא הטכנולוגי, היום משתמשים בטכנולוגיה למגוון נושאים של בטיחות בדרכים, ויש היום מערכות מתקדמות של שמירת מרחק, סטייה מנתיב, נסיעה לאחור – בלימה אוטומטית בנסיעה לאחור.

אורי מקלב: אנחנו מפתחים גם למניעת שכחת ילדים ברכב.

אורי מקלב: כל זה בכותרת של היסח הדעת.

אורי מקלב: יש היום גם מערכות מתקדמות שמנסות לזהות עייפות של נהג לפי תגובות פיזיולוגיות, יחד עם מערכת ההתנהגות של הרכב עצמו, ואז מקבלים התראה קולית וגם התראה אחרת, אבל כל זה עדיין לא ישים מיידית.

אורי מקלב: באירופה מדובר על אמצע שנת 2022, ככה שגם היום, גם בנושא הזה של השימוש בטלפון וגם בכלל, מערכות טכנולוגיות שכבר מוטמעות בהרחבה שלהן עדיין אין.

אורי מקלב: זה ייכנס כבר Built-in בתקינה האירופית בשנת 2022.

אורי מקלב: אבל גם היום יש מערכות כאלה ואחרות שאנחנו מכירים אותן, שהמדינה נותנת תמריצים כספיים – כולל ליבואן במס הקנייה שלו וכו' – למי שמתקין כאלה מערכות, אנחנו מעודדים את זה.

אורי מקלב: אבל את מדברת ספציפית על מערכת טכנולוגית שאמורה לנטרל את השימוש בפלאפון מנהג באופן ספציפי ולא מסביבתו, שגם זה חלק מהפיתוח.

אורי מקלב: בשימוש ב-Waze צריך להיות – אתה יכול להרחיב, אבל החשיבה היא שמסרונים וכל הווידיאו שיש בתוך הפלאפון ודברים כאלה, כמו גלישה באינטרנט, יהיו מנוטרלים בסביבת הנהג.

אורי מקלב: עדיין אין תקינה אירופית, באירופה זה לא נכנס.

אורי מקלב: גם אם נרצה להתקדם, אנחנו מחויבים לתקינה האירופית.

אורי מקלב: אנחנו פרסמנו קול קורא, כפי שוועדת שפר הודיעה, אבל עדיין לא נבחנו ולא נעשו מחקרים ישימים בנושא הזה שאפשר כבר להכניס את הטכנולוגיה הזאת לשימוש.

אורי מקלב: לאחרונה המנכ"ל והצוות המקצועי – ובזה את מתפרצת באופן חיובי לדלת פתוחה – מקיימים דיונים איך להקדים את אירופה בעניין הזה ולקדם כמה מערכות שיש היום בשוק – והציגו אותם בפני אותה ועדה מקצועית – כדי ליישם אותן באופן מעשי, עם תמריצים כספיים, שמי שבאמת יתקין אותן יקבל גם תמריץ כספי כדי לבצע את זה.

אורי מקלב: אני אומר שאין לי תאריך יעד מדויק, אבל זה בעבודה אינטנסיבית של משרד התחבורה, בראשותו של מנכ"ל משרד התחבורה.

יריב לוין: שאלה נוספת לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, כבוד סגן השר.

עאידה תומא סלימאן: האמת, אני יודעת מה קורה בעולם מבחינת הבדיקה והפיילוטים והמחקרים שהם עושים כדי לברר את הפיתוח של האמצעים הטכנולוגיים.

עאידה תומא סלימאן: רציתי לדעת יותר מה קורה אצלנו בעניין ומה משרד התחבורה עושה כדי לקדם את הנושא לפי המלצות שהוגשו ב-2018.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה ששוקלים ובודקים, ורק לאחרונה הייתה הישיבה הזאת.

עאידה תומא סלימאן: אני אשמח מאוד לדעת מה הלו"ז שמתכננים ואיזה סוג של החלטות התקבלו על ידי הוועדה.

עאידה תומא סלימאן: השאלה השנייה: יש את הפן של העלאת המודעות וגם המניעה.

עאידה תומא סלימאן: מה מתוכנן מבחינת המשרד?

עאידה תומא סלימאן: האם מתוכנן איזשהו קמפיין?

עאידה תומא סלימאן: באילו שפות, באיזה גודל ומתי זה יצא?

עאידה תומא סלימאן: כדי באמת לנסות להעלות את המודעות ולעשות איזושהי מניעה בנושא.

אורי מקלב: תודה רבה על שתי השאלות הנוספות.

אורי מקלב: ראשית, מבחינת לוח זמנים, אמרתי בדבריי שאני לא יודע לתת לך, אבל אני גם לא אתן לך תשובה מה קרה מ-2018 עד עכשיו בנושא הזה.

אורי מקלב: יכול להיות שלא התקדמו הרבה, אבל המנכ"ל היום, בראשותה של השרה – הם כן ראו לנכון לקדם את הנושא ויש להם ישיבות.

אורי מקלב: אני יודע שהם גם נפגשו עם אלה שמפתחים את הטכנולוגיה המתקדמת בנושא הזה.

אורי מקלב: אני מאוד מקווה.

אורי מקלב: אין ספק שגם לשאילתה שלך יהיה חלק בתמרוץ ובמעקב אחרי היישום של הדברים האלה, ואני כאן נמצא כדי לראות בעוד זמן מסוים כמה התקדמנו בנושא הזה.

אורי מקלב: עכשיו, את אומרת: עד אז, מה עושים?

אורי מקלב: בעניין הזה, בחלק הזה, יש פעילות של הרלב"ד, שפועל בנושא גם בבתי הספר.

אורי מקלב: אנחנו מתמקדים בקמפיינים לצעירים – אף שזה לא רק צעירים – ככל שהתקציבים שלנו מאפשרים.

אורי מקלב: אין ספק שבתקופה הזאת, בתקציבים האלה שיש ובתקופה שאין תקציב, על פי רוב אלה שיתופי פעולה עם רשויות מקומיות ועם עוד משרדים, וקשה להגיד שאנחנו היום – באופן כללי, לא רק בנושא זה – ממצים את הצורך בכל הדברים הנוספים.

אורי מקלב: התוכניות, הרבה תוכניות כאלה ואחרות – ואת יודעת את זה כחברת ועדת הכספים, כמה שהן נפגעות בגלל שאין לנו את התקציב המתאים, ושיתופי הפעולה נמנעו או הוגבלו או התמעטו.

אורי מקלב: איך שלא יהיה, אנחנו רואים את זה היום כאחת המשימות החשובות של המשרד, ואנחנו רוצים אפילו להקדים מדינות באירופה שיש להן אמצעים הרבה יותר מאיתנו, כדי להגיע לפתרון ישים.

אורי מקלב: אני אומר את זה גם בהמשך – כולל יישום וכולל תמריץ, אנחנו רואים את זה Built-in.

אורי מקלב: רוצים להכניס טכנולוגיה, וכמה שזה חשוב, אנחנו רוצים תמריץ לכך שלאנשים יהיה כדאי ושההתקנה לא תעלה להם, כדי לדרבן אותם להתקין את ההתקנים האלה, שהם מאוד חשובים.

אורי מקלב: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: שאלה נוספת – לחבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: כבוד היושב-ראש, כבוד סגן שר התחבורה, אנחנו יודעים שבאופן מבני, מי שנפגעים יותר בתחום התחבורה הם אנשים שאין להם כלי רכב פרטיים.

ישראל אייכלר: שני דברים: ראשית, ברכב פרטי לא צריכים לחבוש מסכה, וזה טבעי.

ישראל אייכלר: רכב פרטי מגיע לכל מקום מכל מקום, ואני לא מדבר על תקופת סגר.

ישראל אייכלר: האנשים שזקוקים לתחבורה הציבורית כבר שבעה חודשים עוברים התעללות בבני אדם בצורה נוראה.

ישראל אייכלר: קודם כול, זה שהם צריכים לשבת עם מסכות באוטובוס זה מובן, בשביל לא להזיק לזולת, אבל למה מונעים מהם תחבורה ציבורית?

ישראל אייכלר: כל ימות השנה התחבורה הציבורית בישראל כושלת כמו באחת ממדינות אפריקה הנחשלות.

ישראל אייכלר: בשבעת החודשים האחרונים זה הפך לרשמי.

ישראל אייכלר: קודם כול, לא נותנים להעלות יותר מ-30 אנשים.

ישראל אייכלר: אני מבין שברכבות היה יותר, אני מבין שבמטוסים אין הגבלה כזאת, אבל באוטובוס רק 30.

ישראל אייכלר: הדבר החמור ביותר ב-30 האלה זה באוטובוסים האחרונים.

ישראל אייכלר: אנשים נשארים בתחנות, והנהג שמח מאוד לספור את הנוסע ה-31, אם הוא תינוק בן שנתיים, כדי להשאיר את כל המשפחה למטה.

ישראל אייכלר: יש כאן ממש התעללות בבני אדם שאין להם קול ואין להם מי שיזעק.

ישראל אייכלר: אתה, כבוד סגן השר, שעוסק כל כך הרבה שנים בעניין הזה, אני מצפה ממך, מבקש ממך, שואל אותך: מה אתם יכולים לעשות?

ישראל אייכלר: השאלה האחרונה: הכותל המערבי סגור.

ישראל אייכלר: אלה שעולים על האוטובוס לא מגיעים לכותל המערבי עכשיו, בסגר.

ישראל אייכלר: ריבונו של עולם, יש זכות לתפילה, נכון?

ישראל אייכלר: יש מקום לתפילה יותר מאשר הכותל המערבי?

ישראל אייכלר: למה חוסמים את התחבורה הציבורית לכותל המערבי?

ישראל אייכלר: ולא רק את התחבורה הציבורית.

ישראל אייכלר: אתמול גם לאנשים שבאו רגלית לא נתנו אם הם לא גרים בעיר העתיקה.

ישראל אייכלר: זה עוול שצריך לתקן.

ישראל אייכלר: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: שאלה נוספת – לחבר הכנסת בועז טופורובסקי, בבקשה.

בועז טופורובסקי: תודה, אדוני היושב-ראש.

בועז טופורובסקי: אדוני סגן השרה, קודם כול אני רוצה להודות לך על השתתפותך בישיבה הראשונה של ועדת המשנה לקידום הבטיחות בדרכים.

בועז טופורובסקי: בנוגע לנושא, הרבה מאוד אנשים נפגעים ונהרגים בגלל היסח הדעת, ואחד מהיסחי הדעת המרכזיים זה שימוש בטלפונים סלולריים.

בועז טופורובסקי: יש חברה שכבר התחילה פיילוט עם צה"ל; אני לא אגיד את שמה כאן, אבל אתה מכיר אותה.

בועז טופורובסקי: יש אמצעים טכנולוגיים שיכולים לעזור במניעת היסחי הדעת כמו הטלפונים הסלולריים, למשל מערכת הבקרה האקטיבית שקיימת במכוניות שלנו, אבל במכוניות זולות יותר היא לא קיימת, כי היא יקרה יותר.

בועז טופורובסקי: משרד התחבורה יכול לתת זמנים ולקבל החלטות שיקלו ויאפשרו ואפילו יכריחו את כל הרכבים האלה שיהיו להם אמצעי הבטיחות הטכנולוגיים, כדי שיצילו חיים.

בועז טופורובסקי: נתת כאן תשובות יפות, אבל תשובות שבעצם אומרות: זה יקרה, אבל אני לא יודע מתי.

בועז טופורובסקי: בוא ננסה שזה יקרה עכשיו; בוא לא נגיע למצב שיעבור זמן ותהיה עוד בעיה.

בועז טופורובסקי: תמיד יש משהו שעוצר את הבטיחות בדרכים.

בועז טופורובסקי: מכיוון שאנחנו עוסקים כאן בחיי אדם אני מבקש ממך, בוא ניתן לזה זמנים ובוא נדאג לעמוד בהם.

אורי מקלב: בסדר גמור.

אורי מקלב: אני אתחיל, ברשותך, אדוני היושב-ראש, בשאלתו הנוספת של חבר הכנסת הרב ישראל אייכלר.

אורי מקלב: העמדה שלך בעניין הזה היא עמדה שמקובלת גם עלינו.

אורי מקלב: לא זו אף זו, זו עמדה של משרד התחבורה, שנאבק בנושא התחבורה הציבורית.

אורי מקלב: השרה עומדת בראש גם כחברת הקבינט וגם בדיונים שיש מול משרד הבריאות ומול הגורמים המקצועיים שהם שמנחים איך להשתמש בתקופת הקורונה.

אורי מקלב: אני רק רוצה להגיד לך שלמשל על הרכבת – שהיא כלי תחבורה מאוד שמיש – היו ויכוחים גדולים מאוד, והוא הכלי האחרון שאפשרו להשתמש גם בו בתנאים כאלה ואחרים.

אורי מקלב: הנהלת משרד התחבורה עשתה הכול ובדרישות שהיו כמעט לא מציאותיות ובהשקעות כספיות כדי לאפשר לנסוע.

אורי מקלב: עכשיו אנחנו נמצאים בהנחיה שרואים בה את התחבורה הציבורית באופן כללי כמקום שאנשים נמצאים בו במשך זמן לא מועט, יותר מרבע שעה ויותר מ-20 דקות – לפעמים גם שעתיים ושלוש וארבע – בצורה שקשה לשמור על מרחקים שהם המרחקים שנקבעו, ולכן נקבעים פרמטרים כאלה ואחרים ותקנות והגבלות כאלה ואחרות.

אורי מקלב: אני מתחבר למה שאתה אומר – יש כאן בעיה של אפליה מובנית של מי שיש לו רכב פרטי מול מי שאין לו רכב פרטי.

אורי מקלב: כשאנחנו עושים סגרים או הגבלות כאלה ואחרות, כשהממשלה מחליטה על הגבלות כאלה ואחרות, מראש הם קובעים שמי שיש לו רכב פרטי יוכל להגיע להרבה מקומות ומי שתלוי בתחבורה ציבורית לא יוכל להגיע, מכיוון שאנחנו מגבילים בשעות.

אורי מקלב: היו תקופות שצמצמו גם את הקווים בסופי שבוע.

אורי מקלב: מעבר להגבלות הכלליות, מי שאין לו רכב פרטי מופלה באופן מובנה.

אורי מקלב: גם בימים כתיקונם יש אפליה – אחד נוסע חצי שעה ואחר נוסע שעה וחצי לעבודה.

אורי מקלב: גם זו אפליה – בנוחות, בנגישות.

אורי מקלב: אין ספק שיש אפליה.

אורי מקלב: אבל כשאתה מדבר על הגבלות ומראש אתה מונע את התחבורה הציבורית או מגביל אותה, אתה כבר מפלה את מי שתלוי בזה.

אורי מקלב: גם זה חלק ממאבק ומתהליך שלם שבו אנחנו רוצים להוביל אנשים לא לקנות רכב פרטי, לעזוב את הרכב הפרטי ולהשתמש בתחבורה הציבורית.

אורי מקלב: משקיעים בזה מיליארדים.

אורי מקלב: בתקופה הזאת אנחנו גורמים לאנשים לחזור לרכב הפרטי, וכל ההשקעה לריק.

אורי מקלב: זה – במאמר מוסגר.

אורי מקלב: אבל אנחנו צריכים להבין שכשאתה אומר 30, זה אחרי מאבק, אחרי ההנחיה שיהיו רק 19 נוסעים ושהתחבורה עובדת רק עד 20:00.

אורי מקלב: בכלל, התפיסה הזאת שהתחבורה הציבורית נועדה רק כדי להניע את המשק – יחד עם זה שאנחנו סוגרים את המשק, ההוראות שמשרד התחבורה מקבל והממשלה מקבלת הן לצמצם את התחבורה הציבורית.

אורי מקלב: זאת מעלה וחיסרון.

אורי מקלב: היום הוכח בפועל שהתחבורה הציבורית היא שמניעה את המשק.

אורי מקלב: ככל שאנחנו נותנים תחבורה ציבורית רחבה יותר, מושלמת יותר, מלאה יותר, ככה גם הסגר הוא מועט.

אורי מקלב: אין ספק בעניין הזה.

אורי מקלב: אם אנחנו רוצים לגרום לסגר, התחבורה הציבורית שאנחנו מפעילים מניעה את הכלכלה וגורמת לסגר לא לקבל את האפקט ואת התכלית הרצויה.

אורי מקלב: מעבר לזה, כשאנחנו מרחיבים את זה, אז אתה טוען, בצדק, שזה לא רק לעבודה.

אורי מקלב: יש חיים שוטפים, דברים שמותרים בהגבלות, ואנחנו צריכים לתת את השירות הזה, גם אם הוא מצומצם יותר.

אורי מקלב: בסופו של דבר יש ירידה דרמטית בשימוש בתחבורה ציבורית, שהגיעה בתקופות מסוימות לפחות מ-50%.

אורי מקלב: בתקופה האחרונה זה עלה ל-60%, אולי קצת יותר מ-60%.

אורי מקלב: השימוש מועט יותר.

אורי מקלב: משרד התחבורה עושה את המקסימום, צריך להבין, כדי לתת תשובה בהגבלות שיש.

אורי מקלב: נביא בחשבון – ובזה אני מסיים את החלק הזה – שאם אנחנו מדברים על תפוסה של 50%, אנחנו צריכים להכפיל את מספר האוטובוסים.

אורי מקלב: אין הכפלה של מספר האוטובוסים.

אורי מקלב: אם לדוגמה היום נמצאים בכביש 10,000 אוטובוסים, כדי לתת מענה מלא אתה צריך עוד עשרות אלפים נהגים, ואתה יודע לבד שזה לא קיים.

אורי מקלב: לכן מביאים בחשבון גם את הצמצום בנסיעה בתחבורה הציבורית ומנסים לתת את מקסימום הפתרונות.

אורי מקלב: אנחנו לוקחים חברות פרטיות ומוסיפים נהגים לא מקצועיים, כאלה שאין להם היכולת לתת את המענה.

אורי מקלב: מה שאפשר לעשות, גם בזמנים – כולל מה שאמרת – אנחנו רוצים גם לאוטובוסים האחרונים ועוד.

אורי מקלב: אז במקום לשנות את התקנות אנחנו תגברנו ומתגברים.

אורי מקלב: אני רוצה להגיד לך שיש קווים שמנסיעה אחת בשעה 09:00 לצפון נתנו עשר נסיעות – בסדר גודל כזה, ודאי בתקופת בין הזמנים.

אורי מקלב: אלה סדרי גודל של תגבורים שאי-אפשר להבין אותם: מ-80 נסיעות לצפון ל-240 נסיעות ביום, בהכפלות כאלה היו תגבורים בתקופות מסוימות, כולל עכשיו.

אורי מקלב: השאלה האחרונה שלך, לגבי הכותל – הכותל המערבי לא נסגר על ידי משרד התחבורה.

אורי מקלב: יש הגבלות.

אורי מקלב: אי-אפשר לצאת מהבית יותר מקילומטר.

אורי מקלב: זה אומר שמי שמגיע לכותל, האפשרות היחידה להגיע היא מתוך העיר העתיקה.

אורי מקלב: לכן אתה לא נותן תחבורה ציבורית במקום שאסור לך להוביל אליו אנשים.

אורי מקלב: יחד עם הדבר הזה, לא רק כדי לגרום לכך שתהיה תחבורה ציבורית – אתה גם נותן עומס לכותל, ולכותל לא מכניסים, רק את מי שגר קרוב.

אורי מקלב: לכן התחבורה הציבורית נפסקה – למקום שאתה לא יכול להוביל אליו אנשים.

אורי מקלב: אנשי הרובע, יש להם מה שהם צריכים, כולל תחבורה ציבורית, אבל הם לא צריכים את הקווים שאתה מתכוון אליהם, שמביאים מהעיר לתוך הכותל.

אורי מקלב: לגבי שאלתו של חבר הכנסת בועז טופורובסקי – גם כאן במליאה אני אברך אותך בהצלחה.

אורי מקלב: קיבלת ועדת משנה חשובה מאוד, ועדת משנה לבטיחות בדרכים של ועדת הכלכלה, שיש בה הרבה אפשרויות לעשות.

אורי מקלב: אנחנו נהיה שותפים מלאים בה, ככל שאנחנו רוצים וככל שניתן בדיונים שלך.

אורי מקלב: בתחילת דבריי – אני לא יודע אם היית פה – אמרתי שאנחנו בהחלט מתחברים לפיתוחים טכנולוגיים שקיימים כבר כיום ואנחנו מתמרצים אותם.

אורי מקלב: זה יותר בשמירת מרחק וסטייה מנתיב.

אורי מקלב: אנחנו גם מתמריצים, כמו שאמרתי, ליבואנים שמתקינים את זה ברכבים.

אורי מקלב: יש עוד פיתוחים שאנחנו מנסים להתחבר אליהם ולהקדים אחרים.

אורי מקלב: אין דבר שיש באירופה ואנחנו לא מיישמים אותו ולא לוקחים אותו ליישום מיידי ותמריצים.

אורי מקלב: מעבר לזה, חברת הכנסת סלימאן דיברה על נושא של נטרול הטלפון תוך כדי נהיגה.

אורי מקלב: בעניין הזה אני לא נתתי זמנים, מכיוון שאנחנו לא נמצאים הרבה זמן בקדנציה.

אורי מקלב: משרד התחבורה של היום רואה לנכון לקדם את זה.

אורי מקלב: מתקיימים דיונים מקצועיים, מתקיימות בדיקות של האמצעים הטכנולוגיים האלה.

אורי מקלב: אם אנחנו נמצאים רק באמצעי טכנולוגי אחד – אם יש רק חברה אחת – זה לבד גורם מעצור להחלטה כזאת.

אורי מקלב: צריך שיהיו עוד מתחרים.

אורי מקלב: אנחנו רוצים ליצור גם את זה ולבדוק את הכול.

אורי מקלב: אלה לא דברים שנעשים כלאחר יד.

אורי מקלב: הדברים האלה קשורים לתקינות אירופית, לאחריות גדולה מאוד, אבל החשיבות היא בהתאם.

אורי מקלב: אנחנו נעשה הכול כדי לקדם את זה.

אורי מקלב: תודה.

יריב לוין: אני מודה לסגן שרת התחבורה והבטיחות בדרכים אורי מקלב.

יריב לוין: סגן השר יברקן מתעכב, ואכן, אנחנו נזכה את המקדימים.

יריב לוין: סגן השר יואב בן צור, אני מזמין אותך להשיב על שאילתה דחופה מס' 78, של חבר הכנסת אלכס קושניר, בנושא: השר הפסיק הליך שלילת תושבות למחבלים.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת קושניר.

אלכס קושניר: אדוני סגן השר, ברצוני לשאול את השאלה הבאה: לאחרונה קבע השר שלא תישלל תושבות של רוצחי אלכסנדר לבלוביץ', וזאת חרף התנסחותו ב-2017 כי יפעל בתוקף נגד המרצחים.

אלכס קושניר: ברצוני לשאול: מדוע השר חזר בו מהוראתו לשלול את מעמד התושבות של הרוצחים?

אלכס קושניר: בשאילתה כתוב "המשפחות", אבל זאת טעות – מדובר ברוצחים עצמם, בשני הרוצחים.

יריב לוין: תודה.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת אלכס קושניר, שר הפנים ביטל את תושבותם של מחבלים שביצעו והיו מעורבים מרכזיים בפיגועים שנעשו באותה עת, וכן בפעולות טרור נוספות.

יואב בן צור: במסגרת זו ביטל השר את תושבותו של אחד המחבלים שביצע את הפיגוע האמור בשאילתה – המחבל המרכזי והמשמעותי בפיגוע.

יואב בן צור: עוד ביטל השר את תושבותם של המחבל מקו 78 בארמון הנציב, חברי חוליית סילוואן, חברי הפרלמנט הפלסטיני, המחבל מהפיגוע בשכונת מוריה בחיפה בשנת 2003 ועוד.

יואב בן צור: לשני המחבלים הנוספים בפיגוע האמור לא בוטלה התושבות, בהתייעצות עם היועץ המשפטי לממשלה.

יואב בן צור: צריך להבין שכששר הפנים הולך לבטל תושבות הוא מתייעץ עם היועץ המשפטי לממשלה, ובסופו של דבר רק לאחר התייעצות כזאת ובאישורו הוא יכול לבטל תושבות של מחבלים כאלה ואחרים, וזה לא דבר שנתון להחלטתו בלבד.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת קושניר, בבקשה.

אלכס קושניר: אדוני סגן השר, יש לי שאלה שקשורה למשרדך, אבל בנושא אחר.

אלכס קושניר: ב-1 באוגוסט 2020 רשות האוכלוסין וההגירה ביטלה את הסמכות של נתיב לאשר אשרות כניסה לילדי דור רביעי.

אלכס קושניר: זאת אומרת, המצב הוא שכאשר הורה שהוא בן דור שלישי לפי חוק השבות מקבל אשרת עלייה, הילד שלו לא יכול לקבל אשרת כניסה.

אלכס קושניר: לפני שבוע קיימנו דיון על זה בוועדת הקליטה, ושם נאמר לנו שהסמכות היא של שר הפנים, זאת אומרת, זאת ההחלטה הבלעדית שלו להטיל על נתיב את הסמכות לתת את האשרות האלה.

אלכס קושניר: המצב בפועל היום הוא שיש עשרות משפחות שמכרו את נכסיהן, לא רשמו את הילדים למסגרות, והן תקועות ולא יכולות לעלות.

אלכס קושניר: השאלה היא מתי השר יקבע או יחליט לקבוע להטיל את הסמכות על נתיב או ימצא פתרון אחר.

אלכס קושניר: כי המצב היום מונע עלייה ומפריד משפחות.

אלכס קושניר: תודה.

יואב בן צור: אני מבטיח לך, חברי חבר הכנסת אלכס קושניר, שאני אבדוק את הדברים בקרוב מאוד עם השר ואענה לך באופן אישי.

יואב בן צור: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לסגן השר יואב בן צור.

יריב לוין: [מס' כ/848; דברי הכנסת, חוב' כ"ד, ישיבה 71; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, מאחר שסגן השר יברקן טרם הגיע, והוא נמצא בדרך – באותו פקק, כך אני מבין, נמצאת חברת הכנסת איילת שקד, ושר החינוך יואב גלנט בדרך לכאן – אני מציע, חברת הכנסת עינב קאבלה, מאחר שאת נמצאת כאן, שאנחנו נעבור כרגע להצעת חוק פנייה לגופים ציבוריים באמצעי קשר דיגיטליים (תיקון), התשפ"א–2020, בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

יריב לוין: תציג את הצעת החוק יושבת-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה חברת הכנסת עינב קאבלה, וברגע שנצליח לייצר כאן את הזיווג גם של השואל וגם של המשיב, כששניהם יהיו כאן, אנחנו נוכל לחזור לשאילתות הדחופות.

יריב לוין: בבקשה, חברת הכנסת קאבלה.

יריב לוין: סגן השר כהן, רק לעדכן שחברת הכנסת שקד הודיעה שהיא נמצאת באיזשהו פקק, אז אנחנו ממתינים שהיא תגיע.

יריב לוין: כך המצב גם לגבי סגן השר יברקן, אז מה שנקרא, מי שיקדים מאלה שמאחרים – אנחנו נוכל לעבור לשאילתה הדחופה בעניינו.

יריב לוין: בבקשה, חברת הכנסת קאבלה.

עינב קאבלה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עינב קאבלה: כנסת נכבדה, אני מתכבדת להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה והשלישית את הצעת חוק פנייה לגופים ציבוריים באמצעי קשר דיגיטליים (תיקון), התשפ"א–2020.

עינב קאבלה: מדובר בהצעת חוק פרטית שהוגשה על ידי חבר הכנסת מלכיאלי וחבר הכנסת אבוטבול.

עינב קאבלה: ההצעה באה לחדד את החובה הקיימת על גופים ציבוריים הנותנים שירות לציבור בתחומים שונים ומגוונים להמשיך לאפשר פנייה אליהם באמצעות פקס, נוסף לאמצעי קשר דיגיטלי.

עינב קאבלה: החוק המקורי, שנחקק ב-2018 ונכנס לתוקף ב-2019, לא התכוון לגרוע את השימוש שהיה קיים בפקס לפניות שונות לגופים ציבוריים אלא לחייב בנוסף אפשרות לפנות לגוף ציבורי גם באמצעים דיגיטליים, דואר אלקטרוני, אינטרנט או באופן דיגיטלי אחר.

עינב קאבלה: החובה שקבע החוק המקורי לאפשר פנייה באמצעי קשר דיגיטלי היא כמובן ראויה, נכונה ורצויה, ובוודאי שיש לקיימה, וחשוב להבהיר כי הצעת החוק המובאת כאן היום אינה גורעת ממנה או מסייגת אותה בשום אופן.

עינב קאבלה: כאמור, מאז חוקק החוק ב-2018, נראה שחלק מהגופים הציבוריים החליטו לגרוע את הפקס מדרכי הפנייה אליהם ברגע שעברו לפנייה דיגיטלית.

עינב קאבלה: המציעים הציגו בפני הוועדה את הקושי שנוצר לאוכלוסיות מסוימות, כגון במגזר החרדי, לקבל שירותים מגופים ציבוריים במצב שבו לא קיימת אפשרות לפנות בפקס.

עינב קאבלה: כך גם קיים קושי בקרב אוכלוסיות נוספות בחברה הישראלית, כגון בקרב החברה הערבית, בני הגיל השלישי ואוכלוסיות מוחלשות נוספות, ולא ניתן להתעלם מכך.

עינב קאבלה: לפיכך קבעה הוועדה כי בכל מקום שגוף מאפשר פנייה אליו בדואר אלקטרוני או באמצעי קשר דיגיטלי אחר שאופן השימוש בו זהה לשימוש בדואר אלקטרוני, תתאפשר הפנייה גם בפקס.

עינב קאבלה: הרעיון הוא שפניות אשר אופיין אינו דורש הזדהות מיוחדת או פעולה מאובטחת וכדומה – אין מניעה כי תבוצענה גם בפקס, לטובת מי שלא קיימת לו האפשרות לעשות שימוש באמצעי דיגיטלי.

עינב קאבלה: אגב, במענה לשאלת הוועדה בדיוניה הובהר כי רוב הפקסים הנשלחים מתקבלים בגופים הציבוריים לתיבת המייל, מה שנקרא fax to mail, כלומר לא בנייר או באופן שמעמיס פיזית על הגוף הציבורי או על הסביבה.

עינב קאבלה: חשוב לי להדגיש ולציין כי הדרך היעילה והמתקדמת לפנייה לגופים ציבוריים או לגופים בכלל היא באמצעים דיגיטליים.

עינב קאבלה: אין מחלוקת על כך, ולכך צריך להמשיך ולכוון.

עינב קאבלה: אבל לא ניתן להתעלם מהמציאות, וצריך להתחשב גם באוכלוסיות שעדיין לא שם מבחינה טכנולוגית בעת הזאת.

עינב קאבלה: חשוב לרוץ קדימה עם הקדמה, אבל צריך לזכור לא להשאיר אף אחד מאחור.

עינב קאבלה: ברור שגם צריך לשאוף לכך שהטכנולוגיה תשרת את כלל האוכלוסייה.

עינב קאבלה: לשם כך צריך לפעול במישורים שונים, הן מבחינת אוריינות דיגיטלית, הן מבחינת תשתיות ראויות ומאפשרות והן מבחינת פתיחות ומוכנות.

עינב קאבלה: עלינו להתקדם עם הטכנולוגיה ולאפשר זאת כמה שיותר למי שיכול ורוצה לעשות בה שימוש.

עינב קאבלה: התיקון המובא כעת לאישור בא מתוך הכרה במציאות הקיימת, אשר יש לפעול בשים לב אליה במקביל לקדמה, ולא להותיר אוכלוסיות מסוימות שייפגעו מכך, קל וחומר בתקופת הקורונה שבה אנו מצויים.

עינב קאבלה: הוועדה נדרשה לשני עניינים נוספים בחוק זה אשר דרשו תיקון: 1.

עינב קאבלה: בניסוח מחדש של הסיפא לסעיף 2(א) לחוק, אשר התכוונה במקור למנוע מגופים ציבוריים מלהשתמש בחריג המאפשר להם מטעמים מיוחדים לקבוע דרך פנייה לא דיגיטלית אם במקביל הם מאפשרים פנייה זו באמצעות פקס.

עינב קאבלה: הנוסח החדש מבטא בניסוח בהיר יותר את ההוראה, שבאה לוודא כאמור שהגופים לא יתחמקו מיישום החוק.

עינב קאבלה: העניין השני הוא סעיף הדיווח לכנסת.

עינב קאבלה: סעיף 10 לחוק קובע חובת דיווח אשר לא ניתן היה ליישמה על פי הנוסח המקורי.

עינב קאבלה: ההוראה קבעה כי ועדת המדע והטכנולוגיה תקבל דיווח ישיר ונפרד מכל אחד ממאות הגופים הציבוריים שאליהם מתייחס החוק.

עינב קאבלה: מצב דברים זה לא אפשר דיווח סדור ומרוכז וקיום דיון בוועדה על מנת להגיע למסקנות על מצב יישומו של החוק.

עינב קאבלה: מתוך הכרה בחשיבות פיקוח הכנסת ובצורך באפקטיביות הדיווח, הוועדה מצאה לנכון לתקן סעיף זה ולקבוע כי דיווחי הגופים השונים ירוכזו ויועברו לוועדה באמצעות השרים הממונים, כפי שגם נהוג בחקיקה פעמים רבות.

עינב קאבלה: כך לדוגמה הדיווחים של משרדי הממשלה ליחידות הסמך שלהם ירוכזו על ידי שר הדיגיטל הלאומי, הדיווחים של משטרת ישראל, הרשות הארצית לכבאות והשב"ס ירוכזו על ידי השר לביטחון פנים, וכן הלאה באופן דומה גם לגבי גופים אחרים בהתאם לעניין.

עינב קאבלה: הדיווחים יועברו לוועדה על פני תקופה של ארבע שנים, בסוף הרבעון השני, בשנים 2021, 2022 ו-2024.

עינב קאבלה: הגופים המדווחים לשרים נדרשים להעביר להם את דיווחיהם עד סוף הרבעון הראשון בשנים האמורות, על מנת שמשרדיהם יוכלו לערוך דוח מרוכז לצורך הדיווח לוועדה.

עינב קאבלה: הוועדה הגיעה למסקנה כי תכלית הדיווח לכנסת צריכה להיות קבלת תמונת מצב לגבי יישום הדוח והמעבר של הגופים הציבוריים לעולם הקשר הדיגיטלי.

עינב קאבלה: לפיכך, לצורך קבלת התמונה של קיום החוק על ידי הגופים השונים, הוסדר הדיווח הכולל והמקיף לשנים הראשונות שלאחר חקיקת החוק.

עינב קאבלה: יש לציין כי גם בתום ארבע השנים, במקרה שהוועדה תמצא שבגופים ציבוריים מסוימים עדיין לא מיושם החוק כראוי, ממילא קיימת לה סמכותה הכללית לדרוש מידע ודיווח על יישומו של החוק, והכול מתוך מטרה כי לטובת האזרחים נוודא כי אכן מיושמת החובה לאפשר פנייה לגופים ציבוריים באמצעי קשר דיגיטליים.

עינב קאבלה: אני מבקשת, לסיום, להודות לחברי הוועדה, וכמובן לחבר הכנסת מיכאל מלכיאלי וחבר הכנסת משה אבוטבול.

עינב קאבלה: בנוסף, אני מבקשת להודות לכל מי שהשתתף בדיונים, וכן לנציגות ונציגי משרדי הממשלה שלקחו חלק בדיוני הוועדה ובמאמצים למצוא פתרונות לסוגיות שעלו, וביניהם למשרד הדיגיטל הלאומי, לרשות התקשוב, למשרד המשפטים ולמשרד הפנים.

עינב קאבלה: כמובן, אני מודה לצוות הוועדה המסור והמקצועי – למנהלת הוועדה הגב' איילת חכימיאן, לגב' נעמי ברוך ולדובר הוועדה מר יעקב אליאך.

עינב קאבלה: כמו כן, תודה גדולה ליועצת המשפטית לוועדה עו"ד נירה לאמעי רכלבסקי.

עינב קאבלה: ההצעה אושרה בוועדה פה אחד ואין לה הסתייגויות, אך הוגשו לגביה בקשות רשות דיבור.

עינב קאבלה: אני מבקשת מהכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה והשלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

עינב קאבלה: לסיום, אני מאחלת לכל אזרחי ישראל שנה טובה ובריאה וגמר חתימה טובה.

עינב קאבלה: תודה.

יריב לוין: תודה רבה ליושבת-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה חברת הכנסת עינב קאבלה.

יריב לוין: כאמור, להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות אבל כן הוגשו בקשות רשות דיבור.

יריב לוין: הראשונה שבהן היא של חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

יריב לוין: בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, בטרם נצביע על ההצעה, אני באתי להודות לכל מי שעזר לי בקידום של הצעת החוק הזאת.

מיכאל מלכיאלי: הצעת החוק הזאת נולדה על ידי פנייה של גופים, בעיקר של בעלי מוגבלויות, והיא הורחבה גם לציבור שלא חשוף לאינטרנט כל כך.

מיכאל מלכיאלי: הקורונה הציפה לנו בעיה מאוד גדולה: הגישה שלהם למשרדי ממשלה ולרשויות מקומיות הייתה לוקה בחסר, ואנשים הפסידו את מה שהיה מגיע להם בגלל שלא הייתה להם יכולת לגשת לאינטרנט ולמייל, והפקס בעצם הוא כלי התקשורת הכמעט-יחיד שעוד נותר אצלם.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להודות לשר המשפטים, שתמך בהצעת החוק הזאת יחד עם השר דודי אמסלם.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה מאוד מאוד להודות ליושבת-ראש הוועדה עינב קאבלה על שעות רבות של דיונים.

מיכאל מלכיאלי: אני העברתי כבר כמה הצעות חוק – בצורה מקצועית, יעילה, עם הרבה שעות וויכוחים ודיונים, הפסקות באמצע ושוב חידוש דיונים, אבל בסוף יצא מוצר מוגמר, מוסכם.

מיכאל מלכיאלי: באמת מגיע לך הרבה הרבה שאפו.

מיכאל מלכיאלי: עשית עבודה מקצועית ויסודית; למנהלת הוועדה איילת, ליועצת המשפטית נירה, שבאמת הייתה מסורה מאוד מאוד להצעת החוק, ואילולא החריצות לא היינו מגיעים להצביע עכשיו.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להודות לחברי חבר הכנסת אבוטבול, שהיה שותף מהכתיבה של החוק ועד ההצבעה, עד הסוף, בכל הדיונים – תודה רבה, יישר כוח גדול – ולסגן השר הרב איציק כהן, על עזרתו בהצעת החוק הזאת, ולעוזרי עו"ד עקיבא חופי, שעזר בניסוח ועשה הרבה שעות יחד עם הצוות של הוועדה.

מיכאל מלכיאלי: אני קורא כמובן לחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק הזאת.

מיכאל מלכיאלי: אני אסיים בברכת שנה טובה וחתימה טובה, אדוני היושב-ראש וחבריי חברי הכנסת.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה.

משה אבוטבול: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד השרים, סגן שר האוצר, בלי ספק זה יום בשורה להרבה הרבה מאוד אנשים שנתקעו מאחור עם כל הנושא של הדיגיטל והפריצה הטכנולוגית המתקדמת.

משה אבוטבול: זה דבר מבורך כשלעצמו, אבל כמובן ישנם ציבורים מסוימים שלא בדיוק מתחברים לנושא הזה, חלקם מבחינה אידיאולוגית, אם זה המגזר החרדי, או כאלה שעדיין לא מחוברים לזה, קשישים או ציבור העולים החדשים שהגיעו מכל מיני מקומות.

משה אבוטבול: אני חושב שהחוק הזה עושה סוג של צדק ומאפשר להנגיש להם את אותם שירותים שהממשלה, המדינה, נותנת במשרדי הממשלה, ברשויות.

משה אבוטבול: זה ייתן להם כתף כדי שיוכלו להעביר גם דרך הפקס את הבקשות שלהם או כל מיני דברים אחרים.

משה אבוטבול: אז אני רוצה קודם כול לברך על החוק שיזם ידידי היקר הרב מיכאל מלכיאלי, יושב-ראש הסיעה שלנו, סיעת ש"ס, וכמובן, להודות למנהלת הוועדה איילת, וכמובן ליושבת-ראש הוועדה עינב, שבאמת טרחה מאוד בנושא של החוק הזה, ולהודות גם ליועצת המשפטית נירה ולעו"ד חופי עקיבא, שעשה עבודה נהדרת בנושא הזה.

משה אבוטבול: כמובן, אני רוצה כמו תמיד לבוא ולהגיד – כולם רגילים לראות את הח"כים החרדים, אולי, יש איזו תפיסת עולם שהם מתעסקים רק בנושאים של קודש, רק בענייני כוללים וישיבות ותלמודי תורה, אז לחדש לכם שחברי הכנסת בכלל, ושל תנועת ש"ס בפרט, הם ח"כים חברתיים שמעניין אותם כל נושא שקשור לעולם החברתי – לקדם אותו ולעזור לו, ועל כך תפארתנו.

משה אבוטבול: זאת בעצם הדרך שבה יושב-ראש התנועה שלנו השר הרב אריה דרעי מבקש מאיתנו – להתמקד בהצעות חוק חברתיות, ובכך להביא עזרה וסיוע לכלל הציבור בארץ ישראל.

משה אבוטבול: תודה רבה לכולם.

משה אבוטבול: בהצלחה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת אביגדור ליברמן – איננו; חבר הכנסת עודד פורר – איננו; חבר הכנסת יבגני סובה – איננו; חבר הכנסת אלי אבידר – איננו; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – איננה; חבר הכנסת חמד עמאר – איננו; חבר הכנסת אלכס קושניר – אף הוא איננו.

יריב לוין: לפיכך, אנחנו יכולים לעבור להצבעה בקריאה השנייה על הצעת חוק פנייה לגופים ציבוריים באמצעי קשר דיגיטליים (תיקון), התשפ"א–2020.

יריב לוין: בקריאה השנייה, על פי נוסח הוועדה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 1 בעד סעיפים 1–2 – 6 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1 –2 נתקבלו.

יריב לוין: אני מוסיף בעד את סגן השר יצחק כהן, את חבר הכנסת בוסו, את חבר הכנסת מלכיאלי, חבר הכנסת אבוטבול, חבר הכנסת אייכלר, חברת הכנסת קאבלה, חבר הכנסת אשר, חברת הכנסת חיימוביץ' וחבר הכנסת קוז'ינוב.

יריב לוין: לא שכחתי אף אחד, נכון?

יריב לוין: ראיתי את כולם – ואת חבר הכנסת הלוי.

יריב לוין: אם כך, 16 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: הצעת החוק התקבלה בקריאה השנייה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השלישית.

יריב לוין: הצבעה מס' 2 בעד החוק – 6 נגד – אין נמנעים – אין חוק פנייה לגופים ציבוריים באמצעי קשר דיגיטליים (תיקון), התשפ"א–2020, נתקבל.

יריב לוין: אני שוב מוסיף את חבר הכנסת קוז'ינוב, חברת הכנסת חיימוביץ', סגן השר כהן, חבר הכנסת בוסו, חבר הכנסת מלכיאלי, חבר הכנסת אבוטבול, חבר הכנסת אייכלר, חברת הכנסת קאבלה וחבר הכנסת אשר, נכון?

יריב לוין: חבר הכנסת הלוי, אני מניח, הצביע ממקומו, אם הוא נמצא כאן.

יריב לוין: אם כך, 15 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שהצעת חוק פנייה לגופים ציבוריים באמצעי קשר דיגיטליים (תיקון), התשפ"א–2020, התקבלה בקריאה השלישית, ונכנסה לספר החוקים.

יריב לוין: ברכות ליוזמים, ברכות לכל העושים במלאכה.

יריב לוין: בשעה טובה.

יריב לוין: אני עובר להודעה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, הינני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת, הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 218) (שינוי המונח נכה), התשפ"א–2020, של חברי הכנסת יעקב אשר ומשה גפני.

יריב לוין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/853).

יריב לוין: ]

יריב לוין: אנחנו עוברים מייד לדיון בהצעת חוק לקריאה הראשונה.

יריב לוין: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

יריב לוין: אני מזכיר שברגע שיגיעו התקועים בפקקים אנחנו נוכל לעבור חזרה לשאילתות הדחופות.

אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, כבוד השרים, גם אתמול עליתי במסגרת תפקידי כיושב-ראש ועדת חוקה.

קצת מפריע לי שם – – –

יריב לוין: בבקשה, אנא.

יריב לוין: לא טוב פעמיים – גם כי מדברים וגם כי מתגודדים.

יריב לוין: שני הדברים לא רצויים.

יריב לוין: חבר הכנסת קוז'ינוב, חבר הכנסת קוז'ינוב, אנא.

יריב לוין: תודה.

זה קצת מפריע.

אז אמרתי אתמול, אדוני היושב-ראש, כשהעלינו הצעת חוק לגבי הנושא של ההוצאה לפועל, שבימים האלה של בין כסה לעשור, בתחילת שנה חדשה, זה הזמן לעשות דברים טובים.

אז בהמשך להצעת החוק המצוינת של חברי חבר הכנסת הרב מלכיאלי, אני מנסה להמשיך את האווירה הזאת, ובתחום המעשים הטובים להביא גם את הצעת החוק החשובה הזאת – הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 218) (שינוי המונח נכה), שיזמתי יחד עם חברי חבר הכנסת הרב גפני, שאני שמח כמו כולנו שחזר היום לפקוד את משכן הכנסת וימשיך הלאה בפעילותו הרבה למען עם ישראל.

מהותו של החוק הוא בעצם שינוי המילה והמונח "נכה", שהפך להיות עם השנים שם לא מחמיא בכלל, בלשון המעטה, ואף שם גנאי, לכן החשיבות הגדולה.

למרות שזאת הצעת חוק שהיא בעצם דקלרטיבית, לא תקציבית ולא משהו ארגוני, היא בהחלט דבר חשוב מאוד.

הייתי רוצה להקריא לכם כמה מילים שכתב ידיד שלי, ידיד של הרבה אנשים כאן בבניין, ידידי אורן הלמן, שהוא אב לבת מיוחדת.

הוא כתב ואני אביא כמה ציטטות: הצעת החוק הזאת היא מהחשובות שאנחנו מכירים.

למה?

כי היא מתקנת עוול.

היא נלחמת באפליה כלפי אנשים עם מוגבלות.

כהורים לילדה עם צרכים מיוחדים זה ממלא אותנו תקווה.

עכשיו תראו, כותב אורן, השימוש במונח מפריע לנו לא סתם כטרמינולוגיה; זאת מהות.

ישראל היא המדינה היחידה מבין המדינות המערביות הנאורות שמשתמשים בה עדיין במונח הסטיגמטי, המתויג הזה.

"נכה" מגדיר אדם על פי נכותו בתיוג בצורה שונה, בצורה שלילית וסטיגמטית.

אנחנו לא מכירים נכים, אני מכיר אנשים – אנשים טובים, אנשים מושלמים עם מוגבלות או אנשים עם צרכים מיוחדים.

מעציב אותנו שיש גורמים שממשיכים להנציח את הסטיגמות באמצעות שימוש במונח הזה.

זאת לא סתם מילה שמשתמשים בה.

למילים יש כוח – הן משנות מציאות, הן קובעות תפיסת עולם, את היחס שלנו לאנשים עם מוגבלות.

המילים והמונחים מקבלים סטיגמות ודעות קדומות.

המילים מנמיכות את הציבור החשוב והעוצמתי הזה.

המונח "נכה" מציג את אנשים כחלשים, והם לא.

אני שמח שנפלה בחלקי ובחלקו של חברי חבר הכנסת הרב גפני הזכות הזאת לעשות את השינוי הזה.

היה אתמול דיון בוועדה לאישור לקריאה ראשונה.

אני אקריא מדברי ההסבר שנמצאים גם כאן: "הצעת החוק מתקנת אך ורק את המונח הלשוני, ואין בהחלפת המונח כדי לשנות הסדרים מהותיים שנוגעים לאותם אנשים ואת הזכויות שהחוק מקנה להם" – כמובן.

"כמו כן, השימוש במונח 'אדם עם מוגבלות' אינו משנה מהותית את ההסדרים השונים שיש בחוק הביטוח הלאומי ובחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות – – – והמונח 'אדם עם מוגבלות' בכל אחד מהחוקים האמורים הוא בעל משמעות שונה ומקנה זכויות שונות.

השאיפה היא ששינוי המונח 'נכה' בחוק הביטוח הלאומי יוביל גם לשינוי השיח היום-יומי השגור, וכך השיח כלפי אותם אנשים יהיה מכבד יותר ופוגעני פחות".

בהכנת הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית סיכמנו שאנחנו נקיים דיון בוועדת הרווחה ונבדוק את ההשלכות של הדברים האלה, שחלילה לא יקרה מצב שאם נתקן את הדקלרציה זה עלול לפגוע במהות, ולכן אנחנו נעבור על זה בצורה הטובה ביותר שיש.

אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת הרווחה והבריאות חבר הכנסת חיים כץ, שכולנו יודעים על הלב הרחב שלו ועל הרגישות הגדולה שלו.

כלפי חוץ הוא נראה, מה שנקרא, קשוח למדי, אבל מי שמכיר את הרגישות שלו ואת ההתחברות שלו לדברים כאלה – אני מודה לו על העברת החוק ואני מודה לו גם על הדיונים שיהיו.

בעזרת השם נגיע ונוציא תחת ידינו חוק טוב, שישמש גאווה לנו, כי בסופו של דבר כולנו בני אדם.

גם אדם שיש לו מוגבלות מסוימת הוא עדיין אדם, ולא רק שהוא עדיין אדם אלא הוא יכול להיות הרבה יותר טוב ולהצליח הרבה יותר בחיים, לא פחות מכל אחד אחר, רק אנחנו צריכים להפנים את זה אצלנו.

אני רוצה להודות גם למנכ"ל הביטוח הלאומי מר מאיר שפיגלר, שנרתם לעניין הזה.

אגב, כאנקדוטה, אני רוצה לומר לכם ולך, אדוני היושב-ראש, שאמר לי מאיר שפיגלר שעל הדרך הוא רוצה להכניס כבר עוד שינוי בשנייה והשלישית.

יש החלפה של עוד מונח בביטוח הלאומי.

יש מצב, לא עלינו ולא על אף אחד מאיתנו, שאם חלילה בן זוג או בת זוג של מישהו נפטרו, אז הביטוח הלאומי שולח לו מכתב.

לפעמים זה מגיע גם בשבעה או בתוך השלושים, כשאדם נמצא ביגון, והכותרת של המכתב היא "מענק פטירה".

"מענק" ו"פטירה" זה לא הולך בדיוק ביחד, זה תרתי דסתרי, לכן, שוב, זאת דקלרציה, אבל אין לי ספק שהרבה אנשים שחוו שכול וקיבלו כזה מכתב אמרו: רגע, מישהו פה לא רגיש.

כמובן שאף אחד לא עשה את זה בכוונה, ודרך התיקון הטוב והמיטיב שאנחנו נעשה נתקן גם את המונח הזה.

אני מודה לכם.

אני מצפה, כמובן, לתמיכת חברי הכנסת.

תודה רבה וגמר חתימה טובה לכולם.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב אשר.

יריב לוין: אני עובר לרשימת הדוברים.

יריב לוין: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – איננה; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – איננו; חבר הכנסת מתן כהנא – לא נמצא; חבר הכנסת אליהו חסיד – לא נמצא; חבר הכנסת אלי אבידר – לא נמצא; חבר הכנסת ווליד טאהא – מוותר; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – לא נמצא; חברת הכנסת אורלי פרומן – לא נמצאת; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – לא נמצאת; חברת הכנסת היבה יזבק – לא נמצאת; חברת הכנסת תמר זנדברג – לא נמצאת; חבר הכנסת סעיד אלחרומי – מוותר; חבר הכנסת עופר כסיף – גם הוא לא נמצא.

יריב לוין: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

יריב לוין: את מבקשת לדבר, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן?

יריב לוין: אני אאפשר לך.

עאידה תומא סלימאן: כן.

משה ארבל: בתנאי שהיא לא מדברת נגד ראש הממשלה.

יריב לוין: אני לא מצנזר אף אחד.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מאוד מברך על החוק של חבר הכנסת הרב יעקב אשר והרב משה גפני.

ישראל אייכלר: בזמנים שהייתם פונים אלינו הייתי חותם תמיד על החוקים האלה, ואז גם הייתי זוכה לחתום על זה כדי לכבד את האנשים, לא לקרוא להם נכים.

ישראל אייכלר: יש גם מסר חיובי בעניין הזה של אנשים עם מוגבלויות.

ישראל אייכלר: למה?

ישראל אייכלר: כי זה מלמד כל אדם: אל תחשוב שאנשים עם מוגבלויות הם נכים.

ישראל אייכלר: כל אדם הוא מוגבל.

ישראל אייכלר: אדם שחושב שאני ואפסי עוד, אדם שחושב שהאני זה מרכז החיים, אדם שהכניס תרבות רעה שהגיעה מארצות המערב שכל העולם לא נברא אלא כדי לשרת את תענוגותיי ואת מאוויי ואת הכסף ואת הכסף ואת הכסף שלי – זה אנטי-תזה ליהדות.

ישראל אייכלר: מצד שני, גם במזרח, שאמרו שכולם חייבים לקולקטיב, שהכול שייך למדינה וכולם צריכים לתת את המקסימום ולקבל את המינימום, כל השיטות הקומוניסטיות והסוציאליסטיות שרצו לעקור את הרכושנות ואת הרצונות העצמאיים של האדם, גם הן כשלו בגדול, כי את טבע האדם אי-אפשר לשנות.

ישראל אייכלר: לעומת זאת, לטפח את הרק אני ורק את עצמי, ואל תקרא לי עם או דברים כאלה, גם אלה דברים שאינם על פי תורה.

ישראל אייכלר: על פי התורה, אדם צריך לבוא – בפרט בימים הנוראים, בראש השנה ויום הכיפורים – לדעת שיש ה' בשמיים שברא אותו, יש ה' שבשמיים שבמונחים מודרניים נקרא לזה: מחזיק אותו בשלט רחוק על כל פעימה ופעימה, על כל נשימה ונשימה – תהלל י-ה.

ישראל אייכלר: הוא יודע שהוא מוגבל, הוא צריך לאכול, הוא צריך שהקדוש ברוך הוא ימציא לו פרנסה.

ישראל אייכלר: הוא יכול לעשות עסקים מכאן ועד הודעה חדשה ולהיכשל; הוא יכול לעשות מעט עסקים ולהצליח.

ישראל אייכלר: איך אמרה אימא יהודייה פעם לבת שלה כשהובילה אותה לחופה?

ישראל אייכלר: היא אמרה לה: בתי היקרה, אני יכולה לתת לך הכול – נדוניה ורצון, ואהבה ושמחה, וחתונה ושמלת כלה – הכול אני יכולה לתת לך, רק דבר אחד אני לא יכולה לתת לך: קצת מזל.

ישראל אייכלר: את זה רק הקדוש ברוך הוא יכול לתת לך.

ישראל אייכלר: שיהיו לך חיים טובים ושיהיה לך מזל, זה רק הקדוש ברוך הוא והתפילה יכולים לתת לך.

ישראל אייכלר: זה דבר חשוב מאוד, שנותנים לאדם את התחושה: אתה אדם עם מוגבלות.

ישראל אייכלר: כל אדם יש לו מוגבלות.

ישראל אייכלר: יש אנשים שמתקשים יותר בגלל מוגבלויות נוספות, לכן אנחנו, החברה, חייבים לסייע להם; לא הכול בשבילי, אלא גם לעזור לשני.

ישראל אייכלר: והפסוק הכי מתאים לזה: "איש את רעהו יַעְזֹרוּ ולאחיו יאמר חזק".

ישראל אייכלר: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת יאיר גולן – איננו.

יריב לוין: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה.

יריב לוין: חברת הכנסת שקד, מייד אחרי החוק הזה אנחנו נעבור לשאילתה שלך.

יריב לוין: אנחנו קוראים לסגן השר כהן ונוכל לחזור לשאילתות.

יריב לוין: בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, האמת, יש מעט חוקים, לצערי הרב, בתקופה האחרונה שמחויבת הסכמה באמת מלאה בבית הזה סביבם.

עאידה תומא סלימאן: אחד מהחוקים האלה הוא החוק הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהחוק הוא לא רק עניין של סמנטיקה, אלא עניין של תרגום להבנה עמוקה יותר על מהות האדם – או האישה – וההבנה שלהיות עם מגבלה מסוימת זה לא אומר שהבן אדם הוא פחות או שצריך לכנות אותו "נכה".

עאידה תומא סלימאן: אני מכירה הרבה אנשים עם מוגבלויות שהם הרבה יותר חזקים וחכמים ומצליחים מהרבה אנשים שנראים כאילו הם מושלמים ובלי שום בעיה.

עאידה תומא סלימאן: אבל לצערי הרב, אני חושבת שאנחנו – – –

יריב לוין: אי-אפשר לשמוע את חברת הכנסת תומא סלימאן, אנא.

יריב לוין: בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאנחנו לא מתרגמים את ההבנה הזאת רק דרך שינוי המושג, אלא אמורים לתרגם את זה דרך הבנה שיש גם צרכים מיוחדים.

עאידה תומא סלימאן: אני הייתי רוצה לראות איך הממשלה מקדמת את תשלום הפעימות שהיו בהסכם עם האנשים עם מוגבלויות ולהעלות את הסכומים שבהם המדינה תומכת ואת הקצבאות שלהם, כדי שיתקדמו יותר ויהיה באפשרותם באמת לעבור את החיים בצורה יותר ברורה.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, אנחנו לא רואים הצעות כאלה, גם בדיונים עכשיו שמתקיימים והתקיימו מהבוקר בוועדת הכספים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו עכשיו בהפסקה מוועדת הכספים, וכנראה נתכנס אחר כך, כי הממשלה הגישה לנו תוכנית כלכלית שכמעט אי-אפשר להבין ממנה כלום.

עאידה תומא סלימאן: יש הרגשה שנוח לממשלה להתנהל בלי תקציב מאושר, כי אז אפשר להכניס גם את ההסכמים הקואליציוניים לתוך ה-11 מיליארד, שהיו אמורים להיות כולם מוקדשים לטפל בכישלון הכי גדול של הממשלה הזאת – לטפל בעניין הקורונה ומשבר הקורונה.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, אנחנו עדיין לא יודעים איך ישתמשו ב-6 מיליארד.

עאידה תומא סלימאן: במיליארד אחד ישתמשו להסכמים קואליציוניים, ובתוך סדר-היום של מה שנשאר מהכסף הזה, כ-4 מיליארד, אנחנו מנסים להבין איך תהיה החלוקה.

עאידה תומא סלימאן: עדיין לא ברור, כי בעצם בונים על זה שאין תקציב מאושר, אפשר לנייד כסף.

עאידה תומא סלימאן: כשאומרים להם אבטלה לצעירים בגילים שבין 18 ל-20, לפחות בתקופת משבר הקורונה – אין כסף; כשאומרים מחשב לכל ילד – לפעמים אין כסף; חוג לכל ילד – אין כסף.

עאידה תומא סלימאן: אבל להסכמים קואליציוניים פוליטיים יש כסף, למעון חליפי לראש הממשלה החליפי יש כסף, ולכל מיני דברים אחרים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מנסים להגיד בצורה הכי ברורה: לא רוצים לאשר תקציב – לפחות את הכסף שאושר בכנסת, כדי שהוא יעבור לטיפול בקורונה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו רוצים להיות בטוחים שהוא אכן מועבר לטיפול בקורונה ובאנשים הנפגעים מהמשבר הזה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת יאיר גולן – נמצא.

יריב לוין: בבקשה – אחרון הדוברים, ולאחר מכן נעבור להצבעה.

קריאה: – – –

יריב לוין: לא, לא.

יריב לוין: אני אאפשר למי שנמצא כאן להצביע מכאן.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני אדבר בטון רגוע, אבל באמת באמת אפשר להתפוצץ מזעם.

יאיר גולן: הטלנו עכשיו הגבלות נוראיות על אזרחי ישראל, ואני שואל את עצמי: למה?

יאיר גולן: מה נעשה בעוד שלושה שבועות, כשייגמרו החגים?

יאיר גולן: מה יהיה אז?

יאיר גולן: נניח שהתחלואה לא תרד – מה עושים?

יאיר גולן: הורסים את המדינה?

יאיר גולן: משתקים את הכול?

יאיר גולן: עברתי הבוקר שוב על רשימת הערים והיישובים בישראל.

יאיר גולן: ברוב גוש דן, בכסייפה, ברהט, בבנימינה, גבעת עדה, קצרין ובעוד הרבה יישובים אחרים אחוז התחלואה הוא מתחת ל-0.3%.

יאיר גולן: למה להשבית שם את החיים?

יאיר גולן: למה להשבית שם את מערכת החינוך?

יאיר גולן: למה להשאיר עשרות אלפי – מאות אלפי הורים בבית כי אין להם מענה לילדים?

יאיר גולן: ישבתי הבוקר בוועדת החינוך.

יאיר גולן: נותנים פתרונות לגיל הרך בלמידה מרחוק.

יאיר גולן: למישהו עם אפס ניסיון חינוכי יש ספק שזה לא עובד?

יאיר גולן: מה, ילד בגן ילמד מרחוק?

יאיר גולן: ילד בכיתה א' או ב' ילמד מרחוק?

יאיר גולן: מה זו השטות הזאת?

יאיר גולן: זה פתרון פיקטיבי.

יאיר גולן: מה הבעיה להכריז מחר בבוקר שבאחריות הרשויות לפחות לספק גני ילדים לעובדי הרשות ולעובדי בתי חולים, כדי שכל הצוות הרפואי יוכל ללכת לעבודה כמו שצריך?

יאיר גולן: מה הבעיה?

יאיר גולן: עשינו את זה.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, אני עשיתי את זה כאלוף פיקוד העורף במבצע עופרת יצוקה.

יאיר גולן: נתנו פתרונות אמיתיים, בשטח, לצרכים.

יאיר גולן: למה זה לא קורה?

יאיר גולן: אני אסביר למה זה לא קורה.

יאיר גולן: כי כשבעידוד ראש הממשלה, במקום בפתרון המצב עוסקים בבעיות מדומיינות כמו ההפגנות בבלפור – שאין שום הוכחה בעולם שהן תורמות משהו לתחלואה – אז לא מתעסקים בעיקר: לא מתעסקים בהפעלת הרשויות, לא מתעסקים בעידוד היוזמה למטה, לא שואלים את ראשי הרשויות.

יאיר גולן: למשל, יושב פה משה אבוטבול, שהיה ראש רשות: איך אתה פותר את הבעיות אצלך בעיר?

משה אבוטבול: כשהיית – – – איפה אתה?

משה אבוטבול: נעלמת.

יאיר גולן: מה הבעיה?

יאיר גולן: למה לא עושים את זה?

יאיר גולן: אני תובע מממשלת ישראל להפסיק לעסוק בפוליטיקה זולה ובביטחונו האישי של ראש הממשלה – ביטחונו הפוליטי, כמובן – ולהתחיל לעסוק במתן מענה לאזרחי ישראל, כי המגפה הזאת תישאר איתנו עוד חודשים, אולי שנים, וצריך לעבור לשגרת חירום שמאפשרת את רציפות הייצור, רציפות השירותים החברתיים, רציפות המשק, באופן שמדינת ישראל תמשיך לחיות ולא תקרוס תחת כובד משקלה הפוליטי.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים מכאן להצבעה בקריאה הראשונה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 218) (שינוי המונח נכה), התשפ"א–2020, של חברי הכנסת יעקב אשר ומשה גפני.

יריב לוין: הצבעה בקריאה הראשונה, בבקשה.

יריב לוין: אני אוסיף את מי שמקומו למעלה ונמצא כאן באולם.

יריב לוין: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 218) (שינוי המונח נכה), התשפ"א–2020, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יריב לוין: מי מבקש להצביע?

יריב לוין: רק שירים את היד, כדי שאוכל להוסיף.

יריב לוין: יש לנו ככה: חבר הכנסת אבוטבול, חברת הכנסת חיימוביץ', חברת הכנסת קאבלה, חבר הכנסת אייכלר, חבר הכנסת מלכיאלי, חבר הכנסת אשר, חבר הכנסת בוסו, חבר הכנסת סעדי, חבר הכנסת גולן – אני מוסיף אותך – וחבר הכנסת קוז'ינוב.

יריב לוין: מישהו נוסף?

קריאה: – – –

יריב לוין: זה לא פעל אצלכם?

יריב לוין: בסדר, אין בעיה.

יריב לוין: חבר הכנסת להב הרצנו, אני מוסיף אותך.

יריב לוין: חבר הכנסת טופורובסקי, אתה הצבעת?

יריב לוין: אז אני מניח שמוסיפים את כולם בעד, אלא אם כן מישהו רוצה משהו אחר – רק שיאמר.

יריב לוין: אם כן, יש לנו בסך הכול 20 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שהצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 218) (שינוי המונח נכה), התשפ"א–2020, התקבלה בקריאה הראשונה, ותחזור לדיון לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לשם הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: אנחנו חוזרים, חברות וחברי הכנסת, לשאילתות הדחופות.

יריב לוין: אני מזמין את סגן השר יצחק כהן להשיב על שאילתה דחופה מס' 76, של חברת הכנסת איילת שקד, בנושא: עיקול נכסי טרוריסטים.

יריב לוין: בבקשה, אדוני סגן השר, וחברת הכנסת שקד יכולה לגשת למיקרופון.

יריב לוין: רק שנייה.

יריב לוין: רק לפתוח את המיקרופון לחברת הכנסת שקד, ונאפשר לסגן השר.

יריב לוין: בבקשה.

איילת שקד: אני אסביר לחברי הכנסת, שיבינו על מה אני מדברת.

יצחק כהן: מילה על הפקקים.

יצחק כהן: זה היה מעניין, מה שאמרת קודם.

איילת שקד: להגיד על הפקקים?

יצחק כהן: מילה, מילה.

איילת שקד: אני אשמח.

איילת שקד: אני חוזרת עכשיו משעה וחצי פקק בכביש 1, גם אני וגם חברי הכנסת והשרים האחרים.

איילת שקד: ראיתי את גלנט חולף על פניי.

איילת שקד: עומדת שם משטרה, עושה מחסום, עוצרת רכב-רכב, שואלת אותם: לאן אתם נוסעים?

איילת שקד: לירושלים – וממשיכים לנסוע.

איילת שקד: אני שואלת את השוטר: מי אמר לך לעמוד פה?

איילת שקד: הוא אמר לי: מנהל האגף.

איילת שקד: תבינו מה זה טמטום.

איילת שקד: עוצרים את המדינה – כל האנשים שבדרך לירושלים – לשעתיים, כשהמגזר הפרטי אמור לעבוד, חצי מהמגזר הציבורי אמור לעבוד.

איילת שקד: למה לעזאזל לא עושים את זה בערב?

איילת שקד: בשביל מה לאכוף דבר כזה באמצע היום, כשכולם נוסעים לעבודה?

איילת שקד: סתם כולם – – –

קריאה: – – –

איילת שקד: מגה-ישראבלוף.

איילת שקד: לא, זה בסדר.

איילת שקד: דרך אגב, אני בעד ההחלטה שהמגזר הפרטי יעבוד, אבל אל תחסמו את כביש 1 באמצע היום.

יריב לוין: חברת הכנסת שקד, אני מציע שתעדכני בעניין הזה את סגן השר לביטחון הפנים או את השר לביטחון הפנים.

איילת שקד: גם הוא תקוע בפקק, גם סגן השר לביטחון הפנים תקוע בפקק.

איילת שקד: אני התקשרתי לשר לביטחון הפנים, הוא לא ענה.

איילת שקד: עכשיו, אני שואלת את השוטר: מה אתה עושה פה?

איילת שקד: הוא אומר לי: זה בגלל הקורונה.

איילת שקד: אני אומרת לו: אבל איך זה מועיל לקורונה?

איילת שקד: טוב, מסכן השוטר, זאת לא אשמתו.

יריב לוין: טוב, מי שעומד הוא באמת לא הגורם האחראי.

יריב לוין: הינה, הגיע סגן השר לביטחון הפנים.

איילת שקד: אולי הוא יענה לי על זה.

יריב לוין: אולי כדאי שתחזרי על הדברים, שישמע אותם.

יריב לוין: חשוב שידע.

איילת שקד: סגן השר, אתה עמדת איתי בפקק בכביש 1?

דסטה גדי יברקן: כן.

איילת שקד: אוקיי.

איילת שקד: תסביר לי למה, למען השם, המשטרה חוסמת את כביש 1 בזמן העבודה, כשכל המגזר הפרטי אמור לעבוד וחלק נכבד מהמגזר הציבורי.

איילת שקד: אם אתם רוצים לאכוף את הגבלות הקורונה תלכו לעסקים, תיכנסו למקומות עבודה, תראו שכולם יושבים במקום העבודה עם מסכות, או שתעשו מחסומים ב-22:00-21:00, כי ב-22:00 אף אחד לא אמור לנסוע, אבל למה לעכב את כולם כשהולכים לעבודה?

יצחק כהן: לא, אבל מה התכלית של המחסום?

יריב לוין: טוב, המסר עבר.

יצחק כהן: אין תכלית.

איילת שקד: אין תכלית.

יריב לוין: חברת הכנסת שקד, אנא, תקריאי את השאילתה כפי שהיא כתובה.

איילת שקד: כפי שהיא כתובה?

איילת שקד: בסדר.

יריב לוין: כן, זה התקנון.

יריב לוין: כן.

איילת שקד: אבל אם לא יבינו אז אחר כך אני אסביר.

יריב לוין: מאה אחוז.

איילת שקד: רשות האכיפה והגבייה פנתה למשרד האוצר, המהווה צד ד' בעניין גביית פיצויים לנפגעי טרור ובני משפחותיהם.

איילת שקד: משרד האוצר בוחר להתעלם מדרישות העיקול החוקיות של הנכסים הנמצאים בידיו, השייכים לרשות הפלסטינית.

איילת שקד: נכסים אלה מועברים למחבלים במקום לנפגעים.

איילת שקד: מדוע אינכם נענים לפניות הרשות לאכיפה וגבייה לעקל את הנכסים?

איילת שקד: ואל תגידו לי שזה המל"ל, כי זה משרד האוצר.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: חברת הכנסת איילת שקד, המשרד לא מתעלם.

יצחק כהן: משרד האוצר פועל בתחום זה באופן עקיב ורציף.

יצחק כהן: כך, רק בחודשים האחרונים הועברו כ-35 מיליון שקלים להוצאה לפועל מכספי הרשות הפלסטינית לטובת מי שנפגע מפעילותה לפי פסקי דין שניתנו בעניין.

יצחק כהן: סוגיה ספציפית זו מעלה סוגיות משפטיות משמעותיות הנמצאות בדיונים אצל הגורמים המשפטיים הרלוונטיים במדינה.

יצחק כהן: את היית שם שרה.

יצחק כהן: חשוב לציין כי האמירה שלפיה הנכסים מועברים כמשכורות למחבלים במקום לנפגעים אינה נכונה ומטעה, והמדינה אינה מעבירה סכומי כסף שמוחזקים בידיה לגורמים שלא נקבעו לפי חוק או צו שיפוטי.

יריב לוין: שאלה נוספת לחברת הכנסת שקד, בבקשה.

איילת שקד: לא, רגע, סגן השר, תראה, זה הגיע אליי מהרשות לאכיפה וגבייה.

איילת שקד: היא רוצה לגבות את הכסף, היא רוצה לעקל חלק מכספי המיסים של הרשות הפלסטינית – שאתם מחזיקים – ולתת אותם לנפגעי הטרור, בגלל שהרשות מעבירה משכורות למחבלים.

איילת שקד: חוקית היא יכולה לעקל את הכסף.

איילת שקד: האם הבעיה היא בפקידות של משרד האוצר, שלא מאפשרת לעקל את הכסף, או שיש איזושהי בעיה בפקידות של משרד המשפטים או המל"ל?

איילת שקד: איפה עוצרים את זה?

איילת שקד: כי הרשות לאכיפה וגבייה, שנמצאת במשרד המשפטים, טוענת שהבעיה היא בפקידות של משרד האוצר.

יצחק כהן: ממש לא.

יצחק כהן: אמרתי לך שרק לאחרונה העברנו 35 מיליון שקלים להוצאה לפועל מכספי הרשות הפלסטינית לטובת מי שנפגע בפעילות לפי פסקי דין שניתנו בעניין.

יצחק כהן: את השאלות – כשרת המשפטים, איילת שקד, תשאלי בצלאח א-דין.

איילת שקד: אוקיי, כי הם טוענים שהבעיה במשרד האוצר ואתם טוענים שהבעיה – – –

יצחק כהן: אגב, הם יכלו לפנות אלינו.

יצחק כהן: הם יקבלו את התשובות המדויקות והטובות, ואפילו נקיים ישיבה משותפת ללבן את הסוגיה, אבל הבעיה לא באוצר.

איילת שקד: אז אתה טוען שזה נתקע במשרד המשפטים?

יצחק כהן: אם זה נתקע, כי אני לא רואה שזה נתקע.

איילת שקד: אבל זה נתקע, כי הרשות אומרת שזה נתקע.

יצחק כהן: לא באוצר.

יצחק כהן: ממש לא באוצר.

איילת שקד: טוב, תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: שאלה נוספת – לחבר הכנסת אנדרי קוז'ינוב, בבקשה.

יריב לוין: רק רגע, דקה, עד שיפתחו לך את המיקרופון.

אנדרי קוז'ינוב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אנדרי קוז'ינוב: אדוני סגן שר האוצר, רק לחדד, היו בעבר כמה פסקי דין שחייבו את הרשות הפלסטינית לשלם פיצויים לקורבנות טרור.

אנדרי קוז'ינוב: איך משרד האוצר פעל במקרה שלהם ביחס לכספי מיסים שהוא מחזיק לטובת הרשות הפלסטינית, כלומר, האם שולמו הפיצויים מאותם כספי מיסים ששמורים אצלכם?

יצחק כהן: שוב, משרד האוצר פועל על פי חוק ועל פי פסקי דין.

יצחק כהן: אם יש לך מקרה ספציפי, כן – לא דברים כלליים, אמרו ושמעו – מקרה ספציפי שאתה רוצה שנבדוק אותו, אני אשמח לבדוק לך אותו, אבל משרד האוצר עובד רק על פי דין ורק על פי פסקי דין.

אנדרי קוז'ינוב: כשיש פסק דין, אתם יכולים לקזז מהמיסים שנשמרים לטובת נפגעי טרור?

יצחק כהן: אנחנו פועלים על פי פסקי הדין.

יצחק כהן: הדברים ברורים לחלוטין.

יצחק כהן: אמרתי, רק לאחרונה העברנו 35 מיליון מפה לפה.

אנדרי קוז'ינוב: תודה רבה.

יצחק כהן: אבל אם יש לך איזה מקרה ספציפי שאתה רוצה שנבדוק, אני אשמח לבדוק אותו.

יריב לוין: תודה רבה לסגן שר האוצר יצחק כהן.

קריאה: – – –

יריב לוין: לא, אין הליך כזה.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן לשאילתה דחופה מס' 79, של חבר הכנסת ישראל אייכלר, בנושא: דריסת קדושת החג על ידי המשטרה.

יריב לוין: אני מזמין את סגן השר לביטחון הפנים גדי דסטה יברקן לעלות לדוכן להשיב.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת אייכלר.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, כבוד סגן השר לביטחון הפנים, במהלך תפילות ראש השנה הגיע מפקד משטרת חיפה אמיר גולדשטיין בליווי כלי תקשורת לחצר בית הכנסת סערט ויז'ניץ, למרות שמירת הנחיות הסגר במקום.

ישראל אייכלר: רצוני לשאול: 1.

ישראל אייכלר: מי נתן הוראה להופעה תקשורתית בחסות המשטרה?

ישראל אייכלר: 2.

ישראל אייכלר: מה נעשה כדי למנוע פגיעה בחופש הדת בעתיד?

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת אייכלר, במענה על שאלתך, בערב החג, 18 בספטמבר, הגיעו בשעות הערב שוטרי תחנת חיפה לשכונת ויז'ניץ בעיר, עם קבלת דיווח למוקד 100 בדבר התקהלות רבת-משתתפים ברחבה החיצונית הסמוכה לבית הכנסת באופן המנוגד להנחיות משרד הבריאות.

דסטה גדי יברקן: עם הגעת השוטרים למקום דרשו השוטרים מגורמי ההנהגה המקומית לפנות את ההתקהלות מהרחבה, ומאות אנשים פוזרו לבתיהם.

דסטה גדי יברקן: בשעות אחר הצוהריים למוחרת, במסגרת האכיפה היזומה והממוקדת, הגיעו למקום שוטרי התחנה בפיקודו של מפקד התחנה, כפי שציינת, והוא ביקש מראשי הקהילה לפזר את ההמון.

דסטה גדי יברקן: בנסיבות אלו כרזו השוטרים לבאי המקום לשוב לבתיהם ולנהוג בהתאם להנחיות, למען שלום הציבור ובריאותם של כולם.

דסטה גדי יברקן: לשאלתך, סיקור האירוע, שהתבצע על ידי גוף שידור עצמאי, היה, לדברי משטרת ישראל, שלא בתיאום עם דוברות המשטרה – בניגוד לטענתך, חבר הכנסת.

דסטה גדי יברקן: לדברי המשטרה, הסיקור האמור והעניין התקשורתי באירוע עלה בעקבות פרסום של תושבי חיפה בדבר התגודדות המתפללים שהתקיימה בערב החג סמוך לבית הכנסת, ולא מהמשטרה.

דסטה גדי יברקן: יחד עם זאת, כדי להסיר חשד שמא גורמים משטרתיים פונים לתקשורת בלי אישור מאת דוברות המשטרה – ובלי לייחס את העניין למקרה שלפנינו, כמובן – השר לביטחון הפנים, השר אוחנה, הנחה את המשטרה לחדד את הנהלים על מנת לוודא שגורמים משטרתיים לא יתנהלו מול כלי התקשורת שלא באמצעות דוברות המשטרה.

דסטה גדי יברקן: אשר לצילומי דוברות המשטרה מן האירוע, השר הנחה את המשטרה להפעיל שיקול דעת ולהפגין רגישות בכל הנוגע לצילום של דוברות המשטרה תוך כדי פעילות מבצעית במהלך קודשי ישראל, במיוחד בנסיבות של תפילה.

דסטה גדי יברקן: יודגש שגם לי וגם לשר, ובכלל לעם ישראל, תפילה היא דבר קדוש.

דסטה גדי יברקן: יודגש כי הקריאה למתפללים לשוב לביתם לאחר התפילה נועדה למנוע ההתגודדות, למען בריאותם, ואין בכך כדי לפגוע בחופש הדת.

דסטה גדי יברקן: תכלית האכיפה המשטרתית במהלך ימי החג ובכלל היא לשמור על שלום הציבור ובריאותו במסגרת המאמץ הלאומי לבלימת התפשטות נגיף הקורונה – שכידוע אינו מבדיל בין קודש לחול – כעניין של פיקוח נפש.

ישראל אייכלר: אני מודה לכבוד סגן השר.

ישראל אייכלר: שאלה שנייה, בבקשה, ברשות היושבת-ראש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

ישראל אייכלר: קודם כול, אני מברך על הודעת השר והודעתך – בסעיף 3, אם שמעתי נכון – שאתם תקפידו לחדד את ההנחיות שהתקשורת לא תעשה שימוש עם המשטרה והמשטרה לא עם התקשורת בלי הדוברות.

ישראל אייכלר: כי מה שהיה שם, לפי עדויות שקיבלתי – שבערב למוחרת, כשאף אחד לא היה שם, כולם היו בית הכנסת, הגיעו ניידות משטרה עם כלי תקשורת להצגה, ושם הופיע במסיבת עיתונאים מפקד המשטרה.

ישראל אייכלר: הם כותבים לי כך: אנו הרגשנו כמו יהודים בזמנים אפלים כשהמשטרה באה לפזר את היהודים מבתי הכנסת.

ישראל אייכלר: אני לא אצטט את כל המכתב, אבל העברתי את המכתב לכבוד השר.

ישראל אייכלר: אין לנו שום שאלה שתפקידה של משטרת ישראל הוא למנוע התקהלויות, לעשות את מלאכתה, אבל על זה אנחנו לא מדברים.

ישראל אייכלר: דובר פה על מצב שבו לא הייתה הפרה.

ישראל אייכלר: הם אפילו לא נכנסו לבית הכנסת לראות איך שזה מסודר – וזה היה מסודר.

ישראל אייכלר: הייתה בחצר בחוץ, בכיכר, לעיני כל הצופים מסביב, וכמובן לעיני התקשורת.

ישראל אייכלר: ויש לי חשש: יש היום תיק 4000, מה שנקרא, שנקרא שוחד תקשורתי.

ישראל אייכלר: יש מצב שקצינים רוצים לקבל תקשורת, וזה טבעי; תקשורת רוצה לקבל חומר, וזה טבעי.

ישראל אייכלר: אסור שזה יעשה על ביזיון כבודם של האנשים, ודאי שלא בשכונה חרדית בקדושת החג, לעשות הצגות תקשורתיות.

דסטה גדי יברקן: חבר הכנסת אייכלר, אני בוודאי שותף לדעתך בעניין הזה.

דסטה גדי יברקן: גם השר וגם אני ערים לעניין הזה, וגם, כפי שענינו לך, השר הנחה, כדי לוודא שדברים כאלה – זה לא אומר שזה קרה במקרה הזה, אבל בכלל, למען הסר ספק.

דסטה גדי יברקן: למשטרת ישראל יש מחלקת דוברות מצוינת, והיא זו שצריכה לנהל אירועים תקשורתיים שהמשטרה מוציאה כהודעות לתקשורת, בוודאי לא גופים פרטיים ותקשורתיים שהיו מעורבים באירוע כזה.

דסטה גדי יברקן: דבר נוסף – משהו שמאוד צרם לי במכתב שחבר הכנסת התייחס אליו וציטט ממנו, שזה מזכיר זמנים אפלים שהיהודים נלקחו על ידי משטרים חשוכים שאנחנו לא רוצים להיזכר בהם.

ישראל אייכלר: זאת התחושה שלהם, של תושבי שכונת רמת ויז'ניץ.

דסטה גדי יברקן: הרשה לי לחלוק על הדבר הזה.

דסטה גדי יברקן: אני חושב שזו זילות להשתמש בביטויים כאלה במדינת ישראל כנגד – אתה יודע, אנחנו עברנו.

דסטה גדי יברקן: אני אומר לך כמישהו שחזר מגלות בגיל שמונה: מדינת ישראל היא כל מה שיש לנו.

דסטה גדי יברקן: יש לנו יכולת להביע ביקורת, וצריך גם לבקר את המדינה.

דסטה גדי יברקן: בוודאי לא להשתמש בסממנים שאנחנו בזים להם.

דסטה גדי יברקן: כמעט כל שנה מתייחסים לעבר האפל – למה שהם ניסו לציין, לרמוז.

דסטה גדי יברקן: אני לא רוצה להשתמש בביטויים האלה.

דסטה גדי יברקן: אבל עדיין, אני מציע – יש ביקורת, ותאמין לי, טרם כניסתי לחיים הציבוריים בכנסת עמדתי עשרות ואולי אפילו מאות פעמים במחאות נגד משטרת ישראל, נגד המדיניות של המשטרה, של המדינה, כדי לתקן עוולות.

דסטה גדי יברקן: אבל אסור לנו ללכת לשוליים ולהביא ביטויים כאלה לבית המחוקקים של עם ישראל, ובטח לא להגיד שמשטרת ישראל מזכירה משטרים אפלים.

ישראל אייכלר: ואני מצפה, אדוני היושב-ראש, שמפקד המשטרה אמיר גולדשטיין ילך לקהילה שם ויפייס אותם ויגיע אתם להבנה שהוא לא התכוון לבזות אותם – אם הוא לא התכוון, ואני מניח, אם כבודו אומר, שהוא לא התכוון.

ישראל אייכלר: כי הם חיים שנים רבות בשקט ובשלווה בחיפה.

ישראל אייכלר: זו לא קהילה שיש לה סכסוך עם המשטרה.

ישראל אייכלר: אתה ציינת את זה שאתה יודע בדיוק מה המשטרה יכולה לעשות.

דסטה גדי יברקן: בוודאי.

ישראל אייכלר: ולכן אני אומר – –

דסטה גדי יברקן: אני מסכים.

ישראל אייכלר: – – אדרבה, בגלל שערב יום כיפור, אני מוכן יחד איתך ליזום מפגש בין תושבי השכונה לבין מפקדי המשטרה, שהוא יבוא אליהם, ויגיע, בעזרת ה', וביום כיפור נוכל להגיד: ונסלח לכל עדת בית ישראל.

דסטה גדי יברקן: אני מסכים איתך שהידברות זה הדבר הכי חשוב, ואני משוכנע שגם משטרה תעשה כך וגם מפקד התחנה.

דסטה גדי יברקן: אנחנו נוודא, לא רק במקרה הספציפי של השאילתה אלא בכל אזור במדינת ישראל, שכל אזרח שרוצה לבוא לדבר עם המפקד או עם התחנה – אני חושב שהתחנה, לפני שהיא נותנת שיטור, היא צריכה לתת קודם כול שירות.

דסטה גדי יברקן: בחלק מהמקרים מגיע השיטור לפני השירות, ואני רוצה שיגיע קודם השירות ואחר כך השיטור.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

ישראל אייכלר: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אדוני סגן השר, יש שאלה נוספת, לחבר הכנסת ינון אזולאי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

ינון אזולאי: ברשות גברתי היושבת-ראש, סגן השר, השר, שאלתי אליך, סגן השר: למחלימי קורונה יש אישור מיוחד שהם מקבלים, תעודה, מקופת חולים.

ינון אזולאי: אני, כמחלים קורונה – אתה מקבל אישור מקופת חולים.

דסטה גדי יברקן: אנחנו באותו מועדון VIP.

ינון אזולאי: אז אתה יודע בדיוק.

ינון אזולאי: אבל יכול להיות שאותי ואותך, אם יעצור שוטר, נראה לו תעודת חבר הכנסת, והוא ייתן לנו להמשיך הלאה.

ינון אזולאי: אבל יש אנשים שעוצרים אותם – והיה לא סיפור אחד כזה ולא שניים שעצרו את אדם והוא אמר להם: אני מחלים קורונה.

ינון אזולאי: מופיע להם במחשב שהוא מבודד, שהוא מאומת – קיבל קנס של 5,000 שקל.

ינון אזולאי: לא עזרו לו כל תחנוניו.

ינון אזולאי: הוא אמר לו: אני כבר יצאתי, אני לא אעשה את השטות הזאת.

ינון אזולאי: הוא אמר לו: קח את ה-5,000 שקל, לא כתוב לי.

ינון אזולאי: השאלה שלי היא כזאת: כשאדם נכנס לבידוד אז הוא מייד מופיע במחשב של המשטרה, ועוצרים אותו על זה.

ינון אזולאי: אבל כשאדם יוצא מבידוד, פתאום המחשבים של המשטרה לא מסונכרנים, ואחר כך צריכים לרוץ לבתי משפט או להתרוצץ על מנת לבטל את הדוח הזה.

ינון אזולאי: אני חושב שצריך להיות סנכרון מיידי כשהוא יוצא מבידוד, כמו שזה קורה כשהוא נכנס לבידוד.

דסטה גדי יברקן: אני חושב שזו תקלה, אם דבר כזה קורה, ואני מניח שזה קורה, כי אחרת חבר הכנסת לא היה מעלה את הנושא.

דסטה גדי יברקן: אני חושב שכל המערכות עכשיו עדיין, אתה יודע, בתהליכים של סנכרון כדי לעבוד אחת עם השנייה.

דסטה גדי יברקן: אדם שיצא מקורונה ורופא המשפחה אישר לו שהוא מחלים קורונה – זו תעודת הביטוח שלו לאחר כך, גם בהמשך.

דסטה גדי יברקן: אם הוא יקבל דוח וזה לא מופיע במסוף של המשטרה בשל תקלה טכנית כזאת או אחרת, עם זה הוא יגיע לכל נקודה שיצטרך וזה ישחרר אותו מדוח.

דסטה גדי יברקן: אני לא חושב שאנחנו רוצים לקחת כסף, חס וחלילה.

דסטה גדי יברקן: אני אסביר לך, המטרה באכיפה היא לא לגבות כסף מאזרחי מדינת ישראל, בטח ובטח לא בתקופה הזאת.

דסטה גדי יברקן: יחד עם זאת, אני חושב שזה חשוב שלמשרד הבריאות ולמשרד לביטחון פנים יהיה צוות משותף לעניין הזה.

דסטה גדי יברקן: אני אקח את זה לתשומת ליבי ואני אעלה את זה גם בשיחות.

ינון אזולאי: – – – יש סנכרון – – – פשוט לעשות את אותו סנכרון.

דסטה גדי יברקן: כן כן כן, נקודה במקומה.

דסטה גדי יברקן: ולכן אני חושב שכל מי שמקבל דוח בעניין הזה לא אמור לפחד, כי הוא לא ישלם את הדוח – –

ינון אזולאי: ברור, אבל הסנכרון, כדי שלא יגיע לפרוצדורה הזאת.

דסטה גדי יברקן: – – כי הוא יגיע עם אישור הרופא שהוא שוחרר, ושלום על ישראל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': השאילתה הבאה – של חברת הכנסת שרן השכל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: סגן השר גדי יברקן, יש דיון ער לאחרונה בנוגע להפגנות ומספר הנדבקים בהפגנות.

שרן השכל: היום בבוקר גילינו מעל 6,800 נדבקים מאומתים חדשים.

שרן השכל: הדיון סביב ההפגנות אינו מגיע עם נתונים שאנחנו מצליחים לקבל מכם, משום שאין יכולת לספור את עשרות אלפי האנשים או אלפי האנשים שמגיעים לשם – חלקם מגיעים בלי טלפונים, חלקם לא מדווחים על כך.

שרן השכל: אין לנו נתונים, אבל על מה יש לנו נתונים?

שרן השכל: יש לנו נתונים בנוגע לשוטרים.

שרן השכל: השאילתה שאני הגשתי מבקשת לבדוק: 1.

שרן השכל: כמה שוטרים נדבקו בקורונה?

שרן השכל: 2.

שרן השכל: כמה נמצאים היום בבידוד? 3.

שרן השכל: איפה הם נדבקו?

שרן השכל: המטרה היא באמת לבדוק כמה שוטרים נדבקו בהפגנות האלה, כדי שנוכל לפחות לקבל כמה מהנתונים על תחלואה בתוך המקום הזה.

דסטה גדי יברקן: תודה רבה על השאילתה.

דסטה גדי יברקן: בהחלט, הנושא הוא נושא ער, מה שנקרא, סוגיה שהיא מאוד מעניינת.

דסטה גדי יברקן: אני חושב שהשאילתה הזאת היא במקומה, ואני אשמח לענות עליה, כמובן.

דסטה גדי יברקן: נכון להיום, במשטרת ישראל יש כ-332 שוטרים ושוטרות שאובחנו כחולים מאומתים בנגיף.

דסטה גדי יברקן: בידי המשטרה אין מידע בכל הנוגע למקום ההדבקה – אין אפשרות לדעת בוודאות היכן נדבק כל חולה וחולה.

דסטה גדי יברקן: יחד עם זאת, 17 שוטרים שחלו בקורונה פעלו גם בהפגנות.

דסטה גדי יברקן: נתון זה עדכני ללפני כשבועיים' Uייתכן כי מאז חלו עוד והתווספו שוטרים שהיו בהפגנות.

דסטה גדי יברקן: נכון למועד איסוף הנתונים, ביום שלישי, 2,296 שוטרים ושוטרות שהו בבידוד.

דסטה גדי יברקן: אני חושב שהקורונה לא מבדילה אם אתה חובש כיפה או אם אתה מכריז על עצמך מפגין או הולך לחוף הים או שאתה גר באיזשהו יישוב.

דסטה גדי יברקן: הקורונה היא מאבק של כולנו, של כל אזרח במדינת ישראל, כדי שנוכל להתמודד איתה.

דסטה גדי יברקן: אני חושב שמה שקורה בהפגנה, ובכלל בסוגיה הזאת עכשיו, שחלק, קומץ קטן – אני לא חושב שהם מייצגים הרבה אנשים בשמאל, שהם בהחלט רוצים להיאבק על זכותם ורוצים להיאבק בדרכם שלהם על המדינה שהם אוהבים, אבל המדינה שהם טוענים שהם אוהבים, אם היא חשובה לכולנו, אנחנו צריכים – בטח במשבר כזה, שהממשלה מחוקקת חוק בשעת חירום, ואנחנו מבקשים מכל אזרח במדינת ישראל.

דסטה גדי יברקן: אני עשיתי את ראש השנה לבד בבית, לבד, לבדי.

דסטה גדי יברקן: אין שום סיבה שאנשים, בהפגנתיות כזאת, בכוחניות שהיא אפילו קצת ילדותית, יבואו ויגידו: אנחנו עכשיו מפגינים כי הקורונה, אותנו זה לא מעניין.

דסטה גדי יברקן: והשוטרים מסכנים את עצמם בזה שהם מגינים.

דסטה גדי יברקן: הינה, עובדה, 17 שוטרים, למרות שאנחנו לא יכולים לדעת אם הם נדבקו שם או לא.

דסטה גדי יברקן: יחד עם זאת, על כולנו לגלות אחריות.

דסטה גדי יברקן: במאבק הזה כולנו מפקדים, כולנו חיילים, כולנו אחיות, כולנו רופאים, כולנו אזרחים שומרי חוק וממושמעים, עד שהדבר הזה יעבור.

דסטה גדי יברקן: אני חושב שטועים אלה שמנסים לרומם את הדמוקרטיה כאילו כל השאר לא דמוקרטים והם דמוקרטים והם הולכים עכשיו להפגין על אפה ועל חמתה של ממשלת ישראל.

דסטה גדי יברקן: במי הם פוגעים, בנו?

דסטה גדי יברקן: בי?

דסטה גדי יברקן: במשפחות שלהם, באותם אנשים שהם הולכים לאכול איתם ארוחת ערב אחר כך.

דסטה גדי יברקן: אני חושב שהדבר הזה, בטח בשעת משבר – שעם ישראל יודע להתחבר, לעמוד יחד בכל משבר, בטח במשבר בריאותי עכשיו – כולנו צריכים לעמוד ביחד, וזה לא חשוב כרגע אם אתה הולך להפגין או הולך לבית כנסת להתפלל.

דסטה גדי יברקן: אני זוכר – כולנו כאן, כל אחד במסורת אבותיו – חגי תשרי הם גם חגי בקשה למחילה ותפילה לבורא עולם לבריאות איתנה לעם ישראל ולכל העולם כולו, בטח בשעת משבר.

דסטה גדי יברקן: אם היום אנחנו מקפידים לסגור בתי כנסת, אז בוודאי אנשים צריכים להבין שהדמוקרטיה חשובה, אבל אנשים, הדת חשובה להם לא פחות מהדמוקרטיה.

דסטה גדי יברקן: כולנו דמוקרטים וכולנו אנשי מסורת, וחשובה מעל הכול בריאותנו בתקופה הזאת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש לך שאלת המשך?

שרן השכל: שני דברים: הראשון הוא שאם 17 שוטרים נדבקו – אנחנו לא יודעים אם בהפגנה או לא, אבל ככל הנראה, משום שהם היו שם – נשמח לדעת אם היו יותר, אם אפשר לבדוק את כל שאר אלה שאובחנו, אם אחד מהם גם שהה בהפגנות האלה, כדי לקבל מספר מדויק שלהם.

שרן השכל: זה חמור.

שרן השכל: שוטרים מסתובבים עם אמצעי מגן, כפפות, מסכות, הם אלה ששומרים על מרחק, ומתוכם 17 נדבקו בקורונה.

דסטה גדי יברקן: נכון.

שרן השכל: זאת אומרת שהדבר הזה כן נמצא בתוך ההפגנות.

שרן השכל: הבקשה שלי היא לקחת באמת אחריות ולנקוט צעד לתקנות, לחוות דעת מהמשטרה, מהמשרד לביטחון פנים, איך אנחנו בעצם מייצרים סיטואציה של ריחוק חברתי בתוך ההפגנות האלה, מגבילים אותן.

שרן השכל: במדינות שונות בעולם הגבילו גם אותן.

שרן השכל: אני רק רוצה להזכיר: בוויקטוריה, מדינה של אוסטרליה – אוסטרליה היא מדינה סופר-דמוקרטית – אף אחד לא בא והתלונן על זה שאוסטרליה הופכת להיות פשיסטית או דיקטטורית או כל דבר כזה גם כאשר היא מנעה הפגנות בוויקטוריה.

שרן השכל: הבינו שהדבר הזה הוא מקדם הדבקה עיקרי.

שרן השכל: אנחנו נמצאים כרגע בתקופת חירום של הדבקה מסיבית, ואני מבקשת מהמשרד לביטחון פנים: קחו אחריות, תציגו מתווה אחראי, מצומצם, מבחינתי גם איזושהי משמרת מחאה – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גברתי חברת הכנסת, את יודעת ששאלה נוספת – מי כמוך יודעת כיושבת-ראש – היא לא אמורה להפוך לנאום.

שרן השכל: זה לא נאום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה השאלה?

שרן השכל: אני מבקשת שבעקבות השאלה יביאו תוכנית פעולה, איזשהו סידור מסוים למתווה של הפגנות מצומצמות, כאשר יש איזשהו ריחוק חברתי.

דסטה גדי יברקן: ראשית, אני חושב שצריך להפנות את הבקשה הזאת לאיש הכי חזק במדינת ישראל היום – היועץ המשפטי לממשלה – ואנחנו מגישים ומבקשים, וגם בית המשפט העליון קיבל החלטה שהפגנה היא מעל הכול, כנראה, וזה בסדר.

דסטה גדי יברקן: זה לא אומר שאנחנו לא צריכים – מי שחושב שמדינת ישראל הפסיקה להיות דמוקרטית אז הוא משלה את עצמו וחי באשליה.

קטי קטרין שטרית: זכות ההפגנה עולה על זכות החיים.

דסטה גדי יברקן: אז אני חושב שהנושא הזה הוא פשוט פרדוקס מוחלט וגם ההיגיון לא יכול לקבל אותו – איך בבית כנסת, להתפלל, לא, והפגנה כן.

דסטה גדי יברקן: אנחנו צריכים לכבד את החוק, במסגרת החוק, פסיקת בית המשפט, אבל יחד עם זאת גם להיגיון יש מקום.

דסטה גדי יברקן: אנחנו כולנו פה מתבקשים – בסוף, הקורונה לא תיעלם אם האזרחים לא ישתפו פעולה.

דסטה גדי יברקן: אם כולנו לא נהיה ממושמעים, הדבר הזה לא יכול לעבור.

דסטה גדי יברקן: ולכן, גם שוטרי משטרת ישראל, שמקדישים באמת שעות על גבי שעות, לילות כימים, והם עושים את המקסימום האפשרי, גם הם נדבקים בהפגנות האלה, כפי שאנחנו מבינים.

דסטה גדי יברקן: אבל השיח המנותק הזה, שבו אנשים הם מעל הכול – הם מעל המשפט, הם מעל הדמוקרטיה; רק הם דמוקרטים, רק הם האליטה, רק הם אוהבי המדינה, ואם הם לא יפגינו, מחר ישראל קורסת.

דסטה גדי יברקן: לא.

דסטה גדי יברקן: תתעוררו.

דסטה גדי יברקן: ישראל לא תקרוס אם תשבו שלושה, ארבעה שבועות, כפי שאמרו.

דסטה גדי יברקן: וכן, זה המקום גם לשבח חלק מהמפגינים, שקראו שלא לבוא.

דסטה גדי יברקן: אסור לנו – – –

קטי קטרין שטרית: גם אנשי שמאל אמרו שזה לא העת עכשיו.

דסטה גדי יברקן: שמאל זה לא מילת גנאי, זה לא מילה גסה, זה בסדר גמור – –

קטי קטרין שטרית: לא, לא, אני אומרת שחברים שלהם מהשמאל.

דסטה גדי יברקן: – – הכול בסדר, אבל זו גם הזדמנות לשבח חלק מהמפגינים, שאמרו: אנחנו לא לוקחים חלק בהפגנות האלה.

דסטה גדי יברקן: זה רק מראה שבעניין הזה יש גם אנשים, את יודעת, שהם טיפה ממושמעים.

קטי קטרין שטרית: גדי, אבל אתמול – – –

דסטה גדי יברקן: אבל לבוא ולדרוש לא להתפלל בבית כנסת אבל זכות ההפגנה היא מעל הכול?

דסטה גדי יברקן: יש אנשים שהקדישו את חייהם ואפילו מתו למען קדושת השבת, למען קדושת החיים, למען החגים.

דסטה גדי יברקן: אבות אבותיי עלו בהרי סמיין באתיופיה כי הכריחו אותם להתנצר – לא הסכימו להתנצר ומתו רק בגלל מסורת עם ישראל שלהם.

דסטה גדי יברקן: לא היה הדבר הזה?

דסטה גדי יברקן: אנחנו עכשיו לא יכולים להפסיק – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רק מזכירה שבתי כנסת הם מקומות סגורים, צריך לנקוט בהם זהירות – – –

דסטה גדי יברקן: לא, לא, בסדר.

קטי קטרין שטרית: לא, אבל אתמול פינו הפגנה ליד ביתו של היועץ המשפטי לממשלה, אז את זה כן אפשר?

קטי קטרין שטרית: יש הפגנות כאלה והפגנות כאלה?

קטי קטרין שטרית: פשוט המשטרה אתמול פינתה, וראינו סרטונים לתוך הלילה, פינוי של מפגיני ימין – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת קטי שטרית, אני מציעה שבאמת אנחנו נתמקד בשאילתה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו לא נהפוך את זה עכשיו – – –

דסטה גדי יברקן: קודם כול, לגבי הבדיקה, לגבי ההמשך, השאלה הנוספת – – –

קריאה: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא, את יכולה לבקש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': את יכולה להגיש בקשה לשאלה נוספת, אבל לא כקריאות ביניים.

דסטה גדי יברקן: לשאלה הנוספת, מי שנדבק בקורונה – אני לא יכול לדעת אף פעם ממי נדבקתי.

דסטה גדי יברקן: אולי אפשר לשער, אבל אי-אפשר לדעת.

דסטה גדי יברקן: אבל ההפגנות האלה, בתקופה הזאת – בוודאי ובוודאי המינון שלהן צריך לרדת, ובוודאי, אם אפשר, להפסיק אותן עד שהקורונה תחלוף; עד שהסגר הזה ייגמר, לפחות.

דסטה גדי יברקן: אני חושב שזאת זכות בשבילנו, וחובה על כל אזרח להיות ממושמע כדי להציל את עצמו.

דסטה גדי יברקן: זה לא סוף העולם – העולם לא יקרוס ומדינת ישראל לא תקרוס אם שבועיים לא תהיה הפגנה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נסת

מיכל (מיקי) חיימוביץ': פק בדברים האלה, כי פשוט יש פה חברת כנסת שמחכה כבר שעתיים לשאול את השאילתה שלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חושבת שמן הראוי – מאשר להמשיך עם עוד שאילתה ועוד שאילתה.

שרן השכל: – – – גם אני המתנתי לשר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל כבר שאלת שתי שאלות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שרן, יש פה מין חוסר הגינות.

דסטה גדי יברקן: לי יש את כל הזמן.

דסטה גדי יברקן: הייתי שעה וחצי בפקק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שר החינוך בדיוק נכנס, ואני מבקשת לעבור לשאילתה הבאה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סגן שר החינוך יואב גלנט ישיב על שאילתה דחופה של חברת הכנסת עינב קאבלה.

דסטה גדי יברקן: שר החינוך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה אמרתי?

דסטה גדי יברקן: סגן שר החינוך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אוי ואבוי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סליחה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שר החינוך, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה, חברת הכנסת עינב קאבלה.

עינב קאבלה: תודה, גברתי היושבת-ראש.

עינב קאבלה: כבוד השר, מקרי האלימות המינית שאירעו לאחרונה מהווים תזכורת כואבת למצב המחפיר של אלימות מינית נגד נשים ונערות בישראל, הדורש טיפול מיידי במישור החינוכי.

עינב קאבלה: ברצוני לשאול: מדוע משרד החינוך לא קובע במסגרת מערך לימודי החובה תוכנית למניעת אלימות מינית ולשוויון מגדרי?

עינב קאבלה: תודה.

יואב גלנט: שלום.

יואב גלנט: בוקר טוב, גברתי היושבת-ראש, חברת הכנסת עינב קאבַלה.

עינב קאבלה: קאבְלה.

יואב גלנט: פעם ראשונה שאני משיב לך.

עינב קאבלה: לכבוד הוא לי.

יואב גלנט: במהלך השנים נמשיך עם העניין.

יואב גלנט: חבריי וחברותיי חברי הכנסת, ראשית, אבקש לפתוח ולהדגיש כי אירועי האלימות המינית כלפי נשים ונערות שאליהם נחשפנו בעת האחרונה הם אכן מטלטלים, מחפירים, מעוררי דאגה, ואני חושב שכל אזרח במדינת ישראל צריך להיות ערני, להביע את שאט נפשו ולפעול בהתאם.

יואב גלנט: התייחסתי לנושא הזה זה מכבר ואני שב ומגנה בכל תוקף תופעות פסולות מהסוג הזה.

יואב גלנט: הנחיתי את השירות הפסיכולוגי-ייעוצי של משרד החינוך לפעול בשנת הלימודים תשפ"א ביתר שאת כדי לחנך למניעת תופעות פסולות מהסוג הזה.

יואב גלנט: כפי שציינתי, מערכת החינוך תפעל בכל הכלים שעומדים לרשותה על מנת שכל נער וכל נערה יבינו לעומק מהם גבולות המותר והאסור ומהי בשלות והתפתחות תקינה, מלאה ובריאה.

יואב גלנט: כחלק מהנחיותיי, יועצמו שיעורי כישורי החיים במערכת וישולבו בהם מערכי שיעור חדשים בנושאי זהות בהתבגרות וחינוך למיניות בריאה.

יואב גלנט: מערכי השיעור החדשים יעסקו בין היתר במניעה והתמודדות עם מצבי סיכון – שיעורים בהתאמה לשלב הגיל של התלמידים; מיניות בריאה ומניעת פגיעה מינית; מהן הטרדה מינית ואלימות מינית; העלאת המודעות והיכרות עם החוק בנושא; הבחנה בין קשר חיובי ורצון חופשי ובין התנהלות מתוך לחץ חברתי, ניצול וכפייה; מודעות למסרים מזיקים ברשתות המדיה; מניעת אלימות מינית ברשתות החברתיות; פנייה למבוגר כאשר נחשפים לפגיעה ומה תפקידם של המתבגרים כשומרי סף.

יואב גלנט: כידוע, תוכנית כישורי חיים היא תוכנית חובה במערכת החינוך, והיא פועלת בכל שכבות הגיל, מהגן ועד כיתה י"ב.

יואב גלנט: בתוכנית ישנו עיסוק נרחב בנושאים כגון חוסן נפשי, גלישה בטוחה ומניעת פגיעה ברשת, מיניות בריאה, מניעת פגיעה מינית ושוויון מגדרי.

יואב גלנט: תכניה של התוכנית מותאמים לשכבות הגיל השונות והמגזרים השונים, והיא נלמדת בהיקף של שעה שבועית אחת.

יואב גלנט: חשוב לציין כי לצד שיעורי כישורי חיים נפעל במהלך השנה הקרובה בכמה צירים נוספים במטרה להעמיק בנושא, ובתוך כך נבחן את האפשרות להרחבת התכנים של התוכנית "מיניות במרחב בטוח" – תוכנית בין-משרדית שפעלה כפיילוט בחמישה יישובים ונבנתה בשיתוף עם הג'וינט, אשלים ושותפים נוספים במשרדי הממשלה.

יואב גלנט: מטרתה היא לקדם מיניות בריאה ולצמצם אלימות מינית בין קטינים וצעירים.

יואב גלנט: נמליץ למנהלים לקיים מליאת חדר מורים אחת לפחות בנושא מיניות בריאה ומניעת פגיעה מינית, בהנחיה ובהובלה של אנשי המקצוע של שפ"י, השירות הפסיכולוגי שלנו.

יואב גלנט: הכשרות חובה בנושא ימשיכו להיות חלק מההכשרה המחייבת לרישיון ייעוץ של כלל היועצים החינוכיים במערכת החינוך.

יואב גלנט: כמו כן, נתחיל בהטמעת מתווה ההכשרה החדש לעובדי הוראה, מתווה ודמני-ענבר, אשר במסגרתו ייכלל פרק חובה בנושא מיניות ושוויון מגדרי.

יואב גלנט: הלומדים הוראה יחויבו לעבור הכשרה ייעודית בנושא.

יואב גלנט: אוסיף ואציין כי היחידה לקידום שוויון בין המינים במערכת החינוך, הפועלת זה 20 שנה במערכת, תמשיך להטמיע שינוי חברתי ותרבותי ולהרחיב את מנעד האפשרויות עבור בנות ובנים במערכת בארבעה ערוצים מרכזיים: הטמעת חשיבה מגדרית בתוכניות הלימודים השונות ובספרי הלימוד; הפעלת תוכניות חינוכיות ממוקדות מגדר לתלמידות ותלמידים בבתי הספר; קידום תלמידות במקצועות המדעיים והטכנולוגיים, STEM; הכשרת הצוותים החינוכיים.

יואב גלנט: נמשיך ונפעל בכל הכלים שברשותנו כדי לחנך באופן ראוי, למנוע פגיעה מינית ולקדם שוויון מגדרי.

יואב גלנט: אני מודה על העלאת הנושא לסדר-היום.

יואב גלנט: אני רואה בו דבר בעל חשיבות שאין למעלה ממנה בחברה נורמלית ובריאה, כפי שאנחנו רוצים לקיים במדינה.

יואב גלנט: כאבא גם לבנים וגם לבנות, אני מבין לחלוטין את חשיבות העניין, ואפעל ככל יכולתי במערכת החינוך על מנת להטמיע אותו.

יואב גלנט: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת קאבלה, יש שאלת המשך?

עינב קאבלה: כן, בבקשה.

עינב קאבלה: קודם כול תודה, כבוד השר, ואני שמחה לשמוע שזה נושא שחשוב לך.

עינב קאבלה: לאור התשובה שלך, אני מבקשת לחדד רק את עניין הכנסת הנושא למערך לימודי החובה, מכיוון שלמיטב ידיעתי נושא כישורי החיים הוא נושא שבסוף כל בית ספר וכל מחנך או מחנכת בוחרים אותו משלל נושאים, ויכולים לבחור לגעת בזה גם פעם בשנה.

עינב קאבלה: לעניות דעתי לא די בכך, ואנחנו רואים את המציאות בשטח, ולכן הדגש שלי היה על הכנסת הנושא הזה למערך החובה.

עינב קאבלה: ציינת את נושא המגזרים, אז בוודאי חשוב שהחובה הזאת תחול על כלל המגזרים הקיימים במערכת החינוך.

עינב קאבלה: חשוב לי לדעת שגם כשזה יוכנס למערך החובה – ולא כל כך שמעתי את זה בתשובתך, לצערי.

עינב קאבלה: אני כן אגיד שבוועדת החינוך, כשקיימנו דיון בנושא הזה, שמענו גם את שפ"י וגם את היחידה לשוויון מגדרי והבנו שהם פועלים בנושא, אבל זה הופך להיות משהו שהוא מאוד רשות – ויש בתי ספר שבוחרים לשים לב לזה יותר, ויש בתי ספר שפחות, ובסוף זה צריך להגיע מלמעלה.

עינב קאבלה: גם בהתייחס לתקציב הקרוב – כמובן, אם אדוני השר מייחס לזה חשיבות רבה, אני כן אשמח להתייחסות לעניין החובה, כי התשובה כאמור נתנה תחושה שזה משהו שקיים במסגרת כישורי חיים וכל אחד בוחר לעצמו אם לעסוק בכך או לא.

עינב קאבלה: אגב, אני רק אומר לגבי הפיילוט שציינת: הובא לידיעתי שהוא יסתיים ב-2020, אז חשוב לי לדעת אם הוא יימשך.

עינב קאבלה: כמובן, זו לא תשובה להכול, ונדרשת מדיניות ברורה של משרד החינוך.

עינב קאבלה: תודה.

יואב גלנט: בסופו של עניין, אנחנו עובדים במשאבים נתונים, ושעת הוראה רוחבית על כל המדינה עלותה כ-1.5–2 מיליארד שקלים, כי 30 שעות עולות לנו בשכר מורים כ-55 מיליארד שקל, או קצת יותר מ-30 שעות, אז צריך להבין את הפרופורציה.

יואב גלנט: ובזה צריך ללמד הכול – ממקצועות החובה, עבור למקצועות הרשות, דרך נושאים חברתיים ואחרים.

יואב גלנט: לכן, אני חושב שהשקלול והפרופורציה שקבעה המערכת הם בסך הכול עומדים היטב.

יואב גלנט: צריך להגיד עוד דבר: בתור תפיסת עולם אני קבעתי שבמערכת החינוך, בניגוד לכל מה שהיה טרם תקופתי, תהיה גמישות ניהולית ופדגוגית למנהלים.

יואב גלנט: יש לנו 5,200 מנהלים בבתי הספר במדינת ישראל וכולם אנשי חינוך מנוסים ומצטיינים, אחרת הם לא היו נהיים מנהלי בתי ספר.

יואב גלנט: כל אחד מהם מאוד רוצה להצליח בתפקידו, ומראש יש לו אחריות.

יואב גלנט: אני מתעקש להעביר להם גם סמכויות וגם משאבים, בניגוד למה שהיה טרם תקופתי, כי אני מאמין בכוחות האלה בשטח, כמי שיניע את הדברים.

יואב גלנט: דברים שקורים במערכת המרכזית של משרד החינוך, עם כל הכבוד לה, וגם בכנסת ישראל ובמקומות אחרים, עם מלא הערכה, עלולים להישאר ברמה של הצהרה כללית ולפעמים גם אמירה שאין מאחוריה תוקף, אם לדבר הזה לא יהיה ביטוי שבא כתוצאה מהבנה העמוקה של המנהלים את החשיבות של הדברים.

יואב גלנט: ולכן, השיטה שאני הנהגתי, ואני אמשיך ואדבק בה, היא של קביעת יעדים ברורים שבהם צריך לעמוד ואפשר לבחון אותם דרך פרמטרים מסוימים, נתינה של משאבים מתאימים וחתירה משותפת שלנו עם מנהלים וכל מי שבדרגי הביניים – מנהלי המחוזות, המפקחים וכן הלאה – אל המטרות החינוכיות שצריך.

יואב גלנט: אני חושב שרוב המנהלים, כאשר הם רואים את האווירה, כאשר הם נחשפים למה שקורה ברשתות החברתיות ולתופעות שלצערי הרב נודעות לנו כתוצאה מכלי תקשורת במקומות שונים – חלקן מהזמן האחרון, אבל בתור אדם קצת יותר מבוגר ממך אני אומר לך שגם בתקופה שאני הייתי נער וגם בוגר הדברים האלה קרו, וחלקם גם נודעו בכל רחבי הארץ, ככה שזו לא תופעה חדשה, אבל אין ספק שהיא יותר בעייתית בעת האחרונה, כתוצאה מהרשתות החברתיות ומהנגישות של כל מידע כמעט לכל אדם, בוודאי תלמידים.

יואב גלנט: אז אני חושב, כשאני מסתכל על זה, שחופש הפעולה שאנחנו נותנים, ביחד עם ההכוונה, ביחד עם האמצעים שאנחנו נותנים, הוא הדבר הנכון לעשות, כך שמנהלי בתי הספר, כל אחד בתחומו, יטמיע וייתן את המשקל המתאים.

יואב גלנט: אבל לאור מה שאת אומרת, אנחנו גם נדגיש – הייתי אומר כדגש מבחינתנו, לא כהנחיה חד-חד-ערכית שפוסלת דברים אחרים ומחייבת רק דברים מסוג מסוים – שבמסגרת לוח הזמנים שמוקצה לעניין הזה, וגם בנסיבות אחרות, אנחנו נפעל בהתאם.

יואב גלנט: אני חושב שהעלאת הנושא על סדר-היום היא חשובה מאוד.

יואב גלנט: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שאלה נוספת – לחבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יוסף ג'בארין: כבוד השר, הבוקר קיימתי בוועדה לזכויות הילד דיון על הנושא של אמצעי קצה והקשיים של הלימוד מרחוק.

יוסף ג'בארין: עכשיו אנחנו בסגר, וזה נותן עוד חשיבות לנושא.

יוסף ג'בארין: יצאתי מוטרד מהדיון הזה.

יוסף ג'בארין: מצד אחד המשרד מדבר על כ-150,000 מחשבים, אבל כנראה הצורך בשטח הוא הרבה יותר מזה – אני חושב שמדברים על יותר מ-350,000 תלמידים.

יוסף ג'בארין: אבל מפריע לי מאוד גם שעד היום בכלל לא התחילה החלוקה של המחשבים הללו, וכנראה לא תתחיל עד נובמבר.

יוסף ג'בארין: המצב הזה אומר שזה יותר מדי חודשים שמאות אלפי תלמידים לא מצליחים ללמוד מרחוק, ואני מאוד מודאג מהמצב הזה.

יואב גלנט: טוב.

יואב גלנט: אני, התפקיד שלי זה לדאוג שאנשים לא ידאגו.

יואב גלנט: אני רוצה להפיג קצת את החששות שלך.

יואב גלנט: אני קיבלתי לידיי את מערכת החינוך לפני ארבעה חודשים.

יואב גלנט: הפערים בכל התחום שנקרא "למידה מרחוק" מחייבים שינוי מרחיק לכת, וכשאני אומר "שינוי מרחיק לכת" – למעשה במשך דור לא היה טיפול בנושא הזה והטיפולים, אם היו, היו פרוביזוריים או נקודתיים או בתקופה מסוימת טיפול ממוקד בתחום מסוים בתוך אזור מסוים.

יואב גלנט: אני עשיתי תוכנית מקיפה, וכשאני אומר "תוכנית" – אני מייד אפרט – זה כולל גם את כיווני הפעולה, גם את היעדים, גם את המשאבים וגם את מי שיישא באחריות לנושא.

יואב גלנט: אני הודעתי באופן פומבי, גם מעל במת הכנסת, גם בממשלה וגם בכלי התקשורת, שהתהליך הזה הוא תהליך שיארך זמן, והוא ישתרע על פני כל שנת הלימודים הקרובה, תשפ"א, ובסופה אנחנו נהיה במצב שונה.

יואב גלנט: תחול פה מהפכה דיגיטלית בתוך השנה הזאת.

יואב גלנט: 50% מהיעדים יושלמו עד סוף חודש ינואר 2021 – אני מקווה שאפילו נקדים ונגיע לסוף השנה הזאת – ו-50% במהלך השנה הבאה, כי הדברים האלה הם דברים ממושכים.

יואב גלנט: אני רוצה להסביר במה מדובר.

יואב גלנט: קודם כול ההשקעה היא בהיקף של 1.25 מיליארד שקל.

יואב גלנט: הכסף הזה מתוקצב; הכנסת הצביעה עליו לפני שבועיים כאשר היא קבעה את ה"קופסה" הספציפית לנושא החינוך בתקופת קורונה.

יואב גלנט: למה הכסף הזה הולך?

יואב גלנט: אנחנו נרכוש 150,000 מחשבים ונחלק אותם בכל רחבי הארץ לפי מדד הטיפוח הבית ספרי, קרי, מי שיש לו פחות – יקבל יותר.

יואב גלנט: בית ספר שנמצא במדד הטיפוח הגבוה ביותר, מקביל בהיפוך לסוציו-אקונומי 1 – היחס יהיה בערך מכשיר לחמישה תלמידים, כלומר, אם יש 1,000 תלמידים בבית ספר הוא יקבל 200 מחשבים.

יואב גלנט: הוא יוכל לעשות בהם שימוש או לתלמידים או למורים – זו אחריות של מנהל בית הספר, וככה זה הולך.

יואב גלנט: בבתי הספר שנמצאים במדד הטיפוח הנמוך ביותר, קרי, בסוציו-אקונומי הגבוה ביותר, יקבלו מחשב לכל 100 תלמידים או משהו דומה, וזה מגיע למספרים סמליים במקומות האלה.

יואב גלנט: בשביל לסבר את האוזן, ערים מרכזיות במדינת ישראל יקבלו אלפי מחשבים.

יואב גלנט: אלפים.

יואב גלנט: עיר כמו ירושלים – מעל 10,000; עיר כמו באר שבע – אלפים; עיר כמו פתח תקווה – אלפים, וכן הלאה.

יואב גלנט: זה יגיע לכל הציבור.

יואב גלנט: יהיו בערך 70,000 טלפונים סלולריים כשרים שיגיעו למגזר החרדי, אבל זה רק אמצעי הקצה.

יואב גלנט: חוץ מזה אנחנו כבר נמצאים במכרזים, ובחלק מהמקומות מתחילה העבודה לשדרוג או להתקנה של רשתות ותשתיות תקשורת, כולל מצלמות, כולל מיקרופונים, כולל ראוטרים וכל אמצעי המדיה הנדרשים ב-3,600 בתי ספר – 1,900 שדרוגים ו-1,600 או 1,700 חדשים.

יואב גלנט: אנחנו עושים הכשרה רוחבית של סגלים בכל בתי הספר על מנת שיהיה מורה שידע להסביר את הדברים, יהיה גם מנהל שידע על מה מדובר ויהיה, נקרא לזה, "נאמן טכנולוגי", שיודע גם איך לעסוק בזה.

יואב גלנט: אנחנו נאפשר לכל בית ספר חבילה באלפי או עשרות אלפי שקלים לרכש של חבילות ידע, כלומר, בניגוד למה שאנשים חושבים, למידה מרחוק זה לא זום.

יואב גלנט: זום זה עוד כלי, אבל הרבה מאוד ממנה זה רכש של מידע, רכש של תוכניות ממקומות אחרים.

יואב גלנט: כך, למשל, אתה רוכש ידע מחברות ישראליות או בין-לאומיות ואתה יכול לקבל את המורה הכי טוב בחיפה, מרצה בבאר שבע או ברהט ולהפך.

יואב גלנט: הדבר הזה עולה כסף.

יואב גלנט: יש בעניין הזה הכשרה וטיפוח של אנשים ספציפיים, כולל תשלום משכורות, ואני יכול להמשיך בעניין.

יואב גלנט: כל התהליך הזה הוא לא תהליך שקורה ביום אחד.

יואב גלנט: התהליך הזה אורך, לשיטתי, במינימום מספר רב של חודשים ובמקסימום זה ייקח את שנת העבודה הזאת.

יואב גלנט: אני מעריך שאנחנו נקדים את לוח הזמנים – אנחנו בעיצומו של העניין הזה – אבל אני מזכיר עוד פעם:

יואב גלנט: נכנסנו לנושא הזה – בניגוד להרבה מאוד נושאים בתחום הטכנולוגי שבהם ישראל היא מדינה מובילה, בתחומי הייטק ואחרים, בתחום הזה בהרבה מאוד מקומות בארץ הייתה הזנחה, ואני רואה את תפקידי כמי שסוגר את הפער הזה בשנה הקרובה.

יואב גלנט: אני מקווה שכשנעמוד פה בעוד שנה, אפילו פחות מזה, אז נוכל לתת תשובות אחרות.

יואב גלנט: אבל חלק ניכר מהמחשבים שאנחנו מדברים עליהם נמצאים עכשיו, בימים אלה – ואני אומר את זה בצורה מוסמכת – בייצור או במשלוח מסין או מיפן או מקוריאה, עכשיו, ממש עכשיו, בשביל להגיע אלינו, וגם אמצעים אחרים.

יואב גלנט: התהליך הזה הוא תהליך רחב, אבל כמו שאמרתי, יש מאחוריו תוכנית, יש מאחוריו משאבים, והדבר הזה יקרה, ובעוד שנה נהיה במצב יותר טוב.

יואב גלנט: תודה.

יריב לוין: שאלה נוספת – לחבר כנסת ווליד טאהא, בבקשה.

וליד טאהא: תודה רבה, היושב-ראש.

וליד טאהא: כבוד השר, אני יודע שהעמדה העקרונית שלך הייתה כל הזמן שתלמידי בתי הספר יחזרו ללימודים – אז, לפני 1 בספטמבר – ב-1 בספטמבר.

וליד טאהא: מה שקרה, שהמדינה הכריזה על הסגר והכריזה על השבתת מערכת החינוך למעט החינוך המיוחד.

וליד טאהא: עכשיו, אדוני השר, בחינוך המיוחד עובדות מורות, ובכלל, אימהות עובדות במקומות עבודה שונים, יוצאות לעבודה כרגיל ומשאירות בבית ילדים קטנים שצריכים אף הם ללמוד מרחוק, ולא משנה אם באמצעות הזום או הנייד או בכל דרך אחרת.

וליד טאהא: אני מקבל עשרות פנויות, וכמוני כל החברים שלי, על המצב האבסורדי הזה, שמצד אחד מתירים לאימא לצאת לעבודה ומצד שני משאירים את הילדים בבית ללא מענה – כיצד הם יכולים להסתדר עם הלמידה מרחוק.

וליד טאהא: אני מקווה, כבוד השר, שגם אתה תיטול חלק במציאת פתרון לאימהות האלה, שמצד אחד יוצאות לעבוד ומצד שני משאירות את הילדים שלהן בבית.

וליד טאהא: תודה.

יריב לוין: בבקשה.

יואב גלנט: אנסה לתת סקירה, כי השאלה לא הייתה שאלה ממוקדת, אבל אני יכול להבין במה דברים אמורים.

יואב גלנט: אני אומר כך: מערכת החינוך היא לא רק העוגן של כל משפחה – שהדבר החשוב ביותר שיש לה זה הילדים שלה, והילדים נמצאים במערכת החינוך – היא לא רק מרכז חייו של הילד מגיל שלוש, ולפעמים מתחת לזה, ועד גיל 18, אלא היא למעשה המנוע הכלכלי של מדינת ישראל.

יואב גלנט: ללא מערכת החינוך למעשה הכלכלה הישראלית משותקת.

יואב גלנט: הכלכלן הראשי של משרד האוצר העריך לפני כשנה שעלות יום השבתה של מערכת החינוך היא כ-300 עד 400 מיליון שקלים ליום.

יואב גלנט: המשמעות היא שכל שבוע שמערכת החינוך איננה פעילה, המשמעות שלו היא כ-2 מיליארד שקלים, ובראייה שנתית – כ-100 מיליארד שקל.

יואב גלנט: אני לא צריך להסביר לאף אחד מה המשמעויות של זה.

יואב גלנט: כמובן שזה לא רק ההכנסה של המדינה אלא זה ההכנסה של המשפחה, שלא יכולה לקיים את עצמה במצב הזה.

יואב גלנט: לכן אני עמדתי לאורך כל הדרך – גם פומבית, גם בישיבות ממשלה וגם בישיבות קבינט – על כך שתהיה התאמה בין פתיחת מערכת החינוך לבין פתיחת המשק לעבודה.

יואב גלנט: עסקתי בזה גם אתמול בישיבת קבינט הקורונה וגם שלשום בישיבת הממשלה.

יואב גלנט: עמדתי לא השתנתה.

יואב גלנט: יחד עם זה, מאחר שרמת התחלואה הגיע לממדים קיצוניים – כתוצאה מבעיות אחרות, שאינן קשורות למערכת החינוך אלא לדברים אחרים, רובן בעיות, הייתי אומר, סביב אירועים המוניים: חפלות, חתונות ודברים נוספים – הגענו לסיטואציה שצריך לעשות צעד דרסטי.

יואב גלנט: לכן התקופה של שלושת השבועות של החגים, מערב ראש השנה ועד לאחר שמחת תורה – שמחת תורה מסתיים במוצאי שבת ויום ראשון שאחריו, אם אינני טועה, הוא 11 באוקטובר והוא תאריך היעד, מבחינתי, של סיום שלושת השבועות.

יואב גלנט: בסוף שלושת השבועות האלה אני חושב שאנחנו נצטרך לראות איך אנחנו מאפשרים לגני הילדים ולבתי הספר היסודיים לעבוד על מנת שהילדים יוכלו להיות במסגרות שההורים יודעים שהן מסגרות בטוחות גם בריאותית, גם חינוכית, ובעת הזאת ההורים יוכלו לעבוד.

יואב גלנט: המשמעות של אי-פתיחה שלהם היא לפחות מיליון מפרנסים, אולי יותר מזה, שלא מסוגלים לצאת לעבודה ומהווים את כוח העבודה המשמעותי ביותר במשק, כי אלה אנשים צעירים, בדרך כלל בין גיל 20 ל-40, שיש להם ילדים צעירים, אחד או יותר, ולפחות אחד מבני הזוג חייב להישאר בבית, כי אי-אפשר לשלוח את הילדים אל הסבא ואל הסבתא, ואין פתרון ממוסד אחר, והעלויות של שמרטפות הן עלויות מאוד יקרות, יותר יקרות לפעמים משכר העבודה אצל חלק מהמשפחות.

יואב גלנט: לכן, לעניין הזה יצטרך להיות פתרון.

יואב גלנט: אני רואה את עצמי כמי שמסתכל על העניין הזה בראייה כוללת – גם חינוך, גם כלכלה וגם, כמובן, בריאות – והשילוב של כל השלושה יחייב אותנו למצוא התאמה להפעלתן של המסגרות החינוכיות בגיל הצעיר במקביל לפתיחת שוק העבודה, אחרת אנחנו לא נרוויח – לא נרוויח בריאותית, כי הילדים האלה נמצאים עם החברים שלהם, ועם החברים שלהם הם נדבקים ויש בעיות אחרות – ולעומת זה אנחנו נהיה מאוד ניזוקים חינוכית וכלכלית.

יואב גלנט: לכן אני פועל בכיוון הזה, ואני מקווה שהממשלה תקבל את דעתי, כמו שהיה במהלך השנה החולפת עד לתקופה הזאת של החגים.

יואב גלנט: ימים יגידו.

יואב גלנט: תודה.

יריב לוין: תודה רבה לשר החינוך יואב גלנט.

יריב לוין: עד כאן פרק השאילתות הדחופות.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אני מבקש להודיע כי הונחו היום על שולחן הכנסת ההסכמים האלה: אשרור הסכם בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת הרפובליקה הפדרטיבית של ברזיל בדבר שירותי אוויר סדירים; אשרור הסכם בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת הרפובליקה של צ'ילה בדבר שירותי אוויר סדירים; אשרור הסכם שירותי אוויר בין ממשלת מדינת ישראל לבין הרפובליקה של רואנדה; אשרור הסכם בין ממשלת מדינת ישראל לבין המועצה הפדרלית השווייצרית בדבר שירותי אוויר סדירים; אשרור הסכם בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת הרפובליקה הדומיניקנית בדבר שירותי אוויר סדירים; אשרור הסכם בין ממשלת ישראל לבין ממשלת איסלנד בדבר שירותי אוויר סדירים.

יריב לוין: כמו כן, הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת המדע והטכנולוגיה בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת משה ארבל ואריאל קלנר בנושא:

יריב לוין: עידוד העסקת חרדים בענף ההייטק, המהווה אבן יסוד בכלכלה הישראלית.

יריב לוין: נוסף על כך הונחו אתמול, ד' בתשרי התשפ"א, 22 בספטמבר 2020, מסקנות ועדת הפנים והגנת הסביבה בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת קטי קטרין שטרית ומיקי לוי בנושא: הזיהומים החוזרים ונשנים בנחל אלכסנדר והיערכות לעונת המסיק; בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת משה ארבל, בצלאל סמוטריץ ושלמה קרעי בנושא:

יריב לוין: התעלמות ממאות אלפי תושבי בני ברק בתכנון המטרו בגוש דן.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, מאחר שאנחנו באמת ביום האחרון לפני הפגרה ועוסקים בניקוי שולחן, אנחנו סיימנו את הנושאים שכרגע על סדר-היום, אבל אנחנו נשאיר את המליאה פתוחה לצורך חקיקה נוספת שייתכן שתגיע.

יריב לוין: לפיכך, אני מכריז כרגע על הפסקה.

בשעה 13: << נושא >> מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת << נושא >>

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אני מחדש את הישיבה.

יריב לוין: ראשית – הודעה.

יריב לוין: הינני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו-2018) (תיקון מס' 6), התשפ"א–2020, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יריב לוין: [מס' מ/1361; דברי הכנסת, חוב' כ"ו, ישיבה 77; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: מכאן אנחנו נעבור לדיון בהצעת חוק לקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: תציג את הצעת החוק חברת הכנסת אתי עטייה, בשם יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת חיים כץ.

יריב לוין: חברת הכנסת אתי עטייה, בבקשה.

חוה אתי עטייה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבדת להביא לפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו-2018) (תיקון מס' 6), התשפ"א–2020, שהגישה הממשלה.

חוה אתי עטייה: לפני שאציג את פרטי הצעת החוק, ברצוני לציין כי הוועדה עמדה על כך שבהתפרצות זו של הקורונה על מערכת הבריאות למצוא דרכים יעילות וחדשות לטיפול בחולים.

חוה אתי עטייה: לאור דרישתו של יו"ר הוועדה חבר הכנסת חיים כץ, התחייב משרד האוצר להקצות 41 מיליון שקלים לטובת פיילוט בקהילה של שירותי פרמדיקים ובדיקות רפואיות בבית המטופל, כדי להקל את העומסים בחדרי המיון.

חוה אתי עטייה: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תתכנס כבר בשבוע הבא לתחילת הדיונים בקידום המהלך הזה על בסיס התקציב שהאוצר התחייב לו.

חוה אתי עטייה: יושב-ראש הוועדה ביקש ממני להודות לחברי הוועדה באופן מיוחד על עבודתם בקידום הצעת החוק שלפניכם ועל תמיכתכם בהשגת התקציב לקידום של המהלך החשוב הזה, שיאפשר מענה רפואי בקהילה ויתרום לקידום בריאות הציבור.

חוה אתי עטייה: העיקרון שהנחה את הוועדה היה מצד אחד למצוא את הנוסחה לכך שבתי החולים לא יצטרכו לשאת לבדם בעלויות הנובעות מגידול משמעותי במספר חולי הקורונה הנזקקים לטיפול, ומצד שני להבטיח שקופות החולים ישופו, בתנאים מסוימים, מאוצר המדינה על ההוצאות שבהן נשאו לשם כך.

חוה אתי עטייה: לגופה של הצעת החוק, ההצעה מאריכה לשנת 2020 את הסדר ההתחשבנות שחל בשנים 2017–2019 בין קופות החולים לבתי החולים הציבוריים הכלליים והפסיכיאטריים, בשינויים והתאמות הנדרשים לשנה הנוכחית.

חוה אתי עטייה: הסדר ההתחשבנות מרסן גידול בצריכת שירותי הבריאות באמצעות יצירת תקרות צריכה, שמעבר להן משולמים סכומים נמוכים יותר בעד שירותים לבתי החולים.

חוה אתי עטייה: מצד שני הוא מונע תנודתיות ומבטיח ודאות המאפשרת את פעילות בתי החולים באמצעות אבטחת רצפת הכנסה שתובטח לבתי החולים.

חוה אתי עטייה: התפשטות הקורונה בשנת 2020 חייבה התאמות בהסדר, שכן נדרש מאמץ מיוחד לטיפול בחולי הקורונה בבתי החולים, אך במקביל הוטל מאמץ רב של טיפול גם על קופות החולים למתן מענה בקהילה.

חוה אתי עטייה: כמו כן, בבתי החולים בוצעו פחות פעולות רגילות, וכך נגרמה ירידה חדה בהכנסות בתי החולים, אך הוצאותיהם נשארו ברמה הקרובה לקודמת.

חוה אתי עטייה: עיקרי ההתאמות המוצעות בהסדר ההתחשבנות לשנת 2020 הן אלה: ראשית, קופת חולים חייבת לשלם לבית חולים בעד השירותים שבהסדר ההתחשבנות, בצירוף שירותי המיון ובצירוף האשפוז במחלקות של הקורונה, סכום שנע בין 100% ובין 101.5% מהסכום שנדרשה קופת החולים לשלם לבית החולים בעד שירותי הבריאות שצוינו בחוק בשנת 2019.

חוה אתי עטייה: החובה לשלם תשלומים בטווח הזה תחול גם בבתי החולים הפסיכיאטריים וגם בבית החולים באשדוד, אף שהוא מוחרג מיתר מרכיבי הסדרי ההתחשבנות.

חוה אתי עטייה: בצריכה שמעבר לסכום הזה יישאו בתי החולים.

חוה אתי עטייה: ואולם, אם הצריכה של קופת חולים בבית חולים מסוים תגיע ל-103.95% מהצריכה שלה בשנת 2019, תישא קופת החולים בתשלומים בעבור אשפוזי הקורונה שמעבר לשיעור האמור אך תשופה על כך מאוצר המדינה, בתנאי שבשאר בתי החולים היא הגיע לצריכה של 101.

חוה אתי עטייה: 5% לפחות, כלומר, ניצלה את המשאבים העומדים לרשותה בכל בתי החולים.

חוה אתי עטייה: שנית, לגבי בתי החולים הכלליים נקבע שיעור קידום נוסף לעדכון תקרות הצריכה בשנת 2020, בהתחשב בעובדה שהסדר ההתחשבנות לשנה זו מאריך את הסדר ההתחשבנות שנקבע לפני כמה שנים, ואינו מהווה הסדר התחשבנות חדש על בסיס נתונים מעודכנים.

חוה אתי עטייה: נוסף על כך, לגבי בתי החולים הכלליים, יקוזז מהתשלומים שעל קופת החולים לשלם בעד אשפוז במחלקת קורונה שיעור מתוך ההפרש שבין הצריכה בפועל של שירותי בריאות מסוימים לבין רצפת הצריכה ברוטו שחלה על קופות החולים באותו בית חולים.

חוה אתי עטייה: זאת ועוד, בהמשך להוראות הקיימות לגבי ביצוע התשלומים לבתי החולים הכלליים נקבעו מועדים קצרים לתשלום בעד השירותים שנצרכו כבר במהלך שנת 2020 לפני תחילתו של החוק והוראות נוספות שיבטיחו העברה מהירה של הכספים לתפעולם של בתי החולים.

חוה אתי עטייה: עוד נקבעו הגבלות על העברת תשלומים לתאגידי הבריאות בבתי החולים שבהם הם פועלים, אך השרים הוסמכו לקבוע כללים שיאפשרו העברת תשלומים כאמור.

חוה אתי עטייה: ההצעה אושרה בוועדה פה אחד ואין לה הסתייגויות.

חוה אתי עטייה: אני מבקשת מהכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ושלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

חוה אתי עטייה: לסיום, ברצוני להודות ליו"ר הוועדה חבר הכנסת חיים כץ על קידום החקיקה, ליועצת המשפטית גב' נעה בן שבת, למנהלת הוועדה גב' ענת כהן שמואל ולכל חברי הוועדה.

חוה אתי עטייה: ברצוני לברך את חברי הכנסת ואת כלל אזרחי ישראל בשנת בריאות ושגשוג ובגמר חתימה טובה.

חוה אתי עטייה: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחברת הכנסת אתי עטייה.

יריב לוין: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות ואף לא הוגשו בקשות רשות דיבור.

יריב לוין: אם כך, אנחנו יכולים לעבור להצבעה.

יריב לוין: אני אוסיף את מי שנמצא כאן, בתוך המליאה למטה.

יריב לוין: הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו-2018) (תיקון מס' 6), התשפ"א–2020 – הצבעה בקריאה השנייה כנוסח הוועדה.

יריב לוין: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 1–19 – 9 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–19 נתקבלו.

יריב לוין: אני אוסיף:

יריב לוין: בעד – חברת הכנסת עטייה, חבר הכנסת שפע, חבר הכנסת טייב, חבר הכנסת חסיד וחברת הכנסת שיר סגמן.

יריב לוין: אני מוסיף את חמשת הקולות האלה, ובסך הכול 14 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: החוק אושר בקריאה השנייה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השלישית.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 8 נגד – אין נמנעים – אין חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו-2018) (תיקון מס' 6), התשפ"א–2020, נתקבל.

יריב לוין: אני מוסיף שוב את קולותיהם של חברי הכנסת שיר סגמן, טייב, חסיד, עטייה ושפע, ובסך הכול יש לנו 13 בעד.

יריב לוין: אין מתנגדים ואין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, אני קובע שהצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו-2018) (תיקון מס' 6), התשפ"א–2020, התקבלה בקריאה השלישית, ונכנסה לספר החוקים.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו חותמים בזאת את המושב הראשון של הכנסת העשרים-ושלוש ויוצאים לפגרה קצרה מאוד – שגם היא פורמלית, עד לתום חג הסוכות – כי הלכה למעשה נראה שלמי שהתגעגע ולמי שלא, אנחנו נשוב וניפגש כאן מחר.

יריב לוין: אני כבר מודיע שייתכן שנידרש לכינוס פגרה מחר בצוהריים, בשעה 12:00, אם תגיע אלינו חקיקה ממשלתית נוספת שנוגעת לדברים דחופים הקשורים למאבק בקורונה.

יריב לוין: השנה האחרונה הייתה יוצאת דופן בהתפשטות נגיף הקורונה, הציבה בפנינו אתגרים לא פשוטים ודרשה מאיתנו לנקוט צעדים שטרם הכרנו במדינת ישראל בכלל ובכנסת בפרט.

יריב לוין: למרות הכול אני גאה לומר שכנסת ישראל הייתה מן הפרלמנטים היחידים בעולם שפעילות החקיקה והפיקוח הפרלמנטרי נמשכו בה באופן מלא וללא עצירה.

יריב לוין: היה זה מושב מהסוערים שידעה הכנסת, שהצריך קבלת החלטות קשות וסבוכות בנושאים ובתנאים ללא תקדים.

יריב לוין: באתגר העצום הזה רבים לקחו חלק, ובהצלחה יתרה, ועל כך תודתי.

יריב לוין: תודה לעובדי הכנסת מכל המחלקות ומכל האגפים, שהתמודדו עם האתגר הגדול בצורה יוצאת דופן.

יריב לוין: תודה לוועד העובדים של הכנסת על שיתוף פעולה, תוך ויתור על זכויות מוקנות של העובדים, למען הבטחת תפקודה התקין של הכנסת בשעות קשות אלה; למנכ"ל הכנסת סמי בקלש, שחותם מושב ראשון, ולצוות לשכתו; למזכירת הכנסת ירדנה מלר-הורוביץ ולצוות לשכת מזכירות הכנסת; לממלאת מקום היועץ המשפטי עו"ד שגית אפיק ולכל עובדי הלשכה המשפטית; לקצין הכנסת ניצב יוסי גריף ולאנשי משמר הכנסת המסורים, שאף הם נדרשו לפעול תחת תנאים מאתגרים במיוחד; לעובדי הוועדות, לראשי החטיבות, למנהלי המחלקות ובפרט למחלקת המחשוב, שפעלו ללא לאות כדי לאפשר את המשך פעילותן של הוועדות בהשתתפות הציבור בדיונים מרחוק; לסדרנים המלווים אותנו בכל רגע נתון; לאנשי המשק, למחלקת הפרוטוקולים, למחלקת דברי הכנסת, לאנשי ונשות מוזיאון הכנסת ולמחלקת הדפוס.

יריב לוין: אני רוצה להודות למנהלי ועובדי הסיעות, ליועצים הפרלמנטריים המלווים את חברי הכנסת ופועלים לעיתים תחת עומסים ותנאים לא פשוטים ולכל מי שלקח חלק בפעילותה המבורכת של הכנסת ואפשר לה להביא לידי ביטוי נאמן את כלל אזרחי ישראל, להוביל חקיקה, לפקח על פעילות הממשלה ולקיים את ההליכים הדמוקרטיים הדרושים.

יריב לוין: תודה לסגני היושב-ראש ולחברי נשיאות הכנסת, לכלל השרות והשרים, לסגני השרים ולחברות ולחברי הכנסת על העבודה המשותפת במושב מורכב וסוער זה.

יריב לוין: אני מבקש להודות באופן אישי ליועציי, לנשות ולאנשי לשכת יושב-ראש הכנסת, המלווים אותי בכל רגע נתון ובכל שעה, לעיתים תחת עומסים כבדים וריבוי משימות, ועושים זאת בנחישות ובמסירות יוצאת דופן.

יריב לוין: תודה רבה לכם.

יריב לוין: אני מאחל לכולכם חופשה קצרה אך נעימה, בטוחה ובריאה.

יריב לוין: נבקש מכולם להקפיד על הנחיות משרד הבריאות, כדי שנוכל להמשיך בפעילות מלאה ותקינה מייד לאחר חג הסוכות, למען כלל אזרחי ישראל ולמען מדינת ישראל.

יריב לוין: בבקשה, אדוני סגן השר יצחק כהן, הצהרה לפרוטוקול לפני הנעילה.

יריב לוין: בבקשה, נאפשר לך.

יצחק כהן: אדוני, תודה על ההזדמנות שאפשרת לי.

יצחק כהן: חבריי חברי הכנסת, במסגרת העברת חוק ההתחשבנות בין קופות החולים לבתי החולים סוכם עם יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות על הקצאה של 41 מיליון שקלים בעבור פיילוט לחיזוק רפואת הקהילה עד הבית.

יצחק כהן: התקציב יועבר באמצעות מבחן תמיכה שיפרסם משרד הבריאות.

יצחק כהן: תודה, אדוני.

יריב לוין: תודה על ההצהרה ועל ההודעה לסגן השר יצחק כהן.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, בכך תם סדר-היום לישיבה זו ולמושב זה.

יריב לוין: אני מאחל לכולם ולכלל אזרחי ישראל שנה טובה.

יריב לוין: הישיבה הבאה – שוב, באופן פורמלי, לפרוטוקול – תתקיים ביום ב', כ"ד בתשרי התשפ"א, 12 באוקטובר 2020, כאשר אנחנו חוזרים מהפגרה.

יריב לוין: כפי שאמרתי קודם, בהחלט יכול להיות שנידרש לכינוסים במהלך הפגרה, לרבות לישיבת כנסת מחר, שאם נידרש לה היא תתקיים בשעה 12:00.

יריב לוין: ישיבה זו נעולה.