ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 80, 2020-09-22 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום שלישי, ד' בתשרי התשפ"א, 22 בספטמבר 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, מאחר שגם מזכירת הכנסת וגם נאמנת המליאה נמצאות כרגע בבידוד, אני מקדם בברכה את מיה לוי ואת דנה הרש, שתצטרף אליה, שתחלפנה אותן.

יריב לוין: חלק מתפקידי המזכירה יבוצעו על ידי חברי הנשיאות שינהלו את הישיבה.

יריב לוין: במסגרת הזאת אני עובר לסעיף הראשון בסדר-היום: הודעה ליושב-ראש הכנסת, שנוסחה כדלקמן:

יריב לוין: הינני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם – החל בהצעת חוק פ/2104/23 וכלה בהצעת חוק פ/2140/23:

יריב לוין: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מיסוי מכירת מטבעות דיגיטליים), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון – היוון קצבה על ידי שאיר הזכאי לפנסיה תקציבית או לקצבה מקופה אחרת), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון – שינוי חזקת הגיל הרך), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת גדעון סער; הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח) (תיקון – איסור הפליה במתן שירותי ביטוח), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – תאגיד בריאות המפעיל מעון יום שיקומי), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק תמיכה בקבוצות כדורגל עקב התפשטות נגיף הקורונה (הוראת שעה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק הדיינים (תיקון – כשירות הרבנים הראשיים לישראל), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת משה גפני, יעקב אשר, יצחק פינדרוס, בצלאל סמוטריץ', איילת שקד, אופיר סופר, חוה אתי עטייה, שרן מרים השכל, דוד ביטן, קטי קטרין שטרית, עוזי דיין, מיכל שיר סגמן, מכלוף מיקי זוהר, ניר ברקת, אוסנת הילה מארק ומשה יעלון; הצעת חוק העונשין (תיקון – הגדרת סוכן חוץ), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אבי דיכטר, מתן כהנא, צבי האוזר, ינון אזולאי, משה ארבל, שרן מרים השכל, מכלוף מיקי זוהר, טלי פלוסקוב, ניר ברקת, משה יעלון, אלעזר שטרן, איתן גינזבורג, קרן ברק ועוזי דיין; הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת ענישה בגין ירי מנשק חם שלא כדין), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת אופיר כץ; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון – כשירות מיוחדת), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אוסנת הילה מארק, שלמה קרעי, עמית הלוי, אופיר כץ, מכלוף מיקי זוהר, אבי דיכטר, יעקב מרגי, משה ארבל, מיכאל מלכיאלי, ינון אזולאי,

יריב לוין: משה אבוטבול, אריאל קלנר ויעקב אשר; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון – כשירות מיוחדת), התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון – תיעוד מצולם של דיוני בתי המשפט), מאת חברת הכנסת מאי גולן; הצעת חוק איסור לשון הרע (תיקון – הגבלת סעד לאישי ציבור), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת עופר כסיף, איימן עודה, אנטאנס שחאדה, אחמד טיבי, עאידה תומא סלימאן, ווליד טאהא, אוסאמה סעדי, יוסף ג'בארין, סעיד אלחרומי, ג'אבר עסאקלה, סמי אבו שחאדה, סונדוס סאלח ואימאן ח'טיב יאסין; הצעת חוק לתיקון פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש) (שלילת הסכמה כהיתר לחיפוש בחומר מחשב), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אריאל קלנר, משה אבוטבול, אוריאל בוסו, יצחק פינדרוס ובצלאל סמוטריץ'; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – שינויים בפעילות ועדת הבחירות המרכזית והרכבה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת שלמה קרעי, אוסנת הילה מארק, אריאל קלנר, מיכאל מלכיאלי, רם בן ברק, חוה אתי עטייה, מאי גולן ובועז טופורובסקי; הצעת חוק נתוני אשראי (תיקון – איסור שימוש בנתוני אשראי שנאספו בתקופת משבר הקורונה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – מבנה מחוזק), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי, יוסף טייב, שלמה קרעי, משה ארבל, ינון אזולאי, משה אבוטבול, מיכל שיר סגמן, יעקב מרגי ואוריאל בוסו; הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון – מינוי רבני התיישבות, רבנים אזוריים ורבני שכונות), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת משה ארבל; הצעת חוק בתי המשפט (תיקון – פסלות שופט בשל כללי ניגוד עניינים), התשפ"א–2020, מאת חבר הכנסת אריאל קלנר; הצעת חוק פיקוח פרלמנטרי על התקנת תקנות במצב חירום במערכת המשפט (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת קארין אלהרר, יעקב אשר, אלי אבידר ויואב סגלוביץ'; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (דיווח שנתי או חצי שנתי לסוגי נכסים), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, שרן מרים השכל, יבגני סובה,

יריב לוין: אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון – הוספת מחצית התקציב), מאת חבר הכנסת ינון אזולאי; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (פטור ממס בעד דמי הבראה והחזרי הוצאות נסיעה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת ווליד טאהא, היבה יזבק, מנסור עבאס, עופר כסיף, אוסאמה סעדי, ג'אבר עסאקלה וסעיד אלחרומי; הצעת חוק שירותי תעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה או שינוי בתנאיה) (תיקון – הוראות שונות), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק מענה טלפוני אנושי לאזרח ותיק (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת הילה שי וזאן, יעקב מרגי, טלי פלוסקוב; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – הפחתה בדמי ביטוח בריאות לתושבי הפריפריה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אופיר כץ, פטין מולא, מיכל שיר סגמן, קטי קטרין שטרית ודוד ביטן; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – לחצן מצוקה לקשיש), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת סונדוס סאלח, אחמד טיבי, אוסאמה סעדי, יוסף ג'בארין, אנטאנס שחאדה, היבה יזבק, ג'אבר עסאקלה ואיימן עודה; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הכרה בפגיעה מתוך מניע גזעני בעבודה כתאונת עבודה), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אנטאנס שחאדה, היבה יזבק וסמי אבו שחאדה; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – תוספת שנתית לסל שירותי הבריאות), התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק דמי מחלה (תיקון – אופן חישוב דמי מחלה לעובד יומי או שעתי), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אליהו חסיד, אוסאמה סעדי, משה אבוטבול, עידן רול והילה שי וזאן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הרחבת הזכאות למענק לימודים), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת עאידה תומא סלימאן, איימן עודה, עופר כסיף, יוסף ג'בארין וג'אבר עסאקלה; הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון – טיפול באמצעות אמנויות), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת קרן ברק, יעקב מרגי, קטי קטרין שטרית ושלמה קרעי; הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון – קביעת בית המשפט באין הסכם בין ההורים),

יריב לוין: התשפ"א–2020, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק הירושה (תיקון – בטלות צוואה ישנה), התשפ"א–2020, מאת חברות הכנסת קרן ברק ועינב קאבלה; הצעת חוק עסקאות למכירת נשק או ציוד צבאי של מדינה זרה, התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת אביגדור ליברמן, עודד פורר, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין, חמד עמאר ואלכס קושניר; הצעת חוק-יסוד: חופש העיסוק (תיקון – החלת חוק-היסוד על אזרחי ישראל ותושבי קבע בלבד), מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק המפלגות (תיקון – הגבלת מימון עצמי של נבחרי ציבור), התשפ"א–2020, מאת חברי הכנסת שרן מרים השכל, אוסנת הילה מארק ומיקי לוי.

בממשלה בשל: << נושא >> 1.

בממשלה בשל: הכישלון המחפיר של הממשלה בהטלת סגר מבלי שהכינו תוכנית יציאה מתוקצבת ממנו; << נושא >>

בממשלה בשל: << נושא >> 3.

בממשלה בשל: כישלון הממשלה במערכה מול נגיף הקורונה; << נושא >>

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעות אי-אמון.

יריב לוין: הראשונה שבהן היא הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם, שכותרתה: כישלון המחפיר של הממשלה בהטלת סגר מבלי שהכינו תוכנית יציאה מתוקצבת ממנו.

יריב לוין: יציג את ההצעה ראש האופוזיציה חבר הכנסת יאיר לפיד, בבקשה.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בוקר טוב, שנה טובה.

יאיר לפיד: אני רוצה, ברשותכם, שנקדיש את הדקות הקרובות, את הצעת האי-אמון הזאת, כדי לדמיין יחד מה היה קורה אם הכול היה בסדר; מה היה קורה אם היינו נכנסים לקורונה וכל השיקולים היו ענייניים; מה היה קורה אם מתחילת השנה, מינואר, מדינת ישראל פשוט הייתה מתפקדת כמו שהיא צריכה לתפקד, בלי שיקולים פוליטיים, בלי כתבי האישום של ראש הממשלה, בלי שנאה, בלי הסתה.

יאיר לפיד: בואו לרגע נדמיין את מדינת ישראל בימי הקורונה כשהיא עניינית, ממוקדת מטרה, עוסקת רק במה שחשוב.

יאיר לפיד: בואו נדמיין יחד את הנהגת המדינה מרוכזת בשאלה איך ממשלה מתפקדת מטפלת במחלה, מטפלת בכלכלה, מתייצבת לימינם של תשעה מיליון אזרחים שפוחדים על בריאותם, רוכשת את אמונם, מאפשרת לכולנו לעבור יחד את התקופה הזאת.

יאיר לפיד: בעולם האלטרנטיבי הזה בשלב הראשון מוקמת הממשלה על פי החוק הקיים.

יאיר לפיד: מפלגות הקואליציה היו מתכנסות, היו מסתכלות על החוק.

יאיר לפיד: בחוק כתוב שממשלה בישראל לא צריכה יותר מ-18 שרים.

יאיר לפיד: הסיבה לחוק הזה – ואני אמור לדעת, אני חוקקתי אותו, יחד איתך, אדוני היושב-ראש – – –

יריב לוין: כן רק נזכיר, אם כבר פנית אליי, שהחוק קבע שכשהקואליציה מעל 70, המגבלה לא חלה.

יריב לוין: אם אני זוכר נכון, תקן אותי אם אני טועה.

יאיר לפיד: נכון, אבל הסיבה לחוק הייתה, כשחוקקנו אותו יחד, שלא צריך יותר מ-18 שרים.

יאיר לפיד: לא צריך שר לענייני מים, לא צריך שרה לקהילות לא קיימות.

יאיר לפיד: חוקקנו אותו אחרי שבדקנו טוב מהו המבנה הכי אפקטיבי, הכי חסכני לממשלה, מה המבנה הנכון לממשלה שתחסוך את כספם של אזרחי ישראל – הם הרי עבדו קשה בשביל הכסף הזה – ותיתן להם את השירות הכי יעיל והכי מהיר.

יאיר לפיד: כמה משרדים היא צריכה באמת, ולא משיקולים קואליציוניים, לא כדי לשמח את אורלי לוי, לא כי שטייניץ נעלב, לא כי מישהו המציא את ההמצאה המשונה הקרויה "ממשלה פריטטית"; להחליט לפי העניין – כמה משרדים צריך בשביל ממשלה יעילה, מתפקדת, שפועלת לטובת הציבור.

יאיר לפיד: והתשובה היא 18 שרים מקסימום.

יאיר לפיד: יותר מ-18 שרים זה ביורוקרטיה, זה בזבוז כספים, זה בלגן של סמכויות, זה גוף בלתי ניתן לניהול.

יאיר לפיד: בעולם אלטרנטיבי, אחרי שהייתה מוקמת הממשלה הזאת, היא מייד הייתה ממנה מפכ"ל, פרקליט מדינה, ממונה על התקציבים באוצר, מנכ"ל למשרד ראש הממשלה, יועץ משפטי לכנסת, נציב קבילות חיילים וראש רשות להגנת הפרטיות.

יאיר לפיד: למה?

יאיר לפיד: ככה, כי זה מה שעושה ממשלה – דואגת למנות את האנשים הטובים ביותר לתפקידים הבכירים ביותר במדינה.

יאיר לפיד: במדינה נורמלית, בתפקידים כאלה יודעים חודשים מראש מי ימונה, עושים חפיפה מסודרת, הולכים לעבוד.

יאיר לפיד: דמיינו שכבר בינואר ממשלת ישראל הייתה מחליטה מיהו הגוף שמרכז את נושא הקורונה.

יאיר לפיד: למעשה היא אפילו לא באמת הייתה צריכה להחליט עליו, כי את ההחלטה הזאת היא עשתה כבר לפני הרבה מאוד שנים: כל סמכויות החירום, כל יכולות התגובה בשעת חירום במדינת ישראל נמצאות כבר שנים במקום אחד: במשרד הביטחון.

יאיר לפיד: שם יש את פיקוד העורף, שם יש את רח"ל – רשות החירום הלאומית.

יאיר לפיד: מאז 2009 בתוך רח"ל יש את מל"ח, משק לשעת חירום, הגוף שמרכז מפעלים ושירותים חיוניים בשעת חירום.

יאיר לפיד: למשרד הביטחון יש כמובן את היכולת לגייס 5,000 חיילי מילואים, להביא 20 קצינים ולהקים תוך שלושה שבועות מערך של בדיקות אפידמיולוגיות – אותו מערך שבישראל הנוכחית כבר שבעה חודשים אף אחד לא הצליח להקים.

יאיר לפיד: חלק מתפקוד נורמלי של ממשלה נורמלית הוא שכולם מבינים מה הולך.

יאיר לפיד: בישראל האלטרנטיבית היה מוקם בשבוע הראשון גוף הסברה, מפני שהמגפה נוגעת לכולם וכולם צריכים לדעת מה קורה.

יאיר לפיד: במקום מסיבות עיתונאים אין-סופיות, שבהן ראש הממשלה מספר כמה הוא נפלא לדעתו, היה עולה לשידור כל יום, לחמש דקות מרוכזות, איש מקצוע שקט, מרגיע, שהיה מסביר לציבור מה מותר ומה אסור ולמה מותר ולמה אסור.

יאיר לפיד: ככה יוצרים אמון.

יאיר לפיד: בניגוד למה שהממשלה הנוכחית חושבת, אזרחי ישראל לא טיפשים, הם אנשים נבונים והם רוצים להיות בריאים.

יאיר לפיד: אם מישהו היה מסביר להם בשקט מה קורה, הם היו מקשיבים לו.

יאיר לפיד: בממשלה הנוכחית החליטו לסגור ל-30 שנה את הפרוטוקולים של קבינט הקורונה.

יאיר לפיד: למה, מה יש לכם להסתיר?

יאיר לפיד: בכל העולם התהליכים שקופים לציבור, אין סיבה שהאזרחים לא ידעו איך הגיעו להחלטות.

יאיר לפיד: יחד עם ריכוז הסמכויות במקום אחד, יחד עם מרכז הסברה מקצועי, היו מגיעות גם שורה של החלטות פשוטות, יעילות, שכמוהן עשו בכל מקום אחר בעולם: להתרכז באוכלוסיות בסיכון – מבוגרים, אנשים עם מחלות רקע; ללכת לסגרים מקומיים, גמישים, לא לפי ערים, לפי שכונות, בלי לסגור את המשק; לתגבר את הצוותים הרפואיים בסטודנטים לרפואה; לתגבר את המעבדות; לחזק את בתי החולים; ליצור מנגנון ויסות בין בתי החולים.

יאיר לפיד: אנחנו מדינה קטנה, אם יש עומס בבית החולים בנהריה, אין סיבה שלא יעבירו חולים לשיבא או לאיכילוב.

יאיר לפיד: הלאה, מה הדבר הבא שקורה בישראל הזאת, שאותה אנחנו נאלצים לדמיין?

יאיר לפיד: הדבר הבא הוא שמייד אחרי שהממשלה מוקמת היא מעבירה תקציב.

יאיר לפיד: למה היא מעבירה תקציב?

יאיר לפיד: כי תקציב הוא תוכנית העבודה של משרדי הממשלה.

יאיר לפיד: תקציב זו הגדרה של סדרי עדיפויות של המדינה.

יאיר לפיד: לוקחים את כל הכסף שיש למדינה ומחליטים איך לחלק אותו – כמה ילך לחינוך של הילדים שלנו, כמה לבתי החולים שלנו, כמה לעסקים הקטנים.

יאיר לפיד: כשיש תקציב, המשרדים מתכננים קדימה, עובדים מסודר, צריכים לתת דין וחשבון על ההוצאות וההכנסות שלהם.

יאיר לפיד: כשאין תקציב, עובדים מהיום להיום, לוקחים חובות, כל אחד עושה מה שמתחשק לו.

יאיר לפיד: תקציב מחייב ניהול תקציבי מסודר.

יאיר לפיד: אם היה לנו תקציב, השנה לא היה גירעון של 14%.

יאיר לפיד: הנכדים שלנו עוד ימשיכו לשלם את מה שקורה עכשיו.

יאיר לפיד: לממשלה הנוכחית אין תקציב, היא מחלקת את המשאבים לפי שיקולים פוליטיים.

יאיר לפיד: זה אסור שיקרה.

יאיר לפיד: פוליטיקה היא מנהלת הכספים הגרועה בעולם.

יאיר לפיד: אני רוצה להבהיר שגם הממשלה המדומיינת, האלטרנטיבית, העניינית, האפקטיבית, הייתה עושה טעויות.

יאיר לפיד: זה טבעי, זה בלתי נמנע.

יאיר לפיד: מגפה היא סיטואציה משברית, כאוטית, עושים טעויות.

יאיר לפיד: אלא שבממשלה שאין לנו, כשמגלים טעות מתקנים אותה.

יאיר לפיד: יכול להיות שבחודש הראשון גם הממשלה המדומיינת הייתה הולכת על מתווה החל'ת, רק שאחרי חודש היא הייתה מבינה שזאת טעות.

יאיר לפיד: היא הייתה בודקת את הנתונים – יש בעולם דבר כזה נתונים – ורואה שהאבטלה בישראל היא כפולה מאשר באיחוד האירופי.

יאיר לפיד: רק ביומיים האחרונים נוספו עשרות אלפי מובטלים.

יאיר לפיד: לכולם ברור שהמודל הגרמני, שלפיו מעבירים את הכסף דרך המעסיקים, הוא יותר טוב ויותר יעיל.

יאיר לפיד: הדרך הנכונה לתקן טעות היא להגיד בקול רם: טעינו, עכשיו אנחנו מתקנים.

יאיר לפיד: אותו הדבר לגבי דמי אבטלה לעצמאים, אותו הדבר לגבי הרחבת חוק קרן מס רכוש, כדי שאפשר יהיה לתת פיצוי מיידי על נזקי המגפה.

יאיר לפיד: ממשלה עובדת עושה טעויות, ממשלה נורמלית במדינה נורמלית לא פוחדת להודות בטעויות שלה ולתקן אותן.

יאיר לפיד: כל מה שתיארתי עכשיו צריך היה לקרות, כל מה שתיארתי עכשיו לא קרה.

יאיר לפיד: כל זה לא יכול לקרות עם הממשלה הזאת, בהרכב הזה.

יאיר לפיד: עם ראש הממשלה הזה זה לא יקרה.

יאיר לפיד: לקחו מאיתנו את הנורמליות, לקחו מאיתנו את הזכות הבסיסית לחיות במדינה מתפקדת עם ממשלה מתפקדת וראש ממשלה מתפקד.

יאיר לפיד: מגיע לנו יותר.

יאיר לפיד: זה מה שאנחנו מציעים לאזרחי ישראל.

יאיר לפיד: לא ניסים ונפלאות, אין ניסים ונפלאות; פשוט תפקוד הגון, יעיל, שיעזור לכולנו לעבור יחד תקופה קשה.

יאיר לפיד: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לראש האופוזיציה.

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים להצעת האי-אמון הבאה, הצעת סיעת הרשימה המשותפת, שכותרתה: הממשלה מפקירה את החברה הערבית; כוחות המשטרה רצחו 44 מצעיריה מאז שנת 2000.

יריב לוין: תציג את ההצעה חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – ואני רואה שהיא איננה פה.

יריב לוין: גם חבר הכנסת בנט איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת אבו שחאדה, אני מציע, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – הינה, חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין הגיעה, יופי.

יריב לוין: חברת הכנסת ח'טיב יאסין, בבקשה, את מוזמנת להציג את הצעת האי-אמון מטעם סיעתך, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: יו"ר נכבד, כנסת נכבדה, קודם כול, אני מקווה שתהיה שנה טובה לכולנו.

אימאן ח'טיב יאסין: מאז שנת 2000 נרצחו בידי כוחות הביטחון 59 אזרחים ערבים חפים מפשע.

אימאן ח'טיב יאסין: מתוכם 44 נרצחו בידי כוחות המשטרה – או שבעצם לא: בעיני המשטרה, והממשלה יחד איתה, מספיק שהם ערבים אז הם פושעים וכך יהיה דמם הפקר.

אימאן ח'טיב יאסין: החברה הערבית סובלת מזה שנים מסחר ושימוש בנשק לא חוקי, אלימות, משוק האפור, סחר בסמים, והפשיעה משתוללת.

אימאן ח'טיב יאסין: ולא, זה לא עניין תרבותי, זה לא שהחברה הערבית הפכה למערב הפרוע כי כך הם ערבים; זה רק משום שהרשויות לא עושות את עבודתן כי המשטרה, לא מעניין אותה משלטון החוק שם בכפרים הערביים, כי מי בודק אם הם עושים עבודה טובה או לא?

אימאן ח'טיב יאסין: מי ימצה את הדין איתם?

אימאן ח'טיב יאסין: האזרחים הערבים סובלים, וכאשר הם יוצאים לרחובות להשמיע את קולותיהם, המשטרה משתיקה אותם באלימות מופרזת, והמראות של שנת 2000 חוזרים.

אימאן ח'טיב יאסין: כך, למשל, בהפגנה על הירי במוסטפא יונס השנה המפגינים פוזרו באלימות ואגרסיביות: הם הוכו על ידי שוטרים רכובים על סוסים באלות וספגו סילונים עזים של מי ביוב.

אימאן ח'טיב יאסין: יותר מ-90% מהנרצחים בידי המשטרה ב-15 השנים האחרונות הם ערבים, וזו לא הגזמה.

אימאן ח'טיב יאסין: אלה הם הנתונים, וייתכן ואנחנו ממעיטים.

אימאן ח'טיב יאסין: והמשטרה?

אימאן ח'טיב יאסין: במקום שהיא תילחם בפשיעה, היא נלחמת באזרחים חפים מפשע, עם מדיניות של יד קלה על ההדק, כי מי יבדוק אם יגידו שמדובר במחבלים – מקסימום ישבשו חקירה או יזרקו סכין לזירה.

אימאן ח'טיב יאסין: בכל מדינה אחרת שמכבדת את שלטון החוק, את ערכי הדמוקרטיה וזכויות מיעוטים, זה לא היה קורה, ואם זה היה קורה, היו ממצים את הדין עם הפושעים.

אימאן ח'טיב יאסין: לא היו סוגרים תיקים ולא היו מסתפקים בחקירות למראית עין ללא כל ממצא, ללא הגשת כתבי אישום וללא הענשה.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל מה לעשות, במדינת ישראל אנחנו מיעוט ילידי של מדינה שאינה מכירה בזכויות מיעוטים או בזכויות קולקטיביות לחברה שלמה, ובמקום זה מגדירה אותה כמגזר ומאשימה אותה בכל הטעויות.

אימאן ח'טיב יאסין: כי למה שהממשלה תיקח אחריות כשיש את מי להאשים?

אימאן ח'טיב יאסין: אלימות ברחובות הכפרים הערביים – הערבים אלימים.

אימאן ח'טיב יאסין: פערים ברשויות המקומיות – הערבים אינם מתנהלים נכון.

אימאן ח'טיב יאסין: פערים במערכת החינוך – הערבים אינם משקיעים טוב.

אימאן ח'טיב יאסין: הקורונה משתוללת והמדינה מאבדת שליטה – הערבים אינם מצייתים להוראות, או במילים של פרויקטור הקורונה – עושים "פיגוע המוני".

אימאן ח'טיב יאסין: מאז שנת 2000 נהרגו ונרצחו יותר מ-1,400 אזרחים כתוצאה מאלימות ופשיעה מאורגנת ביישובים הערביים.

אימאן ח'טיב יאסין: מזעזע כמה שהמספר הזה לא מזעזע אף אחד, לא בממשלה ולא ברשויות, כאילו מדובר בחצר האחורית שהפעילה מנגנון להשמדה עצמית, וזה לא עניינה.

אימאן ח'טיב יאסין: זה יותר מעשור אנחנו זועקים: תאספו את הנשק המשתולל ביישובים הערביים, ומענה אין.

אימאן ח'טיב יאסין: מבצע פה ומבצעון שם.

אימאן ח'טיב יאסין: יותר מ-70% מהנשק מגיע מבסיסי הצבא וחלקו מהברחות דרך הגבול.

אימאן ח'טיב יאסין: רק אדם נאיבי יאמין שהשב"כ לא יודע מי מבריח ולאן, כי אם היה מדובר בנשק לצרכים ביטחוניים, הוא היה נתפס, מוחרם, בעליו היו נזרקים לכלא וביתם לרוב היה נהרס.

אימאן ח'טיב יאסין: מי יכול לטפל בפשיעה, בסוחרי הסמים והנשק?

אימאן ח'טיב יאסין: מי יכול למנוע הפצת אקדחים ורימונים מהצבא, אם לא רשויות האכיפה והמשטרה?

אימאן ח'טיב יאסין: משטרת ישראל חזקה ויעילה אם היא תרצה בכך; היא הצליחה למגר את הפשיעה בנתניה ובנהריה כי אכפת לה, אבל היא לא מצליחה לעשות זאת בטמרה ובכפר קאסם.

אימאן ח'טיב יאסין: סיבה אחת לכך: שם גרים ערבים, ולמי אכפת.

אימאן ח'טיב יאסין: זכות בסיסית היא ביטחון ושלמות הגוף, אבל מי יבטיח זאת לאזרחים הערבים במדינת ישראל?

אימאן ח'טיב יאסין: המשטרה, שבמקום להילחם בפשיעה נלחמת באזרחים ערבים, או הממשלה, שרואה באותם אזרחים פצצה מתקתקת?

אימאן ח'טיב יאסין: נבחרי ציבור אנחנו בבית זה ובאנו לשרת את הציבור, את כלל הציבור, לא רק את אלה שבחרו בנו, אבל הממשלה נכשלה בזה, הממשלה דואגת רק לאינטרסים של עצמה ושל העומדים בראשה.

אימאן ח'טיב יאסין: כאשר רצח אבו אלקיעאן היווה פוטנציאל לקמפיין פוליטי, כינו אותו "מחבל"; לאף אחד לא היה אכפת מהאמת, מהצדק, מהעובדה שאדם חף מפשע נרצח, ובזה נתנו גיבוי מלא למשטרה שרצחה.

אימאן ח'טיב יאסין: וכאשר זה הפסיק לשרת אותם, חיפשו אחרי הצדק ופתאום הבינו שמדובר בקורבן, או בעצם ב-59 קורבנות.

אימאן ח'טיב יאסין: ועל כן, ובשמם של אלה: אחמד ג'בארין, מוחמד ג'בארין, מוסלח אבו ג'ראד, אסיל עאסלה, עלאא נסאר, וליד אבו סאלח, עימאד גנאים, ראמי ג'רה, איאד לואבנה, מוחמד ח'מאיסה, ראמז בושנאק, ויסאם יזבק, עומר עכאווי, אחמד טראבין, מחמוד טראבין, הית'ם אבו סמהדאנה, מנהל דראגמה, בילאל בדראן, סומיה זידאן, מחמוד זחאיקה, באסם אבו סבית, עימאד חמדון, סברי חמדאן, סדקי אדריס, באסם סמודי, מורסי ג'באלי, נאסר אבו אלקיעאן, מחמוד אלסעדי, תאמר סרסור, דינא תורכי, הזאר תורכי, מישל בחות', נאדר חאיק, סמיר דארי, נדים מלחם, מחמוד גנאים, איאד אבו רעיה, ח'אלד אלאטרש, תייסיר כראכי, עימאד ח'ורי, סלמאן אלעתאיקה, סברי ג'רג'אוי, סאמח קרואני, חוסיין אלאטרש, חאזם אבו דבעאת, מחמוד אחמד עבד, ראמי פכורי, ח'יר חמדאן, סמי געאר, סמי אלזיאדני, איאד עבדאללה, סנד חאג'-יחיא, ג'יבריל ג'ארושי, יעקוב אבו אלקיעאן, מוחמד טאהא, מהאדי אל-סעדי, סלאמה חסן אבו כף, מוסטפא יונס, איאד אלחלאק – בשמם ובשם משפחותיהם ולזכרם של אותם קורבנות אני מציעה אי-אמון בממשלה ומציעה את עצמי כראש לממשלה החליפית.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה.

יריב לוין: תודה רבה לחברת הכנסת ח'טיב יאסין.

יריב לוין: אנחנו נעבור מכאן להצעת האי-אמון הבאה, של סיעת ימינה, שכותרתה: כישלון הממשלה במערכה מול נגיף הקורונה.

יריב לוין: יציג את ההצעה חבר הכנסת בנט.

יריב לוין: הוא בדרך?

יריב לוין: הוא פה.

יריב לוין: נחכה לו רגע שיבוא.

יריב לוין: עוד חצי דקה, לא נורא, אנחנו מחכים, הכול בסדר.

יריב לוין: חבר הכנסת בנט, בבקשה.

נפתלי בנט: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני דקה שלחו לי את הפוסט שכרגע העלה ראש הממשלה.

נפתלי בנט: הסתכלתי על הפוסט הזה ועל הפוסט הקודם.

נפתלי בנט: אני מקריא לכם.

נפתלי בנט: ראש ממשלת ישראל אומר את הדברים הבאים: כל מי שזלזל בהגבלות ודילל או ביטל אותן, שלא יבוא אלינו – לממשלה – בטענות על כך שהתחלואה עולה.

נפתלי בנט: מנהיג מדינת ישראל אומר: אתם אשמים.

נפתלי בנט: אל תאשימו אותנו.

נפתלי בנט: מי שעשה ככה הוא אשם והוא אשם.

נפתלי בנט: אל תבואו אלינו בטענות שהתחלואה עולה.

נפתלי בנט: שמעתם את המשפט הזה?

נפתלי בנט: מנהיג מדינה עוסק ב"אל תבואו אלינו בטענות".

נפתלי בנט: צ'רצ'יל, 1940:

נפתלי בנט: מי שלא נכנס מתחת למקלט, שלא יבוא אליי בטענות שהגרמנים מפציצים; בן-גוריון, 1948:

נפתלי בנט: מי שלא מתגייס, שלא יבוא אליי בטענות שאין אוכל בירושלים בגלל המצור.

נפתלי בנט: זאת מנהיגות?

נפתלי בנט: זאת מנהיגות?

נפתלי בנט: פתאום אני מבין.

נפתלי בנט: אני קראתי, וחשבתי שאני לא קורא נכון – שלא יבואו אליי בטענות.

נפתלי בנט: זה המשפט של מנהיג מדינת ישראל: שלא יבואו אליי בטענות.

נפתלי בנט: איזה חוסר הבנה עמוק של המצב.

נפתלי בנט: ראש הממשלה, אתה לא הנושא.

נפתלי בנט: הנושא זה רבבות ומאות אלפי ישראלים שנמצאים בחרדה קיומית; שלא יודעים מה הם יעשו, מאיפה הם ישלמו; שלא מבינים מה ההוראה מחר בבוקר.

נפתלי בנט: אני כבר לא יודע מה ההוראות.

נפתלי בנט: אני לא מבין, אף אחד במדינה כבר לא מצליח להבין מה תכל'ס ההוראות, מה מותר ומה אסור, לא מבינים כלום.

נפתלי בנט: ובזה אתה עוסק?

נפתלי בנט: ואז הלכתי לפוסט הבא.

נפתלי בנט: ראש הממשלה כותב בפוסט הבא: כמו אצלנו בישראל, הגל השני של הקורונה מכה בכל העולם.

נפתלי בנט: כלומר, הסבטקסט: אנחנו בסדר, זו בעיה עולמית, זו בעיה של כולם.

נפתלי בנט: אנחנו בסדר.

נפתלי בנט: תקשיבו, זה בלתי נתפס.

נפתלי בנט: אנחנו בשיא של המשבר הקשה ביותר שפקד את מדינת ישראל, וראש הממשלה בנימין נתניהו עוסק בלהגיד שכל האחרים אשמים ועוסק בלהגיד "זה בעיה של כולם".

שלמה קרעי: – – –

נפתלי בנט: גם הם אחראים לזה שמאז חודש אפריל לא הוספנו מיטת בית חולים אחת?

נפתלי בנט: ה-800 הזה, 800 המיטות – –

שלמה קרעי: – – –

נפתלי בנט: – – קיבלנו את זה מסיני?

נפתלי בנט: נצרב בסיני שיש רק 800 מיטות?

נפתלי בנט: מאפריל ועד ספט

נפתלי בנט: מבר לא היה אפשר לגייס עוד כוח אדם, להכשיר כוח אדם, להקים שלושה בתי חולים שדה, להגדיל את ה-capacity?

נפתלי בנט: היינו ב-800, עברה חצי שנה, נשארנו ב-800.

נפתלי בנט: גם בזה יפעת שאשא ביטון אשמה?

נפתלי בנט: גם זה קורה בכל העולם?

נפתלי בנט: תגידו, אתם השתגעתם?

שלמה קרעי: – – –

נפתלי בנט: זה פשוט לא ייאמן איזה חוסר מנהיגות.

נפתלי בנט: ואז הוא שולח את השופרות שלו לכל עבר.

נפתלי בנט: זה לא עובד כבר, השופרות לא עובדים יותר.

נפתלי בנט: זה לא מעניין, כי לא נתניהו הוא הנושא ולא אנחנו הנושא.

נפתלי בנט: הנושא מאוד פשוט: איך למען השם יוצאים מזה, איך יוצאים מזה?

נפתלי בנט: וגם עכשיו, מכון ויצמן – אף אחד לא מפעיל, גם עכשיו, במדינת ישראל, את הדבר הכל-כך מורכב שנקרא pooling.

נפתלי בנט: pooling זה לקחת עשר דגימות, לערבב ולפענח בפענוח אחד, ואם הוא יוצא שלילי אתה יודע שכל עשרת המטושים שליליים, ואם הוא יוצא חיובי אתה הולך למטושים ובודק אותם פרטנית, כך, בנס, אתה הופך 40,000 פיענוחים ביום ל-400,000 פיענוחים ביום.

נפתלי בנט: ואנחנו, באומת הסטרטאפ, לא מצליחים לעשות את זה.

נפתלי בנט: תגידו, אתם נורמליים?

נפתלי בנט: לא עושים את זה ממרץ ועד עכשיו לא עושים את זה, ועד עכשיו לא הקמתם – –

שלמה קרעי: – – –

נפתלי בנט: – – מערך חקירות אפידמיולוגיות.

נפתלי בנט: אז ראש הממשלה נתניהו, אף אחד לא בא אליך בטענות.

נפתלי בנט: עזוב את הטענות.

נפתלי בנט: יהיה מספיק זמן למה שאתה רוצה אחר כך.

נפתלי בנט: אנחנו באמצע המלחמה.

נפתלי בנט: תפסיק כבר עם הפוסטים הילדותיים האלה של להאשים את כל האחרים.

נפתלי בנט: אני לא זוכר אף מנהיג במלחמה אי פעם עוסק בלהאשים אחרים – לא בגין ולא אשכול ולא גולדה.

נפתלי בנט: אף אחד מהם.

נפתלי בנט: אנחנו במלחמה.

נפתלי בנט: אנחנו צריכים בדיוק הפוך – צריך לאחד את העם.

נפתלי בנט: אני קורא לראש הממשלה: מה הציבור רוצה עכשיו?

נפתלי בנט: מה צריך?

נפתלי בנט: הציבור הרי מוכן לצאת למלחמה ולמסור את נפשו למען המדינה.

נפתלי בנט: אני הייתי בשדה הקרב; רבים פה היו בשדה הקרב.

נפתלי בנט: העם הזה הוא עם מופלא, הוא מוכן.

נפתלי בנט: מה הוא צריך?

נפתלי בנט: הוא צריך להבין שלמעלה יש היגיון; שמתנהלים בצורה עניינית ולא פוליטית; הוא רוצה לדעת שיש מי שחושב; הוא רוצה אנשים שיבואו ויתארו את המצב לאשורו ולא יעשו מסיבות עיתונאים שבהן עשר דקות זה: כמה אנחנו נפלאים, כמה מכל העולם באים ללמוד מאיתנו, וגם היום כל העולם בא ללמוד מאיתנו.

נפתלי בנט: הוא רוצה דוגמה אישית.

נפתלי בנט: אני לא מדבר על בגין, שבסוף תקופתו הוא הלך לדירה – לא הייתה אפילו בבעלותו דירה אז ארגנו לו דירה שכורה.

נפתלי בנט: אני לא מדבר על זה; הבנתי, זה לא יהיה.

אלי אבידר: – – –

נפתלי בנט: אבל באמת, דבר יסודי, כרגע מה שצריך לעשות זה להתמקד בהוראות שוויוניות שמוחלות על כולם, ואם צריך לאכוף את זה באכזריות, אז לעשות את זה.

אלי אבידר: גם הפגנות.

נפתלי בנט: הדבר השני – להגדיל קיבולת בצורה מהירה.

נפתלי בנט: זה לא ייאמן – –

אלי אבידר: – – –

נפתלי בנט: – – שממרץ ועד עכשיו לא.

נפתלי בנט: והדבר השלישי – להקים את מערך קטיעת השרשראות.

נפתלי בנט: להפסיק להאשים, להחזיר את האמון – –

שלמה קרעי: – – –

נפתלי בנט: – – של הציבור הפצוע שלנו.

נפתלי בנט: ודבר אחרון אני אגיד – אני רוצה לחדש לכם: כולם מדברים על הקיטוב בעם.

נפתלי בנט: אני חלוק עליכם, אני לא חושב שיש קיטוב גדול בעם.

נפתלי בנט: אני מסתובב ברחוב, אני לא רואה שנאה גדולה, אני רואה אנשים טובים.

נפתלי בנט: אני חושב שיש הנהגה שעושה הכול להסוות את העובדה שהעם די מאוחד, אבל למעלה רוצים להציג את זה אחרת.

נפתלי בנט: יש לנו עם מאוחד, אנחנו לא מדינות אחרות.

נפתלי בנט: יש דעות שונות והכול, אבל אני לא רואה שנאה כזאת גדולה, בוודאי לא דומה למקומות אחרים או זמנים אחרים או לשנות השמונים, שבהן גדלתי, ואני זוכר.

נפתלי בנט: אני חושב שהעם די מאוחד; ב-70% מהדברים 70% מהאנשים מסכימים.

נפתלי בנט: ראש הממשלה, מספיק עם הפוסטים של להסביר כמה אנחנו נפלאים, מספיק עם הפוסטים שאומרים: אל תבואו אליי בטענות.

נפתלי בנט: מי שבוחר להיות ראש הממשלה, שידע שבדיוק אליו פונים למזור.

נפתלי בנט: תודה רבה.

אלי אבידר: מה קורה עם קבינט הקורונה?

יריב לוין: תודה לחבר הכנסת בנט.

יריב לוין: ישיב בשם הממשלה על שלוש הצעות האי-אמון ששמענו עד עכשיו השר דוד אמסלם, בבקשה.

אלי אבידר: דודי, אם אתה לא עונה לו, אנחנו נענה לו.

אלי אבידר: אל תשאיר אותנו – – –

יבגני סובה: מה עם הקלטה?

יבגני סובה: בלי הקלטה אנחנו לא מקבלים.

שלמה קרעי: דודי, הוא ברח.

שלמה קרעי: הוא לא יכול לשמוע את התשובות.

שלמה קרעי: הוא זה שקרא לאזרחי ישראל – – –

קריאה: נפתלי ברח.

דוד אמסלם: לנפתלי בנט יש סגנון – הוא מדבר והולך.

דוד אמסלם: הוא כבר התבשם מהסקרים.

דוד אמסלם: הוא כבר ראש ממשלה של ממשלה וירטואלית, הוא מאמין בבלוף הזה.

דוד אמסלם: הוא אפילו לא יכול לשבת בשביל הנימוס כמה דקות פה, רק לשמוע את מה שיש לנו להשיב לו.

דוד אמסלם: אז אני קודם כול אתחיל עם לפיד.

דוד אמסלם: לפיד, תראה, אתה שאלת – גם הוא, דרך אגב, ראש ממשלה פוטנציאלי, וירטואלי, מדבר ונעלם.

דוד אמסלם: לפיד שאל קודם – – –

יריב לוין: אני מוכרח לומר, אדוני השר, שאני באמת לא מצליח להבין את הדבר הזה שאנשים מגישים הצעת אי-אמון, מציגים את ההצעה והולכים.

יריב לוין: איזה מין דבר זה?

דוד אמסלם: אני חושב שזה חוסר כבוד.

יריב לוין: לא נשארים לשמוע את התשובה.

דוד אמסלם: אני, כשאני שואל – – –

יריב לוין: אני חושב שזה דבר לא מכובד, לא ראוי.

דוד אמסלם: מסכים.

יבגני סובה: – – –

אלי אבידר: זה לא מסתדר עם הסרטון פשוט.

שלמה קרעי: הוא מפחד מהאמת.

יריב לוין: לא לא, רבותיי, זה באמת באמת לא במקום.

יריב לוין: ואני שב פונה למי שמציג את הצעות האי-אמון: אתם מזלזלים בהצעה שלכם עצמכם אם אתם לא נשארים פה לשמוע את התשובות.

יריב לוין: זה פשוט לא מכובד.

דוד אמסלם: נכון.

מיכאל ביטון: – – –

יריב לוין: יכול להיות.

יריב לוין: כן, יכול להיות.

דוד אמסלם: זה חשוב.

דוד אמסלם: אני – – –

יריב לוין: אני מוכרח לומר שיכול להיות שאין מנוס.

יריב לוין: אגב, זה דבר שפשוט לא העלינו על דעתנו כשכתבנו את התקנון – שאנשים יציגו הצעת אי-אמון ולא יישארו לשמוע את התשובה.

יריב לוין: אבל יכול להיות שאין ברירה.

דוד אמסלם: אני חושב שאני לא הייתי מכניס את זה לתקנון כזה או אחר.

דוד אמסלם: זה דבר בסיסי בכבוד בין אנשים, אבל יש אנשים כאן שלא מכבדים אף אחד חוץ מאת עצמם.

דוד אמסלם: גם הציבור צריך לראות את זה, פשוט – כשהם שואלים, זה לא באמת העניין, הם לא מחפשים והם לא מצפים לקבל תשובה.

חמד עמאר: גם ב-40 חתימות – – –

דוד אמסלם: כל הסיפור הזה הוא סיפור פוליטי פר אקסלנס – הם באים, מטיפים והולכים.

דוד אמסלם: אז מה אמר – לפיד שאל מה היה קורה אם הכול היה בסדר.

דוד אמסלם: מבחינתו, דרך אגב, זה האסון הכי גדול אם הכול היה בסדר.

דוד אמסלם: הרי יש לי הרבה פעמים תחושה שאתם רוצים כל הזמן שיהיה לא בסדר.

דוד אמסלם: הרי אתם לא נרתמים באמת לטיפול בקורונה, אתם נותנים עצות.

דוד אמסלם: את כל מה שבעצם הצעת כאן, לפיד – כאילו עכשיו באת מחוץ לארץ, לא היית כאן בכלל בכדור הארץ בחצי השנה האחרונה – הרי יכולת להציע את זה לפני ארבעה חודשים, חמישה חודשים.

דוד אמסלם: להפך, כשראש הממשלה עשה את הסגר, אתם הראשונים שהתלוננתם על כך, ועליתם כאן והכפשתם אותו: מדוע הוא פוגע בכלכלה, הוא היסטרי, מה פתאום.

דוד אמסלם: אותם אנשים.

דוד אמסלם: אבל מה לעשות, הציבור לא זוכר את מה שהם אמרו – זאת הנחת העבודה שלהם – ואז הם חוזרים היום בטיעון אחר.

דוד אמסלם: מחר ישתנה הסיפור, עוד פעם ימציאו שקר אחר.

דוד אמסלם: אתם חיים על עולם של שקרים, בהנחת עבודה שהציבור בעצם לא זוכר, וגם הציבור – בכלל, המדינה והעולם – נמצאים במצוקה אמיתית.

דוד אמסלם: אז אתם, במקום לבוא ולסייע, כמו שקורה בכל אופוזיציה בעולם, אתם חושבים שהקורונה זה עסק של הליכוד, ובדגש על ראש הממשלה; הוא בכלל הביא את הקורונה, רבותיי.

דוד אמסלם: ולכן, היות שהמשימה שלכם היא להפיל אותו – לא לסייע למדינת ישראל; משימת האב שלכם היא להפיל את ראש הממשלה נתניהו – לכן הכול כשר.

דוד אמסלם: אתם משקרים, אתם משנים את העמדות שלכם חדשות לבקרים, לפי העניין.

דוד אמסלם: אם אתמול היינו צריכים לפתוח, אז הייתם שואלים: מדוע פתחתם?

דוד אמסלם: ואם לא פתחנו, אז הייתם שואלים: מדוע סגרתם?

דוד אמסלם: איך אמרתי, לפיד הוא קריין, הוא היה כתב וקריין, ותמיד הוא פרשן את העבר.

דוד אמסלם: הוא הסתכל – איך אמרתי, אם ירד גשם, הוא אמר: יורד גשם היום; ואם לא ירד גשם היום, אז הוא אמר: היום לא ירד גשם.

דוד אמסלם: חוכמה בדיעבד זה לא הסיפור, ובאמת, זו לא החוכמה, זו הטיפשות.

דוד אמסלם: בוודאי בוודאי זה מצב ציני; מדינת ישראל נמצאת במלחמה באמת לא מוכרת, מלחמה קשה מאוד, שכל העולם מצוי בה.

דוד אמסלם: הציבור נמצא בחרדות, בלי קשר לממשלה, יש פה נגיף.

דוד אמסלם: ואתם, באופן ציני, לא מעניין אתכם כלום חוץ מפוליטיקה קטנה: איך בעצם עכשיו פוגעים בראש הממשלה נתניהו.

דוד אמסלם: זה מה שמעניין אתכם, שום דבר אחר לא מעניין אתכם.

דוד אמסלם: הרי לא קרה הרבה.

דוד אמסלם: כשהיה הגל הראשון ראש הממשלה הוביל את זה, והוא דעך.

דוד אמסלם: ולאחר מכן זה שוב פעם חזר, והווירוס הרים את הראש שוב פעם, ושוב פעם התפשט.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה מה שקורה גם בכל העולם, גם באירופה זה קורה.

דוד אמסלם: ההתנהלות הכי חשובה לטעמי, הבנתי – ואתם מבינים את זה גם לבד – זו ההתנהלות שלנו.

דוד אמסלם: הרי בסוף זו לא הממשלה קובעת אם הנגיף יתפשט או לא יתפשט.

דוד אמסלם: הממשלה יכולה לנקוט אמצעים כאלה או אחרים, אבל בסוף – כפי שאמרתי לפני חודש, שלושה שבועות – בסוף הוא עובר בין בני אדם, וככל שאנחנו נקפיד על עצמנו יותר סביר להניח שהמצב של המדינה יהיה יותר טוב, וזה בעצם שם המשחק.

דוד אמסלם: הרי אנחנו לא מדברים על הסיפור הכלכלי יותר, אנחנו מדברים על הסיפור של הנגיף.

דוד אמסלם: אז מה עושים?

יבגני סובה: זה שתוקפים אותנו – – – בוא נדבר עובדות, אדוני השר.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: באים ותוקפים את ראש הממשלה על כך שהוא עובד 20 שעות ביממה – הבן אדם כבר מתמוטט עוד מעט מרוב שהוא לא ישן – שבעה ימים בשבוע.

אלכס קושניר: גם בשבת?

סמי אבו שחאדה: רוצים שינוח.

דוד אמסלם: וכל אחד כאן, כשהוא גומר לדבר, אין לו זמן אפילו לשבת.

דוד אמסלם: הולך ישר, רץ עכשיו לאכול לו איזו ארוחת בוקר – –

סמי אבו שחאדה: מסכן.

סמי אבו שחאדה: מסכן.

דוד אמסלם: – – כן, ולעשות פוליטיקה קטנה.

סמי אבו שחאדה: חבל, שילך לנוח.

סמי אבו שחאדה: חבל.

דוד אמסלם: אתם, במקום לתת עצות, כפי שאמרתי, טובות, שאתם חושבים שהן טובות – אהלן וסהלן, תבואו.

דוד אמסלם: אם יש למישהו פה רצפט, אז בבקשה, שיבוא ויספר לנו מה הוא.

יבגני סובה: חמישה חודשים אנחנו אומרים, ואתה מדבר איתי על שמאל.

דוד אמסלם: דרך אגב, אנחנו כל הזמן – אני אספר לך משהו, חבר הכנסת סובה – – –

יבגני סובה: חמישה חודשים מדברים על פתיחת בית חולים שדה.

יבגני סובה: חמישה חודשים אנחנו אומרים – – – פיקוד העורף – – –

דוד אמסלם: אז אני רוצה לומר לך, חבר הכנסת סובה – – –

יבגני סובה: – – – ושמאל – – – חמישה חודשים אנחנו מדברים על פיקוד העורף.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר לך שגם הגל הראשון, כשהוא דעך, זה היה בלי שהקימו את פיקוד העורף.

יבגני סובה: זה לא – – –

דוד אמסלם: רק שנייה, דקה.

דוד אמסלם: לכן הרעיון הוא מאוד פשוט: בכל הנגיף הזה, מה שקורה הוא שאתה עושה הערכות מצב כמעט יומיות, ויש שעתיות, ואתה מגיב לפי האירוע.

דוד אמסלם: אתמול החלטת א', מחר אתה מחליט ב', בעוד שלושה ימים אתה חוזר חזרה לא'.

דוד אמסלם: זו ההתנהלות.

דוד אמסלם: אתה לא מצליח – – –

יבגני סובה: – – – להקים בית חולים שדה – – –

דוד אמסלם: דרך אגב, וזאת היא החוכמה.

דוד אמסלם: זאת החוכמה גם – – –

יבגני סובה: אתה רוצה לשמוע משהו פרקטי, נכון?

יבגני סובה: אתה רוצה עצות – נותנים לך עצות.

יבגני סובה: אתה לא רוצה לשמוע עצות.

יבגני סובה: אמרנו לך: פיקוד העורף וצה"ל צריכים לטפל במשבר.

יבגני סובה: חמישה חודשים, כולם בבית – – –

אלי אבידר: למה חיכית שישה חודשים להפעיל את פיקוד העורף – – –

דוד אמסלם: אני רוצה להזכיר לכם: אמרתי שהיות שבעצם, כפי שאמרתי, הרי – – –

אלי אבידר: רק בנובמבר הם יקימו – – – רק בנובמבר, כי לא העברתם את זה.

דוד אמסלם: אלי, שנייה.

אלי אבידר: מה זה שנייה?

אלי אבידר: כל יום נתנו לכם עצה.

שלמה קרעי: תגידו לליברמן שיפסיק להסית את אזרחי ישראל.

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: כשנכנסנו – – –

אלי אבידר: למה לא העברתם לפיקוד העורף, השר אמסלם?

אלי אבידר: תענה על זה.

דוד אמסלם: אלי, אבל שמעתי אותך גם בפעם הראשונה שאמרת.

אלי אבידר: הינה, אני מחכה לתשובה.

דוד אמסלם: האמת היא שאתה חושב שאולי אני לא מקשיב לך, אבל הקשבתי.

דוד אמסלם: הקשבתי לך פעם ראשונה.

דוד אמסלם: תראה, בסופו של דבר כשנכנסנו למשבר הקורונה לא ידענו מה זה.

דוד אמסלם: אף אחד בעולם לא ידע.

אלי אבידר: מה?

אלי אבידר: מה?

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: וניסינו להתמודד עם זה בכלים הקונבנציונליים – –

אלי אבידר: – – –

דוד אמסלם: – – של הממשלה.

דוד אמסלם: לאט-לאט, כפי שאמרתי, באמת באמת, בגל הראשון או בחודשים הראשונים, הממשלה, או ההחלטות והציבור – ודרך אגב, זאת לא רק הממשלה, זה הציבור בעיקר, אני טוען, ההתנהגות הציבורית – בסופו של דבר העסק דעך.

דוד אמסלם: כשזה פרץ שוב אז באו, ובעצם ראש הממשלה קיבל תיקונים ועשינו את מה שצריך לעשות.

דוד אמסלם: דרך אגב, יכול להיות שמחר יקרה יותר גרוע, אז נעשה דברים יותר גרועים; מחר יכול להיות שזה ילך וייחלש, אז נלך אחורה.

דוד אמסלם: אבל זה כל הרעיון בכל הסיפור הזה של המחלה הארורה הזו, הווירוס הארור הזה – –

יבגני סובה: שר הבריאות של צ'כיה התפטר – –

דוד אמסלם: – – שאנחנו מגיבים.

דוד אמסלם: אנחנו מגיבים – – –

יבגני סובה: – – בגלל ש-500 אנשים חולים.

דוד אמסלם: שנייה, חבר הכנסת סובה.

יבגני סובה: אתה – מישהו פה מוכן לקחת ולהתפטר בגלל מחדלים?

דוד אמסלם: אבל אני רוצה לענות.

דוד אמסלם: רק שנייה.

יבגני סובה: הרי אתם עשיתם מחדלים, עכשיו אתם מחפים על המחדלים.

דוד אמסלם: אבל אני מציע – תראה מה קרה, אבל.

יבגני סובה: אתה מבין מה שאתה עושה?

דוד אמסלם: אבל מה שקרה הדהים אותי.

דוד אמסלם: אבל מה שקרה – אני אגיד לכם משהו.

דוד אמסלם: בסוף חשבתי לעצמי שיש פתרון לקורונה.

אלי אבידר: למה לא העברתם לפיקוד העורף שישה חודשים?

דוד אמסלם: לפני שעה – – –

אלי אבידר: למה?

דוד אמסלם: לפני שעה פגשתי את חבר הכנסת בנט.

דוד אמסלם: הוא נתן לי ספר על איך מנצחים את הקורונה.

דוד אמסלם: אמרתי לו: תקשיב, נפתלי, יכול להיות שיש לך את הסטרטאפ העולמי הכי טוב בעולם.

דוד אמסלם: ואללה, לא ידעתי.

דוד אמסלם: אני אקרא אותו, מבטיח לך, אבל איך לא מסרת אותו כבר לנשיא ארצות הברית, לנשיאי העולם?

דוד אמסלם: טוס, למה אתה מבזבז את הזמן פה?

דוד אמסלם: טוס, תציל את העולם.

דוד אמסלם: אתה נתת לנו את הספר, בסדר, תמשיך להפיץ אותו.

דוד אמסלם: אתם יודעים – – –

עודד פורר: אלי יתרגם אותו לערבית.

דוד אמסלם: אה?

עודד פורר: אלי אבידר יתרגם לערבית.

אלי אבידר: בשמחה.

דוד אמסלם: רק אני רוצה להזכיר לנפתלי בנט, בכפוף למה שהיה פה – –

קריאות: – – –

דוד אמסלם: – – וחבר הכנסת שלמה קרעי העיר לו: הרי בתחילה, גם כשאנחנו סגרנו הוא הטיף לפתוח, וככה זה עובד.

דוד אמסלם: אתה יודע.

אלי אבידר: למה לא העברתם לפיקוד העורף, דודי?

דוד אמסלם: זאת המשימה של האופוזיציה.

אלי אבידר: שישה חודשים – – –

דוד אמסלם: על כל מה שאנחנו נעשה הם יסתכלו אם זה הצליח.

דוד אמסלם: הם יגידו לא.

אלי אבידר: לא.

אלי אבידר: למה לא העברתם לפיקוד העורף?

אלי אבידר: לא כל מה שתעשה.

דוד אמסלם: אם נשנה, הם יגידו: אבל אמרנו.

דוד אמסלם: זה בעצם הסיפור שלכם – –

אלי אבידר: עשיתם דברים טובים, הינה, אני אומר את זה.

דוד אמסלם: – – והוא חוזר על עצמו.

דוד אמסלם: ומה אומר עוד – – –

אלי אבידר: למה לא העברת לפיקוד העורף?

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: ומה עוד אומר נפתלי בנט?

שלמה קרעי: מה יעזור פיקוד העורף כשליברמן אומר לא להקשיב להנחיות?

דוד אמסלם: הוא אומר: אנחנו במלחמה.

אלי אבידר: למה לא העברתם לפיקוד העורף?

דוד אמסלם: הוא טוען: אנחנו במלחמה.

דוד אמסלם: אני מסכים איתו.

דוד אמסלם: אבל במלחמה, דרך אגב, בדרך כלל עד היום עם ישראל התלכד במלחמה – –

אלי אבידר: אתה מתחמק, השר אמסלם.

אלי אבידר: אתה מתחמק.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: – – ובעצם גיבה את הממשלה.

דוד אמסלם: זה מה שקרה פה.

דוד אמסלם: עכשיו, מה הוא עושה?

דוד אמסלם: הוא לוקח משפט שאתמול אמר ראש הממשלה באיזה הקשר, הוא מנתק אותו מכל ההקשרים.

דוד אמסלם: ראש הממשלה, מר בנט, צריך את האישור שלך לכך שהוא בעצם דואג לאזרחי מדינת ישראל?

אלי אבידר: הוא יושב-ראש הקבינט האזרחי – – –

דוד אמסלם: הרי המזל הוא שראש הממשלה נמצא עכשיו בתפקידו.

דוד אמסלם: אני סתם מעלה בדעתי איזו מחשבה: לו אתה היית שם, מה היה קורה לנו.

דוד אמסלם: לא היית יודע מה לעשות.

אלי אבידר: בלי הפחדות, השר אמסלם.

דוד אמסלם: המדינה הייתה מתפרקת לנו.

דוד אמסלם: אתה בלי ניסיון, בלי כלום, באמת, עוד נער צעיר.

דוד אמסלם: מניין בכלל יש לך את האומץ לדבר על כך?

דוד אמסלם: אז ראש הממשלה אמר, יכול להיות שאולי לא בהתנסחות הכי טובה; למה הוא התכוון: כשהממשלה קיבלה החלטות הביאו את זה פה לוועדת הקורונה, ויושבת-ראש ועדת הקורונה החליטה על דעת עצמה, בגלל אותה קונסטלציה שהייתה שהיא מקילה – למה?

דוד אמסלם: לא נראה לה.

אלי אבידר: למה לא העברתם לפיקוד העורף?

דוד אמסלם: אז הוא אמר:

דוד אמסלם: רבותיי – – –

יבגני סובה: רגע, זה אנחנו או אתם עשיתם הסכם עם – – –

דוד אמסלם: לא חשוב.

אלי אבידר: למה לא העברתם לפיקוד העורף?

דוד אמסלם: לא חשוב.

דוד אמסלם: אתה יודע מה, זה אני, אני הכול.

דוד אמסלם: אני אשם בכול.

יבגני סובה: אתה מדבר על כולנו כאילו זה האופוזיציה.

דוד אמסלם: אבל אני רוצה לומר – לכן הוא אמר, רבותיי: כשהממשלה בעצם רוצה, מחליטה על הנחיות ובעצם מצמצמת את הפעילות הציבורית והכלכלית במשק זה מתוך אחריות גדולה בגלל שהיא מבינה.

דוד אמסלם: ראש הממשלה מתייעץ, הממשלה מתייעצת – כמעט אין מומחה בארץ שלא התייעצו איתו – ובסופו של דבר האחריות של הממשלה זה לשמור על בריאות הציבור קודם כול, ובד בבד גם על הכלכלה.

יבגני סובה: אבל לקחתם סמכויות מהוועדה הזאת.

יבגני סובה: דודי, אתם, הממשלה, לקחתם סמכויות מהוועדה ובאים בטענה לוועדה שאין לה שום סמכויות.

דוד אמסלם: אבל אם כל אחד שקם בבוקר חושב שהוא מלך ומותר לו לעשות הכול בגלל שהוא יושב-ראש ועדה – לזה הייתה הכוונה.

יבגני סובה: אבל אתה שומע את עצמך, אדוני השר, אתה שומע?

דוד אמסלם: אז מכאן אתה לוקח את זה למצב שכאילו ראש הממשלה אומר: מה אתם באים אלינו?

דוד אמסלם: הרי אתה יודע למה הוא התכוון, מר בנט.

אלי אבידר: למה לא העברת לפיקוד העורף?

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה – לכן אתה רק, באמת אמרתי שמצד אחד – –

יבגני סובה: הוא לא יענה לך כי אין לו תשובה, אלי.

אלי אבידר: למה לא העברתם לפיקוד העורף?

דוד אמסלם: – – אתה אומר: בוא נתמוך, בוא נהיה בשלום.

דוד אמסלם: תראה, תרתי דסתרי, אתה כבר מבולבל בעצמך: בוא נחיה בשלום, אנחנו במלחמה.

דוד אמסלם: מצד שני, אתה לא גומר את המשפט וכבר אתה תוקף את ראש הממשלה ואת הממשלה.

אלי אבידר: למה לא העברתם לפיקוד העורף, השר אמסלם?

דוד אמסלם: אז תחליט, אני לא יודע איך קוראים לזה.

דוד אמסלם: אתה יודע, תחליט איפה אתה, האם אתה בא לעזור לעם ישראל בשעה הקשה הזאת או שאתה בא לתקוף את הממשלה, כפי שהאופוזיציה והשמאל עושים כבר הרבה מאוד חודשים.

יבגני סובה: גם אלי שמאל?

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה לומר משהו – אני צריך גם לסכם בסוף?

יריב לוין: כן.

דוד אמסלם: נשאיר לסיכום?

יריב לוין: כן.

דוד אמסלם: טוב, אז תודה רבה.

דוד אמסלם: אני אסכם את סיפור ההפגנות בסוף.

יריב לוין: השר אמסלם, תודה רבה.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן להצעת האי-אמון של סיעת ישראל ביתנו, שכותרתה: פגיעה קשה בביטחונם של אזרחי ישראל והפקרת תושבי הדרום.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת אלכס קושניר להציג את ההצעה.

יריב לוין: חבר הכנסת פורר, אתה מציג?

יריב לוין: בבקשה.

אלי אבידר: השר אמסלם לא ענה על השאלה למה לא העברתם לפיקוד העורף לפני שישה חודשים.

אלי אבידר: עד שהם יתארגנו זה יהיה נובמבר.

אלי אבידר: איך תברח מהשאלה הזאת, השר אמסלם?

שלמה קרעי: השר אמסלם, ליברמן קרא להפר את ההנחיות.

אלי אבידר: השר אמסלם, למה לא העברת לפיקוד העורף, השר אמסלם?

דוד אמסלם: אני אענה לך.

אלי אבידר: לא, לא יעזור אם תעשה ככה, אתה לא עונה לי, אתה לא עונה.

דוד אמסלם: עניתי לך.

יבגני סובה: אתה לא עונה.

דוד אמסלם: אנחנו משתמשים בכלים לפי המצב.

אלי אבידר: אתה לא עונה.

אלי אבידר: אין לכם תשובה.

קריאות: – – –

דוד אמסלם: לא כמנטרה.

יבגני סובה: אם היית עונה לא היינו שואלים אותך פעם שנייה ושלישית.

יבגני סובה: אתה לא עונה.

עודד פורר: דודי.

עודד פורר: השר – – –

דוד אמסלם: עניתי.

יבגני סובה: לא ענית.

קריאה: אולי לא הבנתם אותו.

דוד אמסלם: אני יכול להסביר לך את זה שוב פעם.

שלמה קרעי: – – – היושב-ראש שקרא להפר את ההנחיות, אבידר – – – וההסתה – – –

אלי אבידר: למה לא העברתם לפיקוד העורף?

עודד פורר: אדוני, אם הם יסיימו את הדו-שיח שלהם.

יריב לוין: אדוני.

יריב לוין: חבר הכנסת אבידר, אני תהיתי איך מנהלים אצלכם ישיבות סיעה, באמת אתגר גדול.

אלי אבידר: לא פחות שקט.

אימאן ח'טיב יאסין: סליחה, אני לא שמעתי תשובה בכלל.

יריב לוין: אז אני מציע, אתה יודע, לפחות לחבר הכנסת פורר נאפשר לדבר בלי הפרעות.

עודד פורר: רק לפני שאני מתחיל, אדוני – – –

אימאן ח'טיב יאסין: כבודו, כבוד היו"ר, לפני שאתה מתחיל, ביקשת שנשב לשמוע תשובה, לא שמענו תשובה.

יבגני סובה: לא, אדוני היושב-ראש ביקש לשבת לשמוע את תשובת השר, ולא שמענו את תשובת השר, אז בגלל זה מתעוררות שאלות נוספות.

יבגני סובה: אם שר לא עונה אז מה הטעם לשבת לשמוע את תשובת השר, אם אדוני השר לא עונה?

יבגני סובה: אז כנראה – – –

יריב לוין: זה בסדר, רק חבל – – –

קריאות: – – –

יריב לוין: רק חבל שאנחנו – אני, בהכירי את חבר הכנסת פורר, יש לו בטח גם תשובות לחלק מהשאלות, אז אם ניתן לו לדבר אולי נשמע.

עודד פורר: דבר אחד אני יכול לומר לך, אדוני היושב-ראש – – –

יבגני סובה: עשר דקות יש לך?

יריב לוין: אה, חבר הכנסת סובה, הוא יקבל גם שתי דקות אם נרצה, תאמין לי.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, תנוח דעתך, אצלנו ישיבות הסיעה מנוהלות, בניגוד להרבה מאוד דברים שלא מנוהלים כאן.

עודד פורר: אז בעניין הזה אתה יכול להיות רגוע.

עודד פורר: אבל אני רוצה לומר לך משהו, אדוני השר אמסלם, וגם לך, אדוני היושב-ראש, שאתם חלק מהקואליציה הזאת בסופו של דבר.

עודד פורר: הרי אתם עומדים פה ובאים בטענות לכל העולם, אבל אתם ידעתם, אתם ידעתם שיהיה גל שני.

עודד פורר: זו לא איזו הפתעה, זה לא איזה סוד.

עודד פורר: אתם גם ידעתם שהוא יהיה חמור יותר מהגל הראשון.

עודד פורר: כל ההערכות הרפואיות דיברו על כך.

עודד פורר: אני כאן, אדוני היושב-ראש, מעל במת הכנסת, לפני חמישה חודשים, באפריל, אמרתי לכם: יהיה גל שני, הוא יהיה חמור יותר, תכינו את עצמכם לגל השני.

עודד פורר: ואפילו אמרתי לכם איזה משימות יש בפניכם.

עודד פורר: הרי אתה אומר כל הזמן: תגידו לנו.

עודד פורר: אתם כל הזמן באים בטענות.

עודד פורר: לא.

עודד פורר: אמרנו לכם מה צריך לעשות.

עודד פורר: אמרנו כבר אז.

עודד פורר: יש לממשלה שתי משימות מרכזיות מייד בתחילת המשבר: הראשונה היא להכין את מערכת הבריאות לגל השני, לדאוג שזו תהיה מערכת שלא תחייב את סגירת המשק כפי שהיא חייבה בגל הראשון, שלא יהיה מצב שתאיימו באי-ספיקה של בתי החולים.

עודד פורר: אפילו נתנו על זה תקציב, הגדלנו את התקציב של מערכת הבריאות אז.

עודד פורר: אני כיושב-ראש ועדת הכספים העברתי לכם, לקואליציה, בלי שאתם הייתם בוועדה – הרי אתם החרמתם את ועדת הכספים בתקופה הזאת.

שלמה קרעי: אין לך מושג – – –

עודד פורר: הדבר השני – – –

שלמה קרעי: – – –

עודד פורר: הדבר השני שהייתם צריכים לעשות – – –

שלמה קרעי: – – –

עודד פורר: הדבר השני שהייתם צריכים לעשות הוא ליצור תוכנית כלכלית שתייצר ודאות למשק.

שלמה קרעי: תמשיכו לקרוא להפר את ההנחיות.

עודד פורר: שתחזיר עובדים לעבודה, ותעניק את המענק למי שבאמת מחזיר את העובדים לעבודה, ותאפשר למשק לחזור לצמיחה.

עודד פורר: ידעתם מה צריך לעשות, ידעתם והתעלמתם.

עודד פורר: ידעתם וחלמתם.

עודד פורר: אבל חלמתם, כי בזמן שידעתם עסקתם אך ורק בעצמכם.

עודד פורר: עברתי לראות את רשימת הדיונים של ועדת הכספים בחמישה החודשים האחרונים.

עודד פורר: מה היו עיקרי הדיונים שלה, במה היא דנה?

עודד פורר: בתקציב ראש הממשלה החלופי, בתנאי השרים, בפטור ממס לראש הממשלה על הוצאותיו הפרטיות – שאנחנו מימנו עשר שנים אחורה כדי שהוא לא יהיה נכה כלכלית.

עודד פורר: בזה התמקדתם, בזה עסקתם בחודשים האלה.

עודד פורר: על זה הקואליציה נלחמה חמישה חודשים.

עודד פורר: עסקתם בלריב על מערכת המשפט.

עודד פורר: הייתם עסוקים פעם אחר פעם, שבוע אחרי שבוע בהצעות ההזויות ובשטויות שימינה האכילה אתכם פה כדי להטריל לכם את המערכת עם השטויות שאתם עסוקים בהם, ועדות חקירה על מערכת המשפט ושינוי חוק השבות.

עודד פורר: ממש כמעט הגשמתם את חלומה של הרשימה המשותפת.

עודד פורר: הטרלות שלא האמנתי בכלל שלא יבוא ראש ממשלה מהליכוד ויזרוק אותן מכל המדרגות.

שלמה קרעי: – – – האנרכיה – – – אזרחי ישראל – – –

עודד פורר: אבל לנוכח מה עצמתם את עיניכם?

עודד פורר: עצמתם את עיניכם – –

שלמה קרעי: – – –

עודד פורר: – – נוכח הצונמי המתקרב, שברור לחלוטין – – –

שלמה קרעי: – – –

עודד פורר: ברור לחלוטין, ואתם יודעים את זה, שמי שהצליח – – –

אביגדור ליברמן: – – –

שלמה קרעי: – – – אתה גורם לאנרכיה במדינת ישראל, אתה גורם לאנרכיה.

אביגדור ליברמן: – – – ראש הממשלה גורם לאנרכיה.

שלמה קרעי: לקרוא לאזרחי ישראל לא להקשיב להנחיות הממשלה – – –

אביגדור ליברמן: – – – מה הקשר – – –

שלמה קרעי: אתה אנרכיסט, אתה אנרכיסט.

אביגדור ליברמן: – – –

שלמה קרעי: אתה עבריין מורשע – – –

אביגדור ליברמן: – – –

עודד פורר: אני מציע – אדוני היושב-ראש, אתה לא עוצר את עוזרו של אלי ישי לשעבר, הנציג של ש"ס בליכוד.

קריאות: – – –

עודד פורר: אני מציע שהנציג של ש"ס בליכוד – גם בו אתה יכול לנזוף כשהוא מפריע לדיון.

קריאות: – – –

שלמה קרעי: עבריין מורשע, זה מה שאתה.

שלמה קרעי: אתה אנרכיסט.

אביגדור ליברמן: – – –

שלמה קרעי: אתה גורם לאזרחי ישראל להפר הנחיות.

אביגדור ליברמן: – – –

שלמה קרעי: יש כבר – – –

יריב לוין: תודה רבה.

קריאות: – – –

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברי הכנסת, תודה.

עודד פורר: אני מקווה שהנציג של ש"ס בליכוד יהיה לפחות אקטיבי כמו הנציג של כולנו בליכוד.

עודד פורר: לה, לפחות, יש עמדה בעניין הזה.

שלמה קרעי: הנציג של מנדלבליט.

עודד פורר: הוא פשוט כל הזמן מפריע.

יריב לוין: אתה גם – – –

יבגני סובה: נציג של – – –

עודד פורר: אני רוצה לומר לכם, דודי, אתם עצמתם את עיניכם נוכח הצונמי הזה שמתקרב, כשברור לכם שמי שעוד הצליח איכשהו לשרוד את הגל הראשון יתרסק בגל השני, אם יהיה כזה.

עודד פורר: ואם אתם חושבים שהנתונים שפורסמו, שלפיהם ביולי ובאוגוסט יש עלייה של 50% בבקשות לפשיטות רגל, הן מצב קשה, אז, אדוני היושב-ראש ואדוני השר, תחכו לנובמבר ודצמבר.

עודד פורר: עוד לא ראיתם כלום.

עודד פורר: אתם פשוט לא מבינים לאן אתם דוחפים את הכלכלה הישראלית ולאן אתם דוחפים את המגזר העסקי, שמשלם לכם את כל השטויות שאתם עושים פה.

עודד פורר: בעלי המסעדות, אולמות האירועים, אתרי התיירות, הברים, מועדוני הספורט והכושר, בריכות השחייה – כולם מסתכלים עליכם.

עודד פורר: מסתכלים עליך, ראש הממשלה נתניהו, עליך, ראש הממשלה הרזרבי גנץ, על ישראל כץ, על כל אחד ואחד מכם, ופשוט לא מבינים מה אתם עושים שם בממשלה ועל מי אתם חושבים בכלל כשאתם מקבלים את ההחלטות שלכם.

עודד פורר: אתם חושבים על הציבור ועליהם או שאתם חושבים על האינטרסים הפוליטיים שלכם בתוך הקוניוקטורות שאתם מייצרים בתוך הממשלה?

עודד פורר: הם מתבוננים בעסק הסגור שלהם, שאתם סגרתם, רואים את השיחה מהבנק שהם צריכים לענות לה, את השיחה מבעל הנכס, מהלקוחות, והם מבינים שאחרי כל השנים שהם היו שם בשבילכם, שילמו לכם את המע"מ כל 15 בחודש, את מס ההכנסה, את הביטוח הלאומי, בשביל הגחמות שלכם, בשביל הרגולציה שלכם, בשביל האגרות שאתם מטילים עליהם – הם מבינים שאתם השארתם אותם לבד למות בסגר; להרוג את העסק שלהם, להרוג את הפרנסה שלהם, ולהשאיר אותם לבד.

עודד פורר: הם רואים אתכם מסתובבים באולפני הטלוויזיה ומסבירים שמערכת הבריאות לא ערוכה להתמודדות עם היקפי תחלואה כאלה.

עודד פורר: אז בעבור מה, למען השם, לקחתם תקציב של 14 מיליארד שקל לפני חמישה חודשים – אנחנו אישרנו לכם – למערכת הבריאות ולמשרדי הממשלה שעוסקים בקורונה?

עודד פורר: מה עשיתם עם הכסף הזה?

עודד פורר: הם מסתכלים עליכם יחד עם כל הציבור ולא מאמינים איך מדינת ישראל הולכת פייפן ואיך אתם שוברים את החלום הישראלי לחתיכות.

שלמה קרעי: – – –

עודד פורר: אין כמעט תחום בניהול של האירוע הזה שלא נכשלתם בו.

שלמה קרעי: אתה תמשיך – – –

עודד פורר: סיוע כלכלי והצלת המשק – נכשל.

שלמה קרעי: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת קרעי, די.

קריאות: – – –

יריב לוין: רבותיי, חבר הכנסת קרעי, די.

יריב לוין: חבר הכנסת סובה, בוא ניתן – – –

יבגני סובה: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת סובה, הוא מסתדר מצוין, תאמין לי.

קריאות: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת קרעי, מספיק.

קריאות: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת קרעי, חבר הכנסת קרעי, מספיק, תודה.

יריב לוין: בבקשה.

עודד פורר: אתם יכולים לצעוק כמה שתרצו, אבל אין כמעט תחום שהממשלה הזאת לא נכשלה בו: סיוע כלכלי בהצלת המשק – נכשל; הכנת מערכת הבריאות לגל השני – נכשל; העברת תקציב מדינה – נכשל; היערכות למניעת אלימות במשפחה ורצח נשים בתקופה הזאת – נכשל; הכנת מערכת החינוך ללימודים בתקופת הקורונה – נכשל.

עודד פורר: בדבר אחד יש לכם ציון מצוין: במסיבות עיתונאים.

עודד פורר: 16 מסיבות עיתונאים קיים ראש הממשלה מאז פרוץ הקורונה, ערוכות לעילא ולעילא, מסודרות, מתוקתקות, עם תאורה, עם איפור, הכול נראה עשר.

עודד פורר: וזה ממש מזכיר את הבדיחה – עם כל כך הרבה נכשלים יש לכם עוד חשק לחגוג במסיבות?

עודד פורר: אבל המסיבה הזאת שלכם היא על חשבוננו.

עודד פורר: על כן אין מקום לממשלה הזאת להתקיים אפילו לא עוד יום אחד.

עודד פורר: כי ממשלה רצינית הייתה מיישמת מייד את התוכנית שאנחנו הצגנו פעם אחר פעם אחר פעם: תתגברו את הצוותים הרפואיים, תגדילו את מצבת כוח האדם עם רופאים, עם אחיות, עם אלה שיצאו לפנסיה ועם הסטודנטים בשנה האחרונה שאפשר לדחוף אותם לתוך השוק כדי להגדיל את היכולת.

עודד פורר: מתוך התקציב שניתן לכם תחזקו את בתי החולים הקיימים, תנו להם עוד תקציבים.

עודד פורר: הם לא קיבלו את התקציבים.

עודד פורר: היינו שם, ביקרנו אותם, עובדות המעבדה עדיין לא סיימו את האירוע מול משרד האוצר.

עודד פורר: תחליטו על בנייה של עוד שלושה בתי חולים – השקעה, אגב, שגם תסייע בהנעת המשק קדימה.

עודד פורר: לגבי העסקים, כמה עוד אפשר להגיד לכם: תפעילו את מתווה קרן הפיצויים בחוק מס רכוש.

עודד פורר: הרי בסוף אתם גם תעשו את זה.

עודד פורר: אתם תעשו את מה שעשיתם ב-2014 בצוק איתן, ואתם תעשו את מה שעשיתם ב-2006 במלחמת לבנון השנייה; ואפילו שעברו 14 שנה – אז לא תגידו: 14 שנה, לך תזכור.

עודד פורר: הינה, אני מזכיר לכם.

עודד פורר: תעשו את מה שעשיתם אז, כי יש מי שיזכיר לכם, אדון גנץ ואדון נתניהו; כי יש עסקים שצלחו את מלחמת לבנון השנייה, ויש עסקים שצלחו את צוק איתן ואת המשק המתמוטט ו-14 שנה אחר כך החזירו לכם בריבית דריבית במיסים שהם שילמו.

עודד פורר: תעברו למודל חל"ת גמיש, תפעילו את צה"ל ואת פיקוד העורף, תעבירו את הניהול של האירוע לפיקוד העורף יחד עם השלטון המקומי, בדיוק בהתאם לפקודות ולנהלים שאתם כתבתם – לא בתקופת הקורונה אלא כשנערכו לתקופות כאלה, כשנערכו למלחמות כאלה.

עודד פורר: אתם 34 שרים, ואני כבר לא יודע כמה סגני שרים, שמנהלים את האירוע הזה אך ורק דרך הפוזיציה הפוליטית שלכם.

עודד פורר: תצאו ממנה.

עודד פורר: אני אומר לכם: לא תעשו את מה שצריך, אני וחבריי ניכנס בכם בכל מקום.

עודד פורר: אבל אנחנו גם נהיה הראשונים שנעניק לכם גיבוי כשתעשו מה שצריך.

עודד פורר: הוכחנו את זה לאורך כל החודשים האלה בכנסת, ונמשיך לעשות את זה.

עודד פורר: אני אומר לכם לסיכום: הציבור הישראלי הרבה יותר חזק מהקוניוקטורות הפוליטיות שלכם.

עודד פורר: אתם תרסקו רבים, אתם תהרסו עסקים בדרך, אתם תחריבו משפחות ותביאו את המשק למשבר שאנחנו והילדים שלנו והנכדים שלנו עוד נצטרך לשלם.

עודד פורר: אבל אתם לא תשברו אותנו.

עודד פורר: מדינת ישראל ועם ישראל חזקים יותר מחוסר היכולת שלכם לנהל ולקבל החלטות.

עודד פורר: יבוא היום שתהיה פה ממשלה שתוכל לנהל את הברדק הזה שאתם משאירים ולהוציא את המשק הזה מהבוץ, כי עם הציבור הישראלי ועם אזרחי ישראל אפשר יהיה לעלות באמת להתקפה – לנצח גם את הנגיף מצד אחד, אבל גם להציל את הכלכלה הישראלית.

עודד פורר: רציתי לדבר עוד ארוכות על מה שקורה בדרום ועל ההזנחה שלכם בתקופה הזאת: שבתוך האירוע הזה גם שכחתם את העובדה שאזרחי ישראל גם בשדרות, גם באשקלון, גם בנתיבות וגם באשדוד זכאים לאותה הגנה כמו בתל אביב, בנתניה ובמקומות אחרים.

עודד פורר: שכחתם את זה כשנתתם להם שוב להיות מופקרים – – –

שלמה קרעי: – – –

עודד פורר: שוב להיות מופקרים אל מול הגחמות של ארגון הטרור שמחזיק בשבי למעלה ממיליון אזרחים ישראלים שנתונים להחלטה אם להסלים או לא להסלים.

עודד פורר: בינתיים אתם תמשיכו לשלם לו בכל חודש את הכסף המזומן שהוא סופר כשהוא מחלק למחבלים שלו.

עודד פורר: תודה, אדוני.

שלמה קרעי: – – – 48 שעות.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: ישיב השר מיכאל ביטון, בבקשה.

שלמה קרעי: 48 שעות.

קריאות: – – –

שלמה קרעי: 48 שעות – – – למה הוא לא – – –

קריאות: – – –

שלמה קרעי: כלום, כלום – – – מה עשיתם, כלום.

שלמה קרעי: 30-20 שנה.

אלי אבידר: אתה תושב עוטף עזה, אתה לא מתבייש?

אלי אבידר: אתה לא אומר מילה?

שלמה קרעי: – – –

אלי אבידר: אתה תושב עזה, אתה לא מתבייש?

שלמה קרעי: אתם נבחרים על ידי – – – אני נבחרתי בצורה דמוקרטית בליכוד, לא משנה מה תגיד.

שלמה קרעי: אני נבחרתי באופן דמוקרטי, אתה – – – של ליברמן.

אלי אבידר: אין לך מצב להיבחר עוד פעם – – –

יבגני סובה: – – –

אלי אבידר: אתה צריך להבין – – – לא מספיק לפריימריז – – –

קריאות: – – –

שלמה קרעי: – – – רק דיבורים, זה מה שיש – – –

קריאה: בנובמבר 2018 – – –

שלמה קרעי: חיכיתי שתקרא לאזרחי ישראל לשמור על ההנחיות, פורר.

שלמה קרעי: אפילו מילה אחת – – –

אלי אבידר: הנחיות שלך – – –

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, אני מציע שתמיד ד"ר קרעי הוא זה שיענה ונחסוך כך המון זמן גם לך וגם לנו.

סמי אבו שחאדה: חבל על כל הזמן הזה.

יריב לוין: חבר הכנסת אבו שחאדה, אני עושה רק מה שהתקנון מאפשר לי, ואת הסמכות הזו עוד אין לי.

סמי אבו שחאדה: תנו לו הזדמנות.

סמי אבו שחאדה: בחייתכ, תעשה טובה.

סמי אבו שחאדה: קשה לו.

יריב לוין: אנחנו נשמע עכשיו את התשובה בשם הממשלה על ידי השר ביטון, בבקשה.

מיכאל ביטון: כבוד יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת עודד פורר, חברי כנסת נכבדים, בטרם אשיב לדברים, אני קודם כול רוצה לברך את אזרחי מדינת ישראל ואת חברי הכנסת, אף שאני כבר לא חבר כנסת, בשנה טובה, ולשתף אתכם במשהו שכתבתי מייד עם צאת ראש השנה.

מיכאל ביטון: אנחנו בעיקר מבקשים סליחה בראש השנה על מה שכבר עשינו ומקווים שיסלחו לנו בשמיים, אבל הקדוש ברוך הוא לימד אותנו שעל עבירות שבין בני אדם לא ראש השנה ולא יום הכיפורים מכפר – עד שירצה את חברו.

מיכאל ביטון: נכון, הרב בוסו, נכון?

אוריאל בוסו: – – –

מיכאל ביטון: אבל מה זה "ירצה את חברו"?

מיכאל ביטון: זה לא שהוא ירצה אותו מלשון ריצוי – שייווצר רצון בין כל האנשים להתפייס, לסלוח.

מיכאל ביטון: אז אברך את כולכם בשנה טובה.

מיכאל ביטון: הדבר השני שאמרתי זה שעדיף שלא נעשה עבירות עד יום הכיפורים הבא.

מיכאל ביטון: כאילו, נקטין את הכמות, שלא נצטרך לבקש הרבה סליחה.

מיכאל ביטון: זה עבודה של כל אחד על המידות שלו.

אלי אבידר: נראה מה תעשו בבחירות הבאות, שבאות עלינו בקרוב, השר ביטון – מי יודע?

מיכאל ביטון: חבר הכנסת אליהו, אהובי וחברי.

מיכאל ביטון: כן.

אלי אבידר: השר ביטון, אתם צריכים לבקש סליחה מהבוחרים שלכם – – – שברתם להם את הלב.

עודד פורר: בסוף יש את העניין של להרבות במעשים טובים.

עודד פורר: בסוף – – – ומעשים טובים שלנו – – –

מיכאל ביטון: נכון.

מיכאל ביטון: כן, אתה צודק.

מיכאל ביטון: זה פרו-אקטיבי – ודאי.

מיכאל ביטון: זה לא מה לא לעשות.

מיכאל ביטון: הדבר השני, זה לעשות צדק וצדקה וחסד ומצוות.

מיכאל ביטון: ודאי, הצדק איתך.

מיכאל ביטון: עכשיו אני רוצה לברך את – – –

יבגני סובה: – – –

מיכאל ביטון: רגע, חבר'ה.

מיכאל ביטון: תנו לי, עוד לא התחממנו.

מיכאל ביטון: זה רק שלב הדברים החיוביים.

מיכאל ביטון: עוד מעט תתחילו, עוד מעט, לא עכשיו.

מיכאל ביטון: תנו רק את הבסיס החיובי.

מיכאל ביטון: הדבר השני זה באמת לברך את ראש הממשלה בשובו מחתימת הסכמים היסטוריים וחשובים למדינה עם נסיכויות, האמירויות ועם בחריין, ולברך את ראש הממשלה החליפי ושר הביטחון במסעו לארצות הברית לפגישות עם מזכיר ההגנה בסוגיות ביטחון והברית הביטחונית החשובה שלנו עם ארצות הברית.

מיכאל ביטון: עכשיו, חבר הכנסת פורר באמת הגיש אי-אמון בסוגיות הדרום, אבל עיקר דבריו נסבו על הקורונה וההתמודדות, ואני גם חושב שזה נכון.

מיכאל ביטון: עיקר העניין – – –

עודד פורר: – – –

מיכאל ביטון: לא, אני מסכים איתך, עיקר העניין של מדינת ישראל, ממשלת ישראל וכנסת ישראל, הוא למצוא את הדרך להילחם בקורונה ביחד כמה שיותר, וגם יש לממשלה מה לתקן בדרכה בקורונה.

מיכאל ביטון: אבל אני אגיד לכם משהו אחד שאני רוצה שתזכרו, אני גם שמעתי את זה בהערות.

מיכאל ביטון: שאלתם למה דברים לא הועברו לפיקוד העורף: פיקוד העורף לא חיכה שממשלת ישראל תעביר לו סמכויות.

מיכאל ביטון: הוא יודע לפעול במצבי חירום בקרב האוכלוסייה האזרחית.

מיכאל ביטון: בגל הראשון הוא פעל בגבורה עצומה בערים בודדות, והיום הוא נכנס אולי ל-60–70 ערים אדומות עם אלפי מילואימניקים שלנו שגייסנו, עם סדירים, גדודי סדיר של פיקוד העורף, עם יקל"רים – לכל עירייה יש כמה קצינים וחיילים שמחברים את הרשות המקומית אל פיקוד העורף, עם מפקדת הקורונה, ששם אפשר לראות מילואימניקים של פיקוד העורף שלומדים לעשות חקירה ובדיקה של שרשרת ההדבקה ועושים עבודה מדהימה, מאות אנשים.

מיכאל ביטון: יש עשייה בקורונה ויש בעיות, ואני חושב שכנסת ישראל וממשלת ישראל וכולנו צריכים להתמקד רק בדבר הזה.

מיכאל ביטון: בפתח הדברים אומר, לגופה של הצעת האי-אמון, כי לא רק שאין פגיעה בביטחון האזרחים בדרום, אלא שמאז כניסתו של שר הביטחון בני גנץ לתפקיד תושבי הדרום יכולים לדעת כי על ביטחונם מופקד מנהיג מנוסה ביטחונית, עם היכרות מעמיקה של גזרה זו, והדברים הוכחו בתקופה הקצרה שבה מכהן שר הביטחון בני גנץ בתפקידו.

מיכאל ביטון: כמובן שהדבר נעשה בשותפות עם כוחות צה"ל, פיקוד דרום, הרשויות המקומיות, שהן הערובה לחוסן הקהילתי.

מיכאל ביטון: אחד הדברים שעשה שר הביטחון זה להגיע לעוטף עזה ולשדרות מספר רב של פעמים, עוד לפני ההסלמות, כדי לעמוד על הצרכים.

מיכאל ביטון: כבר השקענו שם עשרות מיליונים בפתרונות של חוסן קהילתי וביטחוני.

מיכאל ביטון: במלחמה כנגד הטרור אין קסמים.

מיכאל ביטון: מה צריך שיהיה?

מיכאל ביטון: צריך לייצר הרתעה, צריך לייצר שינוי משוואה.

מיכאל ביטון: בסבב האחרון של הבלונים זה בדיוק מה שעשינו.

מיכאל ביטון: קבענו משוואה חדשה: דין בלון כדין רקטה.

מיכאל ביטון: זה העיקרון שהוביל אותנו בפעולה.

מיכאל ביטון: חמאס הפך את כלי הבלונים לכלי סחטנות ואנחנו קבענו עיקרון: לא רק שהוא לא יקבל דבר בזמן שהוא מפריח בלוני נפץ ובלוני תבערה, אלא על כל בלון נפץ ובלון תבערה תהיה תגובה ויהיו הפצצות, וזה מה שביצענו.

מיכאל ביטון: בנוסף, קבענו כלל: לא יהיו חיים טובים לתושבי עזה בהנהגת חמאס וג'יה

מיכאל ביטון: אד כל עוד לא יהיה שקט בעוטף.

מיכאל ביטון: עם ראשיתו של גל הפרחת הבלונים, ביצענו סנקציות כלכליות, כגון הגבלת מרחב הדיג, איסור כניסה של סוחרים וסגירת מעבר כרם שלום לסחורות.

מיכאל ביטון: מי שרוצה שקט וחיים טובים בעזה לא יפר את השקט לאזרחי עוטף ישראל, עוטף עזה.

מיכאל ביטון: בנוסף, במהלך הסיבוב האחרון בוצעו מעל 200 תקיפות, שפגעו בעוצמה רבה בתשתיות חמאס ופגעו פגיעה ישירה בהתעצמותו.

מיכאל ביטון: בתוך כך הותקפו כמה מטרות תת-קרקעיות, מפעלי נשק ומטרות נוספות.

מיכאל ביטון: תקיפות אלה יצרו משוואה חדשה מול חמאס: דין הפרחת בלונים כדין התקפה על אזרחי ישראל ופגיעה בריבונותה.

מיכאל ביטון: הטלת הסנקציות, לצד מימוש המדיניות הנחושה, העבירה מסר ברור לחמאס ולג'יהאד שאם לא יהיה שקט בעוטף עזה, עוטף ישראל, לא יהיה שקט ברצועת עזה.

מיכאל ביטון: גם במבט רב-שנתי מתחייב בהגינות על ידי מגיש הצעת האי-אמון לראות את הנתונים הבאים: בקיץ 2018 – גל של שרפות ובלוני תבערה, ששרפו 34,000 דונם.

מיכאל ביטון: בגל הזה נשרפו 5,600 דונם, שליש מהנזקים, גם בשל ההתקפות שלנו, גם בשל סיכול באמצעים מיוחדים וגם בשל שיפור מערך הכבאות – שלו שותפים בראש ובראשונה ביטחון הפנים, כיבוי אש, אבל גם הקרן הקיימת, אנשי הרשות המקומית, הרבש"צים, אמצעים של צה"ל, צוותי כיבוי; כולם, בתיאום מלא, בסנכרון מלא, הקטינו את הנזקים.

מיכאל ביטון: רוב השרפות השנה היו בשטחי בור לא מעובדים, ללא פגיעה בחקלאות, בניגוד לעבר, שאז נפגעו אלפי דונמים של חקלאות.

מיכאל ביטון: בסבב האחרון שינינו את המשוואה: דין בלון כדין רקטה; שקט ייענה בשקט, אבל אם תהיה אש מעזה, היא תיענה בעוצמה רבה על ידי צה"ל.

מיכאל ביטון: בימים אלו אנו פועלים בכל הערוצים גם כדי לתת אופק של תקווה, בלי לוותר על האתגר שלא עמדנו בו – השבת הבנים הלוחמים הדר גולדין ואורון שאול לקבר ישראל והשבתם של אזרחים חפים מפשע שמוחזקים בשבי חמאס על לא עוול בכפם, אברה מנגיסטו והישאם.

מיכאל ביטון: שר הביטחון, צה"ל וכל כוחות הביטחון מכוונים למשימה הזאת.

מיכאל ביטון: כמובן, אף אחד לא ממתין לנו בגבולות האחרים.

מיכאל ביטון: המציאות מתוחה בצפון, בסוריה ובמקומות אחרים, אבל אנחנו נפעל בנחישות למען תושבי הדרום ולמען כל אזרחי ישראל וביטחונם.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אנחנו נעבור לדיון הסיעתי.

שרן השכל: מטעם סיעת יש עתיד-תל"ם הדוברת היא חברת הכנסת אורנה ברביבאי.

שרן השכל: בבקשה, לרשותך עד שלוש דקות.

אורנה ברביבאי: גברתי היושבת-ראש, הכאוס באופן ניהול המדינה כבר מגיע לאי-ספיקה.

אורנה ברביבאי: הציבור כבר לא יכול להכיל את ההפקרות של הממשלה הרעה הזאת.

אורנה ברביבאי: מי שקרא לעצמו מר כלכלה מחרב בעצמו את הכלכלה, את שוק העבודה, ובעיקר – פוגע באנשים שכל רצונם הוא להתקיים בכבוד.

אורנה ברביבאי: אז מה יהיה, ביבי, עד מתי תשחק בחיים של כולנו?

אורנה ברביבאי: אחרי שהזנחת את מערכת הבריאות כל כך הרבה שנים – כן, מה לעשות, אתה ראש ממשלה מעל עשור – אתה מרשה לעצמך לפגוע בחובה אלמנטרית ביותר של המדינה כלפי אזרחיה בשעת משבר כל כך גדולה.

אורנה ברביבאי: אתה לא לבד.

אורנה ברביבאי: אתה דואג לתחזק כנופיה שלמה סביבך, שתתווך את השקרים, תזייף הצלחות ותספר סיפורי מעשיות כדי להסתיר את האמת הפשוטה והכואבת על ממשלה שאיבדה את הדרך, ממשלה שאיבדה את הצפון שאולי מעולם לא היה לה.

אורנה ברביבאי: אחד כבר מוכן להיות הנהג של ה-D9 שיהרוס את בית המשפט ואת האחר מעניינים רק כבוד, כסף וכוח.

אורנה ברביבאי: בכל מחול השדים הזה מי רואה את האזרחים?

אורנה ברביבאי: נתניהו, מתי בדיוק הפסקת לספור את האזרחים שבזכותם אתה כאן?

אורנה ברביבאי: את אלה, את אלה שמשעממים אותך, כן, את אלה.

אורנה ברביבאי: הציבור מסתכל למעלה ולא רואה כלום בחושך המוחלט.

אורנה ברביבאי: אין מנהיגות, אין מבוגר אחראי, אין דוגמה אישית.

אורנה ברביבאי: אתם מצפצפים על ההנחיות של עצמכם, ההנחיות שאתם עצמכם נתתם, ומצפים שאחרים יכבדו אותן.

אורנה ברביבאי: מחמירים בענישה, מטילים גזרות, סוגרים את המדינה ועושים דין אחד לעם ודין אחד למורמים מהעם.

אורנה ברביבאי: תתפלאו, אבל הציבור רואה את הכישלון שלכם.

אורנה ברביבאי: כל ילד מבין שבעל הבית השתגע כשהוא שומע את שר הבריאות וסגנו אומרים שהסגר לא צפוי להפחית את התחלואה – ובכל זאת אתם משתקים את עורק החיים.

אורנה ברביבאי: אז מדוע לסגור, רק כי אתם יכולים?

אורנה ברביבאי: את מי ואת מה הסגר הזה משרת?

אורנה ברביבאי: מילא אם היה תהליך קבלת החלטות שיוציא אותנו מהמשבר ויאפשר לנו להתמודד עם הרס הכלכלה, מיליון מובטלים ושיעור אבטלה שרק הולך וגדל.

אורנה ברביבאי: במקום זה אנחנו רואים מדיניות מזגזגת והחלטות לא הגיוניות – לפתוח, לסגור, שוב לפתוח ושוב לסגור, כמו אקורדיון לא מכוון.

אורנה ברביבאי: ועל חשבון מי נעשות הטעויות האלה?

אורנה ברביבאי: כשהשרים מתהדרים עד כמה הם גדולים ונפלאים התור לבתי התמחוי ודורשי העבודה רק הולך ומתארך.

אורנה ברביבאי: אז אולי לשם שינוי, לכבוד השנה החדשה, נתניהו, קח אחריות, תודה בכישלונך ותגאל את אזרחי המדינה מהכישלון המהדהד שלך.

אורנה ברביבאי: לכם, להקת המעודדים, שיודעים בדיוק כמוני את גודל הכישלון ועובדים קשה כדי להסתיר אותו, אני אומרת:

אורנה ברביבאי: לא רחוק היום שבו תצטרכו לתת הסבר על כך שאפשרתם להרוס כאן כל חלקה טובה.

אורנה ברביבאי: ימי התשובה כבר כאן, והם גם עבורכם הזדמנות לעשות חשבון נפש, גם מול הציבור ששלח אתכם לכאן, ולחשב מסלול מחדש.

אורנה ברביבאי: האשראי שניתן לכם נגמר.

אורנה ברביבאי: הגיע הזמן להחליף הנהגה ולתת לאזרחי המדינה את הסיכוי וההזדמנות שמגיעים להם.

אורנה ברביבאי: שנה טובה.

שרן השכל: תודה רבה לחברת הכנסת אורנה ברביבאי.

שרן השכל: הדובר הבא, מהרשימה המשותפת – חבר הכנסת איימן עודה.

שרן השכל: לרשותך עד שלוש דקות, בבקשה.

איימן עודה: כבוד היושבת-ראש, עמיתיי חברי הכנסת וחברות הכנסת, יש פרט אחד שטרם נחשף לגבי הקורונה: היא עולה דרך הסדקים הרבים שנפערו בחברה ומציפה אותנו עד שבקרוב ירגישו כולם, אלה שמזלזלים במגפה ואלה שחרדים מהתוצאות האיומות שלה, שנגמר לנו החמצן.

איימן עודה: בתי החולים יתמלאו עד אפס מקום ורופאים יצטרכו להחליט מי יחיה ומי ימות, מי יזכה לטיפול ומי ייפרד לעד ממשפחתו.

איימן עודה: אומנם אין לי הכשרה רפואית ומעולם לא חקרתי וירוסים ומגפות, אבל אין לי ספק שבלי שינוי חברתי עמוק לא נוכל להתגבר על המחלה.

איימן עודה: אני פונה אל האזרחים, ערבים כיהודים, ואומר להם שהשיסוי, השנאה וחוסר הסולידריות הם כולם מקדמי הדבקה.

איימן עודה: הם מונעים מאיתנו להפנות אצבע מאשימה כלפי הממשלה ומקשים עלינו לקבל אחריות, כי חברות שנגועות בשנאה לא יכולות להתגבר על מגפות.

איימן עודה: עשורים של אפליה קשה ודיכוי כלפי החברה הערבית הפכו לעשור של הסתה חסרת רסן.

איימן עודה: יש גם קהילות אחרות שסבלו מגזענות ממוסדת ואפליה באופן אחר: מזרחים, אתיופים, רוסים, חרדים.

איימן עודה: את כולם הצליחו לשסות אחד נגד השני.

איימן עודה: אם היום לא נגלה סולידריות חברתית, אם גם מחר נאשים אחד את השני במקום את הממשלה, נמשיך לברוח מהאחריות שלנו לתיקון ונשקע עמוק יותר במשבר העצום הזה.

איימן עודה: מנהיגים פופוליסטיים לא יכולים לנצח מגפות.

איימן עודה: זה לא מקרי שהחברים של ראש הממשלה הם בולסנרו וטראמפ ושברזיל, ארצות הברית וישראל כולן טובעות בקורונה; כי פופוליסטים לא יכולים לקבל החלטות קשות אבל נכונות ולהסתכל לציבור בעיניים ולהגיד את האמת – לספר לבעלי העסקים הדואגים וההורים המותשים והקשישים הבודדים שאנחנו חייבים לשלם מחיר כבד היום כדי שמחר לא נשלם מחיר קשה מנשוא.

איימן עודה: כאשר אנחנו עומדים עם הגב אל הקיר עוד אפשר להפוך את השנאה לסולידריות ואת החשדנות לחמלה.

איימן עודה: הקורונה תסתיים, ואנחנו נצטרך להחליט באיזו מציאות נחיה כאן אחריה – של ימין לאומני שדוגל בעליונות ומנציח את השנאה, האלימות והאיבה או של דמוקרטיה אמיתית לכולם, שמכירה בזכויות הלאומיות והאזרחיות של כולם.

איימן עודה: תודה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת איימן עודה.

שרן השכל: מטעם ש"ס, הדובר הבא – יוסף טייב.

שרן השכל: בבקשה, לרשותך עד שלוש דקות.

שרן השכל: בבקשה.

יוסף טייב: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, נמצאים אנו בתקופת מגפה קשה שלא ידענו כמותה מאז קום המדינה ואף קודם לכך, מגפת הקורונה.

יוסף טייב: מגפה זו אינה מבדילה בין יהודים לערבים, בין חרדים לחילונים, בין ישראלים צברים לעולים חדשים.

יוסף טייב: לצערי, היא פוגעת בכולם באותו זמן ובאותה צורה, בצורה שווה.

יוסף טייב: למרות המאמצים הגדולים שעושה הממשלה להילחם בנגיף, עם הנחיות קשות, קפסולות, סגרים, עדיין מספר הנדבקים והחולים, לצערי, הולך וגדל.

יוסף טייב: זו העת לחזק את העם, וליבנו עם משפחות החולים והנפטרים.

יוסף טייב: חברים, זה קורה כאן, בארץ ישראל, למרות ההנחיות המפורשות שהוציא משרד הבריאות על כללי הזהירות, שמירת המרחק, עטיית מסכות, מתווה הקפסולות במוסדות הלימודים ועוד.

יוסף טייב: וכאן אני שואל אתכם, משרד הבריאות, שטרחתם לפרט את ההנחיות ברחובות של עיר, במקומונים, בעיתונים המגזריים וכן באתרי הממשלה: מדוע אותם פרסומים והנחיות לא מתורגמים לשפות של אנשים שעלו ארצה לכאן לא מזמן?

יוסף טייב: לא מתורגמים – הם לא מבינים את ההנחיות.

יוסף טייב: מרכז חייהם כרגע כאן, בארץ ישראל, ולא במקום אחר, ואותם אנשים לא יודעים לקרוא עברית היטב, וישנם עולים חדשים ממש, שעדיין לא יודעים את השפה, ואי-תרגום של ההנחיות האלה עלול לעלות להם בחייהם, בחיי משפחתם והסובבים אותם.

יוסף טייב: אין להם את המידע המינימלי שנדרש כדי לדעת מהן ההנחיות על מנת לשמור על בריאותם ועל בריאות הציבור – מתי צריכים להיכנס לבידוד, מתי לצאת ממנו, מתי מתחיל הסגר ומתי הוא מסתיים.

יוסף טייב: אזרח כזה יכול ללכת ברחובות בזמן הסגר, להיתקל בשוטר שרוצה לקנוס אותו, והוא אינו מבין על מה הקנס.

יוסף טייב: אותו דבר לגבי שאר ההנחיות שניתנות עכשיו לגבי החגים, סעודות חג, משפחה גרעינית, תפילות ביום הכיפורים ושאר הכללים וההנחיות שהולכים ומתחזקים מרגע לרגע.

יוסף טייב: חברים, אני מקבל ללשכתי אין-ספור פניות בעניין הזה, המון פניות של עולים חדשים שאינם מודעים לסכנות ולכללי הזהירות מהמגפה הזאת, וכן תלונות על דוחות קורונה שקיבלו בעת הסגר ולא היו מודעים אליו כלל.

יוסף טייב: אני חושב שאנו, כמדינת הגירה מתוקנת שדואגת לכלל אזרחיה ולעולים אליה, ומעודדת עלייה לארץ – אנחנו חייבים לדאוג לכך שכל הפרסומים מהרשויות וממשרדי הממשלה יתורגמו לכמה שפות, ובין השאר לשפה הצרפתית.

יוסף טייב: אני פניתי כמה פעמים, גם דרך שאילתות, וגם חברי הכנסת בעבר עשו כך, ולא נענינו.

יוסף טייב: אני מעריך את פעולות הממשלה ואת הרצון להילחם בנגיף, אז אנא מכם, קחו את זה בחשבון.

יוסף טייב: נכון, על העולים ללמוד את השפה, אבל אל לנו לשכוח שישנם כאלה שעדיין לא הספיקו לעבור את האולפן.

יוסף טייב: בפרט בתקופה הקשה הזאת, אתגרי הלמידה גדולים מאוד.

יוסף טייב: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת יוסף טייב.

שרן השכל: נעבור לדובר הבא, מטעם יהדות התורה – חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

שרן השכל: בבקשה, לרשותך עד שלוש דקות.

שרן השכל: בבקשה.

יצחק פינדרוס: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אנחנו נמצאים ביום הרביעי של השנה החדשה, ביום הרביעי של עשרת ימי תשובה, ושנה חדשה היא זמן לעצירה ולחשבון נפש.

יצחק פינדרוס: הצעת האי-אמון שעולה שבוע אחרי שבוע אולי גם היא מעין עצירה וזמן לחשבון נפש.

יצחק פינדרוס: סיימנו את שנת התש"ף, שנה פוליטית מלאה מהמורות, אבל בסופה של השנה ובמחצית השנייה של השנה לימד אותנו נגיף קטן שהוא לא רואה מערכות פוליטיות, הוא לא רואה הנהגות פוליטיות, הוא לא רואה בריתות פוליטיות, הוא לא רואה מערכות שמסתובבות, ובן האנוש – כמה קטן הוא בן האנוש להתמודד מול מערכת שהיא הרבה יותר גדולה ממנו.

יצחק פינדרוס: נגיף קטן.

יצחק פינדרוס: בזמנו, כשטיטוס התרברב שהוא הרס את בית המקדש ושהוא יכול – חירף מערכות ישראל – יתוש קטן לימד אותו את חוסר האונים של האדם.

יצחק פינדרוס: ואנחנו צריכים לעצמנו, בסיומה של שנה ובתוך משבר, כשבעלי עסקים מתמוטטים ואנשים לא יודעים מה עתידם הכלכלי – לא בעלי אולמות ולא בעלי מסעדות, כפי שאמרו קודמיי, לא בעלי עסקים ורשתות חנויות, לא עצמאים ולא שכירים.

יצחק פינדרוס: נמצאים בחוסר האונים הזה.

יצחק פינדרוס: אז באו, הציעו פה: אולי ראש ממשלה אחר יוכל לעשות את זה; אולי תרגיל אחר יכול לעשות את זה.

יצחק פינדרוס: כבר הוכח בכל העולם: אף אחד לא הצליח.

יצחק פינדרוס: גם לא מכון ויצמן והמכון הביולוגי, שהתרברבו לפני חצי שנה שאולי או-טו-טו הם כבר פותרים את הבעיה – אין להם פתרון.

יצחק פינדרוס: ואני מציע לכולנו, בזמן הזה של חשבון הנפש, לחזור בחזרה למקורות.

יצחק פינדרוס: הנביא הושע, שניבא במשך 40 שנה וגם לקראת סוף מלכות ישראל, ואנחנו נקרא את זה השבת, בהפטרה, אמר בדיוק על הדבר הזה: "אשור לא יושיענו על סוס לא נרכב" – הסוס מייצג את מצרים, ששם, הסוסים המצריים היו הסוסים החזקים – "ולא נאמר עוד אלהינו למעשה ידינו" – לא נסגוד לרעיון האנושי הזה, שאולי יוכל לפתור את הבעיה.

יצחק פינדרוס: רבותיי, הוכיחו לנו באותות ובמופתים: לא בזה תיפתר הבעיה – "אֲשֶׁר בְּךָ יְרֻחַם יָתוֹם" – הקדוש ברוך הוא שמרחם על יתומים.

יצחק פינדרוס: איך הגיעו פתאום ליתומים?

יצחק פינדרוס: אם תהיה לנו קצת חמלה, קצת אהבה למסכן, לאלה שסובלים, קצת אנחנו ניתן – כי זו המידה האלוקית, "אשר בך ירֻחם יתום" – ונסתכל למעלה, נבין את הקוטן של המוח האנושי, ונשמור, ונדע, כשנסתכל כלפי מעלה, ששום חוכמה אחרת לא תציל אותנו מהמשבר הזה.

יצחק פינדרוס: תודה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

שרן השכל: הדובר הבא, של ישראל ביתנו, חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

שרן השכל: לרשותך עד שלוש דקות.

אלכס קושניר: אדוני ראש הממשלה, אתה בטח חושב ששכחנו.

אלכס קושניר: אתה בטח חושב שהסגר והחגים והבלגן שיצרת כאן גרמו לנו לשכוח – לשכוח שבזמן שפסעת לך על מדשאות הבית הלבן עם רעייתך ושני בניך, בזמן שהתפארת על השגת שלום תמורת שלום, אנשים במדינה שלך שוב היו תחת מתקפת טילים, ובמקום שלום תמורת שלום הם קיבלו טילים, השפלה ועוד צבע אדום.

אלכס קושניר: אדוני, אני באמת רוצה לשאול אותך:

אלכס קושניר: אתה לא מתבייש להסתכל בעיניים של תושבי הדרום אחרי שהיועץ שלך לשעבר ישראל בכר סיפר לכולם שהכריח אותך אז, ב-2009, לומר שאתה תמוטט את שלטון החמאס?

אלכס קושניר: אתה לא מרגיש שום אי-נוחות, שום ייסורי מצפון?

אלכס קושניר: האמת היא שאז, ב-2009, עוד היה לך קצת מצפון.

אלכס קושניר: אמרת לו שאתה לא באמת מתכוון לעשות את זה, אבל הוא שכנע אותך, אמר לך שצריך לעשות את זה לטובת הקמפיין, ואתה הסכמת.

אלכס קושניר: אתה עמדת מול המצלמות ושיקרת.

אלכס קושניר: אמרת שרק בנס הילדים שהראו לך את רסיסי הגראד לא נפגעו, והוספת במבט המשכנע שלך שאתה לא רוצה לסמוך על ניסים יותר ואתה הולך למוטט את שלטון החמאס.

אלכס קושניר: אתה עמדת בצומת אשקלון ושיקרת לאותם ילדים שלפני רגע הראו לך את רסיסי הרקטה; שיקרת לכל תושבי הדרום; שיקרת לכל עם ישראל.

אלכס קושניר: שם הבנת שלשקר לציבור זה משתלם, או שידעת את זה עוד קודם?

אלכס קושניר: אבל אז, ב-2009, לפחות התאמצת לשקר.

אלכס קושניר: היום, ב-2020, אתה אפילו לא מתאמץ.

אלכס קושניר: אתה פשוט לא סופר אותם.

אלכס קושניר: אתה יושב לך שם גבוה על האולימפוס ומתעלם.

אלכס קושניר: אני לא יודע איזו השפלה גדולה יותר: זה שהאויב יורה עלינו ואנחנו לא מגיבים, או זה שראש הממשלה שלנו מתעלם מאיתנו לחלוטין.

אלכס קושניר: דמיין לך, אדוני ראש הממשלה, מה מרגיש ילד בעוטף עזה שיושב ורועד מפחד כל הלילה.

אלכס קושניר: דמיין לך את תחושת חוסר האונים של אבא שלו.

אלכס קושניר: דמיין לך את תחושות החרדה של אימא שלו.

אלכס קושניר: אתה מסוגל בכלל?

אלכס קושניר: אתה בטח זוכר את ההשפלה שחווית אז באשדוד ובאשקלון במהלך כנס הבחירות שלך, כשהחמאס ירה רקטות.

אלכס קושניר: אז החלטת שאתה לא מכיל ולא מבליג – נתת הוראה לצה"ל, וצה"ל חיסל את המחבל שנתן את פקודת הירי.

אלכס קושניר: באמת כל הכבוד לך, אתה יודע להגן על עצמך.

אלכס קושניר: אבל כפי שהזכיר לכולנו ראש עיריית שדרות, חבר מרכז הליכוד אלון דוידי, זה המחבל היחיד שחיסלת.

אלכס קושניר: אדוני ראש הממשלה, להיות ראש הממשלה זה לא להגן על עצמך ולא לנקום את השפלתך.

אלכס קושניר: בשיעורי האזרחות מלמדים אותנו שהמדינה חייבת לספק ביטחון לאזרחיה.

אלכס קושניר: לחיות בביטחון, לחיות ללא פחד וללא השפלה.

אלכס קושניר: זה הסעיף המרכזי בחוזה הבלתי-כתוב בין המדינה לאזרח.

אלכס קושניר: אתה מפר את החוזה הזה, אדוני ראש הממשלה: אתה משקר; אתה מבטיח הבטחות, מבטיח ובורח; אתה מפקיר את הילדים ומתעלם מהם; אתה לא אמין.

אלכס קושניר: אתה פשוט חייב להתפטר, ויפה שעה אחת קודם.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת אלכס קושניר.

שרן השכל: והדוברת הבאה, מטעם ימינה – חברת הכנסת איילת שקד.

שרן השכל: בבקשה, לרשותך עד שלוש דקות.

איילת שקד: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, הממשלה הזאת צריכה ללכת הביתה, ויפה שעה אחת קודם.

איילת שקד: אני רוצה שתבינו את עוצמת הכישלון: הממשלה, לפני איזה חודשיים, משהו כזה, קיבלה החלטה על איסור התקהלויות.

איילת שקד: ואנחנו, למרות שאנחנו באופוזיציה, גיבינו אותם, אמרנו שזו החלטה נכונה, כי כולנו הבנו שהתקהלויות זה שורש הרע.

איילת שקד: מה עשתה הממשלה עם איסור ההתקהלויות הזה?

איילת שקד: כלום.

איילת שקד: השרים בממשלה רבים אחד עם השני כל היום רק על ההפגנות – כשההפגנות זה באמת חרפה, זו פרימה של הסולידריות החברתית; אנשים רואים את המפגינים ואומרים: להם מותר, גם לי מותר.

איילת שקד: אם למנהיגי ההפגנות האלה הייתה טיפת אחריות, הם היו חודלים אותן, בטח עד אחרי הסגר, וגם אחר כך היו מפגינים בקבוצות קטנות.

איילת שקד: אבל את זה רגע נשים בצד, יכול להיות שמהם אנחנו לא מצפים; השרים, במקום באמת לאכוף איסור התקהלויות, כל היום מדברים רק על הפגנות.

איילת שקד: עכשיו אני אספר לכם סיפור: ראש עיר מהדרום מספר לי לפני שבוע שחבר'ה מהעיר שלו הלכו לחתונה במושב, באחד המושבים בדרום.

איילת שקד: מתוך 400 אורחים – תשימו לב להפקרות בחתונה, 400 אורחים בחתונה – 100 נדבקו.

איילת שקד: אתם מבינים מה זה?

איילת שקד: מה עושים השרים, גם השרים שאחראים על האכיפה?

איילת שקד: רבים אחד עם השני על ההפגנות במקום לטפל באיסור התקהלויות.

איילת שקד: ההתקהלויות האלה – חתונות, אירועים – בסוף זה שורש הרע.

איילת שקד: כשמסתכלים על מדינות אחרות שהצליחו – זה לא תורה מסיני.

איילת שקד: מה הן עשו?

איילת שקד: הן הסבירו לתושבים את החשיבות של עטיית מסכות ושל ריחוק חברתי ואסרו התקהלויות.

איילת שקד: מסעדות, בתי קפה, מכוני כושר – הכול פתוח במדינות שהצליחו להתמודד עם זה, כמו טייוואן, כמו סינגפור, כמו גיאורגיה.

איילת שקד: אבל קודם כול הן אסרו התקהלויות.

איילת שקד: בממשלה הזאת, בגלל שהדבר היחיד שהיא מתעסקת בו זה ההפגנות, נתנו לכל החתונות – דרך אגב, בכל המגזרים; במגזר החרדי, החילוני, הדתי – כולם עשו חתונות מופקרות.

איילת שקד: עשו ישראבלוף, כאילו קפסולות, אבל אז בריקודים כולם ביחד.

איילת שקד: אתם מבינים מה זה שמחתונה של 400 איש 100 נדבקים?

איילת שקד: זהו, כל העיר הייתה עכשיו עם קורונה, התפרצות שלא היה אפשר לעצור.

איילת שקד: אם הממשלה הזאת הייתה לוקחת אחריות ומסבירה כמו שצריך את החשיבות של עטיית המסכות ואוכפת כמו שצריך את איסור ההתקהלויות, לא היינו מגיעים לאן שאנחנו מגיעים.

איילת שקד: אבל מה שמעניין אותם: כן הפגנות, לא הפגנות.

איילת שקד: כן הפגנות, לא הפגנות.

איילת שקד: והינה, אני מהאופוזיציה, אני אומרת: תפסיקו עם ההפגנות המופקרות האלה.

איילת שקד: זה פורם את הסולידריות.

איילת שקד: עם זאת, אני דורשת מהממשלה: תאכפו את איסור ההתקהלויות, אל תמוטטו עסקים תמוטטו אנשים ותורידו אנשים לפת לחם, לפשיטת רגל, בגלל שאתם לא מסוגלים לאכוף איסור התקהלויות.

איילת שקד: זה שורש הרע, האימפוטנציה של הממשלה הזאת.

שרן השכל: תודה רבה לחברת הכנסת איילת שקד.

שרן השכל: הדוברת הבאה, חברת הכנסת מר זנדברג.

שרן השכל: בבקשה.

שרן השכל: גם לרשותך עד שלוש דקות.

תמר זנדברג: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

תמר זנדברג: חברות וחברים, מדינת ישראל שוב בסגר, שוב הורים צריכים ללכת לעבודה בזמן שהילדים הקטנים שלהם בבית, שוב העסקים הקטנים והמסעדות סגורים, בלי לדעת איך ומתי הפעם, עד מתי יימשך החל"ת, מתי יוכלו לחזור לעבודה, האם ומתי יגיע הפיצוי.

תמר זנדברג: אזרחי ישראל הגיעו לקצה גבול היכולת, כולם על הקשקש, כולם על קצה העצבים.

תמר זנדברג: והאמת, אפשר להבין אותם – יוצאים לסגר בלי לדעת כמה זמן זה יימשך, עד מתי, ובעיקר איך וכמה, ומה היעדים שאנחנו שמים להורדת התחלואה, וזאת בצד החשש מהידבקות, מלחלות, מלהגיע חס וחלילה לבית חולים למחלקת קורונה, להיות בבית בבידוד.

תמר זנדברג: החרדה הזאת – אני לא חושבת שיש בית בישראל שהיא לא מכרסמת בו.

תמר זנדברג: הגענו הבוקר לוועדת הקורונה כדי לשאול: הרי אנחנו נכנסים לסגר – ואני רוצה לומר, המחלה היא קשה ומסוכנת, ואנחנו לא רוצים לחלות, רוצים לשמור על הבריאות שלנו, של המשפחות שלנו, של הילדים, של ההורים, אז נעשה מה שצריך – אבל אנחנו גם רוצים לדעת שבזמן הזה יש מי שמטפל כמו שצריך ביום שאחרי.

תמר זנדברג: עוד שבועיים, עוד שלושה, נצא מהסגר, ואז מה?

תמר זנדברג: אז הגענו הבוקר לוועדת הקורונה, ומשרד הבריאות מציג את כל הנתונים שלו, ואז עולה בשיחה הנציג של משרד האוצר, ושואלים אותו: כמה תוספת מערכת הבריאות תקבל?

תמר זנדברג: כמה תקנים יתוגברו?

תמר זנדברג: כמה אחיות?

תמר זנדברג: כמה מיטות יתווספו?

תמר זנדברג: לא רק למחלקות הקורונה, שמצריכות את הצוותים הכי מיומנים, כי נמצאים בה חולים מורכבים וזאת מחלה מורכבת שלא הכול ידוע עליה עדיין, אלא איך ניערך במחלקות הפנימיות, לניתוחים הלא-הדחופים, שגם הם יכולים להקל מאוד על איכות החיים של אנשים, לתחלואת החורף של השפעת במחלקות הפנימיות שגם ככה עמוסות.

תמר זנדברג: ואז אומר נציג משרד האוצר את הדבר הבא: הכסף הבא שמור לקטסטרופה, להחמרה משמעותית.

תמר זנדברג: לא צריך להגזים, צריך להיות בפרופורציות.

תמר זנדברג: אני מצטטת ציטוט מדויק.

תמר זנדברג: המשפט הזה היה צריך פה להרעיד את הכיסאות מתחת לישבנים של כמה אנשים.

תמר זנדברג: חברות וחברים, מדינת ישראל לא בפרופורציות.

תמר זנדברג: המשפחות והילדים שמחוץ לגנים לא בפרופורציות.

תמר זנדברג: החולים שמועברים מבתי חולים בצפון ומשערי צדק למרכז לא בפרופורציות.

תמר זנדברג: 800 החולים הקשים שצפויים בסוף השבוע הקרוב לא בפרופורציות.

תמר זנדברג: אם זה לא הזמן לשבת על המדוכה ושהאורות יהיו דלוקים כל הלילה ולדעת איפה שמים עוד תקנים, איך מחזקים עוד את המערכת ומהי תוכנית הפיצויים האמיתית שהולכים להביא, אז משהו כאן פונדמנטלי, יסודי, לא בסדר.

תמר זנדברג: ולכן, אני יודעת שקבינט הקורונה או הממשלה מתכנסת עוד מעט; אם התשובות הולכות להיות – אם משרד האוצר, ראש הממשלה והממשלה חושבים שאנחנו בתסריט של עסקים כרגיל, שאפשר את אותן תשובות: כן, לא, תקצבנו, לא הגיע, זה לבא, זה לשנה הבאה, כל הדברים האלה; זו שעת חירום.

תמר זנדברג: ואם הציבור הישראלי לא ידע שמכאן והלאה יש מי שדואג שהדברים – א.

תמר זנדברג: יפוצו כמו שצריך, וב.

תמר זנדברג: שמערכת הבריאות מקבלת את ההשקעה שהיא צריכה כדי להתמודד עם החורף הקרוב, אז גם סגר שלישי ורביעי לא יעזרו, וגם לא יהיה ציות להנחיות, כי אמון הציבור כבר ככה בקרשים.

תמר זנדברג: תודה.

שרן השכל: תודה רבה לחברת הכנסת תמר זנדברג.

שרן השכל: יעלה ויסכם את הדיון השר דוד אמסלם, השר המקשר בין הממשלה לכנסת.

שרן השכל: לרשותך עד עשר דקות.

דוד אמסלם: בהצעות אי-אמון הזמן בלתי מוגבל.

שרן השכל: הזמן בלתי מוגבל?

שרן השכל: אין בעיה.

שרן השכל: בסדר גמור.

דוד אמסלם: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, כרגיל, איילת שקד עולה, מדברת, מטיחה בממשלה את מה שמטיחה ויוצאת בלי לקבל תשובה.

דוד אמסלם: א.

דוד אמסלם: אני רוצה לענות לה.

דוד אמסלם: באמת, אני מצפה גם ממך וגם מנפתלי בנט לא להתעסק בפוליטיקה קטנה.

דוד אמסלם: באמת, כפי שאת אומרת, סיפור ההתקהלויות הוא לב העניין.

דוד אמסלם: איך אמרת, במדינות בעולם הסבירו לתושבים על עטיית מסכות, שמירת מרחק ואיסור התקהלויות – וזה בעצם הביא אותם למקום טוב יותר מאשר במדינת ישראל.

דוד אמסלם: תראו, אני רוצה להתייחס למשהו שקורה לנו כבר ארבעה חודשים.

דוד אמסלם: דרך אגב, את אומרת גם שאנחנו מתעסקים רק בהפגנות.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר משהו: אתמול או שלשום שמעתי את חבר הכנסת ניצן הורוביץ טוען בטלוויזיה שההפגנות האלה הן ספונטניות.

דוד אמסלם: אמרתי לעצמי: הרי מר ניצן הורוביץ, הצחקת את פדרו.

דוד אמסלם: הרי אתה עצמך לא חושב לרגע שהאירוע הזה הוא באמת אירוע ספונטני.

דוד אמסלם: האוטובוסים מהקיבוצים לא יוצאים באופן ספונטני; מישהו מארגן אותם, גם משלם לנהג.

דוד אמסלם: זה לא איזה מתנדב שלוקח לו את האוטובוס ואומר: אני אסע לקיבוץ x ואסע לקיבוץ y ואני ואאסוף שם את החבר'ה.

דוד אמסלם: ארוחת השבת, ארוחת החג שנעשתה בבלפור למאות אנשים – ארוחת גורמה; ראיתי אפילו יינות משובחים על השולחן; אני חושב שאיזה סטייק פילה היה שם, נרות, מאות אנשים – אני מבין שזה ספונטני, ירד מהשמיים.

דוד אמסלם: הגענו לימות המשיח.

עידן רול: מה שלום טופז לוק?

דוד אמסלם: המזון יורד מהשמיים כמו מן.

סמי אבו שחאדה: אדוני השר, היה שם – – –

דוד אמסלם: ספונטני.

סמי אבו שחאדה: שמפניות, שמפניות מיוחדות היו שם?

דוד אמסלם: דרך אגב, חוצפה, כשישבו אנשים מבוגרים בבית – –

סמי אבו שחאדה: סיגרים – – –

דוד אמסלם: – – ובעצם עשו את החג לבד.

סמי אבו שחאדה: גלידת פיסטוק מיוחדת.

דוד אמסלם: לבד, לבד.

סמי אבו שחאדה: שפים, שפים – – –

דוד אמסלם: אתה מפריע לי באופן קבוע, קבוע.

סמי אבו שחאדה: אדוני יכול – – –

דוד אמסלם: אמרתי, אתה רוצה לעלות לדבר, תבקש רשות דיבור.

דוד אמסלם: אל תפריע כל הזמן.

סמי אבו שחאדה: – – –

דוד אמסלם: לא, אבל אתה מפריע כל הזמן, באופן שיטתי.

שרן השכל: אני מבקשת.

שרן השכל: חלק מהערות הביניים אנחנו מקבלים, אבל לא להפריע בעקביות כזאת.

שרן השכל: חברים, השר מנסה להשיב לדיון שלכם.

שרן השכל: נא לשמור על השקט.

דוד אמסלם: אני מבין, אנשים מבוגרים ישבו בבית לבד, לא יכלו ללכת לילדים שלהם; ישבו וחגגו לבד את ראש השנה.

דוד אמסלם: אנשים לא הלכו לבית הכנסת.

דוד אמסלם: אצלנו בבית הכנסת באו פחות מ-50% מהאנשים.

דוד אמסלם: ואלה יושבים לי בבלפור, עושים ארוחת חג, מאות אנשים – –

עידן רול: מה עם טופז לוק?

עידן רול: מה שלומו?

דוד אמסלם: – – בלי שמירת מרחק, בלי מסכות, כמובן, בלי כלום, והכול בסדר.

דוד אמסלם: ובמוצאי החג, כמובן, עולים לפסטיבלים הרגילים, עולים לירושלים.

דוד אמסלם: איך אמר נוסבאום?

דוד אמסלם: המשטרה ארגנה את השיירה.

דוד אמסלם: איך אמרתי?

דוד אמסלם: המכת"זיות עוד יעשו להם שאטלים, למה כולם מפחדים מהם.

דוד אמסלם: המשטרה מפחדת מהם, כולם מפחדים להתעסק איתם.

עידן רול: עם מי?

דוד אמסלם: עם אדוני הארץ.

דוד אמסלם: השמאל זה אדוני הארץ, עושים מה שרוצים.

דוד אמסלם: מיעוט במדינת ישראל שמנהל לנו את המדינה זה עשרות שנים, ועכשיו זה מגיע לשיא שהם עושים מה שהם רוצים.

דוד אמסלם: כולל המשטרה, שמתה מפחד.

דוד אמסלם: עוד מעט, אמרתי, הם יביאו להם את החמגשיות, השוטרים, כדי שיאכלו שם.

אלכס קושניר: אתם פוחדים מהם, אתם, לא המשטרה.

יבגני סובה: השר אמסלם, אתה מוכן לגנות את ההתנהגות של חסידי גור?

יבגני סובה: תהיה הוגן.

עידן רול: מה שלום טופז לוק?

דוד אמסלם: אתם מזכירים לי.

דוד אמסלם: שאלתי את עצמי: מה המטרות של ההפגנות האלה?

דוד אמסלם: הרי במדינה דמוקרטית – והשמאל, הוא לא שם; אמרתי לכם, השמאל זה בעצם אנשים שיש להם את תפיסות העולם הכי אנטי-דמוקרטיות שיש.

דוד אמסלם: אז שאלתי את עצמי: מדוע הם עושים את ההפגנות האלה?

דוד אמסלם: הגעתי למסקנה – הרי בסופו של דבר, כדי להחליף משטר במדינת ישראל באים פעם ב- לקלפי, כשיש בחירות, ומצביעים.

דוד אמסלם: אבל הגעתי למסקנה שזאת לא המטרה.

דוד אמסלם: המטרה היא לייצר אנרכיה, חוסר שליטה, כאילו להראות לציבור שכל המדינה בבלגן, הכול פה קורס, הכול לא בשליטה.

אלי אבידר: כל המדינה בבלגן.

דוד אמסלם: מיעוט של אנשים שאפילו לא מהווים רבע מנדט באים לכאן, עושים כאוס בשעת מגפה, סוגרים צמתים, מרביצים לשוטרים.

דוד אמסלם: אני ממליץ לכם, דרך אגב, לראות איזה ציוד הם משאירים אחרי ההפגנה.

דוד אמסלם: תראו מה קורה למטה על הרצפה.

דוד אמסלם: זה מזכיר לי את מה שבזמנו יוחס ללנין: כמה שיותר רע, יותר טוב.

דוד אמסלם: כדי להחליף את השלטון אנחנו צריכים כמה שיותר רע, ככה זה יותר טוב לנו.

דוד אמסלם: לכן אנחנו מייצרים את כל הכאוס הזה.

דוד אמסלם: עכשיו, הרי אני שואל את עצמי איך הגענו לסיפור של ההפגנות האלה – איך הגענו בכלל, מאיפה הן צצו להן ואיך נכנסנו לזה.

דוד אמסלם: אז אני אספר לכם.

דוד אמסלם: כשהיינו בממשלת המעבר נחתה עלינו הקורונה.

דוד אמסלם: כידוע לכם, היינו ממשלת מיעוט, ואז הממשלה השתמשה במה שנקרא "תקנות לשעת חירום".

דוד אמסלם: אני שר צעיר בממשלה, יש מה שנקרא ישיבות ממשלה ליליות, ואז אני שומע שהממשלה בעצם רוצה לקבל החלטות במסגרת תקנות שעת חירום ולהגביל את התנועה של האנשים בגלל התפשטות הקורונה.

דוד אמסלם: אז אני שומע את היועץ המשפטי מר מנדלבליט אומר שלכנסת, לבית המשפט ולהפגנות זה מותר, זה אפשר.

דוד אמסלם: אני שואל אותו: תגיד, אתה שומע את עצמך?

דוד אמסלם: מה הקשר בין ההפגנות – הרי ההפגנות – בסופו של דבר לבתי כנסת אסור ללכת, למקווה אסור ללכת, ברית מילה עושים עם עשרה חבר'ה.

דוד אמסלם: היה אסור אז.

דוד אמסלם: מה הפגנות?

דוד אמסלם: אמרתי לו: מאיפה זה בא לך?

אלי אבידר: טעות.

דוד אמסלם: אני הבנתי, דרך אגב, שאם אנחנו לא מאשרים את זה אין תקנות לשעת חירום, אז אישרנו את זה.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שהוא החליט.

דוד אמסלם: לאחר מכן, כשקמה הממשלה, בא היועץ המשפטי לממשלה ואמר: רק שנייה, עכשיו יש ממשלה, אי-אפשר לעבוד עם תקנות לשעת חירום, צריך חקיקה.

דוד אמסלם: אז חוקקנו את חוק הקורונה, ומה הם מכניסים לחוק הקורונה?

דוד אמסלם: את ההפגנות.

דוד אמסלם: כשאני שואל בישיבת הממשלה: למה הפגנות?

דוד אמסלם: הוא אומר: זה החוק.

דוד אמסלם: תבינו, אתה גם ממציא את העניין, גם מכניס אותו לחוק, ובסוף אתה משתמש שזה החוק ואתה לא מספר שאתה הכנסת אותו לחוק.

דוד אמסלם: עכשיו בואו תגידו לי אתם, הציבור: מה ההשוואה בין הכנסת, בית המשפט וההפגנות?

דוד אמסלם: עכשיו אני אספר לכם מה החומרה של ההפגנות.

דוד אמסלם: זה לא ה-5,000 איש שיש שם.

דוד אמסלם: דרך אגב, הם פוטנציאל הדבקה לי, לילדיי, לכולנו.

דוד אמסלם: לא מדובר בבן אדם שרוצה להזיק לעצמו.

דוד אמסלם: אחד שרוצה להזיק לעצמו – שיזיק לעצמו.

דוד אמסלם: הוא נוסע בספינה וקודח חור בתא שלו ואומר: זה רק אני, אבל הוא מטביע את כל הספינה.

דוד אמסלם: מה שקורה כאן זה שהציבור בבית רואה את ההפגנות כבר שלושה-ארבעה חודשים, לא מעכל את זה, ועכשיו לך תספר לו שהוא לא יכול ללכת לבית הכנסת; לך תספר לו שהוא לא צריך לקפוץ עכשיו להורים שלו; לך תוציא לו עכשיו תקנה כזאת או הנחיה אחרת.

דוד אמסלם: הוא חושב – אתה לא תצליח להוציא לו את זה מהראש, בגלל שהוא נמצא באירוע הזה כבר ארבעה חודשים והוא לא מאמין לאף אחד.

דוד אמסלם: ולמה?

דוד אמסלם: בגלל שמנדלבליט ובית המשפט העליון החליטו ככה, שההפגנות זה הדבר הכי חשוב במדינת ישראל.

דוד אמסלם: לא המלחמה בנגיף, חס ושלום – זה ההפגנות.

אלי אבידר: זה מטריף אתכם.

דוד אמסלם: אצלם – מבחינת סולם הערכים שלי החיים קודמים לכול.

דוד אמסלם: אני לא יודע מאיפה הם הביאו את ההמצאה הזאת, איזה מוח מעוות הביא את זה לשם.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר למר מנדלבליט: אפילו בהלכה היהודית, בדיני ממונות, על המזיק להרחיק את עצמו.

דוד אמסלם: הרי אם יש לך מחלוקת בין שני שכנים – העץ של האחד נכנס לחצרו של השני ומזיק לו – אז נפסק בהלכה: על המזיק להרחיק את עצמו.

דוד אמסלם: זה בדיני ממונות, אני לא מדבר כרגע על דיני נפשות.

דוד אמסלם: בדיני נפשות קל וחומר בן בנו של קל וחומר.

דוד אמסלם: אני לא אשם בזה שהוא רוצה להפגין ורוצה להדביק את כולנו בגלל שאתה החלטת שההפגנה היא הכי חשובה.

דוד אמסלם: החיים שלנו עומדים על בלימה, של כולנו.

דוד אמסלם: תראה מה קורה במדינה.

יוראי להב-הרצנו: נכשלתם.

דוד אמסלם: זה מה שקורה.

דוד אמסלם: בסופו של דבר, צריך להבין – – –

יוראי להב-הרצנו: נכשלתם.

דוד אמסלם: היום הציבור במדינת ישראל, כשאמון הציבור נפגע, זה לא בהחלטה כזאת או אחרת של הממשלה.

דוד אמסלם: זה לא שם.

דוד אמסלם: הממשלה יכולה להחליט שבכיתה ג' – שהיום עד כיתה ג' לומדים, ומכיתה ד' בבית, או עד כיתה ו', זה לא חשוב.

דוד אמסלם: לפעמים טועים – מתקנים.

דוד אמסלם: זה לא האירוע.

דוד אמסלם: האירוע הוא שאמון הציבור נפגע בגלל שהוא ראה שארבעה חודשים מעודדים אנשים בהמוניהם, ומושקעים מיליוני שקלים, ויש שם מיצגים חבל על הזמן.

דוד אמסלם: עוד מעט ייתנו לאנשים שם להדליק משואה בהר הרצל.

דוד אמסלם: יוצאים עשרות אלפים, מתחבקים, מתנשקים, קופצים שעות על גבי שעות.

אלי אבידר: לא נפסיק את ההפגנות – – – אהבת חינם.

דוד אמסלם: אני לא מדבר על האנרכיה, אני לא מדבר על האנרכיה השלטונית שמנסים לייצר.

דוד אמסלם: והם טוענים, דרך אגב – המציאו עוד דבר: שאין מחקרים, שהווירוס לא עובר במרחב הפתוח.

דוד אמסלם: שאלתי את עצמי: אם ככה, מדוע אתם לא מאפשרים למגזר הערבי לעשות את החתונות שלהם בחוץ?

דוד אמסלם: הרי זה בשטח הפתוח, ומניין הבאתם בכלל את הרעיון הזה?

דוד אמסלם: אני מבין שנהייתם מומחים לווירוס, ואתם שאלתם אותו: מר וירוס, האם אתה עובר בשטח הפתוח?

דוד אמסלם: אמר: לא, אני לא כל כך אוהב מרחבים פתוחים, אני משתלב רק במרחבים שהם סגורים.

דוד אמסלם: אתם גם מאמצים בלופים, שקרים.

דוד אמסלם: אתם, כל המטרה שלכם זה בעצם לערער את אמון הציבור ולייצר כאוס במדינת ישראל.

דוד אמסלם: אמרתי, הכאוס משרת אתכם.

יבגני סובה: אם אנחנו נשתוק חודש, אתם – – –

דוד אמסלם: אמרתי, הכאוס משרת אתכם, בגלל שבעצם ברגע שיש כאוס, יש ברדק, יש בלגן, והיידה בלגן, מה שנקרא.

דוד אמסלם: ואז אתם באים ואומרים לראש הממשלה: תראו איך אתם מנהלים.

דוד אמסלם: איך אנחנו?

דוד אמסלם: איך אתם יכולים לנהל?

דוד אמסלם: בוא, הרי לא נתתם פה עצה אחת נכונה.

אלי אבידר: – – – לא נפסיק את ההפגנות.

דוד אמסלם: שום דבר פה לא – – –

אלי אבידר: לא נפסיק את ההפגנות.

דוד אמסלם: לא אמרתם דבר – – –

אלי אבידר: – – –

דוד אמסלם: בוודאי שלא.

דוד אמסלם: בגלל שאמרתי, חבר הכנסת אלי אבידר, אתה – אותו סיפור: אתה מתפרנס מהברדק, אתה מתפרנס מהאנרכיה.

אלי אבידר: לא נפסיק את ההפגנות – – –

דוד אמסלם: הרי, אם המדינה – איך אמר קודם לפיד, אם הכול היה טוב, מה היינו עושים?

דוד אמסלם: אם באמת הכול היה טוב, מה היית עושה, באמת, מה היית עושה?

דוד אמסלם: הרי אתה לא יכול שיהיה טוב.

אלי אבידר: לא נפסיק את ההפגנות.

דוד אמסלם: אתם מתפרנסים רק מהלא-טוב, לכן אתם מייצרים תחושה, ואתם מנסים כל הזמן לערער את כל היסודות במדינת ישראל, האזרחיים.

דוד אמסלם: אתם רוצים שיהיה ברדק, בלגן, שייווצר חוסר שליטה.

דוד אמסלם: בגלל זה אתם גם מרביצים, מכים אפילו את אנשי כוחות הביטחון.

דוד אמסלם: הם ציירו לכם שם קפסולות – אתם צחקתם על זה, כאילו זה עסק שלהם.

דוד אמסלם: בושה וחרפה.

דוד אמסלם: אני ציפיתי – לא ציפיתי, אמרתי שתסייעו.

אלי אבידר: לא נפסיק את ההפגנות.

דוד אמסלם: אני לא מצפה שתסייעו, אבל אתם ממש בעסק הזה חבלנים.

דוד אמסלם: אתם בעצם גורמים לכך בכל ההתקהלויות האלה.

אלי אבידר: לא נפסיק את ההפגנות – – –

דוד אמסלם: אני יודע, אני יודע, חבר הכנסת אבידר.

אלי אבידר: לא נפסיק את ההפגנות, השר אמסלם.

קטי קטרין שטרית: לא מדברים על – – – מדברים על ההידבקות.

קטי קטרין שטרית: נקודה.

קטי קטרין שטרית: למנוע את ההידבקות – – – בכמות גדולה מאוד – – –

דוד אמסלם: חבר הכנסת אלי אבידר, אני לרגע לא חשבתי, לרגע לא חשבתי שאתה תגיד להפסיק את ההפגנות.

דוד אמסלם: אמרתי: אתה, לא מעניין אותך מצבם הבריאותי של אזרחי מדינת ישראל.

דוד אמסלם: אתה רוצה את הכאוס.

דוד אמסלם: אמרתי: ככל שיהיו אנשים, מבחינתך, תהיה הדבקה יותר גדולה.

דוד אמסלם: הרי זה מטבע הדברים, זה מה שיקרה.

אלי אבידר: למה כאוס?

אלי אבידר: אתם יצרתם כאוס.

אלי אבידר: ההדבקה היא בגללכם.

דוד אמסלם: בוודאי, הליכוד מדביק את האנשים, מסכים איתך.

דוד אמסלם: ראש הממשלה, לדעתי, יוצא בלילות ומדביק את האנשים.

דוד אמסלם: בא ככה, לבתים, דופק בדלת, בלי שהם שמים לב, נכנס בחלונות ומדביק אותם.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: ואתה בהפגנות, דרך אגב, מרפא אותם.

דוד אמסלם: אתה אומר להם: חבר'ה, בואו נתכנס.

דוד אמסלם: נעשה שיעור ריפוי משותף.

דוד אמסלם: אתם לא מתביישים.

דוד אמסלם: תראה איך אתם מתנהגים.

דוד אמסלם: לא אכפת לכם בכלל מה שקורה במדינה.

דוד אמסלם: דבר אחד מעניין אתכם: אתם רוצים להפיל את ראש הממשלה נתניהו.

דוד אמסלם: עם זה אתם קמים בבוקר ועם זה אתם – – –

אלי אבידר: לא רוצים לשמור על נתניהו, רוצים לשמור על הדמוקרטיה.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: הדמוקרטיה – יש קלפי.

דוד אמסלם: הזכרתי לך, אבל היות שאתם אנשים אנטי-דמוקרטיים – כל חייכם הייתם כאלה – – –

אלי אבידר: – – –

דוד אמסלם: דרך אגב, השמאל במדינת ישראל עד היום מנהל את המדינה, באמצעים בלתי דמוקרטיים, משתלט על המוקדים ועושה מה שהוא רוצה.

דוד אמסלם: קובע את סדר-היום, קובע את הכול, משתלט על העולם האקדמי, על העולם התרבותי – הכול, בכל העמדות נמצא השמאל, ולכן בעצם הוא מנהל באופן מעשי את מדינת ישראל הלכה למעשה.

דוד אמסלם: אלה האליטות שמנהלות את המדינה מאז קום המדינה.

אלי אבידר: הוא לא מנהל כלום.

אלי אבידר: מה אתה מספר לי על אליטות?

אלי אבידר: אתה מדבר איתי – – –

תמר זנדברג: נגמר הזמן.

דוד אמסלם: אני רוצה רק להזכיר לך, חברת הכנסת תמר זנדברג, שמי שמשיב על הצעת אי-אמון לא מוגבל בזמן.

תמר זנדברג: – – –

דוד אמסלם: לא בהצעת אי-אמון.

דוד אמסלם: תקראי את התקנון של הכנסת.

דוד אמסלם: זו לא הצעה לסדר-היום, אז אל תלמדי אותנו את העבודה שלנו פה ותעשי תנועות שצריך להפסיק.

דוד אמסלם: אנחנו לא בהפגנה בבלפור.

תמר זנדברג: עם כל הכבוד, אתה לא תחנך.

תמר זנדברג: תירגע.

אלי אבידר: – – – פיקוד העורף.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, בסופו של עניין, כפי שאמרתי, אין לכם אחריות.

דוד אמסלם: במקום לבוא ולסייע לעם ישראל בכלל, לעולם – ואנחנו נמצאים כרגע במדינה שהיא במצוקה – אתם רק מחבלים, רק פוגעים במורל הלאומי, רק מנסים כל הזמן לערער את הביטחון של הציבור בממשלה ובכל דבר על מנת שבעצם – כפי שאמרתי, אתם רוצים לייצר סוג של אווירת כאוס במדינה.

דוד אמסלם: הכאוס, דרך אגב, ישרת אתכם; הכאוס זאת המטרה.

דוד אמסלם: הכאוס בעצם משרת את האינטרסים שלכם, ועל מה שאתם מסתכלים זה רק על האינטרסים הפוליטיים הצרים שלכם.

דוד אמסלם: בסופו של דבר זה מה שמעניין אתכם, רק זה.

דוד אמסלם: זאת מבחינתי טרגדיה עצומה.

דוד אמסלם: אני לא האמנתי אי פעם שיהיו מפלגות במדינת ישראל שכאשר מדינת ישראל נמצאת במצוקה אמיתית, במלחמה, יבואו וינהגו כפי שאתם נוהגים.

דוד אמסלם: אתם שוברים כל סולידריות, אתם שוברים כל כלל ישראלי ויהודי, וזה מדהים אותי כל פעם מחדש.

דוד אמסלם: מילא, אל תעזרו, אבל לחבל?

דוד אמסלם: כל יום לבוא לכאן, להטיל רפש סתם, להחליט שאתם מומחים בגרוש.

דוד אמסלם: מעולם לא דיברתם כמעט עם מומחה אחד, כשכל המומחים, בעצם הממשלה, ראש הממשלה מדבר איתם על בסיס יומי.

דוד אמסלם: כמעט אין מומחה בארץ שלא עלה למשרד ראש הממשלה.

דוד אמסלם: אתם זורקים פה נתונים שקריים, לא מבוססים, ממציאים דברים, וכל זה, כפי שאמרתי, על מנת לפגוע בראש הממשלה.

דוד אמסלם: זה הסיפור.

אלי אבידר: תבוא במוצאי שבת להפגנות בבלפור, תראה מה זה אהבת חינם.

דוד אמסלם: אתם גם הכנסתם עכשיו את המצב הביטחוני.

דוד אמסלם: לא מזמן חבר הכנסת פורר דיבר על הדרום, ועוד חברי כנסת מהסיעה שלכם.

דוד אמסלם: אני רק רוצה להזכיר לכם שעד לפני שנתיים, כמדומני, אדוני היושב-ראש, שר הביטחון היה מר ליברמן, הוא היה מהמפלגה שלהם.

דוד אמסלם: אני מניח שהרבה שינוי לא היה בדרום באותה תקופה שהוא היה שם.

דוד אמסלם: אז לכן אני מציע לא להעמיס גם את זה על הצרות, עדיין, ועל הדכדוך שממילא קיים בגלל הקורונה.

דוד אמסלם: אני מאמין, דרך אגב, שבקו שהממשלה מובילה בסופו של דבר אנחנו ננצח את הקורונה – –

יוראי להב-הרצנו: נכשלתם.

דוד אמסלם: – – גם בלעדיכם.

יוראי להב-הרצנו: אתם נכשלתם – – –

דוד אמסלם: גם בלעדיכם, גם עם ההפרעות שלכם.

דוד אמסלם: בסופו של דבר מדינת ישראל והעולם ינצחו את הקורונה, בגלל שאין ברירה, אנחנו חייבים לנצח את הקורונה.

דוד אמסלם: אתם תמשיכו לצעוק, לקשקש, לשקר – –

אלי אבידר: ננצח את הקורונה כשתלכו הביתה.

דוד אמסלם: – – ואנחנו בסופו של דבר, בסופו של דבר גם ננצח את הקורונה וגם נציל ונביא את המשק הישראלי בסופו של דבר גם לשגשוג כלכלי, תודה רבה.

יריב לוין: תודה לשר אמסלם.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת על מנת שאנחנו נוכל לעבור להצבעה.

יריב לוין: נא לשבת – – –

אלי אבידר: – – – פיקוד העורף, דודי.

יריב לוין: נא לשבת.

אלי אבידר: פיקוד העורף, דודי.

אלי אבידר: למה?

יריב לוין: נא לשבת.

אלי אבידר: רק לדבר אתה יודע – – – דודי.

יריב לוין: נא לעשות כמו שעושה חבר הכנסת אבידר – לשבת.

יריב לוין: אני אצרף את קולותיהם של חברת הכנסת השכל וחבר הכנסת יעקב אשר, שמציג את הצעת החוק הבאה, והם יכולים להישאר כאן.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעות על הצעות האי-אמון בממשלה.

יריב לוין: ההצעה הראשונה, הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם, שכותרתה: הכישלון המחפיר של הממשלה בהטלת סגר מבלי שהכינו תוכנית יציאה מתוקצבת ממנו.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם להביע אי-אמון בממשלה – 36 נגד –41 נמנעים – אין הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: אני מניח שאני מוסיף את קולותיכם נגד, חבר הכנסת אשר וחברת הכנסת השכל, נכון?

יריב לוין: לא נלחץ?

יריב לוין: אוקיי.

יריב לוין: אם כן, בצירוף הקולות של חברי הכנסת השכל ואשר והשר פרץ, שעמדת ההצבעה שלו לא עבדה, בעד – 36, נגד – 44, אין נמנעים.

יריב לוין: הצעת האי-אמון, לפיכך, נדחתה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת האי-אמון של סיעת הרשימה המשותפת, שכותרתה: הממשלה מפקירה את החברה הערבית; כוחות המשטרה רצחו 44 מצעיריה מאז שנת 2000.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה – 12 נגד – 56 נמנעים – אין הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: אם כן, 12 בעד, 58 נגד – העמדה עכשיו עובדת.

יריב לוין: 58 נגד, בצירוף שני הקולות שלכם.

יריב לוין: אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, גם הצעת האי-אמון הזו נדחתה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעת האי-אמון השלישית, של סיעת ימינה, שכותרתה: כישלון הממשלה במערכה מול נגיף הקורונה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעת ימינה להביע אי-אמון בממשלה – 26 נגד – 43 נמנעים – אין הצעת סיעת ימינה להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: אם כן, 26 בעד, 45 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: גם הצעת האי-אמון הזו לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת האי-אמון האחרונה, הצעת סיעת ישראל ביתנו, שכותרתה: פגיעה קשה בביטחונם של אזרחי ישראל והפקרת תושבי הדרום.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 4 בעד הצעת סיעת ישראל ביתנו להביע אי-אמון בממשלה – 25 נגד – 41 נמנעים – אין הצעת סיעת ישראל ביתנו להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 25, נגד – 43.

מאי גולן: אפשר – – –

יריב לוין: נוסיף גם את הקול של חברת הכנסת מאי גולן.

יריב לוין: אם כך, בעד – 24, נגד – 44, בצירוף קולותיהם של חברי הכנסת גולן, השכל ואשר, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, הצעת האי-אמון נדחתה.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, הכנסת דחתה את כל ארבע הצעות האי-אמון בממשלה.

יריב לוין: אני עובר להודעה כדלקמן: חברי הכנסת, הינני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק ההוצאה לפועל (נגיף הקורונה החדש – תיקון מס' 68 והוראת שעה), התשפ"א–2020, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

יריב לוין: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 6).

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום, והוא הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 9(א)(6) לחוק הממשלה, התשס"א–2001, שעל פיה חברותו בממשלה של שר הבינוי והשיכון יעקב ליצמן נפסקה ביום 15 בספטמבר 2020 בשעה 12:00, וזאת בחלוף 48 שעות מהמועד שבו מסר השר יעקב ליצמן לראש הממשלה את כתב התפטרותו מן הממשלה בהתאם לסעיף 22(א) לחוק-יסוד: הממשלה.

יריב לוין: הודעה נוספת מטעם הממשלה, בהתאם לסעיף 9(א)(7) לחוק הממשלה, התשס"א–2001, ועל פיה, משעה שנפסקה חברותו של השר יעקב ליצמן בממשלה החל ראש הממשלה למלא את תפקיד שר הבינוי והשיכון, וזאת בהתאם לסעיף 43ד(ד) לחוק-יסוד: הממשלה.

יריב לוין: ימסור את ההודעות השר המקשר, השר דוד אמסלם, בבקשה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע לכנסת, בהתאם לסעיף 9(א)(6) לחוק הממשלה, התשס"א–2001, כי חברותו בממשלה של שר הבינוי והשיכון יעקב ליצמן נפסקה ב-15 בספטמבר 2020 בשעה 12:00, וזאת בחלוף 48 שעות מהמועד שבו מסר השר יעקב ליצמן לראש הממשלה את כתב התפטרותו מן הממשלה בהתאם לסעיף 22(א) לחוק-יסוד: הממשלה.

דוד אמסלם: כמו כן מבקשת הממשלה להודיע לכנסת, בהתאם לסעיף 9(א)(7) לחוק הממשלה, התשס"א–2001, כי משעה שנפסקה חברותו של השר יעקב ליצמן בממשלה החל ראש הממשלה למלא את תפקיד שר הבינוי והשיכון, וזאת בהתאם לסעיף 43ד(ד) לחוק-יסוד: הממשלה.

יריב לוין: תודה רבה לשר דוד אמסלם.

יריב לוין: [מס' מ/1348; דברי הכנסת, חוב' כ"ג, ישיבה 68; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים להצעת חוק ההוצאה לפועל (נגיף הקורונה החדש – תיקון מס' 68 והוראת שעה), התשפ"א–2020, בקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה.

יריב לוין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חברנו חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

יעקב אשר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בין כסה לעשור זה זמן גם לחשבון נפש אבל גם למעשים טובים, ואני מתכבד היום להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה שלישית הצעת חוק טובה ומיטיבה ומתחשבת, הצעת חוק ההוצאה לפועל (נגיף הקורונה החדש – תיקון מס' 68 והוראת שעה), התשפ"א.

יעקב אשר: הצעה זו, אדוני היושב-ראש, היא הצעת חוק ממשלתית, ושיבחתי את הממשלה ואת משרד המשפטים על ההכנה שלה ועל היוזמה שלה.

יעקב אשר: הצעת חוק זו הוגשה בשל התפרצות נגיף הקורונה.

יעקב אשר: התפרצות נגיף הקורונה הובילה את מדינת ישראל לנקוט צעדים מרחיקי לכת כדי לצמצם את התפשטות הנגיף.

יעקב אשר: ההגבלות והסגרים שכולנו מכירים – לא מוקירים, מכירים – הוטלו במטרה להילחם בהתפשטות הנגיף, הובילו לפגיעה של ממש בפעילות הכלכלית במדינה וגרמו לכך שחלק מהציבור שבימים כתיקונם לא היה נתקל בקושי לשלם תשלומים שוטפים או חובות – נתקל במהלך תקופה זו בקושי לעמוד בהתחייבויותיו.

יעקב אשר: בעקבות זאת, אנשים רבים וטובים נקלעו לחובות, והדבר הוביל ליצירת חייבים חדשים ולהגדלת הקושי בהחזרי החוב של חייבים קיימים.

יעקב אשר: מדובר בתוצאה קשה לא רק עבור החייבים עצמם, המתקשים בהחזרת חובותיהם, אלא גם עבור האנשים הזוכים, שהיו צריכים לקבל את הכסף וזקוקים אף הם לכסף שמגיע להם.

יעקב אשר: במטרה לתמרץ תשלום של חובות וחזרה של הצדדים לפעילות כלכלית, וכדי למנוע מאנשים שנקלעו למשבר כאמור להידרדר למשבר כלכלי חמור וארוך ולהיכנס לתיוג הכלכלי שנקרא חדלות פירעון – זה אומר שאדם שחל עליו הדבר הזה הוא בבעיה, והנושים שלו בבעיה עוד יותר גדולה, וגם הזוכה וגם החייב מפסידים מההכרזה המפוקפקת הזאת של חדלות פירעון – בהצעת החוק מוצע לתקן את חוק ההוצאה לפועל ולקבוע בהוראת שעה הסדרים מיוחדים שיחולו בהוצאה לפועל וייתנו מענה לצרכים הייחודיים שנוצרו בתקופה זו.

יעקב אשר: הסדרים אלו כוללים, בין היתר, הארכת מועדים, שנועדה לתת לחייבים מרווח נשימה שיאפשר להם להתאושש כלכלית ולהסדיר את החוב בטרם יינקטו נגדם הליכי גבייה; הסדר תשלומים מיוחד, שנועד להביא לתשלום החוב בתקופה קצרה תוך הפחתת העלויות – הריביות שבחוב – ואי-נקיטת הליכי גבייה נגד החייב; הקפאת ביצוע של צווי הבאה בתקופה הזאת, תפיסת רכבים ותפיסת מיטלטלין; מתן סמכות לרשם ההוצאה לפועל לאחד ביוזמתו את תיקי החייב בהוצאה לפועל.

יעקב אשר: במהלך הדיון בוועדה ערכנו כמו תמיד, אדוני היושב-ראש, תיקונים רבים בחוק.

יעקב אשר: טייבנו והוספנו שיקול דעת לרשם ההוצאה לפועל, לטובת הצדדים, לאשר להגדיל את פריסת החוב לפי המקרה הספציפי המובא בפניו, כך שהכללים בחוק לא יהיו כמיטת סדום.

יעקב אשר: התיקון הזה יהיה גם בימי שגרה.

יעקב אשר: הוספנו גם הקלות בתיקי המשכנתה והפחתת שכר טרחה, ומתן כלים נוספים לחייב להגן על עצמו ולמנוע את מכירת קורת הגג שלו, את דירתו ודירת משפחתו, על ידי כונס נכסים.

יעקב אשר: מוצע לקבוע בחוק גם כמה הוראות קבועות הדרושות לא רק לצורך מתן הוראת השעה אלא גם ביחס לגביית חובות שבשגרה, למשל מתן שיקול דעת לרשם לפרוס חובות לתקופות ארוכות יותר מאלו שקובע החוק, כפי שפירטתי קודם, וכן קביעת תנאים לעיקול מיטלטלין, כך שכניסה לביתו של האדם, שיש בה פגיעה בכבודו, תיעשה רק לאחר מיצוי הליכים אחרים בתיק ורק בתנאים מסוימים.

יעקב אשר: ההצעה אושרה בוועדה פה אחד ואין לה הסתייגויות.

יעקב אשר: אני רוצה להודות לשר המשפטים מר אבי ניסנקורן, למשרד המשפטים – על הכנת החוק, למשנה ליועץ המשפטי בתחום הכלכלי מאיר לוין, שליווה את החוק ויזם אותו, לעו"ד אלעזר שטרן מהייעוץ המשפטי של הוועדה, למר תומר מוסקוביץ' ולעו"ד ענת הר-אבן מרשות האכיפה והגבייה, שתמכו ועזרו בעניין הזה.

יעקב אשר: אני רוצה גם להודות לנציג לשכת עורכי הדין בדיון, שהיה מאוד מאוד קואופרטיבי ומאוד מאוד השכיל אותנו בהרבה דברים, עו"ד ליאור שפירא.

יעקב אשר: תודה לכולם, ואני מבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק הטובה הזאת בקריאה שנייה ושלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

יעקב אשר: תודה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת יעקב אשר.

שרן השכל: להצעת חוק זאת אין הסתייגויות ויש רשימת בקשות דיבור.

שרן השכל: נעבור לדובר הראשון.

שרן השכל: חברת הכנסת מרב מיכאלי – אינה נוכחת; חבר הכנסת אביגדור ליברמן – אינו נוכח; חבר הכנסת עודד פורר – אינו נוכח; חבר הכנסת יבגני סובה – אינו נוכח; חבר הכנסת אלי אבידר – אינו נוכח; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת; חבר הכנסת חמד עמאר – אינו נוכח; חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח.

שרן השכל: האם יושב-ראש הוועדה רוצה לבוא, לומר?

שרן השכל: אם לא, נעבור להצבעה על הצעת חוק ההוצאה לפועל (נגיף הקורונה החדש – תיקון מס' 68 והוראת שעה), התשפ"א–2020, קריאה שנייה וקריאה שלישית, בכפוף לפטור מחובת הנחה – שאכן הצעת החוק קיבלה.

שרן השכל: נא להצביע – מי בעד?

שרן השכל: מי נגד?

שרן השכל: הצבעה מס' 5 בעד סעיפים 1–12 – 25 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–12 נתקבלו.

שרן השכל: 25 בעד, אפס נגד.

שרן השכל: להצבעה זו אני מוסיפה את חברת הכנסת מיכל שיר – בעד; חברת הכנסת אוסנת מארק – בעד; חבר הכנסת יעקב אשר – בעד; חבר הכנסת אליהו חסיד – בעד.

שרן השכל: 29 בעד, אפס נגד.

עאידה תומא סלימאן: גם אני.

שרן השכל: היית פה בזמן ההצבעה?

שרן השכל: אני לא מוסיפה אלא אם כן היית ליד – מתנצלת.

שרן השכל: לפרוטוקול אני מוסיפה את חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – בעד.

שרן השכל: לפרוטוקול.

שרן השכל: אני מכריזה כי הצעת חוק ההוצאה לפועל עברה בקריאה שנייה.

שרן השכל: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

שרן השכל: מי בעד?

שרן השכל: מי נגד?

שרן השכל: הצבעה מס' 6 בעד החוק – 28 נגד – אין נמנעים – אין חוק ההוצאה לפועל (נגיף הקורונה החדש – תיקון מס' 68 והוראת שעה), התשפ"א–2020, נתקבל.

שרן השכל: נקרא בשמות מי שפה ולא ליד העמדה.

שרן השכל: מיכל שיר – בעד; חבר הכנסת גדי יברקן – בעד; חבר הכנסת יעקב אשר – בעד; חברת הכנסת אוסנת מארק – בעד; חבר הכנסת אליהו חסיד – בעד.

שרן השכל: אני מכריזה – 28 בעד, אפס נגד.

שרן השכל: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

שרן השכל: [מס' כ/851; דברי הכנסת, חוב' כ"ה, ישיבה 76; נספחות.

שרן השכל: ]

שרן השכל: נעבור להצעת החוק הבאה:

שרן השכל: הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 48), התשפ"א–2020, בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

שרן השכל: יציג את החוק יושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת איתן גינזבורג, בבקשה.

): גברתי היושבת בראש, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 48), התשפ"א–2020.

): זו הצעת חוק שמוגשת מטעם ועדת הכנסת לאחר שאושרה בוועדה פה אחד.

): כפי שציינתי בקריאה הראשונה, מדובר בהצעה שמטרתה לאפשר לוועדת הכנסת ולמליאת הכנסת שיקול דעת רחב יותר בעת שהן קובעות מי יכהן כיושב-ראש הוועדה הציבורית לעניין שכר ותשלומים לחברי הכנסת.

): כפי שידוע לכם, החוק קובע היום כי בוועדה הציבורית יכהנו שלושה נציגי ציבור שתמנה הכנסת לפי הצעת ועדת הכנסת, וכי לפחות אחד מהם יהיה חבר הסגל האקדמי של המועצה להשכלה גבוהה.

): עוד נקבע כי יושב-ראש הוועדה הציבורית יהיה מקרב חברי הוועדה שהם אנשי אקדמיה.

): ההצעה שבפניכם מציעה לבטל את החובה הזאת ולאפשר לכנסת לבחור את יושב-ראש הוועדה מבין כל חבריה, מבלי לפגוע בחובה למנות לוועדה איש אקדמיה.

): זה ראוי ונכון שמי שימונה לתפקיד של יושב-ראש הוועדה יהיה האדם המתאים ביותר לתפקיד, המוכשר ביותר לנהל את הדיונים וגם זה שידע לעמוד בלחצים שמפועלים על ידי יושב-ראש הוועדה לעיתים מתוקף תפקידו, לחצים שיכולים להגיע כמובן גם מחברי כנסת.

): כמובן שאותו אדם יכול להיות איש סגל אקדמי שחבר בוועדה, אבל החובה לכך שזה יהיה דווקא הוא, דווקא אותו מרצה באוניברסיטה, אינה נדרשת, היא שרירותית לחלוטין.

): את זה בדקנו ואת זה אנחנו מבקשים לשנות.

): מצורפות להצעת החוק הזאת הסתייגויות, שאני מבין שהוסרו ושלא זכו לרוב בוועדה, ומרביתן אף לא ענייניות.

): יש הסתייגות אחת שהגיש חבר הכנסת פינדרוס שנוגעת לעניין ההצעה שמבקשת לבטל לחלוטין את החובה למנות אדם מהאקדמיה לוועדה הציבורית, אבל ועדת הכנסת החליטה שאין מקום לאשר את זה במסגרת הצעת החוק הזאת, וגם אני סברתי כך.

): בהצעת החוק הזאת אנחנו לא מתכוונים לערוך שינוי בהרכב הוועדה הציבורית ובתפקידה אלא רק לאפשר שמתוך חברי הוועדה עצמה ייבחר האדם המתאים ביותר לשמש כיושב-ראש הוועדה.

): לכן אני מבקש מהכנסת לדחות את כל ההסתייגויות ולאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח שאישרה ועדת הכנסת.

): תודה רבה.

): בהזדמנות הזאת אני גם אודה לעו"ד ארבל אסטרחן, היועצת המשפטית של ועדת הכנסת, שסייעה לי רבות בקידום וניסוח ההצעה.

): תודה.

שרן השכל: להצעת חוק זו הוגשו הסתייגויות והוגשו בקשות דיבור.

קריאה: – – –

שרן השכל: הורידו את כל ההסתייגויות?

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: אני אקרא לרשות דיבור.

שרן השכל: חבר הכנסת ניצן הורוביץ – אינו נוכח; חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת.

שרן השכל: חבר הכנסת יאיר גולן – אתה יכול מלמעלה.

שרן השכל: לאחר מכן – חבר הכנסת עידן רול.

שרן השכל: לרשותך עד חמש דקות, בבקשה.

יאיר גולן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, איזו פשלה.

יאיר גולן: איזו פשלה ואיזו פדיחה.

יאיר גולן: וכל זה על מה?

יאיר גולן: ביום ראשון נתפסים שניים מעוזריו של ראש הממשלה, איזה טופז שוק ועופר משהו, כשהם מנסים לביים פייק ניוז, חדשות כוזבות, חדשות שקריות, חדשות מומצאות.

יאיר גולן: המשק בקריסה, המצב הבריאותי – משבר חמור.

יאיר גולן: לשכת ראש הממשלה, יש לשער שבידיעתו, עוסקת בייצור חדשות כוזבות.

יאיר גולן: זה פשוט לא יאומן.

יאיר גולן: לא רק שזה לא יאומן, אם היינו שואלים אם ייתכן דבר כזה במדינת ישראל, היינו אומרים no way, אין דבר כזה.

יאיר גולן: אבל מסתבר שיש, שמה שקונה מקום במקומותינו זה נהלים של משטרים אפלים.

יאיר גולן: ייצור חדשות כוזבות מבית מדרשו, מהמקום שבו פועל ראש ממשלת ישראל, זה מצב שהוא בלתי מתקבל על הדעת.

יאיר גולן: אולי ראוי לקרוא לעניין הזה טופזגייט, כך חמור העניין הזה: ראש ממשלה שעוסק בייצור חדשות כוזבות, תוך שהוא מעסיק אנשים שמי שמממן אותם זה אנחנו, אזרחי ישראל, עובדי ציבור שעובדים בראשותו של ראש הממשלה וזה תפקידם – מהכספים שלנו.

יאיר גולן: זה דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת.

יאיר גולן: אני אומר פה בצורה הכי ברורה והכי חד-משמעית: אנחנו נבוא חשבון ביום הבוחר עם ראש הממשלה ועם כל מי שמסייעים לו במעשה הנלוז הזה.

יאיר גולן: ומפה לנושא נוסף, ממש בקצרה.

יאיר גולן: אנחנו, מדינת ישראל, חתמנו ב-15 בספטמבר על הסכמי נורמליזציה עם איחוד האמירויות ועם בחריין.

יאיר גולן: ב-23 באוגוסט ביקשו חברי הכנסת ניצן הורוביץ ואלעזר שטרן בקשה לדיון מהיר בוועדת החוץ והביטחון ונענו בשלילה.

יאיר גולן: אתמול ביקשתי בקשה לשאילתה דחופה, נעניתי בשלילה.

יאיר גולן: אני שואל דבר פשוט: מתי כנסת ישראל תדע מה תוכן ההסכם שעליו חתמה מדינת ישראל?

יאיר גולן: הייעשה דבר כזה?

יאיר גולן: הייתכן שבמשטר דמוקרטי המדינה חותמת על הסכמים בין-לאומיים מבלי שבית המחוקקים רשאי לבחון, עיניו ישזפו את דף הנייר שעליו כתוב ההסכם?

יאיר גולן: האם זה ייתכן?

יאיר גולן: התשובה היא, למרבה הזוועה: כן, זה ייתכן, זה קורה אצלנו.

יאיר גולן: אני דורש שבנושא הרגיש הזה יהיה דיון בכנסת, שהדברים יובאו לוועדת החוץ והביטחון, שענייני ה-QME – היתרון הטכנולוגי הצבאי של מדינת ישראל – יידונו בפורום המתאים כדי שתהיה בקרה על פעולות הרשות המבצעת, כדי שתהיה בקרה על פעולותיו של ראש הממשלה.

יאיר גולן: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה, חבר הכנסת יאיר גולן.

שרן השכל: חבר הכנסת עידן רול – אינו נוכח.

שרן השכל: הדובר הבא – חבר הכנסת שלמה קרעי.

שרן השכל: בבקשה, לרשותך עד חמש דקות.

שרן השכל: חבר הכנסת איתן גינזבורג, האם תרצה אחרי זה לסכם את הדיון?

שרן השכל: אין צורך.

שרן השכל: בבקשה, חמש דקות.

שלמה קרעי: תודה, גברתי היושבת-ראש.

שלמה קרעי: חבריי חברי הכנסת, מכובדי השר, הצעת החוק הזאת נכונה וחשובה בעיניי.

שלמה קרעי: היא נדבך נוסף, איתן, בחיזוק המשילות של נבחרי הציבור.

שלמה קרעי: אבל כדי לחבר את ההצעה הזאת למציאות המשברית שבה אנחנו נמצאים הצעתי לתקן דרכה את האבסורד וההפקרות של ההתקהלויות בהפגנות המסכנות את בריאות הציבור, מה שאיתן קרא קודם "הסתייגויות לא ענייניות", סירב בכל תוקף אפילו להעלות אותן להצבעה כאן במליאה והוריד אותן בטענת נושא חדש.

שלמה קרעי: לא הצלחתי הפעם, אבל אני מבטיח לכם, אזרחי ישראל, שאמשיך לנסות בכל הזדמנות שתהיה.

שלמה קרעי: בכלל, מי שאחראים למחדל הזה אלו חברי כחול לבן, בעיניי, שבטירוף מוחלט שמו את זכות ההפגנה מעל הזכות לחיים.

שלמה קרעי: מעליהם נמצא האדון הכל-יכול מנדלבליט, שדרש שלא להכניס את המתווה המומלץ של הנחיות משרד הבריאות לתקנות, ולמעשה הוא מונע בכך כל אפשרות לאכיפה.

שלמה קרעי: אני קורא לממשלה להכניס את המגבלות לתקנות שמובאות מחר בפנינו בוועדת החוקה, ואנחנו נדאג לאשר את זה, לאשר את זה באופן גורף לכל המרחב הציבורי, ללא שום החרגה.

שלמה קרעי: אם שיעור ההשתתפות בהפגנות, היורד, הוא ביחס הפוך לשיעור ההדבקה שם, אז כנראה שיש שם נדבקים לא מעטים.

שלמה קרעי: אבל בלי להיכנס לנתוני ההדבקה בהפגנות, מה נענה וכיצד נוכל לפעול כלפי אזרח שרואה את ההפקרות הזו ואומר לעצמו: כנראה שהכול ישראבלוף, אין מגפה; כשזה חשוב לפוליטיקאים מסוימים אפשר להתיר, ללא שום הגבלה.

שלמה קרעי: זו סכנת נפשות.

שלמה קרעי: מה נאמר לאזרח כלפי חוסר האחריות של פוליטיקאים כמו בנט ושקד – לא מזמן הוא עמד כאן על הדוכן והתחיל להטיף מוסר לממשלה: אוי ואבוי, איזו ממשלה, איזו תקלה, כשהוא בעצמו, ושקד, בחודש מאי אמרו: אין קורונה, לפתוח את כל המשק, ומייד.

שלמה קרעי: ישבו לכתוב ספר זיכרונות.

שלמה קרעי: הם מטיפים לנו מוסר?

שלמה קרעי: נראה לכם שהציבור ישכח לכם את הנושא הזה?

שלמה קרעי: אני אומר לכם, חברים, כבר בנקודת הזמן הזו יש כמה מאות ואולי אלפי חולים שמצבם בלתי הפיך.

שלמה קרעי: חלקם ימותו, לצערנו, וחלקם יישארו עם תסמינים והשפעות המחלה לטווח הארוך.

שלמה קרעי: לא נוכל להמשיך ולרחוץ בניקיון כפינו אם לא נקום ונעשה מעשה כחברי כנסת, ונדרוש להחיל את הנחיות משרד הבריאות בכל המרחב הציבורי, ללא שום החרגות.

שלמה קרעי: נחטא לתפקידנו ולאחריותנו כלפי אזרחי ישראל אם נעמוד מן הצד.

שלמה קרעי: חמורה מכול בעיניי היא הקריאה של ליברמן וחבריו לאזרחי ישראל שלא לשמור על הנחיות משרד הבריאות.

שלמה קרעי: מדובר בלא פחות מהמרדה והפיכה אנטי-דמוקרטית ממי שאין לו שמץ של מושג מהי דמוקרטיה.

שלמה קרעי: אגב דמוקרטיה ואגב הדוברים הקודמים, השופרות של ליברמן שנאמו כאן קודם, יש לי הודעה חשובה לליברמן ולשופריו אחת ולתמיד: אני נציג של הנגב, של הפריפריה, של הזוגות הצעירים, של ש"ס, של ג', של הרב מזוז, של ימינה ושל כל אזרחי ישראל בליכוד.

שלמה קרעי: זכות גדולה בשבילי להיות נבחר הציבור שעליו מצביעים אזרחים ממגוון רחב של הקשת הפוליטית ואומרים: הוא מייצג אותנו.

שלמה קרעי: להבדיל מכם, חברי ישראל ביתנו, שופרות שלא ראויים לתקיעה בכלל בימים הנוראים, אני נבחרתי בבחירות דמוקרטיות בליכוד.

שלמה קרעי: בליכוד יש מגוון רחב של דעות המחנה הלאומי במדינת ישראל.

שלמה קרעי: זו אינה מפלגת נישה זניחה המבוססת על דיקטטור אחד, עבריין מורשע ואנרכיסט המנסה לייצר תוהו ובוהו ולהוביל את מדינת ישראל לעברי פי פחת.

שלמה קרעי: אזרחי ישראל, תתעלמו ממנו.

שלמה קרעי: הנחיות הקורונה נועדו כדי לתת מסגרת וכדי לאפשר אכיפה לפורעי חוק, אבל ההנחיה העיקרית אליכם היא הקו המנחה – לא לצאת מהבית אלא אם כן מדובר בצורך חיוני, וגם אז לעטות מסכה ולהישמר מהתקהלויות.

שלמה קרעי: שמרו על עצמכם, "ונשמרתם מאד לנפשתיכם".

שלמה קרעי: רק כך נוכל לעבור את המשבר הזה בשלום.

שלמה קרעי: יהי רצון שנזכה לשנים רבות, נעימות וטובות.

שלמה קרעי: גמר חתימה טובה לכל בית ישראל.

שלמה קרעי: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת שלמה קרעי.

שרן השכל: נעבור להצבעה, כל המסתייגים – – –

יצחק פינדרוס: רגע, אני אחרי קרעי.

שרן השכל: לא, אתה לא רשום.

שרן השכל: נמשכו כל ההסתייגויות מטעם הקואליציה.

שרן השכל: אוקיי, אתה רוצה לעלות לדבר?

שרן השכל: בסדר.

שרן השכל: עד חמש דקות לרשותך.

יצחק פינדרוס: גברתי היושבת-ראש, אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, ההצעה שנדונה היא הצעה ראויה ביותר והצעה נכונה ביותר, אבל חבל שעושים חצי עבודה.

יצחק פינדרוס: ההצעה באה לומר שכשקמה ועדה ציבורית – אין מעמדות במדינת ישראל; אין: שופט הוא יותר מרב, אין.

יצחק פינדרוס: אתמול השופטים חשבו שהם קצת יותר מרבנים.

יצחק פינדרוס: הם עוד ילמדו את זה, אם לא בדרך הקצרה – בדרך הארוכה, אבל הם ילמדו את זה; אם לא בדרך קלה – בדרך קשה.

יצחק פינדרוס: אבל אין מעמדות, וחבל, והגשתי את זה כהסתייגות.

יצחק פינדרוס: אוריד את זה במליאה, כי בסופו של דבר נצביע גם על חצי דבר שהוא נכון, אבל אני חושב שהמציאות הזאת, שמחייבים לקחת איש אקדמיה, כאילו מי שעובד באקדמיה הוא משהו מעל – השכר שלו אחרת, הוא מורם מעם, הוא מבין יותר טוב מכולם מה צריך לעשות, הוא מבין יותר מאחרים מה צריך לעשות – אם יש חלוקה בוועדה למעמדות, אז יש עוד מעמדות במדינת ישראל, עוד הרבה הרבה מעמדות.

יצחק פינדרוס: אני מציע לך, אדוני היושב-ראש: התחלת את המלאכה – תמשיך את המלאכה, תבטל את הדבר ההזוי הזה של מעמדות ואנשים נעלים שמבינים יותר מהאזרחים הפשוטים.

יצחק פינדרוס: אין את הדבר הזה.

יצחק פינדרוס: אולי כשתבינו מה מעמדו של רב בישראל תוכלו לדבר על מעמדות.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

שרן השכל: אנחנו נעבור להצבעה.

שרן השכל: יש לומר כי כל המסתייגים משכו את ההסתייגויות, ולכן אנחנו לא מצביעים על אף הסתייגות.

שרן השכל: נעבור להצבעה בקריאה – חבר הכנסת פינדרוס, האם אתה מושך את ההסתייגויות שלך?

יצחק פינדרוס: כן, כן.

שרן השכל: גם חבר הכנסת משה פינדרוס משך את ההסתייגויות שלו, ולכן אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

שרן השכל: נא להצביע.

שרן השכל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 48), התשפ"א–2020.

שרן השכל: נא להצביע.

שרן השכל: מי בעד?

שרן השכל: מי נגד?

שרן השכל: הצבעה מס' 8 בעד סעיף 1 – 37 נגד – 2 נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

שרן השכל: יש לנו 37 בעד, שניים נגד.

שרן השכל: חבר הכנסת פינדרוס – בעד; חברת הכנסת שיר – בעד; חבר הכנסת קרעי – בעד; חבר הכנסת אליהו חסיד – בעד; חבר הכנסת יעקב אשר – בעד.

שרן השכל: אני מכריזה על תוצאות ההצבעה: 42 בעד, שניים נגד.

שרן השכל: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

שרן השכל: אנחנו מייד נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

שרן השכל: נא להצביע בעד או נגד.

שרן השכל: הצבעה מס' 9 בעד החוק – 37 נגד – אין נמנעים – אין חוק הכנסת (תיקון מס' 48), התשפ"א–2020, נתקבל.

שרן השכל: חבר הכנסת האוזר – בעד; חבר הכנסת קרעי – בעד; חבר הכנסת חסיד – בעד; חבר הכנסת יעקב אשר – בעד; חברת הכנסת מיכל שיר – בעד; חבר הכנסת פינדרוס – בעד.

שרן השכל: אני מכריזה על התוצאות: 43 בעד, אין נגד.

שרן השכל: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

שרן השכל: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1364).

שרן השכל: ]

שרן השכל: נעבור להצעה הבאה על סדר-היום, הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 6), קריאה ראשונה.

שרן השכל: הצעת החוק קיבלה פטור מחובת הנחה, ויציג את הצעת החוק במשולב סגן שר האוצר יצחק כהן.

שרן השכל: איפה יצחק כהן, סגן השר?

שרן השכל: איפה יצחק כהן, סגן השר, דנית?

שרן השכל: במקום סגן שר האוצר יצחק כהן יציג שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים איציק שמולי את הצעת החוק.

שרן השכל: בבקשה, לרשותך עד עשר דקות.

עאידה תומא סלימאן: איציק, תעביר את הכספים, לא את החוקים.

איציק שמולי: זה לא יעזור לכם, אני אוהב את כולכם.

איציק שמולי: ראשית, אני רוצה לברך את חבריי כאן כולם, וחברותיי, בברכת שנה טובה וגמר חתימה טובה.

איציק שמולי: אני מחליף פה את סגן שר האוצר, כפי שנאמר.

איציק שמולי: הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 33), התש"ף–2020, בקריאה ראשונה.

איציק שמולי: הצעת החוק נועדה להגן בחקיקה ראשית מתן סמכויות עיכוב ומעצר במקרים שונים.

איתן גינזבורג: לא ההצעה הזאת.

איציק שמולי: זה מה שאמרתם.

איציק שמולי: טוב, סליחה על הטעות.

איציק שמולי: הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 6), הצעת חוק מטעם הממשלה.

איציק שמולי: אנחנו בעצם מבקשים להביא, בהתאם לסעיף 3 לחוק-יסוד: משק המדינה – הוא קובע שתקציב המדינה ייקבע בחוק, יהיה לשנה אחת ויביא את הוצאות הממשלה הצפויות המתוכננות.

איציק שמולי: סעיף 3ב לחוק-היסוד דן במצב שבו לא התקבל חוק התקציב לפני תחילת שנת הכספים, ובהתאם להוראות סעיף (א) שבו, כל עוד לא התקבל חוק התקציב תהיה הממשלה רשאית להוציא כל חודש סכום השווה לחלק ה-12 – להלן: מגבלת ההוצאה החודשית – מהתקציב השנתי הקודם, כמובן בתוספת הצמדה למדד.

איציק שמולי: עוד קובע הסעיף לחוק-היסוד בסעיף (ב) את סעיף הקדימויות בשימוש התקציב ההמשכי.

איציק שמולי: התקציב ייועד קודם כול לקיום כלל ההתחייבויות מכוח החוק, חוזים ואמנות, וביתרה תשתמש הממשלה אך ורק להפעלת שירותים חיוניים ופעולות שנכללו בחוק התקציב הקודם, לרבות פעולות שנכללו בשינויים תקציביים שבוצעו בתקציב הקודם.

איציק שמולי: כפי שיודעת הכנסת, העולם – וישראל כחלק ממנו – נמצא כעת בעיצומה של פנדמיה כתוצאה מהתפרצות והתפשטות נגיף הקורונה, הגורם למחלה COVID-19.

איציק שמולי: נכון להיום, אין באוכלוסיית ישראל חסינות נגד המחלה, אין חיסון שבאמצעותו ניתן לצמצם את התפשטותה ואין טיפול יעיל למחלה.

איציק שמולי: לאחר חלוף חג הפסח, ועם הירידה במספר החולים החדשים בישראל, החלה הסרה הדרגתית של ההגבלות ופתיחה מחודשת של עסקים בכפוף לעמידה בתנאי התו הסגול.

איציק שמולי: היקף התחלואה הנמוך יחסית אפשר גם חזרה למוסדות החינוך.

איציק שמולי: ואולם, החל מיום כ"ח בסיוון התש"ף, 20 ביוני, חלה עלייה בהיקף התחלואה, וזאת הפוך מהמגמה העולמית של ירידה בהיקפי התחלואה.

איציק שמולי: נכון ליום כ"ט באלול, חודש ספטמבר, מספר החולים הפעילים בישראל עומד על כ-46,000.

איציק שמולי: מתוך החולים הפעילים, 577 מוגדרים במצב קשה, ומתוכם 153 מונשמים.

איציק שמולי: ביום 13 בספטמבר התקבלה החלטת ממשלה 376, שעניינה תוכנית רב-שלבית לבלימת העלייה בתחלואה וצמצום התפשטות נגיף הקורונה.

איציק שמולי: במסגרת החלטה זו הוחלט על הטלת הגבלות מחמירות על פעילות עסקים, מוסדות חינוך, תחבורה ציבורית, התקהלות ויציאה למרחב הציבורי, וזאת החל מערב ראש השנה ועד לחג הסוכות.

איציק שמולי: בהתאם להחלטה האמורה ומכוח חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה הותקנו תקנות לעיגון ההגבלות האמורות.

איציק שמולי: בעקבות ההחלטה הזו צפויה עלייה במספר דורשי העבודה ובשיעור הבלתי-מועסקים.

איציק שמולי: עקב המשבר הבריאותי והכלכלי החמור נדרשה הממשלה להוציא סכומים ניכרים הן לטובת מניעת התפשטות הנגיף והן לצורך סיוע משמעותי למשק, כדי לאפשר לו לצלוח את המשבר האמור באמצעות סיוע כלכלי לאזרחים ולעסקים.

איציק שמולי: מכיוון שחוק-היסוד הגביל את האפשרות להוציא כספים הן לפי תקרת התקציב ההמשכי והן לפי מגבלת ההוצאה, נחקק ביום 6 באפריל 2020 חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10), ובו נקבע כי בתקופה שמיום קבלת הוראת השעה עד יום ט"ז בטבת התשפ"א או עד יום קבלת חוק התקציב לשנת 2020, לפי המוקדם, יהיה ניתן להגביל את ההוצאה הממשלתית לשם התמודדות עם המשבר שנוצר בשל התפשטות נגיף הקורונה, גם הכלכלי וגם הבריאותי.

איציק שמולי: בהוראת השעה נקבע כי הגדלת ההוצאה הממשלתית כאמור תשמש אך ורק לשם מימון ההתמודדות עם המשבר והצעדים שיש לבצע באופן מיידי ודחוף לשם כך.

איציק שמולי: עוד נקבע בהוראת השעה כי שר האוצר יגיש לאישור הממשלה תוכנית מפורטת לגבי השימושים המתוכננים בסכומים שפורטו בהוראת השעה, בהתאם לרכיבים שפורטו בה.

איציק שמולי: כמו כן נקבע כי הממשלה תניח על שולחן הכנסת את התוכנית המפורטת וכי שינוי בסכומים של מרכיבי התוכנית האמורה בשיעור העולה על 10% מאחד ממרכיבי התוכנית טעון אישור של ועדת הכספים של הכנסת.

איציק שמולי: מכיוון שהתוכנית הוכנה בתנאי אי-ודאות, הן לגבי היקף ההגבלות והן לגבי ההשפעות הכלכליות, ובשל צרכים נוספים שלא היו צפויים בשעתו, עודכנה התוכנית הכלכלית וכן תוקנה הוראת השעה כמה פעמים עד לתיקונה האחרון בחוק-יסוד: משק המדינה, וזאת כדי להתאימה לקצב התפשטות הנגיף ולמגבלות השונות שהוטלו בעקבות התפשטותו.

איציק שמולי: על רקע הגירעון המבני הגבוה ערב המשבר, המשך עליית החוב בשנת 2021 והצורך להיערך לגלי תחלואה נוספים, קיים צורך בשימור מרחב פיסקלי כדי שהממשלה תוכל לספק מענה בריאותי, רשת ביטחון סוציאלית ותמיכה בעסקים שזקוקים לכך ככל שיידרש לצורך ההתמודדות הנוספת עם השלכות המשבר הזה.

איציק שמולי: כמו כן, הגידול המשמעותי בהיקף החוב הממשלתי מביא לגידול משמעותי בהיקף החזרי הריבית הצפויים בשנים 2021 ואילך.

איציק שמולי: עקב ההחלטה שלפיה בתקופה הקרובה יוטלו מגבלות נוספות אשר ישפיעו על פתיחת עסקים, מוצע בהצעת החוק להגדיל את הסכומים הקבועים בהוראת השעה, וזאת כדי לאפשר מתן מענקים לעסקים ולעצמאים שייפגעו בשל ההגבלות.

איציק שמולי: בהצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי, הנלווית להצעת חוק זו, מוצע לעדכן את התוכנית הכלכלית ובין השאר להוריד את רף הזכות למענק הוצאות קבועות ל-25% במקום 40% ולערוך שינוי לגבי מספר מקבלי דמי האבטלה הצפויים.

איציק שמולי: כמו כן יש הצעה לאפשר תשלום מענק מינהלי למעסיקים ששמרו על תעסוקת עובדים במהלך תקופת הסגר.

איציק שמולי: בהתאם, מוצע לתקן את הוראת השעה ולהרחיב את מסגרת ההוצאה לשנת 2020 לצורך מימון שינויים אלה.

איציק שמולי: נראה לי שאני אפסיק את הקריאה פה ואגיד עוד שני משפטים, ברשותכם, שיהיו בעברית ולא במשפטית: הממשלה החליטה אמש על שורה של צעדים שנועדו להתמודד עם הקורונה הכלכלית, לא רק זו הבריאותית, בראשם כמובן המשך תמיכה בעסקים על ידי מתן כל מיני הקלות, גם בארנונה וגם במענקים מיוחדים לשימור עובדים במקומות העבודה – דבר חשוב מאין כמותו בשעה הזאת.

איציק שמולי: נוסף על כך אישרו כל מיני פעולות שנועדו להתמודד, או לסייע למגזר העסקי לעמוד מחדש על הרגליים, וגם לציבור השכירים במדינת ישראל.

איציק שמולי: אני מזכיר לכנסת: רשתות הביטחון שעליהן הוחלט בממשלה לכל מי שנפלט לחל"ת קיימות עד 2021, ועניינה של הצעת החוק הזאת גם להמשיך לספק את המסגרת התקציבית שתאפשר את ההעמדה של כל תקציבי הסיוע הללו.

איציק שמולי: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך, שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים איציק שמולי.

שרן השכל: אנחנו נעבור לרשימת הדוברים: הדובר הראשון, עידן רול – אינו נוכח; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח; חברת הכנסת אורלי פרומן – אינה נוכחת.

שרן השכל: חבר הכנסת ישראל אייכלר, אחריו – חבר הכנסת ווליד טאהא ולאחר מכן – חמד עמאר.

שרן השכל: לרשותך עד חמש דקות.

ישראל אייכלר: שלום, שנה טובה.

ישראל אייכלר: כבוד היושבת-ראש, כבוד חברי הכנסת, עם ישראל נמצא עכשיו בעשרת ימי תשובה.

ישראל אייכלר: כולנו התפללנו בראש השנה, שבו על המדינות ייאמר איזו לחרב ואיזו לשלום, איזו לרעב ואיזו לשובע, והתפללנו שתהיה בריאות לכל עם ישראל ולכל העולם כולו.

ישראל אייכלר: כל ברואי עולם נפקדים בראש השנה ונחתמים ביום הכיפורים.

ישראל אייכלר: זה הזמן לתפילה, זה הזמן להתפלל על כל נפש בעולם.

יצחק כהן: אמן.

ישראל אייכלר: אמן ואמן.

ישראל אייכלר: אבל יש דבר טכני שאני חייב לדבר עליו, שעולה לנו במיליארדים – אני חסר הבנה בעניין הזה – ושמו "סגר מחסומי".

ישראל אייכלר: ראיתי אתמול את השוטרים המסכנים עומדים בשמש, עושים חסימות, עושים פקקים, והם עצמם יודעים שהם לא יודעים למה ומדוע.

ישראל אייכלר: הרי למען הצדק, באמת, כל מי שיוצא לעבודה ולרפואה ולכל הדברים, צריך לתת לו לעבור, אז למה מעמידים אותם?

ישראל אייכלר: אני לא באתי עכשיו לומר את זה, ואני לא איש אופוזיציה.

ישראל אייכלר: אני אמרתי את זה כבר לפני הסגר הראשון – ילמדונו רבותינו: אני לא למדתי רפואה ולא מתמטיקה, ואני לא יודע שום דבר, רק מה שהקדוש ברוך הוא חנן אותי בדעתי – שאם אתה צריך להציל נפש אחת מישראל, שום דבר לא עומד בפני פיקוח נפש.

ישראל אייכלר: אבל איזו מין הצלה זאת כשאתה שם מחסום על בני אדם, סוגר אנשים בריאים כי בשכונתו, בעירו או בארצו יש חולים.

ישראל אייכלר: וגם בתוך החולים ההגדרות לא ברורות – מה ההבדל בין נשא לחולה?

ישראל אייכלר: הרי הסכנה האמיתית נובעת למי שנהיים חלילה חולים קשים, ואי-אפשר לדעת מי, הכול משמיים; אחד עובר את זה בקלי-קלות, אחד עובר את זה בקושי ואחד נהיה חולה קשה וחלילה בסכנת חיים.

ישראל אייכלר: אז הולכים והורסים משק שלם, אומרים שזה עולה עשרות מיליארדים.

ישראל אייכלר: לפי החשבון הפשוט שלי, אם היו מכניסים את המיליארדים האלה לבתי החולים, לא היו באים ואומרים לי שחסרים רופאים; שחסרות מכונות – אמרו לי שכבר יש מספיק.

ישראל אייכלר: אז מה כל הסיפור הזה של הסגר?

ישראל אייכלר: מהרגע הראשון אני שואל את זה, מראש הממשלה עד אחרון הפקידים: תסבירו לנו למה אתם סוגרים אנשים.

ישראל אייכלר: מה זה פה, סין?

ישראל אייכלר: וגם סין סגרה – כשאני ראיתי את הדחפורים בסין לפני כחצי שנה ויותר חופרים תעלות סביב ווהאן אמרתי: מה יקרה אם בן אדם חולה צריך בית חולים ללא קשר לקורונה?

ישראל אייכלר: שימות.

ישראל אייכלר: אמרתי: רק בסין זה יכול להיות.

ישראל אייכלר: פה בארץ – חס וחלילה.

ישראל אייכלר: ואכן, באמת בסגרים פה היה כתוב שאם מישהו צריך טיפול רפואי, זה פתוח.

ישראל אייכלר: אז למעשה מה עשית?

ישראל אייכלר: הרי כל אחד אומר: בית מרקחת, טיפול רפואי.

ישראל אייכלר: אין הצדקה, גם בחוק, לסגור אנשים בגלל שזה ימנע התקהלויות.

ישראל אייכלר: התקהלויות – אני מבין שזה מידבק.

ישראל אייכלר: אני מבין שעוד דברים מידבקים, אבל למנוע התקהלויות על ידי סגר?

ישראל אייכלר: אם אתה אוסר התקהלויות ועשית חוקים שבגין היה קורא להם חוקי המנדט, חוקים חמורים מאוד, חוקי חירום, שהוא היה נגד זה – עשית חוקי חירום, טוב, פיקוח נפש, אז בגלל זה אתה עושה הכללה של אלפי ורבבות אנשים שיהיו סגורים כדי למנוע ממישהו להתקהל?

ישראל אייכלר: הרי אין לזה היגיון, לכל הסגרים האלה וכל הסגירות האלה.

ישראל אייכלר: אני כבר לא מדבר על הפגיעה בחופש הדת ובחופש המצפון.

ישראל אייכלר: מדינת ישראל תבטיח את חופש הדת והמצפון והתרבות והלשון – אני מצטט נכון?

ישראל אייכלר: לא כתוב "דמוקרטיה" במגילת העצמאות, אבל זה כן כתוב, שישמרו על חופש הדת והמצפון והלשון והתרבות.

ישראל אייכלר: אז מה אתם עושים?

ישראל אייכלר: וזה לא עוזר, אם זה היה עוזר לא הייתי מתווכח.

ישראל אייכלר: קחו את המיליארדים האלה ותנו את זה לבתי החולים לבנות עוד ועוד מחלקות קורונה.

ישראל אייכלר: ויש מספיק רופאים.

ישראל אייכלר: כל הזמן אמרו לנו שישראל מדינה המפותחת ביותר בענייני רפואה.

ישראל אייכלר: כל אימא יהודייה רוצה שהבן שלה יהיה דוקטור, רופא.

ישראל אייכלר: פתאום אומרים לי שאין רופאים.

ישראל אייכלר: יש רופאים.

ישראל אייכלר: אז היינו חוסכים את המיליארדים שצריך לתת לאנשים בחל"ת, היינו חוסכים את המיליארדים שצריך לתת למפעלים שקרסו.

ישראל אייכלר: כל הפירמידה הפוכה.

ישראל אייכלר: מותר לי להיות התינוק שאומר שהמלך, אין לו מה ללבוש?

ישראל אייכלר: מה הולך פה?

ישראל אייכלר: תפסיקו עם הסגרים, תפסיקו עם הדברים האלה, תתחילו לטפל בדברים עצמם: בבתי החולים, ברופאים.

ישראל אייכלר: תזרימו כמה שצריך, כי הרי גם אלה שאינם חולי קורונה סובלים בבתי החולים בגלל המצב.

ישראל אייכלר: אז תביאו את כל האחים וכל האחיות וכל המתנדבים – אני התחננתי בפני מנהלי בתי החולים ומשרד הבריאות עד שסוף-סוף הסכימו שמי שכבר החלים, מותר לו להיות מתנדב במחלקות קורונה.

ישראל אייכלר: עד היום זה עוד לא עובד, חוץ מבהדסה.

ישראל אייכלר: אנשים שוכבים שם במצבים בלתי אפשריים ולא רואים נפש חיה, מנתקים אותם מהעולם.

ישראל אייכלר: זה נזק עצום.

ישראל אייכלר: הם חוזרים, רחמנא ליצלן.

ישראל אייכלר: שהשם יעזור וישלח רפואה שלמה לכל החולים, ובאמת ייתן שכל ודעת ובינה לכל המנהיגים שידעו מה לעשות, ויותר נכון – מה לא לעשות.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

יצחק כהן: יישר כוח.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת ישראל אייכלר.

שרן השכל: חבר הכנסת ווליד טאהא – אינו נוכח; חבר הכנסת חמד עמאר – אינו נוכח; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – אינו נוכח; חבר הכנסת סעיד אלחרומי – אינו נוכח; חבר הכנסת אליהו חסיד – אינו נוכח.

שרן השכל: חבר הכנסת מתן כהנא, בבקשה.

שרן השכל: לרשותך עד חמש דקות.

שרן השכל: לאחר מכן – חבר הכנסת אריאל בוסו, ולאחר מכן – חברת הכנסת תמר זנדברג, בסוף.

מתן כהנא: גברתי היושבת בראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, אנחנו נמצאים היום אחרי עוד מופע אימים שבו כחול לבן כפו את עמדתם המשפטית על הממשלה וכמעט ביטלו, או ביטלו שוב, ישיבה חשובה בענייני הקורונה.

מתן כהנא: אני רוצה לפנות לפה למגן הדמוקרטיה אבי ניסנקורן, שלקח על שכמו את משימת ההגנה על הדמוקרטיה: אבי ניסנקורן, אני שומע לאחרונה שנוסף על תפקידך הרם כשר המשפטים קיבלת ג'וב נוסף, הפכת למגן הדמוקרטיה.

מתן כהנא: ברכותיי.

מתן כהנא: אבי, אתה מגן הדמוקרטיה?

מתן כהנא: אתה, שעמדת בראש ההסתדרות, אחד הארגונים המסואבים והמושחתים בישראל, אתה מגן הדמוקרטיה?

מתן כהנא: אתה, שמונית לתפקיד יושב-ראש ההסתדרות באמצעות דיל מפוקפק עם עופר עיני – אתה מגן הדמוקרטיה?

מתן כהנא: אתה, שכיושב-ראש ההסתדרות מנעת כל יוזמה לשקיפות של הנעשה במיליארדי השקלים שההסתדרות גובה בכפייה ממאות אלפי ישראלים – אתה מגן הדמוקרטיה?

מתן כהנא: אתה, שכיושב-ראש ההסתדרות בנית קואליציה שכולה על טהרת הג'ובים שהמצאת וחילקת למקורבים על חשבון העובדים שאת האינטרסים שלהם היית אמור לייצג – אתה מגן הדמוקרטיה?

מתן כהנא: אבי, תרשה לי לגלות לך, אתה לא מגן על דמוקרטיה, אתה מגן על פגמים שפשו במערכת שלטון החוק גם במחיר כאוס וכרסום אמון הציבור במערכות חשובות אלו.

מתן כהנא: במדינה מתוקנת, שר המשפטים מגן באמת על מערכת שלטון החוק, וככזה, הוא יודע שכשצריך חייבים למתוח ביקורת גם על מערכת המשפט ולפעול לתיקונה.

מתן כהנא: תודה.

יאיר גולן: ואתה מבין שהביקורת שלכם זה טינה?

יאיר גולן: הביקורת שלכם זה טינה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת מתן כהנא.

מתן כהנא: לא, נהפוך הוא.

שרן השכל: חבר הכנסת אריאל בוסו – אינו נוכח; חברת – – –

אוריאל בוסו: – – –

שרן השכל: אה, סליחה, אני מתנצלת.

שרן השכל: לא ראיתי.

אוריאל בוסו: אבל בגלל שקראת אריאל, אריאל לא מופיע.

אוריאל בוסו: אוריאל.

שרן השכל: אוריאל.

שרן השכל: מתנצלת.

אלי אבידר: החכם בוסו.

יבגני סובה: חכם גדול בוסו.

שרן השכל: לרשותך עד חמש דקות.

אלי אבידר: אתה לא יכול – – – מחלוקת לעם ישראל.

יבגני סובה: אני מבקש, הוא מפתח תקווה, הוא שלנו, זה בסדר.

אלי אבידר: חכם בוסו, בלי – – – מחלוקת.

יבגני סובה: אתה יודע מה אומרים?

יבגני סובה: אומרים לא נורא.

אוריאל בוסו: פתח לתקווה.

יבגני סובה: אם אתה מפתח תקווה לא נורא.

אוריאל בוסו: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, כמובן, כפי שהזכירו כאן, יצאנו כעת מתפילות ראש השנה.

אוריאל בוסו: עם ישראל התפלל בתנאים לא תנאים, אין מה לעשות.

אוריאל בוסו: כיוונו יותר בתפילה "אבינו מלכנו, מנע מגפה מנחלתך".

אוריאל בוסו: התפללנו על רפואה שלמה.

אוריאל בוסו: דברים שהיו טריוויאליים בעבר, הבנו עד כמה צריך להתפלל עליהם.

אוריאל בוסו: ביקשנו מהקדוש ברוך הוא להיכנס לבית הכנסת בסך הכול, ועדיין עם ישראל התפלל תחת מגבלות.

אוריאל בוסו: ממש בשעות הללו אנחנו רואים המלצות של פרופ' גמזו לקראת יום הכיפורים.

אוריאל בוסו: פרופ' גמזו, שאלה אחת אני רוצה לשאול אותך:

אוריאל בוסו: האם דעתך בנושא ההפגנות – עזוב את הנושא המשפטי; בצד הרפואי מילה אחת לא שמענו, אבל כן שמענו, חלילה, אולי להפסיק ולא לתת את האפשרות למכור את ארבעת המינים.

אוריאל בוסו: אתה מגדיר מפעלים חיוניים, עבודה חיונית.

אוריאל בוסו: יש לך הבנה מה זה נקרא חיוני בארבעת המינים?

אוריאל בוסו: לעשרות אלפי משפחות תגיד: אתם רוצים אוכל או ארבעת המינים, והן יגידו לך: ארבעת המינים.

אוריאל בוסו: אנחנו מכירים את הסיפורים עוד מהשואה.

אוריאל בוסו: אנשים מסרו נפש על אתרוג שיהיה אתרוג מהודר.

אוריאל בוסו: לצמצם אולי את האפשרות של חג הסוכות, לא לבנות סוכות – אני הייתי מאריך את חג הסוכות בחודשיים.

אוריאל בוסו: עכשיו יש יותר טוב מלצאת ולהיות בסוכות במרחב הפתוח בתקופת הקורונה ולא להצטמצם בבתים?

אוריאל בוסו: אבל עוד מגבלות.

אוריאל בוסו: יום הכיפורים, שהוא היום המחויב ביותר מבחינתנו לצום, שאנחנו יודעים שלמעלה מ-98% מיהודי ישראל צמים את הצום הזה – אני הייתי חזן בראש השנה והתפללנו מחוץ לבית הכנסת בחום, זה היה קשה.

אוריאל בוסו: ללא ספק, אנחנו נקפיד וגם כן נעשה כך ביום הכיפורים, חלקם, אבל לסגור את בתי הכנסת ביום הכיפורים ולא לתת אפשרות הכי קטנה?

אוריאל בוסו: ואתה יודע מתי הייתי מקבל את דעתך?

אוריאל בוסו: אם היית מביע דעה רפואית מקצועית על ההפגנות, אבל לא.

אוריאל בוסו: לא להביע שום דעה, ולהגיד: את זה לא ואת זה לא ואת זה לא, ובדברים אחרים אפילו לא להביע דעה.

יאיר גולן: מה אתה רוצה מההפגנות?

אוריאל בוסו: מה?

אוריאל בוסו: תן לי דעה מקצועית מהצד הרפואי, תגיד לי: אי-אפשר, אפשר, אני אוכל לקבל, אבל לא להגיד לא ולא ולא ולא, ובמשהו אחר דעתו נעלמת.

אוריאל בוסו: ככה מאבדים את אמון הציבור.

אוריאל בוסו: לא החלטות ממשלה, אלא אמון הציבור נעלם ואובד בדרך כשאתה רואה את האנשים.

אוריאל בוסו: ההורים שלי, כמו הרבה אנשים מבוגרים, עשו את ימי ראש השנה לבד בארוחות.

אוריאל בוסו: ובמוצאי ראש השנה – תמונות של מאות אנשים ששמחים וצוהלים ביחד, ותשכנע אותנו שזה לא מידבק ואין שום בעיה.

אוריאל בוסו: כאן מאבדים את האמון.

אוריאל בוסו: וזה בלי לדבר על הצד הכלכלי של אותם אנשים שמביאים את ארבעת המינים, שמתפרנסים חצי שנה מכך ועובדים על זה חצי שנה קודם, וברגע אחד, באבחת יד, בפסקה, להגיד להפסיק ולא לאפשר את מכירת ארבעת המינים.

אוריאל בוסו: לכן, אני קורא כמובן למי שמביא את ההמלצות לשמוע קודם כול את הדעות.

אוריאל בוסו: אבל ללא ספק בקבינט נמצא לפחות המבוגר האחראי שעד היום הוכיח את דעתו, השר הרב אריה דרעי, שאם יש משהו בסגר ומשהו שבצד הרפואי הוא קורא לכולם להקפיד על ההנחיות.

אוריאל בוסו: ואתם יודעים שעד היום הוא התפלל בבית, ואנחנו סומכים עליו שגם בדברים הללו הוא מביע את דעתו המקצועית והנכונה, המקצועית לחלוטין.

אוריאל בוסו: כי ב"ונשמרתם לנפשותיכם" אנחנו מצווים, לפני כל כותבי ההמלצות, אבל בשום דעת והשכל כל המלצה כזאת צריכה לבוא, בשביל לקבל את אמון הציבור.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

אלי אבידר: הכול בסדר חוץ מההפגנות.

אלי אבידר: היית חייב – – –

חמד עמאר: חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה – איננה.

חמד עמאר: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה.

חמד עמאר: אחריה – חבר הכנסת אוסאמה סעדי, יאיר גולן, אלעזר שטרן, יעקב אשר.

קריאה: אני רשום ברשימה?

חמד עמאר: עד שלוש דקות.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, אנחנו עדיין לא יודעים איך ההרחבה שנעשתה בחוק משק המדינה תצא לפועל – –

אוסאמה סעדי: היו חמש, למה שלוש?

עאידה תומא סלימאן: – – ואיך בעצם ישתמשו בכספים – למה שלוש דקות, בעצם?

אוסאמה סעדי: מה, רק עאידה שלוש?

חמד עמאר: סליחה.

עאידה תומא סלימאן: גם אישה וגם ערבייה, אז שלוש.

חמד עמאר: לא, עכשיו אני עליתי.

חמד עמאר: בדרך כלל בקריאות ראשונות שלוש דקות.

חמד עמאר: אני לא יודע אם יש משהו, הסדר אחר עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: יש הסדר, חמש דקות כולם.

חמד עמאר: איזה הסדר יש עכשיו?

חמד עמאר: כמה צריך לדבר כל אחד, בבקשה?

עאידה תומא סלימאן: חמש, חמש.

יאיר גולן: למה חמש?

אוסאמה סעדי: דיברו עד עכשיו חמש, גולן.

חמד עמאר: שלוש דקות, בבקשה.

חמד עמאר: זה מה שאמרה לי המזכירה, שלוש דקות.

קריאות: – – –

עאידה תומא סלימאן: אבל כולם דיברו חמש דקות.

חמד עמאר: אז זה לא היה נכון לדבר חמש דקות.

חמד עמאר: עכשיו אני מנהל את המליאה, זה שלוש דקות.

חמד עמאר: בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: ולא בגלל שאני אישה וערבייה.

אלי אבידר: אני אחרייך אוכל אותה גם כן.

חמד עמאר: לא בגלל שאת שום דבר, אני לא אוהב שאומרים את זה כשאני מנהל את המליאה.

עאידה תומא סלימאן: לא, אבל כשכולם דיברו – חמש דקות – –

חמד עמאר: בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: – – פתאום עכשיו שלוש דקות?

חמד עמאר: כי היא נתנה לכם חמש דקות.

חמד עמאר: מה שאני – – –

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, מצוין, ככה בדיוק נראה ניהול המגפה.

חמד עמאר: אני עובד לפי תקנון.

חמד עמאר: בתקנון שלוש דקות.

חמד עמאר: תדברו שלוש דקות, אני עוצר.

עאידה תומא סלימאן: חברים, קיבלנו דוגמה עכשיו איך מנהלים את המגפה הזו ואת המשבר.

חמד עמאר: לא, לא, לא, לא.

עאידה תומא סלימאן: ההוראות תמיד לא ברורות.

חמד עמאר: לא, סליחה, סליחה, סליחה.

חמד עמאר: לא מנהלים כך, אני עובד לפי תקנון.

חמד עמאר: בתקנון קריאות ראשונות זה שלוש דקות, לא חמש דקות.

עאידה תומא סלימאן: אולי אני התכוונתי לאלה שנתנו חמש דקות?

חמד עמאר: לא חמש דקות, שלוש דקות.

עאידה תומא סלימאן: תירגע, כבוד היושב-ראש.

חמד עמאר: אז אני עובד לפי התקנון.

חמד עמאר: אני לא שאלתי אף אחד.

עאידה תומא סלימאן: כבוד – זה הכול לא מהזמן שלי.

חמד עמאר: אז שלוש דקות, בבקשה, אני מאפס לך את השעון.

עאידה תומא סלימאן: בסדר.

חמד עמאר: תתחילי מהתחלה.

עאידה תומא סלימאן: יופי, תודה.

חמד עמאר: בבקשה.

חמד עמאר: כל אחד שיכין את עצמו לנאום של שלוש דקות, לא חמש.

עאידה תומא סלימאן: טוב, אז אני שוב מדגישה, כנראה שזה בדיוק מה שעובר על המדינה הזו, ההוראות לא תמיד ברורות.

עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שמישהו טעה שנתן חמש דקות עד עכשיו, ויכול להיות שמישהו טועה כשהוא נותן שלוש דקות, אבל איך אנחנו נדע?

חמד עמאר: את תדעי לפי התקנון.

עאידה תומא סלימאן: בדיוק – שנייה.

חמד עמאר: תדעי לפי תקנון.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, אין לך סבלנות היום.

חמד עמאר: אני אין לי סבלנות?

עאידה תומא סלימאן: בא לי לדבר איך שבא לי.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד ולהשתמש בזה כדוגמה, זכותי לעשות את זה.

חמד עמאר: אז שאלתי שאלה.

עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שאף אחד לא שם לב לתקנון לפני שהגעת, יכול להיות שהם טעו במה שנתנו, אבל ככה זה בדיוק ניהול המגפה הזו, שאף אחד לא יודע למה התכוון השני וכל אחד מושך בחוטים לכיוון שלו, וכל אחד אומר לנו בממשלה הזו שהוא צודק.

עאידה תומא סלימאן: מה שאנחנו יודעים טוב מאוד הוא שעד עכשיו אנחנו לא התאוששנו מהגל הראשון, אנחנו עדיין מנסים לבדוק איך הגל הראשון השפיע כלכלית על האוכלוסייה, וגם חברתית, ועדיין סופרים כמה מובטלים נשארו, והינה הגיע הגל השני, ואנחנו יודעים שנכנסנו לסגר.

עאידה תומא סלימאן: שלא יישמע, חס וחלילה, שאני קוראת להתמרד בעניין ההוראות מהבחינה הבריאותית.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני אומרת בצורה הכי ברורה: מי שרוצה לסגור את המדינה, שיגיש עם תוכנית הסגר תוכנית חברתית ותוכנית כלכלית ברורה.

עאידה תומא סלימאן: לפני שסוגרים את כל המדינה ומתחילים לדבר על קריסה של מערכת הבריאות, שיסתכלו שיש גם קריסה חברתית.

עאידה תומא סלימאן: היום היועץ של ראש הממשלה מדבר על זה שהעניים נפגעו הכי פחות מהמצב הכלכלי הקיים.

עאידה תומא סלימאן: כנראה אנשים עניים, לא רואים אותם בממשלה הזאת ולא יודעים מה עובר עליהם.

עאידה תומא סלימאן: אז קודם כול, אולי היועץ לא יודע שמספר העניים במדינה עלה.

עאידה תומא סלימאן: מאז הגל הראשון עלה מספר העניים, ועדיין תוכנית ברורה איך יחלקו את התמיכה במשפחות העניות, איך סלי המזון יחולקו או איך מה שהוקצה מהתקציב יחולק למשפחות העניות – עדיין דנים על זה ועדיין לא שמו קריטריונים ברורים.

עאידה תומא סלימאן: כשבועיים לא יכולנו לדעת, כחברי ועדת הכספים, מה קורה מבחינת התוכנית הכלכלית, היינו מושבתים, והממשלה בכל זאת המשיכה להחליט ולהרחיב תקציבים כשעדיין לא יודעים.

חמד עמאר: נא לסיים, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: מה שמחויב היום זה תמיכה מיידית ברשויות המקומיות שמתמודדות עם הבעיה, תמיכה בעסקים הקטנים וגם תוכנית חברתית שתעבה את כל השירותים החברתיים להתמודד עם ההשלכות של הסגר השני.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

חמד עמאר: אני מבהיר לכולם: התקנון מדבר על שלוש דקות, לא חמש דקות.

חמד עמאר: אני עובד לפי התקנון ומאפשר בקריאה ראשונה שלוש דקות.

חמד עמאר: בבקשה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, עד שלוש דקות יש לך.

חמד עמאר: אחריו – חבר הכנסת יאיר גולן.

חמד עמאר: אני סוגר את הרשימה.

חמד עמאר: הרשימה סגורה.

אלי אבידר: אדוני, אני הייתי רשום.

חמד עמאר: אתה רשום.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כנראה מרגישים מייד את חסרונה של מזכירת הכנסת, שנכנסה לבידוד, ומאחלים לה החלמה מהירה.

חמד עמאר: זאת לא החלמה – שתצא מהבידוד.

אוסאמה סעדי: בידוד קל.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כמובן שאנחנו בעד סיוע לעסקים קטנים, בעד סיוע לעסקים בינוניים, בעד זכויות למובטלים – כמעט 100,000 איש הוצאו לחל"ת בסגר השני.

אוסאמה סעדי: אנחנו כמובן בעד ההצעה להוריד את שיעור הירידה בהכנסות מ-40% ל-25%, אדוני השר שמולי.

אוסאמה סעדי: זאת הצעה מבורכת.

אוסאמה סעדי: גם העניין של הוצאות גבוהות על ארנונה זה מבורך, כמובן.

אוסאמה סעדי: לכן יש בהצעה ובתוכנית הזאת דברים חיוביים וכמובן שאנחנו תומכים בזה.

אוסאמה סעדי: אבל, סמי אבו שחאדה, תראה מה כוללת התוכנית המפורטת שאנחנו צריכים לאשר ולהצביע עליה: 20 מיליון שקל להתנחלויות, 296 מיליון שקל למוסדות תורניים, 114 מיליון לתרבות יהודית, 41 מיליון לחטיבה להתיישבות, 57 מיליון לשירותי דת.

אוסאמה סעדי: מה אין בתוכנית?

אוסאמה סעדי: ועד ראשי הרשויות הערביות ביקש 107 מיליון שקל למעל 80 רשויות מקומיות ערביות להתמודדות עם הסגר ועם נגיף הקורונה – אין; ביקשנו – היום היה דיון בוועדה לזכויות הילד, אדוני השר, חוג לכל ילד, ביטלו את זה.

אוסאמה סעדי: למה?

אוסאמה סעדי: צריך להחזיר את התקציב לחוג לכל ילד; הכשרה מקצועית ובטיחות לפועלי בניין – כבוד השר, גם דיברתי איתך היום על זה: אנחנו רואים את העלייה הגדולה בתאונות עבודה, ובמיוחד בענף הבניין – – –

סמי אבו שחאדה: אבו אחמד, כמה יש בסעיף תרבות ערבית?

אוסאמה סעדי: אין.

אוסאמה סעדי: אין.

אוסאמה סעדי: אז ביקשנו 5 מיליון שקל להכשרה מקצועית; ביקשתי, ומחר בוועדת הכספים נבקש – וגם נפגשנו עם שר האוצר, עם השר אלי כהן ועם חבר הכנסת דוד ביטן – תמיכה בספורט, לא רק לליגה מקצוענית, לליגת העל ולליגה הלאומית, אלא ביקשנו שיהיו תמיכה וסבסוד בקבוצות כדורגל מליגה א', ליגה ב' וליגה ג'.

אוסאמה סעדי: רוב הקבוצות הערביות הן בליגות האלה.

אוסאמה סעדי: ביקשנו גם תמיכה בבתי חולים בנצרת – יש שלושה בתי חולים שכורעים תחת נטל המגפה וגם נותנים שירות רפואי מעולה לכמעט חצי מיליון אזרחים באזור הצפון.

אוסאמה סעדי: אין את הדברים האלה בתקציב.

אוסאמה סעדי: אין את הדברים האלה, אדוני סגן שר האוצר.

אוסאמה סעדי: אין את כל הדברים האלה.

אוסאמה סעדי: למה?

אוסאמה סעדי: למה, עם כל הכבוד?

אוסאמה סעדי: צריך לתת, כמובן, למוסדות דתיים, למוסדות תורניים; כמובן שאנחנו נגד כל כספים ומענקים והעברות להתנחלויות ולחטיבה להתיישבות.

חמד עמאר: נא לסיים, בבקשה.

אוסאמה סעדי: לכן, כל עוד אין את הדברים האלה אנחנו נעמוד בוועדת הכספים, אדוני היושב-ראש, ונגיש את כל ההסתייגויות האלה על הסעיפים האלה – –

חמד עמאר: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: – – שהחברה הערבית תקבל את מה שמגיע לה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת יאיר גולן.

חמד עמאר: אחריו – חבר הכנסת אלעזר שטרן, ואחריו – חבר הכנסת יעקב אשר.

חמד עמאר: שלוש דקות, אדוני, בבקשה.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, דיפ סטייט, יש בישראל דיפ סטייט.

יאיר גולן: הדיפ סטייט הזה זה לא הניאו-מפא"יניקים – ביטוי חדש שלמדתי אותו רק הבוקר.

קריאה: יש – – –

יאיר גולן: הדיפ סטייט – לא, זה לא פרקליטות המדינה ובית המשפט העליון, והדיפ סטייט הזה זה לא חבורה של אלופים שמשום מה, רחמנא ליצלן, כולם שמאלנים.

יאיר גולן: הדיפ סטייט האמיתי במדינת ישראל ככל הנראה מופעל ישירות מבלפור, מופעל ישירות על ידי הליכוד, מופעל ישירות על ידי גורמי ימין, שנחושים לעשות דבר אחד: להוביל את ישראל לעתיד של בערות, נחשלות והרס הדמוקרטיה.

יאיר גולן: כל אחד מטעמיו הוא, אבל כולם לתכלית אחת – תמיכה בשלטונו של אדם נאשם בפלילים, נאשם בפלילים.

יאיר גולן: זה הדיפ סטייט האמיתי.

יאיר גולן: מפגיני בלפור, שהפכו פה לנושא בכנסת, כולם אומרים דבר אחד:

יאיר גולן: אנחנו לא מוכנים להישלט על ידי דיפ סטייט.

יאיר גולן: אנחנו לא מוכנים להישלט על ידי ראש ממשלה מושחת.

יאיר גולן: זה לא דיפ סטייט, זה upper state; זה האנשים הכי טובים בחברה הישראלית, שאומרים: לא עוד.

יאיר גולן: לא על זה חלמנו, לא בשביל זה נלחמנו, לא בשביל זה אנחנו עובדים, לא בשביל זה אנחנו משלמים מיסים.

יאיר גולן: אנחנו רוצים שלטון ישר דרך.

יאיר גולן: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת אלעזר שטרן – איננו; חבר הכנסת יעקב אשר – איננו; חבר הכנסת רם בן ברק – איננו; חבר הכנסת עופר כסיף – איננו; חבר הכנסת אלכס קושניר – איננו.

חמד עמאר: חבר הכנסת אלי אבידר, בבקשה.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ביום ראשון החולף המחאה בבלפור קפצה מדרגה.

אלי אבידר: הייתי בבלפור וראיתי את אחד המראות היותר-אופטימיים מזה כארבעה חודשים: מאות רבות של מכוניות ובתוכם מוחות ומוחים בטור ארוך ובלתי נגמר בדרך לירושלים ממתינים בסבלנות אין קץ עד ששוטרים בשלושה מחסומים בכביש מס' 1 רק יעיפו מבט ויגידו: בבקשה, לעבור; שעה נסיעה במסלול של 15 קילומטר בכביש מהיר.

אלי אבידר: במהלך ההפגנה ריגשו אותי הורים שביקשו להציג בפניי את הילדים שלהם: ילד מרעננה, ילדה מהקריות, בגיל 12, 14 מקסימום, שרצו להגיע לבלפור עם ההורים שלהם.

אלי אבידר: הבטתי בילדים האלה והבנתי שלמדינה שלנו יש עתיד.

אלי אבידר: השינוי המשמעותי בהפגנה האחרונה היה האופטימיות.

אלי אבידר: מפגינים הסתובבו עם חיוך, בשונה מהפעמים הקודמות, שבהן כל הזמן נשאלתי: אתה מאמין שזה יעזור?

אלי אבידר: איך יגיעו 300,000?

אלי אבידר: אתה חושב שזה יצליח?

אלי אבידר: הפעם לא שאלו שאלות.

אלי אבידר: זה היה השינוי הגדול.

אלי אבידר: אנשים היו בטוחים, היו מחויכים, היו מעודדים.

קטי קטרין שטרית: בשונה – – – בפעם הקודמת – – –

אלי אבידר: לאחר שבוע שלם של מסע תעמולה אגרסיבי ובלתי פוסק של הפחדות וחרדות, זה לא עזר לנתניהו.

אלי אבידר: זה גם לא עזר לאדלשטיין, שהפר את ההבטחה שלו להתנגד לסגרים.

אלי אבידר: אני מתנצל, לא קראתי את כתבת המגזין על אדלשטיין ואשתו.

אלי אבידר: חשבתי שזה בזבוז זמן, מנהיג הוא כבר לא יהיה.

אלי אבידר: המחאה בראשון בערב הצליחה בזכות אזרחיות ואזרחים מדהימים שלוקחים יוזמה ופשוט עושים.

קריאה: למה ליברמן – – –

קטי קטרין שטרית: לא יאומן, לא יאומן – – – אין חיים – – –

אלי אבידר: את הגשרים הרימו שתי גברות מדהימות, את שיירת הרכבים האחרונה לבלפור ארגנה גברת אחת מדהימה בשם נטע.

אלי אבידר: בלי משאבים, בלי תשתיות, היא החליטה ופשוט עשתה.

אלי אבידר: היא וחברותיה וחבריה הם המנהיגות והמנהיגים האמיתיים שמתגלים במחאה הזאת.

אלי אבידר: במוצ"ש הקרוב נעלה לבלפור בכוחות גדולים.

קטי קטרין שטרית: ישראל ביתנו – – –

אלי אבידר: שיירות רכבים מצפון, שיירות רכבים מדרום, שירות רכבים מכל פינה במדינה הזאת.

אלי אבידר: ויש לי הודעה לאמיר אוחנה: זה לא יעזור כמה מחסומים אתה תשים בדרך.

אלי אבידר: אנחנו נגיע ברכב, אנחנו נגיע ברגל, אנחנו נגיע לבלפור.

קטי קטרין שטרית: יש קורונה, קורונה, אלי, אלי – – –

אלי אבידר: חברותיי וחברי הכנסת, נתניהו ינצח כשאנחנו נרים ידיים, ואנחנו לא נרים ידיים למרות השטויות שאת אומרת.

קטי קטרין שטרית: אתה מדבר שטויות, לא אני – אתה.

אלי אבידר: במוצ"ש הקרוב נגיע לבלפור בכוחות גדולים, כי אין לנו ארץ אחרת.

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני.

קטי קטרין שטרית: איפה – – – במלחמה בנגיף?

קטי קטרין שטרית: אלי, איזה חוסר אחריות.

אלי אבידר: הנגיף היחידי זה הנגיף שנקרא דיקטטורה שהשתלט עליכם.

קטי קטרין שטרית: יש נגיף, יש נגיף, מה קורה לך?

קטי קטרין שטרית: איפה התרומה שלך למיגור של הנגיף?

קטי קטרין שטרית: אתה מעודד אנשים להגיע.

חמד עמאר: חברת הכנסת קטי שטרית, יש לך עכשיו אפשרות לדבר.

חמד עמאר: את לא רוצה לעלות ולדבר עכשיו?

חמד עמאר: חברת הכנסת קטי שטרית, חברת הכנסת קטי שטרית, את מדברת עכשיו.

חמד עמאר: את לא רוצה לעלות?

קטי קטרין שטרית: זה לא יאומן, אני בשוק מחוסר התוכן.

חמד עמאר: אז את לא רוצה לעלות.

אלי אבידר: בואי תעלי – שנפריע לך, קדימה.

קטי קטרין שטרית: אתה יכול להפריע, גם כך אתה מפריע.

אלי אבידר: בואי נשמע מה יש לך להגיד – – – בואי.

קטי קטרין שטרית: אני אגיד לך מה יש לי להגיד, אני אגיד לך מה יש לי להגיד.

קטי קטרין שטרית: אתה תשמע.

חמד עמאר: אז תעלי ותגידי למעלה, בבקשה.

קריאה: אלי, גם ליברמן יגיע או שרק – – –

אלי אבידר: אם זה יהיה לבית שמש, הוא יגיע.

אלי אבידר: הוא – – – את בית שמש.

קריאה: לא, זה לא – – –

אלי אבידר: במיוחד את רמת בית שמש הוא – – –

חמד עמאר: יש לך עד שלוש דקות, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: את הבעיות האמיתיות אנחנו נעלה, לא אתה.

קריאה: הוא מפחד מהנגיף, הוא מפחד מהנגיף.

קריאה: לא, הוא צריך להגיע לשם גם.

אלי אבידר: גם לרמת בית שמש.

קריאה: לא, הוא יבוא לשם.

קטי קטרין שטרית: אני אגיד לך למה אני מזמינה את אלי אבידר.

קטי קטרין שטרית: אני מזמינה אותך להיות שותף.

קטי קטרין שטרית: אלי אבידר, תקשיב, יש גם דברים במדינה הזו – אני מזמינה אותך להיות שותף לשדולה שלי, שהקמתי אותה בעקבות הנגיף.

קטי קטרין שטרית: אתה יודע איך קוראים לשדולה?

קטי קטרין שטרית: השדולה למניעת אובדנות.

קטי קטרין שטרית: אתה יודע מה קורה במדינה היום?

אלי אבידר: אין מצב שאני מצטרף, אתם עשיתם את הבלגן.

קטי קטרין שטרית: במדינה היום יש כאוס, אנשים במצב נפשי קשה.

קטי קטרין שטרית: שם תתרום, שם תתרום.

אלי אבידר: בגללכם, בגללכם, בגללכם, בגללכם.

קטי קטרין שטרית: לא, אתה מבלבל אותם.

קטי קטרין שטרית: אני נותנת תשובות, אתה מבלבל אותם.

אלי אבידר: בגללכם.

קטי קטרין שטרית: אתה אומר להם: תגיעו להפגנה – זה מה שאתה אומר.

קטי קטרין שטרית: אתה חושב שההפגנות האלה מפחידות מישהו?

קטי קטרין שטרית: לא, הן לא מפחידות אף אחד.

אלי אבידר: אז למה אתם פוחדים?

קטי קטרין שטרית: לא פוחדים, אתה פוחד.

קטי קטרין שטרית: אני אגיד לך למה אתה פוחד, כי אתה חסר תוכן.

אלי אבידר: אני לא פוחד, לא נולד האיש שיפחיד אותי – אני מתנצל.

אלי אבידר: אני פוחד רק מבורא עולם.

קטי קטרין שטרית: אתה לא מתעסק בדברים המהותיים שיש במדינה.

קטי קטרין שטרית: במדינה יש מצב של נגיף, ומהגל הראשון לגל השני יש היום הרבה אנשים שחיים בחוסר ודאות מה הנגיף יכול לעשות להם מבחינה בריאותית.

אלי אבידר: בגללכם.

קטי קטרין שטרית: מה שמטריד אותם זה מה שיקרה להם בריאותית, ושם אני דורשת ממך לתת יד, ולא בשטויות שאתה מטיף מהבוקר עד הערב.

אלי אבידר: בגללכם.

קטי קטרין שטרית: היום צריך לתת את הדעת על היקף המצוקה הנפשית כתוצאה מהנגיף ועל הבעיה שקיימת, ויפה שעה אחת קודם.

קטי קטרין שטרית: אנחנו דואגים לבריאות של בני האדם היום, אבל אנחנו לא נותנים מענה לבריאות הנפש כי אנחנו לא מדברים על זה בקול רם.

קטי קטרין שטרית: יש תחושה שאם לא מדברים על זה בקול רם, זה לא קיים.

קטי קטרין שטרית: אבל זה קיים.

קטי קטרין שטרית: כיום אנחנו רואים שהמספרים הם מבהילים: 170,000 פניות לקו החם של ער"ן, מתוכן 3,700 פניות עם תוכן אובדני, וזו עלייה של 25% בין הגל הראשון לגל השני.

קטי קטרין שטרית: התורים לטיפול פסיכולוגי ארוכים מאוד, לפעמים זה שבעה ושמונה חודשים, וחיי האנשים נמצאים בסכנה.

קטי קטרין שטרית: אני פונה למשרד הבריאות שיכין כבר תוכנית, כי אנחנו מדברים על המגפה שאחרי המגפה.

קטי קטרין שטרית: מגפת הקורונה, בעזרת השם, תחלוף, אולם ישנם הרבה מאוד אנשים עם בעיות בריאות נפשית, וצריך לתת את הדעת על כך.

קטי קטרין שטרית: אני פונה לכל אחד ואחד מחבריי בכנסת, יש לנו אחריות כלפי העם.

קטי קטרין שטרית: האחריות שלנו היא במה אנחנו אנו יכולים לסייע להם כדי לעבור את הגל הזה כמו שצריך.

קטי קטרין שטרית: הגל הזה לא יעבור מאליו אם לא נטפל בנושא הבריאותי של בני האדם, בבריאות הנפש שלהם.

קטי קטרין שטרית: לכן, מתוקף תפקידי כיושבת-ראש השדולה למניעת אובדנות אני מבקשת לאשר כמה שיותר מהר ובדחיפות את החוק להקמת רשות למניעת אובדנות, כדי לתכלל בתוך הרשות את כל הגורמים שיטפלו בבריאות הנפש במגפה שאחרי המגפה.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חברת הכנסת מיכל שיר סגמן, בבקשה, עד שלוש דקות.

מיכל שיר סגמן: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכל שיר סגמן: חבריי חברי הכנסת, בשבוע שעבר אני ביקשתי דיון מהיר בנושא 600 חנויות של אופטומטריסטים.

מיכל שיר סגמן: זוהי רק כמובן דוגמה למה שקורה בענפים נוספים.

מיכל שיר סגמן: יש ענפים במדינת ישראל שנחשבים כחיוניים, אבל לא כולם הם חנויות מכולת, ולא כולם הם ירקנים, ולא כולם הם בתי מרקחת.

מיכל שיר סגמן: יש חנויות – כמו למשל האופטומטריסטים, שזאת דוגמה מצוינת – שהן חנויות רחוב קטנות, ובמקרה שיש סגר אין באמת עוברים ושבים; הם נמצאים אם במקרה ובסגר קיבלת שריטה על העדשה, המשקפיים נשברו וצריך משהו דחוף.

מיכל שיר סגמן: אבל לרבים מאוד מהם לא שווה להדליק את האור בחנות, לא שווה.

מיכל שיר סגמן: ברגע שהם הדליקו את האור בחנות, ההוצאות שלהם גדולות יותר מההכנסות.

מיכל שיר סגמן: עד פה הכול בסדר.

מיכל שיר סגמן: תגידו לי: את יודעת מה, אז שלא יפתחו.

מיכל שיר סגמן: הם זכאים הרי למענקים, הם זכאים לכל מה ששאר המשק זכאי לו – לא נכון.

מיכל שיר סגמן: אותם עסקים, אותן חנויות קטנות שנחשבות כחיוניות – שאר העסקים מקבלים הנחה או פטור מארנונה, אבל הם לא זכאים לכלום.

מיכל שיר סגמן: כלומר, גם כאשר הם מחליטים להיות סגורים כי לא שווה להם לפתוח את האור בחנות בשביל עדשה שרוטה פעם בשבוע, הם עדיין ממשיכים לשלם את הארנונה במלואה.

מיכל שיר סגמן: תשאלו אותי: מי לא משלם ארנונה?

מיכל שיר סגמן: אלו הן הרשתות הגדולות היושבות בתוך הקניונים.

מיכל שיר סגמן: כל הרשתות הגדולות כן קיבלו את הפטור.

מיכל שיר סגמן: מדיניות כזו של משרד הפנים אומרת דבר מאוד פשוט: אנחנו גומרים את החנויות הקטנות ועובדים עבור הרשתות הגדולות.

מיכל שיר סגמן: חברים, יש כאן סכנה אמיתית מעבר ל-600 חנויות אופטיקה שעומדות בפני קריסה טוטלית, מעבר לעוד עסקים חיוניים שלא שווה להם לפתוח את האור כשהם קמים בבוקר.

מיכל שיר סגמן: אנחנו עלולים למצוא את עצמנו בתום המשבר הזה במשק ריכוזי.

מיכל שיר סגמן: כיושבת-ראש השדולה להגברת התחרות במשק, אני מבטיחה שלפחות אני אעשה הכול כדי שזה לא יקרה.

מיכל שיר סגמן: אבל הערנות שלכם, חבריי חברי הכנסת, היא קריטית, שלאותם עסקים קטנים, לאותן חנויות קטנות, לאותם עצמאים, בעלי עסקים קטנים, שקורסים כרגע, כן תהיה תחרות ושכן תהיה להם אפשרות לנשום ולהתחרות גם ברשתות הגדולות, שהן-הן שורדות את הסגר ואת המשבר הזה.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת ינון אזולאי – איננו; חבר הכנסת איימן עודה – איננו.

חמד עמאר: חבר הכנסת עופר כסיף, היית רשום פעמיים, לרשותך שלוש דקות, בבקשה.

עופר כסיף: תודה רבה.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, למעלה מ-1,000 ישראלים כבר איבדו את חייהם בגלל המגפה, ורבים לצערנו כנראה עוד ימותו.

עופר כסיף: עשרות אלפים יסבלו ממנה בהמשך חייהם כתוצאה מהתסמינים ומדברים שעוד לא ידועים לנו בחלקם שהם תוצאה של אותם מגפה.

עופר כסיף: מיליונים חיים באי-ודאות כלכלית.

עופר כסיף: מאות אלפים ללא פרנסה ועל סף רעב.

עופר כסיף: בזמן שציבורים שלמים קורסים, סובלים ומתחננים לסיוע, וכולנו מכירים את זה פה מפניות אישיות וממה שמתחולל בוועדות, רק דבר אחד מעניין את חבורת מלחכי הפנכה של הנאשם מבלפור: הצלת עורו של השקרן הפתולוגי, של הגזען רודף הבצע, שרק טובתו-הוא לנגד עיניו.

עופר כסיף: בשבוע שעבר הם לחצו למנוע הפגנות בזמן הסגר.

עופר כסיף: אתמול שמענו כי בישיבת הממשלה הם התעסקו יותר מכול דווקא בהורדת שכר לשופטים.

עופר כסיף: היום אנחנו שומעים שהזמינו נציג ארגון ימין קיצוני שיש לו משום מה איזושהי יומרה להיות אקדמי אבל הוא לא – הזמינו אותו לישיבת ממשלה כדי לתת חוות דעת משפטית נגד ההפגנות, שידוע שאין בהן הדבקה.

עופר כסיף: זה עוד חלק מתרבות השקר שממשלת הנאשם והוא בראשותה כמובן, תרתי משמע, מוביל.

עופר כסיף: ידוע שאין הדבקה באוויר הפתוח.

עופר כסיף: כל האמצעים כשרים בשבילם.

עופר כסיף: מהחד-נס של ז'בוטינסקי הם עברו לחד-כס – פולחן אישיות וסגידה מופרעת למנהיג פופוליסטי שלדידם הוא ורק הוא זכאי וראוי לשלוט.

עופר כסיף: הוא זה העם והעם זה הוא.

עופר כסיף: מדינה אחת, עם אחד, מנהיג אחד.

עופר כסיף: לפני חודשים כבר התרענו כי מאות אלפים רבים שחיים בשכירות לא יעמדו בשכר הדירה וייזרקו לרחוב.

עופר כסיף: אפילו הבאתי הצעת חוק שנועדה לטפל בעניין, אבל הממשלה מחפשת מקור תקציבי.

עופר כסיף: לטייקונים יש מקור תקציבי, להתנחלויות יש.

עופר כסיף: היום אנחנו יודעים שהתחזיות התממשו ואנשים נזרקו לרחוב, ובהם אם חד-הורית שרואיינה, שבתחילה ניצלה בזכות תרומות שהגיעו מהרשת החברתית אך כעת עתידה לא ברור.

עופר כסיף: לפני חודשים אמרנו שאם סוגרים חייבים לפצות.

עופר כסיף: בינתיים נסגרו מאות מסעדות, הבעלים נשארו בחובות והעובדים ללא מקור פרנסה.

עופר כסיף: עשרות קשישים בודדים נתגלו מתים בבתיהם במהלך התקופה האחרונה.

עופר כסיף: האם מישהו חשב לתגבר את מערכי הרווחה בשעה זו שאנו כולאים אותם בבתים?

עופר כסיף: הפקרת הציבור והקרבתו על מזבח הדוצ'ה מבלפור, אלו הסיבות להפגנות ההמוניות, המוצדקות וההכרחיות, והן תימשכנה בכל הכוח, עד שהנוכל מבלפור וחבר עבדיו יעופו מהשלטון.

חמד עמאר: תודה רבה.

עופר כסיף: עד שיהיה כאן

עופר כסיף: שלטון שבאמת ידאג לאזרחים כולם לשוויון אמיתי, לשלום צודק, לצדק חברתי, לדמוקרטיה מלאה.

חמד עמאר: תודה רבה.

עופר כסיף: תודה לך, אדוני.

חמד עמאר: חבר הכנסת מסעוד עבאס – איננו.

חמד עמאר: חברת הכנסת היבה יזבק.

חמד עמאר: אחריה – חברי הכנסת יוסף ג'בארין, סמי אבו שחאדה, אופיר סופר.

חמד עמאר: בבקשה, שלוש דקות.

היבה יזבק: כבוד היושב-ראש, אני תוהה כמה פעמים אנחנו צריכים לעלות כאן ולנאום על הכישלון הברור והבוטה של הממשלה בניהול המשבר של הקורונה.

היבה יזבק: כמה פעמים אפשר לדרוש לתקן, לסייע, להגיש?

היבה יזבק: אנחנו כל הזמן מגישים הצעות לגורמים המקצועיים, למשרדי הממשלה השונים.

היבה יזבק: אבל אין, אף אחד לא מקשיב כאן.

היבה יזבק: אנחנו חושבים שאנחנו גם מבקרים, גם מציעים, ושמישהו אולי יקשיב וינסה, ככה, לעשות קצת שינויים.

היבה יזבק: אבל מסתבר שאין, אין עם מי לדבר כאן.

היבה יזבק: כולם שקועים בעצמם, באינטרסים האישיים והפוליטיים שלהם, ומי משלם את המחיר?

היבה יזבק: הציבור.

היבה יזבק: כן, האזרחים.

היבה יזבק: הציבור הרחב.

היבה יזבק: אנשים נדרשים להיכנס לבידוד ותוך כדי כך אין להם גב כלכלי.

היבה יזבק: אני הסתובבתי לפני הסגר במספר לא מבוטל של מועצות ביישובים הערביים ושמעתי את הזעקה שם.

היבה יזבק: אנשים, פועלים, עצמאים ועובדים, נדרשים להיכנס לבידוד; טוב, נכנסים לבידוד, נשמעים להוראות, מצייתים להוראות, ואז מה?

היבה יזבק: אז מה?

היבה יזבק: מידרדרים לעוני, כי אין מישהו שישלם, שיפצה על הפער, על הבעיה הכלכלית שנוצרה כאן.

היבה יזבק: מצד אחד הממשלה והגורמים המקצועיים כל כך מבולבלים.

היבה יזבק: יש בלבול נוראי בהוראות שהם דורשים מהציבור.

היבה יזבק: הם רוצים שהציבור יהיה אחראי על עצמו ועל המגפה אבל הם בעצמם לא מפגינים שום אחריות.

היבה יזבק: אז למה מצפים, למה מצפים?

היבה יזבק: איך המגפה לא תתפשט בממדים לא נתפסים?

היבה יזבק: אנחנו כל יום קמים עם מספרים של 4,000 ו-5,000 נדבקים חדשים, ובו זמנית אנחנו הולכים לסגר, סגר שאין בו שום אופק, אין תוכנית יציאה.

היבה יזבק: אנחנו מקבלים הצעת חוק למשק המדינה שכולה חורים, כולה חורים.

היבה יזבק: אם הממשלה הזאת רוצה באמת לצמצם את הממדים של התפשטות הקורונה, היא קודם כול צריכה לשמוע מה האנשים ומה האזרחים באמת צריכים, ויש כאן חברות מופקרות ובראש ובראשונה החברה הערבית, שמופקרת.

היבה יזבק: גם האזרחים הערבים, גם היישובים עצמם, גם הרשויות המקומיות והמועצות המקומיות בחברה הערבית וביישובים הערביים מופקרים טוטלית, והם לא נוכחים בהצעה הזו, שאנחנו דנים בה עכשיו, תודה.

חמד עמאר: חבר הכנסת יוסף ג'בארין – איננו.

חמד עמאר: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

חמד עמאר: החוק הזה מחייב 61, זה חוק-יסוד.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, סלאם עליכום.

סמי אבו שחאדה: תיקון לחוק משק המדינה, ועוד פעם אנחנו באים לדבר על החוק החשוב הזה בתקופה כל כך קשה ובעת משבר.

סמי אבו שחאדה: אתה שואל את עצמך, הרי משק המדינה בנוי, כולם יודעים, על העסקים.

סמי אבו שחאדה: המדינה משקיעה המון כסף בחדשנות, ביזמות ובלעודד אנשים לפתוח עסקים, להשקיע ולשים את כל כספם כדי שגם המדינה תצמח ותגדל ויהיו לה יותר מיסים וכו', זה הגיוני וטוב.

סמי אבו שחאדה: אני שואל את עצמי כבר כמה חודשים למה המדינה מחליטה להעניש חלק מהיזמים האלה.

סמי אבו שחאדה: מדוע האנשים שפתחו לאחרונה עסקים אמורים להיות שקופים במדינה הזו, איך זה שהממשלה לא רואה אותם?

סמי אבו שחאדה: במה טעו האנשים שבאו והשקיעו את כל האנרגיות שלהם ואת הכסף שלהם ואת הכוחות שלהם בבניית עסק בסוף 2019 ובתחילת 2020?

סמי אבו שחאדה: למה האנשים האלה לא חשובים לאף אחד?

סמי אבו שחאדה: דווקא העסקים החדשים האלה, שהם כי הרבה מבחינה כלכלית – מי שחושב על זה קצת – הם אלה שהכי הרבה זקוקים לעזרה, הם אלה שהכי הרבה זקוקים לתמיכה.

סמי אבו שחאדה: ואנחנו העלינו את הנושא הזה כמה פעמים, גם מעל במת הכנסת, גם בוועדת הכספים, גם בכל מיני מסגרות, והממשלה עדיין מתעקשת כנראה לסגור את כל העסקים שנפתחו ב-2020.

סמי אבו שחאדה: זה לא מספר יותר מדי גדול של עסקים – הרי אחרי הנגיף ירדו בצורה דרמטית היכולת של האנשים והרצון שלהם לפתוח עסקים חדשים.

סמי אבו שחאדה: אנחנו מדברים בעיקר על הרבעון הראשון של 2020.

סמי אבו שחאדה: נפתח מספר לא מי יודע מה גדול של העסקים יחסית לכל שנה.

סמי אבו שחאדה: האנשים האלה צריכים את העזרה של הממשלה יותר מכל בעל עסק אחר.

סמי אבו שחאדה: כל העסקים צריכים תמיכה.

סמי אבו שחאדה: ללא ספק זו חובתה של הממשלה, שנשענת על הכספים של האנשים האלה, לעזור להם בעת משבר.

סמי אבו שחאדה: עם זאת, יש התעקשות להמשיך לא לראות אותם.

סמי אבו שחאדה: האנשים האלה נאלצים לסגור בלי להבין – הם בכלל לא נכנסו לשום רשימה לפיצוי, לא נכנסו, לא רואים אותם והם שקופים.

סמי אבו שחאדה: מדובר על אלפי משפחות שייהרסו בגלל ההתעלמות הזאת של הממשלה.

סמי אבו שחאדה: והממשלה ממשיכה בשלה – ממשיכה להתנהל לפי תיקיו הפליליים של מי שעומד בראשה.

סמי אבו שחאדה: הוא יכול להחליט.

סמי אבו שחאדה: אנחנו, חברים, כבר התרגלנו לעובדה הזאת שכבר שנתיים – –

חמד עמאר: תודה רבה.

סמי אבו שחאדה: – – יש בחירות במדינה – בזה אני אסיים, אדוני יושב-ראש – יש כבר שנתיים בחירות במדינה.

סמי אבו שחאדה: בכל רגע נתון, מתי שהמואשם מבלפור ירצה, הוא יחליט על בחירות רביעיות בפחות משנתיים, ועולם כמנהגו נוהג.

סמי אבו שחאדה: תודה לך.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת אופיר סופר – איננו; חבר הכנסת אריאל קלנר.

חמד עמאר: חבר הכנסת משה אבוטבול, אחריו – חבר הכנסת יבגני סובה, ואחריו – חבר הכנסת יעקב אשר, אחרון הדוברים.

חמד עמאר: בבקשה, שלוש דקות.

משה אבוטבול: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, צר לי שבמסגרת סתימת הפיות של בתי המשפט, ובפרט של בג"ץ, עכשיו הגיע תורו של בג"ץ לחסום ולסתום את פיו של הרב הגאון הרב שמואל אליהו, רבה של העיר צפת וחבר מועצת הרבנות, על דברים שאמר במסגרת הפסיקות ההלכתיות שלו, כאלה ואחרות, וציטוטים שהוא מצטט מתוך הפסיקה התורנית הרחבה.

משה אבוטבול: האם – נו, זה מפריע לי.

משה אבוטבול: עליזה, זה מפריע לי.

משה אבוטבול: אני לא אצביע עם מה שמבקשים.

משה אבוטבול: טוב, אז אני אחזור מההתחלה.

משה אבוטבול: צר לי שבמסגרת סתימת הפיות של בג"ץ הגיע כעת תורו של בג"ץ לחסום ולסתום את פיו של הרב הגאון הרב שמואל אליהו, רבה של העיר צפת וחבר מועצת הרבנות, על דברים שהוא אמר במסגרת הפסיקות ההלכתיות שלו, כאלה ואחרות, ומובאים במקרא ובכל מיני ספרים תורניים.

משה אבוטבול: האם ההלכה היהודית נאסרת לביטוי במדינה היהודית?

משה אבוטבול: האם רב צריך לחשוש לתפקידו אם לא יאמר דברים שלא עולים בקנה אחד עם בג"ץ או לא מוצאים חן בעיני השמאל או בתי המשפט?

משה אבוטבול: ואכן, אני הצטרפתי להצעת חוק של ידידי חבר הכנסת הרב ישראל אייכלר שבעצם אמורה להסדיר את הנושא הזה.

משה אבוטבול: אבל עד שהצעת החוק הזאת תוסדר, האם מוצדק הדבר הזה?

משה אבוטבול: פעם הדברים היו גם כלפי רבנים אחרים, כמו כלפי הגאון הרב דוד יוסף שליט"א, שדיבר בעבר בעניינים הלכתיים, וגם שם בית המשפט ניסה להתערב בדבריו; פעם גם כנגד הראשון לציון, הגאון הגדול הרב הראשי לישראל הרב יצחק יוסף שליט"א, שגם שם מנסים לחסום את הדברים שהם אומרים ומצטטים מתוך ההלכה ומתוך המקורות של ההלכה והפסיקה היהודית.

משה אבוטבול: ואני שוב מזכיר ואומר: אנחנו במדינת ישראל, מדינה יהודית.

משה אבוטבול: ואולי בעצם אנחנו רואים פה את התממשות החזון של זה שאני נמצא מאחורי תמונתו כאן, מאחור, של חוזה המדינה, שאמר באחד הפרקים שהוא כתב:

משה אבוטבול: לכלוא את הרבנים בתוך בתי הכנסת, שלא יוכלו להביע את דבריהם ולבוא לידי ביטוי בדבריהם.

משה אבוטבול: כך אמר הרצל, חוזה המדינה, אז אולי כאן בעצם אנחנו מנסים לעשות את מה שהוא אמר: לסתום להם את הפיות.

משה אבוטבול: אני קורא לבתי המשפט: אנא, משכו את ידיכם מהפסיקה ההלכתית.

משה אבוטבול: אתם לא מבינים בנושא הזה.

משה אבוטבול: כמו שאני לא מדבר על כדורגל, כי אני לא מבין בזה, אז גם עליכם, בנושא הזה של הפסיקות, ההלכתיות, למשוך את ידיכם ולתת לרבנים לומר מה שכתוב בתורה הקדושה – –

חמד עמאר: תודה.

משה אבוטבול: – – במדינה היהודית, מדינת ישראל.

משה אבוטבול: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה.

יבגני סובה: – – – כדורגל – – – בוא נפתח כדורסל.

משה אבוטבול: אז תיתן לו כדורגל ואני אדבר על כדורסל.

יבגני סובה: – – – כדורגל ותדע על כדורגל.

משה אבוטבול: כל אחד ידבר על מה שהוא מבין.

קריאה: הכי פשוט – – – הכי מסובך.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני השר, שמעתי היום פה מהדוכן הזה הרבה דיבורים על אחריות, על מנהיגות, על איך גדולי האומה וגדולי הפוליטיקה העולמית לקחו אחריות במצבים הכי מסובכים.

יבגני סובה: כשרק נבחרתי, לפני שנה וחצי, אמרתי משפט, ואני חוזר על המשפט – ואני מבקש גם לא להפריע לי: מנהיגות זה יכולת להוביל אנשים במינימום של סמכות.

יבגני סובה: מה המשמעות של זה?

יבגני סובה: כשהאומה מקשיבה לך ומוכנה ללכת איתך אתה לא צריך סגר, אתה לא צריך להפחיד את האומה בקנסות, אתה לא צריך להפחיד אותם בלהכניס את האזרחים לכלא.

יבגני סובה: ככל שאתה מנהיג, ככל שיש לך יותר יכולת מנהיגותית, כך אתה צריך פחות סמכויות.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, ככה מוגדר המושג מנהיגות.

יבגני סובה: לצערי, מה שאנחנו רואים היום זה רק דיבורים, paroles et paroles.

יבגני סובה: מדברים על אחריות ומנהיגות אבל בפועל – שום דבר.

יבגני סובה: בהיסטוריה של הפרלמנט הבריטי הייתה אישה בשם ננסי אסטור.

יבגני סובה: היא הייתה האישה הראשונה בפרלמנט הבריטי.

יבגני סובה: היא אמרה פעם משפט מדהים: בהזדמנות הראשונה האדם הראשון הפיל את האחריות על האישה.

יבגני סובה: משפט יפה, נכון, משה?

יבגני סובה: יפה.

יבגני סובה: גם הבריטים חזרו למקורות שלנו, מה שנקרא.

יבגני סובה: אז מה שאני רוצה להגיד הוא שאצלנו בחמישה חודשים של המשבר מנסים לחפש את כל האשמים שבעולם, ביניהם גם נשים.

יבגני סובה: מחפשים אשמים.

יבגני סובה: אמרנו: בואו, תעבירו את ניהול המשבר לפיקוד העורף – ליברמן אשם; אמרנו:

יבגני סובה: תעבירו את הפיקוד לרשויות המקומיות – ליברמן אשם; תתחילו לדבר במושגים של סיוע כלכלי – יפעת שאשא ביטון אשמה.

יבגני סובה: כל הזמן הממשלה מחפשת אשמים, מחפשת אשמים ולא פותרת שום בעיה כלכלית.

יבגני סובה: אני גם אגיד לכם – כאיש אופוזיציה, אני רוצה לשאול שאלה; הינה, יושב פה שר, נציג הממשלה, השר שמולי: מה ההבדל בין מכולת שבה מוכרים חלב וביצים ויש מכונת קפה ובעל המכולת מכין קפה, לבין קפה – ואתם, הממשלה, סגרתם את בתי קפה וריסקתם את העסקים הקטנים לחלוטין?

יבגני סובה: לא צריך להסביר לך, אתה מבין את המצוקה, אדוני השר, אבל אתם ריסקתם את הכלכלה.

יבגני סובה: והכי נורא, לא רק שהממשלה הזאת נכשלה – היא נכשלה בשדה הקרב; נכון, אנחנו במלחמה, אתם מבקשים שהציבור ייתן לכם שוב את הסמכות – להוביל מה?

יבגני סובה: קרב נוסף, שאנחנו שוב נסתכן?

יבגני סובה: הרי תחשבו, בהיסטוריה של מדינת ישראל היו לא מעט מלחמות.

יבגני סובה: בזמן המלחמות עשו חילופים – החליפו אלופי פיקודים, החליפו כוחות, החליפו סגני רמטכ"לים; אני לא זוכר שהרמטכ"לים החליפו.

יבגני סובה: לא נתנו צ'אנס, כי הסיכון הזה שאתה נותן למי שנכשל זה הסיכון הכי גדול והכי נורא שיכול להיות.

יבגני סובה: ולסיום, אדוני היושב-ראש, כשאני שומע שנציגי הממשלה מנסים להצדיק את הכשלים שלהם, מחפשים את האשמים, אני פשוט מאוכזב.

יבגני סובה: זאת לא מנהיגות.

יבגני סובה: זאת לא מנהיגות, רבותיי.

יבגני סובה: ואני אגיד לסיום משפט: מישהו, אחד החכמים, אמר הפעם: אל תחפש אשמים בעבר, קח אחריות על העתיד.

יבגני סובה: הממשלה הזאת איבדה את אמון הציבור בגלל שהיא כשלה בניהול המשבר, ואל תנסו עכשיו להצטדק, פשוט תגידו שנכשלתם ותיתנו לציבור להחליט.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת יעקב אשר.

חמד עמאר: אחריו – חבר הכנסת אריאל קלנר, אחרון הדוברים.

חמד עמאר: אחרון הדוברים.

משה אבוטבול: – – –

חמד עמאר: זה חוק של 61.

חמד עמאר: כולם צריכים לשבת במקומם.

חמד עמאר: מעכשיו אני מודיע: אני לא מוסיף אף אחד אם הוא לא יושב במקומו.

משה אבוטבול: זה שמית?

משה אבוטבול: זה שמית?

משה אבוטבול: אדוני, זה שמית?

יצחק כהן: יהיה שמית.

מאיפה הוא יודע?

משה אבוטבול: יהיה שמית?

חמד עמאר: אם הממשלה רוצה שמית, היא צריכה להודיע לי שהיא רוצה שמית.

חמד עמאר: אם האופוזיציה רוצה שמית, היא צריכה להביא לי 20 חתימות, ואז נעשה שמית.

חמד עמאר: שלוש דקות, אדוני.

חמד עמאר: בבקשה.

אדוני היושב-ראש, כבוד השר, סגן השר, אנחנו שומעים בשעה-שעתיים האחרונות הדלפות, שאני מקווה שהן רק הדלפות ואוויר, על כך שרוצים לשנות דברים שכבר הוחלט עליהם, שנעשו בזהירות, בכל הנוגע להסדרות שהיו לגבי התפילות, לגבי ארבעת המינים, לגבי הדברים הללו.

ואני רוצה לומר דבר אחד: זו לא שאלה של עמדות, אנחנו לא מגינים פה על עמדות.

צריך להיות רציונליים ולהבין – ואני פונה מכאן לחברי הקבינט שמכונסים כרגע: אם ישברו את ההסכמות ואת ההסדרות שנעשו, אתם תאבדו את האמון ותאבדו את הכול, כי זה לא יחזיק מים.

אי-אפשר לחשוב שביום הכיפורים אנשים ישבו יום שלם, מבוקר עד לילה, בחוץ, בצום.

עשו הסדרים, עשו מתווים, שעבדו עליהם, מצומצמים, זהירים.

מדובר על יום אחד.

אני מציע לא ליפול להצעות של אנשים שהכי קל להם זה לא להתמודד, הכי קל להם זה לא לנהל סיכונים, ולבוא ולהגיד: זה לא טוב וזה לא טוב.

אותו דבר לגבי נושא ארבעת המינים והדברים האלה.

מישהו חולם שאנשים דתיים או חרדים או מסורתיים, לא יהיו להם ארבעת המינים בסוכות, מצווה מדאורייתא?

מישהו חולם על זה?

אז קבעו הסדרים, קבעו דברים מאוד מאוד ברורים.

עמלו על זה הרבה זמן.

שבירת המוסכמות הללו ושבירת ההסכמות והמתווים הללו תהיה טעות גדולה מאוד.

אני מקווה שהדברים האלה יגיעו לאוזני קבינט הקורונה שמתכנס עכשיו.

דבר נוסף שאני רוצה לומר: יש ביקורת על ההחלטות, ותאמינו לי, אני כבר שלושה חודשים בוועדת החוקה, חוק ומשפט, יום ולילה, טובע בתוך העניין הזה של הקורונה.

יש ביקורת, וגם לי יש ביקורת, וגם טייבנו הרבה מאוד דברים ותיקנו הרבה מאוד דברים.

אבל אני אומר לכל היועצים ולכל האנשים שהפכו להיות אפידמיולוגים והפכו להיות יועצים ופרופסורים ומסתובבים מאולפן לאולפן ואומרים: לא יהיו 600 חולים קשה, מה פתאום – –

חמד עמאר: נא לסיים, בבקשה.

– – או שבאים ואומרים: אין נתונים או יש נתונים.

אני בא ואומר: אנחנו במלחמה.

צריך אחריות של כולנו.

אסור לנו לרכך את ליבם של האנשים לא לשמור על התקנות.

בשום אופן לא.

חמד עמאר: תודה.

אני פונה, אדוני היושב-ראש, ובזה אני מסיים, לכל ראשי המפלגות: את החשבונות הפוליטיים תעשו אחר כך, את הביקורת תעשו אחר כך.

היום כולנו צריכים להתלכד, ללכת בזהירות, לשמור על האכיפה של התקנות בצורה מדוקדקת ולא לשבור את הדברים שכבר בנינו בעמל רב.

תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת אריאל קלנר, בבקשה – אחרון הדוברים.

חמד עמאר: אחריו יסכם סגן שר האוצר.

חמד עמאר: עד שלוש דקות, אדוני.

חמד עמאר: בבקשה.

חמד עמאר: הממשלה ביקשה הצבעה שמית, אז תהיה הצבעה שמית.

אריאל קלנר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הסכמים יוצרים שלום או שלום יוצר הסכמים?

אריאל קלנר: זה הוויכוח שאולי שיש לנו כאן בעניין של השלום עם האמירויות.

אריאל קלנר: מה לא נאמר על היחס המזלזל של מחנה השלום להסכמים ההיסטוריים עם האמירויות?

אריאל קלנר: האם זו שנאת נתניהו, האם זה בגלל שההסכם לא כולל מסירת חלקי מולדת וגירוש של יהודים?

אריאל קלנר: אני חושב שגם וגם, אבל יש גם נקודה נוספת, והיא הנקודה שמחדדת את ההבדל בין התפיסה הימנית שמרנית לתפיסה השמאלנית פרוגרסיבית.

אריאל קלנר: השמאל מטבעו מאמין במהפכות, הוא מאמין שתיקון המציאות יגיע על ידי כפייתה מלמעלה למטה.

אריאל קלנר: בעולם המדיני זה מתבטא באמונה שהסכמים יוצרים מציאות.

אריאל קלנר: כמה זה רומנטי להפוך אויב לאוהב בטקס במדשאה.

אריאל קלנר: כמה זה מרגש להפוך את זה שרק אתמול קרא להשמדתך לידיד אמת.

אריאל קלנר: יש רק בעיה אחת עם הרומנטיקה הזאת, היא פשוט לא עובדת.

אריאל קלנר: הסכמי אוסלו וכל ההסכמים שבאו אחריהם התבססו על הפרדיגמה הזאת.

אריאל קלנר: הניסוי הזה הסתיים בטרגדיה של דם, אש ותימרות עשן.

אריאל קלנר: יש גם דרך אחרת: קודם כול נוצרים שיתופי פעולה בין מדינות מתוך אינטרס משותף, לעיתים זה אפילו מתוך התמודדות עם אויב משותף; בהמשך נוצרים יחסי אמון שמרחיבים את שיתופי הפעולה; בסוף, כשהיחסים כבר טובים, זה נגמר בטקס חגיגי במדשאה.

אריאל קלנר: זוהי הדרך השמרנית, פחות רומנטית לכאורה, אבל הדרך שעובדת במציאות.

אריאל קלנר: שיתוף הפעולה עם מדינות המפרץ תפס תאוצה על רקע האיום המשותף מאיראן, המשיך בשיתופי פעולה חסויים ונגמר בטקס מרשים.

אריאל קלנר: בצדק טוענים בשמאל שכבר שנים אין עוינות בינינו לבין איחוד האמירויות או בחריין.

אריאל קלנר: אכן כן.

אריאל קלנר: יש יחסים חשאיים כבר לא מעט שנים.

אריאל קלנר: זה באמת לא מרגש כמו להפוך אויב לאוהב, אבל בניגוד להסכמים של השמאל, יש סיכוי סביר להניח שההסכמים האלה יעבדו.

אריאל קלנר: בניגוד להסכמי השלום הקודמים, הם אולי פחות מרגשים, אבל הם יותר אפקטיביים.

אריאל קלנר: הם ישפרו את המציאות, גם אם לא ישנו אותה מהיסוד.

אריאל קלנר: שלום מתוך עוצמה, קרא לזה ראש הממשלה.

אריאל קלנר: העוצמה של ישראל יצרה את האינטרס.

אריאל קלנר: האינטרס הביא את שיתוף הפעולה.

אריאל קלנר: שיתוף הפעולה הביא את השלום.

אריאל קלנר: בדיוק ההפך מדרך ההתרפסות וההתפרקות מהנכסים, שהיא בסיס השקפת השמאל.

חמד עמאר: תודה רבה.

אריאל קלנר: אם על הניצחון בקלפי אפשר היה למחול לנתניהו, הרי שעל ניצחון הדרך שהפגין נתניהו לא יסלח כנראה השמאל לנתניהו לעולם.

אריאל קלנר: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: יסכם את הדיון סגן השר יצחק כהן.

חמד עמאר: בבקשה, אדוני סגן שר האוצר.

חמד עמאר: ההצבעה היא הצבעה שמית, שמחייבת 61.

יצחק כהן: תודה.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מי שהיה נקרה לכאן היום, לאולם הזה, והיה שומע את הנאומים של חברי הכנסת, היה שואל את עצמו: מה קורה פה?

יצחק כהן: מה קורה פה?

יצחק כהן: מדינת ישראל – כמו כל העולם, ובמיוחד מדינת ישראל – מתמודדת עם אחד המשברים הקשים ביותר שהיו לה.

יצחק כהן: שומעים פה חברי כנסת שתוקפים, והם אפילו לא יודעים את מי הם תוקפים; תוקפים ומגדפים ומשקרים כאילו אין משבר, כאילו עולם כמנהגו נוהג, כאילו שיש להם תרומה כלשהי למאמץ הלאומי לעזור, לפתור.

יצחק כהן: לא, עולים לדוכן הזה ומגדפים בלי הרף.

יצחק כהן: שנאה עצמית, לא ראיתי דבר כזה.

יצחק כהן: מילא אם זאת הייתה תקופה רגילה, שגרתית; לא, אנחנו נמצאים בעיצומו של משבר שאחריתו מי ישורנו, אנחנו אפילו לא יודעים לקראת מה אנחנו הולכים.

יצחק כהן: הרי הממשלה על כל אגפיה עושה מאמצים אדירים כדי להקל, לפתור, ללמוד, לשפר תוך כדי תנועה, ופה, בבית הזה, עולים אחד אחרי השני ומגדפים ומשקרים ומסיתים ומדיחים.

יצחק כהן: על מה, על מה ולמה?

יצחק כהן: אתם לא נמצאים בתוך המשבר הזה, אתם לא חיים במדינה הזאת?

יצחק כהן: מה קורה?

יצחק כהן: מזיקים עם דברים שכל בר-דעת יודע שהם מזיקים.

יצחק כהן: שאף אחד לא יגיד לי שאלפים שמתגודדים, ולא משנה איפה, לא משנה איפה, לא גורמים לנזק בלתי הפיך.

יצחק כהן: שאף אחד לא יספר לי את זה, זה בלוף, זה שקר.

יצחק כהן: והם עולים ומצדיקים את זה וממשיכים לגדף.

יצחק כהן: על מה ולמה, אתם לא חיים במדינה הזאת, לכם אין שום say, לתת כתף למאמץ הזה?

יצחק כהן: לא היו דברים כאלה בעבר, מעולם לא היו כאלה דברים.

יצחק כהן: תמיד כשמדינת ישראל נכנסה למשבר כולם התאחדו, כולם שילבו ידיים.

יצחק כהן: ומה קורה פה, מה קורה פה?

יצחק כהן: רבותיי, מי שראה את השידורים מהכנסת מהבית, מי שעקב אחרי הדיון היום, אין לי ספק שהוא הזדעזע עד עמקי נשמתו, אין לי ספק.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, הצעת חוק המונחת לפניכם היא התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה) (תיקון), התשפ"א–2020.

יצחק כהן: להזכירכם, ביום 29 ביולי 2020 נכנס לתוקף חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), התש"ף–2020, אשר נועד לסייע למשק על רקע ההשלכות של נגיף הקורונה והמגפה הנוראית הזאת.

יצחק כהן: חוק זה כולל הקלות לעניין קבלת דמי אבטלה, מענק הסתגלות מיוחד לבני 67 ומעלה, הוראות לעניין פיקדון חיילים משוחררים ולעניין הקלות ממס בנוגע לשחרור כספים מקרנות השתלמות ועוד ועוד ועוד תכניות כפי שגיבש אותן שר האוצר מר ישראל כץ.

יצחק כהן: כמו כן, עוגנו בחקיקה מענק התמיכה בעסקים לצורך השתתפות בהוצאות קבועות והמענק הסוציאלי עבור עצמאים ושכירים בעלי שליטה בחברת מעטים, אשר ניתנים כמענקים דו-חודשיים עד לחודש יוני 2021, בכפוף להוצאת צו של שר האוצר החל מחודש נובמבר 2020.

יצחק כהן: חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, כבוד היושב-ראש, במועד זה, נוכח הסגר השני וההגבלות המחמירות שנקבעו בנוגע אליו, מבקש שר האוצר מהממשלה להרחיב את מעגל הסיוע והתמיכה.

יצחק כהן: במסגרת זאת, מוצע לדחות את המועד שממנו יחול מנגנון ההפחתה בדמי אבטלה שלפיו יחושבו דמי האבטלה – שלום, אדוני היושב-ראש – בשיעור של 90%, ליום 16 בנובמבר 2020.

יצחק כהן: זאת, בשים לב לפרסום הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ביום 14 בספטמבר כי שיעור הבלתי-מועסקים בחודש אוגוסט עמד על 9.8%, עובדה אשר הייתה צריכה להביא להקטנת גובה דמי האבטלה.

יצחק כהן: כאמור, שר האוצר החליט שלא מפחיתים.

יצחק כהן: בנוסף, מוצע להקל על עוסקים שנפגעו מהגבלות כאמור ולקבוע הקלות בקבלת מענק סיוע לעסקים בעד השתתפות בהוצאות קבועות.

יצחק כהן: במסגרת זאת מוצע לקבוע שעוסק יהיה זכאי למענק בעד החודשים ספטמבר-אוקטובר 2020 אף אם ההפחתה במחזור עסקאותיו בחודשים אלה היא בהיקף של 25% ולא 40%, כפי שנדרש עד כה.

יצחק כהן: כמו כן, אדוני היושב-ראש, עבור עוסקים שמדווחים על בסיס מזומן מוצע להביא בחשבון את ההקלה כאמור במענק עבור חודשים ספטמבר-אוקטובר, שבו תתבטא הפגיעה שלהם כתוצאה מהגבלות החדשות.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, לצד זאת, נוכח האי-ודאות שקיימת לגבי התקופה שלאחר תום תקופת הזכאות למענק של ספטמבר-אוקטובר 2020, מוצע להקנות לשר האוצר סמכות להאריך את התקופה למתן ההקלות המוצעות גם לתקופת הזכאות של נובמבר-דצמבר 2020.

יצחק כהן: יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, אתה מפריע.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: נחכה שהוא יסיים.

יריב לוין: חבר הכנסת חיים כץ, השר ישראל כץ, אם אתם יכולים פשוט לשבת שם, יהיה יותר פשוט, כי זה מפריע לסגן השר כהן.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, אני אחזור על קצת מהדברים מפני שהם לא נשמעו.

יצחק כהן: לצד זאת, נוכח האי-ודאות שקיימת לגבי התקופה שלאחר תום תקופת הזכאות למענק של ספטמבר-אוקטובר 2020, מוצע להקנות לשר האוצר סמכות להאריך את התקופה למתן ההקלות המוצעות גם לתקופת הזכאות של נובמבר-דצמבר 2020, ובהתאם, לעוסקים שמדווחים על בסיס מזומן – לתקופת הזכאות של ינואר-פברואר 2021.

יצחק כהן: בנוסף, לצורך הקלה על עוסקים בתקופת ההגבלות החדשות, מוצע אדוני היושב-ראש, לקבוע כי יינתן תשלום מקדמה לתקופת הזכאות של ספטמבר-אוקטובר 2020.

יצחק כהן: המקדמה תהיה בשיעור של 50% מסכום המענק שקיבל העוסק בגין החודשים מרץ-אפריל 2020, או חודשים מרץ–יוני, ככל שהוא עוסק שמדווח על בסיס מזומן, או בגין חודשים מאי-יוני 2020, לפי בחירתו של העוסק.

יצחק כהן: מקדמה זו תקוזז לסכום המענק שיינתן בגין חודשים ספטמבר-אוקטובר 2020.

יצחק כהן: כבוד שר החינוך, השר גלנט, אני מציע עוד כיסא אחד.

יצחק כהן: עוד כיסא אחד, אני מציע.

יריב לוין: ההמלצה של שר סגן השר היא נכונה וכדאי לאמץ אותה.

יריב לוין: כדאי, גם הנראות חשובה, כדאי.

יצחק כהן: תודה, אדוני שר החינוך.

יצחק כהן: בנוסף, לצורך ייעול גביית חובות של מענקים ששולמו ביתר מוצע לקבוע הוראת קיזוז לחוב הקיים בגין מענק ששולם ביתר, הן מענק הוצאות קבועות והן מענק סיוע לעצמאים, אל מול יתרות זכות במערכי המס השונים.

יצחק כהן: בנוסף, אדוני היושב-ראש, מוצע לתקן את חוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה התקציבית, שבמסגרתו מוצע להגדיל פעם נוספת את מגבלת ההוצאה: לשנת 2020 – בשיעור של 0.39% נוספים, ולשנת 2021 – בשיעור של 1.94% נוספים.

יצחק כהן: זאת, לצורך מימון המוצע בתזכיר זה, לצד מימון צרכים ישירים להתמודדות עם התגברות תחלואת הקורונה ומימוש הגדלת היקף ההלוואות בערבות המדינה, אשר כפופה לאישור ועדת הכספים של הכנסת.

יצחק כהן: לאור הצורך במקור תקציבי למימון התשלומים הנדרשים לפי התיקונים המוצעים מוצע לקבוע, אדוני היושב-ראש, כי התיקונים המוצעים ייכנסו לתוקף רק לאחר תיקון חוק-יסוד: משק המדינה.

יצחק כהן: במסגרת התיקון לחוק-יסוד: משק המדינה מוצע כי עד לאישור חוק התקציב לשנת 2020 בכנסת יוגדל הסכום שהממשלה תהיה רשאית להוציא לטובת ההתמודדות עם משבר הקורונה בסכום של 2.5 מיליארד ש"ח.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לאחל לך, ולעם ישראל, לחברי הכנסת, לממשלה, שנה טובה, גמר חתימה טובה.

יצחק כהן: שהקדוש ברוך הוא יאמר די לצרותינו, יסיר את המגפה מנחלתנו, ויביא שלום לעולם, שלום לארץ.

יצחק כהן: רפואה שלמה לכל החולים.

יצחק כהן: שנה טובה.

יצחק כהן: גמר חתימה טובה.

יצחק כהן: תודה רבה.

יריב לוין: אמן, אדוני סגן השר.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 6), בקריאה הראשונה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, החוק הוא הצעת החוק לתיקון חוק-יסוד, והיא מחייבת רוב של 61 חברי כנסת בעד בקריאה הראשונה.

יריב לוין: לבקשת הממשלה, אנחנו נקיים הצבעה שמית.

יריב לוין: אני אקרא בשמות חברי הכנסת.

יריב לוין: משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – אינו נוכח יולי אדלשטיין – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד קארין אלהרר – אינה נוכחת סעיד אלחרומי – אינו נוכח זאב אלקין – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – אינו נוכח גבי אשכנזי – בעד יעקב אשר – בעד אוריאל בוסו – בעד דוד ביטן – בעד רם בן ברק – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אורנה ברביבאי – אינה נוכחת קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יוסף ג'בארין – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח עוזי דיין – בעד אבי דיכטר – בעד צבי האוזר – בעד ניצן הורוביץ – אינו נוכח עמית הלוי – בעד צחי הנגבי – בעד יועז הנדל – אינו נוכח שרן מרים השכל – בעד מיכל וונש – בעד מכלוף מיקי זוהר – בעד תמר זנדברג – אינה נוכחת אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת מיקי חיימוביץ' – בעד אליהו חסיד – בעד ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – בעד יעקב טסלר – בעד דסטה גדי יברקן – בעד היבה יזבק – אינה נוכחת עומר ינקלביץ' – בעד משה יעלון – אינו נוכח אלי כהן – בעד יצחק כהן – בעד מאיר כהן – אינו נוכח מירב כהן – בעד מתן כהנא – אינו נוכח ע'דיר כמאל מריח – אינה נוכחת עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – בעד אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – בעד יאיר לפיד – אינו נוכח אוסנת הילה מארק – אינה נוכחת פטין מולא – בעד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי קונין – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – בעד יעקב מרגי – אינו נוכח משולם נהרי – בעד אבי ניסנקורן – בעד בנימין נתניהו – אינו נוכח סונדוס סאלח – אינה נוכחת יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח גדעון סער – בעד מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – בעד חמד עמאר – אינו נוכח ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח עודד פורר – אינו נוכח יצחק פינדרוס – בעד טלי פלוסקוב – אינה נוכחת אורלי פרומן – אינה נוכחת תהלה פרידמן – בעד עמיר פרץ – בעד רפי פרץ – בעד אורית פרקש הכהן –

יריב לוין: בעד עינב קאבלה – בעד אנדרי קוז'ינוב – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – בעד אריאל קלנר – בעד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד עידן רול – אינו נוכח יואל רזבוזוב – אינו נוכח יפעת שאשא ביטון – בעד אנטאנס שחאדה – אינו נוכח יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – בעד הילה שי וזאן – בעד מיכל שיר סגמן – בעד עפר שלח – אינו נוכח איציק שמולי – בעד רם שפע – בעד איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת פנינה תמנו – בעד אני קורא שוב בשמות חברי הכנסת שטרם הצביעו.

יריב לוין: סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח קארין אלהרר – אינה נוכחת סעיד אלחרומי – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח רם בן ברק – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אורנה ברביבאי – אינה נוכחת יוסף ג'בארין – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח ניצן הורוביץ – אינו נוכח יועז הנדל – אינו נוכח תמר זנדברג – אינה נוכחת אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – בעד אחמד טיבי – אינו נוכח היבה יזבק – אינה נוכחת משה יעלון – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח מתן כהנא – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת אביגדור ליברמן – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח אוסנת הילה מארק – בעד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי קונין – אינה נוכחת יעקב מרגי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח סונדוס סאלח – אינה נוכחת יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חמד עמאר – אינו נוכח ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח עודד פורר – אינו נוכח טלי פלוסקוב – אינה נוכחת אורלי פרומן – אינה נוכחת אנדרי קוז'ינוב – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח עידן רול – אינו נוכח יואל רזבוזוב – אינו נוכח אנטאנס שחאדה – אינו נוכח עפר שלח – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת האם נמצא במליאה מישהו מחברי הכנסת שטרם הצביע ומעוניין להצביע?

יריב לוין: לא?

יריב לוין: אם כך, תמה ההצבעה.

יריב לוין: נא לסכם את התוצאות.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה, ואני מודה גם לירדנה ואלינור שמסייעות לנו מהבית.

יריב לוין: בעד – 64, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שהצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 6) עברה בקריאה ראשונה, ותועבר לוועדת הכספים לשם הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: מכאן אני עובר להודעה.

יריב לוין: חברי הכנסת, הינני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק פנייה לגופים ציבוריים באמצעי קשר דיגיטליים (תיקון), התשפ"א–2020, שהחזירה ועדת המדע והטכנולוגיה.

יריב לוין: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה) (תיקון), התשפ"א–2020.

יריב לוין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1364).

יריב לוין: ]

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 33), התש"ף–2020, לקריאה הראשונה.

יריב לוין: יציג את ההצעה מכובדנו סגן שר הפנים יואב בן צור, בבקשה.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, מכובדי השרים, חבריי חברי הכנסת, מכאן אני שולח בריאות איתנה למזכירת הכנסת, שמקומה לא ייפקד – –

יריב לוין: לא, לא, היא בריאה, רק בבידוד.

יואב בן צור: בידוד, כן.

יואב בן צור: בסדר, אני בטוח שמהבידוד היא עוקבת אחרינו באופן רציף.

יריב לוין: בוודאי, וגם מסייעת.

יואב בן צור: – – ולמחליפתה, שעושה עבודה לא רעה בהחלט.

יואב בן צור: חבריי, הצעת החוק המונחת בפניכם מבקשת להסדיר סמכויות עיכוב ומעצר לקציני ביקורת הגבולות של רשות האוכלוסין וההגירה, שכן לעיתים נדרשים בקרי הגבול להפעיל סמכויות עיכוב כלפי העוברים במעברי הגבול במקרים שבהם דרוש הדבר לצורך שמירה על שלום הציבור, ובמקרים שבהם מסרב העובר לציית לדרישת העיכוב נדרשים בקרי הגבול – אף לעצור אותם עד לבואו של שוטר או בעל תפקיד מוסמך אחר.

יואב בן צור: במהלך השנים קיבלו בקרי הגבול סמכויות עיכוב ומעצר באמצעות צווים שהוציא השר לביטחון פנים מתוקף סמכותו, על פי סעיף 39 לחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה מעצרים).

יואב בן צור: עתה מבוקש להסדיר סמכויות אלו בחקיקה ראשית, כפי שמפורט בהרחבה בחוק שלפניכם, ואבקשכם להצביע בעדו ולתמוך בו, תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לסגן השר בן צור.

יריב לוין: מכאן אני עובר לרשימת הדוברים.

יריב לוין: חבר הכנסת אוסאמה סעדי – איננו.

אלעזר שטרן: לא, הוא פה, הוא פה.

יריב לוין: אה, סליחה, איפה הוא?

יריב לוין: בבקשה, יעלה ויבוא.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, כמובן שאנחנו מאחלים לכל השרים וחבריי חברי הכנסת, והמזכירה, והעובדת בלשכתה שנדבקו או שהם בבידוד, בריאות שלמה ובידוד קל.

אוסאמה סעדי: כבוד סגן שר הפנים, אנחנו מתנגדים לחוק הזה כי למעשה אני מבין שלפעמים ישנם מצבים שאולי צריך לעכב מישהו במעברים ובביקורת הגבולות, אבל הרי תמיד יש שם שוטרים או משמר הגבול, ולכן זה מתיישב ומתיישר עם המגמה של להפריט סמכויות שיטור.

אוסאמה סעדי: ופה, לא רק שמדובר בסמכות לעכב עד שהמשטרה תגיע אלא שגם בחלק מהסעיפים, כבוד היושב-ראש, אפילו נותנים סמכויות לבקר הגבול לעצור, ואפילו לחקור.

אוסאמה סעדי: אז זה יותר מדי, זה בלתי מידתי, זה פוגע בזכויות בסיסיות, וכמובן שנותן סמכויות שאין לבקרים האלה: גם סמכות לעכב, גם סמכות לעצור, גם סמכות לחקור.

אוסאמה סעדי: זה לא מתיישב עם הסמכויות שמוקנות אך ורק לשוטרים ולמשטרה, שיש לה את הסמכות לעכב ולעצור ולחקור.

אוסאמה סעדי: זה המשך של מדיניות הפרטה, ולזה אנחנו מתנגדים.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: מתן כהנא – איננו; מרב מיכאלי – איננה; תמר זנדברג – אף היא לא נמצאת; עופר כסיף – לא נמצא; אימאן ח'טיב יאסין – לא נמצאת; איימן עודה – לא נמצא; אלי אבידר – גם הוא לא כאן; עודד פורר – לא נמצא; יוליה מלינובסקי – לא נמצאת.

יריב לוין: חבר הכנסת עמית הלוי, בבקשה.

עמית הלוי: אדוני היושב-ראש, חברותיי וחבריי לכנסת, שרנו והתפללנו בראש השנה, אולי יותר מכל שנה אחרת, שיפה ושונה תהא השנה אשר מתחילה לה היום, ואני מתפלל כאן עם כולכם שנצליח לעבור את תקופת הקורונה הקשה והמוזרה הזו ונשוב בהקדם לשגרה פורייה ומבורכת.

עמית הלוי: אבל בדבר אחד לפחות השנה הזו, שהתחילה השבוע, שונה מקודמתה, יפה ושונה: במדיניות החוץ שלנו, של מדינת ישראל.

עמית הלוי: חברותיי וחבריי, המדשאות אותן מדשאות והחליפות אותן חליפות, אבל הסכם אברהם, שחתם בשבוע שעבר ראש הממשלה נתניהו עם איחוד האמירויות ובחריין, היה שונה ב-180 מעלות מהשיח המדיני שהיה מקובל כאן במשך הרבה שנים.

עמית הלוי: מאיר אריאל שר: "אדם צועק את שחסר לו.

עמית הלוי: לא חסר לו – לא צועק".

עמית הלוי: ישראל מאז היווסדה צועקת: לגיטימציה, מתחננת להכרה בזכות שלה-שלנו להתקיים, מופיעה בזירה הבין-לאומית עם גיבנת כרונית של דה-לגיטימציה.

עמית הלוי: טובי המוחות שלנו עסוקים בתגובה לכל אנטישמי בחליפה.

עמית הלוי: מדיניות חוץ של התנצלות קבועה על תדמית מסולפת של כובשים כוחניים.

עמית הלוי: אימצנו את תעמולת הכזב הפלסטינית, ואנו נתלים שוב ושוב בטרור הפלסטיני כנימוק בלעדי לאחיזה ולשייכות לחבלי אדמתנו ההיסטורית.

עמית הלוי: אנחנו ממעיטים לדבר על ישראל כמדינה יהודית ומציגים את עצמנו כמדינה רב-תרבותית.

עמית הלוי: במקום טרמינולוגיה עמוקה של צדק, מוסר, היסטוריה, אמונה ותרבות, מדיניות החוץ שלנו מגמגמת ומפחדת מהצל של אירופה.

עמית הלוי: כשחמאס, שהאמנה הרשמית שלו תובעת את חיסולנו, יורה טילים על ערינו ואנו משיבים מלחמה – שימו לב לשיח הבין-לאומי, שנחלק למגנים ולתומכים.

עמית הלוי: המגנים מעלילים עלילות שווא על פגיעה מכוונת בחפים מפשע והופכים את קציני צה"ל לפושעי מלחמה.

עמית הלוי: והתומכים?

עמית הלוי: התומכים מצהירים על זכותה של ישראל להגן על עצמה.

עמית הלוי: וכמה אנחנו מתרגשים, כמה מתרגשת המדינה היהודית מתו התקן הלגיטימי שמוענק לה – במשורה, כמובן.

עמית הלוי: באמת תודה, גרמניה.

עמית הלוי: מה היינו עושים בלי אמת המידה המוסרית שאת מציבה לנו בטובך.

עמית הלוי: מדיניות החוץ האפולוגטית הזו נהוגה כאן כבר שנים.

עמית הלוי: אחת התוצאות הרעות שלה הייתה שכל פעם שישראל עשתה שלום הוא היה כרוך תמיד, אדוני היושב-ראש, בתשלום כבד מצידנו.

עמית הלוי: כמו ילד הכאפות של הכיתה, שמתרגש מכל חיוך שמעיפה לעברו מלכת הכיתה ומוכן לתת לה הכול כדי להיות מקובל, כך מסרנו את אדמתנו, ויתרנו על נכסים אסטרטגיים, נתנו חינם מים, אוצרות ארכיאולוגיים, מחוות מכל הסוגים.

עמית הלוי: והשיא היה מסירת לב הארץ, ערש האומה העברית, למי שהיה מגדולי מרצחינו, ערפאת.

עמית הלוי: חימשנו אותו, נתנו לו כבוד מלכים, את ירושלים בירתנו הסכים אהוד ברק לתת לו, והכול בשביל חיוך אחד על המדשאה בוושינגטון.

יריב לוין: משפט אחרון.

עמית הלוי: אני מסיים.

עמית הלוי: לא חיוך שלו, של ערפאת; חיוך של האח הגדול מאירופה ומאמריקה, חיוך המאשר את קיומנו.

עמית הלוי: אדוני היושב-ראש, יש הרבה הישגים בהסכם שחתם בשבוע שעבר ראש הממשלה נתניהו, כלכליים, ביטחוניים, מדיניים.

עמית הלוי: אבל ההישג הגדול ביותר הוא השפה המדינית החדשה שלנו.

עמית הלוי: ישראל עמדה יפה ושונה בסוף תש"ף על המדשאה בוושינגטון, עם עוצמתה המדינית והביטחונית, עם יכולותיה הכלכליות והטכנולוגיות, ויותר מכל זה – עם זהותה כמדינה יהודית, ככזאת שיש לה אבות ואימהות שנמצאים עד היום בחברון, ככזאת שממשיכה את המהפכה שייסד אברהם אבינו, מהפכת הצדק והמוסר.

עמית הלוי: וככזאת, דווקא ככזאת, היא פנתה בקומה זקופה לבני אברהם האחרים, ביד מושטת לשיתוף פעולה, להשלמה הדדית, לשלום.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת הלוי, זה לא הולך ככה.

עמית הלוי: משפט אחרון, בבקשה.

עמית הלוי: המדשאה היא אותה מדשאה, אבל אנחנו השתנינו בשבוע שעבר, וחשוב לצרוב את השינוי הזה בזיכרון הקולקטיבי ובשיח הדיפלומטי שלנו.

עמית הלוי: הסכם אברהם הוא חלק מאופק מדיני חדש, משפה מדינית חדשה, ממזרח תיכון חדש – –

יריב לוין: חבר הכנסת הלוי.

עמית הלוי: – – ובעזרת השם, הוא יתרחב בשנה הבאה.

עמית הלוי: שנה טובה לכל בני אברהם.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת אלעזר שטרן, בבקשה.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, רבותיי השרים, חברי הכנסת, קודם שאפתח, גם אני מצטרף בברכת החלמה מהירה לכל החולים, המבודדים, וברכת שנה טובה וגמר חתימה טובה לכל העם היושב בציון ובתפוצות.

אלעזר שטרן: אדוני, לא הייתי עולה לפה אם לא הייתי שומע את חבר הכנסת אבוטבול מדבר על בית המשפט העליון.

אלעזר שטרן: אני רציתי לברך את בית המשפט העליון.

אלעזר שטרן: במיוחד, אני מניח, אדוני היושב-ראש, שתצטרף לברכות לשופט השמרן, השופט שטיין, שעזר לרבנים לשמור על מעמדה של הרבנות במדינת ישראל.

אלעזר שטרן: ואני מקווה שגם רבני הערים יודו לשופט שטיין, או להרכב שהיה אתמול, על זה ששם גבולות לרבנים.

אלעזר שטרן: ההלכה זה לא מקלט להשתלחות בראשי ממשלות, ברמטכ"לים, באנשים בעלי העדפה מינית שונה, זה לא להיכנס לחדרי המיטות של אף אחד, לא להגיד למי למכור דירות ולמי לא למכור דירות למי שלא שואל אותם.

אלעזר שטרן: מי ששואל את הרבנים, שילך לשאול רבנים.

אלעזר שטרן: אבל אין ספק שאמירה כמו למכור דירות לערבים או לא למכור דירות לערבים, יש בה משום השנאה.

אלעזר שטרן: כניסה לחדרי המיטות של אנשים בעלי נטיות מיניות שונות משלי, יש בה משום חילול השם.

אלעזר שטרן: בעיניי יש בה גם משום גסות.

אלעזר שטרן: רבנים לא צריכים להתעסק בזה מעל פודיומים ובטח לא מאחורי תפקיד של רב ותפקיד שבנתה להם המדינה.

אלעזר שטרן: אני אומר את הדברים האלה כמי שמעמדה של היהדות במדינת ישראל חשוב לו.

אלעזר שטרן: אני חושב שרבנים צריכים להיות, במיוחד בימים האלה, אנשים שמשדרים אחדות, אומרים מה כן ולא אומרים כל הזמן מה לא.

קטי קטרין שטרית: מרצים באוניברסיטה – – –

אלעזר שטרן: קטי, אני לא שומע אותך.

אלעזר שטרן: את רוצה, תבואי לפה.

אלעזר שטרן: אני לא שומע אותך.

אלעזר שטרן: אני מדבר על רבנים.

אלעזר שטרן: בעיניי לרבנים יש מעמד מיוחד.

קטי קטרין שטרית: מרצים באוניברסיטה, שלא יהיו חתומים על עצומות נגד המדינה.

קטי קטרין שטרית: שזה יהיה שווה, בלי צביעות.

אלעזר שטרן: אוקיי.

אלעזר שטרן: אני מבקש לחזור לדברים שאמרתי.

אלעזר שטרן: אני רוצה לקרוא – לא לשופטי ישראל, לרבני ישראל – להתעסק באמת במי כן.

אלעזר שטרן: להכיל כמה שיותר מתחת למטרייה הזאת שנקראת מדינת ישראל, מדינה יהודית דמוקרטית.

אלעזר שטרן: אני נגד הפרדת הדת מהמדינה, אבל התנהלויות שמנצלות את התפקידים האלה – בסוף לא יהיו רבני ערים.

אלעזר שטרן: למה המדינה צריכה לשלם למי שתוקף רמטכ"ל?

אלעזר שטרן: למה המדינה צריכה לשלם למי שתוקף שירות נשים בצה"ל, כשאנחנו יודעים שאי-אפשר בלי נשים בצה"ל, ואין ביטחון למדינת ישראל בלי שירות נשים בצה"ל?

אלעזר שטרן: ואני יכול לתת עוד הרבה דוגמאות.

אלעזר שטרן: לכן אני חוזר למה שפתחתי בו, וגם נגמר הזמן.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לבית המשפט העליון, ששם גבולות.

אלעזר שטרן: אני מזכיר לך, גם, שבזכות בית המשפט העליון יש טלוויזיה בשבת במדינת ישראל.

אלעזר שטרן: אני לא רואה אותה, אבל בלי התערבות של בית המשפט העליון אין טלוויזיה בשבת במדינת ישראל.

אלעזר שטרן: אני חושב שבית המשפט העליון, טוב עשה לנו ששם גבולות גם להתבטאויות של רבנים, כדי שנוכל להפיץ יהדות ולהאירה לכלל הציבור במדינת ישראל.

אלעזר שטרן: תודה, אדוני, וגמר חתימה טובה.

יריב לוין: יבגני סובה – איננו.

יריב לוין: ישראל אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני לא אתייחס לחלאות המין האנושי שיכולים לדבר בשם הדמוקרטיה וחופש הביטוי ומחרפים ומגדפים את ראש הממשלה ואת השרים ואת כולם ואת הציבורים שאינם חיים על פי מה שהם רוצים וחושבים, ומברכים בשם הדמוקרטיה על זה שסותמים פיות לרבנות, ששמים להם גבולות שלא יוכלו לדבר.

ישראל אייכלר: אז אני לא רוצה להתייחס לזה בכלל.

ישראל אייכלר: אני רוצה להתייחס לנושא עצמו.

אלעזר שטרן: הוא אמר חלאות המין האנושי?

אלעזר שטרן: על מי הוא דיבר?

יריב לוין: חבר הכנסת שטרן, אני לא שמעתי, ואני גם לא חושב שנאמר פה איזה משהו שלא היה – – –

אלעזר שטרן: אז אני מציע לך לחזור, אני מציע לך לחזור לשמוע על מה האנטישמי הזה מדבר.

ישראל אייכלר: אני רוצה שכבוד היושב-ראש ייתן לי את הזמן.

יריב לוין: אתה תקבל.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, זו לא פעם ראשונה.

אלעזר שטרן: ועדת האתיקה כבר העירה לו.

אלעזר שטרן: הוא עוכר ישראל.

אלעזר שטרן: הוא אמר על חברי כנסת "חלאות המין האנושי".

אלעזר שטרן: חבל שלא שמעת.

יריב לוין: אני כבר אומר:

יריב לוין: לא הייתי מציע להשתמש בביטוי הזה, וגם לא בביטויים שאתה השתמשת.

ישראל אייכלר: לא דיברתי על חברי כנסת, דיברתי על כל מי שמחרף ומגדף בשם הדמוקרטיה – –

יריב לוין: לא, לא, חבר הכנסת אייכלר, אין צורך בכינויים האלה.

ישראל אייכלר: – – ובא בשם הדמוקרטיה לברך על איסור על רבנים להגיד את דעתם.

ישראל אייכלר: בעיניי מי שעושה את זה, ולא משנה מיהו, הוא חלאת המין האנושי, כי הוא שקרן והוא מזייף את הדמוקרטיה עצמה.

ישראל אייכלר: אבל אדוני היושב-ראש, לא רציתי לדבר על זה.

יריב לוין: חבר הכנסת אייכלר, אין צורך בכינויים האלה – –

ישראל אייכלר: לא כיניתי אף חבר כנסת בדבר הזה.

יריב לוין: – – כמו גם בכינויים של חבר הכנסת שטרן, שלא היו יותר טובים.

ישראל אייכלר: לא, הוא, מותר לו.

ישראל אייכלר: הוא אומר על האנטישמים, הוא, מותר לו לעשות הכול, כי הוא שייך לצד הנכון.

ישראל אייכלר: אבל אני לא הזכרתי שום חבר כנסת.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: בואו נדבר לגוף הנושא ולא לגופו של אדם.

יריב לוין: בבקשה.

ישראל אייכלר: כן.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר לגוף הנושא.

ישראל אייכלר: אדם נבחן לפי איך שהוא מתנהג בשעת משבר.

ישראל אייכלר: מדינה נבחנת לפי איך שהיא מתנהגת בשעת משבר.

ישראל אייכלר: מדינת ישראל אמרה כל השנים שהיא קמה כדי שכל יהודי במצוקה, בכל זמן שהוא, יהיה לו בית.

ישראל אייכלר: מה שקרה בתקופת הקורונה עוד יילמד במשך שנים.

ישראל אייכלר: אני מקווה שזה יעבור מהר ועוד יילמד הדבר הזה, איך מדינת ישראל התנהגה ליהדות התפוצות בתקופה הזאת.

ישראל אייכלר: משרד הפנים, הכניסה לישראל ומשרד החוץ הטילו אמברגו, חסמו בפני יהודי העולם לבוא ולהיכנס בכל התקופה, לאנשים שיש להם פה הורים קשישים, זקנים – –

יריב לוין: אתה רוצה לדבר – אני אתן לך לדבר שלוש דקות.

יריב לוין: מה הבעיה?

ישראל אייכלר: – – והם מתחננים על פתחי ארץ ישראל.

ישראל אייכלר: ההורים לא רואים אותם שנים והכול חסום.

ישראל אייכלר: עשו כמה סעיפים של מקרים הומניים ממש, של מחלות, של לוויות, וגם זה בקושי, וחוץ מזה לא מתירים אפילו לישראלים וישראליות שיש להם משפחות ישראליות שלמות, רק בגלל שהאבא הוא יהודי; הוא לא צריך להגיע לחוק השבות להגיד שיש לו איזה סעיף שהוא זכאי של חוק השבות, הוא יהודי זכאי חוק השבות – לא נותנים להיכנס.

ישראל אייכלר: אלפים ורבבות רצו לבוא.

ישראל אייכלר: אפשר לבדוק אותם, חלילה לא להביא קורונה, לבדוק, לתת להם בידוד – לא נותנים להיכנס, ואין עם מי לדבר.

ישראל אייכלר: יש ועדה משותפת של משרד החוץ ומשרד הפנים כדי להכביד עוד יותר, וזה כבר שבעה חודשים של סבל לאנשים שנמצאים פה לבד.

ישראל אייכלר: על זה צריך למחות.

ישראל אייכלר: אני חושב שחוק הכניסה לישראל צריך להיות כך שיהודי יוכל מתי שהוא רוצה להיכנס לארץ ישראל, גם כשיש קורונה.

ישראל אייכלר: צריך כמובן להבטיח שחלילה אף אחד לא יביא קורונה לפה, ולעשות בדיקות לפני, בדיקות אחרי, כמו שעושים לכולם, אבל לא ייתכן להתנכר בצורה כל כך גסה כפי שמתנכרים היום ליהודים בתפוצות.

ישראל אייכלר: יש לי הסבר למה זה, אבל אני לא רוצה להגיד את זה פה, שדווקא יהודים מסוימים לא רוצים להכניס לארץ ישראל.

ישראל אייכלר: אני רוצה לבקש מכאן משר הפנים ומשר החוץ: תפתחו את שערי ארץ ישראל ליהודים שרוצים לבוא, בלי שיכניסו את הקורונה.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת ווליד טאהא – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ביום ראשון איבדה העדה הדרוזית את אחד ממנהיגיה הגדולים, השייח' אבו מהדי סלמאן נסראלדין – איש צנוע, ישר דרך, חכם, עמל רבות למען קידום העדה הדרוזית, ובמיוחד ביישובו כסרא-סמיע, כשהצליח לאחד אותם בשנים האחרונות.

חמד עמאר: אני אומר לכם, הוא הצליח לאחד אותם להגיע לבחירות בהסכמה יותר מפעם.

חמד עמאר: אנחנו מדברים על יותר מ-15 ראשי רשויות שהיו בכסרא-סמיע שהוא איחד מאחוריו.

חמד עמאר: אני רוצה להשתתף בצער של המשפחה ושל כל העדה הדרוזית.

חמד עמאר: שיהיה זכרו ברוך.

חמד עמאר: רק לפני חודש, אדוני היושב-ראש, בחרנו כאן בכנסת כנציג בוועדה לבחירת קאדים מד'הב, דרוזים, את הבן שלו, מהדי נסראלדין.

חמד עמאר: אני מאמין שהתפוח לא נופל רחוק מהעץ.

חמד עמאר: שיהיה זכרו ברוך.

יריב לוין: חבר הכנסת עמאר, אני מבקש להצטרף לדברים.

יריב לוין: זכיתי לבקר את השייח' אבו מהדי נסראלדין ממש לפני כשבועיים.

יריב לוין: לא היה אפשר שלא להתפעל ממה שהאיש הזה מקרין – מהעוצמה, מהתבונה ומאצילות הנפש.

יריב לוין: אני בוודאי חושב שזו אבדה גדולה מאוד.

יריב לוין: אני מצטרף לדברים שלך ומשתתף בצער העדה הדרוזית, בצערם של תושבי כסרא-סמיע וכמובן בצער משפחתו ובצערו של בנו, חברנו, נציג הכנסת בוועדה למינוי קאדים מד'הב מהדי נסראלדין.

חמד עמאר: אני רוצה להתייחס בשתי דקות למצב שאנחנו נמצאים בו.

חמד עמאר: שוב אנחנו נכנסים לסגר, הסגר השני, בלי שום תוכנית, בלי בדיקה מעמיקה, בלי עבודה מקצועית.

חמד עמאר: רק לפני זמן קצר, אדוני היושב- ראש, דיברו על שיטת הרמזור – אדום, כתום, צהוב, ירוק – ואנחנו רואים שהממשלה מחליטה משהו ולפני הביצוע, לפני התוצאות, כבר שומעים שראש הממשלה רוצה לשנות את המתווה, הממשלה מתכנסת.

חמד עמאר: אני מאמין בשינוי תוך כדי תנועה, זה חלק מהעבודה ועבודתה של הממשלה, אבל אתה לא יכול לשנות תוך כדי תנועה בגלל לחצים פוליטיים.

חמד עמאר: לכן, מה שבעיניי צריך לעשות זה להעביר את כל הטיפול לגוף אחד שאינו פוליטי, שהוא מקצועי, שיכול להביא לנו את התוצאה הטובה ביותר, והוא צה"ל; שהוא יחליט, לא חברי כנסת שיושבים כאן ובלחצים פוליטיים מחליטים.

חמד עמאר: שמעתי הרבה חברי כנסת מהקואליציה, שרים, שאומרים שאנחנו נמצאים במלחמה; אז תעבירו את ניהול המלחמה הזאת לרמטכ"ל, שינהל את זה ויביא אותנו לדרך המלך, כי היום אנחנו המדינה המובילה בתחלואה בעולם.

חמד עמאר: נקודה שנייה – בשבוע שעבר, אדוני היושב-ראש, היה לנו דיון בוועדה לביקורת המדינה.

חמד עמאר: נציגי האוצר והבריאות אמרו לנו: מאז משבר הקורונה הוספנו 1,000 מיטות.

חמד עמאר: תוך כדי דיון מתברר לנו ש-1,000 המיטות בעצם הוצאו ממחלקות פנימיות – 41 מחלקות פנימיות הפכו למחלקות קורונה, ואלה המיטות הנוספות, לא באמת מיטות נוספות.

חמד עמאר: תודה רבה, אדוני.

חמד עמאר: אני יודע שהארכתי.

חמד עמאר: תודה לך.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת אלכס קושניר – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת אפיר סופר, בבקשה.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, שמעתי על הפנייה של ראש הממשלה לרב הראשי בעניין של סגירת בתי הכנסת.

אופיר סופר: האמת היא ששמעתי על זה תוך כדי ריאיון ובירכתי על כך, כי אני חושב שנכון שבמדינת היהודים – ואני מניח שזה היה קורה לא רק במדינת היהודים; בכל מקום, בכל מדינה שהיו רוצים לסגור בתי כנסת, היה ראוי לדבר עם איש הדת, במקרה הזה, עם הרב הראשי.

אופיר סופר: אבל הקושיה, השאלה שמאוד מאוד קשה לי – ושמעתי גם כן את תשובתו של הרב הראשי; תשובתו של הרב הראשי הייתה שמה שיקרה במקומות אחרים – אם אני מדייק; אני לא מדייק בלשון, אבל כך אני מפרש את הדברים – כנראה גם יקרה בבתי הכנסת.

אופיר סופר: ואני חייב לומר שאני חשתי את זה ושמעתי את זה במהלך סוף השבוע, כשפגשתי חברים שכולם לא מבינים מדוע הדרך היחידה למחות באה לידי ביטוי בהפגנות הציניות, הקשות, העמוסות, הדביקות, בבלפור.

אופיר סופר: למה צריך להגיע לבלפור באוטובוס מפוצץ באנשים מזיעים ודביקים, שרים ומחבקים?

אופיר סופר: האם זאת המהות של המחאה?

אופיר סופר: האם אין דרך אחרת לבצע מחאה?

אופיר סופר: האם אי-אפשר לבצע מחאה ברשת, בטוויטר, בצמתים?

אופיר סופר: אי-אפשר לעשות שרשרת אנושית ממקום אחד למקום אחר, או שחייבים את כל האלפים האלה כל מוצאי שבת, להדביק את כולם?

אופיר סופר: לי ברור שהתשובה היא שזאת הנקודה של המחאה – להראות ששמים פס על הכול: שמים פס על הבריאות של עם ישראל; שמים פס על מה שקורה בעם ישראל, במדינה; במדינה; שמים פס על הכול.

אופיר סופר: זה כל הרעיון שעומד מאחורי המחאה, שמקדשת אותה ממשלת כחול לבן בתוך ממשלת האחדות הזו, לא שום דבר אחר.

אופיר סופר: למה אי-אפשר להחליט שיש 20,000 דרכים אחרות לבצע מחאה, ואת הדרך הזאת, שאלפים יתקבצו בבלפור, אי-אפשר, ולעצור כרגע לשבועיים-לשלושה?

אופיר סופר: אנחנו נמצאים בהידרדרות מטורפת, ברור שצריך לעשות עכשיו בלימת חירום, אבל כאילו לאף אחד אין אומץ לקבל את ההחלטה הזאת, ששתי שבתות לא תהיה ההפגנה הזאת.

אופיר סופר: בעיניי זה מאוד תמוה, ובעיני אזרחי ישראל זה מאוד עצוב, ואני חושב שכאן נעוץ חלק נכבד מחוסר היכולת של האנשים לקבל אחריות על מעשיהם.

אופיר סופר: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

חמד עמאר: אחריו – חברי הכנסת צבי האוזר ומשה אבוטבול.

חמד עמאר: בבקשה, אדוני, שלוש דקות.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, נכון שאנחנו נמצאים במצב של הרבה מאוד אי-ודאות.

אלכס קושניר: אנחנו כל פעם נתקלים בנתונים חדשים, הרבה אנשים נכנסים לבידוד, הרבה מאוד אנשים מאבדים את העבודה שלהם, סוגרים את העסקים שלהם, אבל יש כמה דברים שהם ודאיים וברורים.

אלכס קושניר: למשל, היה דבר אחד שהוא ודאי וברור, וזה 1 בספטמבר – פתיחת שנת הלימודים.

אלכס קושניר: כל מי שיש לו ילדים קטנים בגיל בית ספר יכול להעיד שמערכת החינוך במדינת ישראל לא הייתה מוכנה לזה: לא הייתה מוכנה ללימודים מרחוק; לא הייתה מוכנה לחלוקה לקפסולות של התלמידים.

אלכס קושניר: התלמידים מחולקים לקפסולות, אדוני היושב-ראש, ואז בהפסקות הם נפגשים.

אלכס קושניר: היה זמן להכשיר צוותי הוראה, היה זמן להכשיר את המתנ"סים ולהפוך אותם לכיתות, אבל הם לא עשו את זה.

אלכס קושניר: פשוט 1 בספטמבר הגיע בהפתעה.

אלכס קושניר: עכשיו, למה אני מספר את זה?

אלכס קושניר: אני מספר את זה כי ב-18 באוקטובר נפתחת שנת הלימודים האקדמית, ושוב פעם מדינת ישראל תוכה בתדהמה ששנת הלימודים האקדמית הגיעה.

אלכס קושניר: היום פורסם בתקשורת שיש דיונים בוות"ת ובמועצה להשכלה הגבוהה אם הם ילמדו מרחוק או ילמדו מקרוב; כן יהיה זום, לא יהיה זום; יש אוניברסיטאות שכן יפתחו, לא יפתחו.

אלכס קושניר: תבינו, הסטודנטים יושבים בבית ומנסים להבין מה לעשות, מנסים להיערך איכשהו.

אלכס קושניר: האם הם צריכים עכשיו לשנות את מקום המגורים, לגור קרוב לאוניברסיטה, כי אחרת הם לא יוכלו ללמוד?

אלכס קושניר: האם הם יכולים להישאר בבית וללמוד בזום וכך לחסוך כסף?

אלכס קושניר: אבל המדינה, יש לה זמן.

אלכס קושניר: אנחנו נכנסים עכשיו לתקופת החגים, ברגע שתקופת החגים תסתיים יתחיל הסמסטר, אבל לאף אחד לא אכפת.

אלכס קושניר: מדינת ישראל החליטה שההשכלה הגבוהה ועתיד המדינה לא חשובים לה.

אלכס קושניר: היא לא נערכת לא מבחינת הלימודים, לא נערכת מבחינת האוניברסיטאות וגם לא נערכת מבחינת הסיוע.

אלכס קושניר: מחר בוועדת הכספים אנחנו נדון על תוספת תקציב המשכי בסך 11 מיליארד שקל.

אלכס קושניר: עכשיו, מצאנו שם כסף להרבה מאוד דברים, חשובים יותר וחשובים פחות.

אלכס קושניר: מצאנו כסף להמשך קיום לימודי התורה, אבל כסף להמשך קיום ההשכלה הגבוהה במדינת ישראל לא מצאנו.

אלכס קושניר: אז אני מנצל את הבמה הזו כדי לפנות לכל חברי ועדת הכספים – כי לממשלה אני כבר לא פונה, אני יודע שלא כל כך מעניינת אותה ההשכלה הגבוהה: אני מבקש שיחד איתי תדרשו תוספת של לפחות 400 מיליון שקלים לסיוע לסטודנטים.

אלכס קושניר: כשליש מהם – שליש – מדווחים על כך שבגלל הקשיים הכלכליים הם לא יוכלו להמשיך וללמוד בשנה הבאה.

אלכס קושניר: אלה אנשים שאנחנו מוחקים את עתידם.

אלכס קושניר: זה הזמן לשנות את זה, זה הזמן לסייע להם, זה הזמן להכין את מערכת ההשכלה הגבוהה לפתיחת הסמסטר.

אלכס קושניר: תתעוררו ותדרשו את זה יחד איתי.

אלכס קושניר: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת צבי האוזר, בבקשה.

חמד עמאר: שלוש דקות, בבקשה.

צבי האוזר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

צבי האוזר: ישראל מצויה בסגר, כפי שאנחנו יודעים, ואני רוצה לדבר על היום שאחרי הסגר.

צבי האוזר: אני רוצה לדבר על החוזה החדש שצריך להיחתם בין הממשלה לבין אזרחיה ביום שאחרי הסגר, חוזה חדש שצריך להיות מבוסס על אמון.

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, אחד המרכיבים שפוגעים באמון הציבור היום הוא ההחלטה לבודד אנשים שבאו במגע עם חולה מאומת למשך 14 יום.

צבי האוזר: הלכה למעשה, הבידוד הוא בפועל כשמונה ימים, ואני קורא לממשלת ישראל לקבל החלטה מושכלת אך אמיצה ולקצר ביומיים את תקופת הבידוד.

צבי האוזר: בפועל זה יקצר ברבע את תקופת הבידוד של כל אזרח שנכנס לבידוד.

צבי האוזר: ואני אגיד לכם, חבריי חברי הכנסת, שעד היום, מ-1 ביולי – כחודשיים וחצי – נכנסו למעלה ממיליון אזרחי ישראל לבידוד – הורו להם להיכנס, אני מקווה שהם אכן נענו להוראות.

צבי האוזר: אנחנו בישראל מחזיקים בשיא העולמי במספר המבודדים ביחס לאוכלוסייה.

צבי האוזר: אין עוד מקום אחר על הפלנטה שבו היקף כה גדול של אוכלוסייה נכנס לבידוד.

צבי האוזר: אחת הסיבות: אנחנו משתמשים באמצעים מיוחדים, באמצעים של איכון השב"כ, ולכן היקף הבידוד הוא כה רחב.

צבי האוזר: דווקא בגלל ההיקף הזה, האיזון בין השיקול הבריאותי, שצריך לשקול אותו, לשיקול הכלכלי והחברתי ובניית אמון מחייב קיצור בידוד, דווקא בגלל שאנחנו במספרים הגבוהים האלה.

צבי האוזר: כי צריך להבין – בהיקף של מספר מבודדים כפי שהיה לנו בשבוע שעבר, העלות החודשית – החיסכון של קיצור ביומיים של תקופת הבידוד מגיע לסדר גודל של כ-300 מיליון בחודש.

צבי האוזר: זה עלות שקרובה ל-3.5 מיליארד עלות שנתית.

צבי האוזר: צר לי להגיד, אבל ישראל מהססת בנושא הזה.

צבי האוזר: ההחלטה, משום מה, מופקדת בצורה בלעדית בידי משרד הבריאות, ששם השיקולים הבריאותיים הם בעצם השיקולים היחידים.

צבי האוזר: משרד הבריאות הוא זה שעושה את הבדיקות, הוא זה שמפעיל לכאורה את שיקול הדעת, ממליץ, והייתי אומר מחליט, ולכן התוצאה ידועה מראש.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, שווייץ, אוסטריה, צ'כיה, הולנד, קיצרו את הבידוד לעשרה ימים.

צבי האוזר: הם קיצרו בארבעה ימים – אני מציע ביומיים.

צבי האוזר: אני יכול להגיד לך שבצרפת קיצרו, בשביל לבנות אמון, לשבעה ימים, ולפני שעה קלה התבשרנו שגם ספרד קיצרה לעשרה ימים.

צבי האוזר: בשורה התחתונה, אני קורא לראש הממשלה לכנס דיון דחוף – אני שוב חוזר וקורא לראש הממשלה לכנס דיון דחוף עם משרד הבריאות, יחד עם משרד האוצר, ולקבל החלטה נכונה לאסטרטגיה ליציאה מהסגר.

צבי האוזר: האמון של האזרחים שלנו הוא אמון קריטי, וזה צעד מחויב המציאות בשים לב למספר המבודדים.

צבי האוזר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת משה אבוטבול.

חמד עמאר: אני רואה שרק הקואליציה מדברת.

חמד עמאר: מושכים זמן.

חמד עמאר: בבקשה, שלוש דקות.

משה אבוטבול: היות שחבר הכנסת שדיבר קודם, מיש עתיד, הזכיר את שמי, אז אני מנצל את ההזדמנות גם להחזיר לו בצורה הברורה ביותר.

משה אבוטבול: אנחנו בעד זה שחופש הביטוי של רבני ישראל יהיה בצורה מכובדת, ויש להם מה לומר והם יכולים לדבר ומותר להם לדבר.

אוסאמה סעדי: זה לא חופש ביטוי, זאת הסתה.

משה אבוטבול: אף אחד לא יחסום את הפה שלהם לדבר, גם לא בג"ץ.

משה אבוטבול: אם הוא מביא דברים מתוך המקורות, תתמודד עם זה, אדוני.

משה אבוטבול: אתה יכול לבוא ולהגיד לא לשמוע, כן לשמוע, אבל זכותו כרב להגיד את כל מה שהוא חושב וכל מה שמופיע בתוך המקראות.

משה אבוטבול: לכן המילים הבוטות של מר שטרן, שדיבר בצורה מאוד מביישת, כנראה שזה הסוג והביבים שהוא רגיל לדבר מהמקומות שהוא מגיע.

משה אבוטבול: אנחנו לא ניתן לרדת לרמה כזאת נמוכה.

משה אבוטבול: רבני ישראל – זה לא משנה אם זה הגאון הגדול הרב שמואל אליהו, רבה של העיר צפת וחבר ועדת הרבנות, כמוהו כמו הגאון הרב דוד יוסף, חבר מועצת חכמי התורה, כמוהו כמו הראשון לציון הרב יצחק יוסף שליט"א – כל אחד מהם יכול לבוא ולדבר.

משה אבוטבול: חופש הביטוי זה לא רק לאנשי הדגלים השחורים או לגבי כל מיני אנשים שיכולים לבוא ולדבר.

משה אבוטבול: אנחנו כאן במדינה יהודית, ובמדינה יהודית כל אחד ידבר.

משה אבוטבול: ואם חשב מישהו לחסום את הפה, כחזונו של מר הרצל, שהקים את המדינה ואמר לסתום את הפה לרבנים, זה לא יהיה כל זמן שאנחנו במשמרת הזאת.

משה אבוטבול: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת אריאל קלנר – איננו.

חמד עמאר: יסכם את הדיון סגן שר הפנים יואב בן צור, בבקשה.

חמד עמאר: כל מי שרוצה להצביע – אני לא אוסיף אף אחד – שיעלה למקום שלו, ישב, ואני אספור אותו.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, יש פה שר?

יואב בן צור: אין פה שר?

חמד עמאר: השרה יושבת כאן.

יואב בן צור: אה, השרה.

יואב בן צור: סליחה, גברתי, סליחה, אני מתנצל.

יואב בן צור: גברתי השרה, סגן השר, חבריי חברי הכנסת, שמענו את כל מה שדיברו.

יואב בן צור: אני רוצה לומר לחברי חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אל דאגה, בקרי הגבול כבר היום עושים את עבודתם ומחליפים את השוטרים, זו לא סמכות נוספת ומיוחדת, הם עושים את זה ברגישותם כי רבה.

יואב בן צור: בעבר עשו את העבודה הזאת שוטרים.

יואב בן צור: בקרי הגבול החליפו אותם, רוצים לצמצם הוצאות.

יואב בן צור: הם עובדי רשות האוכלוסין, הם ענייניים והם מדברים שם רק לעניין וחוקרים ובודקים ושואלים ולא עושים דברים נוספים.

יואב בן צור: העניין הוא שעד היום הם נמצאים בצווים; חלק מהצווים נגמרים בדצמבר 2020, וחלק מהצווים ייגמרו בדצמבר 2021.

יואב בן צור: הצעת החוק הזאת עברה בקריאה ראשונה כבר לפני כשלוש שנים, אבל אז הכנסת התפזרה ולא הספיקו לסיים אותה, ועכשיו מחדשים אותה, ואני חושב שמן הראוי שהצעת החוק הזאת תעבור במליאה.

יואב בן צור: רבותיי, אני רוצה לאחל לכולם – אה, אני גם מחר פה, אבל לא משנה – לאחל לכל עם ישראל כולו גמר חתימה טובה, ומבקש מכולם להצביע בעד החוק.

יואב בן צור: תודה רבה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 33), התש"ף

חמד עמאר: –2020, חברי הכנסת, נא להצביע.

חמד עמאר: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 16 נגד – 6 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 33), התש"ף

חמד עמאר: –2020, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – 16, נגד – 6, אין נמנעים, הצעת החוק עברה – – –

צבי האוזר: אני הצבעתי, אבל לא מהמקום שלי.

חמד עמאר: לא, אני אמרתי, כל מי שלא ישב במקום שלו – לא אאפשר לו.

צבי האוזר: אבל אמרתי – – –

חמד עמאר: אתה כן, הוספתי אותך.

צבי האוזר: אני אומר שהצבעתי במקום של חברת הכנסת הילה שי וזאן – – –

חמד עמאר: אז תודיע לפרוטוקול, בבקשה, שזה יהיה ברור.

חמד עמאר: במקום מי הצבעת?

צבי האוזר: במקום של הילה שי וזאן.

אימאן ח'טיב יאסין: אפשר גם אותי להוסיף?

חמד עמאר: בסדר, אז הודעה לפרוטוקול, אז לא מוסיפים.

חמד עמאר: 16 בעד, נגד – שישה, אין נמנעים.

חמד עמאר: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותועבר להמשך הכנתה לקריאה שנייה ושלישית לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

חמד עמאר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1365).

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה) (תיקון), לקריאה ראשונה.

חמד עמאר: יציג את הצעת החוק סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן, בבקשה.

אורנה ברביבאי: בבקשה, אדוני.

יצחק כהן: הצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה) (תיקון), התשפ"א–2020.

יצחק כהן: גברתי, ביום 29 ביולי נכנס לתוקף חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), התשפ"א–2020, שנועד לסייע למשק על רקע ההשלכות של נגיף הקורונה.

יצחק כהן: חוק זה כולל הקלות לעניין קבלת דמי אבטלה, מענק הסתגלות מיוחד לבני 67 ומעלה, הוראות לעניין פיקדון חיילים משוחררים ולעניין הקלות ממס בנוגע לשחרור כספים מקרנות ההשתלמות.

יצחק כהן: כמו כן, עוגנו בחקיקה מענק התמיכה בעסקים לצורך השתתפות בהוצאות קבועות והמענק הסוציאלי עבור העצמאים ושכירים בעלי שליטה בחברת מעטים, אשר ניתנים כמענק דו-חודשי עד לחודש יוני 2021, בכפוף להוצאת צו של שר האוצר החל מחודש נובמבר 2020.

יצחק כהן: למעשה, הפרטים דומים להצעת החוק הקודמת שהעברנו, חוק הסיוע הכלכלי, חוק-היסוד.

יצחק כהן: אז אני אומר בקצרה שבחוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש), בחוק העיקרי, בסעיף 6, בסעיף 18לג לחוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מענק עבודה), התשס"ח–2007, מובא בו – במקום "יחול בשינויים המחויבים" יבוא "יחול", ובמקום "בעל שליטה" יבוא "בעל שליטה, בשינויים המחויבים בשינוי זה".

יצחק כהן: בסעיף קטן (ד), בסופו יבוא "וכן יחולו עליהם הוראות חוק קיזוז מיסים, התש"ם–1980, כאילו היו חוב מס".

יצחק כהן: לצורך מימון המוצע בתזכיר זה, לצד מימון צרכים ישירים להתמודדות עם התגברות תחלואת הקורונה ומימוש הגדלת היקף ההלוואות בערבות המדינה, אשר כפופה לאישור ועדת הכספים של הכנסת – לאור הצורך במקור תקציבי למימון התשלומים הנדרשים לפי התיקונים המוצעים, מוצע לקבוע כי התיקונים המוצעים ייכנסו לתוקף רק לאחר תיקון חוק-יסוד: משק המדינה.

יצחק כהן: במסגרת התיקון לחוק-יסוד: משק המדינה, מוצע כי עד לאישור חוק התקציב לשנת 2020 בכנסת יוגדל הסכום שהממשלה תהיה רשאית להוציא לטובת ההתמודדות עם משבר הקורונה בסכום של 2.5 מיליארד ש"ח.

יצחק כהן: אבקש לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעביר אותה לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק כהן: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה לך.

יצחק כהן: ושוב, שנה טובה וגמר חתימה טובה.

אורנה ברביבאי: שנה טובה ומבורכת.

אורנה ברביבאי: יש לנו רשימת דוברים: יצחק פינדרוס – אינו נוכח; תמר זנדברג – אינה נוכחת; אליהו חסיד – אינו נוכח; אורלי פרומן – אינה נוכחת; עופר כסיף – אינו נוכח; אלכס קושניר – אינו נוכח; אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת; יאיר גולן – אינו נוכח; עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; אריאל קלנר – אינו נוכח; הילה שי וזאן – אינה נוכחת.

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי, שקיבלה פטור מחובת הנחה.

אורנה ברביבאי: אנחנו מצביעים על העברת הצעת החוק הזאת לוועדת הכספים.

אורנה ברביבאי: הצבעה, חברים.

אורנה ברביבאי: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נקיף הקורונה החדש) (הוראת שעה) (תיקון), התשפ"א–2020, לוועדת הכספים נתקבלה.

אורנה ברביבאי: בעד – 14, אין נגד.

אורנה ברביבאי: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותונח בפני ועדת הכספים.

אורנה ברביבאי: סיימנו את סדר-היום.

אורנה ברביבאי: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, 23 בספטמבר 2020, בשעה 11:00.

אורנה ברביבאי: ישיבה זו נעולה.