ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 79, 2020-09-16 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום רביעי, כ"ז באלול התש"ף, 16 בספטמבר 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה, הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 33), התש"ף–2020.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנחנו עוברים לפרק השאילתות הדחופות, והשאילתה הראשונה היא שאילתה מס' 73, של חבר הכנסת יעקב טסלר, שכותרתה: אי-אישור העברת מקדמות למפעילי מעונות יום.

יריב לוין: ישיב מכובדנו סגן שר האוצר יצחק כהן.

יריב לוין: בבקשה.

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש – – –

יריב לוין: רגע, חבר הכנסת טסלר, אנא, נאפשר לסגן השר להגיע לדוכן.

יריב לוין: בבקשה.

יעקב טסלר: תודה.

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, סגן שר האוצר, בעקבות פתיחתה המאוחרת של המערכת לקביעת דרגה לסבסוד מעונות יום, למרבית ההורים טרם נקבעה דרגה והם נאלצים לשלם מחיר מלא של אלפי שקלים בחודש.

יעקב טסלר: רצוני לשאול: מדוע לא יועברו למעונות מקדמות עד לקביעת הדרגה?

יעקב טסלר: תודה.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: חברי הרב יעקב טסלר, חבר הכנסת, השאילתה שלך דנה באי-אישור העברת מקדמות למפעילי מעונות יום.

יצחק כהן: יקירי, הנושא נבחן על ידי הגורמים הרלוונטיים במשרד האוצר ובמשרד העבודה והרווחה.

יצחק כהן: חשוב לזכור כי סבסוד מעונות היום ניתן להורים ולא למפעילי המעונות.

יצחק כהן: הסבסוד ניתן להורים ולא למפעילים של המעונות, ובשל כך ייתכן שמתן מקדמות להורים יביא למצב שהורים יידרשו להשלים תשלומים עבור חודשים מסוימים בעבר.

יצחק כהן: דבר זה ייצור אי-סדרים וקושי לבצע את התשלומים אצל חלק מן ההורים.

יצחק כהן: לכן משרדי הממשלה הרלוונטיים, האוצר והרווחה, מנסים למצוא את הפתרון המיטבי לסוגיה שלא ייצור בעיות לאוכלוסיית ההורים ויאפשר למפעילי מעונות היום לפעול כראוי.

יצחק כהן: יש שאילתה נוספת?

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת טסלר, בבקשה.

יעקב טסלר: תודה.

יעקב טסלר: אני לא כל כך הבנתי את התשובה.

יעקב טסלר: במשרד העבודה והרווחה תמכו בהצעה הזו והם אמרו שהם מבינים את הבקשה הלגיטימית של ההורים בזמן הנוכחי שאנחנו נמצאים בו.

יעקב טסלר: זה נכון שהמפעילים של המעונות הם אלה שההורים משלמים להם, והם מקבלים את הסבסוד.

יעקב טסלר: הסבסוד מגיע להורים.

יעקב טסלר: אני לא מבין, הדברים האלה אושרו.

יעקב טסלר: הנושא הזה נמצא בפועל.

יעקב טסלר: הכסף יגיע, במוקדם או במאוחר.

יעקב טסלר: מה שקורה בשטח הוא שלהורים אין הכסף לבוא ולשלם.

יעקב טסלר: ולכן אני לא כל כך מבין היכן הדברים נעצרים ולא יכולים בכל זאת כן להעביר את המקדמה.

יעקב טסלר: יחד עם זאת, אנחנו נמצאים כרגע – ביום שישי נכנסים לסגר.

יעקב טסלר: האם בכוונתם לפעול, כמו בגל הראשון, בסגר הקודם, לגבי הפיצוי למעונות?

יעקב טסלר: האם אתם מתכוונים גם כעת בסגר לפעול כך, כמו בסגר הראשון?

יעקב טסלר: תודה.

יצחק כהן: תודה, יקירי.

יצחק כהן: לגבי השאלה הראשונה שלך, אמרתי לך, הנושא יותר מורכב מכפי שאתה מציג.

יצחק כהן: זה עניין שעכשיו גם משרדי האוצר והרווחה יושבים על המדוכה בכדי למצוא לו פתרון ולמצוא מוצא, ויהיה פתרון.

יצחק כהן: לגבי השאלה השנייה שלך, כל נושא הפיצויים של הסגר החדש הזה, שבא עלינו – נקווה שתכלה שנה וקללותיה ותחל שנה וברכותיה, אמן.

יצחק כהן: כל נושא הפיצויים, כל הספקטרום, כל הקשת, היחידות שצריכות לקבל פיצויים, זה כרגע נמצא בדיון.

יצחק כהן: יש תשתית.

יצחק כהן: אנחנו בעזרת השם נביא את הבשורה ונעדכן אתכם.

יריב לוין: שאלה נוספת – לחבר הכנסת יצחק פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: אדוני סגן השר, אני, בכנות, לא הצלחתי להבין, ואני אנסה אולי לחדד את מה שלא הבנתי.

יצחק פינדרוס: הורה מגיע למעון יום כרגע, והוא משלם לפי מחיר מלא, 2,500 שקל.

יצחק פינדרוס: הוא מכניס שני ילדים למעון והוא מוציא צ'ק של 5,000 שקל.

יצחק פינדרוס: מדוע משרד האוצר מתנגד להליך שהיה בשנים עברו, כשהרישום היה לוקח זמן, היו עושים ממוצע ואת הממוצע היו מאשרים?

יצחק פינדרוס: הרי אתה אומר "מטופל".

יצחק פינדרוס: אנחנו אחרי 1 בספטמבר, למיטב ידיעתי, יכול להיות שאני טועה.

יצחק פינדרוס: ההורה אמור לשלם 5,000 שקל, או סכום כזה, כשהעלות האמיתית שלו אמורה להיות, וכולנו יודעים את זה מראש, סדר גודל של 1,000–1,500 שקל.

יצחק פינדרוס: השאלה היא למה אתם מתנגדים לדרגות זמניות – שהיו גם בעבר.

יצחק פינדרוס: זה לא משהו חדש שנולד אתמול.

יצחק כהן: הממוצע – יש פעמים שהוא מיטיב עם הורים מסוימים ויש פעמים שהוא מקשה על הורים מסוימים.

יצחק פינדרוס: ברור.

יצחק כהן: אמרתי לך, שני המשרדים, האוצר והרווחה, יושבים על המדוכה בכדי למצוא את הפתרון המיטבי לסוגיה הזאת.

יצחק פינדרוס: אבל המדוכה נגמרה.

יצחק פינדרוס: 1 בספטמבר היה.

יצחק פינדרוס: מה זה מדוכה?

יצחק כהן: יצחק, בקרוב תהיה תשובה.

יצחק כהן: אנחנו נזרז אותם.

יצחק פינדרוס: אני חייב לומר שלא קיבלנו תשובה.

יצחק כהן: לא קיבלת תשובה.

יצחק כהן: גם לי אין תשובה.

יצחק כהן: למה אתם לא מכנסים את ועדת הכספים?

יצחק כהן: יש לי שאלה יותר חשובה.

יצחק פינדרוס: בשביל מה לכנס?

יצחק פינדרוס: בשביל מה לכנס אותה?

יצחק פינדרוס: אתם סתם עושים מה שאתם רוצים.

יצחק כהן: דחוף, דחוף מאוד.

יצחק כהן: אתם מסכנים פה דברים גדולים מאוד.

יצחק פינדרוס: אין צורך, אתם עושים בין כה וכה מה שאתם רוצים.

יצחק כהן: אוקיי.

יצחק כהן: יש עוד מישהו?

יריב לוין: תודה רבה, אדוני סגן השר.

יצחק כהן: מכיוון שאני הנשאל הראשון, לא תאפשר להם לשאול?

יריב לוין: אפשר, רק שאין שאלות.

יצחק כהן: תודה רבה.

יריב לוין: תודה, אדוני סגן השר, ושנה טובה.

יצחק כהן: שנה טובה, כתיבה וחתימה טובה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנחנו לא יכולים לעבור לשאילתה הבאה, כי חברת הכנסת אורנה ברביבאי איננה עדיין.

יריב לוין: היא מגיעה?

יריב לוין: היא תגיע בהמשך.

יריב לוין: אז אנחנו, אם כך, נעבור מכאן להצעות חוק לדיון מוקדם ונאפשר לחברת הכנסת ברביבאי לשאול את השאלה שהיא ביקשה לשאול ברגע שהיא תגיע.

יריב לוין: ההצעה הראשונה היא הצעת חוק-יסוד: מדינה דמוקרטית, שוויונית ומשותפת, של קבוצת חברי הכנסת, ובראשה חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יריב לוין: מי מבקש להציג את ההצעה?

יריב לוין: [הצעת חוק פ/1601/23; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: חבר הכנסת עודה, אני אאפשר לך להציג קודם כול את הצעת החוק שלך.

יריב לוין: אז אנחנו נעבור להצעת חוק הספקת החשמל (הוראת שעה) (תיקון – הארכת תוקף), התש"ף

יריב לוין: –2020, של חבר הכנסת איימן עודה וקבוצת חברי הכנסת.

איימן עודה: ג'בארין נמצא.

יריב לוין: בסדר, לא חשוב.

יריב לוין: אתה תתחיל, חבר הכנסת עודה, וג'בארין יהיה אחריך.

יריב לוין: אין בעיה.

יריב לוין: תשובה והצבעה – במועד אחר, אני מבין שכך סוכם.

יריב לוין: אז אני מזמין אותך, חבר הכנסת עודה, להציג את הצעת החוק, בבקשה.

יריב לוין: יוסף, אתה תהיה אחר כך, אחריו.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת עודה.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עמיתיי חברי וחברות הכנסת, בעוד שבועיים, 1 באוקטובר, אנחנו מציינים 20 שנה לאירועי אוקטובר 2000.

איימן עודה: באוקטובר 2000 נהרגו 13 צעירים אזרחי המדינה על ידי משטרת ישראל.

איימן עודה: אני רוצה להזכיר את שמות החללים, האזרחים הצעירים שנהרגו, בשביל שיהדהדו גם פה בכנסת ובכל מקום.

איימן עודה: ראמי ג'רה מג'ת שבמשולש, מוחמד ג'בארין, מוסלח אבו ג'ראד מאום אל-פחם, אחמד סיאם ג'בארין ממועאוויה, עומר עכאווי, איאד לואבנה מנצרת, מוחמד ח'מאיסה מכפר כנא, ראמז בושנאק מכפר מנדא, עימאד גנאים, וליד אבו סאלח מסח'נין, עלאא נאסר מעראבה, ויסאם יזבק מנצרת, שהוא בן הדוד של חברת הכנסת היבה יזבק, אסיל עאסלה, שהוא האח הצעיר של אשתי, נרדין עאסלה.

איימן עודה: אלה הם 13 הצעירים שנהרגו על ידי המשטרה במאורעות אוקטובר 2000.

איימן עודה: אחרי המאורעות הוקמה ועדת חקירה ממלכתית.

איימן עודה: אנחנו אנשים ענייניים ואובייקטיביים.

איימן עודה: ראינו שהיו בה כמה המלצות חיוביות, ועוד המלצות שלטעמנו היו שליליות.

איימן עודה: בין ההמלצות החיוביות זה שוועדת אור האשימה את המשטרה שהיא מתייחסת לאזרחים הערבים כאל אויבים ולא כאל אזרחים; וגם ועדת אור הכריזה שהמשטרה מטפחת תרבות שקר.

איימן עודה: אחרי אוקטובר 2000 המשטרה הרגה 55 אזרחים ערבים, וביניהם גם יעקב אבו אלקיעאן, וממאורעות אום אל-חיראן כולנו מבינים היטב שהמשטרה עודנה מטפחת תרבות שקר.

איימן עודה: אני רוצה לפנות עכשיו לאגף הזה, למה שנקרא שמאל במדינת ישראל.

איימן עודה: השמאל במדינת ישראל הוא האחראי לאוקטובר 2000, הוא.

איימן עודה: לכן, אם השמאל במדינת ישראל מצפה מאיתנו להיות שותפים בשביל להחזיר את הדמוקרטיה שכביכול הייתה לפני עידן נתניהו – אנחנו לא שותפים למסע שלכם, כי מבחינתנו לא הייתה דמוקרטיה לפני נתניהו, לא בתקופת הממשל הצבאי, לא באוקטובר 2000 ולא בעידן של ההתנשאות שלכם.

איימן עודה: אבל אנחנו כן נהיה שותפים לבניית דמוקרטיה אמיתית, שתשרת את כל האזרחים.

איימן עודה: חברי הכנסת וחברות הכנסת, לגבי הצעת החוק שלי, הספקת חשמל לבתים שאין להם טופס 4, ישנם 50,000 בתים.

איימן עודה: בשבוע שעבר, בצל החום הכבד, החשמל נותק מכעשרה יישובים ערביים ואנשים נפגעו קשות.

איימן עודה: זו פגיעה בטיחותית שעלולה לפגוע גם בחיים של אנשים.

איימן עודה: כולם מבינים שחלק ניכר מהאזרחים, אפילו אם הם רוצים להתחבר הם לא יכולים.

איימן עודה: למה?

איימן עודה: כי אין תוכנית מתאר מושלמת; כי עדיין עובדים כדי להרחיב אזור שיפוט מסוים, אבל אין אישור.

איימן עודה: אפילו אם יש לאנשים את כל האפשרויות ברמה הפרסונלית, ברמה הקולקטיבית הם לא יכולים.

איימן עודה: לכן לפני שהגשתי את הצעת החוק, דיברתי עם שר המשפטים אבי ניסנקורן, הסברתי לו את הבעיה.

איימן עודה: מצאתי אצלו אוזן קשבת, והוא אמר לי: אני מוכן ללמוד את הסוגיה הזו.

איימן עודה: הוא ביקש שאנחנו לא נצביע עכשיו אלא נמשיך ללמוד אותה ביחד, במטרה שתוך חודש, חודש וחצי, נמצא ביחד דרך לחבר את הבתים לחשמל, למרות שאין להם טופס 4.

איימן עודה: הסוגיה השלישית שאני רוצה להעלות – וטוב ששר המשפטים נמצא פה – זה המתמחים שהגישו מבחן עריכת דין.

איימן עודה: מה שקורה עכשיו זה שמקשים את הבחינה שלהם.

איימן עודה: אני רואה שהגישה של לשכת עורכי הדין בעייתית בכמה רמות: אחת, זה לא מוסרי שבן אדם עולה דרך סולם למקום מסוים, ואחרי שהוא מגיע, הוא בועט בסולם, אותו סולם שאחרים עשויים לעלות דרכו ולהיות הם בעצמם עורכי דין.

איימן עודה: הסוגיה השנייה של אי-צדק זה שלא משנים כללי משחק באמצע משחק.

איימן עודה: כלומר, אם אתה רוצה לשנות, אתה יכול להגיד: חברים, לפני שאתם נכנסים ללמוד עריכת דין, אנחנו רוצים לשנות את השיטה.

איימן עודה: אבל לא מקובל שאנשים סיימו את כל התקופה, בלי שום הבדל בינם לבין אנשים אחרים שעשו את אותו מבחן לפני שנה, שנתיים, חמש שנים, שש שנים, אין שום הבדל.

איימן עודה: ולכן הוא משנה את כללי המשחק באמצע המשחק.

איימן עודה: הבעיה השלישית היא שאין גוזרים על ציבור גזרה שהוא לא יכול לעמוד בה, ואם אחוז ההצלחה במבחן הוא האחוז הזה, אתה גוזר על הציבור גזרה שהציבור לא יכול לעמוד בה; מה גם שהוסיפו עוד מבחן של ניסוח, ואנחנו מבינים מי הציבור שעלול להיפגע מניסוחים בשפה העברית.

איימן עודה: לכן זה לא פלא שהציבור שלנו הוא הנפגע העיקרי.

איימן עודה: אני מבקש מכבוד שר המשפטים, אבי ניסנקורן – שעם כל חילוקי הדעות, אני מבין שיש מרווח של הידברות בינינו – שנמצא אצלך אוזן קשבת גם בנושא כל כך חשוב זה.

איימן עודה: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: השר ניסנקורן, הרי אתה משיב על הצעת חוק חופש המידע, אז אני מציע שאולי תנצל את זה כדי להתייחס גם לשאלה הזאת, מאחר שהנושא של הצעת החוק הוא בתחום של שר האנרגיה.

יריב לוין: אני לא רוצה להיכנס כאן לאיזושהי בעיה בהיבט הזה.

הצעת חוק-יסוד: [הצעת חוק פ/1599/23; נספחות.

הצעת חוק-יסוד: ]

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן להצעת חוק-יסוד: מדינה דמוקרטית, שוויונית ומשותפת, של חבר הכנסת יוסף ג'בארין וקבוצת חברי הכנסת.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת ג'בארין להציג את ההצעה, בבקשה.

יוסף ג'בארין: השר ניסנקורן יצא?

יריב לוין: הוא יצא.

יריב לוין: אני רואה שמי שמשיב זה השר אמסלם.

יוסף ג'בארין: השר אמסלם, אתה משיב?

דוד אמסלם: כן.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, האם זה יותר מדי לבוא ולבקש שעקרונות אוניברסליים של שוויון, של שותפות, של דמוקרטיה, יעוגנו בחוק-יסוד של המדינה?

יוסף ג'בארין: האמת היא שאני שמעתי את שר המשפטים ניסנקורן מדבר על כך שהמדינה כן צריכה את חוק-יסוד: השוויון.

יוסף ג'בארין: מהעמדה שלי אני רוצה לתרום לשיח הזה, איך אני רואה את עקרון השוויון מעוגן בתוך חוקי-היסוד, ובכלל לחשוב על כך שעד היום, יותר מ-70 שנה אחרי הקמת המדינה, העיקרון הכי בסיסי, הכי קרדינלי במשפט, שזה עקרון השוויון, לא מעוגן בחוק.

יוסף ג'בארין: לכן כל מי שדוגל בעיקרון הזה צריך לעמת את עצמו ולהתעמת עם הרעיון החוקתי שאני מציע בהצעת החוק.

יוסף ג'בארין: הרי אי-אפשר לדבר על מדינה דמוקרטית שוויונית כאשר בחוקי המדינה יש עשרות חוקים, בספר החוקים הישראלי – ואני לא מגזים, השר אמסלם, כבוד היושב-ראש – שנותנים עדיפות לאזרח היהודי.

יוסף ג'בארין: אגב, זה לא רק חוק השבות, שאנשים כמובן מכירים היטב – שליהודי ולמשפחתו יש זכות אוטומטית להגיע לישראל, ואזרחים ערבים, במיוחד בעקבות התיקון לחוק האזרחות, כמעט לא יכולים להביא את בני הזוג שלהם לחיות איתם כאן במדינה.

יוסף ג'בארין: ואלה לא רק חוקים בסוגיית הסמלים של המדינה, הדגל וההמנון וכדומה.

יוסף ג'בארין: אלה גם חוקים שיורדים לשורשו של מעמדו המשפטי של המיעוט הערבי בישראל.

יוסף ג'בארין: סוגיית הלשון והתרבות, תחום החינוך, תחום הבעלות על הקרקע, המעמד המיוחד שניתן למוסדות היהודיים – הקרן הקיימת, הסוכנות היהודית וקרן היסוד.

יוסף ג'בארין: אם ניקח לדוגמה את הקרן הקיימת, היא מחזיקה ב-13% מהקרקעות במדינה, בעיקר במרכז ובגליל, והיא מצהירה בריש גלי שהיא בעצם לא משרתת את הציבור הערבי, או שהיא מצהירה שהיא מקדמת רק את האינטרסים של האזרחים היהודים.

אלי אבידר: יוסף, על אדמות ווקף אתם נותנים לנו?

יוסף ג'בארין: אדמות ווקף הן בשליטת המדינה, אז אל תשאל אותי בעניין הזה.

יוסף ג'בארין: זה גם ענייני הגירה והתאזרחות, וגם ענייני סמלים, וגם עניינים של בעלות על הקרקע, וגם עניינים של לשון ותרבות, וגם ענייני דת.

יוסף ג'בארין: תחשוב על זה, השר אמסלם, בענייני דת יש כמה חוקים שמסדירים את ההנהגה הדתית היהודית, כמו הרבנות הראשית, המועצות הדתיות.

יוסף ג'בארין: אין לך משהו מקביל בחברה הערבית, לא בקרב ההחברה הערבית המוסלמית ולא בקרב החברה הערבית הנוצרית.

יוסף ג'בארין: למה אין?

יוסף ג'בארין: אפילו מועצות דתיות בתוך היישובים הערביים שינהלו את העניין הדתי, כמו שיש ביישובים היהודיים – אין.

יוסף ג'בארין: גם בתחום הלשון.

יוסף ג'בארין: מדינה ש-20% מאזרחיה הם ערבים, שפת אימם היא ערבית – למה הם לא זוכים לכך שהמדינה תתייחס אל הערבית כאל שפה רשמית לא רק בחוק אלא גם בפועל?

יוסף ג'בארין: למה שאני לא אוכל לפנות למוסד לביטוח לאומי בערבית, ולקבל תשובות בערבית?

יוסף ג'בארין: ולכל משרדי הממשלה?

יוסף ג'בארין: מה מונע את זה?

יוסף ג'בארין: האמת היא – למה אני לא יכול לדבר כאן

יוסף ג'בארין: בשפה הערבית ושיהיה תרגום סימולטני לעברית למי שלא יודע ערבית?

יוסף ג'בארין: למה?

יוסף ג'בארין: ואגב, אני לא מציג אופציות תיאורטיות.

יוסף ג'בארין: אני ביקרתי למשל בפרלמנט הקנדי, כבוד היושב-ראש, ומייד שמתי לב שעל כל שולחן של חבר פרלמנט יש מכשיר תרגום, וחבר הפרלמנט יכול לדבר בצרפתית, הוא יכול לדבר באנגלית, ויש תרגום.

יוסף ג'בארין: סוגיית השפה היא בכלל לא נושא שם, כי הכול מתורגם באופן אוטומטי.

יוסף ג'בארין: אגב, נאמתי גם בפרלמנט האירופי, ואתה יכול לראות באולמות הגדולים יותר מ-20 חדרים שבהם מתרגמים באופן סימולטני.

יוסף ג'בארין: אז זה אפשרי, אפשר לתת לשפה הערבית את הכבוד שלה בפרלמנט, במשרדי הממשלה וגם בבתי המשפט.

יוסף ג'בארין: יש את היכל הצדק בבריסל, ההיכל של בתי המשפט, ושם אתה יכול להגיש את המסמכים המשפטיים בצרפתית וגם בפלמית.

יוסף ג'בארין: ולכן אני אומר: זה אפשרי.

יוסף ג'בארין: אפשרי להתייחס לשפה הערבית, שפתה של קבוצת המיעוט, כשפה שוות מעמד לשפתו של ציבור הרוב.

יוסף ג'בארין: לכן אני אומר, כשאנחנו בוחנים את החקיקה בישראל ורואים את אותם עשרות – – –

סמי אבו שחאדה: זה אפשרי וזה קל, הם פשוט לא חשבו על זה לפני כן.

סמי אבו שחאדה: עכשיו הם יצביעו בעד החוק, שלא תחשוב שהם מתנגדים לשוויון.

יוסף ג'בארין: אני כמעט בטוח שאני משכנע כאן, אני כמעט בטוח.

סמי אבו שחאדה: הם לא מתנגדים לשוויון.

סמי אבו שחאדה: מה, בישראל מתנגדים לשוויון?

יריב לוין: אני רואה, חבר הכנסת אבו שחאדה, שנסחפת באווירת האופטימיות של הטקס של אתמול.

יריב לוין: נו, זה יפה.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש מתנגד לשוויון?

יריב לוין: חס וחלילה, חס וחלילה.

יוסף ג'בארין: אם – – –

סמי אבו שחאדה: אתה יודע מה, לפחות היושב-ראש ישמש דוגמה.

סמי אבו שחאדה: לפחות היושב-ראש ישמש דוגמה.

יוסף ג'בארין: תאמינו לי, אם אתם מזכירים לי את הטקס של אתמול, אני אומר לכם: מה שאני מציע היום זה חוזה השלום של המדינה עם אזרחיה הערבים, קודם כול.

יוסף ג'בארין: זה חוזה השלום של המדינה עם האזרחים הערבים, לפני שיוצאים מחוץ לגבולות.

יוסף ג'בארין: והשלום עם האזרחים הערבים מגיע אם המדינה הזו מבטיחה להם את מעמדם השוויוני בתוך המדינה, בתוך המולדת שלהם.

יוסף ג'בארין: תבינו את עומק הטענה שלי.

יוסף ג'בארין: אני אומר שהמושג של אזרחות שוויונית, שהוא המושג הבסיסי בכל דמוקרטיה, אזרחות שוויונית – המושג הזה לא מתקיים בישראל, לא בחקיקה ולא במציאות.

יוסף ג'בארין: למה לא מתקיים?

יוסף ג'בארין: כי האזרחות בישראל אינה אזרחות שוויונית.

יוסף ג'בארין: למה האזרחות בישראל אינה אזרחות שוויונית?

יוסף ג'בארין: בגלל אותם עשרות חוקים וסעיפי חוק שבהגדרה שלהם נותנים עדיפות לאזרח היהודי.

יוסף ג'בארין: אגב, חוק הלאום בא והעמיק את מגמת העליונות האתנית היהודית בתוך החוק, הוא העמיק את זה והשריש את זה והנציח את זה.

יוסף ג'בארין: ואז החוקים הללו יוצרים מצב שיש מי שנהנה מאזרחות סוג א', אזרחות דה לוקס, נקרא לה, שזה האזרח היהודי.

יוסף ג'בארין: יש לו את כל ההטבות, יש לו את כל הזכויות, גם בהגירה, גם בסמלים, גם בבעלות על קרקע, גם בלשון, גם בשירותי דת.

יוסף ג'בארין: ויש אזרחים, האזרחים הערבים, שהם ילידי המקום, הם ה-natives, indigenous community, לא היגרו לכאן, לא בספינה ולא במטוס, פשוט היו כאן עוד לפני קום המדינה.

יוסף ג'בארין: ודווקא להם המדינה לא מעניקה אזרחות שוויונית, ולכן הם במעמד של אזרחות נחותה, סוג ב', סוג' ג'.

יוסף ג'בארין: סליחה שאני אומר את זה, זה כל כך כואב ברמה האוניברסלית המוסרית שאזרח מקבל יחס של סוג ב' וסוג ג' לפי החוק.

יוסף ג'בארין: שוב, לפי החוק.

יוסף ג'בארין: אבל החוק הזה גם מתורגם למציאות.

יוסף ג'בארין: מציאות של אפליה בתקציבים ובמשאבים, והיעדר תוכניות מתאר, והאיום בהריסת בתים, והיעדר כבוד לשפת האם, ואפליה בחינוך ובתעסוקה.

יוסף ג'בארין: ולכן אני אומר שקודם כול צריך לתקן את החוק, שהחוק עצמו יהיה שוויוני.

יוסף ג'בארין: זה עדיין לא אומר שיתקיים שוויון בפועל, הדרך עדיין ארוכה.

יוסף ג'בארין: האפרו-אמריקאים בארצות הברית בשנות השישים הצליחו במאבק שלהם לתקן את החוק ולחוקק חקיקת זכויות אדם שהבטיחה להם שוויון בכל התחומים, אבל הם עדיין נאבקים לשוויון בפועל.

יריב לוין: משפט אחרון, כי עברנו את הזמן כבר.

יוסף ג'בארין: אבל לפחות בארצות הברית קיבלו את החקיקה הזאת, חקיקת זכויות אדם, שוויון בכל התחומים, בכל המשאבים הציבוריים.

יוסף ג'בארין: כאן אנחנו עדיין רחוקים מזה.

יוסף ג'בארין: ולכן ההצעה שלי: לעשות את המהפכה החוקתית האמיתית של עיגון השוויון ועיגון ערכי הדמוקרטיה והשותפות בחוק-יסוד, כדי שאזרח ערבי יוכל ליהנות ממעמד שוויוני לפחות בחוק עצמו.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת ג'בארין.

יריב לוין: ישיב השר דוד אמסלם.

יריב לוין: אני רק מזכיר שמי שירצה להצביע מתבקש לעבור למקום.

וליד טאהא: אי-אפשר מפה, היושב-ראש?

יריב לוין: לא, לא, לא, כי לא יהיה אפשר לנהל את זה.

יריב לוין: אנשים יבואו, אתה יודע, יהיה גיוס, אנשים יבואו.

יריב לוין: לא כדאי.

יריב לוין: נעשה את זה מסודר.

וליד טאהא: אולי יצביעו בעד?

יריב לוין: יכול להיות שיצביעו בעד.

יריב לוין: את זה אנחנו נדע רק כשתהיה ההצבעה.

יריב לוין: אבל בין אם כך ובין אם כך, שיהיה מסודר.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לפני שנתייחס להצעה של חבר הכנסת יוסף ג'בארין, אני רוצה להתייחס למה שראינו אמש בטלוויזיה.

דוד אמסלם: אמש ראינו בטלוויזיה את ראש הממשלה בבית הלבן עם הנשיא טראמפ ושרי החוץ של האמירויות ובחריין חותמים הסכם שלום היסטורי.

דוד אמסלם: האמת היא שאני אפילו לא חלמתי שזאת תהיה הסיטואציה שיכולה להיות.

דוד אמסלם: וראש הממשלה התעקש מתחילת דרכו ששלום בעצם עושים תמורת שלום ולא אמורים לעשות שלום תמורת מסירת חלקים מארץ ישראל.

דוד אמסלם: רוב המדינה, בוודאי השמאל, לא הימין – – –

וליד טאהא: הוא דיבר על שוויון, אמסלם, לא על מסירת חלקים ולא על שטחים, הוא דיבר על שוויון.

דוד אמסלם: עוד מעט אני אדבר על זה.

דוד אמסלם: ולכן באמת אני אתמול התרגשתי מאוד.

דוד אמסלם: ראיתי את זה עם ילדיי.

דוד אמסלם: גם הם מאוד התרגשו מהמעמד הזה.

דוד אמסלם: ובאמת אני רוצה למסור לראש הממשלה, לדעתי בשם כל אזרחי מדינת ישראל – רובם, בואו נגיד ככה, אלה שלא כועסים על ההישגים שלו, כן.

דוד אמסלם: גם אתמול ראיתי גם בטלוויזיה איך אמר אהוד יערי – אתה יודע, היו שם פרשנים, אז ראיתי את אברמוביץ' ככה מתפתל בכיסא, זז, הורג את עצמו, אתה יודע.

דוד אמסלם: אז בסוף אמר לו אהוד יערי: תקשיב, עזוב הכול, זה לא ראש הממשלה והנשיא שם, זה מדינת ישראל.

דוד אמסלם: והשלום הזה ימשיך וישגשג כשהנכדים שלנו יהיו כאן, והנינים.

דוד אמסלם: אנחנו לא נהיה פה.

דוד אמסלם: אבל זה ימשיך.

אנטאנס שחאדה: – – –

דוד אמסלם: אז לכן, ככה אנחנו רואים את זה.

אנטאנס שחאדה: – – –

דוד אמסלם: זו הפעם הראשונה מאז קום מדינת ישראל שיש מדינות במעגל השני – דרך אגב, זה לא רלוונטי אם הן במצב מלחמה איתנו או לא.

דוד אמסלם: בסך הכול, כל האומה הערבית הייתה במצב מלחמה איתנו מאז קום המדינה.

אנטאנס שחאדה: – – –

דוד אמסלם: ולכן אני התרגשתי מזה שאני מבין שזה בעצם פותח פרק חדש ביחסים של מדינת ישראל עם העולם הערבי.

דוד אמסלם: וזה שבר את הפרדיגמה – – –

סמי אבו שחאדה: – – – לשוויון עם הערבים במדינה עכשיו.

סמי אבו שחאדה: אני בונה על זה.

דוד אמסלם: שנייה, דקה.

דוד אמסלם: דקה.

דוד אמסלם: אני עכשיו אענה, עוד מעט.

דוד אמסלם: דקה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו אומרים: ואללה, תשמע, הרחיקו עד בחריין – – –

דוד אמסלם: זה גם שובר את הפרדיגמה שעד היום ניסו – –

סמי אבו שחאדה: אולי ייתנו שוויון לאזרחים.

סמי אבו שחאדה: תפתיעו אותנו עם שוויון.

דוד אמסלם: – – להנחיל במוחנו שאם לא נמסור – –

אנטאנס שחאדה: – – –

סמי אבו שחאדה: תפתיעו אותנו עם שוויון.

סמי אבו שחאדה: בואו נתחיל פה.

דוד אמסלם: – – חלקים מארץ ישראל – –

סמי אבו שחאדה: כדי שיאמינו לך שם, בוא נתחיל פה.

דוד אמסלם: – – אז בעצם לא יהיה שלום.

אלי אבידר: דודי – – – הפגנה נגד בחריין, שלא – – –

סמי אבו שחאדה: כדי שייקחו אותך ברצינות, בוא תתחיל פה.

אלי אבידר: חד-משמעית – – –

וליד טאהא: יאללה, בוא נתחיל שלום אמיתי.

דוד אמסלם: אני יכול להתקדם עכשיו ולענות לחבר הכנסת יוסף ג'בארין?

אלי אבידר: – – – הפגנה – – –

וליד טאהא: תראה, אנחנו – – – שלום כלכלי.

וליד טאהא: שלום בין העמים.

דוד אמסלם: לאחר שבאמת התייחסתי למה שהיה אמש, אני רוצה לענות לך, חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

דוד אמסלם: אתה לא פעם ראשונה מעלה את הסוגיה.

וליד טאהא: דיברו על עסקאות – – –

דוד אמסלם: מדי פעם בפעם אני שומע אותך מדבר בלשון כזו או אחרת.

דוד אמסלם: ברעיון הכללי אתה בעצם אומר: אנחנו רוצים פה מדינת כל אזרחיה.

דוד אמסלם: זאת התוצאה שאתה מבקש בעצם.

דוד אמסלם: ואני רוצה לומר לך על זה – –

עופר כסיף: לא – – – מדינת כל אזרחיה.

דוד אמסלם: – – קודם כול, אני רוצה – שנייה, לא להפריע.

עופר כסיף: – – –

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: לא להפריע לי.

אנטאנס שחאדה: – – –

דוד אמסלם: מה?

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: הוא לא – הוא רוצה שאני אענה לך בפרוטרוט.

דוד אמסלם: אמרתי לו: אני אעשה את זה – תראה, יוסף ג'בארין, מדינת ישראל קמה כמדינת העם היהודי.

דוד אמסלם: דרך אגב, למה קוראים לה "ישראל"?

דוד אמסלם: בגלל שעם ישראל בעצם התפתח מאחד מאבות האומה, יעקב, שקראו לו ישראל.

דוד אמסלם: איך אומר הפסוק?

דוד אמסלם: "כי שרית עם אלהים – – – ותוכל".

דוד אמסלם: זה בעצם המקור.

דוד אמסלם: תחשבו קצת למה קוראים למדינה "מדינת ישראל" – בגלל שלפי האמונה היהודית, בוודאי התנ"ך, זה מקור השם.

דוד אמסלם: לא קראנו לה פלסטין, למדינת ישראל.

דוד אמסלם: עכשיו, מדינת ישראל קמה – – –

יוסף ג'בארין: – – – היא לא יכולה להיות שוויונית?

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: לכן אני אומר:

דוד אמסלם: מדינת ישראל קמה כדי להקים מדינה שמרכזת ובעצם קוראת לכל יהודי העולם לעלות ולהתקבץ במדינת ישראל.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה חלק מהתפילות שלנו אלפיים שנה: קבץ נפוצותינו מכנפות תבל.

דוד אמסלם: זו הכמיהה היהודית.

דוד אמסלם: מאז שגלינו מכאן לפני למעלה מאלפיים שנה, זה בעצם מה שאנחנו מצפים שיקרה.

דוד אמסלם: כל יהודי בכל מקום בעולם בלי קשר – הוא לא ראה, לא היו טלפונים, לא היו טלוויזיות, לא היה כלום – התפלל לבוא ארץ ישראל.

דוד אמסלם: ולכן מדינת ישראל – מגילת העצמאות, הפתיחה שלה היא בעצם היסודות.

דוד אמסלם: היא קובעת שמדינת ישראל בעצם היא מדינה שהתקבץ אליה העם היהודי.

דוד אמסלם: היא מדינה שבעצם העם היהודי הגיע אליה, ופה עוצבה דמותו הרוחנית, הדתית והמדינית.

אנטאנס שחאדה: – – –

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: צריך להבין את העיקרון.

דוד אמסלם: ולכן, דרך אגב, חוקק חוק השבות.

אנטאנס שחאדה: – – –

דוד אמסלם: חוק השבות בעצם אומר שכל יהודי שרוצה לבוא למדינת ישראל מהעולם לא צריך לבקש אישור.

דוד אמסלם: מעצם העניין שהוא יהודי, הוא מגיע לכאן, נוחת בשדה התעופה, מקבל אותו שר הקליטה, נותן לו תעודת זהות ודרכון.

דוד אמסלם: דרך אגב, זו המדינה היחידה בעולם שזה ככה, בגלל שמדינת ישראל היא מדינה ייחודית בעניין הזה.

יוסף ג'בארין: – – –

דוד אמסלם: דרך אגב, אתם יודעים לבד שזאת ההצדקה היחידה, היחידה, לכך שיהודי העולם באו לארץ ישראל והקימו את המדינה פה.

דוד אמסלם: בגלל שהעוול שנעשה לעם היהודי הוא הרבה יותר גדול, שהוא גורש מארצו ההיסטורית.

דוד אמסלם: ולכן הוא שב אליה.

דוד אמסלם: זה הסיפור.

דוד אמסלם: עכשיו – – –

יוסף ג'בארין: למה לא – – –

דוד אמסלם: דקה.

יוסף ג'בארין: – – –

דוד אמסלם: חכה, עכשיו אני עונה לך.

דוד אמסלם: עכשיו אני אענה לך.

אנטאנס שחאדה: – – –

דוד אמסלם: מגילת העצמאות נשענת על כך שמדינת ישראל היא מדינה יהודית ודמוקרטית.

דוד אמסלם: מדינת ישראל מקדשת את הערכים הדמוקרטיים.

דוד אמסלם: אתה יודע את זה.

דוד אמסלם: עזוב את המחלוקות בינינו, את האמת אתה יודע.

דוד אמסלם: אתה יודע שלכל אזרח במדינת ישראל – למרות שזה גם כתוב במגילת העצמאות, אבל עזוב את זה שנייה, גם בפרקטיקה – ללא הבדל דת, גזע ומין יש זכויות אזרחיות שוות.

דוד אמסלם: ואם זה לא קורה, לא טוב.

אנטאנס שחאדה: זה לא נכון.

דוד אמסלם: אז לכן צריך לטפל.

אנטאנס שחאדה: – – – שזה לא נכון – – –

דוד אמסלם: אני חושב שגם ילד ערבי שגר באום אל-פחם צריך לקבל אותו תקצוב כמו ילד שגר בדימונה.

יוסף ג'בארין: כמו, או בדיוק?

דוד אמסלם: לכן אני אומר, במדינה – – –

יוסף ג'בארין: – – –

דוד אמסלם: שנייה, אני רוצה, אני רוצה לפתח את העניין.

סמי אבו שחאדה: שוויון, אתם לא יכולים ככה במדינה, אבל לפחות, אתה יודע מה?

דוד אמסלם: בעניין הזה, חבר הכנסת ג'בארין – –

סמי אבו שחאדה: לפחות, אתה יודע מה, לפחות תסביר למה באום אל-פחם זה לא קורה.

דוד אמסלם: – – אם זה לא קורה, אני מסכים איתך.

דוד אמסלם: ודרך אגב, זה לא קורה גם בהרבה יישובים יהודיים.

סמי אבו שחאדה: אבל למה זה לא קורה?

דוד אמסלם: בוודאי השוויון הזה – בינינו אין מחלוקת.

סמי אבו שחאדה: למה זה לא קורה באום אל-פחם?

סמי אבו שחאדה: לא קורה בעראבה, לא קורה בלוד, לא קורה ברמלה, לא קורה ביפו – –

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: לא להפריע.

דוד אמסלם: למה להפריע?

דוד אמסלם: אתה כל הזמן – – –

סמי אבו שחאדה: – – לא קורה בנגב.

סמי אבו שחאדה: לא קורה.

סמי אבו שחאדה: למה?

סמי אבו שחאדה: יש סיבה.

יריב לוין: השר, חבר הכנסת – – –

סמי אבו שחאדה: אדוני השר, יש סיבה.

סמי אבו שחאדה: צריך להפסיק.

סמי אבו שחאדה: בשביל להפסיק צריך שוויון.

יריב לוין: השר אמסלם, רק ברשותך, חברי הכנסת, אני חוזר על מה שהודעתי קודם.

יריב לוין: מי שירצה להשתתף בהצבעה ומקומו למעלה, אנא שיעלה למעלה, למעט חברת הכנסת השכל, חבר הכנסת ג'בארין, שיכול להשיב, וכמובן חברת הכנסת ברביבאי, שיש לה שאילתה מייד אחר כך.

יריב לוין: שאר חברי הכנסת, מי שירצה להצביע ומקומו למעלה, מתבקש לעלות למעלה.

יריב לוין: תודה.

דוד אמסלם: ולכן, אתם יודעים – אין לנו פה מחלוקת על הזכויות האזרחיות הרגילות של כל אזרח ואזרח במדינת ישראל, ללא קשר למוצא, ללא קשר לדת, מוצא, מין.

דוד אמסלם: ודאי שיש לנו זכויות, אין על זה מחלוקת.

דוד אמסלם: ודרך אגב, אם היישום הוא לא ככה, אז אנחנו צריכים לפעול שהוא יהיה כזה.

דוד אמסלם: בוודאי, על זה אין מחלוקת.

דוד אמסלם: אז גם אם יש תקלות כאלה ואחרות, ואם לפעמים אנחנו רואים דברים שהם לא שוויוניים בהיבט האזרחי, האישי – ודאי שצריך לתקן אותם.

סמי אבו שחאדה: אדוני השר – – –

דוד אמסלם: אבל כמדינה אתם גם יודעים – דרך אגב, בבית המשפט – – –

סמי אבו שחאדה: אנחנו לא ב-1949 – – – ב-1949.

סמי אבו שחאדה: אנחנו היום ב-2020.

סמי אבו שחאדה: אתה יכול להגיד, אדוני: אני מתנגד לשוויון ויש לי רוב על זה בכנסת.

סמי אבו שחאדה: שיבושם לך.

סמי אבו שחאדה: אבל לבוא לתת לנו תשובות כאלה?

סמי אבו שחאדה: זה לא מכבד את האינטליגנציה אפילו.

דוד אמסלם: אתה רוצה להחליף אותי ולדבר גם בשמי?

סמי אבו שחאדה: לא.

דוד אמסלם: אני מסביר לך מה האמונה שלי, מה התפיסה שלי.

דוד אמסלם: דרך אגב, יש הרבה פערים במדינת ישראל בהרבה נושאים שלא קשורים לערבים ויהודים: פריפריה ומרכז, אני אראה לך הרבה דברים, תשתיות, כבישים.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה קורה בהרבה מקומות בעולם גם.

דוד אמסלם: אבל בוודאי השאיפה היא להביא לשוויוניות.

דוד אמסלם: אין שום סיבה בעולם שאזרח ערבי או דרוזי או יהודי, שמפוזרים במקומות כאלה ואחרים, כל אחד יקבל שירות אחר.

דוד אמסלם: אין שום סיבה הגיונית.

סמי אבו שחאדה: הלוואי.

סמי אבו שחאדה: הלוואי.

דוד אמסלם: עכשיו, אתה שואל אותי: האם לפעמים זה קורה, בגלל התנאים – – –

סמי אבו שחאדה: הפתעת אותנו, אדוני השר.

דוד אמסלם: למה?

אנטאנס שחאדה: – – –

דוד אמסלם: אני לא חושב שיש איזה מישהו – – –

סמי אבו שחאדה: כי אנחנו גרים בתוך עמך ועמנו, ורואים שזה לא עובד.

דוד אמסלם: אני אספר לך.

סמי אבו שחאדה: לא עובד.

דוד אמסלם: אבל אני אספר לך.

סמי אבו שחאדה: תשמע, אדוני השר, אנשים עוזבים את תל אביב ועוברים לגור ברהט בגלל שכל כך טוב.

דוד אמסלם: אני לא רוצה, אבל אני לא רוצה לפתח – – –

סמי אבו שחאדה: עוזבים את ראשון לציון לטובת הכפרים הבלתי-מוכרים בנגב בגלל שכל כך טוב.

דוד אמסלם: אבל אני לא רוצה לומר לך שבפריפריה – – –

סמי אבו שחאדה: וזה כבר 72 שנים ככה.

סמי אבו שחאדה: 72 שנים זה כבר ככה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו לא ב-1949, אדוני השר.

דוד אמסלם: סמיר.

יריב לוין: סמי.

יריב לוין: סמי.

יריב לוין: סמי.

דוד אמסלם: סמי, תן לי שתי דקות לסיים, ואחרי זה תגיד מה שאתה רוצה.

דוד אמסלם: לכן אין על זה מחלוקת.

דוד אמסלם: בפריפריה – אמרתי, יש פערים בין הפריפריה למרכז בהרבה נושאים.

אנטאנס שחאדה: – – –

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: בפריפריה – – –

אנטאנס שחאדה: – – –

יריב לוין: כן.

יריב לוין: בוודאי.

סמי אבו שחאדה: – – – בעומר – עכשיו הם עוזבים לטובת הכפרים הבלתי-מוכרים.

דוד אמסלם: לכן אני אומר שבזה אין לנו מחלוקת.

דוד אמסלם: אני מניח שאין אף אחד כאן שחושב אחרת.

יוסף ג'בארין: – – –

דוד אמסלם: עכשיו על היישום אנחנו צריכים לעבוד.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לומר משהו כדי לסכם.

דוד אמסלם: אני לא רוצה להיכנס לפולמוס הזה, זה גם לא הזמן.

דוד אמסלם: אני לא רואה את זה.

דוד אמסלם: אנחנו ערב ראש השנה, אני לא רוצה להיכנס לזה.

דוד אמסלם: גם בתוך האוכלוסייה הערבית וגם בהתנהלות של הקטע המוניציפלי בתוך המגזר – ויש התנהלות קצת שונה.

דוד אמסלם: קצת שונה.

דוד אמסלם: אני לא רוצה להיכנס לזה, אבל אם אתם רוצים, אני אפתח את זה.

דוד אמסלם: עשיתי על זה הרבה דיונים כשהייתי בוועדת הפנים.

דוד אמסלם: אבל אין ספק שכל הזכויות – וגם כל החובות – –

סמי אבו שחאדה: גם הלבנים בדרום אפריקה חשבו שהם עושים טוב.

דוד אמסלם: – – צריכות להיות זהות.

דוד אמסלם: ללא שום הבדל.

סמי אבו שחאדה: גם הלבנים בדרום אפריקה היו משוכנעים, בתקופת האפרטהייד, שהם עושים טוב – גם לעצמם וגם לשחורים, דרך אגב.

דוד אמסלם: אם אתה מרגיש ככה, אני מצר על כך.

דוד אמסלם: אבל עכשיו לסיום, אני באמת – – –

סמי אבו שחאדה: פה זה לא עניין של – – –

יריב לוין: חבר הכנסת אבו שחאדה.

דוד אמסלם: אבו שחאדה, אתה מפריע לי באופן קבוע.

דוד אמסלם: דרך אגב, בדרך כלל אתה לוקח יותר מ-50% מזמן הדיבור שלי.

דוד אמסלם: רק בהערות.

סמי אבו שחאדה: תהיה בריא.

דוד אמסלם: הערה, בסדר.

דוד אמסלם: עוד אחת, בסדר.

סמי אבו שחאדה: מדברים בסך הכול על שוויון.

דוד אמסלם: להשתלט על הדיון, אני חושב שזה לא נכון.

סמי אבו שחאדה: שוויון זה כל מה שאומרים.

סמי אבו שחאדה: שוויון.

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה לסכם, רבותיי.

דוד אמסלם: אנחנו עומדים בפני ראש השנה.

סמי אבו שחאדה: קשה לך עם שוויון, אדוני השר.

דוד אמסלם: יש לנו את ראש השנה של היהודים בעוד כמה ימים.

דוד אמסלם: באמת ראש השנה זה גם זמן של חשבון נפש – גם באישי, בוודאי, גם בלאומי.

דוד אמסלם: כל אחד עושה עם עצמו חשבון נפש ורוצה לתקן בכל המישורים.

דוד אמסלם: אז אני רוצה לומר לכם, לכלל הציבור במדינת ישראל: שתהיה לנו שנה טובה, שנה של בריאות, שנה של שלום עם שכנינו, ובאמת שבעזרת השם נהיה מדינה שבה הקורונה תחלוף ונחזור בחזרה למסלול הרגיל של צמיחה וקידום המדינה היקרה שלנו.

דוד אמסלם: אז באמת שנה טובה לכולם.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת ג'בארין, אם אתה מעוניין להשיב, בבקשה.

אלי אבידר: השר אמסלם, היית עדין, אני חייב להגיד לך.

אלי אבידר: היית עדין, ותהיה בריא – – – איפה יואב סגלוביץ' – – – מה קרה, השר אמסלם.

אורנה ברביבאי: השר אמסלם, אתה פוגע במוניטין שלך – – – אתה פוגע במוניטין שלך, באת מפויס – – –

דוד אמסלם: מה שעושים, לא טוב.

אורנה ברביבאי: יצא לך שם.

אורנה ברביבאי: אתה פוגע בו.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת ג'בארין ברשות דיבור.

יריב לוין: בבקשה.

יוסף ג'בארין: טוב, אז השר אמסלם, קודם כול אתה כאילו מאשים אותי שאני רוצה מדינת כל אזרחיה.

יוסף ג'בארין: מה, מדינת כל אזרחיה אלו מילות גנאי?

יוסף ג'בארין: מדינה שוויונית אלו מילות גנאי?

יוסף ג'בארין: אזרחות שוויונית אלו מילות גנאי?

יוסף ג'בארין: כן, אני רוצה מדינה, מדינת כל אזרחיה, מדינה שמעניקה שוויון לאזרחים היהודים ולאזרחים הערבים; אני רוצה מדינה שמעניקה שוויון, לא רק אזרחי אלא גם לאומי, כי אי-אפשר לנתק בין שני הדברים.

יוסף ג'בארין: אי-אפשר לנתק.

יוסף ג'בארין: ההכרה בשפה הערבית כשפה רשמית בפועל, בכל רשויות המדינה, מה זה, אזרחי או לאומי?

יוסף ג'בארין: אתה תשיב לי.

יוסף ג'בארין: הרחבת תחומי השיפוט של היישובים הערביים – זה אזרחי או לאומי?

יוסף ג'בארין: היו לי דמעות.

יוסף ג'בארין: כשאני נוסע בכביש 6, אני בא לכנסת עם כל התיקים הכבדים של הרחבת תחום השיפוט של היישובים הערביים בוואדי עארה והקמת פרויקטי בנייה לצעירים הערבים, ואני רואה איך העיר החדשה שנקראת חריש פתאום קמה ומיישמת לציבור היהודי את כל מה שאני מבקש עשרות שנים לציבור הערבי.

יוסף ג'בארין: היו לי דמעות.

יוסף ג'בארין: איך אני נאבק על כל בית ביישוב הערבי, והינה פתאום יש את העיר חריש.

יוסף ג'בארין: אי-אפשר לנתק בין מה שאתה קורא לו שוויון אזרחי לבין מה שאני קורא לו שוויון כולל – אזרחי ולאומי.

יוסף ג'בארין: אני גם רוצה להגיד לך עוד דבר, חשוב לכבוד היושב-ראש:

יוסף ג'בארין: בשיח הציבורי וגם המחקרי יש גם מה שנקרא הפוליטיקה של הזלזול.

יוסף ג'בארין: מה זה הפוליטיקה של הזלזול?

יוסף ג'בארין: הפוליטיקה של הזלזול היא שבמשך שנים רבות עולים שרים בממשלה, משפיעים עם תקציבים ומשאבים – ואומרים לך: אתה צודק, יש כאן בעיה ויש כאן תקלה ויש כאן טעות וכדומה; אבל אחר כך, בתוצאה, המצב שלך כמיעוט לאומי מקופח לא משתנה.

יוסף ג'בארין: אז תודה רבה שאתה אומר: צודק, ושאתה אומר לי: יש טעות ויש תקלה – אבל בפועל אין תיקון אמיתי.

יוסף ג'בארין: ואני אומר שהתיקון האמיתי מתחיל כשהחוק עצמו יתייחס אליי כאל אזרח שוויוני.

יוסף ג'בארין: זה לדעתי תנאי מקדמי לכך שאחר כך באמת אזכה לראות את התנאים השוויוניים בדיור, בתעסוקה ובקרקע.

יוסף ג'בארין: היישובים הערביים הם היישובים הכי עניים, במעמד הסוציו-אקונומי הכי חלש במדינה.

יוסף ג'בארין: עשרות כפרים לא מוכרים, משוללי הכרה, בנגב.

יוסף ג'בארין: לא מספיק להגיד: יש שוויון אזרחי.

יוסף ג'בארין: לא מספיק להגיד: צריך לתקן.

יוסף ג'בארין: ואתם צודקים, צריך לפעול מהותית בפועל, ולתקן את זה.

יוסף ג'בארין: מזמן צריך היה – –

יריב לוין: משפט אחרון, חבר הכנסת ג'בארין.

יוסף ג'בארין: – – לתקן את זה, והגיע הזמן לתקן גם את החוק וגם את המציאות.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה.

יריב לוין: השר שטייניץ, בבקשה, נא לשבת, כדי שנוכל לעבור להצבעה.

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק-יסוד: מדינה דמוקרטית, שוויונית ומשותפת, של חבר הכנסת יוסף ג'בארין וקבוצת חברי הכנסת, בקריאה הטרומית.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 33 נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדה את חוק-יסוד: מדינה דמוקרטית, שוויונית ומשותפת לא נתקבלה.

יריב לוין: חברת הכנסת השכל – להוסיף את קולך נגד.

יריב לוין: חבר הכנסת דיין, אני הודעתי שאני לא מאפשר להצביע.

יריב לוין: צריך לעלות למעלה.

יריב לוין: אני לא אוכל לאפשר את זה.

יריב לוין: חבר הכנסת ג'בארין – אתה בעד.

יריב לוין: וחברת הכנסת ברביבאי?

אורנה ברביבאי: – – –

יריב לוין: את לא מצביעה.

יריב לוין: אם כך, בעד – עשרה, נגד – 34, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך הצעת החוק לא התקבלה וירדה מסדר-היום.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו נחזור על מנת להשלים את פרק השאילתות.

יריב לוין: אני מזמין את השר צחי הנגבי להשיב על שאילתה דחופה מס' 75, של חברת הכנסת אורנה ברביבאי, בנושא מספר המתאבדים עקב משבר נגיף הקורונה.

יריב לוין: בבקשה, חברת הכנסת ברביבאי, את יכולה לגשת למיקרופון והשר הנגבי שישיב בשם שר הבריאות, שהוא וסגנו נמצאים בבידוד – בבקשה.

אורנה ברביבאי: יושב-ראש הכנסת, אני רוצה להגיד תודה על ההזדמנות שנתת לי לשאול לפנים משורת הדין.

אורנה ברביבאי: אני מבקשת לשאול אותך, השר הנגבי, בהיעדר שר הבריאות וסגנו שנמצאים כעת בבידוד – ואני שולחת להם בריאות שלמה – האם לנוכח המצב הכלכלי, הבריאותי והחברתי הקשה בישראל, עקב משבר הקורונה, בעיקר בעקבות ניהול כושל של הממשלה, האם בעקבות זאת יש משבר חריף גם בבריאות הנפש של אזרחי ישראל?

אורנה ברביבאי: לא "האם יש" – אני יודעת שיש.

אורנה ברביבאי: רצוני לשאול: מהו מספר המתאבדים בין חודש ינואר לסוף אוגוסט 2020 בהשוואה למספר המתאבדים בשנים קודמות באותה תקופה?

אורנה ברביבאי: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת, מי שרוצה להיות באולם.

יריב לוין: מי שרוצה לצאת החוצה, בוודאי יכול.

יריב לוין: לשמור על השקט על מנת שאפשר יהיה לשמוע את התשובה של השר.

יריב לוין: השר הנגבי, בבקשה.

צחי הנגבי: תודה, אדוני היושב-ראש, תודה לשואלת, חברת הכנסת ברביבאי.

צחי הנגבי: אכן, כפי שצוין, אקרא לכם את התשובה.

צחי הנגבי: שר הבריאות מנוע מלהשיב עקב הבידוד.

צחי הנגבי: הנתונים הרשמיים על אודות מספר המתאבדים במדינת ישראל קיימים במשרד הבריאות רק משנת 2017, לאור העובדה שהם מתבססים על נתוני פטירות בישראל, שהמשרד מקבל מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לאחר שמבוצעת בדיקה של כל הודעות הפטירה המגיעות אליה, על פי חוק, מכל הגורמים.

צחי הנגבי: אבל כמובן שבתקופה רגישה זו, שבה בשל המצב יש עלייה במצוקות הנפשיות, משרד הבריאות עוקב באופן רציף אחר הנתונים שבידיו, ועל פיהם – אני אמסור לך את הפרטים.

צחי הנגבי: כאמור, זה לא הנתון הסופי המדויק שבסופו של דבר מגיע מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

צחי הנגבי: על פי הנתונים המעודכנים של המכון לרפואה משפטית, נתונים של נפטרים שהגיעו למכון על ידי המשטרה עם חשד להתאבדות, בין התאריכים 1 בינואר 2020 ועד 10 בספטמבר 2020 הגיעו למכון 207 נפטרים עם חשד שסיבת המוות נגרמה מהתאבדות.

צחי הנגבי: אציין שבתקופה המקבילה בשנת 2019 הגיעו 191 נפטרים – כלומר, פחות מ-207.

צחי הנגבי: בשנת 2018 – 196 נפטרים, גם פחות מ-207; כך שאפשר לומר שהנתון הזה כשלעצמו, שמדבר על חשד להתאבדות, בסופו של דבר הוא עדיין לא במאגרים של הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אבל אני מניח שיש בו מידה רבה של אמינות – על פניו, הנתון הזה מלמד שבשנת 2020 למכון לרפואה משפטית הגיעו יותר נפטרים עם חשד שסיבת המוות נגרמה מהתאבדות.

צחי הנגבי: זה נתון אחד שבסך הכול משקף את מה שאת שאלת בשאילתה.

צחי הנגבי: כאן אני צריך לציין שלא כל מקרי התאבדות מגיעים למכון לרפואה משפטית.

צחי הנגבי: בדרך כלל רק 60% מהם בערך מגיעים.

צחי הנגבי: זה כך בכל שנה, כך שזה נתון אובייקטיבי.

צחי הנגבי: יש נתון חשוב אחר, שדווקא עומד בסתירה לנתון הזה, והוא מספר הפניות לחדרי מיון בעקבות ניסיון אובדני.

צחי הנגבי: גם זה נתון שיש בידי משרד הבריאות, והוא אומר שבין החודשים ינואר ליולי – כאן הנתונים הם לא עד ספטמבר אלא עד יולי – הגיעו למחלקות המיון 3,554 מקרים, בכל הארץ, על רקע ניסיון אובדני.

צחי הנגבי: זאת לעומת 3,958 מקרים ב-2019 ו-4,089 מקרים בשנת 2018.

צחי הנגבי: זאת אומרת, הנתון הזה של ניסיון אובדני מלמד על ירידה של כ-10% בין השנה לבין השנה הקודמת וירידה של 13% בהשוואה לשנת 2018.

צחי הנגבי: בסך הכול, אין לי ספק, חברת הכנסת ברביבאי, שבמשבר הקורונה אזרחי ישראל חווים מצוקות נפשיות, רובן לאור חששות וחרדות מובנים מפני ההשלכות הבריאותיות והכלכליות של המצב, וכמובן גם לאור הבידוד החברתי.

צחי הנגבי: גם ארגון הבריאות העולמי הכריז כי יש לתת את הדעת על ההשלכות הנפשיות של מגפת הקורונה ולתת להן מענה הולם.

צחי הנגבי: ברשותך, אפרט גם את הצעדים שמשרד הבריאות נקט כדי לסייע לציבור בהתמודדות עם המצוקות הנפשיות.

צחי הנגבי: למשל, המשרד הגדיל את התקציב בעבור תמיכה במוקדי חירום נפשיים, שניתן מדי שנה בנושא של מניעת אובדנות, כמעט ב-10 מיליון שקלים, נוספים.

צחי הנגבי: כמו כן, כל קופות החולים הקימו מוקדי תמיכה טלפוניים למבוטחים שלהן.

צחי הנגבי: המשרד יצא בתוכנית שמאפשרת לכל אזרח לקבל עד שלוש שיחות של תמיכה נפשית טלפונית עם מטפלי בריאות הנפש, כל שיחה עד 45 דקות.

צחי הנגבי: אלו שיחות שבהן ניתן לקבל כלים ומיומנויות להתמודדות ולהסתגלות למצב החדש.

צחי הנגבי: במידה שיש צורך, וכך עולה גם מן השיחה, מפנים את הפונים למערך בריאות הנפש הקבוע.

צחי הנגבי: כמו כן, במסגרת פעילות ההסברה של משרד הבריאות גובשו המלצות של אנשי מקצוע כדי לתת לציבור כלים לחוסן נפשי וכן המלצות למרואיינים בתקשורת ולאמצעי התקשורת בעצמם, כדי לייצר שיח תקשורתי שמחזק את חוסן הציבור ומפחית את החרדה.

צחי הנגבי: אלה המלצות שהופצו להנהלות של כל הרשויות המקומיות וכן לאמצעי התקשורת.

יריב לוין: שאלה נוספת לחברת הכנסת אורנה ברביבאי, בבקשה.

אורנה ברביבאי: שוב תודה על הרצון להשיב, ובריאות מלאה גם לשר הבריאות וגם לסגנו.

אורנה ברביבאי: מאחר שהנתון מתייחס רק ל-60%, בעקבות התשובה של המכון לרפואה משפטית, אני אמשיך לעמוד בקשר עם משרד הבריאות כדי לדעת לגבי ה-40% הנוספים וללמוד את המגמה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה שוב.

צחי הנגבי: תודה לך.

יריב לוין: תודה רבה ותודה לאדוני השר.

יריב לוין: עד כאן פרק השאילתות הדחופות.

יריב לוין: [הצעת חוק פ/1698/23; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: אנחנו נשוב להצעות החוק.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה לדיון מוקדם, הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון – הגבלת שעות העסקה של מתמחה ברפואה), התש"ף–2020, של חברת הכנסת אורלי פרומן וקבוצת חברי כנסת.

יריב לוין: אני מזמין את חברת הכנסת פרומן לעלות ולהציג את ההצעה.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, כבוד סגן השר המשיב, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבדת להעלות את הצעת החוק החשובה הזו: הצעה לתיקון חוק שעות עבודה ומנוחה, הגבלת שעות העבודה של מתמחה ברפואה, לקריאה טרומית.

אורלי פרומן: מקצת מדברי המתמחים: באחת התורנויות הגעתי לחולה ב-05:00, בשעה ה-21 של התורנות שלי.

אורלי פרומן: אני מסתכלת על האק"ג שלו וזה נראה כמו התקף לב.

אורלי פרומן: פתאום אני קולטת שכבר חתמתי על האק"ג הזה שלוש שעות קודם.

אורלי פרומן: כנראה חתמתי עליו מתוך שינה.

אורלי פרומן: המטופל היה בדרך להתקף לב ופספסתי את זה.

אורלי פרומן: עדות אחרת: זה היה ב-04:00 ואחד המתמחים ישב מולה.

אורלי פרומן: היא סיפרה לו שעברה התעללות מינית וניסתה להרוג את עצמה, והוא ממש נרדם מול פניה.

אורלי פרומן: וגם: כשאני נוהג בחזרה הביתה אחרי התורנות אני בוחר בדרך עם הכי פחות רמזורים.

אורלי פרומן: קרה לי שלוש פעמים שנרדמתי ברמזור אדום – ואני לא היחיד.

אורלי פרומן: עדויות אלו של מתמחים ומתמחות לרפואה ממחישים באופן מזעזע את המצב שאליו הגיעה מערכת הרפואה בישראל.

אורלי פרומן: מתמחים ברפואה אשר סיימו את לימודי הרפואה ואת הסטאז' וקיבלו רישיון לעסוק ברפואה כללית עוברים לשלב ההתמחות, שלב שלוקח בין ארבע לשבע שנים, באחד מתוך 57 מקצועות מוכרים.

אורלי פרומן: במשך תקופה זו נדרשים הרופאים לאייש את המחלקות השונות שישה ימים בשבוע ולבצע עד שמונה תורנויות בחודש ממש סביב השעון: משמרות של 26 שעות, ולעיתים אף למעלה מכך, ברציפות.

אורלי פרומן: הצעת החוק שיזמתי מבקשת להגביל את שעות העסקתם של מתמחים ברפואה כך ששעות התורנות לא תעלינה על 16 שעות רצופות.

אורלי פרומן: חוק שעות עבודה ומנוחה, התשי"א–1951, קובע כי יום עבודה לא יעלה על שמונה שעות ושבוע עבודה לא יעלה על 45 שעות.

אורלי פרומן: עם זאת, סעיף 11 בחוק מאפשר לשר העבודה להחריג העסקת עובד במוסדות שבהם מטפלים בחולים, מעבר לשעות המקובלות במשק.

אורלי פרומן: החל משנת 2012 שר העבודה צריך לחתום על היתר המאפשר העסקת מתמחים עד 26 שעות ברציפות במשך שתי משמרות בשבוע ועד 71.5 שעות עבודה שבועיות.

אורלי פרומן: לאחרונה האריך השר שמולי לחצי שנה את ההיתר הזה.

אורלי פרומן: זעקות המתמחים מעלות כי הם למעשה הפכו לעבדים של המערכת.

אורלי פרומן: העסקת מתמחים ברפואה במשך שעות עבודה כה רבות טומנת בחובה סכנה משמעותית.

אורלי פרומן: החמורות שבסכנות הן עייפות נוראית, חוסר ריכוז, אשר יכולים לגרום לפגיעה ממשית בחיי המטופלים ובאיכות הטיפול.

אורלי פרומן: כיצד אפשר לקרוא למדינת ישראל מדינה מתקדמת, או מתוקנת, כאשר רופאים מודים שאיכות השירותים שהם מעניקים אינה ראויה?

אורלי פרומן: כאשר רופאים הופכים איטיים בהחלטותיהם ובמעשיהם, מפספסים אבחונים, וכל זאת בזמן שהם אמונים על טיפול של כ-45 חולים בממוצע במשמרת.

אורלי פרומן: כמובן, הדבר מוביל גם לפגיעה בבריאותם של המתמחים עצמם.

אורלי פרומן: הללו סובלים משחיקה נפשית, עלייה בשיעור התקפי הלב, שבץ, הפלות, חרדה, דיכאון, השמנה, ואף סיכון גבוה יותר להיפגע בתאונות דרכים.

אורלי פרומן: העומס הרב פוגע ביכולתם לתפקד כאנשים חברתיים, לנהל מערכת יחסים זוגית, להקים משפחה.

אורלי פרומן: בני הדור הצעיר אינם מתכוונים לוותר על זכותם להיות אזרחים פעילים, אנשי רוח ושיחה – וגם על רצונם להיות רופאים טובים במדינת ישראל.

אורלי פרומן: תנאי עבודתם של המתמחים ברפואה חדרו לתודעה של מדינות רבות בעולם במערבי, ובהמשך לכך החלה בעשורים האחרונים מגמה של הגבלת שעות הפעילות בתורנויות.

אורלי פרומן: לדוגמה, באיחוד האירופי כבר משנת 2003 החלו ביישום מדורג של דירקטיבה המגבילה את אורך כלל המשמרות ל-13 שעות בלבד.

אורלי פרומן: למעשה, בבדיקה השוואתית נמצא כי במדינות נבחרות 16 שעות עבודה הן סטנדרט מקובל להעסקת מתמחים ברפואה.

אורלי פרומן: בארץ נערך הדיון על תנאי העסקתם של מתמחים ברפואה למעלה מעשור, ובעת האחרונה החלו המתמחים הכורעים תחת העומס לומר: לא עוד.

אורלי פרומן: ואם המצב עוד לא הבעית אתכם, אני יכולה לחלוק כי בעקבות משבר הקורונה המצב הורע עוד יותר.

אורלי פרומן: מרכז המחקר והמידע מציג כי בחודש מרץ 2020 נחתם הסכם עבודה קיבוצי מיוחד, שלפיו המתמחים יעבדו במתכונת מיוחדת של משמרות בנות 12–36 שעות רצופות, עד 20 משמרות בחודש.

אורלי פרומן: בחודש מאי הוגבל ההיתר למחלקות קורונה או תומכות קורונה.

אורלי פרומן: התמיכה בהגבלת שעות העבודה של מתמחה היא אדירה.

אורלי פרומן: ב-13 ביוני הודיע שר העבודה, הרווחה הבריאות חבר הכנסת איציק שמולי כי אין בכוונתו לתת צ'ק פתוח להמשך ההעסקה הפוגענית של המתמחים ברפואה.

אורלי פרומן: הוא אמר: מחאתם מוצדקת מאין כמוה.

אורלי פרומן: אי-אפשר לצפות מאדם לעבוד במשך 26 שעות ברציפות ולהחזיק מעמד לאורך זמן.

אורלי פרומן: בדיון שנערך בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא מאבק המתמחים כמה ימים לאחר מכן, ב-17 ביוני, תמך בנושא גם שר הבריאות חבר הכנסת יולי אדלשטיין וטען: "נפעל יחד עם המתמחים, יחד עם הארגונים היציגים, על מנת למצוא פתרון הולם לסוגיה הזאת, כולל קיצור השעות במשמרת".

אורלי פרומן: השר סיכם את דבריו: "שני עקרונות שאני עומד עליהם – שום פשרה על איכות ההכשרה וקיצור התורנויות".

אורלי פרומן: ראש הממשלה החליפי חבר הכנסת בני גנץ הודיע אף הוא כי הוא תומך בנושא והנחה לפעול ביחד עם כל הגופים הנוגעים בדבר לגיבוש פתרון עבור המתמחים.

אורלי פרומן: נכבדיי, חבריי חברי הכנסת, בהמשך לתמיכת סיעות האופוזיציה והקואליציה, תמיכת שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים ושר הבריאות – כולם – בקיצור שעות העבודה הרצופות של המתמחים הרפואה, אני קוראת לכם לתמוך ולהצביע בעד התיקון על הגבלת שעות התורנות של מתמחים – מתמחֶה או מתמחָה ברפואה.

אורלי פרומן: תודה רבה ושנה טובה לכולם.

קרן ברק: תודה רבה, חברת הכנסת פרומן.

קרן ברק: ישיב על הצעת החוק סגן שר העבודה והרווחה חבר הכנסת משולם נהרי.

משולם נהרי: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק מבקשת להגביל את שעות העסקתם של מתמחים ברפואה ולמנוע את המצב שבו עובדים המתמחים בתחום הרפואה שעות רבות, ברציפות מתמשכת, תחת לחץ כביר.

משולם נהרי: ההצעה היא חשובה.

משולם נהרי: הצעה ראויה, שבאה לצמצם את פערי שעות העבודה הממוצעים של המתמחים ברפואה מהמקובל במשק.

משולם נהרי: ביום 16 ביוני 2020 הוארך ההיתר לתקופה שאורכה שישה חודשים בלבד, ואני מדגיש – שישה חודשים בלבד – לנוכח הצורך שעלה ממשרד הבריאות וארגונים הנוגעים בדבר לביצוע עבודת מטה שמטרתה לבחון את מתכונת העסקה של הרופאים, ובפרט של הרופאים המתמחים, לרבות אורך יום עבודתם, הכולל שעות נוספות שהן שעות תורנות, ובשל התפרצות נגיף הקורונה וכינונה של הממשלה החדשה – זו הסיבה רק לשישה חודשים, ולא מעבר לכך.

משולם נהרי: הרי היה אפשר להאריך את זה יותר.

משולם נהרי: אנו קשובים לקריאה הציבורית של המתמחים ולקשיים הנובעים מהעסקתם בשעות נוספות.

משולם נהרי: זו הצעה נכונה וראויה, הצעה שהייתה צריכה להיות כבר מזמן, כי לאורך שנים הנושא עולה ועולה.

משולם נהרי: הם מסכנים גם את עצמם וגם את החולים, כפי שאמרת, חברת הכנסת אורלי.

משולם נהרי: הסכנה היא גדולה, יש הרבה מקרים שנובעים מזה שהם עובדים הרבה מעבר למקובל היום במשק.

משולם נהרי: המשרד רואה חשיבות בנושא הזה, והשר רוצה לקדם הצעת חוק ממשלתית.

משולם נהרי: אני מאמין שתהיה תמיכה בנושא הזה – כי כבר דובר על הנושא הזה כבר יש ועדה שדנה בנושא הזה ומכינה את הצעת החוק.

משולם נהרי: אני מציע להמתין להצעת החוק הממשלתית ולצרף את הצעת החוק שלך להצעה הממשלתית, וכי בינתיים לא תהיה הצבעה.

קרן ברק: תשובה – הצבעה במועד אחר.

קרן ברק: מקובל עלייך שאנחנו מוותרים עכשיו?

קרן ברק: ההצבעה תהיה במועד אחר.

אורלי פרומן: – – –

קרן ברק: התשובה של הממשלה הייתה: היא תוכל לדבר על זה בעתיד, ואז תהיה הצבעה.

קרן ברק: אז את מוותרת עכשיו?

אורלי פרומן: מקובל עליי.

קרן ברק: מאה אחוז.

קרן ברק: תודה רבה לך, חברת הכנסת פרומן.

קרן ברק: [הצעת חוק פ/1714/23; נספחות.

קרן ברק: ]

קרן ברק: נעבור להצעת חוק הבאה – הצעת חוק חופש המידע (תיקון – שקיפות בקבלת החלטות בתקופת התפשטות נגיף הקורונה), התש"ף

קרן ברק: –2020, של חבר הכנסת עידן רול.

קרן ברק: בבקשה, עשר דקות.

עידן רול: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

עידן רול: חברים וחברות, כנסת נכבדה, הממשלה הזו מצטיינת בלהיכשל.

עידן רול: ישראל היא המדינה עם שיעור התחלואה הגבוה בעולם, ועכשיו היא גם המדינה היחידה בעולם שמחילה סגר כללי נוסף.

עידן רול: אני מאמין שסקרים עדכניים יראו שהממשלה מצטיינת בדבר נוסף, בריסוק אמון הציבור בהחלטותיה.

עידן רול: מספיק להאשים את הציבור במחדלים שלכם.

עידן רול: אזרחי ישראל ישבו בבית במשך כל הסגר הראשון, הם יצאו רק כדי למחוא כפיים.

עידן רול: ואתם, לקחתם את הנאמנות, הערבות ההדדית והמחירים הקשים ששילמו הציבור והמשק ועשיתם כלום, פשוט כלום, כדי למנוע סגר נוסף.

עידן רול: במקום להנהיג – ברחתם; במקום לקבל החלטות קשות לטובת הציבור – בחרתם לדאוג לקבוצות לחץ פוליטיות; במקום להרגיע – עסקתם בהפחדה; ואולי החמור מכול, במקום לאחד בזמן משבר – דאגתם להשניא אותנו אחד על השני, כדי להסיט את השיח הציבורי מהכישלון שלכם.

עידן רול: אין החלטה גרועה שלא עשיתם, אין בור שלא נפלתם אליו, ועל הדרך גררתם למטה את המשק ואת החברה הישראלית כולה.

עידן רול: גזרתם על אלפי משפחות מצוקה כלכלית ועוני.

עידן רול: ריסקתם עסקים שהיו מפעל חיים.

עידן רול: על כל זה הציבור הישראלי עוד היה סולח לכם, אילו חשב שפעלתם נטו משיקולים ענייניים, אבל לכל ישראלי ברור שזה לא המצב.

עידן רול: אתם יודעים, הדבר הראשון שלימדו אותי בקורס קצינים היה לתת רציונל לפקודות.

עידן רול: אמרו לי: אל תסתמך על הדרגות בשביל שהפקודים שלך יצייתו.

עידן רול: תסביר את ההיגיון שבהוראה, תסביר למה אתה מבקש מה שאתה מבקש.

עידן רול: לא משנה כמה תנסו, לא תצליחו להסביר למה לקנות במאפייה מותר, אבל take away ממסעדה אסור?

עידן רול: ולמה אפשר לטוס ליוון, אבל לא לאילת?

עידן רול: ולמה אותה משפחה גרעינית שסגורה יחד בבית לא יכולה לסגור את עצמה בצימר מבודד בצפון?

עידן רול: הציבור צריך לדעת אם השרים קיבלו החלטות על בסיס תחושות בטן או נתונים; אם הדיונים בממשלה ובוועדות היו ממצים; אם היה מי שעמד מול ראש הממשלה הציג חלופות להשבתת המשק; אם הממשלה ביקרה את ההחלטות שלה בדיעבד, או רק מחאה לעצמה כפיים.

עידן רול: הציבור צריך לדעת, הציבור דורש לדעת.

עידן רול: לישראלים נמאס מספינים והדלפות לתקשורת, שרק יוצרים בלבול וחוסר אמון.

עידן רול: בעוד אנחנו, חברי וחברות הכנסת, מקבלים בבית הזה החלטות הרות גורל תחת שידורים חיים ופרוטוקולים שמתומללים מילה במילה, הממשלה שמה מסך ברזל, כאילו מדובר פה מינימום בסודות גרעין.

עידן רול: אין פה סודות מדינה.

עידן רול: מדובר פה בבריאות ובכלכלה, מספרים ומדיניות.

עידן רול: ממה אתם מפחדים?

עידן רול: מה החשש הגדול שידעו מה קורה בישיבות הממשלה?

עידן רול: אני קורא לחבריי וחברותיי השרים לחשוף את הפרוטוקולים של ישיבות הממשלה העוסקות בקורונה, ואת הנתונים שהוצגו בפניכם לצורך קבלת ההחלטות.

עידן רול: הממשלה שלחה את כל הפרוטוקולים לארכיון המדינה ל-30 שנה.

עידן רול: 30 שנה.

עידן רול: במשבר מתגלגל המצריך החלטות על בסיס יום-יומי, לפעמים שעתי, 30 שנה הן נצח.

עידן רול: בפועל, הממשלה העדיפה לקבור את הנתונים של הקורונה, עד שהקורונה כולה תהיה היסטוריה.

עידן רול: ממשלה שמאמינה באופן קבלת ההחלטות שלה לא צריכה לפחד לחשוף את הנתונים והפרוטוקולים.

עידן רול: ממשלה שמחפשת להשתפר ולא עסוקה באגו של עצמה אמורה לשתף את הציבור ביוזמתה.

עידן רול: ממשלה שמאמינה בהיותנו סטרטאפ ניישן משתפת הכול כדי להיעזר בחוכמת ההמונים בניסיון לנצח את המשבר.

עידן רול: אם אין לכם מה להסתיר ואין לכם במה להתבייש, הצביעו בעד הצעת החוק שלי וחשפו את הפרוטוקולים של הקורונה.

עידן רול: רק ככה תוכלו להתחיל לשקם את אמון הציבור, להגביר את הציות ולנצח את המגפה.

עידן רול: תודה רבה.

קריאה: מה עם הפריימריז ביש עתיד?

קרן ברק: תודה רבה לחבר הכנסת עידן רול.

קרן ברק: ישיב על ההצעה שר המשפטים חבר הכנסת אבי ניסנקורן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בהצעת החוק מבקש חבר הכנסת רול לקבוע כי הממשלה ומשרדי הממשלה יפרסמו לציבור את הנתונים ואת הפרוטוקולים הנוגעים להליך קבלת ההחלטות בענייני הקורונה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת התנגשות שקיימת, כמובן, בין שקיפות לבין תהליכי קבלת החלטות בישיבות הממשלה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אציין שתקנון הממשלה הקיים קובע כי ישיבות הממשלה הן סגורות וכי תמלילי הישיבות יסווגו "סודי ביותר" ויופקדו על ידי מזכיר הממשלה בגנזך המדינה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ככלל, התמלילים לא מועברים לגורמים אחרים, לרבות לשרים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הטעם המרכזי למדיניות זו הוא הרצון שלא לפגוע באפשרות לקיים דיון ענייני ופתוח שבו מתבטאים השרים ושאר המשתתפים באופן חופשי, ללא שיקולים הנגזרים מפרסום דבריהם ברבים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תקנון הממשלה מורה על עריכת פרוטוקול לדיוני הממשלה וועדות השרים, אשר יכיל מידע תמציתי ביחס לדיון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הפרוטוקולים האלה כן נשלחים לבעלי תפקידים, דוגמת נשיא המדינה, היועץ המשפטי לממשלה והשרים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ברוב הפורומים של הממשלה תמצית הדיון וההחלטות אינם סודיים, ורק התמליל המילולי המלא הוא סודי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הוראות התקנון מגובות בחקיקה, בפסיקה ובהנחיות היועץ המשפטי לממשלה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בצד ההוראות, ואף שאין חובה כזו, ברור שלצורך שקיפות מרבית חלק לא מבוטל מהמידע מפורסם כיום על ידי מזכירות הממשלה כעניין שבשגרה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מידע זה כולל את סדר-היום של ישיבות הממשלה, עיקרי ההחלטות ומסמכים נלווים אשר אינם נחשבים סודיים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אציין כי בכל הנוגע לישיבות ועדת השרים לענייני חקיקה, שבראשה אני עומד, הנחיתי את הצוות שלי לפרסם באופן קבוע את סדר-היום, את החלטות הוועדה ואת נימוקיה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אין ספק שהצעתו של חבר הכנסת רול נוגעת בסוגיה חשובה, באיזון הנכון בין שקיפות לבין אפשרות להתנהל בממשלה באופן שממקסם את האפשרות לדיון פתוח ויעיל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ההתמודדות הזאת קיימת תמיד, ואני חושב שהשקיפות במדינת ישראל גוברת כל הזמן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בשיח שקיים הצוות שלי עם מזכירות הממשלה לקראת המענה על הצעתו של חבר הכנסת רול, נמסר כי החלטות שמקבלת הממשלה בדיוני הקורונה, דברי ההסבר וסדרי-היום, מתפרסמים בהקדם האפשרי, ולכל המאוחר בתום הישיבות, וחשופים לכל אזרחית ואזרח.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כך ראוי שיהיה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לסיכום, אני סבור כי יש להמשיך ולשאוף לשקיפות מרבית מול הציבור בהליך קבלת ההחלטות של הממשלה, אולם זאת תוך איזון עם שיקולים חיוניים נוספים, ובראשם העיקרון לאחריות המשותפת והחשש מפני אפקט מצנן, אשר עלול להשפיע על תהליך קבלת ההחלטות של הממשלה ועל טיבו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לכן אני סבור כי אין לקדם חקיקה כגון זו שמציע חבר הכנסת רול, אולם עלינו כחברי הממשלה מוטלת האחריות לוודא כי מזכירות הממשלה אשר עובדיה עושים לילות כימים במסירות אין קץ ממשיכה להקפיד על פרסום מרבי ומהיר של תוכן ישיבות הממשלה וממקסמת את אפשרויות השקיפות בענייני הקורונה ובכלל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני רוצה גם לציין שכל ההחלטות של הממשלה בנושא הקורונה עומדות אחר כך למבחן הכנסת ולביקורת הכנסת, ומתקיימים כמובן דיונים בוועדת החוקה, בוועדת הקורונה ובוועדות אחרות רלוונטיות, אם זה כלכלה, חוץ וביטחון, עבודה ורווחה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסופו של דבר, גם שם מופיעים השרים ופקידי הממשלה הבכירים ומנמקים את ההחלטות ואת ההיגיון שבהחלטות בפני הכנסת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לכן, השקיפות גוברת, כמובן, תוך דיון הפרלמנט.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו צריכים לזכור שיש היגיון ויש אמת רבה בגישה שהשקיפות היא מכשיר מאוד מאוד חזק וחשוב, גם לצורך אפשרות הציבור לדעת, וגם לצורך מראית פני האמת ומראית פני הצדק.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ובצד זה יש איזון, שהוא הכרחי: האפשרות לדיונים מלאים ואפשרות קיום דיון רציני.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שהמערכת הזאת של האיזונים נבחנת כל הזמן וצריכה להמשיך להיבחן כל הזמן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת מערכת איזונים רגישה, וכל הזמן צריך לראות איפה הבלנס ואיפה התלות והאיזון הנכון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בהזדמנות הזאת רוצה גם להתייחס לדברים שאמר היום חברי איימן עודה בנושא חיבורי חשמל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש פה נושא סבוך ומורכב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שצריך לקיים ישיבות רציניות ולנסות ליצור פה איזשהו פתרון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש אלפי משפחות שבעצם חיות היום תחת קורת גג ללא חשמל, במצבים מסוימים לא באשמתן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה מייצר תופעות פסולות של חיבורי חשמל לא תקינים, ומייצר גם מצב של הנצחת עוני או הנצחת תנאי מחיה ירודים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו צריכים לשבת ולראות איך אנחנו, ביחד, מייצרים ומחפשים לייצר פתרון לנושא הכואב הזה והסבוך הזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אקבע ישיבה ביחד עם חבר הכנסת איימן עודה וביחד עם חברים ממשרד המשפטים, נציגים ממשרד המשפטים, וביחד עם משרד האנרגיה, בשביל לראות איך אנחנו יכולים להקל על האוכלוסייה הזאת מצד אחד, ומצד שני לדאוג ולוודא שהליכי התכנון במדינת ישראל ימשיכו להתקיים, ושכל פתרון לא יהיה תמריץ למנוע את הקיום של תכנון מסודר במדינת ישראל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: חבר הכנסת – – –

איתן גינזבורג: עוד דקה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: איתן.

איתן גינזבורג: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: טוב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה רבה.

קרן ברק: ביקש לחזור ולהשיב במקום חבר הכנסת עידן רול – חבר הכנסת יאיר לפיד.

קרן ברק: יש לך שלוש דקות.

קרן ברק: מייד אחריהן נעבור להצבעה.

יאיר לפיד: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, מה סגר עכשיו?

יאיר לפיד: לפני חצי שעה, באולם ועדת הכספים, עשינו מפגש עם בעלי עסקים קטנים: אולמות כושר, אולמות אירועים, המלונאים, בעלי המסעדות.

יאיר לפיד: הם עומדים מול חורבות חייהם.

יאיר לפיד: מפרקים להם את החיים על צעד לא סביר ולא מידתי.

יאיר לפיד: אני אומר, אם עולה התחלואה, צריך לטפל – אבל זה הצעד הכי לא נכון.

יאיר לפיד: רופאים אומרים שזה הצעד הלא-נכון.

יאיר לפיד: אנשי עסקים אומרים שזה הצעד לא הנכון.

יאיר לפיד: כלכלנים אומרים שזה הצעד הלא-נכון.

יאיר לפיד: הולכים למתווה הכי גרוע שאפשר.

יאיר לפיד: התחלתם לעשות משהו, אמרתם: הולכים לרמזור, ערים אדומות וערים לא אדומות.

יאיר לפיד: אפשר להתמקד בקבוצות הסיכון, להתמקד באנשים מבוגרים ובאנשים עם מחלות רקע.

יאיר לפיד: אפשר לטפל בזה אחרת, בלי לסגור את הכלכלה הישראלית ולהרוס את מפעל חייהם של כל העצמאים בישראל.

יאיר לפיד: אפשר לבטל את מתווה החל"ת וללכת למודל הגרמני.

יאיר לפיד: אני מתריע על זה כבר חודשים.

יאיר לפיד: עמדנו פה, בכנסת, לפני חמישה חודשים, העליתי את דמי אבטלה לעצמאים.

יאיר לפיד: אמרתם: אנחנו מזיזים את זה, הממשלה תביא הצעת חוק ממשלתית.

יאיר לפיד: חמישה חודשים עברו.

יאיר לפיד: איפה דמי אבטלה לעצמאים?

יאיר לפיד: העיקר שאתם סוגרים להם את החיים.

יאיר לפיד: ולמה?

יאיר לפיד: כדי לא לריב עם השותפים הפוליטיים.

שלמה קרעי: – – –

יאיר לפיד: למה?

יאיר לפיד: כי כל מה שמעניין אתכם זה פוליטיקה קטנה, ולא אכפת לכם להרוס את חייהם של אנשים טובים שכל החיים היו בסדר.

יאיר לפיד: הם היו בסדר.

יאיר לפיד: אמרו להם, תעשו תו סגול – עשו תו סגול; תרחיקו שולחנות – הרחיקו שולחנות; שימו אלכוג'ל – שמו אלכוג'ל, ועוד ועוד ועוד.

יאיר לפיד: פעימות לא מגיעות, מענקים לא מגיעים – והם אומרים: לא, אנחנו נמשיך לעבוד.

יאיר לפיד: ועכשיו אתם סוגרים אותם, בתור עונש, על זה שהם היו בסדר?

שלמה קרעי: את זה אמרת לאזרחים – – – תתבייש לך.

יאיר לפיד: אתם צריכים לבטל את הסגר הזה.

יאיר לפיד: יש לכם עוד 48 שעות – תבטלו את הסגר הנורא הזה.

יאיר לפיד: הוא יעלה בחיי אדם, לא יחסוך חיי אדם.

יאיר לפיד: יהיו פה התאבדויות, יהיו זקנים שיישכחו לבד בבית, יהיו אנשים שלא יגיעו לבתי החולים עם התקף לב, מרוב פחד.

יאיר לפיד: תבטלו את הסגר.

יאיר לפיד: תעשו את מה שצריך לעשות בשביל לשמור על הבריאות ובעיקר בשביל לא לפרק מבפנים את הכלכלה הישראלית.

יאיר לפיד: העצמאים סבלו מספיק.

יאיר לפיד: המובטלים סבלו מספיק מהממשלה הזאת.

יאיר לפיד: נכשלתם?

יאיר לפיד: תתפטרו.

יאיר לפיד: אל תענישו את אזרחי ישראל.

קרן ברק: תודה רבה, חבר הכנסת יאיר לפיד.

קרן ברק: נעבור להצבעה.

קרן ברק: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 20 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 30 נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדה את הצעת חוק חופש המידע (תיקון – שקיפות בקבלת החלטות בתקופת התפשטות נגיף הקורונה), התש"ף

קרן ברק: –2020, לא נתקבלה.

אורנה ברביבאי: אנחנו רוצים להצביע מכאן.

קרן ברק: אי-אפשר.

אורנה ברביבאי: אבל אני – – –

קרן ברק: אבל אי-אפשר.

קרן ברק: שאלו אותי לפני כן – – –

אורנה ברביבאי: לא נכון, אם אני צריכה להקריא הצעת חוק.

אורנה ברביבאי: אני מאפשרת את זה – – –

קרן ברק: טוב, הבנתי, סליחה.

קרן ברק: נתנו לי הוראה אחרת לפני כן.

קרן ברק: בעד הצעת החוק – 20, ויחד עם חברת הכנסת אורנה ברביבאי – 21.

קרן ברק: נגד הצעת החוק – 30, ו-31 נגד, יחד עם חברת הכנסת שרן השכל.

קרן ברק: הצעת החוק לא התקבלה.

קרן ברק: לא, אני לא יכולה את עוזי.

קריאה: – – –

קרן ברק: אז לא.

קרן ברק: אז, 31 נגד ו-21 בעד.

קרן ברק: הצעת החוק לא התקבלה.

קרן ברק: [הצעת חוק פ/1647/23; נספחות.

קרן ברק: ]

קרן ברק: נעבור להצעת החוק הבאה – הצעת חוק ייעוד כספי קנסות על עבירות שנקבעו לצורך התמודדות עם משבר נגיף הקורונה, התש"ף

קרן ברק: –2020, של חברת הכנסת אורנה ברביבאי.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

אורנה ברביבאי: חברי הכנסת, אני מביאה בפניכם היום הצעת חוק לייעוד כספי קנסות בגין עבירות שנעברו בהתמודדות עם משבר נגיף הקורונה, התש"ף–2020.

אורנה ברביבאי: אני רוצה לומר לכם את הדברים הבאים: כשאתם, בממשלה המנותקת הזאת, דורשים משמעת אישית מאזרחים, זה חייב לבוא על בסיס אמון.

אורנה ברביבאי: מעניין שלא הייתי מתואמת עם חבר הכנסת עידן רול ואנחנו אומרים את אותם דברים.

אורנה ברביבאי: אמון הציבור כלפי מי שדורש לבצע את ההנחיות מתחיל קודם כול בהבנה של מה שאומרים לו.

אורנה ברביבאי: לפני שעושים סגרים על מדינה שלמה, מטילים קנסות ומשתקים את המדינה בסגר מיותר, קודם כול תסבירו מה אתם רוצים ואחר כך תתנהלו בשקיפות.

אורנה ברביבאי: הינה, הצעת חוק הכי בסיסית והכי אלמנטרית.

אורנה ברביבאי: תיתנו דוגמה אישית בעצמכם, ואם יש בידוד אחרי שכל אזרח חוזר מארצות הברית, אני מצפה – ובעיניי זה ממש לא מוגזם – שכל המשלחת בראשות ראש הממשלה שחוזרת מחוץ-לארץ תיכנס לבידוד, בדיוק כפי שאתם מצפים ומבקשים מכל אזרח אחר במדינה.

אורנה ברביבאי: זאת דוגמה אישית.

אורנה ברביבאי: תלמדו מלקחים שבוודאי לא יגרמו לנו להיות המדינה הראשונה בתחלואה, ובסגר פעם שנייה – מי יודע, אנחנו בערב ראש השנה, ואולי יהיו סגרים פעם שלישית ורביעית.

אורנה ברביבאי: סטרטאפ ניישן יכולה להמציא את עצמה מחדש שוב ושוב.

אורנה ברביבאי: ועל הדרך – למה לא, חבר הכנסת אלי אבידר, שגם לא נגיע בסגר להפגנות ולא נביע מחאה, למה לא?

אורנה ברביבאי: הכול ביחד, הכול כלול.

אלי אבידר: – – – של דמוקרטיה.

אורנה ברביבאי: ממש דמוקרטיה.

אורנה ברביבאי: רק אז, אם האזרחים לא יעשו את מה שאתם מבקשים, תעברו לאכיפה – אכיפה מידתית, הגיונית, שלא משפילה ולא פוגעת באזרחים שגם כך המצב הכלכלי שלהם קשה.

אורנה ברביבאי: ואם הטלתם כבר קנסות – בהצעת החוק שאני מביאה בפניכם היום אני מבקשת להחזיר את המיליונים הרבים שנגבים מדי חודש.

אורנה ברביבאי: מהנתונים שניתנו לי, ניתנו לי גם מהמשטרה וגם מהממ"מ כאן בכנסת, זה עשרות מיליונים מדי חודש.

אורנה ברביבאי: תחזירו לציבור.

אורנה ברביבאי: אני מציעה לעשות את זה באמצעות קרן ייעודית שתנוהל על ידי השר, שהוא הממונה על החוק הזה והוא רשאי להתקין תקנות בכל הנוגע לביצועו.

אורנה ברביבאי: בדברי ההסבר שלי לחוק אני אומרת את הדברים הבאים: "לשם ההתמודדות עם משבר נגיף הקורונה ומניעת התפשטותו במדינת ישראל, הורתה הממשלה על אכיפת עבירות שנעברות על ידי אזרחים או גופים שונים במסגרת תקנות שעת חירום – – – התקנות מורות כי בגין עבירות שונות, כגון אי-עטיית מסכה במרחב הציבורי, הפרת חובת בידוד, הפרת חובת דיווח והפרה של תקנות הנוגעות לשמירת ההנחיות במקומות ציבוריים שונים", יינתנו קנסות עונשיים או מינהליים משתנים על פי סוג העבירה.

אורנה ברביבאי: על פי נתוני המשטרה, כפי שאמרתי, קנסות אלו מניבים לקופת המדינה עשרות מיליוני שקלים בחודש.

אורנה ברביבאי: ראוי כי כספים המגיעים בשל קנסות המשולמים על ידי אזרחים וגופים פרטיים שונים יוחזרו למען שיפור רווחתם של האזרחים, שגם כך מצבם קשה.

אורנה ברביבאי: ההמלצה היא כי אחריות ניהול הקרן שתוקם תהיה בניהול של שר הרווחה והשירותים החברתיים, שממילא מופקד על העניין.

אורנה ברביבאי: ואני רוצה להגיד בנימה אישית – בשבוע שעבר פסלתם הצעת חוק שהעליתי כאן

אורנה ברביבאי: בפניכם לתמרוץ מעסיקים המעודדים עבודה מהבית.

אורנה ברביבאי: לצערי הצבעתם נגד, למרות שאתם מודעים למצב הכלכלי והבריאותי הקשה במדינה ולחשיבות לתמרץ מעסיקים דווקא בעת הזאת.

אורנה ברביבאי: על אף העובדה שאתם טוענים כי הקמתם ממשלה שנועדה לתת פתרונות להשלכות הקורונה, אתם מצביעים נגד חוקים שנועדו לסייע לאזרחים, ובכך פוגעים באופן ישיר בכל כך הרבה אנשים.

אורנה ברביבאי: הפרדוקס הבלתי-סביר הוא שהאופוזיציה מעלה חוקים להתמודד עם משבר הקורונה, ואתם, הקואליציה המנופחת הזאת שקמה כדי לטפל בקורונה, מתנגדים לחוקים שמסייעים לציבור להתמודד עם המגפה.

אורנה ברביבאי: עוד יחקרו את הדבר הזה בספרי הימים, וישאלו במדעי המדינה איך יכול להיות כזה פרדוקס.

אורנה ברביבאי: אני קוראת לכם להתעלות מעל שיקולים פוליטיים, לשים את האזרחים בראש מעייניכם, לפחות בערב ראש השנה, ולהצביע בעד הצעת החוק.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: ישיב סגן שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, חבר הכנסת משולם נהרי.

אלי אבידר: חכם משולם, לא לקצר.

אלי אבידר: לא בקצרה, אנחנו רוצים להבין.

משולם נהרי: פרשת השבוע.

אלי אבידר: שלא – – –

משולם נהרי: דברי חוכמה.

משולם נהרי: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני בתחילת דבריי רוצה לשלוח את תנחומינו הכנים למורנו ורבנו הגאון הגדול רבי שמעון בעדני שליט"א, על פטירת אשתו, הרבנית הדגולה והצנועה, אשת חיל, מרת שולמית, עליה השלום, שעמדה לימינו במסירות נפש אין קץ, הסבירה פנים לכל אחד ואחד.

משולם נהרי: כל מי שהגיע לביתו, נתנה לו הרגשה טובה כאורח שחיכו לו.

משולם נהרי: אישה מיוחדת במינה, אשת חיל מי ימצא.

משולם נהרי: רבות בנות עשו חיל ואת עלית על כולנה.

משולם נהרי: וזה לא היה פשוט – – –

אלי אבידר: מי שלא היה בבית שלו לא יודע מה זה צניעות.

משולם נהרי: הוא לא יבין, כן.

משולם נהרי: אישה שהסתפקה במועט ואפשרה לבעלה להקדיש את כל חייו לטובת הציבור.

משולם נהרי: כל הזמן מה שעניין אותו זה הציבור.

משולם נהרי: הבית שלו פתוח, לא צריך כרטיסים, לא צריך להירשם, לא צריך פרוטקציות.

משולם נהרי: אפשר לבוא, לפתוח את הדלת, אפילו לא צריך להקיש בדלת, ומקבלים אותו בסבר פנים יפות, גם הרב וגם הרבנית.

משולם נהרי: הרבנית תמיד הייתה זו שפותחת ומקבלת במאור פנים, כל אורח היה רצוי, אבל מה שחשוב גם שהרב הקדיש את כל חייו לטובת הציבור.

משולם נהרי: ופה אני רוצה לקשור את הדברים לפרשת השבוע שקראנו בשבת שהיא לפני ראש השנה – יאיר, זה יכול לעניין אותך מאוד.

משולם נהרי: משה רבנו, מנהיגם של ישראל, עבר צרות צרורות.

משולם נהרי: כמנהיג, נתן את כל חלבו ודמו לטובת הציבור – ויתר על הבית, ויתר על אשתו, על הילדים, על הכול, סיכן את חייו, נרדף על ידי פרעה, עמד בחזית – וכל פעם שקיבל מכה מהציבור, עמד והתפלל עליהם.

משולם נהרי: עד כדי כך שהגיע מצב שאמר "ואם אין מחני נא מספרך" – אם אתה לא סולח להם, אני לא רוצה, אל תזכיר אותי בכלל, אני לא קיים.

משולם נהרי: כלומר כל חייו הוא הקדיש לציבור.

משולם נהרי: עכשיו הגיע הזמן שלו.

משולם נהרי: הוא נענש שלא יוכל להיכנס לארץ.

משולם נהרי: הרי זה מה שהוא רצה כל הזמן, להיכנס לארץ.

משולם נהרי: אומר לו: לא, אתה לא נכנס לארץ, יהושע מכניס אותם לארץ – דבר קשה מאוד.

משולם נהרי: אף אחד לא קם להתפלל: משה, איך נעזוב אותו?

משולם נהרי: "ואתחנן אל ה'" – בסוף, אם אין אני לי מי לי.

משולם נהרי: אבל עדיין הוא נאמן לציבור, עדיין הוא נותן להם עצות טובות, עדיין אכפת לו מה יהיה אחרי זה – – –

יאיר לפיד: כתבתי על זה ספר, אני אספר לך אחר כך.

משולם נהרי: כן.

משולם נהרי: עדיין היה אכפת לו מה יהיה אחר כך, הוא דאג כל הזמן.

משולם נהרי: הוא אמר להם: אתם ניצבים היום כולכם, אחרי ששמעו את כל הצרות, גם כל חולי וכל מכה אשר לא כתובה בספר התורה הזה, כמו המצב של היום – האי-ודאות, שיבואו עליכם גם מכות שאתם לא יודעים, גם כל חולי וכל מכה שלא כתובה בספר התורה הזה.

משולם נהרי: אמר להם משה רבנו: אל תדאגו.

משולם נהרי: אם תהיו יחד, אם תהיה אחדות ביניכם, אם תהיו כאיש אחד בלב אחד – "ראשיכם, שבטיכם, זקניכם ושטריכם כל איש ישראל, טפכם, נשיכם וגרך אשר בקרב מחניך, מחטב עציך עד שאב מימיך" – כולם, שוויון לכולם – אם אתם תהיו מאוחדים, אף כוח שבעולם לא יוכל לפגוע בכם, אף מחלה ואף נגיף לא יוכל לפרק אתכם.

משולם נהרי: אבל אם אתם לא תהיו יחד, הנגיף הקטן – הינה, זה שאנחנו לא יודעים ואנחנו מחפשים אותו ולא מוצאים אותו, מרגישים אותו וסובלים ממנו והולכים מן העולם, נפרדים מן העולם בגללו – הוא יפגע בכם.

משולם נהרי: והינה, זה מה שהוא אומר להם, כי הוא דואג, הוא נותן להם טיפ לחיים.

משולם נהרי: אני הולך – אחרי זה כתוב: "וילך משה וידבר".

משולם נהרי: משה, בדרך כלל היו באים אליו.

משולם נהרי: משה, היו באים אליו לאוהל ושומעים את הדברים, ופה משה הולך אליהם.

משולם נהרי: מדוע, איפה הכבוד?

משולם נהרי: הוא עומד להיפרד.

משולם נהרי: הוא אומר: "בן מאה ועשים שנה אנכי היום, לא אוכל עוד לצאת ולבוא, וה' אמר אלי לא תעבר את הירדן הזה – – – יהושע הוא עבר לפניך".

יאיר לפיד: למרות שכתוב "לא כהתה עינו", זאת אומרת הוא במצב פיזי טוב.

משולם נהרי: "ולא נס לחו".

יאיר לפיד: לא נס לחו, לא כהתה עינו.

יאיר לפיד: הוא כן במצב פיזי טוב.

משולם נהרי: הוא במצב פיזי טוב – לא כהתה אינו ולא נס לחו – אבל הגיע זמנו, ידע שעוברת המנהיגות ליהושע.

משולם נהרי: אתה סיימת, אתה לא ממשיך.

משולם נהרי: ופה – אני לא רומז לשום דבר – ופה, משה רבנו הולך אל העם.

משולם נהרי: ההסבר הוא כזה: משה רבנו, לפני שהוא נפרד מהם, הוא רוצה להנחיל להם את כל תרי"ג המצוות.

משולם נהרי: עד עכשיו הוא הגיע ל-611, נשארו לו שתי מצוות: מצוות הקהל ומצוות כתיבת ספר תורה, שאדם צריך לכתוב לעצמו: "כתבו לכם את השירה הזאת".

משולם נהרי: זה מה שנשאר לו, למשה רבנו, ואז הוא גומר.

משולם נהרי: העם, כששמע את זה, אמר: לא, אנחנו לא נלך אליו, כדי שימשיך לחיות.

משולם נהרי: אבל משה רבנו: לא, הגיע הזמן, אני אלך אליהם; הם לא באים אליי, אני אלך אליהם, למרות שאני יודע שהם לא באים בגלל שהם רוצים שאני אמשיך לחיות.

משולם נהרי: זה מנהיג אמיתי, מנהיג אמיתי שאת האינטרסים שלו הוא שם בצד.

משולם נהרי: הרי האינטרס שלו זה לחיות.

משולם נהרי: הוא שם את האינטרסים שלו בצד, והאינטרסים של העם הם יותר חשובים, של הציבור, מה שהציבור צריך.

משולם נהרי: לאורך כל הדרך – זה אפיין אותו בחיים, זה אפיין אותו כל הזמן לאורך כל שנות המנהיגות: אני מניח את הכול בצד, ואותי מה שמעניין זה הציבור.

משולם נהרי: אלה אנשי הציבור שאנחנו מדברים עליהם, הרב בעדני, שמוסר את נפשו.

משולם נהרי: אם אנחנו נתנהג כך וזאת תהיה תפיסת עולמנו, אז תכלה שנה וקללותיה, תחל שנה וברכותיה.

משולם נהרי: ועכשיו לעצם ההצעה – – –

אורנה ברביבאי: חיכיתי בסבלנות יתרה.

משולם נהרי: כן.

משולם נהרי: אני מקווה שאת נהנית מהדברים ששמעת.

משולם נהרי: בכל אופן, אני רוצה לומר שההצעה הזו היא הצעה טובה.

משולם נהרי: אני חושב שצריכים לעזור לקשישים.

משולם נהרי: כמה שייתנו – תמיד חסר וצריך וצריך עוד ועוד, ויש הרבה תוכניות למשרד ויש הרבה דברים שצריך לעשות, ולא את הכול אנחנו מכסים.

משולם נהרי: המשרד קיבל תוספת מכובדת למגן הזהב לקשישים, ועוד משרדים קיבלו, כמו המשרד של חברת הכנסת אורלי לוי, וגם המשרד לאזרחים ותיקים.

משולם נהרי: הם קיבלו תוספת כדי לעזור לקשישים, במיוחד בימים קשים אלו.

משולם נהרי: ההצעה מהפכנית.

משולם נהרי: אנחנו צריכים לדאוג – כשיש צורך, דואגים לתקציב במסגרת התקציבים הרגילים, לא צריך לפתוח קרן – – –

אורנה ברביבאי: זה לא קורה.

משולם נהרי: אני מסביר.

משולם נהרי: עכשיו אמרתי: קיבלנו 90 מיליון.

משולם נהרי: 90 מיליון – עכשיו, לצורך הזה.

משולם נהרי: אנחנו צריכים לעשות את זה במסגרת התקציב, לעגן את זה, שזה יהיה מסודר.

אורנה ברביבאי: אבל אתם הקואליציה.

משולם נהרי: אבל הבאנו.

משולם נהרי: הבאנו.

משולם נהרי: אנחנו לא יושבים בחיבוק ידיים – אנחנו נאבקנו, והתקציב בא, ותקציב מכובד מאוד.

משולם נהרי: ונמשיך לדאוג ולעגן זאת בצורה מסודרת בתוך התקציב השנתי, בתוך ספר התקציב.

משולם נהרי: עכשיו, להקים קרנות – אני לא יודע אם זו הדרך.

משולם נהרי: אני חושב שהנושאים הללו צריכים דיון מעמיק, יש להם השלכות.

משולם נהרי: צריך לראות את כל התמונה, וגם עוד מגזרים שלמים צריכים.

משולם נהרי: המדינה לא צריכה לסמוך על קרנות אלא צריכה לדאוג לתקציב.

משולם נהרי: מאחר שהנושא לא הובא לדיון בוועדת השרים לענייני חקיקה, והנושא הזה לא נדון, אני מבקש להתנגד להצעת החוק.

קרן ברק: חברת הכנסת ברביבאי, רוצה להשיב?

אורנה ברביבאי: לא, הצבעה.

קרן ברק: לא?

קרן ברק: את לא מעוניינת, אוקיי.

קרן ברק: אז נעבור להצבעה?

תמר זנדברג: אפשר להצביע מפה?

קרן ברק: לא, אי-אפשר להצביע פה.

תמר זנדברג: אז שנייה, אני צריכה לעלות למעלה.

קרן ברק: אבל את יודעת שאת צריכה להצביע למעלה.

קרן ברק: לא הייתה שום סיבה שתהיי פה.

קרן ברק: לא, הרי כולם יכולים להיות פה.

קרן ברק: הצבעה, בסדר.

קרן ברק: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 22 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 30 נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדה את הצעת חוק ייעוד כספי קנסות על עבירות שנקבעו לצורך התמודדות עם משבר נגיף הקורונה, התש"ף

קרן ברק: –2020, לא נתקבלה.

קרן ברק: בעד – 22, נגד – 30.

קרן ברק: אני מוסיפה – – –

תמר זנדברג: סליחה, זה לא בסדר.

קרן ברק: אבל זה – – –

תמר זנדברג: לא, לא, לא, לא, סליחה.

תמר זנדברג: היושב-ראש יריב לוין – – –

קרן ברק: ממש לא.

קרן ברק: היושב-ראש אמר בפירוש שלא.

קרן ברק: כן נכון.

קרן ברק: אם היית מנמקת מלמטה – את צודקת, אבל לא הייתה שום סיבה.

קרן ברק: את לא הצגת הצעת חוק.

תמר זנדברג: מה זה לא הייתה שום סיבה?

תמר זנדברג: סליחה, רגע, המליאה מיועדת לעוד דברים חוץ מהצבעה.

תמר זנדברג: יריב לוין יודע את זה.

תמר זנדברג: אם את רוצה לדבר עם שר – – –

קרן ברק: יריב לוין בפירוש – – –

תמר זנדברג: לא, לא, לא, סליחה.

תמר זנדברג: סליחה, זה לא נכון.

תמר זנדברג: כל יושב-ראש עושה את זה.

תמר זנדברג: מה היה קורה עוד דקה?

תמר זנדברג: שח"כים יעלו למעלה להצביע.

תמר זנדברג: למה את – – –

קרן ברק: כי כל אחד יגיד את זה בדרכו שלו.

קרן ברק: כל אחד יודע איפה הוא יושב, ואי-אפשר לנהל ככה ישיבות.

תמר זנדברג: לא נכון.

תמר זנדברג: סליחה, סליחה, את עושה משהו בניגוד – – –

קרן ברק: חברת הכנסת זנדברג – – –

תמר זנדברג: לא לא לא – – –

קרן ברק: כן כן כן, זו התשובה.

קרן ברק: כל אחד יכול להגיע להצבעה שלו.

קרן ברק: גם הם רצו להיות פה למטה.

קרן ברק: גם אריאל קלנר ביקש ממני קודם.

קריאות: – – –

קרן ברק: לא, אין דבר כזה.

קרן ברק: זה כבר עניין למחשבים.

קרן ברק: כולם ביקשו ממני ולכולם לא אישרתי.

קרן ברק: אין שום הבדל.

תמר זנדברג: מה זה: לא אישרתי?

קרן ברק: לא אישרתי, להצבעות.

תמר זנדברג: נמצאים באולם, תני לנו להגיע למקום.

תמר זנדברג: יש פה מגבלות קורונה.

קרן ברק: אבל תמר, יש חוקים בבניין הזה.

תמר זנדברג: סליחה – – –

קרן ברק: הם ביקשו בדיוק כמוך, ואמרתי להם: אני לא אאפשר.

תמר זנדברג: סליחה, אני מאוד מצטערת – – –

קרן ברק: הם שאלו מבעוד מועד ונתתי תשובה.

קרן ברק: אריאל, כן, נתתי לך את אותה תשובה: אתה לא יכול להצביע מפה.

קרן ברק: נתתי.

תמר זנדברג: סליחה, אני לא ביקשתי להצביע מפה.

תמר זנדברג: ביקשתי להגיע למקום שלי ולהצביע.

תמר זנדברג: יש יציע, יש קורונה.

תמר זנדברג: מה היה קורה לך אם היית מחכה 30 שניות?

קרן ברק: תמר, אל תצרחי עליי, עם כל הכבוד.

קרן ברק: אל תצעקי עליי.

תמר זנדברג: לא, סליחה, כל יושב-ראש – זה לא מהיום ככה.

תמר זנדברג: חברת הכנסת קרן ברק, יש תקופה ארוכה של קורונה.

קריאה: – – –

קרן ברק: אני לא שומעת.

קרן ברק: אין לי חלוקת קשב.

קריאה: הייתה בעיה במחשב.

קריאה: הייתי פה.

קריאה: – – –

קרן ברק: אוקיי.

קרן ברק: אני מפסיקה ברגע זה את המשא ומתן.

תמר זנדברג: ממש לא בסדר.

תמר זנדברג: הפסדתי הצבעה על לא עוול בכפי.

תמר זנדברג: לא עשיתי שום דבר.

תמר זנדברג: אני פה במליאה.

קרן ברק: אוקיי.

קרן ברק: יש עוול, כי ידעת שיש הצבעה ולא עלית למעלה, מה שהם כן עשו.

תמר זנדברג: מה זאת אומרת – – –

קרן ברק: שרן השכל, לפנים משורת הדין – – –

תמר זנדברג: – – –

קרן ברק: היושב-ראש אישר לשרן השכל לאורך כל היום הזה להצביע מכאן, ולכן אני מוסיפה את שרן השכל.

קרן ברק: 31 נגד, 22 בעד, אלה התוצאות.

קרן ברק: גם אתה יכולת להגיע, בדיוק כמוה.

אורנה ברביבאי: – – – בעד החוק של עצמי.

קרן ברק: סליחה, את צודקת, ואורנה ברביבאי.

קרן ברק: 23 בעד, 31 נגד, זו התוצאה.

קרן ברק: הצעת החוק לא עברה.

קריאות: – – –

קרן ברק: חברת הכנסת ברביבאי, את יכולה לבוא להחליף אותי?

קרן ברק: בואי, בבקשה.

קרן ברק: תודה.

תמר זנדברג: סליחה, יש כאן מניעה מחברי הכנסת למלא את תפקידם, עם כל הכבוד.

תמר זנדברג: אנחנו לא בחרנו את הדבר הזה.

תמר זנדברג: אנחנו רוצים להצביע במקומות שלנו.

תמר זנדברג: מה היה קורה אם היית ממתינה 30 שניות שחברי הכנסת יעלו במעלית ויצביעו?

תמר זנדברג: לא היה קורה לך שום דבר.

תמר זנדברג: לא היה נפגע כבודך.

תמר זנדברג: חוצפה.

קרן ברק: האירוע נגמר.

אורנה ברביבאי: חברים, אנחנו הבענו פה את ההשגות, ואני חושבת שנצטרך לקיים בנשיאות דיון על המשמעות של מעבר חברי כנסת שרוצים לשבת במליאה ולעלות למעלה – –

תמר זנדברג: אני מחזקת את ידייך.

אורנה ברביבאי: – – ונביא התייחסות, כי בעיניי אנחנו מאבדים מהיכולת הפרלמנטרית לשבת כאן ולעלות למעלה ליציע.

אורנה ברביבאי: אנחנו נעסוק בזה בנשיאות ונעדכן.

תמר זנדברג: יושב-ראש הכנסת יריב לוין ממתין חצי דקה באופן קבוע, וחברי הכנסת עולים להצביע.

אורנה ברביבאי: אני יודעת, אבל נאמר פה שהוא קבע הבוקר – – –

תמר זנדברג: אין סיבה שהסגנים לא יעשו את זה.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שהטיעון שלך מוצדק, ונכון יהיה לדון בזה בנשיאות ולעדכן.

אורנה ברביבאי: יש הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

אורנה ברביבאי: אנחנו רוצים להתקדם בסדר-היום, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת, הצעת חוק לתיקון פקודת הכלבת (מס' 6) (היתר להחזיק בעל חיים בפיקוח ובהשגחה שלא במאורת בידוד), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, של חברות הכנסת שרן מרים השכל ומיקי חיימוביץ'.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

אורנה ברביבאי: נעבור להצעה לסדר-היום – הצורך להקים ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא: ניגודי העניינים של היועץ המשפטי לממשלה, פרקליט המדינה והשופטים בבית המשפט העליון ובבתי המשפט בכלל, מס' 1453.

אורנה ברביבאי: את ההצעה יציג חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

בצלאל סמוטריץ': חבריי השרים, חבריי חברי הכנסת, הממשלה הזו היא כישלון בכל תחום.

בצלאל סמוטריץ': אתם כישלון בקורונה.

בצלאל סמוטריץ': הבאתם אותנו להתפרצות מסוכנת של המחלה ולסגר שני, שאפשר היה למנוע, וגם אותו אתם לא מסוגלים לנהל בצורה יעילה.

בצלאל סמוטריץ': אתם כישלון בכלכלה.

בצלאל סמוטריץ': לא העברתם תקציב מדינה, וגם את 11 מיליארד השקלים שאני – כן, אני – הצעתי בוועדת הכספים, ואתם, ברוך השם, הסכמתם והלכתם על זה – גם את זה, בגלל כל מיני מריבות פוליטיות, עוד לא הבאתם לאישורה של ועדת הכספים, ושלל הגופים האזרחיים והחינוכיים והחברתיים שנאנקים תחת הנטל וקורסים ומשוועים לתקציב הזה לא יקבלו אותו לפני החגים.

בצלאל סמוטריץ': אתם כישלון בציונות ובהתיישבות.

בצלאל סמוטריץ': יש כבר שמונה חודשים הקפאה דה פקטו ביהודה ושומרון.

בצלאל סמוטריץ': מכרתם את עתיד הנגב לעמיר פרץ, הבדואים ממשיכים להשתולל בצאלים, ביתר שטחי האש.

בצלאל סמוטריץ': אתם כישלון בלאחד את העם.

בצלאל סמוטריץ': חבריי החרדים, איזה הישג הבאתם לציבור הבוחרים שלכם בממשלה הזאת חוץ מלשתף פעולה עם מי שהופך אותם למצורעים, לשעיר לעזאזל ולמפיצי מחלות?

בצלאל סמוטריץ': כלום, גורנישט מיט גורנישט.

בצלאל סמוטריץ': הישג אחד – חבר הכנסת קרעי – הישג אחד בלבד יש לממשלה הזו, והוא לבנות, לבנה אחרי לבנה אחרי לבנה, את חומת הביצורים של אבי ניסנקורן, שמאחוריה הוא ואתם, כולכם, בשיתוף הפעולה איתו, מסתירים, מטייחים את העיוותים והשחיתויות של המערכת.

בצלאל סמוטריץ': כולכם, חברי הכנסת של הליכוד והחרדים, טייחים.

בצלאל סמוטריץ': עם כף טייחים מטייחים לו את הלבנים שהוא בונה בחומה הזאת.

בצלאל סמוטריץ': אבי ניסנקורן הוא ראש הממשלה האמיתי.

בצלאל סמוטריץ': כן – לא, לא זה החליפי, אלא זה האמיתי, שכולכם סרים למרותו, כולכם עובדים אצלו.

בצלאל סמוטריץ': אתם יודעים למה?

בצלאל סמוטריץ': כי אתם מ-פ-ח-דים.

בצלאל סמוטריץ': אתם מפחדים ממנדלבליט ונותנים לו לנהל כאן את המדינה; אתם מפחדים מניסנקורן ונותנים לו להיות ראש הממשלה האמיתי; אתם מפחדים מהנשיאה חיות ונותנים לה לפסול פעם אחר פעם חוקים של הכנסת, לפגוע בביטחון וביכולתו של צה"ל להיאבק בטרור ולפגוע באופי היהודי של מדינת ישראל.

שלמה קרעי: מי הייתה שרת המשפטים ארבע שנים?

בצלאל סמוטריץ': אתם מפחדים משי ניצן וחבריו בפרקליטות, ולכן, חוץ מלעשות רוח בטוויטר, בנאומים, בראיונות לתקשורת, אתם לא עושים שום דבר.

שלמה קרעי: מי הייתה שרת המשפטים ארבע שנים?

בצלאל סמוטריץ': ואתם יודעים מה?

בצלאל סמוטריץ': כן, כן, חבר הכנסת קרעי, קשה לך לשמוע.

בצלאל סמוטריץ': זה טוב.

בצלאל סמוטריץ': תצעק, תצעק, אבל גם תקשיב, גם תקשיב תוך כדי.

שלמה קרעי: מי הייתה שרת המשפטים?

שלמה קרעי: אתה רואה שאני כאן.

בצלאל סמוטריץ': אם אחרי החשיפות המטלטלות של עמית סגל ואראל סג"ל וקלמן ליבסקינד אתם עדיין יושבים כאן מפוחדים ולא מסוגלים לתמוך בהצעה הבסיסית ביותר, הטריוויאלית ביותר, המתבקשת ביותר, שתתחיל קצת לעשות סדר ולתקן, אז אתם פשוט לא ראויים לאמון הציבור.

בצלאל סמוטריץ': ואתם יודעים מה, מגיע לכם.

בצלאל סמוטריץ': מגיע לך, אדוני ראש הממשלה, כל מה שאתה עובר.

בצלאל סמוטריץ': אבל לציבור הישראלי זה לא מגיע.

בצלאל סמוטריץ': הציבור הישראלי, מגיע לו משהו אחר.

בצלאל סמוטריץ': למצביעי הימין נמאס כבר להצביע פעם אחר פעם ימין ולקבל שמאל.

בצלאל סמוטריץ': ולכן אנחנו נמשיך, ונעמוד כאן שוב ושוב, ונציב מראה מול הפנים המפוחדות וחסרות האונים שלכם; נמשיך להוביל את המאבק הצודק וההכרחי הזה, שהציבור הישראלי כל כך מייחל להצלחתו; נמשיך להציב חלופה ערכית, אמיצה ונחושה לפחדנות ולחדלון האישים והמעש שלכם.

בצלאל סמוטריץ': ועכשיו, רק כדי שהציבור ייזכר קצת על מה המאבק הזה, אני רוצה להזכיר כאן דוגמה אחת להתנהלות הפגומה של המערכת – אדוני שר המשפטים, אני אשמח אם תקשיב, ואולי גם תענה.

שלמה קרעי: איפה אתה היית ארבע שנים, סמוטריץ'?

בצלאל סמוטריץ': ואגב, זו דוגמה שלא צריך בשבילה תחקירים עיתונאיים, לא צריך חשיפות, לא צריך הדלפות של מיילים סודיים, כי פשוט עשו אותה מהמקפצה – גלוי, פומבי, בלי טיפת בושה.

אלי אבידר: תקראו לאוסנת מארק – – –

בצלאל סמוטריץ': זה הסיפור של ד"ר מאיה פורמן, שהייתה אמורה להתמנות בשנת 2014 למנהלת המחלקה המשפטית במכון לרפואה משפטית באבו כביר.

בצלאל סמוטריץ': היא זכתה במכרז כדת וכדין של משרד הבריאות, אבל היא הגישה איזה תצהיר, איזו עדות שלא מצאה חן בעיני הפרקליטות – לא יישרה קו עם הקו המערכתי בתיק של רומן זדורוב.

בצלאל סמוטריץ': אז שי ניצן פנה למשרד הבריאות ודרש לבטל את המינוי שלה כי היא העזה לא ליישר קו עם התביעה, שהחליטה שרומן זדורוב רצח – ועד היום אף אחד מאיתנו לא יודע מה האמת בסיפור הזה.

בצלאל סמוטריץ': מאיה פורמן הלכה לבית הדין לעבודה, שביקש מד"ר חן קוגל, ראש המכון, להגיש עדות בתצהיר על תפקודה של ד"ר פורמן ועל התאמתה לתפקידה.

בצלאל סמוטריץ': וכך הוא אכן עשה.

שלמה קרעי: סמוטריץ', איפה בנט?

בצלאל סמוטריץ': הוא הגיש תצהיר, שלח אותו חתום בקובץ PDF, לפרקליטות, כדי שתגיש אותו לבית הדין לעבודה.

שלמה קרעי: איפה בנט?

בצלאל סמוטריץ': אבל התצהיר הזה לא מצא חן בעיני הפרקליטות.

בצלאל סמוטריץ': הוא לא התאים לאג'נדה שלה ולרצון שלה לסכל את המינוי של פורמן, כי היא לא אחת שמיישרת קו, אז הם דרשו לקבל את התצהיר בקובץ וורד – גלוי, במיילים גלויים, לא צריך הדלפות – –

שלמה קרעי: אבל איפה בנט?

בצלאל סמוטריץ': – – כדי לשפץ את העדות – אתם יודעים איך קוראים לזה: עדות שקר, הדחת עד – ולהכתיב לד"ר חן קוגל את התצהיר שהוא צריך להגיש לבית הדין.

שלמה קרעי: איפה בנט – – –

בצלאל סמוטריץ': וככה באמת עשו: הם קיבלו את הקובץ בוורד, והם "תיקנו", במירכאות כפולות ומכופלות – שיקרו בעדות הזאת.

בצלאל סמוטריץ': המזל הוא שד"ר חן קוגל עמד על שלו, סירב לחתום על התצהיר הכוזב, והגיש את התצהיר המקורי שלו, וד"ר מאיה פורמן זכתה ומונתה.

בצלאל סמוטריץ': על ההתנהלות השערורייתית הזאת, שהיא עבירה פלילית של הדחת עד, של שיבוש הליכי משפט, של עדות שקר, הוגשו תלונות לנציבות הביקורת על הפרקליטות, ללשכת עורכי הדין ולמשטרה.

בצלאל סמוטריץ': גם נציבות הביקורת וגם לשכת עורכי הדין לא חסכו את שבט ביקורתם מההתנהלות השערורייתית הזאת.

בצלאל סמוטריץ': אלא מה, להם אין סמכות: הנציבות היא גוף מסורס, ולשכת עורכי הדין כתבו שיש כאן בעיה אתית קשה.

בצלאל סמוטריץ': מי אמור לטפל?

בצלאל סמוטריץ': המשטרה.

בצלאל סמוטריץ': נו, אז מה עם חקירת המשטרה?

בצלאל סמוטריץ': הצחקתם אותי.

בצלאל סמוטריץ': שי ניצן הורה לסגור את התיק – החתול שומר על השמנת.

בצלאל סמוטריץ': כמו שהוא שמר על רות דוד, כמו שהוא שומר היום על ליאת בן ארי עם עבירות הבנייה שהיא ביצעה לכאורה.

בצלאל סמוטריץ': ובדבר הזה, בעיוות הנורא הזה, שאין לנו מושג כמה פעמים הוא התרחש בתיקים של אנשים פשוטים – לא בתיקי ראש ממשלה, תיקים עם פרופיל ציבורי ותקשורתי גבוה; בזה אתם, מיקי זוהר ודודי אמסלם ואריה דרעי וליצמן ונתניהו ויריב לוין – בזה אתם מפחדים לטפל.

בצלאל סמוטריץ': אתם יודעים למה, אתם יודעים למה?

שלמה קרעי: איפה אתה היית ארבע שנים?

בצלאל סמוטריץ': כי בוזגלו לא מעניין אתכם.

בצלאל סמוטריץ': זה שבוזגלו עובר עינוי דין, זה לא מעניין אתכם.

בצלאל סמוטריץ': אגב, כמו שזה לא מעניין אתכם עכשיו שהעסק שלו נסגר, שהפרנסה שלו נפגעת ואין לו אוכל להביא לילדים מהקורונה.

בצלאל סמוטריץ': זה פשוט לא מעניין אתכם.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא מפחדים.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא מפחדים, ולכן הציבור מעריך אותנו.

בצלאל סמוטריץ': והציבור רוצה שאנחנו נחליף אתכם בהנהגה.

בצלאל סמוטריץ': תסתכלו על הסקרים.

בצלאל סמוטריץ': הציבור רוצה אנשים שעובדים אצלו באמינות, בנחישות, באומץ; אנשים שמקיימים את ההבטחות, אנשים שמתעסקים לא בעצמם אלא בו, בציבור, במה חשוב לו, במה כואב לו, במה מטריד אותו; אנשים שיודעים שפוליטיקאים הם שליחי ציבור, ואם יש ציבור ששלח אותם למטרה מסוימת, הם חייבים, אבל חייבים, לממש את המטרה הזאת.

ניצן הורוביץ: איפה בנט?

בצלאל סמוטריץ': אם תימנעו עכשיו, חברים – – –

ניצן הורוביץ: בצלאל, איפה בנט?

ניצן הורוביץ: למה נפתלי בנט לא בא היום?

בצלאל סמוטריץ': אם תימנעו עכשיו, חבריי למחנה הלאומי, הציבור יימנע מלהצביע לכם, כי נמאס לו שאתם עובדים אצל עצמכם ולא אצלו.

בצלאל סמוטריץ': ואם תתנגדו עכשיו, הציבור יתנגד לכם בקלפי, מכיוון שהציבור רוצה ימין אמיתי, שבא למשול, שלא עובד אצל הכנף השמאלית והקטנה של הממשלה הזאת.

בצלאל סמוטריץ': שלמה, אתם 52 מנדטים מול 17.

שלמה קרעי: איפה בנט?

שלמה קרעי: איפה בנט?

שלמה קרעי: איפה בנט?

בצלאל סמוטריץ': אתם כולכם עבדים נרצעים של ראש הממשלה האמיתי, הלוא הוא אבי ניסנקורן.

בצלאל סמוטריץ': וידידי השר, אני מוריד בפניך את הכובע.

בצלאל סמוטריץ': היכולת שלך למנף את הכוח הפוליטי הקטן שלך ולנהל את הממשלה הזו זה פשוט משהו שצריך ללמוד בבתי הספר לפוליטיקה.

בצלאל סמוטריץ': יש לך כנראה כישורים, אבל היתרון שלך בעיקר זה הפחדנות והחולשה והרכיכות של השותפים שלך, שנופלים אפיים ארצה לרגליך.

בצלאל סמוטריץ': וכפי שאמרתי, לובשים סרבלי עבודה, מחזיקים כפות של טייחים, ומטייחים איתך את עיוותי המערכת ואת חומת הביצורים שאתה בונה להגנה על השחיתות שלה.

ניצן הורוביץ: ולכן נמליץ על נתניהו לראשות הממשלה בפעם הבאה.

בצלאל סמוטריץ': חברים, ההצעה הזאת אולי תיפול, אבל אתם תיפלו איתה, כי לעם ישראל מגיע יותר.

שלמה קרעי: אתה יודע מי סירס את החוק לביקורת על הפרקליטות?

שלמה קרעי: השרה שקד.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו בעוד שלושה ימים, בעזרת השם, ניכנס לשנת תשפ"א – תהא שנת פוליטיקה אמינה, תהא שנה פוליטיקה אמיצה, תהא שנת פוליטיקה אחראית, תהא שנת פוליטיקה אחרת.

בצלאל סמוטריץ': שנה טובה, כתיבה וחתימה טובה לכל בית ישראל.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חבר הכנסת סמוטריץ'.

אורנה ברביבאי: ישיב שר המשפטים, השר ניסנקורן, בבקשה.

שלמה קרעי: אתה בטח יודע מי סירס את החוק של הביקורת על הפרקליטות, חבר הכנסת סמוטריץ'.

שלמה קרעי: איפה בנט?

שלמה קרעי: חבר הכנסת סמוטריץ', איפה היית ארבע שנים?

שלמה קרעי: כשהוא פונה לשמאל – – –

אורנה ברביבאי: בתום דבריו של שר המשפטים, הגישו 40 חתימות להצבעה שמית – 20 חתימות – ולכן ההצבעה אחר כך תהיה שמית.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

אלי אבידר: חבר הכנסת קרעי, הוא בישיבת הקבינט האזרחי של הקורונה.

אורנה ברביבאי: שר המשפטים, עשר דקות, בבקשה.

אורנה ברביבאי: הצבעה שמית תהיה לאחר מכן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: "בדמוקרטיה ישנם מוסדות רבים שהם חשובים לתפקודה, אבל אני מאמין שמערכת משפט חזקה ועצמאית היא זו שמאפשרת את קיומם של כל המוסדות האחרים בדמוקרטיה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: קל מאוד להבחין בזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כולנו יודעים שישנם משטרים לא דמוקרטיים שחיברו ואפילו מחברים גם היום חוקות וחוקים מנוסחים לעילא ולעילא.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מדברים גבוהה-גבוהה על זכויות האדם, אך האם זכויות האדם מכובדות הלכה למעשה באותן מדינות?

אברהם (אבי) ניסנקורן: התשובה היא לא.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מבקש שתראו לי רודנות אחת, חברה לא דמוקרטית אחת שבה קיימת מערכת משפט חזקה ועצמאית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אין דבר כזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בכל מקום שבו אין מערכת משפט חזקה ועצמאית, הזכויות אינן יכולות להיות מוגנות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: למעשה, ההבדל בין המדינות שבהן יש זכויות על הנייר לבין המדינות שבהן יש זכויות בפועל הוא מערכת משפט חזקה ועצמאית".

שלמה קרעי: ולא מושחתת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: "זוהי הסיבה שאני עושה ואמשיך לעשות כל שביכולתי כדי לשמור על מערכת משפט חזקה ועצמאית".

קריאות: – – –

מתן כהנא: שר המשפטים עומד כאן ומגן על המערכת – – –

קריאות: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אלה דברי בנימין נתניהו רק לפני כמה שנים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ועוד מדברי ראש הממשלה בנימין נתניהו: "בית המשפט חזק ויציב".

מתן כהנא: – – – ראש הממשלה.

מתן כהנא: אתה ראש הממשלה – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: "לא נתנו לשום דבר לפגוע בו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: רק בחודשים האחרונים גנזתי כל חוק שאיים לפגוע בעצמאות המערכת – מהניסיון לקיים שימועים לשופטים בכנסת – –"

קריאה: אתה צודק – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: "– – דרך הגבלת עתירות לבית המשפט ועד לשינוי הרכב הוועדה לבחירת שופטים".

קריאות: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: בנימין נתניהו, ראש הממשלה.

בצלאל סמוטריץ': יש פה אבי ניסנקורן ו-52 עבריינים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: "אני אמשיך לפעול כך, ובכל פעם שיגיע לשולחני דבר שעלול לפגוע בעצמאות בתי המשפט בישראל – אנחנו נוריד אותו".

אברהם (אבי) ניסנקורן: בנימין נתניהו, ראש הממשלה.

שלמה קרעי: להפך.

שלמה קרעי: ביקורת – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: "אני חושב שהדמוקרטיה הישראלית" – תקשיב עכשיו טוב, חשבתי שאני יזמתי את הביטוי, אבל מסתבר שלא.

אברהם (אבי) ניסנקורן: "אני חושב שהדמוקרטיה הישראלית מחויבת לשמש חומה בצורה לבית המשפט העליון שמגן עליה – –"

שלמה קרעי: מי אמר את זה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: בנימין נתניהו, ראש הממשלה.

בצלאל סמוטריץ': על מה הוא מגן?

בצלאל סמוטריץ': אני לא הבנתי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: "– – לתפיסת העולם העמוקה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: והיא שימשה אותנו בעבר – – – ותשמש אותנו בעתיד".

בצלאל סמוטריץ': הוא מגן על זה שלא הורסים בתי מחבלים והורסים בתים של מתיישבים?

בצלאל סמוטריץ': על מה הוא מגן, על מתיישבי גוש קטיף?

בצלאל סמוטריץ': על מה הוא מגן, על האוטונומיה שלי לחיות את חיי?

בצלאל סמוטריץ': על מה?

בצלאל סמוטריץ': הוא מגן על ערבים, על מסתננים ועל עבריינים.

בצלאל סמוטריץ': זהו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני עובר לציטוט של ראש הממשלה בנימין נתניהו.

מתן כהנא: קלנר, אתה לא לבד – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: סמוטריץ', אני לא הפרעתי לך.

מתן כהנא: אבל אדוני, אתה ראש הממשלה, אתה ראש הממשלה בפועל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: "מראשית תקומת המדינה טענו להפרדת הרשויות, אבל אם באים אנשים שהם מהרשות המבצעת והם נוטלים לידיהם את הזכות לשיפוט – כלומר, קודם כול הם מחסלים את התיאוריה" של הפרדת הרשויות, "בין הסמכות השופטת ובין הסמכות המבצעת" – – –

בצלאל סמוטריץ': – – – כלום, כלומר, הפסילות של החוקים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: "כלום יש רצינות לטענתם של אנשים אלה להפרדת רשויות?

אברהם (אבי) ניסנקורן: כל ערכה – מבחינת זכויות האדם והאזרח – של הדוקטרינה של הפרדת הרשויות היא בעיקר להפרדה בין הרשות השופטת ובין הרשות המבצעת".

שלמה קרעי: שלא יפסלו חוקים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: "כי אם הרשות המבצעת נוטלת לעצמה זכויות שיפוט, כלומר אם הנאשם והמאשים הופך להיות באותו מעמד גם שופט, אז חסל סדר חירות המדינה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: האמת היא כי אין הפרדה מוחלטת בין הרשות המחוקקת והרשות המבצעת, אף לא תחת משטר נשיאותי הקיים באמריקה, משום שהממשלה מציעה חוקים, והרוב בבית המחוקקים מאשרם או מפילם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מכל מקום, יש תמיד שיתוף פעולה מלא והדוק בין הרשות המחוקקת והרשות המבצעת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עיקר ההפרדה היא בין הרשות השופטת לבין – – – הרשויות במדינה".

בצלאל סמוטריץ': אז למה הרשות השופטת פוסלת כל היום חוקים והחלטות של הממשלה?

בצלאל סמוטריץ': איפה?

בצלאל סמוטריץ': איפה הפרדת הרשויות?

אברהם (אבי) ניסנקורן: מנחם בגין, בנאום שלו משנת 1951.

שלמה קרעי: אבל זו החלטה לכל הצדדים, לא החלטה שלך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה לא הקשבת לציטוט, לצערי.

שלמה קרעי: הקשבתי מאוד.

אריאל קלנר: מה, הכול – – – הכול?

אריאל קלנר: הכול מותר להם?

אברהם (אבי) ניסנקורן: "כמובן, גם השופט אינו אלא בשר ודם; הוא עלול לטעות" או לשנות – –

בצלאל סמוטריץ': לא מביך אתכם לצעוק, ואז להצביע נגד?

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – "או לפחד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אולם הצד המכריע בתפקיד המשפט בחברה אינו 'חולשותיו' – – – של שופט זה או אחר, כי אם 'המעמד הפסיכולוגי' שניתן למוסד השופט ולאיש היושב בדין.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אם העם יכיר וחוק המדינה יקבע שהמשפט והשופט חייבים להיות בלתי תלויים לחלוטין – חובת אי-התלות היא הדדית; הן מצד השלטונות כלפי השופט והן מצד השופט כלפי השלטונות".

אברהם (אבי) ניסנקורן: מנחם בגין, 1951.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואני רוצה להגיד לכם מה הוא אמר על דברי ביזיון כלפי מערכת המשפט וכלפי מערכת החוק – במשפט שדרך אגב באמת היה במחלוקת אמיתית, משפט קסטנר.

מתן כהנא: אדוני, ראש הממשלה – חיכית להזדמנות – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: "דברי ביזיון שחצניים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני סובר שתסכימו איתי – –"

מתן כהנא: כל מה שעשית – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: "– – אם אומר כי מאז קמו מדינות תרבותיות בעולם עוד לא הושמעו דברי ביזיון שחצניים כאלה נגד מערכת המשפט.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ועל כן חייב כל איש בישראל, כל שוחר חופש המאמין בעיקרון של אי-תלות המשפט ועליונותו, לדרוש: מבזי בית הדין ייתבעו לדין, ואז ייתנו את הדין על עבירתם הפוגעת ביסודות קיומנו".

בצלאל סמוטריץ': מה זה קשור אבל – – – מה זה קשור?

בצלאל סמוטריץ': מה זה קשור לשיפוט?

בצלאל סמוטריץ': מה זה קשור לשיפוט – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: "חבר כנסת, דובר מפלגה, מעז להתייחס כך לבית המשפט, לשופט, לפסק דין, איך יכבדו את המשפט והצדק בישראל אזרחי המדינה המתדיינים".

אברהם (אבי) ניסנקורן: מנחם בגין.

בצלאל סמוטריץ': מה זה קשור לסילוף עדויות – – –

מתן כהנא: איך זה קשור לביקורת על בית המשפט?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני רוצה להגיד לכם:

אברהם (אבי) ניסנקורן: הביזיון הכי גדול, קודם כול, הוא שכשאנחנו מתמודדים עם קורונה, מה שמעניין את חבר הכנסת סמוטריץ' זה איך הוא מנסה לבזות את מערכת המשפט.

בצלאל סמוטריץ': אזרחי ישראל מתמודדים עם קורונה, לא אני.

בצלאל סמוטריץ': אתם מתמודדים עם קורונה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: איך הוא מנסה בהזדמנות הזאת להסית כנגד מערכת המשפט.

בצלאל סמוטריץ': – – – שלי.

מתן כהנא: – – – אתה מתמודד עם קורונה.

מתן כהנא: ביבי מתמודד עם קורונה, 5,000 – – – ביום.

מתן כהנא: לפחות הייתם מתמודדים עם הקורונה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: איך הוא בהזדמנות הזאת מתעסק בזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אפילו בנט כבר לא בא להצביע להצעת החוק שלך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אפילו יו"ר המפלגה שלך מבין את גודל הבושה ולא התייצב פה היום.

בצלאל סמוטריץ': – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: בפעם שעברה הוא עוד התייצב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הפעם הוא גם מבין את האבסורד שבהצעה הזו, כמה שזה מגוחך בתקופה הזאת – –

שלמה קרעי: האבסורד הוא, שר המשפטים, שאתה עומד כאן ומגן – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – לנסות לבזות את מערכת המשפט ולהסית נגדה.

בצלאל סמוטריץ': תתייחס לסיפור של ד"ר פרומן.

בצלאל סמוטריץ': תקרא את מה שאמרה הנציבות, תקרא את מה שאמרה לשכת עורכי הדין – לא אני – על ההתנהלות של שי ניצן באירוע הזה.

בצלאל סמוטריץ': תבדוק את זה, תתקן את זה.

בצלאל סמוטריץ': תבדוק את זה אתה, לא אני.

איתן גינזבורג: גברתי היושבת-ראש – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מבין שאתה רוצה לבוא לעמוד כאן.

אורנה ברביבאי: נראה לי שאני מתמודדת עם זה טוב מאוד, אבל אני אבקש שקט כדי לאפשר לשר להגיב.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אבקש, על כל ההפרעות של ימינה, שייתנו לי עוד כמה דקות.

אורנה ברביבאי: אם תצטרך, ניתן לך גם את זה.

אורנה ברביבאי: בבקשה, השר.

שלמה קרעי: אדוני שר המשפטים.

שלמה קרעי: כולנו בעד מערכת המשפט ונגד – – – שלטון חוק.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת קרעי, אני אתן לו אפשרות להמשיך לדבר כי אתה מפריע.

אורנה ברביבאי: חבל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני רוצה להגיד: הדרך הנלוזה, הדרך הנלוזה, שבאים ואומרים: אנחנו בעד גוף, וביד השנייה מנסים להרוס אותו – –

מתן כהנא: למה להרוס – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – זה שקוף, זה חסר סיכוי, אין לזה שום בסיס עובדתי, אבל אני אומר מעבר לזה – – –

שלמה קרעי: אתה ראית את התמלילים שפורסמו בערוץ 2 על ידי עמית סגל?

אברהם (אבי) ניסנקורן: לוקחים נקודות, לוקחים נקודות – – –

מתן כהנא: הנשיאה חיות אומרת – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: טוב, אני לא – – –

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת כהנא.

אורנה ברביבאי: שר המשפטים עולה להשיב.

אורנה ברביבאי: אני אאפשר לו להשיב ואתן לו את הזמן.

אורנה ברביבאי: אתם רוצים להאריך, בערב ראש השנה, את הזמן עד בכלל – נישאר פה כולנו ביחד בערב החג.

אלי אבידר: יש לנו זמן עד שיגיעו התקנות של הסגר.

אופיר סופר: למה ביקורת זה להרוס?

אופיר סופר: לא יושבים שם בני אדם?

אורנה ברביבאי: לא, לא שביקורת זה להרוס, אבל להקשיב לשר שמשיב להצעת חוק – לגיטימי.

קריאות: – – –

אורנה ברביבאי: לא, לא, לא.

אורנה ברביבאי: אני אומרת שלאפשר לשר להשיב זה סופר לגיטימי.

אורנה ברביבאי: כולנו בני אדם, ועדיין, לאפשר לשר להשיב – זה כך נכון.

אורנה ברביבאי: ואנחנו נמשיך להתווכח.

אופיר סופר: להגיד ביקורת זה להרוס.

אורנה ברביבאי: השר ניסנקורן.

אורנה ברביבאי: שר המשפטים, בוא תנסה להיצמד לטקסט ולהתגבר על הקריאות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני, עם כל הכבוד, לא צריך להיצמד לטקסט.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני צריך לנאום, ושלא יפריעו לי.

אורנה ברביבאי: אני מסכימה איתך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: וזה התפקיד שלך.

אורנה ברביבאי: אני מסכימה.

אורנה ברביבאי: אני משתדלת לשמור על זכותך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסדר, אז אני לא צריך לשמור על כבודי, אני צריך שיהיה פה סדר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ומותר לתת כבוד לשר משפטים שמדבר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: סמוטריץ', לא אמרתי מילה אחת כשדיברת.

אורנה ברביבאי: מסכימה.

אורנה ברביבאי: לגמרי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: וגם לחברים שלך אתה יכול להגיד את זה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אוקיי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו אני רוצה להגיד לכם: יש הבדל בין ביקורת לבין הסתה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש הבדל בין בנייה ובין הרס.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש הבדל בין ביקורת לגיטימית לבין מצב שבגלל אירוע מסוים ואירוע משפטי מסוים, לוקחים את כל המערכת ומנסים לשעבד אותה ולהרוס אותה.

שלמה קרעי: אז מה זה ביקורת – – –

קריאות: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: מי – עוד פעם, תפסיק כבר.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת קרעי, תן לו לסיים את דבריו.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת קרעי, אני לא רוצה להוציא אותך החוצה.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת קרעי, תן לשר המשפטים להגיב להצעת חוק, בין אם הוא מקריא ובין אם הוא נואם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מי שבאמת חושב שהצעה לסדר-היום שאומרת:

אברהם (אבי) ניסנקורן: בואו ניקח את שופטי בית המשפט – דרך אגב, הוא כבר לא מסתפק בעליון, הוא כבר מדבר על כולם; בוא ניקח את שופטי בית המשפט לוועדת חקירה פרלמנטרית, שיעמדו פה ויצטרכו להסביר כל אחד, ויהיה מורא הכנסת עליהם, מורא הרשות – דרך אגב, הגוף המבצע – עליהם.

קריאות: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: והם באים ואומרים – –

מתן כהנא: למה – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – בואו ניקח את היועץ המשפטי לחקירה פה, ובואו ניקח את מפכ"ל המשטרה לחקירה פה.

הילה שי וזאן: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: ובואו ניקח את יחידת החוקרים לחקירה פה, ובוא ניקח את הפרקליטות לחקירה פה ואת פרקליט המדינה – –

אופיר סופר: האם אתה מוכן שמבקר המדינה יבקר גם את הפרקליטות?

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – כשהם צריכים להיות עצמאיים ובלתי תלויים ובלי מורא.

אופיר סופר: האם אתה מוכן שמבקר – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: מי שחושב שזאת דמוקרטיה – תסלחו לי, לא למדתם כנראה אף שיעור באזרחות, אף שיעור.

אופיר סופר: מי – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתם צריכים ללמוד עוד פעם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה החינוך שאתם נותנים לילדים שלכם?

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת קרעי – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: זו הפרדת רשויות?

אורנה ברביבאי: – – אני קוראת אותך לסדר בפעם הראשונה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה בעצם – –

אורנה ברביבאי: הייתי צריכה לעשות את זה קודם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – תת-חינוך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת לא דמוקרטיה, זה חינוך לדיקטטורה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מי שחושב שבגלל שיש תיקים תלויים ועומדים אפשר להעמיד למשפט את מערכת המשפט; מי שחושב שצריך לקחת את החוקרים ואת הפרקליטים ולהעמיד אותם למשפט; מי שרוצה שהדיון לא יהיה בבית משפט אלא יהיה פה, בכנסת ישראל – אנחנו מחליפים את מערכת המשפט בכנסת ישראל?

שלמה קרעי: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: כנסת ישראל הופכת להיות מערכת המשפט?

אורנה ברביבאי: תודה רבה לך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתם לא מבינים.

שלמה קרעי: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתם פה מבלבלים את היוצרות.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת קרעי, אני קוראת אותך לסדר בפעם הראשונה, זה יהיה מהיר, הפעם השלישית.

אורנה ברביבאי: די, תנו לו כבר לסיים את הנאום.

אורנה ברביבאי: כן, בבקשה, אתה מתבקש לסיים.

שלמה קרעי: מנדלבליט יבדוק את מנדלבליט?

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואני רוצה להגיד לכם – – –

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת קרעי, אני קוראת אותך לסדר בפעם השנייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואני רוצה להגיד לכם: יש, כחול לבן נכנסה לממשלה, ואחת מהמטרות המוצהרות שלה הייתה – כמובן, כחול לבן ודרך ארץ ומפלגת העבודה, גוש כחול לבן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אחת מהמטרות המוצהרות שלה הייתה להגן על מערכת המשפט ועצמאות מערכת המשפט.

שלמה קרעי: – – –

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת קרעי, אני קוראת לך לצאת מהמליאה.

אורנה ברביבאי: בבקשה, תסייעו לו לצאת החוצה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מבני גנץ – –

שלמה קרעי: אתם מגינים על עצמכם, לא על מערכת המשפט.

שלמה קרעי: (חבר הכנסת שלמה קרעי יוצא מאולם המליאה.

שלמה קרעי: )

הילה שי וזאן: ביי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – ראש המפלגה וראש הגוש.

אורנה ברביבאי: סיימת, חבר הכנסת קרעי, להפריע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דבר אחרון, חברי הכנסת: ההתנהלות הזאת והעמדה והעקרונות של כחול לבן לא ישתנו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ובעזרת השם, ובעזרת הנחישות שלנו, ולמען שלטון החוק, ולמען הדמוקרטיה, שאתם כל כך עכשיו מנסים לבזות ולהרוס – –

מתן כהנא: מה – – –

אורנה ברביבאי: שר המשפטים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – אנחנו נעמוד פה ונשמור על זה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לך.

מתן כהנא: תגיד מה אתה כן מתכוון לעשות.

אורנה ברביבאי: הצבעה שמית – הוגשו 20 חתימות של חברי כנסת אשר מבקשים הצבעה שמית.

אורנה ברביבאי: בבקשה, מזכירת הכנסת תקריא את השמות, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – אינו משתתף בהצבעה

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת סמוטריץ', אתה מפריע להצבעה על ההצעה שלך, שיא השיאים.

אורנה ברביבאי: כן, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אלי אבידר – נגד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח קארין אלהרר – אינה נוכחת סעיד אלחרומי – נגד זאב אלקין – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – נגד גבי אשכנזי – נגד יעקב אשר – אינו נוכח אוריאל בוסו – נגד דוד ביטן – אינו נוכח רם בן ברק – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אורנה ברביבאי – נגד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יוסף ג'בארין – נגד יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – נגד משה גפני – אינו נוכח עוזי דיין – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח צבי האוזר – נגד ניצן הורוביץ – נגד עמית הלוי – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח יועז הנדל – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וונש – נגד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח תמר זנדברג – נגד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת מיקי חיימוביץ' – נגד אליהו חסיד – אינו נוכח ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – נגד יעקב טסלר – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח היבה יזבק – אינה נוכחת עומר ינקלביץ' – אינה נוכחת משה יעלון – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח יצחק כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח מירב כהן – נגד מתן כהנא – בעד ע'דיר כמאל מריח – אינה נוכחת עופר כסיף – נגד אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח אביגדור ליברמן – נגד יעקב ליצמן – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח אוסנת הילה מארק – אינה נוכחת פטין מולא – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי קונין – נגד מיכאל מלכיאלי – נגד יעקב מרגי – נגד משולם נהרי – נגד אבי ניסנקורן – נגד בנימין נתניהו – אינו נוכח סונדוס סאלח – אינה נוכחת יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – נגד גדעון סער – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת חמד עמאר – נגד ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח עודד פורר – נגד יצחק פינדרוס – אינו נוכח טלי פלוסקוב – אינה נוכחת אורלי פרומן – נגד תהלה פרידמן – נגד עמיר פרץ –

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד רפי פרץ – אינו נוכח אורית פרקש הכהן – נגד עינב קאבלה – נגד אנדרי קוז'ינוב – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – אינו נוכח אריאל קלנר – בעד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – אינה נוכחת עידן רול – נגד יואל רזבוזוב – אינו נוכח יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אנטאנס שחאדה – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח הילה שי וזאן – נגד מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת עפר שלח – נגד איציק שמולי – נגד רם שפע – נגד איילת שקד – בעד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת פנינה תמנו – נגד

אורנה ברביבאי: מזכירת הכנסת תקריא שוב את שמות מי שלא הצביע, לתת הזדמנות למי שלא הצביע, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח קארין אלהרר – אינה נוכחת זאב אלקין – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח רם בן ברק – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת משה גפני – אינו נוכח עוזי דיין – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח עמית הלוי – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח יועז הנדל – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת אליהו חסיד – אינו נוכח ווליד טאהא – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח יעקב טסלר – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח היבה יזבק – אינה נוכחת משה יעלון – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח יצחק כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח ע'דיר כמאל מריח – נגד אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח אוסנת הילה מארק – אינה נוכחת פטין מולא – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת בנימין נתניהו – אינו נוכח סונדוס סאלח – אינה נוכחת גדעון סער – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח יצחק פינדרוס – אינו נוכח טלי פלוסקוב – אינה נוכחת רפי פרץ – אינו נוכח יואב קיש – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת יואל רזבוזוב – אינו נוכח יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אנטאנס שחאדה – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

אורנה ברביבאי: יש מישהו נוסף שרוצה להצביע?

אורנה ברביבאי: כן, איציק כהן, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) יצחק כהן – נגד

אורנה ברביבאי: תמה ההצבעה.

אורנה ברביבאי: יש לנו את תוצאות ההצבעה: 47 נגד, שישה בעד.

אורנה ברביבאי: ההצעה מוסרת מסדר-היום.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/852).

אורנה ברביבאי: ]

קרן ברק: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת הכלבת (מס' 6) (היתר להחזיק בעל חיים בפיקוח והשגחה שלא במאורת בידוד), התש"ף–2020, לקריאה ראשונה, של חברות הכנסת שרן מרים השכל ומיקי חיימוביץ'.

קרן ברק: תציג את הצעת החוק חברת הכנסת שרן השכל.

שרן השכל: גברתי היושבת בראש, אני רוצה לפתוח את דבריי במקרה מזעזע של התעללות קשה בכלב שאירע השבוע, ממש לפני כמה ימים, באשדוד.

שרן השכל: בעל הכלב, מי שאמור לאהוב ולדאוג לטפל בו, למעשה קשר כלב מסוג פיטבול סמוך לבניין מגוריו בשרשרת צרה קרוב ל-13 שעות, תחת השמש הקופחת ובחום הכבד, ללא מים או אוכל, עד שהכלב לבסוף מת מחנק.

שרן השכל: אני מנצלת את הבמה כדי לקרוא מכאן לפעולה במלוא החומרה כנגד הבעלים, שצריך להיענש על התעללות קשה מאוד.

שרן השכל: לא יכול להיות שמערכת המשפט תפסוק שעבירות מס יותר חמורות מאונס או מהתעללות קשה בבעלי חיים.

שרן השכל: מקרה כמו של ציפי רפאלי, שהיא כנראה כל כך מסוכנת לשלום הציבור הישראלי שהיא נשלחה לשנה וחצי לכלא – אבל פתאום אנחנו רואים שאנס שהכניס להיריון ילדה קטינה בת 11 יקבל הרבה פחות ממנה, או שאנשים שהורגים כלבים בשרפה ותוך התעללות קשה יקבלו כמה חודשים בודדים במאסר.

שרן השכל: אני חייבת להגיד שהאנשים האלה שמתעללים בבעלי חיים הרבה יותר מסוכנים לחברה הישראלית, משום שמי שהורג יצור חסר ישע בכזאת התעללות קשה ואכזריות בלתי מתקבלת על הדעת עלול להיות זה שלמעשה יפגע מאוחר יותר גם בני אדם.

שרן השכל: החוק שאני מבקשת מכם לאשר היום אומנם לא יציל כלבים מבעלים מתעללים אבל ימנע מהם פגיעה נפשית קשה, שאותה כולנו למדנו להכיר בימים אלו, הבידוד.

שרן השכל: ובשפת הכלבים, בעצם סגר.

שרן השכל: הצעת החוק הזו באה לתקן עיוותים שנוצרו באותן תקנות בריטיות משנות העשרים שלא עודכנו – עוד מהמאה הקודמת, מתחילת המאה הקודמת.

שרן השכל: במשך עשרות שנים, למרות התפתחות הטכנולוגיה והרפואה הווטרינרית העולמית בקצב בלתי נתפס, הנהלים הרפואיים נותרו מאובנים.

שרן השכל: העיוות הראשון שנוגע לסגר הוא בעצם הסגר האוטומטי של עשרה ימים מיום תחילת ההסגר, בלי להתחשב בתאריך שבו אירע האירוע או בפנקס החיסונים של הכלב.

שרן השכל: היום, בטווח הזמנים שבו אתה אמור לגלות את הכלבת בכלב שנמצא בעצם בבידוד, הרבה פעמים הכלב רק מתחיל להיכנס לתוך תצפית.

שרן השכל: למעשה, אותה תצפית הופכת להיות עונש, במקום כלי להליך שמירת הבריאות של הציבור.

שרן השכל: בנוסף, אם יודעים שהכלב מחוסן לכלבת, אין צורך לשים אותו בהסגר עירוני מחשש להדבקה.

שרן השכל: אפשר להסתפק בהסגר ביתי מפוקח, כמו הכללים שקבענו בוועדת הכלכלה.

שרן השכל: פתרון נוסף שנתנו בהצעת החוק הוא פתרון באמצעות אימוץ בטרם שקילת המתה.

שרן השכל: זו נקודה חשובה מאוד: לתת את האפשרות הזו לווטרינר העירוני כדי למנוע המתות מיותרות של כלבים במדינת ישראל.

שרן השכל: רבים מנצלים לרעה את חובת ההסגר בתלונות שווא במסגרת סכסוכי שכנים, ובכך גורמים סבל רב גם לכלבים וגם למשפחות.

שרן השכל: דוגמה מאוד פשוטה, רק מלפני שבוע וחצי: התקשרה אלי אם לילדה בעלת צרכים מיוחדים.

שרן השכל: אותה אימא אמרה שהכלבה הקטנה שלהם היא כלבה טיפולית, שבלעדיה הילדה פשוט לא מתפקדת ביום-יום, ילדה עם מוגבלות.

שרן השכל: במקרה קרה שתוך כדי משחק היא נשכה את אחת המטפלות.

שרן השכל: העובדת אפילו לא חשבה שהכלב יצטרך להיכנס להסגר.

שרן השכל: חייבו את האימא לשלוח את הכלבה להסגר בכל זאת, למרות שהמטפלת אמרה שהיא רוצה לבטל את התלונה הזו.

שרן השכל: המצב הזה הוא מצב קשה גם לבעלים וגם לבעלי החיים יחד.

שרן השכל: בשינויים שההצעה הזו מבקשת להחיל יש משום תרופה לתופעה שלילית של סכסוכי שכנים שמתלוננים תלונת שווא על כלבים, וגם הפגם הנפשי שבעצם נוצר אצל הבעלים ואצל הכלבים עצמם כשהם נמצאים בהסגר.

שרן השכל: ההצעה הזו – אני קוראת לכולם להצביע בעדה בקריאה ראשונה.

שרן השכל: היא עוד תצטרך לעבור בוועדת הכלכלה דיון נוסף, ולאחר מכן היא תעלה לקריאה שנייה ושלישית, ובכך סוף כל סוף נסיים הליך שהתבקש כמעט 100 שנה.

שרן השכל: 100 שנה.

שרן השכל: בעניין הזה אני מבקשת להודות לראש הממשלה וליועצת לענייני בעלי חיים, טל גלבוע, שעושה לילות כימים כדי שחברינו בעלי החיים יהיו בסדר העדיפויות של הממשלה שלנו.

שרן השכל: תודה מיוחדת לחברת הכנסת מיקי חיימוביץ', חברתי היקרה.

שרן השכל: נראה לי שדווקא בתקופה כזאת, כשיש לנו המון אתגרים משותפים בתוך הקואליציה הנוכחית, אנחנו מוכיחות שיש נושאים שעליהם יש הסכמה של הקואליציה ושניתן לשתף פעולה, ושיתוף פעולה בריא, כדי לקדם דברים שחשובים לאזרחי ישראל.

שרן השכל: אני רוצה גם להודות לשר החקלאות אלון שוסטר, שנרתם לחקיקה, וליועצות המשפטיות – גם במשרד החקלאות, לדגנית, וגם במשרד המשפטים – שבאמת נענו לבקשות של שתינו להגיע לפשרות בעניין החקיקה הזו; ליו"ר ועדת הכלכלה יעקב מרגי, שבאמת בעלי החיים תמיד נמצאים בליבו ובמחשבותיו, והוא דחף את החוק בוועדה הזו בכל הכוח; ליועצת המשפטית של ועדת הכלכלה מירב תורג'מן, שמה-זה עמדה בזמנים לחוצים, והיא באמת הייתה כל כך מחויבת לנושא.

שרן השכל: באמת, זה גם בזכותך.

שרן השכל: אני מבקשת מכל שאר חברי הכנסת אוהבי בעלי החיים לתמוך בהצעת החוק שלנו.

שרן השכל: תודה רבה.

קרן ברק: ליושב-ראש הכנסת.

שרן השכל: ליושב-ראש הכנסת, שבאמת הקדים את הדיון ואפשר לנו להעלות אותה היום, לפני שיוצאים לפגרות ולפני שיוצאים לסגרים, כדי שנוכל להמשיך אפילו בזמן הפגרה לעבוד עליה בוועדת כלכלה.

שרן השכל: תודה רבה לכם.

קרן ברק: תודה רבה, חברת הכנסת שרן השכל.

קרן ברק: זה באמת אחד הנושאים – גם לי הייתה תקרית כזאת שלא חשבתי שבכזה אירוע כלב נכנס להסגר, בלי להבין בכלל שאתה מכניס את הכלב להסגר.

קרן ברק: אז בשעה טובה.

קרן ברק: שאפו, גם לחברת הכנסת חיימוביץ'.

קרן ברק: אנחנו נעבור להצבעה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש לי חמש דקות.

קרן ברק: סליחה.

קרן ברק: חברת הכנסת היוזמת הנוספת, מיקי חיימוביץ', חמש דקות?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה יהיה יותר קצר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גברתי היושבת-ראש, חברי כנסת נכבדים, אני לא אאריך בדברים, כי באמת חברתי חברת הכנסת שרן השכל הפליאה לתאר גם את מהות החוק וגם את כל השותפים לדרך החשובים שהיו לנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ואני באמת שוב רוצה להודות גם לך, שרן, על הדבקות במטרה ועל כך שהצלחנו באמת לקדם את הנושא הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני באמת מרגישה שאנחנו עושות פה היסטוריה, כי כל כך הרבה ניסיונות היו בעבר להעביר את החוק הזה, והינה סוף-סוף אנחנו מצליחות לעשות את זה – אפילו אנחנו יודעות שאחרי קריאה ראשונה יש לנו דין הרציפות, כך שהחוק הזה יעבור, ואנחנו גם נדאג שזה גם לקריאה שנייה ושלישית יגיע בקרוב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז באמת, מעבר לזה שהוא חוק חשוב לי וחשוב לך וחשוב לכל מי שאוהב בעלי חיים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש כל כך הרבה אנשים שיש להם חיות מחמד ונתקלו בסוגיה ובבעיה של הקושי הנוראי הזה – לדעת שהכלב שלך מחוסן ולמרות זאת הוא צריך לעבור לתוך הסגר נוראי ולעבור שם את התקופה הקשה הזאת זה משהו שקורע לבבות של רבים ובאמת גורם לטראומה נוראית אצל כלבים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ואני יודעת שאולי חושבים ומתייחסים לנושאים האלה כאל נושאים שוליים, אבל לא, אלה נושאים שכולנו מתמודדים איתם ביום-יום, ועוולות צריך לתקן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה התפקיד שלנו כחברי כנסת; זה משהו שאנחנו עושים כאן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה לנצל את ההזדמנות שאנחנו מדברים כאן על הנושא הזה של בעלי חיים ועל הלב שהם פותחים אצלנו ועל החלק שיש להם בחיים שלנו, וגם לדבר על שני דברים שקשורים לעת הזו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני לא יודעת כמה מכם נחשפו לפרסומת ששודרה בטלוויזיה לפני יומיים – פרסומת הזהב בגמר התוכנית הנצפית ביותר, הישרדות – שתיארה זוג שנכנס לסופרמרקט ומבקש לקנות טרי טרי, טרי טרי, ובסוף מביאים לו את הטלה הטרי טרי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': טלה חי קטן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כך נראה הבשר שאתם אוכלים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זאת הבחירה שלכם.

אלי אבידר: מה עם חוק המשלוחים החיים?

אלי אבידר: האם אתם מתעדפים אותו?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עובדים עליו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עובדים עליו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אלי, תפרגן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש לנו פה חוק חשוב, תפרגן עליו.

אלי אבידר: אני מפרגן, אבל אתם מעכבים את המשלוחים החיים, כחול לבן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו עובדים על זה קשה מאוד, אני מבטיחה לך.

אלי אבידר: מה קשה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תיקח אותי בצד ואני אספר לך איפה אנחנו עומדים, ותאמין לי – –

אלי אבידר: שר החקלאות אמר שהם לא עובדים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': – – שאנחנו עובדים על זה, וזה יקרה.

קרן ברק: הוא עבר?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוא נדחה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו עובדים, יש עבודה מאחורי הקלעים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה מזדהה איתי, נכון, על הטרי טרי?

אלי אבידר: א.

אלי אבידר: ברור, אבל המשלוחים החיים זה אחר כך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה לא.

שרן השכל: אבל גם פה יש חקיקות שצריך להעביר.

שרן השכל: מה עם התעללות בבעלי חיים?

שרן השכל: אנחנו בעבודה.

שרן השכל: תן לעבוד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רק רוצה לנצל את הבמה כאן ולהפנות קריאה לאזרחי המדינה, ולכם חברי הכנסת: שולחן החג יכול להיות שולחן עשיר מאוד בפירות ארצנו, בירקות ארצנו, בקטניות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא חייבים רק בשר – כל סוגי הבשר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מאחורי כל מנת בשר יש בעל חיים שחי וכאב, וצריך גם לחשוב על זה כשאנחנו חוגגים את ראש השנה שלנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': וגם, אם אפשר, את מנהג הכפרות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש אפשרות לכפר בכסף, לא חייבים לגרום סבל וצער כל כך גדול לבעלי החיים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז היה לי חשוב להגיד גם את הדברים האלה כאן, על הבמה הזו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לסיכום, אני רוצה להודות שוב ליושב-ראש ועדת הכלכלה יעקב מרגי, שעשה כאן עבודה נהדרת ועזר לנו מאוד מאוד בדרך, ליועצת המשפטית של ועדת הכלכלה, עו"ד מירב תורג'מן, ולך שוב, חברת הכנסת שרן השכל, על הדרך המשותפת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ואני קוראת לכולם להצביע בעד החוק הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: החוק יחזור לדיון בוועדת הכלכלה.

קרן ברק: אז אנחנו נעבור להצבעה.

קרן ברק: כמובן שהמציעות מצביעות מכאן.

קרן ברק: אנחנו עוברים להצבעה.

קרן ברק: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 2 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת הכלבת (מס' 6) (היתר להחזיק בעל חיים בפיקוח והשגחה שלא במאורת בידוד), התש"ף–2020, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

קרן ברק: טוב, אני מוסיפה להצבעה – אורית, לא הצבעת?

אורית פרקש הכהן: בעד.

קרן ברק: לא, אין דבר כזה, אנחנו לא בגנון פה, הצבעה זה הצבעה.

קריאה: – – –

קרן ברק: נכון, אלה החוקים של הבניין הזה.

אורית פרקש הכהן: – – –

קרן ברק: לא, את פה.

קרן ברק: אני מוסיפה להצבעה את חברת הכנסת שרן השכל, את חברת הכנסת מיקי חיימוביץ', וקובעת שבעד החוק יש ארבעה מצביעים, בעד החוק.

קרן ברק: אין מתנגדים.

אורית פרקש הכהן: הוספת אותי?

קרן ברק: לא, אני לא יכולה להוסיף אותך.

קרן ברק: אין, לא מוסיפים.

אורית פרקש הכהן: ודאי שכן.

ירדנה מלר-הורוביץ: את הצבעת?

קרן ברק: היא לא הצביעה.

אורית פרקש הכהן: את יכולה להוסיף אותי – – –

קרן ברק: אין דבר כזה.

קרן ברק: אלה החוקים בבניין הזה.

קריאה: – – –

קרן ברק: לפרוטוקול אומרת השרה אורית פרקש הכהן שהיא בעד, אני מניחה שגם עודד פורר אומר לפרוטוקול שהוא בעד.

קרן ברק: הצעת החוק תחזור להכנה לקריאה שנייה ושלישית לוועדת הכלכלה.

קרן ברק: מברוכ, כל הכבוד, אחרי 100 שנה, אמרתן, לא?

קרן ברק: כל הכבוד.

קרן ברק: תם פרק החקיקה.

קרן ברק: << הלסי >> אפליית ציבור הסטודנטים בתוספת לתקציב ההמשכי << הלסי >>

קרן ברק: טוב, אנחנו עוברים להצעות לסדר-היום.

קרן ברק: תם פרק החקיקה, ואנחנו עוברים להצעות לסדר-היום בנושא: אפליית ציבור הסטודנטים בתוספת לתקציב ההמשכי, מס' 1473, 1508 ו-1511.

קרן ברק: יפתח ויציג חבר הכנסת אלכס קושניר, יש לך שלוש דקות.

אלכס קושניר: גברתי היושבת-ראש, אני מקווה שיבוא היום והמגפה תסתיים.

אלכס קושניר: הדיווחים על הנדבקים, הסגרים והמתים ייפסקו, ערפל הקרב ישקע, ואנחנו נסתכל סביבנו ונראה עולם חדש.

אלכס קושניר: בעולם החדש הזה תיווצר שכבת צעירים חדשה.

אלכס קושניר: יהיו להם תארים חדשים: חצי מהנדס, רבע רופאה, שני שלישים כלכלן, שלושת רבעי רואת חשבון.

אלכס קושניר: יהיו להם הרבה תקוות שיתרסקו, יהיו להם הרבה שאיפות שיישארו בגדר חלום רחוק, יהיו להם רצונות שלעולם לא יתממשו.

אלכס קושניר: הם יהיו חסרי מקצוע, חסרי השכלה, חסרי אמצעים.

אלכס קושניר: הם יהיו עניים.

אלכס קושניר: חברים יקרים, 33% מהסטודנטים מדווחים כי לא יוכלו להמשיך את לימודיהם בשל הקשיים הכלכליים שנקלעו אליהם בעקבות משבר הקורונה.

אלכס קושניר: גם ככה היה להם קשה.

אלכס קושניר: כדי לממן את הלימודים שלהם הם עבדו בעבודות מזדמנות, שאין היום, הם נתמכו על ידי ההורים, שבעצמם פוטרו, הוצאו לחל"ת, איבדו את העסקים שלהם.

אלכס קושניר: לחבר'ה הצעירים האלה אין דמי אבטלה, אין מקורות מימון, אין איך לשלם את שכר הלימוד, את השכירות – אין להם כסף.

אלכס קושניר: שנת הלימודים האקדמית מתחילה אחרי החגים.

אלכס קושניר: כפי ששנת הלימודים בבתי הספר הגיעה אלינו בהפתעה, ולא היינו מוכנים אליה, גם שנת הלימודים האקדמית תגיע בהפתעה ב-18 באוקטובר ושום דבר לא יהיה מוכן.

אלכס קושניר: אף אחד לא יודע איך תיראה שנת הלימודים הזו – לימודים מרחוק, לימודים מקרוב, זום, שמום.

אלכס קושניר: יש רק דבר אחד ברור: לפחות שליש מכלל הסטודנטים לא יהיו חלק ממנה, אבל לאף אחד לא אכפת.

אלכס קושניר: מתוך התקציב התוספתי של 11 מיליארד שקלים נמצא כסף להרבה מאוד דברים, חלקם חשובים יותר, חלקם חשובים פחות, חלקם מגזריים לחלוטין כתוצאה מלחצים פוליטיים, אבל יש מגזר אחד שלאורך כל המשבר הזה לא מקבל התייחסות; יש מגזר אחד שלאורך כל המשבר הזה נופל בין הכיסאות.

אלכס קושניר: המגזר הזה אמור להיות עמוד התווך של הכלכלה, הביטחון והחברה; עמוד התווך של העתיד שלנו, והמגזר הזה נמצא במצוקה.

אלכס קושניר: הצעירים בכלל והסטודנטים בפרט מסתכלים על הממשלה ולא מבינים איך יכול להיות שאף אחד לא ער למצוקתם.

אלכס קושניר: אני קורא לכל חברי הבית הזה לצאת בדרישה אחת ברורה: כל סטודנט שמתקשה להמשיך או להתחיל את לימודיו חייב לקבל סיוע מהמדינה.

אלכס קושניר: מצאתם 400 מיליון שקלים לקיום לימודי התורה?

אלכס קושניר: תמצאו לפחות 400 מיליון שקלים להמשך קיום ההשכלה הגבוהה במדינת ישראל.

אלכס קושניר: אני מבקש להעביר את הדיון הזה לוועדת הכספים, ושם לראות איך אנחנו מוצאים את 400 מיליון השקלים האלה לטובת הסטודנטים ולטובת העתיד במדינה שלנו.

אלכס קושניר: תודה רבה.

קרן ברק: ועדת הכספים?

אלכס קושניר: כן, ועדת הכספים.

קרן ברק: חברת הכנסת אורלי פרומן, גם יש לך שלוש דקות.

קרן ברק: אחריה – חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אלכס קושניר: גברתי היושבת-ראש, אפשר להצביע מכאן?

קרן ברק: בהצעות לסדר-היום אפשר להצביע כאן.

קרן ברק: אני אעשה סדר בדברים: היום היושב-ראש הודיע בתחילת הישיבה, שהוא לא ייתן להצביע בהצעות חוק, אלא אם כן – כל אחד מהמקום שלו.

קרן ברק: עברנו עכשיו לחלק של ההצעות לסדר-היום.

קרן ברק: בהצעות לסדר-היום כל אחד יכול להיות פה ולהצביע מכאן.

קרן ברק: חבר הכנסת אבידר, אם אתה רוצה לרדת, אתה גם מוזמן לרדת.

קרן ברק: חבר הכנסת אבידר.

אורלי פרומן: לא, הוא יושב ב-balcony, נעים לו.

קרן ברק: בסדר, הוא לא שומע.

קרן ברק: שלוש דקות.

אורלי פרומן: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, לאורך כל משבר הקורונה, כבר למעלה מחצי שנה, מאות אלפי סטודנטים בישראל זוכים להתעלמות מתמשכת מצד הממשלה.

אורלי פרומן: בזמן שרובם פוטרו מעבודתם הם לא מקבלים הקלה בתשלומי המיסים, החזר כספי או הנחה בשכר הלימוד רבים מהם פשוט קורסים תחת הנטל הכלכלי.

אורלי פרומן: במציאות של ימינו השכלה אקדמית היא תנאי – תנאי קבלה לעבודה ולהתאקלמות בחיים בכלל; השכלה אקדמית מקדמת מוביליות חברתית.

אורלי פרומן: אך מה יעשו מי שידם אינה משגת?

אורלי פרומן: האם הקריסה הכלכלית בעת הזו היא גזרת גורל של הפסקת לימודים בעבור סטודנטים שאינם בעלי אמצעים?

אורלי פרומן: אסור לנו לאפשר זאת.

אורלי פרומן: חובתה של הממשלה לכלול את הסטודנטים בהסכמי התוספת לתקציב ההמשכי – 11 מיליארד שקלים, אי-אפשר היה משם למצוא כמה מאות אלפי שקלים כדי לסייע לילדים של כולנו?

אורלי פרומן: מבחינה כלכלית, סיוע לסטודנטים משתלם בסוף למדינה כולה.

אורלי פרומן: הוא עדיף על הנזק שייגרם מנשירת הסטודנטים או מפריסת לימודיהם על פני שנים נוספות.

אורלי פרומן: בשני המקרים האלה מדובר בהפסד למשק ובהפסד ברמת הפרט.

אורלי פרומן: חברים, ההשכלה הגבוהה היא נכס אסטרטגי לחברה הישראלית.

אורלי פרומן: כאשר היא יציבה וחזקה, היא בונה את המשק, בונה את החברה כולה ותורמת לחוסנה של המדינה.

אורלי פרומן: אם משרד האוצר והמשרד להשכלה גבוהה ימשיכו להתעלם ממצוקת הסטודנטים, הדבר יוביל לפגיעה במחזור שלם של ההשכלה הגבוהה, באיוש משרות הדרושות הסמכה מקצועית ובפיתוח המשק הישראלי כולו.

אורלי פרומן: מה שדרוש בעת הזו היא הקמת קרן סיוע ממשלתית לסטודנטים מכל המוסדות האקדמיים, שתיתן מענה לכל אותם סטודנטים וסטודנטיות שנפגעו כלכלית בשעת החירום, ותאפשר להם להמשיך את לימודיהם, כפי שכולנו היינו רוצים לראות אותם.

אורלי פרומן: אני מצטרפת לבקשה להעביר את הדיון לוועדת הכספים.

אורלי פרומן: תודה.

קרן ברק: תודה רבה, חברת הכנסת אורלי פרומן.

קרן ברק: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, יש לך שלוש דקות.

אוסאמה סעדי: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, אני מעלה הצעה זו בשם חברי חבר הכנסת אחמד טיבי, שנאלץ להיכנס לבידוד אתמול.

אוסאמה סעדי: לכן אני מעלה את ההצעה בשמו.

אוסאמה סעדי: גם חברתנו סונדוס סאלח – גם היא נאלצה אתמול להיכנס לבידוד.

אוסאמה סעדי: אני שולח בשמי ובשם כולנו איחולי רפואה שלמה גם לשני העוזרים והיועצים הפרלמנטריים, אחמד דראושה ואמיר סאלח.

אוסאמה סעדי: כבוד השר, השר להשכלה גבוהה – סוף-סוף יש לנו שר להשכלה גבוהה, לא ציינתם את זה.

אוסאמה סעדי: הוא יושב פה והוא שומע והוא עונה.

אוסאמה סעדי: הבוקר היינו בוועדת החינוך והיה דיון על הנושא הזה של מצב הסטודנטים וההיערכות לקראת פתיחת השנה האקדמית החדשה.

אוסאמה סעדי: אני, כמי שהייתי בעברי סטודנט באוניברסיטה העברית, ולמדתי שם והייתי יושב-ראש התאחדות הסטודנטים הערבים בכל האוניברסיטאות בישראל, אני יודע ומודע וחוויתי על בשרי את התנאים הקשים של הסטודנטים בכלל ושל הסטודנטים הערבים בפרט.

אוסאמה סעדי: חבריי אלכס ואורלי העלו את המצוקות של כלל הסטודנטים, שלמעשה רובם ככולם, בגלל הסגרים שהיו ובגלל המצב הכלכלי – רובם עובדים בעבודות מסעדנות ודברים כאלה, אז הם לא עבדו.

אוסאמה סעדי: חלקם ואפילו היו מקבלים פחות מהשכר המינימלי שנקבע על מנת שהם יקבלו אבטלה.

אוסאמה סעדי: כמו כן, את שכר הלימוד הם היו צריכים להמשיך לשלם, וגם את דמי השכירות של המעונות – למרות שהם לא גרו במעונות האלה אלא גרו אצל ההורים או בבתים שלהם כי למדו מרחוק.

אוסאמה סעדי: אבל אני כאן רוצה להוסיף, אדוני השר, את זעקתם של הסטודנטים הערבים במיוחד.

אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על כמעט 60,000 סטודנטים ערבים, כ-21% מתוך כלל 300,000 הסטודנטים בערך שיפתחו את שנת הלימודים – וזו הזדמנות לברך את כולם בשנה טובה והצלחה בלימודים שלהם.

אוסאמה סעדי: הממשלה החריגה – ואני חבריי שבנו והעלינו עוד פעם ועוד פעם וכל פעם במשך החודשים האחרונים את האפליה החמורה נגדם ונגד צעירים ערבים בכלל ונגד הסטודנטים בפרט: החרגתם את החל"ת ודמי האבטלה וכל סיוע לגילאים 18–20, והנפגעים העיקריים, אדוני השר, אלה הסטודנטים.

אוסאמה סעדי: חשוב מאוד – ואני מצטרף לדרישה של חבריי – איך מתקציב של 11 מיליארד, תקציב המשכי – – –

קרן ברק: אתה צריך לסיים.

אוסאמה סעדי: כן, אני מסיים, גברתי.

אוסאמה סעדי: מתוך התקציב ההמשכי, לא יעלה על הדעת – אתם רוצים לתת לישיבות?

אוסאמה סעדי: בסדר.

אוסאמה סעדי: אתם רוצים לתת, לא יודע לאיפה?

אוסאמה סעדי: אבל צריך לתת לסטודנטים.

קרן ברק: תודה

אוסאמה סעדי: אתה דיברת בבוקר, אדוני השר, על 100 מיליון שקל של קרן קיימת ועם מפעל הפיס.

קרן ברק: תודה

אוסאמה סעדי: אני חושב, לפחות בתקופה הזאת, צריך לתת 200–300 מיליון תוספת תקציבית – –

קרן ברק: תודה

אוסאמה סעדי: – – לסטודנטים ולמוסדות האקדמיים.

אוסאמה סעדי: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: ישיב השר להשכלה גבוהה ומשלימה, השר זאב אלקין.

זאב אלקין: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני חייב להגיד שמהניסיון הלא-מועט שיש לי בבית הזה, התופעה הזאת שכותבים לחברי כנסת נאום מראש בלי לדעת מה יקרה בכנסת באותו יום היא לפעמים תופעה מכשילה.

זאב אלקין: כי אם למשל חבר הכנסת קושניר היה טורח להגיע היום לדיון בוועדת חינוך – ועשרה חברי כנסת כן טרחו להגיע לשם ושמעו דיווח מדויק על מה שקורה, גם בתחום של ההרשמה וגם בתחום של התקצוב של הנושא של ההשכלה הגבוהה, כולל הסטודנטים – אני מניח שהנאום שלו היה נראה אחרת.

זאב אלקין: אבל אם הוא כבר נכתב, אז אין מה לעשות, מקריאים את זה.

אלכס קושניר: קודם כול, אני כותב את הנאומים לעצמי.

אלכס קושניר: ודבר שני, הייתי בוועדת הקליטה, שדנה בסיפור שאתה אחראי גם עליו, בנושא של נתיב.

אלכס קושניר: יש עולים שפשוט לא יכולים להגיע לארץ כי שר הפנים פשוט נטל סמכות מנתיב, משהו שהיה כבר 11 שנה.

אלכס קושניר: אז עזוב, בוא לא – – –

זאב אלקין: אם תשאל אותי על זה, אני אשמח לענות לך על זה, אבל – – –

אלכס קושניר: וחוץ מזה, אני מקבל פניות מהסטודנטים ולא יושב תחת הפלורוסנט.

זאב אלקין: אבל זה יהיה בהזדמנות אחרת.

זאב אלקין: אבל אם הנושא מעניין אותך, יכולת להראות את פניך בוועדת החינוך.

אלכס קושניר: זה מאוד מעניין אותי, אבל – – –

זאב אלקין: היה על זה דיון של שעה וחצי.

זאב אלקין: אגב, דיון נכון.

זאב אלקין: אני האחרון שאגיד כאן מעל הדוכן הזה שכל הבעיות נפתרו ואין בעיות, ותכף אני גם אפרט ואתייחס.

זאב אלקין: אבל שם בהחלט הייתה יותר יכולת להיכנס לפרטים.

זאב אלקין: דבר נוסף, הבסיס להצעה לסדר-היום הזו אומר את הדבר הבא: הייתה פה חלוקה של 11 מיליארד שקל, ואיך יכול להיות ששום דבר לא הלך להשכלה גבוהה?

זאב אלקין: כאן יש משהו שצריך להסביר אותו, ויכול להיות – זה לגיטימי שלא כל חברי הכנסת מכירים אותו.

זאב אלקין: כשקבעתם – אגב, הכנסת קבעה, לא אני קבעתי – שיש את ה-11 מיליארד שקל, ועדת כספים גם קבעה מפורשות לאיזה צורך הם באים.

זאב אלקין: נאמרה אמירה שהמטרה של ה-11 מיליארד שקל – – –

עודד פורר: לא כינסו את ועדת הכספים בשביל – לא כינסו את ועדת הכספים, 11 מיליארד שקל נשארו באוויר.

זאב אלקין: מאיפה הקול הזה בוקע?

אלכס קושניר: עודד פורר.

קרן ברק: מלמעלה, מהבידוד.

קרן ברק: זה חבר הכנסת פורר.

קריאה: זה נשמע מהבידוד.

קרן ברק: יש שלישית כזאת אצלנו עכשיו.

עודד פורר: ה-11 מיליארד – – –

קרן ברק: אפשר להגביר לו את זה?

אלכס קושניר: עודד, המיקרופון שם לא עובד.

זאב אלקין: קודם כול, עד שוועדת כספים לא תאשר, אז כמובן לא יתקדמו ה-11 מיליארד שקל.

זאב אלקין: אני מאמין שהיא תתכנס ותאשר, כי זה הכרחי לפי החוק שכולנו אישרנו.

זאב אלקין: אבל אני רוצה להחזיר אתכם למטרה שלשמה ניתנו 11 מיליארד.

זאב אלקין: המטרה, וזה מה שנאמר גם בחוק וגם בדיונים בוועדה, הייתה להביא את תקציבי השנה הזאת – בגלל שאין תקציב מדינה – עד כמה שאפשר לרמה של השנה הקודמת, לרמה של תקציב 2019.

זאב אלקין: כי באמת בהרבה מאוד תחומים, בהרבה משרדי ממשלה, כסף שהוא לא בבסיס התקציב אלא הוא כסף תוספתי שניתן כל שנה מחדש, היה חסר.

זאב אלקין: אני מכיר את התופעה הזאת למשל בתחום אחר שהייתי אחראי לו: החינוך הבלתי-פורמלי.

זאב אלקין: היו חסרים לנו לפחות 250 מיליון שקל.

זאב אלקין: לכן, אם לא הייתם מחליטים על 11 מיליארד שקל ואם הם לא היו מתחלקים, אז כל התחום של החינוך הבלתי-פורמלי היה סופג מכה, כי כל שנה מעבר לבסיס יש כסף תוספתי, והשנה, בגלל שאין תקציב מדינה, לא היה כסף תוספתי.

זאב אלקין: ברוך השם זה נפתר מתוך ה-11 מיליארד שקל, במאמצים משותפים, עם כסף קואליציוני וגם עם כסף שאני סיכמתי עם האוצר.

זאב אלקין: פתרנו את הבעיה.

זאב אלקין: עכשיו, מה המצב – – –

אלכס קושניר: כמה – – –

זאב אלקין: חבר הכנסת קושניר, אני אענה ואחר כך תוכל להעיר.

אלכס קושניר: כמה כסף קיבלת – – –

זאב אלקין: זה לא שעה של שאלות ותשובות.

זאב אלקין: אני אשמח אם אני אוזמן לצורך זה, ואז אני אענה.

זאב אלקין: אבל כרגע העליתם הצעה לסדר-היום – – –

אלכס קושניר: כמה חתימות – – –

זאב אלקין: כרגע אני עונה.

זאב אלקין: תרצה להציע הצעה נוספת, תציע, או לשאול שאלה נוספת.

זאב אלקין: אבל כרגע אני עונה על מה שהעלית.

זאב אלקין: עכשיו לגבי השכלה גבוהה – ואת זה באמת אולי לא כולם יודעים.

זאב אלקין: ההשכלה גבוהה, למזלנו, בכלל לא הייתה במצב של הבעיה כפי שאני תיארתי קודם, ולכן ה-11 מיליארד שקל האלה מראש לא נועדו לשם.

זאב אלקין: למה היא לא הייתה בכזה מצב?

זאב אלקין: כי ההשכלה הגבוהה עובדת כבר שנים רבות, וטוב שכך, לפי תוכניות חומש שמעוגנות מראש בבסיס התקציב.

זאב אלקין: לכן הם לא זקוקים לסיוע פוליטי של הרגע האחרון – לא של שר כזה או אחר ולא של חבר כנסת כזה או אחר – אלא מחליטים עליהם חמש שנים קדימה.

זאב אלקין: חותמים הסכם עם משרד האוצר, ואז, גם בשנים קשות מהסוג של השנה הזאת, שאין תקציב מדינה או שיש קיצוצים, המערכת של ההשכלה הגבוהה לא נפגעת.

זאב אלקין: יותר מכך, התקציב של ההשכלה הגבוהה לשנה הקרובה, לשנת הלימודים הקרובה, כפי שגם הוצג בוועדת החינוך היום, אושר לפני כמה שבועות בישיבה של הוועדה לתכנון ותקצוב.

זאב אלקין: אגב, זאת ועדה שלפי החוק אין לי שום השפעה עליה, אסור לי, כביכול, אפילו להתקרב לשם, בגלל העצמאות של המערכת להשכלה גבוהה בחלוקת הכסף.

זאב אלקין: אני רק צריך להביא לשם את סך התקציב ואחר כך המערכת כבר דואגת לחלק אותו במסגרת הכללים של ות"ת.

זאב אלקין: סך התקציב של מערכת ההשכלה הגבוהה בשנת הלימודים הקרובה יהיה 12.35 מיליארד שקל.

זאב אלקין: אתם יודעים כמה הוא היה בשנת הלימודים הקודמת?

זאב אלקין: 11.8.

זאב אלקין: זאת אומרת שבשנה הזאת, כשכל משרדי הממשלה נאנקים, הם בחוסר תקצוב בהשוואה לשנה הקודמת, ורק חלקם קיבלו חלק מהיכולת להתקרב לשנה הקודמת בזכות 11 מיליארד שקל, שהחלטתם עליהם, המערכת של ההשכלה הגבוהה קיבלה תוספת של יותר מחצי מיליארד שקל בשנת הלימודים הקרובה.

זאב אלקין: זה קודם כול.

אלי אבידר: איך זה בא לידי ביטוי – – –

זאב אלקין: תכף אתייחס, חבר הכנסת אבידר, גם לאיפה זה בא לידי ביטוי וכו'.

זאב אלקין: אבל קודם כול נתונים.

זאב אלקין: זאת אומרת שהממשלה הקצתה לנושא של ההשכלה הגבוהה כבר מראש חצי מיליארד שקל יותר.

זאב אלקין: עכשיו, ההחלטות על החלוקה של הכסף הזה הן כאמור לא החלטות שלי, במסגרת ההפרדה הקדושה, ואני לא איכנס כאן לדיון הזה, בין הדרג הפוליטי לבין נוסחת חלוקת הכסף.

זאב אלקין: אבל אני יכול לעדכן אתכם.

זאב אלקין: אלה לא החלטות שאני קיבלתי, אבל אלה ההחלטות שוות"ת, הוועדה לתכנון ולתקצוב, קיבלה, ולפי ההחלטות האלה, קודם כול, מחצית מהכסף הזה הלך לסיוע ישיר למוסדות להשכלה גבוהה, שאגב, במסגרת העצמאות של המערכת להשכלה הגבוהה הם רשאים לעשות עם הכסף הזה כמיטב הבנתם.

זאב אלקין: מה הם עושים איתו?

זאב אלקין: חלק מהדברים שאני מכיר: למשל, המוסדות השנה, כדי לאפשר לסטודנטים את היכולת של למידה מקוונת מהבית, וכדי שסטודנט שהוא בבידוד או סטודנט שהוא בקבוצת סיכון ולא רוצה לבוא – או כולנו יודעים שייתכן שחלק מההוראה פרונטלית לא תוכל להתקיים – למעשה היום, ועל זה היה לנו דיון ארוך בוועדת החינוך, הצלחנו להגיע למצב שפחות או יותר שום קורס לא יהיה בלי שיש אפשרות ללמוד אותו בצורה מקוונת.

זאב אלקין: גם אם הוא מתקיים פרונטלית, המוסדות דואגים לסטודנטים שלא יכולים לבוא או לא רוצים לבוא או לאנשים שבכלל לא רוצים לשכור דירה במקום שהם לומדים בו לאור שנה כזאת אלא רוצים להישאר בבית.

זאב אלקין: הם יוכלו ללמוד את הקורס בצורה מקוונת.

זאב אלקין: מה זה אומר מבחינת המוסד, כדי שתבינו את האופרציה?

זאב אלקין: זה אומר להביא ציוד לכל חדרי ההוראה שיש, שמאפשר שידור ישיר של הקורס שאותו מלמדים ברגע הזה; זה אומר להביא אנשים טכניים שתומכים בכל המערכת הזאת 24 כפול 5 – כל חמשת ימי ההוראה במשך כל השעות; להכשיר את כל המרצים ללמד את זה בצורה מקוונת, וכן הלאה, וכן הלאה, וכן הלאה.

זאב אלקין: אגב, מלבד התוספת הכללית למוסדות, ות"ת העבירה תקציב מיוחד לשנה הזאת, שנת קורונה: 70 מיליון שקל למוסדות לצורך חיזוק הוראה דיגיטלית, בין השאר כדי להבטיח את התהליך הזה.

זאב אלקין: ישנם תקציבים להגדלת מספר הסטודנטים בהייטק, כדי לסייע לתוכניות הייטק, שיש כרגע אינטרס של המדינה להגדיל את כמות הסטודנטים בהן.

זאב אלקין: לזה הוקצבו עוד 40 מיליון שקל תוספתיים מהכסף הזה שדיברתי עליו.

זאב אלקין: 150 מיליון שקל הולכים לקידום לימודי הנדסה אזרחית, עוד תחום שחסר במדינה ויש צורך להגדיל את כמות הסטודנטים שם, וכו' וכו'.

זאב אלקין: זה לגבי הגידול התקציב.

זאב אלקין: עכשיו לגבי הסוגיה של הסטודנטים.

זאב אלקין: אין ספק, ודיברנו על כך הרבה בוועדת החינוך היום, שהסטודנטים נפגעו יותר אולי מכל ציבור אחר בתקופת הקורונה.

זאב אלקין: בזה אני לא חולק על אף משלושת הדוברים כאן.

זאב אלקין: זאת גם הייתה הסיבה שכשנכנסתי לתפקיד עוד בקיץ, לא חיכיתי לתחילת שנת הלימודים כשראיתי שזה המצב, ופעלתי כדי להגדיל משמעותית את המלגות לסטודנטים.

זאב אלקין: בדרך כלל, בתקציב של המערכת להשכלה הגבוהה יש סדר גודל של סביב 400 מיליון שקל שמוקצים למלגות סטודנטים בתוכניות השונות: חלק דרך תוכנית קרן הסיוע, לפי מצב סוציו-אקונומי; חלק דרך תוכניות פר"ח; חלק דרך תוכניות ייעודיות לחלשים או למגזרים מסוימים שיש רצון לתגבר את המעורבות שלהם בהשכלה הגבוהה.

זאב אלקין: סך הסכום הוא סדר גודל של כ-400 מיליון שקל שהולך מתוך תקציב ההשכלה הגבוהה לטובת מלגות לסטודנטים.

זאב אלקין: אני סברתי שבשנה כזאת צריכים להגדיל משמעותית את הסכום הזה.

זאב אלקין: הגענו להסכמות – סיפרתי על זה בדיון בוועדת החינוך – עם משרד האוצר ועם מפעל הפיס על תוספת של 100 מיליון שקל.

זאב אלקין: זאת אומרת שההגדלה ב-25% של תקציב מלגות לסטודנטים היא בהחלט אירוע משמעותי.

זאב אלקין: עשינו את המאבק הזה יחד עם התאחדות הסטודנטים, יד ביד.

זאב אלקין: בכלל אני מנסה לעבוד יחד עם ההתאחדות על כל הנושאים שרלוונטיים לציבור הסטודנטים.

זאב אלקין: המלגות האלה חולקו.

זאב אלקין: מחציתם חולקו דרך מפעל הפיס, כי זה בא מתקציבי מפעל הפיס – מעבר למלגות הרגילות שהם נותנים, הם עשו פה מצ'ינג עם המדינה – ומחציתם דרך קרן סיוע.

זאב אלקין: כתוצאה מזה, כמה עשרות אלפי סטודנטים קיבלו מלגות, ולולא ההחלטה הזאת הם לא היו מקבלים מלגות במשך השנה הזאת.

זאב אלקין: כל זה מעבר לאותו תקציב של המערכת להשכלה גבוהה שציינתי קודם.

זאב אלקין: זאת אומרת שמעבר לגידול של חצי מיליארד, היו פה עוד 100 מיליון שקל שהבאנו באופן מיידי.

זאב אלקין: זה לקח לי בערך חודש וחצי מאז שנכנסתי לתפקיד.

זאב אלקין: אני גם לא חושב שזה יספיק, ודיברתי על זה היום בוועדה.

זאב אלקין: אני חושב שאם המצב הכלכלי יישאר כמות שהוא, לאור מצב התחלואה, אנחנו נצטרך, יחד עם ההתאחדות, לפעול בכל הכוח כדי לנסות להביא עוד בשנה הזאת עוד חבילת סיוע להגדלת כמות המלגות לסטודנטים, שבאמת נמצאים השנה במצב יותר קשה.

זאב אלקין: ואני בטוח שנקבל פה, בבית הזה, תמיכה מקיר לקיר לנושא הזה.

זאב אלקין: דבר נוסף, וכאן אני דווקא צריך את הסיוע שלכם: האתגר הכי גדול שיש לסטודנטים הוא דווקא בתחום של תוכניות הסיוע השונות שמדברים עליהן כרגע בתקופת הקורונה, גם עידוד חזרה לעבודה מחל"ת וגם תוכניות סיוע אחרות.

זאב אלקין: לצערי לא תמיד אנחנו מצליחים להגיע להסכמות עם משרד האוצר על הנוסחה המדויקת, כי סטודנט הוא ברייה מאוד ייחודית.

זאב אלקין: למשל, הוא לא עובד משרה מלאה; הוא הרבה פעמים עובד פחות מחצי משרה.

זאב אלקין: ולכן, כשקובעים כל מיני סכומים כרף מינימלי לסיוע או כרף מינימלי לעידוד חזרה לעבודה, לא תמיד סטודנטים נכנסים.

זאב אלקין: בחבילות הסיוע שעברו בממשלה בתקופת הקיץ, יחד עם ההתאחדות ניהלנו מאבק משותף והצלחנו לשנות לא מעט את החקיקה שהייתה.

זאב אלקין: אם בהתחלה, לפי ההערכה של ההתאחדות, דובר על כך שרק כ-30% מהסטודנטים ייהנו ממנה, בסוף הצלחנו להגיע לסדר גודל 70%–80% בנוסחאות הסופיות שעברו כאן.

זאב אלקין: לא כל בקשותינו התקבלו.

זאב אלקין: אבל מי שבסוף מחוקק את כל החוקים של הסיוע, זה אתם, חברי הכנסת, זה כולנו כאן ביחד.

זאב אלקין: ולכן כאן בהחלט יש אתגר.

זאב אלקין: אני אשמח לכל סיוע, קודם כול של ועדת הכספים, שבדרך כלל דרכה עוברת החקיקה הזאת, כדי שכל תוכנית סיוע שיוצאת מידיה של הממשלה תהיה בה השתקפות גם של המצב המיוחד של ציבור הסטודנטים ועד כמה התוכניות האלה מתאימות להם באופן מלא.

זאב אלקין: וכאן אנחנו בהחלט נהיה – גם כאן

זאב אלקין: אני בטוח שנהיה שותפים בפתרון הבעיה הזאת.

זאב אלקין: אז בסיכומו של דבר, המדינה השנה כבר השקיעה יותר מחצי מיליארד שקל, 600 מיליון שקל יותר ממה שבשנה שעברה, בתחום הזה של השכלה גבוהה וסיוע לסטודנטים.

זאב אלקין: אין כמעט אף תחום במדינה שזכה לתוספת הזאת בשנה המורכבת הזאת, שנת קורונה.

זאב אלקין: ואני לא מצטער על זה לרגע.

זאב אלקין: אני חושב שזה תחום קריטי וחשוב, ומגיע לו להיות בראש סדר העדיפויות.

זאב אלקין: ההשקעה הנוספת הזאת לא פותרת את כל הבעיות, לא של הסטודנטים ולא של המוסדות, שגם הם איבדו הרבה כספי תרומות השנה ונמצאים במצב בעייתי.

זאב אלקין: לגבי הסוגיה של שכר לימוד, ובזה אני אסיים, אמרתי את זה גם בוועדה, אני אומר את זה גם כאן:

זאב אלקין: אני לא מתייפייף ולא מסתתר.

זאב אלקין: אני חושב שהרעיון של הורדה של שכר לימוד הוא רעיון לא נכון, ואסביר למה.

זאב אלקין: סך הכול העלויות מבחינת המוסדות בשנה כזאת הן יותר גדולות מבשנה רגילה, הן לא יותר קטנות.

זאב אלקין: ולכן צמצום שכר הלימוד בסופו של דבר יפגע במוסדות, שחלקם אולי יגיעו לרמה של קריסה ולא יוכלו להעניק את – – –

אלכס קושניר: – – – רק לסטודנטים.

זאב אלקין: אוה, אני בדיוק שם, חבר הכנסת קושניר.

אורלי פרומן: – – –

זאב אלקין: אני חושב שהפתרון הוא לא הורדת שכר לימוד, שבפועל תהיה שוויוניות לכולם, אלא הגדלה של כמות המלגות בתוכניות השונות כדי לעזור לסטודנטים שבאמת מתקשים כלכלית בסכומים יותר גדולים.

זאב אלקין: הרבה יותר משמעותי מלהוריד 100 שקל או 200 שקל משכר לימוד זה להביא מלגה של 4,000 שקל או 5,000 שקל לסטודנט שבאמת זקוק לכך.

אלכס קושניר: אנחנו מסכימים כמעט על הכול.

אלכס קושניר: רק אני קורא לזה מענק.

אלכס קושניר: עזוב רגע מלגות.

אלכס קושניר: בוא נילחם על זה.

זאב אלקין: זו אותו דבר.

זאב אלקין: מה זה משנה מענק או מלגה?

אלכס קושניר: כן.

זאב אלקין: זה אותו דבר.

אלכס קושניר: אז לא משנה אם הוא לומד בגוף מתוקצב או בגוף לא מתוקצב?

אורלי פרומן: לא – – –

זאב אלקין: לא, זה לא משנה.

זאב אלקין: קרן סיוע, חבר הכנסת קושניר, היא כלל-ארצית.

זאב אלקין: מקבלים שם מלגות כולם, כולל תלמידים מהמוסדות הלא-מתוקצבים.

זאב אלקין: אין פה אפליה של המוסדות הלא-מתוקצבים.

זאב אלקין: ולכן, בעיניי זה אחד מהאפיקים הנכונים, הגדלת כמות המלגות, כי מחלקים מלגות לפי מצב סוציו-אקונומי של הסטודנט.

אלכס קושניר: בואו נלך לוועדת הכספים.

זאב אלקין: ולכן אמרתי כבר, הבאנו לשם תוספת משמעותית שאפשרה לעוד 10,000 סטודנטים לקבל סיוע, ואני מתכוון להיאבק בהמשך גם על כך.

זאב אלקין: אתה יודע שבדרך כלל כשקיבלת ממשרד האוצר 100 מיליון שקל, אתה לא יכול שתי דקות אחרי זה להגיד: תביאו לי עוד 100 מיליון.

זאב אלקין: צריך להמתין חודשיים לפחות.

אלכס קושניר: אז אנחנו נגיד, אתה רק תתמוך.

זאב אלקין: אני בוודאי אתמוך.

אורלי פרומן: אני אומר לכם מה יהיה היתרון של לבוא עוד חודש או חודשיים – אז תתחיל שנת הלימודים ותהיה לנו גם תמונה אמיתית של כמה סטודנטים – – –

זאב אלקין: נכון.

זאב אלקין: נכון מאוד.

זאב אלקין: גם של המצב הכלכלי.

זאב אלקין: אני מסכים איתך לחלוטין, חברת הכנסת פרומן.

זאב אלקין: ועוד דבר אחד, הביע כאן חבר הכנסת קושניר דאגה לכך שהרבה סטודנטים ינשרו מהלימודים.

זאב אלקין: הנתונים שהצגנו היום בוועדת החינוך – ואני מקווה שככה זה יישאר – מצביעים על תופעה הפוכה, שגם הפתיעה אותנו, למרות שלא כל כך הפתיעה.

אורלי פרומן: הממ"מ עושה עבודה לבקשתי, כי יש הבדל בין התוספת בגלל שהם לא נסעו לטיול הגדול – –

זאב אלקין: זה כנראה מה שקרה.

זאב אלקין: אני מסכים איתך.

אורלי פרומן: – – לבין מי שלמד ולא עלה שנה.

זאב אלקין: לפי הנתונים, לפחות מבחינת התוצאות האקדמיות של הסמסטר הקודם, ראינו שאין פגיעה בעקבות הסמסטר של הקורונה.

זאב אלקין: כלכלית – – –

אלכס קושניר: – – – עוד לפני הקורונה.

זאב אלקין: לא, לא, לא.

זאב אלקין: לפי הנתונים של הקיץ.

זאב אלקין: כלכלית – אנחנו נראה את זה רק שתסתיים ההרשמה, בערך שבועיים אחרי תחילת שנת הלימודים.

זאב אלקין: אבל ההרשמה לשנה א' גדלה בצורה מטורפת.

אלכס קושניר: ברור, כי אף אחד לא נוסע לחו"ל.

זאב אלקין: בדיוק.

זאב אלקין: לכן מבחינה זאת דווקא יש גידול משמעותי.

אלכס קושניר: חשוב לבדוק את אלה שממשיכים.

זאב אלקין: נכון.

זאב אלקין: נכון לעכשיו, נשירה אקדמית – אין, מבחינת תוצאות המבחנים, מעבר לאחוזים הרגילים.

זאב אלקין: האם יש נשירה כלכלית, כי אנשים לא ישלמו שכר לימוד?

זאב אלקין: אני מאוד מקווה שזה לא בממדים גדולים, אבל זה יכול לקרות.

אורלי פרומן: הממ"מ עושה, לבקשתי, עבודה.

זאב אלקין: אגב, המוסדות היום פועלים כדי לארגן קרנות מלגות מטעם עצמם כדי לסייע לסטודנטים במצבים כאלה, כולל המוסדות הלא-מתוקצבים על ידי המדינה.

זאב אלקין: מעמידים קרנות מיוחדות לצורך זה, שלא יהיו סטודנטים שיעזבו את הלימודים בגלל העניין הזה.

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורלי פרומן: תודה רבה.

זאב אלקין: אומנם כבר קיימנו דיון בוועדת החינוך, אבל אם אתם רוצים עוד דיון בעוד כמה שבועות – – –

אלכס קושניר: אנחנו רוצים לעשות את זה בוועדת הכספים, כדי להחליט על הכסף.

זאב אלקין: אני גם אשמח לבוא תמיד.

זאב אלקין: ועדת הכספים זה מקום שטוב לבוא אליו, לפעמים יוצאים משם עם כסף.

אלכס קושניר: אם היא תתכנס מתישהו.

אלכס קושניר: בינתיים היא כבר שבועיים לא מתכנסת.

זאב אלקין: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לשר להשכלה גבוהה ומשלימה זאב אלקין.

משה ארבל: אנחנו נעבור להצבעה על העברת ההצעה לסדר-היום בנושא: אפליית ציבור הסטודנטים בתוספת לתקציב ההמשכי.

משה ארבל: מי שמצביע בעד – הוא בעד העברת ההצעה לסדר-היום לדיון בוועדת – –

אורלי פרומן: הכספים.

משה ארבל: – – הכספים, ומי שמצביע נגד – הוא נגד.

משה ארבל: הצבעה.

משה ארבל: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 4 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכספים נתקבלה.

משה ארבל: מייד אחרי תוצאות ההצבעה האלקטרונית אני אצרף את המבקשים להצטרף.

משה ארבל: ובכן, תוצאות ההצבעה האלקטרונית הן ארבעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

משה ארבל: אני מבקש להוסיף את חברת הכנסת אורלי פרומן, את יוליה מלינובסקי, אלכס קושניר, אוסאמה סעדי ויצחק פינדרוס כתומכים.

משה ארבל: אשר על כן, תשעה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

משה ארבל: אני קובע שההצעה לסדר-היום תעבור לדיון בוועדת הכספים של הכנסת.

משה ארבל: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – מסקנות ועדת הכלכלה בעקבות דיון מהיר בהצעתה של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: ביטול בדיקות מעבדה למוצרי צריכה מיובאים.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בהצעתה של חברת הכנסת אורלי פרומן בנושא: מאגרי הגננות המחליפות שאינן מוכשרות לתפקיד ומוצבות באופן אקראי בגנים השונים בארץ.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת הכספים בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת אוריאל בוסו, איתן גינזבורג, יצחק פינדרוס, אורלי פרומן ועאידה תומא סלימאן בנושא: חשש לקריסת מעונות היום.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

משה ארבל: תודה רבה למזכירת הכנסת.

משה ארבל: << הלסי >> פיצוי לעובדים מערים אדומות ולעובדים הנאלצים להיכנס לבידוד << הלסי >>

משה ארבל: נעבור להצעה הבאה – הצעה לסדר-היום בנושא: פיצוי לעובדים מערים אדומות ולעובדים הנאלצים להיכנס לבידוד, מס' 1516, 1464 ו-1486.

משה ארבל: ראשונת הדוברים, חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, תעלה ותבוא.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך, גברתי.

משה ארבל: בבקשה.

יוליה מלינובסקי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני לא רואה פה נציג של משרד האוצר.

עומר ינקלביץ': אני משיבה.

יוליה מלינובסקי: את משיבה?

יוליה מלינובסקי: חבל.

יוליה מלינובסקי: לא חבל שאת משיבה, אבל הייתי מצפה לתשובה יותר מפורשת ומפורטת, כי הנושא הזה הוא סופר חשוב, במיוחד עכשיו, ולאור העובדה שאנחנו לכאורה שוב פעם פוגעים בזכויות העובדים, והעסק הזה – – –

משה ארבל: הממשלה לקחה את זה ברצינות והביאה שרה במקום סגן שר.

יוליה מלינובסקי: בלי לזלזל.

יוליה מלינובסקי: בישראל מפרוץ המלחמה, מגפת הקורונה, יותר ממיליון איש ישבו בבידוד בצורה כזו או אחרת.

יוליה מלינובסקי: רק בשבוע שעבר 160,000 אזרחי ישראל קיבלו הודעה להיכנס לבידוד.

יוליה מלינובסקי: לפי חישוב של התאחדות התעשיינים, מאז החל המשבר בנושא הקורונה עלות ימי הבידוד למעסיקים היה כ-2.6 מיליארד שקל, כתוצאה מימי מחלה שהמעסיקים שילמו לאנשים עבור ימי בידוד; וזה בלי להביא בחשבון את ההוצאות של העצמאים, כי בעצם שם אף אחד לא טרח לפצות אנשים על ימי בידוד.

יוליה מלינובסקי: אתמול בוועדת הקורונה נציגת משרד הבריאות ד"ר שרון אלרעי אמרה שניתן לקצר ימי בידוד מ-14 ל-10.

יוליה מלינובסקי: אם עד עכשיו שמענו מנציגי משרד הבריאות שזה בעצם שיקול בריאותי לחלוטין, מקצועי, ופשוט עד הדקה ה-99 של היום ה-14 חייבים להיות בבידוד, אתמול התברר שזה לא בדיוק.

יוליה מלינובסקי: עוד פעם לא בדיוק.

יוליה מלינובסקי: כל הזמן משרד הבריאות משנה נתונים ונותן מספרים שונים ומשונים.

יוליה מלינובסקי: אז כן ניתן לקצר ימי בידוד.

יוליה מלינובסקי: אני לא צריכה להסביר שכל יום בידוד, גם מבחינה נפשית לאזרחים וגם מבחינה כספית למדינה, שווה הרבה מאוד כסף, וזה כרוך בהחלטה ניהולית של משרד הבריאות.

יוליה מלינובסקי: אז ניתן לקצר, בכפוף לשתי בדיקות קורונה שליליות.

יוליה מלינובסקי: זו החלטה ניהולית לחלוטין.

יוליה מלינובסקי: אם יש לנו היום משאבים ל-50,000 בדיקות ביום, כדי לעשות פה פניקה והיסטריה, שכולנו פה נמות ושיהיו גופות על השולחן – אז ההחלטה הייתה יכולה להתקבל אחרת, לקצר ימי בידוד.

יוליה מלינובסקי: ורק היום התבשרתי – עכשיו ראיתי בחדשות שמשרד הבריאות קיבל החלטה לקצר ימי בידוד למשלחת המדינית לוושינגטון מ-14 לחמישה, אז אין כבר קורונה?

יוליה מלינובסקי: הכול בסדר?

יוליה מלינובסקי: איפה ואיפה.

יוליה מלינובסקי: אזרח פשוט – 14 יום, ומשלחת מדינית לוושינגטון – חמישה.

יוליה מלינובסקי: חברים, תבינו את זה.

יוליה מלינובסקי: וזה אמון הציבור – אם לכולם 14, גם להם, גם למאיר בן שבת.

משה ארבל: נא לסכם.

יוליה מלינובסקי: ברשותך, אדוני היושב-ראש, עוד ממש דקה.

יוליה מלינובסקי: יש מדינות שונות בעולם שלקחו על עצמן את עלויות הבידודים, שמעבירות כסף למעסיקים עבור בידודים, שגם קיצרו ימי בידוד – בצרפת שבעה ימי בידוד – ושום דבר לא קרה, והן לא פחות חכמות מאיתנו.

יוליה מלינובסקי: ומשפט אחרון.

יוליה מלינובסקי: בג"ץ קיבל החלטה שמ-1 באוקטובר המעסיקים לא צריכים לשאת יותר בעלויות הבידוד.

יוליה מלינובסקי: המדינה חייבת למצוא לזה פתרון, כי מ-1 באוקטובר המעסיקים לא ישלמו יותר ימי בידוד, והנטל הזה ייפול על האזרחים.

יוליה מלינובסקי: עד עכשיו המדינה לא הביאה שום פתרון ושום נוסחה.

יוליה מלינובסקי: ועדיין מכניסים אנשים לבידוד בכמויות – ואף אחד לא חושב מי יישא בהוצאות.

משה ארבל: תודה.

משה ארבל: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת להעביר את הנושא הזה, ההצעה לסדר-היום, לוועדת העבודה והרווחה, ולבקש מיו"ר הוועדה לעשות על זה דיון דחוף, כי הנושא הזה על סדר-יומנו לא רק בחגים, אנחנו חייבים למצוא תשובות למי ישלם על טירוף המוחות הזה.

משה ארבל: יצוין רק שביום פסיקת בג"ץ הגשתי הצעת חוק בנושא הזה, הצעת חוק פרטית, אבל לצערי הרב, אני אומר את זה גם כחלק מחברי הקואליציה, אי-התכנסות ועדת השרים לחקיקה היא בושה וחרפה.

משה ארבל: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: נכון.

יוליה מלינובסקי: גם אני הגשתי הצעת חוק שמדברת על הקמת קרן מיוחדת לימי בידוד, גם לשכירים גם לעצמאים.

יוליה מלינובסקי: תודה.

משה ארבל: חבר הכנסת אוסאמה סעדי יעלה ויבוא.

משה ארבל: בבקשה, אדוני.

משה ארבל: גם כן, לרשותך שלוש דקות.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השרות, חבריי חברי הכנסת, מתוך רשימה של 40 היישובים שהוטל עליהם סגר לילי, מהשעה 19:00 עד 05:00 בשבוע שעבר, ישנם – גברתי השרה – 28 יישובים ערביים; מתוך תשע שכונות בירושלים שהוכרז עליהן סגר יש שש שכונות ערביות.

אוסאמה סעדי: ברור לכולם שיש פה פגיעה קשה באוכלוסייה הערבית.

אוסאמה סעדי: ממילא היישובים הערביים והמועצות הערביות סובלים ממחסור חמור בתקציב; התושבים הערבים סובלים מעוני, מאבטלה, ונמצאים במצב סוציו-אקונומי נמוך ביחס לשאר תושבי המדינה.

אוסאמה סעדי: ההחלטה שהתקבלה היא החלטה גורפת, פוגענית, בלתי מידתית, והיא פוגעת באופן ישיר בכחצי מיליון אזרחים ערבים תושבי היישובים האלה, וגם בעוד מאות אלפי אזרחים יהודים בשאר היישובים, בעיקר – גם מהמגזר החרדי.

אלי אבידר: אפשר להגביר?

אלי אבידר: לא שומעים – – –

אוסאמה סעדי: השרה אורית פרקש, אנחנו שומעים את כל השיחה.

אוסאמה סעדי: אורית, אנחנו שומעים את כל השיחה.

משה ארבל: זה משודר בערוץ הכנסת – – –

אלי אבידר: אנחנו רוצים לשמוע – – – אוסאמה מפריע לנו.

אוסאמה סעדי: נשאלת השאלה, גברתי השרה, מי ייתן פיצוי לשכבות החלשות ולעובדים שבאמת נאלצים לשבת בבתים.

אוסאמה סעדי: ב-27 ביולי, אדוני היושב-ראש – והזכירה את זה חברתי יוליה לפני זה – בית המשפט העליון ביטל את היכולת של משרד הבריאות להוציא תעודות מחלה גורפות לעובדים השוהים בבידוד בעקבות נגיף הקורונה.

אוסאמה סעדי: המשמעות של הביטול היא שהמעסיקים לא יישאו בנטל הכלכלי של ימי הבידוד.

אוסאמה סעדי: למעשה, היום, החל ב-1 באוקטובר, המשמעות היא שהמעסיקים לא משלמים את ימי הבידוד האלה, ואי-אפשר לצבור את זה ולנכות את זה מימי המחלה או אפילו מימי החופשה.

אוסאמה סעדי: למעשה, הנטל עובר – –

משה ארבל: לחלשים ביותר.

אוסאמה סעדי: – – לחלשים, שזה העובד.

אוסאמה סעדי: מה אשם העובד שאומרים לו: תיכנס לבידוד?

אוסאמה סעדי: ובכלל, אתמול שמענו נתונים, פינדרוס ואלי, ש-25% מההודעות על הבידוד בכלל לא נכונות ומוטעות, אז יכול להיות שנכניס עובד לבידוד והוא לא היה צריך להיות בבידוד; אין לו הכנסה, אין לו משכורת, ועכשיו אף אחד לא יפצה אותו.

אוסאמה סעדי: אם החלטת בית המשפט תיכנס לתוקף ב-1 באוקטובר, זה עדיין לא מאוחר להציל את אוכלוסיות השכירים והעובדים ולתקן את העניין הזה.

אוסאמה סעדי: אני רק מזכיר, אדוני היושב-ראש, שלפי סקירה – –

משה ארבל: נא לסכם.

אוסאמה סעדי: – – שפרסם ה-OECD, כמעט בכל המדינות היום המדינה משתתפת ואפילו משלמת.

אוסאמה סעדי: למשל בפינלנד המדינה משלמת בעצמה את מלוא המשכורת של העובד שנמצא בבידוד.

אוסאמה סעדי: גם קנדה וניו זילנד משתתפות באחוז ניכר.

משה ארבל: תביא דוגמאות מנורבגיה.

אוסאמה סעדי: בדיוק.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כשקיבלנו וראינו ושמענו את החלטת בג"ץ, גם אני הגשתי הצעת חוק דומה, זהה להצעת החוק שהגשת, ואולי עוד חברי כנסת, מכל סיעות הבית.

אוסאמה סעדי: אני כמובן מצטרף לבקשה להעביר את זה לדיון בוועדת העבודה והרווחה, אבל אני אומר שאנחנו כחברי כנסת, ואני פונה לשרה שתשיב: חשוב מאוד שתהיה – באמת בושה וחרפה שוועדת שרים לענייני חקיקה לא מתכנסת, אבל חשוב מאוד שנקדם את החקיקה הזאת ושבאמת ימי הבידוד יהיו על חשבון המדינה.

אוסאמה סעדי: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

משה ארבל: חבר הכנסת יצחק פינדרוס יעלה ויבוא.

משה ארבל: גם לרשותך, אדוני, שלוש דקות.

יצחק פינדרוס: כבוד היושב-ראש, לפני שאני אתחיל, אני שמח שחבר הכנסת האוזר נכנס.

יצחק פינדרוס: העלית בעיה: ועדת שרים לענייני חקיקה לא מתכנסת.

יצחק פינדרוס: שרת התפוצות באה להשיב במקום שר האוצר.

יצחק פינדרוס: אני חושב שהמתחיל במצווה אומרים לו גמור.

יצחק פינדרוס: אפשר לפתור את הבעיה הפוליטית של מדינת ישראל – לעשות הצרחה בין שר המשפטים לשר האוצר, ואז לפתור את כל הבעיות הפוליטיות של מדינת ישראל.

יצחק פינדרוס: יהיה פה שר אוצר שיענה על השאלות, יהיה שר משפטים שלא יעשה לנו צרות במשרד המשפטים ובא לציון גואל.

יצחק פינדרוס: אני חושב שזה יכול לפתור לנו את כל הבעיות.

אלי אבידר: פשרת פיוס.

יצחק פינדרוס: צביקה, תרים את הכפפה, ואז לא תהיה בעיה עם ועדת שרים לענייני חקיקה.

יצחק פינדרוס: אנחנו נמצאים בפרשיות של ניצבים-וילך, בסיכומו של משה רבנו, איך שהוא לקח את היהודים במדבר.

יצחק פינדרוס: משה רבנו, שהיה ראשון המנהיגים של העם היהודי, לקח את העם במדבר ולקח אחריות: לקח אחריות להביא להם לחם, להביא להם מן, להביא להם מים, להביא להם שליו; ניהל את המערכת באחריות.

יצחק פינדרוס: הביא להם את התורה, שזה המרכז.

יצחק פינדרוס: יכול היה להגיד: הבאתי לכם את התורה – הלכתי הביתה, נגמר העניין.

יצחק פינדרוס: ממשלת ישראל מתמודדת עם נגיף קורונה אבל מתעלמת מהמשמעויות של ההחלטות שלהם.

יצחק פינדרוס: אוסאמה, אני אומר לך שזה לא 25% – יש הרבה יותר מ-25% טעויות בבידוד, הרבה יותר מ-25%.

יצחק פינדרוס: 25% הצליחו להגיע בטלפון לבטל את הבידוד שלהם.

יצחק פינדרוס: לדעתי זה הרבה יותר.

יצחק פינדרוס: אין לי את המספרים, כי קשה לדעת מספרים במצב שמשרד הבריאות לא ענה על טלפונים, אבל כן, מכניסים עשרות אלפי אנשים לבידוד.

יצחק פינדרוס: מכניסים ערים שלמות לסגר לילי, סגר יומי, סגר חצי.

יצחק פינדרוס: הורים לא יכולים ללכת לעבודה כי לילדים שלהם אין בתי ספר או גני ילדים או מעונות ילדים, ואף אחד לא לוקח אחריות על המשמעות.

יצחק פינדרוס: רבותיי, מישהו צריך להתעורר ולקחת אחריות על ההחלטות: קודם כול על הבידוד; 2.

יצחק פינדרוס: על הסגר; 3.

יצחק פינדרוס: על המשמעויות שאם סוגרים מוסדות חינוך לילדים, אין דרך להורים בסופו של דבר ללכת לעבודה.

יצחק פינדרוס: הדבר הזה של ימי בידוד שהפכו להיות ימי מחלה זה מס.

יצחק פינדרוס: אני שמח שזה נעצר ב-1 באוקטובר, אבל גם עד 1 באוקטובר זה מס, כי כל אדם מביא בחשבון כמה ימי מחלה ממוצעים יש לו בעסק ועל בסיס זה הוא בונה את התחזית העסקית שלו.

יצחק פינדרוס: אם אתה הפלת עליו בשנה מסוימת ימי מחלה פי שניים או פי שלושה מהממוצע השנתי, התחזית – הינה, נכנס סגן שר האוצר.

יצחק פינדרוס: יש דרך להביא גם את השר שלך, אדוני סגן שר האוצר?

יצחק כהן: מה?

יצחק פינדרוס: יש דרך להביא גם את השר שלך שיבוא לענות על השאלות האלה?

יצחק כהן: פינדרוס, אני לא טוב לך?

יצחק פינדרוס: לא יודע, אני אשמח.

יצחק פינדרוס: אם התשובה שזה בדיון, אנחנו בצרות.

יצחק פינדרוס: הצעתי לעשות הצרחה בין שר המשפטים לשר האוצר; יפתור הרבה בעיות.

משה ארבל: נא לסכם.

יצחק פינדרוס: רבותיי, צריך לקחת אחריות.

יצחק פינדרוס: אני מבקש להעביר את זה דחוף, לפני 1 באוקטובר, גם את ימי הבידוד לוועדת העבודה והרווחה, אבל לא רק את הנושא הזה של ימי בידוד – גם את הנושא שמונעים מאנשים ללכת לעבודה.

יצחק פינדרוס: אימא לא יכולה ללכת לעבודה כי הבן שלה בבית, ואין אף חוק שיפצה אותה.

יצחק פינדרוס: אני אבקש להעביר את זה לדיון שם ושמשרד האוצר יחזור עם תשובות איך הוא מתכונן להתמודד עם הדבר הזה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק פינדרוס.

משה ארבל: תשיב שרת התפוצות עומר ינקלביץ', ולאחר מכן תהיה עמדה נוספת מהצד לחבר הכנסת צבי האוזר.

יוליה מלינובסקי: מה יהיה מהצד?

משה ארבל: עמדה נוספת.

משה ארבל: לאחר תשובת השרה, לפני ההצבעה תהיה עמדה נוספת.

משה ארבל: אולי תשתכנעי.

יוליה מלינובסקי: – – –

משה ארבל: בדרך כלל מצליח לה, את אומרת.

משה ארבל: בבקשה, גברתי השרה.

עומר ינקלביץ': תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עומר ינקלביץ': חברותיי וחבריי חברי הכנסת, גברתי השרה, אני משיבה פה בשם משרד האוצר.

עומר ינקלביץ': התשובה היא כזאת: במסגרת התוכנית הכלכלית הרוחבית שהממשלה גיבשה נפרסה רשת ביטחון לשכירים, לעצמאים ולעסקים.

עומר ינקלביץ': במסגרת רשת הביטחון ניתנו כמה הטבות וזכאות לחל"ת ולדמי אבטלה.

עומר ינקלביץ': במקרה של שכירים ניתנו בין היתר המענים האלה: קיצור תקופת החל"ת, המזכה בדמי אבטלה ל-14 ימים; קיצור תקופת האכשרה; מענק הסתגלות לבני 67 פלוס; הארכה אוטומטית של דמי האבטלה.

עומר ינקלביץ': במקרה של העצמאים והעסקים ניתנו מענק סיוע סוציאלי לעצמאים ולבעלי שליטה שחוו ירידה במחזורים ומענק הוצאות קבועות לעסקים עם מחזור שנתי של עד 400 מיליון שקלים.

עומר ינקלביץ': רשת הביטחון נותנת מענה גם למקרים המוזכרים בשאילתה, ולשם כך היא נועדה.

עומר ינקלביץ': לעניין ימי המחלה.

עומר ינקלביץ': הנושא נדון על ידי גורמי הממשלה הרלוונטיים, והם יוצגו בפני מקבלי ההחלטות בממשלה ובכנסת בהקדם, לאחר סיום עבודת המטה הנדרשת.

עומר ינקלביץ': עד כאן תשובת משרד האוצר.

עומר ינקלביץ': אני גם מבקשת, בנימה אישית – – –

יוליה מלינובסקי: בושה וחרפה התשובה הזאת.

יוליה מלינובסקי: היא לא קשורה – – –

עומר ינקלביץ': רק תרשי לי לסיים.

משה ארבל: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, אנחנו מודעים לכך שבג"ץ נתן 14 ימים מהיום לבטל את סוגיית התשלומים.

משה ארבל: אנחנו מודעים ללוחות הזמנים, מודעים לעובדה שיש פגרה.

משה ארבל: יחד עם זאת, אם הכנסת תצביע לאשר את הצעתך, יתקיים דיון בוועדה, ונפקח – – –

יוליה מלינובסקי: – – –

עומר ינקלביץ': ובנימה אישית, בעניין המלחמה והמאבק במגפה אני רוצה בבקשה לומר כמה מילים.

עומר ינקלביץ': ברשותך, אדוני היושב-ראש, ברשותכם, חברותיי וחבריי חברי הכנסת, מכיוון שאנחנו מתעסקים בתקופה הזאת בניסיונות לעצור את המגפה, והצלחנו כבר להפנים, רובנו, שמגפה היא דבר מסוכן לכולנו, שיש לה תוצאות הרסניות, אני מבקשת לנצל את ההזדמנות ולדבר על מגפה נוספת – מגפה שלה, משום מה, אנחנו לא מקדישים מספיק תשומת לב, לא מתעסקים בה, והיא מסוכנת לא פחות, ויש לה תוצאות הרסניות לטווח הקצר וגם לטווח הארוך.

עומר ינקלביץ': המגפה הזאת שאני רוצה לדבר עליה גם היא מופצת באמצעות הפה מאחד לשני, גם היא ויראלית, ויש לה השפעות חברתיות ופסיכולוגיות קשות.

עומר ינקלביץ': היא הורסת חיים של אנשים, היא מדרדרת לתוצאות נוראיות, ואצלה אין הנחות, אין הנחות בין מבוגרים לצעירים, היא פוגעת בכולם.

עומר ינקלביץ': המגפה הזאת מוכרת כבר שנים רבות, היא אפילו מופיעה במקורות, ועדיין, לצערנו, לא רק שלא הצלחנו למגר אותה אלא שלאחרונה, בעקבות מערכות הבחירות והקיטוב החברתי, היא התגברה והיא יצאה לחלוטין מכלל שליטה.

עומר ינקלביץ': אדוני היושב-ראש, אני מדברת על לשון הרע – לשון הרע שלא מדבר אליי, אלינו, אמור לא לדבר אלינו.

עומר ינקלביץ': החיידק המילולי הזה, החיידק המילולי הנורא הזה, הוא לא פחות נורא מחיידק הקורונה: השנאה, הקיטוב, פריצת כל הסכרים, הטוקבקים המרושעים ושפיכת הדם האישית.

עומר ינקלביץ': מה שקורה בפוליטיקה זה מראה חברתית שמדגימה, לצערנו, מה קורה בציבור.

עומר ינקלביץ': כיהודים אנחנו מאמינים שמגפה בסדר גודל שכזה, מגפה בסדר גודל כמו של הקורונה, לא מגיעה סתם.

עומר ינקלביץ': בוודאי בימים אלה, לפני ראש השנה, בימים של חשבון נפש, אנחנו נדרשים לחשב מה רוצים מאיתנו.

יוליה מלינובסקי: – – –

משה ארבל: חברת הכנסת מלינובסקי, אני מבקש לא להפריע לשרה לדבר.

עומר ינקלביץ': אנחנו נדרשים לחשוב מה רוצים מאיתנו.

עומר ינקלביץ': אני לא יודעת, לא נכנסת לחשבונות שמיים, אבל אני כן רוצה להניח פה איזושהי הצעה.

עומר ינקלביץ': אולי זה לא סתם שאנחנו נדרשים לשים מסכות על הפה.

עומר ינקלביץ': אולי לא סתם.

עומר ינקלביץ': אולי יש פה איזשהו מסר.

עומר ינקלביץ': אולי אנחנו צריכים להיזהר לא רק מחיידקים – לא רק מהחיידקים הפיזיים שאנחנו מפיצים מהפה, אלא גם, ואולי בעיקר, מהחיידקים המילוליים.

עומר ינקלביץ': בדרך כלל, כשעם ישראל נמצא במשבר, הוא יודע להתאחד.

עומר ינקלביץ': תראו איך בזמן מלחמה אנחנו שוכחים מהמחלוקות וההבדלים והופכים למשפחה אחת.

עומר ינקלביץ': אני לא יודעת למה, אבל דווקא במשבר הנוכחי, נראה שהקורונה מביאה איתה רוח אחרת.

יוליה מלינובסקי: למה את לא יודעת?

יוליה מלינובסקי: את כן יודעת למה – כי איך שמתנהלים ומנוהלים – – –

עומר ינקלביץ': נראה שהקורונה מביאה עימה רוח אחרת.

עומר ינקלביץ': כמה ארס, כמה ארס נשפך פה בחודשים האחרונים על אנשים, על ציבורים שלמים.

עומר ינקלביץ': איזה שיח בוטה מופץ בתקשורת, ברשתות החברתיות.

עומר ינקלביץ': איך?

עומר ינקלביץ': איך הפכנו מבני אדם לחיות טרף?

עומר ינקלביץ': אתמול, רק אתמול, חתמנו על הסכמי שלום היסטוריים.

עומר ינקלביץ': אבל אף שלום מבחוץ לא יפתור לנו את הבעיות אם לא נעשה שלום בתוכנו, אם לא נפסיק להרעיל את עצמנו בפינו, בפה שלנו.

עומר ינקלביץ': נשארו לנו ימים ספורים עד לכניסתה של השנה החדשה.

עומר ינקלביץ': זה הזמן לעצור הכול ואולי לקבל על עצמנו להפסיק להפיץ את מגפת הרכילות, לקטוע את שרשרת ההדבקות המילוליות.

עומר ינקלביץ': אדוני היושב-ראש, חברותיי וחברי חברי הכנסת, אולי כדאי שכולנו ננסה לומר: לשון הרע – לא מדבר אליי.

עומר ינקלביץ': תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: אני מניח שעמדת הממשלה היא לא להתנגד להעברת ההצעה לסדר-היום לדיון בוועדת העבודה והרווחה.

משה ארבל: הנחתי נכון?

קריאה: – – –

משה ארבל: אשר על כן אני עובר להצבעה.

משה ארבל: לפני ההצבעה אני מאפשר עמדה מהצד במשך דקה לחבר הכנסת צבי האוזר, ולאחר מכן – לחבר הכנסת עודד פורר המבודד ממרומי המליאה.

משה ארבל: בבקשה, נא לעמוד בזמנים.

צבי האוזר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

צבי האוזר: חבריי, ישראל מבודדת.

צבי האוזר: אולי אתמול הסירו סופית את הבידוד המדיני אבל לא מטפלים בבידוד הפנימי.

צבי האוזר: אנחנו מדברים על אחד המחדלים הגדולים בנושא הקורונה.

צבי האוזר: צריך לקצר את הבידוד לפחות ביומיים.

יוליה מלינובסקי: אתה שמעת אותי עכשיו – – – משרד הבריאות אומר שאפשר עד עשרה ימים.

יוליה מלינובסקי: אפשר.

משה ארבל: חברת הכנסת מלינובסקי, יש לו רק דקה, לך היו שלוש, אז תאפשרי לו להשלים.

יוליה מלינובסקי: יכול להיות שהוא לא יודע, אז כדאי לדעת – – – אפשר לעשות את זה – – –

צבי האוזר: אני יודע.

צבי האוזר: חברת הכנסת מלינובסקי, אני מטפל בזה כבר למעלה מחודשיים.

צבי האוזר: אני דורש ממשרד הבריאות ומממשלת ישראל לקצר את הבידוד ביומיים.

צבי האוזר: עכשיו אני אגיד לך כך: שווייץ, אוסטריה, צ'כיה, הולנד, צרפת – כל אלה מדינות שקיצרו את תקופת הבידוד.

משה ארבל: גם בישראל – לשבים מוושינגטון.

צבי האוזר: משרד הבריאות מתעלם מהנתונים האלה – הייתי אומר, מתעלם כשהוא עומד מול הוועדה, מתעלם כשהוא עומד מול הממשלה, ומספרים סיפור אחר.

צבי האוזר: צריך להבין – –

משה ארבל: נא לסכם.

צבי האוזר: אני מסכם.

צבי האוזר: – – בישראל יש למעלה ממיליון מבודדים – 1 ביולי.

צבי האוזר: אנחנו המדינה עם אחוז המבודדים הגדול בעולם.

צבי האוזר: ולכן ינחת ראש הממשלה היום ויטפל בבידוד; אחרי שטיפל בבידוד החיצוני, בבידוד המדיני, יטפל בבידוד הפנימי.

צבי האוזר: אי-אפשר לצאת מהסגר בלי לקצר את תקופת הבידוד לפחות ביומיים.

צבי האוזר: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: – – – אם היית מקשיב.

יוליה מלינובסקי: אתמול היה דיון – – –

משה ארבל: חברת הכנסת מלינובסקי.

משה ארבל: חבר הכנסת פורר, בבקשה.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת, זה מאוד מאוד מוזר לדבר מפה, אבל אני ביקשתי להגיד, אחרי ששמעתי את נאום התוכחה של השרה ינקלביץ' – אני רואה שהיא לא נשארה במליאה לסכם את הדיון בנושא הזה.

עודד פורר: אז נאום התוכחה על אהבת חינם הוא תמיד יפה ותמיד טוב, וכולנו מתייצבים לצד הנושא הזה, בהחלט, אבל מה לעשות, נאמר, כמדומני, בתלמוד פעמיים: טלי קורה מבין עינייך.

עודד פורר: אתם מדברים ומדברים ומדברים, אבל בסוף בסוף בסוף מדינת ישראל נמצאת במשבר הכי גדול שידעה ברמה הכלכלית, ואתם, חברי הממשלה, עושים הכול חוץ מלנהל אותו.

עודד פורר: את יכולה לדבר עם כולם על צניעות ועל דרך ארץ ועל איך מתנהלים בתקופה של משבר כזאת, אבל את חברה בממשלה הרחבה ביותר שהייתה אי פעם במדינת ישראל, הבזבזנית ביותר, ועד כדי כך היא רחבה ובזבזנית שבמשבר הכי גדול, כשצריך 11 מיליארד שקל לאשר לתקציב המדינה, לא מכנסים את ועדת הכספים.

עודד פורר: למה?

עודד פורר: כי עם כל השרים שלכם ועם כל סגני השרים שלכם ועם כל חלוקת התפקידים שלכם, דבר אחד אתם לא מסוגלים לעשות, פעם אחת: לדאוג לאזרחי ישראל ולא לעצמכם.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת פורר.

משה ארבל: אני עובר להצבעה על ההצעה לסדר-היום בנושא: פיצוי לעובדים מערים אדומות ולעובדים הנאלצים להיכנס לבידוד.

משה ארבל: מי שמצביע בעד תומך בהבאתה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

משה ארבל: מי שמצביע נגד מבקש להסירה מסדר-היום.

משה ארבל: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 4 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

משה ארבל: ובכן, תוצאות ההצבעה האלקטרונית הן כדלקמן: ארבעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

משה ארבל: אני מבקש להוסיף כתומכים את חברת הכנסת זנדברג, חברת הכנסת מלינובסקי, חבר הכנסת אלי אבידר, חבר הכנסת יוסי טייב, חבר הכנסת פינדרוס, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, חבר הכנסת צבי האוזר.

משה ארבל: חבר הכנסת פורר, הצבעת ממקומך?

קריאה: – – –

משה ארבל: ולכן תוצאות ההצבעה הן 11 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

משה ארבל: אני קובע שההצעה לסדר-היום תעבור לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

משה ארבל: << הלסי >> ההגבלות המתוכננות על המשק מחייבות הרחבת הסיוע לעסקים << הלסי >>

משה ארבל: נעבור להצעות לסדר-היום בנושא: ההגבלות המתוכננות על המשק מחייבות הרחבת הסיוע לעסקים, מס' 1475, 1478, 1483, 1484, 1499 ו-1505, של חברי הכנסת עודד פורר, אנוכי, תמר זנדברג, הילה שי וזאן ומיכל שיר סגמן.

משה ארבל: חבר הכנסת עודד פורר, לרשותך שלוש דקות.

משה ארבל: בבקשה, אדוני.

עודד פורר: תודה, אדוני.

עודד פורר: בהמשך לדברים שנאמרו קודם, המשבר הכלכלי הגדול – את הסיסמאות ואת הכותרות כולנו כבר מכירים.

עודד פורר: אבל באמת, כשהחליטה הממשלה – אני לא אתייחס לדרך שבה החליטה הממשלה ולאיך נראה הסגר המגוחך הזה, שברור לחלוטין שאף אחד לא יקיים אותו.

עודד פורר: כמו שאי-אפשר לדרוש מאנשים לעשות בידוד אחרי שכשמשלחת חוזרת מוושינגטון היא נדרשת ל-14 יום בידוד ופה הם נותנים להם רק חמישה ימי בידוד.

עודד פורר: אז ברור לחלוטין ששום דבר לא יקרה, ושום דבר ממה שהממשלה הזאת אומרת לא יכול להתבצע.

עודד פורר: בה בעת, כשמחליטים על זה שהלימודים יהיו עד יום שישי, ופתאום, מהיום להיום, מחליטים אחרת, ברור לחלוטין שאמון הציבור נפגע.

עודד פורר: אבל בתוך האירוע הזה נמצא בסוף המגזר הפרטי, שמשלם את המשכורות של כל המגזר הציבורי כולו, ושילם אותן לאורך כל השנים.

עודד פורר: הוא נפגע פעם אחר פעם.

עודד פורר: עדיין לא הספיק לקבל את הפיצויים שמגיעים לו מהסגר הקודם, וכבר מגיע הסגר הזה, שכל-כולו בגלל אוזלת ידה של הממשלה.

עודד פורר: ולכן, הממשלה חייבת לשנות כיוון ולשנות מסלול באיך מפצים את העסקים.

עודד פורר: אמרתי את זה מתחילת המשבר, עוד כיושב-ראש ועדת הכספים.

עודד פורר: אני אומר את זה בכל פעם שאני עולה לדוכן, ואני אגיד את זה בכל פעם שאני אעלה לדוכן, עד שיעשו את זה.

עודד פורר: יש מתווה פיצויים בחוק מס רכוש, קרן פיצויים עם מנגנון נכון, עם נוסחה נכונה, שנותנת את הפיצוי הראוי לעסקים.

עודד פורר: זה הפיצוי שהייתם צריכים לתת מתחילת הדרך.

עודד פורר: לא עשיתם את זה עד עכשיו?

עודד פורר: לא מאוחר לתקן.

עודד פורר: אנחנו נמצאים בדיוק – מה שנקרא – בחודש אלול, ועוד מעט אנחנו נכנסים לימים הנוראים.

עודד פורר: הינה הזדמנות לממשלה לתקן.

עודד פורר: תתקנו.

עודד פורר: תשנו את הנוסחה, תלכו לפי מתווה פיצוי שנקבע בחוק מס רכוש.

עודד פורר: זה עבד טוב בצוק איתן, זה עבד טוב במלחמת לבנון השנייה – זה יעבוד טוב גם במלחמת הקורונה.

עודד פורר: אין ספק.

עודד פורר: במקביל, תזרימו את המקדמות בהתאם למתווה הזה.

עודד פורר: 50% מהמקדמות להזרים.

עודד פורר: הדבר השלישי, שהוא אולי הדרמטי ביותר – תעצרו את אירוע החל"ת, שכל-כולו גלולת רעל למשק הישראלי.

עודד פורר: העובדה ששולחים את העובדים לפטנט הזה של חל"ת, לא במסגרת שקושרת אותם לעסק, מובילה לזה שלעובד אין שום אינסנטיב שיחזיר אותו לעבודה.

עודד פורר: ובסוף, גם לעסק לא יהיה את הקשר לעובד כדי לשמור אותו בתוך העבודה.

עודד פורר: לכן המנגנון הוא פשוט.

עודד פורר: העובדים האלה שיצאו לחל"ת הם לא מובטלים, הם לא צריכים ללכת לביטוח הלאומי.

עודד פורר: מזרימים את המענק הזה לעסק, ואומרים לעסק: אתה יכול להעסיק אותו מהבית ב-10% תפוקה, ב-20% תפוקה.

עודד פורר: תמשיך לשלם לו את המשכורת – תעסיק אותו.

עודד פורר: גם העסק ימשיך לייצר בתקופה הזאת, גם העובד ימשיך להיות קשור לעסק ולא יוכל לברוח מזה.

עודד פורר: תאמינו לי, ברגע שהעסק יוכל להחזיר אותו למשרה מלאה, הוא גם יחזור ולא צריך לא את המענקים ולא כל הזמן ללכת סחור-סחור.

עודד פורר: במקום זה לתת באופן ישיר את המענקים לעסקים ולהכריח אותם להמשיך להעסיק את העובדים.

עודד פורר: ככה המשק יוכל לעבוד ולא נייצר לעצמנו פה בועה של אבטלה.

עודד פורר: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת פורר.

משה ארבל: חברת הכנסת תמר זנדברג תעלה ותבוא.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך, גברתי.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: חברות וחברים, מדינת ישראל נכנסת לשנה העברית החדשה ולסגר מבולבלת, כאוטית ובקטסטרופה גדולה מתמיד.

תמר זנדברג: הגענו למצב שיש תופעה שמאוד מאוד מדאיגה, של ניסיון כמעט נואש להמעיט בנתוני התחלואה ולנסות להסביר שהכול בסדר – זה לא כל כך נורא ולא צריך, ובתי החולים לא קורסים ואנשים לא נפטרים ולא חולים.

תמר זנדברג: כל כך למה?

תמר זנדברג: כי אנשים רועדים מפחד ולא רוצים להיכנס לסגר.

תמר זנדברג: למה הם רועדים מפחד ולא רוצים להיכנס לסגר, בגלל שהם רוצים לחלות בקורונה?

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: בגלל שהם פוחדים על הפרנסה שלהם ושל המשפחה שלהם; הם פוחדים על העסק שלהם; הם פוחדים על ההורים שלהם; הם פוחדים על הילדים שלהם.

תמר זנדברג: ולכן אנחנו רואים את הכאוס הנורא שמתרחש פה בימים האחרונים סביב מתווה הסגר, שבסופו של דבר, אם הוא לא יעזור, הוא לא יעזור בגלל ההחרגות ממנו.

תמר זנדברג: ולמה יש החרגות ממנו?

תמר זנדברג: כי שר התיירות נלחם על המלונאות, כי הוא לא רוצה שהמלונאים יקרסו.

תמר זנדברג: ושר הכלכלה נלחם על העסקים הקטנים, כי הוא לא רוצה שהם יקרסו.

תמר זנדברג: ושר הרווחה נלחם על הפעוטונים, כי ההורים יצטרכו לעבוד והילדים בבית.

תמר זנדברג: כל הדבר הזה הוא לא בגלל המחלה – הוא בגלל המחלה הכרונית של אי-טיפול בכלכלה.

תמר זנדברג: וזה, חברות וחברים, מה שאנחנו צריכים לעשות.

תמר זנדברג: במקום להילחם אחד בשני על החרגות, ולנסות, כל אחד מאיתנו, לסכן את הציבור שלו יותר בלצאת החוצה ולהידבק בקורונה, בואו נתאחד כולנו יחד סביב מתווה פיצוי, רשת ביטחון נדיבה ובטוחה.

תמר זנדברג: שאדם יוכל לדעת שהוא סוגר את העסק שלו, והוא בטוח בזמן הזה.

תמר זנדברג: הוא לא יקרוס.

תמר זנדברג: החובות לא ירדפו אחריו עשרות שנים קדימה.

תמר זנדברג: הוא לא יאבד את העתיד שהוא רוצה לתת לילדים שלו.

תמר זנדברג: זה אפשרי.

תמר זנדברג: אגב, זה נעשה בכל העולם.

תמר זנדברג: יש לנו כאן לקח, ואנחנו צריכים לצאת מהפרדיגמה שמלווה אותנו כל כך הרבה שנים, שאומרת: אין כסף.

תמר זנדברג: בכל מדינות העולם בתקופת משבר יש כסף.

תמר זנדברג: בשביל זה יש ממשלה.

תמר זנדברג: ממשלה זה לא בנק, שרק מה שיש במרתפים מוציאים; ממשלה זה גוף שיודע לייצר פתרונות.

תמר זנדברג: בשבוע שעבר ה-OECD הוציא מסמך מדהים שאומר שצריך לשנות את הפרדיגמה הכלכלית.

תמר זנדברג: תקופת המשבר הוכיחה לנו שצריך להתמקד ברווחת האדם ולא במדד הצמיחה.

תמר זנדברג: הצמיחה היא מדד שגוי; רווחה היא המדד הנכון.

תמר זנדברג: תקופת המשבר הוכיחה לנו שממשלות יודעות להשקיע כסף ולשים כסף בשירותי הבריאות, בחוק דמי אבטלה לעצמאים, במתווה המודל הגרמני בהעסקה, בסבסוד השכר שהוזכר כאן.

תמר זנדברג: למה לשלוח מאות אלפי אנשים הביתה שלא יודעים אם הם ירימו טלפון למקום העבודה ביום שאחרי הסגר ומישהו בכלל יענה להם שם?

תמר זנדברג: בזה אנחנו צריכים לטפל.

תמר זנדברג: אבל מכיוון שזה לא קיים, אנחנו שולחים אחד את השני להילחם במי יידבק יותר בקורונה כי הוא צריך לבחור בין מחלה לבין פרנסה.

משה ארבל: נא לסכם.

תמר זנדברג: ולכן, חברות וחברים, את השנה החדשה בואו נתחיל, עוד לא מאוחר.

תמר זנדברג: אגב, מתווה הסגר יגיע מחר לוועדת החוקה, כאן לכנסת, לפי החוק.

תמר זנדברג: והתפקיד שלנו, חברות וחברי הכנסת, זה לא להילחם שלא יהיה סגר, אלא שאם יהיה סגר, הוא יהיה מלווה בחבילת פיצוי נדיבה שתרגיע את האזרחים שלנו ותשלח אותם לשמור על הבריאות שלהם ברוגע ובשקט נפשי לקראת השנה החדשה.

תמר זנדברג: שנה טובה לכולן ולכולם.

תמר זנדברג: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת תמר זנדברג.

משה ארבל: ישיב סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

משה ארבל: חבר הכנסת יצחק כהן, סגן שר האוצר, יעלה ויבוא.

משה ארבל: עם ישראל מצפה בכיליון עיניים לתשובתך ולמוצא פיך.

משה ארבל: עד שאדוני ישיב, אני כמציע ההצעה, בכובעי השני, רק אומר ששמעתי, לצערי הרב, לא בעל עסק אחד שנמנע מללכת להיבדק בגלל שהוא חשש שיסגרו לו את העסק.

משה ארבל: תופעה כזאת היא תופעה קשה מאוד.

משה ארבל: אסור לנו להגיע למצב שבעל עסק חושש להיבדק, בגלל שהוא חושש לעסק שלו.

משה ארבל: נשמח לשמוע את עמדת משרד האוצר.

משה ארבל: בבקשה, אדוני.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: חבריי חברי הכנסת, ראשית כול, אדוני, אתה מודע, ויודע, לגבי תוכנית הסיוע הכלכלית של משרד האוצר והממשלה לטיפול במשבר הקורונה, אשר נותנת יציבות וודאות לפרטים ולעסקים עד יוני 2021 – היא ערוכה ומוכנה על מנת לתת את הסיוע הנדרש.

יצחק כהן: הרשת פרוסה, אני מוכן לעשות התאמות.

יצחק כהן: במסגרת התוכניות האלה, החל מ-10 בספטמבר ועד 24 בספטמבר נפתחו וצפויים להיפתח לעסקים מספר רב של תוכניות מענקי סיוע, שיזרימו מיליארדי שקלים במהירות, ללא עיכוב.

יצחק כהן: אני אתחיל לפרט.

יצחק כהן: ב-10 בספטמבר – מענק סיוע סוציאלי לעצמאים עבור החודשים יולי-אוגוסט.

יצחק כהן: ב-10 בספטמבר – מענק הוצאות לעסק קטן, שמחזורו מ-0 עד 300,000 שקלים לשנה, עבור החודשים יולי-אוגוסט.

יצחק כהן: כמו כן, ב-10 בספטמבר – מענק עידוד תעסוקה.

יצחק כהן: ב-14 בספטמבר – מענק הוצאות קבועות לעסקים עד מחזור של 400 מיליון שקלים, עבור החודשים יולי-אוגוסט.

יצחק כהן: ב-16 בספטמבר – הרחבת מענק הוצאות לעסק קטן, מ-0 עד 300,000 שקלים, עבור החודשים מאי-יוני, ולעסקים שירדו בין 25% ל-40%, כפוף לחקיקה.

יצחק כהן: ב-16 בספטמבר, אדוני היושב-ראש – מקדמה בגין תוספת למענק עבודה 2020; מס הכנסה שלילי.

יצחק כהן: לעניין זה יוזכר כי התוכנית הכלכלית הקיימת נבנתה לפי תרחיש ייחוס של סגירה-פתיחה.

יצחק כהן: בניית הזכאות מראש לפי שיעור ירידת המחזור מהווה "מייצב אוטומטי", שמגדיל את ההוצאה הציבורית, וכך גם לגבי הארכת הזכאות לדמי אבטלה.

יצחק כהן: עם זאת, אדוני היושב-ראש, לאור העובדה שסגר ברמה הארצית הינו חריג לתוכנית ומייצר עצירת ביקושים, משרד האוצר, ממש ברגעים אלה, עובד על תוכנית להעמקה ומיקוד של המענה הכלכלי לעסקים וכן צמצום הפגיעה בשוק העבודה והגברת יכולת ההתאוששות.

יצחק כהן: התוכנית הזאת תאושר על ידי הגורמים המוסמכים לכך, ולאחר מכן תוצג לציבור ולכם, וזאת בטרם טרם תחילת הסגר.

יצחק כהן: עד כאן, אדוני היושב-ראש.

משה ארבל: עמדת המשרד – מתנגדים?

משה ארבל: מסכימים להעברת הדיון בנושא לוועדת הכספים של הכנסת?

יצחק כהן: לא, ממש לא.

משה ארבל: לא מתנגדים.

משה ארבל: אוקיי.

משה ארבל: אז אנחנו נעבור להצבעה על הצעה לסדר-היום בנושא: ההגבלות המתוכננות על המשק מחייבות הרחבת הסיוע לעסקים.

משה ארבל: מי שבעד – בעד העברת ההצעה לסדר-היום לוועדת הכספים, ומי שנגד – מבקש להסירה מסדר-היום.

משה ארבל: הצבעה.

משה ארבל: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 3 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכספים נתקבלה.

משה ארבל: תוצאות ההצבעה האלקטרונית הינן: בעד – שלושה, אין מתנגדים ואין נמנעים.

משה ארבל: אני מבקש לצרף את סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן כתומך ואת חברת הכנסת תמר זנדברג, חבר הכנסת אלי אבידר, חבר הכנסת יוסי טייב וחברת הכנסת חוה אתי עטייה.

משה ארבל: לכן, בצירופם זה: בעד – שמונה, אין מתנגדים ואין נמנעים.

משה ארבל: ההצעה לסדר-היום אושרה, ותעבור לדיון בוועדת הכספים של הכנסת.

משה ארבל: << הלסי >> היערכות מחלקות הרווחה בתקופת הסגר << הלסי >>

משה ארבל: נעבור להצעות לסדר-היום בנושא: היערכות מחלקות הרווחה בתקופת הסגר, מס' 1470, 1480, 1491, 1503 ו-1515, של חברי הכנסת חוה אתי עטייה, תהלה פרידמן, אימאן ח'טיב יאסין, מיכאל מלכיאלי וע'דיר כמאל מריח.

משה ארבל: חברת הכנסת חוה אתי עטייה תעלה ותבוא.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך.

חוה אתי עטייה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ההגבלות והסגר בתקופת חגי תשרי מחייבים את משרד הרווחה להיערך ולהיות מוכן להעניק שירותים נחוצים ונדרשים לחסרי הישע, לילדים ולנוער בסיכון ולילדים ולנוער עם מוגבלויות בצל משבר הקורונה.

חוה אתי עטייה: אתמקד בתחום חשוב בשירותי הרווחה: מדור חקירות ילדים וחקירות מיוחדות.

חוה אתי עטייה: חברי כנסת יקרים, בסוף 2018 חיו בישראל 2,960,000 ילדים.

חוה אתי עטייה: הם מהווים 33% מאוכלוסיית המדינה.

חוה אתי עטייה: שימו לב: על פי מחקרים, אחד מכל חמישה ילדים בישראל נפגע מהתעללות והזנחה.

חוה אתי עטייה: מנתוני המועצה הלאומית לשלום הילד, בשנת 2018 הופנו כ-50,000 דיווחים חדשים על קטינים.

חוה אתי עטייה: לפי ההערכות, על כל מקרה מדווח של חשד להתעללות יש עוד הרבה מקרים שאינם מדווחים.

חוה אתי עטייה: סיבות הדיווח השכיחות ביותר היו הזנחה, התעללות פיזית והתעללות מינית.

חוה אתי עטייה: מהנתונים עולה עוד כי מרבית הפגיעות בקטינים, מעל 70%, בוצעו בידי מבוגר אחראי במשפחה.

חוה אתי עטייה: לאחרונה התקבלה בלשכתי פנייה על התעללות בקטין בן שלוש.

חוה אתי עטייה: הדיווח הועבר כמובן במהירות למשרד הרווחה, אך לא נותרתי שקטה.

חוה אתי עטייה: שאלתי את עצמי: האם המערכת מוכנה ומותאמת כיום לספק את השירות למרות ההגבלות?

חוה אתי עטייה: מה קורה במצב כזה, כשילדים אינם מגיעים באופן סדיר לבית הספר או אינם מגיעים כלל בגלל הסגר?

חוה אתי עטייה: אי-אפשר לומר שלא היה מספיק זמן להיערך ולתכנן נוהל חקירות שיותאם לתקופה הזאת.

חוה אתי עטייה: חקירות ילדים הן דבר מורכב.

חוה אתי עטייה: חלקן נעשות במסגרת החינוך, מתוך ראייה של טובת הילד וזכויותיו, גם ללא ידיעת הוריו, במקרים שבהם ההורים או בני משפחה אחרים חשודים בפגיעה או במקרים שבהם למשל הילד שימש עד למעשה פשע.

חוה אתי עטייה: כך למשל לפי לשון החוק: ילדים המעורבים בעבירות מין והם עשויים להיות נפגעים, עדים או חשודים; ילדים שפגע בהם האחראי להם, בחבלה של ממש, בהתעללות או בהזנחה; ילדים שהם עדים לעבירות רצח, לניסיון רצח או להריגה; ילדים שהם עדים לעבירות אלימות חמורות שבוצעו כלפי בן משפחה או על ידי בן משפחה.

חוה אתי עטייה: אדוני סגן השר, משרד הרווחה והשירותים החברתיים חייב להיות מוכן לתרחישים כאלה ולתרחישים דומים ולתת פתרון מיטבי, וכמובן לעשות למען טובת הילד.

חוה אתי עטייה: אני דורשת ממשרד הרווחה והגורמים המקצועיים לקיים דיון בנושא ולתכנן התאמת חקירות מותאמות בזמן הסגר, כדי ששירותי הרווחה יוכלו לפעול.

משה ארבל: נא לסכם.

חוה אתי עטייה: אנחנו זועקים את מצוקת הילדים שנמצאים בסיכון ממשי, ואי-אפשר לעבור על כך לסדר-היום.

חוה אתי עטייה: בתקופה הזאת של ההגבלות והסגר יש להבטיח כי מערכות ההגנה על ילדים יפעלו באופן מיטבי כדי למנוע את האסון הבא, ויפה שעה אחת קודם.

חוה אתי עטייה: תודה רבה ושנה טובה לכולנו.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת חוה אתי עטייה.

משה ארבל: חברת הכנסת תהלה פרידמן תעלה ותבוא.

תהלה פרידמן: אדוני היושב-ראש, חבריי וחברותיי חברות הכנסת, סגן השר, אנו נמצאים כאן היום ערב ראש השנה, בסיומה של שנה שלא ידענו כמותה.

תהלה פרידמן: ההתמודדות עם נגיף הקורונה מטלטלת את עולמנו.

תהלה פרידמן: נודה על האמת, אנחנו די חסרי אונים – מנסים להאט את ההתפשטות של המגפה עד שהמדע ימצא פתרונות תרופתיים וחיסונים למחלה.

תהלה פרידמן: אז יש את החזית הבריאותית, אבל הקורונה היא לא רק אירוע בריאותי והקורונה היא לא רק אירוע כלכלי – הקורונה היא, במידה רבה מאוד, אירוע רווחתי, אנושי, אזרחי.

תהלה פרידמן: אני מדברת על שלוש סוגיות עיקריות שעומדות לפתחנו בתחום הרווחה: אלימות במשפחה, נזקקים ובריאות הנפש.

תהלה פרידמן: מחלקת הרווחה ברשויות המקומיות, העובדות הסוציאליות ומוקדי הסיוע השונים הם קו החזית.

תהלה פרידמן: הם הנותנים עזרה ראשונה וליווי במקרים הקשים כל כך שהקורונה יוצרת או מעצימה.

תהלה פרידמן: בימים האחרונים, כשאני מסתכלת החוצה, אני רואה איך, שוב, כמו תמיד אבל אולי הפעם ביתר שאת, החלשים נהיים חלשים יותר, נפגעים יותר, נפגעים ראשונים.

תהלה פרידמן: יש לנו קורלציה עצובה וחד-משמעית בין המפה הסוציו-אקונומית של ישראל לבין הצבעים השונים של הערים.

תהלה פרידמן: הערים החלשות הן גם הערים האדומות.

תהלה פרידמן: זה לא קורה מעצמו.

תהלה פרידמן: כשגרים יותר אנשים, צפוף יותר, דחוק יותר – נדבקים יותר.

תהלה פרידמן: המפה הזאת נכונה אבל היא חלקית.

תהלה פרידמן: גם החזקים לכאורה חווים משבר קשה.

תהלה פרידמן: היה לי חבר, שכן, איש חסד, אבא למופת – היה ואיננו עוד.

תהלה פרידמן: לאחר הסגר הראשון ליבו לא עמד לו.

תהלה פרידמן: כמותו יש רבים.

תהלה פרידמן: מערכת הבריאות מטפלת בקורונה.

תהלה פרידמן: מערכת הרווחה היא חוד החנית בטיפול האזרחי בכל השאר.

תהלה פרידמן: היא צריכה להיות.

תהלה פרידמן: שלושה נושאים עיקריים התעצמו בחצי שנת המגפה שעברנו עד כה: האלימות במשפחה – אי-ודאות, פיטורים, קשיי פרנסה ושאר אתגרי הקורונה מובילים להתפרצות ולעלייה חדה של עבירות בתוך המשפחה.

תהלה פרידמן: על פי נתוני המשטרה בחודש מרץ האחרון מספר עבירות המין במשפחה שנחקרו עלה ב-41% ביחס לתקופה המקבילה בשנה שעברה – ואלה עברות שנחקרו; אנחנו יודעים שיש הרבה מאוד כאלה שהתרחשו אך לא הייתה תלונה ולא הייתה חקירה.

תהלה פרידמן: בשלושת השבועות הראשונים של חודש יוני נרשמה עלייה של 68% במספר התיקים החדשים שנפתחו במחלקות לשירותים חברתיים ברחבי הארץ בהשוואה לתקופה המקבילה אשתקד.

תהלה פרידמן: מחלקות הרווחה מדווחות גם על לא מעט מטופלי עבר אשר על רקע הקורונה חוזרים להיות קליינטים של המחלקות.

תהלה פרידמן: העניים הופכים לעניים יותר, ולכן זקוקים לשירותי הרווחה בימי קורונה אלו אף יותר מבשנים עברו, ועם קרוב למיליון מובטלים לא צריך להרחיב.

תהלה פרידמן: ולבסוף, גורמי הרווחה הם, פעמים רבות, התחנה הראשונה – –

משה ארבל: נא לסכם.

תהלה פרידמן: – – של הסעד הנפשי.

תהלה פרידמן: מוקדי הרווחה השונים מדווחים על עלייה חדה בפניות.

תהלה פרידמן: מוקד הסיוע של ער"ן גייס לאחרונה למעלה מ-1,000 מתנדבים חדשים כדי לעמוד בשטף הפניות.

תהלה פרידמן: במהלך 2019 התקבלו בער"ן 200,000 פניות, ובחצי שנת הקורונה התקבלו בער"ן יותר ממה שהתקבלו בשנה שלפני כן.

תהלה פרידמן: חרדה, דיכאונות, פניות של בני נוער ועלייה חדה במספר הפניות לגבי אובדנות – אני משוחחת עם עובדים סוציאליים ומתנדבים בעמותות השונות, כולם מספרים על אותו דבר, עלייה בפניות.

תהלה פרידמן: אנשים שאף פעם לא היו חלק מעולם הרווחה, נוספו.

תהלה פרידמן: אנחנו נמצאים ערב סגר נוסף.

תהלה פרידמן: אני מבקשת להרים דגל ולומר: לא רק כלכלה – –

משה ארבל: תודה.

תהלה פרידמן: – – לא רק בריאות.

תהלה פרידמן: הערים האדומות חייבות לקבל חומת מגן של רווחה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת תהלה פרידמן.

משה ארבל: לפני שתעלה חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, אני מוציא את דיוני המליאה להפסקה, עד שיגיע לכאן שר תורן.

קריאה: – – –

משה ארבל: בממשלה של 32 שרים מן הראוי שיהיה שר תורן במליאה.

משה ארבל: אנחנו יוצאים להפסקה.

משה ארבל: << הפסקה >> (הישיבה נפסקה בשעה 15:01 ונתחדשה בשעה 15:06.

משה ארבל: ) << הפסקה >>

משה ארבל: אני מתכבד לחדש את ישיבת המליאה.

משה ארבל: נחזור להצעה לסדר-היום בנושא: היערכות מחלקות הרווחה בתקופת הסגר, מס' 1470, 1480, 1491, 1503 ו-1515 – ולציין שוב לפרוטוקול שממשלת ישראל, על 32 שריה, צריכה להקפיד הקפדה יתרה על כבודה של הכנסת, וכשיש שר תורן, הוא חייב להיות נוכח במליאה לאורך כל הדיון, ולא – הדיון לא יימשך.

משה ארבל: אני מתכבד להזמין את חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין להציג את ההצעה לסדר-היום.

משה ארבל: בבקשה, גברתי, שלוש דקות לרשותך.

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, לא במקרה, מן הסתם, הבקשה הזאת גם הועלתה על ידי רוב של נשים, כי אני חושבת שאנחנו באמת לוקחות אחריות על הכול, גם לדברים שלא בידיים שלנו – ושלא ייפגעו הגברים.

אימאן ח'טיב יאסין: ההתארגנות של לשכות הרווחה: בגל הראשון אנחנו דיברנו על זה כל הזמן, שכמו שיש חדר חירום רפואי צריך שיהיה חדר חירום חברתי – כי זה לא פחות.

אימאן ח'טיב יאסין: ראינו את העלייה באלימות, בפגיעות, בהתאבדות.

אימאן ח'טיב יאסין: הרבה דברים קרו בגל הראשון, ועדיין ממשיכים לקרות.

אימאן ח'טיב יאסין: או-טו-טו אנחנו נכנסים לסגר, והשאלה הראשונה: כמה למדנו והפקנו לקחים, והתארגנו בהתאם.

אימאן ח'טיב יאסין: הבנתי שהדבר הראשון, לפחות מהצד של החרגת העובדים הסוציאליים – הפעם כל העובדים הסוציאליים יעבדו.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל מה?

אימאן ח'טיב יאסין: יש לנו בעיה נוספת, שיש חלק די רציני מהעובדים והעובדות הסוציאליים שנמצאים בבידוד, ומצד שני, גם יש עובדים סוציאליים שהם מובטלים.

אימאן ח'טיב יאסין: השאלה אם הייתה התארגנות כדי למלא את החלל הזה או לא.

אימאן ח'טיב יאסין: הדבר השני – אהיה פרקטית, אלך ממש על הדברים המעשיים: בגל הראשון, רוב העיסוק, אם לא כולו, היה בחלוקת סלי מזון.

אימאן ח'טיב יאסין: נכון, יש צורך, אבל שכחנו ולא פינינו זמן לטיפול הרגשי ולליווי למצוקה של אותם אנשים, נשים וילדים.

אימאן ח'טיב יאסין: צריך לשים דגש על הדבר הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: וצריך לתת מענה למשפחות ואנשים שיש להם גם מחסור במזון.

אימאן ח'טיב יאסין: ממה שהבנתי, סלי מזון בעיקר מופנים לגיל הזהב ולמשפחות שהן משפחות נזקקות, מה שהופנה זה משאבים מאוד מאוד דלים, וגם הם גם בשיתוף – לא כולם ממשרד הרווחה, הם בשיתוף עם קרן הידידות.

אימאן ח'טיב יאסין: אז איפה האחריות של המדינה במקום הזה?

אימאן ח'טיב יאסין: דיברנו במערך הראשון – הגל כאילו הפתיע את כולנו.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל אנחנו בתוך זה כבר חודשים.

אימאן ח'טיב יאסין: דיברנו על מערך מתנדבים ומתנדבות שיעשו את העבודה: שיבקרו בתוך הבתים של האנשים הבודדים; שיספקו שירותים שהם יכולים לספק, אבל זה לא נעשה.

אימאן ח'טיב יאסין: דיברנו על לחצני מצוקה, בעיקר לשתי אוכלוסיות – –

משה ארבל: נא לסכם.

אימאן ח'טיב יאסין: – – האוכלוסייה של המבוגרים והאוכלוסייה שנמצאת במעגל האלימות.

משה ארבל: תודה.

אימאן ח'טיב יאסין: ברשותך, רק דקה או שתיים.

משה ארבל: דקה או שתיים אין.

משה ארבל: משפט.

אימאן ח'טיב יאסין: אוקיי.

אימאן ח'טיב יאסין: גיליתי שלחצן מצוקה, א.

אימאן ח'טיב יאסין: צריכה להיות לו תשתית של בזק; ב.

אימאן ח'טיב יאסין: זקנים – צריך שיקבלו שעות סיעוד.

אימאן ח'טיב יאסין: מי שלא מקבל, לא יקבל שום דבר אחר.

אימאן ח'טיב יאסין: ממשיכים לרצוח נשים, ולאותן נשים לא תהיה נגישות.

אימאן ח'טיב יאסין: אין קווים חמים, גם אין נגישות לקווים ואין הנגשה לקווים האלה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני לא רוצה, מפאת הזמן, לעבור על כל הדברים, אבל אני מוסרת את כל הדברים ואני אומרת ששוב המדינה והאחראים בכל המשרדים של הממשלה לא הכינו ולא עשו את העבודה שצריך לעשות אותה.

אימאן ח'טיב יאסין: בלשכת הרווחה לא אשמים, כי בסופו של דבר הם אלה שמבצעים את העבודה ולא הם שקובעים את המדיניות ומקצים את המשאבים, כדי שהעבודה והצרכים יקבלו את המענה שלהם.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין.

משה ארבל: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח.

אימאן ח'טיב יאסין: ואני מבקשת להעביר את הדיון הזה במהירות לוועדת הרווחה.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח תעלה ותבוא.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך, גברתי.

משה ארבל: אני מבקש לעמוד בלוחות הזמנים.

ע'דיר כמאל מריח: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ביום ראשון האחרון, בשעת ערב, יצאתי להתאוורר עם משפחתי, ונדהמתי מתחושת האפוקליפסה שאחזה בי.

ע'דיר כמאל מריח: ראיתי שלטים רבים של למכירה או להשכרה.

ע'דיר כמאל מריח: ראיתי בתי עסק סגורים ואלה שפתוחים – שוממים.

ע'דיר כמאל מריח: לאן שלא הסתכלתי ראיתי בעיני נטישה.

ע'דיר כמאל מריח: נטישה הלכה למעשה.

ע'דיר כמאל מריח: אזרחי המדינה כולם, בעלי עסקים, יזמים, קשישים, ילדים, נותני שירות ומי לא – כולם ננטשו.

ע'דיר כמאל מריח: ננטשו על ידי ממשלה הזויה, בזבזנית, מנותקת וחסרת אחריות.

ע'דיר כמאל מריח: לפני כמה ימים – יש לי ילד בן עשר וחצי, מאוד חכם.

ע'דיר כמאל מריח: הוא שאל אותי מתי חוג הכדורגל שרשמנו אותו אליו, ואמרתי לו שביום רביעי.

ע'דיר כמאל מריח: ואז אמרתי לו: רגע, תום, יש סגר.

ע'דיר כמאל מריח: כנראה שיהיה מפגש ראשון ואז סגר.

ע'דיר כמאל מריח: בתום הסגר נחזור לכדורגל.

ע'דיר כמאל מריח: היו לו דמעות בעיניים, ילד בן עשר וחצי.

ע'דיר כמאל מריח: ואז הוא אמר לי: אבל את בשלב בחיים שאת למדת, ידעת במה לעסוק, במה לעבוד.

ע'דיר כמאל מריח: אני בשלב בחיים שעוד לא בניתי את עצמי, איך אני אחיה כל החיים שלי תחת הקורונה?

ע'דיר כמאל מריח: היו לו דמעות בעיניים, בן עשר וחצי.

ע'דיר כמאל מריח: תפסתי אותו חצי שעה לשיחה רק כדי להסביר לו שהקורונה תחלוף בעוד כמה חודשים, שאנחנו נגדל והעתיד טוב וורוד ומואר ונכון.

ע'דיר כמאל מריח: נדהמתי עד כמה חשוב להסביר; כמה חשובה הרווחה; כמה חשוב ללוות הן את הילדים והן את הקשישים ואת האוכלוסיות המוחלשות דווקא בעת הזו, דווקא בעת משבר, כשיש אי-ודאות, כשאף אחד לא יודע מה העתיד שלו, הבריאותי והכלכלי.

ע'דיר כמאל מריח: תחשבו כמה האוכלוסיות המוחלשות פגיעות.

ע'דיר כמאל מריח: הרי בכל משבר, מי נפגע ראשון?

ע'דיר כמאל מריח: האוכלוסיות המוחלשות.

ע'דיר כמאל מריח: אז לבוא למצב שבו רשויות הרווחה לא מועצמות ולא מחוזקות ונכשלות בלהתמודד במשבר הזה, ולנטוש אותן, כי עכשיו הרופאים בחזית המאבק – זה אינו נכון.

ע'דיר כמאל מריח: זה הזמן להודות לכל רשויות הרווחה, שעושות עבודת קודש בחזית המאבק יחד עם הרופאים.

ע'דיר כמאל מריח: דיברתי אתמול עם חוסאם ח'ליפה, הוא ראש הרווחה אצלנו בדאלית אל-כרמל.

ע'דיר כמאל מריח: הלשכות שלו מוצפות בפניות חדשות.

ע'דיר כמאל מריח: הוא מדבר על עלייה של פי שניים באלימות במשפחה, הגואה ועולה; על טיפול בקשישים.

ע'דיר כמאל מריח: בכלל, מרכז הקשיש אצלנו נסגר כי היה שם חולה קורונה מאומת.

ע'דיר כמאל מריח: כלומר, בכל פרמטר שתשווה, בכל תחום שתשווה ברווחה, המצב קטסטרופלי.

ע'דיר כמאל מריח: אני שואלת אותך, ממשלה יקרה ובזבזנית, איך לא השכלת להבין שרשויות הרווחה זה דבר אקוטי ובסיסי; זה מצרך must, שאנחנו חייבים לצרוך אותו כחברה, למען חברה בריאה – נפשית גם כן.

ע'דיר כמאל מריח: אז אני פונה לכל אדם ואדם בממשלה.

ע'דיר כמאל מריח: אני נדהמתי לפני כמה רגעים לראות שהדיון בכלל הופסק כי לא היה שר מהממשלה הרוויה הזו בשרים.

ע'דיר כמאל מריח: אני אומרת: רשויות הרווחה חייבות להיות מועצמות ומחוזקות דווקא בעת הזו של המשבר.

ע'דיר כמאל מריח: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת כמאל מריח.

משה ארבל: ישיב על ההצעה לסדר-היום הזו סגן שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים משולם נהרי.

משה ארבל: יעלה ויבוא.

משה ארבל: אני מבין שאדוני לא עוזר בבית לקראת החג, אבל בסדר.

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מאז גל הקורונה הראשון, שבמהלכו חל סגר כללי על המשק, מתברר כי משבר הקורונה הוא משבר חברתי לא פחות משהוא משבר בריאותי.

משולם נהרי: בשל הפגיעה בציבורים נרחבים, גם כאלו אשר בשגרה אינם מוכרים לרווחה, עובדי המחלקות לשירותים חברתיים, שהיו קו ראשון של הגשת סיוע לאוכלוסייה, נאלצו להתמודד עם אתגרים משמעותיים מסוג חדש: מאמצים יזומים לאיתור, יצירת קשר ומתן סיוע לנזקקים, ובפרט לחסרי עורף ותמיכה משפחתית, וגידול משמעותי של פניית לקוחות חדשים למחלקות.

משולם נהרי: לצד כל זאת, נדרשו המחלקות לשירותים חברתיים להמשיך את תפקודן השוטף תחת המגבלות על הפעילות המשקית ויציאת עובדים לחל"ת, ונוכח סגירתם המלאה או החלקית של מרבית השירותים בקהילה.

משולם נהרי: משרד הרווחה יישם במהלך הגל הראשון ואחריו כמה פעולות שייעודן שמירה על תפקוד רציף של מערכות הרווחה, תוך התאמתן לנסיבות החדשות ומתן מענה ללקוחות החדשים.

משולם נהרי: ואכן, בגל הראשון משרד הרווחה היה בחזית, ואני חושב שהשירות שהוא נתן הוא שירות שמעורר כבוד.

משולם נהרי: הייתה כוונה להגביל, במסגרת התקנות לשעת חירום, ולצמצם ב-30% גם את העובדים במשרד הרווחה.

משולם נהרי: בזמנו פניתי למשרד הפנים וביקשתי להחריג ברשויות המקומיות את מחלקות הרווחה ולא לאפשר צמצום בעובדים, אלא מלא, שיהיו 100% של עובדים, ללא קיצוץ.

משולם נהרי: ואכן, בסופו של דבר ראינו כמה שזה היה חשוב וכמה שהם עבדו קשה.

משולם נהרי: מגיע להם באמת יישר כוח, לעובדי הרווחה.

משולם נהרי: אנחנו זוכרים שגם לא מזמן דיברנו על העובדים הסוציאליים, שהתמודדו קשות מול הבעיות והאתגרים שהיו בשטח, וזה לא היה פשוט.

משולם נהרי: באמת, משרד הרווחה היה בחזית.

משולם נהרי: אני לא יודע מה היה יכול להיות אם משרד הרווחה באמת לא היה עובד במתכונת מלאה ברשויות המקומיות.

משולם נהרי: במה שקשור לגל השני, אני רוצה רק להביא בפניכם כמה דברים שהם מעשיים.

משולם נהרי: אלה דברים שהולכים לקרות עכשיו, בסגר הזה – קשורים לסגר, כי גם עכשיו יש כוונה לצמצם במספר העובדים ברשויות המקומיות.

משולם נהרי: לצערנו, אנחנו יודעים שברגע שמצמצמים ברשויות ומאפשרים לראשי הרשויות לצמצם, אז הם מחליטים איפה לצמצם בשיעור גבוה ואיפה פחות.

משולם נהרי: הם דואגים, יש להם סדרי עדיפויות.

משולם נהרי: אבל אנחנו רוצים למנוע את זה, את סדרי העדיפויות, ולחייב שבכל מחלקות הרווחה לא יהיה שום צמצום ושיעבדו במתכונת מלאה.

משולם נהרי: ההיערכות לסגר: במסגרת המשך ההיערכות לבאות, לרבות החלת מגבלות על פעילות בתקופת חגי תשרי, מיישם המשרד בימים אלו את הצעדים האלה: 1.

משולם נהרי: הרחבת המיזם המשותף עם הקרן לידידות, אשר נועד לסייע לאוכלוסייה נזקקת המוכרת למחלקה לשירותים חברתיים – שהמשבר הנוכחי העמיק את מצוקתה – ולבגירים המתקשים לכלכל את עצמם או משפחתם.

משולם נהרי: מדובר בסיוע של עד 4,000 ש"ח למשפחה ו-2,000 ש"ח ליחיד הגר בגפו, בצורת מזון ומצרכים בסיסיים, צרכים רפואיים, דיור, מוצרי חשמל בסיסיים, ריהוט בסיסי, ביגוד והנעלה, וצרכים נוספים על פי החלטת מנהל המחלקה לשירותים חברתיים.

משולם נהרי: 2.

משולם נהרי: מיפוי צורכי האזרחים הוותיקים ומתן סל מענים גמיש.

משולם נהרי: בהמשך להחלטת ממשלה מס' 326 מיום 16 באוגוסט 2020, גובשה תוכנית הפעולה "מגן זהב".

משולם נהרי: ואגב, לתוכנית הזו נוספה תוספת תקציבית משמעותית של 90 מיליון, שעברה עכשיו.

משולם נהרי: במסגרת התוכנית יבצע המשרד מיפוי צרכים מקיף לאזרחים הוותיקים הכלולים באוכלוסיית היעד – המוכרים למחלקה לשירותים חברתיים, מקבלי השלמת הכנסה, מקבלי גמלת סיעוד, מקבלי קצבת אזרח ותיק לנכה.

משולם נהרי: המידע שייאסף יועבר בכל יום למחלקה לשירותים חברתיים, לקופות החולים ולביטוח הלאומי.

משולם נהרי: סל מענים יינתן על ידי הרשות, על פי הצורך – כאשר מגבלת הסיוע הכוללת למשק בית תהיה 4,000 ש"ח, וליחיד החי בגפו 3,000 ש"ח – בצורת מזון ומצרכים בסיסיים, טיפולי שיניים וצרכים רפואיים אחרים, דיור, מוצרי חשמל בסיסיים, ריהוט בסיסי, ביגוד והנעלה, צרכים להפגת בדידות – תזכרו את זה – וצרכים אחרים על פי החלטת מנהל המחלקה לשירותים חברתיים.

משולם נהרי: 3.

משולם נהרי: החרגת עובדי מערכת הרווחה מהגבלות על עבודה, ככל שיהיו, כפי שהזכרתי, יפעל המשרד לשם החרגת כלל עובדי הרווחה מן ההגבלה.

משולם נהרי: 4.

משולם נהרי: המשך התמיכה והסיוע למסגרות החוץ-ביתיות לשם המשך תפקודן הרציף והתקין.

משולם נהרי: ובימים אלה – השבוע, בתחילת השבוע – יצא חוזר מנכ"ל לכל המסגרות החוץ-ביתיות, שמסדיר את כל ההפעלה שלהן בתקופה הזו.

משולם נהרי: רבותיי, היו בעיות בגל הראשון, בסגר הראשון.

משולם נהרי: היו בעיות קשות.

משולם נהרי: היו מוסדות שלא היה אפשר לשלוח מהם הביתה, אי-אפשר לשלוח אותם לאף מקום, והיה צריך להחזיק אותם ולתפעל אותם.

משולם נהרי: היו מקרים של חולים מאומתים, וזה סיכן את כולם שם uהיה צריך להביא צוותים ולקחת מקומות ששם יוכלו לשים אותם בבידוד.

משולם נהרי: זה לא היה פשוט.

משולם נהרי: היו אנשי צוות שחלו גם הם, והיה צריך לחפש אנשים.

משולם נהרי: זה לא היה פשוט.

משולם נהרי: הייתה התמודדות קשה מאוד, והמשרד הצליח לפחות להקים כמה מסגרות חלופיות, שם יהיו כל החולים המאומתים.

משולם נהרי: אז המשך התמיכה והסיוע למסגרות החוץ-ביתיות לשם המשך תפקודן הרציף והתקין, העמדת מסגרות חליפיות לטיפול במחויבי בידוד וחולים עם תסמינים קלים, פעולה להקמת צוותי התערבות מחוזיים לסיוע למסגרות במשבר, בשל התפרצות או עזיבת צוות – מה שהזכרתי עכשיו.

משולם נהרי: 5.

משולם נהרי: המשך הפעלת המסגרות בקהילה ככל שניתן, תוך המשך הסיוע והשיפוי הכלכלי.

משולם נהרי: אנחנו היינו במשא ובמתן עם האוצר לגבי תקציבים.

משולם נהרי: יש היענות להגדלת התקציבים.

משולם נהרי: אנחנו עובדים על התוכניות.

יצחק כהן: תחל שנה וברכותיה.

משולם נהרי: תכלה שנה וקללותיה, תחל שנה וברכותיה.

משולם נהרי: שנה טובה וכתיבה וחתימה טובה.

משה ארבל: אמן ואמן.

משולם נהרי: ושנתבשר בשורות טובות ונצא מהמצב הקשה הזה, מאפלה לאורה.

משולם נהרי: אמן.

משה ארבל: אני רק מחדד, ברשותך, סגן השר, עמדת הממשלה להתנגד או שאין מניעה להעביר את ההצעה לסדר-היום לדיון?

משולם נהרי: אני מעדיף תמיד להעביר את זה להלכה למעשה ולא לקיים דיונים.

משולם נהרי: לא מספיק ששואלים ודורשים, צריך לקנות חיטים ולחלק לעניים.

משולם נהרי: ככה כתוב.

משה ארבל: אמת.

משה ארבל: מי ייתן.

משה ארבל: אני עובר להצבעה על הצעה לסדר-היום בנושא היערכות מחלקות הרווחה בתקופת הסגר.

משה ארבל: מי שבעד – בעד העברתה לדיון בוועדת העבודה והרווחה, ומי שנגד מבקש להסירה מסדר-היום.

משה ארבל: הצבעה.

משה ארבל: מייד אחרי תוצאות ההצבעה האלקטרונית אני אצרף את המעוניינים.

קריאה: – – –

משולם נהרי: לאן?

משה ארבל: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

משה ארבל: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 1 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

משה ארבל: ובכן, תוצאות ההצבעה האלקטרונית הן אחד בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

משה ארבל: ואני מצרף את חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, חבר הכנסת אלי אבידר, חברת הכנסת קרן ברק, חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח, חברת הכנסת אתי עטייה וחברת הכנסת תהלה פרידמן – כולכם כתומכים ותומכות בהצעה.

משה ארבל: אשר על כן, שבעה תומכים בסך הכול, וההצעה תועבר לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

משה ארבל: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת הפנים והגנת הסביבה בעקבות דיון מהיר בהצעתה של חברת הכנסת מיכל שיר סגמן בנושא: עיוות של מדיניות הפטור מארנונה פוגעת בחנויות האופטיקה הנמנות על העסקים הקטנים והזעירים.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: << הלסי >> פעילויות ספורט חיוניות וקריטיות לבריאות הציבור כמו קופות החולים, ולכן חשוב לשמור עליהן פתוחות גם בימי הסגר << הלסי >>

משה ארבל: נעבור להצעות לסדר-היום בנושא: פעילויות ספורט חיוניות וקריטיות לבריאות הציבור כמו קופות החולים, ולכן חשוב לשמור עליהן פתוחות גם בימי הסגר, מס' 1497 ו-1512, של חברת הכנסת קרן ברק וחבר הכנסת אלי אבידר.

משה ארבל: חברת הכנסת קרן ברק תעלה ותבוא.

משה ארבל: לרשותך, גברתי, שלוש דקות.

קרן ברק: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבר מתחילת משבר הקורונה שנפל עלינו נקטנו צעדים רבים כדי להוריד את התחלואה.

קרן ברק: הגישה שלנו הייתה: העיקר להימנע מאסון שיעצור את התפשטות התחלואה.

קרן ברק: אבל יחד עם זאת, יש כמה שיעורים שלמדנו מאז הסגר הראשון, בנוגע לכל ההגבלות שהטלנו, שצריך להפנים וליישם בסגר הקרוב.

קרן ברק: אנחנו לא יכולים לחזור בדיוק על אותן טעויות שנקטנו.

קרן ברק: עכשיו, כשאנחנו חכמים יותר ומבינים יותר את אופי הנגיף, כדאי שנחכים גם בפעילות מולו.

קרן ברק: בפעם הקודמת סגרנו מוסדות שלא רק שאינם מהווים סיכון להדבקה אלא גם תורמים תרומה משמעותית לחוסן ולבריאות הציבור – גם פיזית וגם נפשית.

קרן ברק: דווקא בתקופה שבה יש לחץ וחוסר וודאות, הצורך בפעילות המחזקת את הגוף והנפש גבוה במיוחד.

קרן ברק: ענף הספורט לדוגמה הוא "פיקוד העורף" של בריאות הציבור.

קרן ברק: מיליון וחצי ישראלים מגיעים כשלוש פעמים בשבוע לחדרי הכושר, לבריכות, לחדרי הסטודיו, במטרה אחת: לשמור על הבריאות.

קרן ברק: הספורט חיוני לבריאות לא פחות מהרבה ענפים אחרים שכבר מוגדרים כחיוניים – בטח – שקשורים ישירות לבריאות.

קרן ברק: יש מוסדות מיוחדים, כמו הסטודיו לפילאטיס המיוחד של השחיינית והאלופה הפארה-אולימפית, נכת צה"ל, קרן לייבוביץ', שפיתחה טיפול מיוחד בשיטת הפילאטיס, שבזכותה מצליחים המתאמנים לעמוד על הרגליים וללכת.

קרן ברק: ממש מתוך כיסאות הגלגלים הם מתחילים ללכת.

קרן ברק: ביקרתי בסטודיו שלה כחלק מסיור שקיימתי עם השדולה שבראשה אני עומדת, עם חברי חבר הכנסת עודד פורר, השדולה למען עסקים קטנים ובינוניים, וראיתי במו עיניי כמה הפעילות הזאת חיונית.

קרן ברק: ראיינו את המתאמנים והבנו שהסגר הקודם גרם להם לחזור לכיסאות הגלגלים.

קרן ברק: עוד סגר כזה יחזיר אותם שוב לכיסאות הגלגלים במקום שימשיכו בפעילות הגופנית הנדרשת הזאת.

קרן ברק: זה בדיוק כמו שבן אדם מגיע לבית חולים ומקבל טיפול רפואי ומחובר לאינפוזיה, וברגע שמפסיקים לו אותה הוא חוזר להיות חולה.

קרן ברק: אותו דבר: ברגע שאנחנו מפסיקים את הטיפולים האלה, אותם אנשים חוזרים דה פקטו לאותם כיסאות גלגלים, ולכן אנחנו צריכים לשמור על הרצף הטיפולי הזה, הספורטיבי הזה, כדי שהם יוכלו להמשיך לפעול.

קרן ברק: המצב הנפשי לא פחות חשוב מהפיזי, וגם כאן יש את כל המקצועות: המטפלים ביצירה, אומנויות, המטפלים באמצעות אומנויות – פעם זה נקרא מטפלים ביצירה והבעה – שהם מטפלים בדיוק כמו הפסיכולוגים פשוט בשיטות אחרות: דרך מוזיקה, דרך ריקוד, דרך ביבליו, שזה דרך טקסטים ספרותיים – כל האנשים האלה, הטיפולים האלה, שמטפלים בקשישים ובילדים ומוכרים על ידי משרד הבריאות, גם שם צריכים את הרצף הטיפולי.

קרן ברק: בדיוק כמו שהחריגו את הפסיכולוגים, צריך להחריג גם את הטיפולים האלה, שהילדים והקשישים – זה בעיקר ילדים – –

משה ארבל: נא לסכם.

קרן ברק: – – שמקבלים את הטיפול הנפשי הזה דרך המטפלים שלהם, ימשיכו באותו רצף טיפולי – בוודאי בתקופות של חרדות שול חוסר ודאות, שבהן המצב הרגשי והנפשי הרבה יותר מתעצם ונהיה יותר גרוע.

קרן ברק: מדוע בקופות החולים הטיפולים הפסיכולוגיים וטיפולי רפואה משלימה, כמו היפנוזה, דיקור סיני, תמציות באך, מוחרגים מהגבלות הסגר, אבל שחייה, פילאטיס רפואי והטיפולים הרגשיים, שדיברתי עליהם היום, על ידי מטפלים באומנויות, לא מוחרגים?

קרן ברק: נתנו סגר, צריך לעשות fine tuning והתאמות לסגר הנוכחי לעומת הסגר הקודם, שבו נבהלנו.

קרן ברק: זה הזמן, ויפה שעה אחת קודם.

קרן ברק: תודה.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: אני רוצה רק להבהיר – גברתי מבקשת להעביר לוועדת החוקה או לוועדת הקורונה?

קרן ברק: לא, לוועדת העבודה והרווחה.

קרן ברק: עבודה, רווחה ובריאות.

משה ארבל: בסדר, מאה אחוז.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: חבר הכנסת אלי אבידר יעלה ויבוא.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך אדוני.

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני.

אלי אבידר: אני רוצה להצטרף לדבריה של חברת הכנסת קרן ברק, אך יחד עם זה, אדוני היושב-ראש, אני נאלץ, מתוך חובה אישית, לתקן בלבול בקרב חברים בסיעת הליכוד.

אלי אבידר: הם קראו לאחרונה הודעות של אחד ממארגני המחאה ושל יושב-ראש התנועה העממית לפריימריז פתוחים, והם יכלו לחשוב שהמחאה בבלפור מתפרקת.

אלי אבידר: מתנצלים על הבלבול, המחאה בבלפור תימשך.

אלי אבידר: זהו כוחה של מחאה לא מאורגנת.

אלי אבידר: היא גדולה יותר מסך כל ארגוניה.

אלי אבידר: מחאה מאורגנת עם הנהגה, מסרים ותוכנית עבודה היא מחאה שאפשר לטרפד.

אלי אבידר: זה גורם לי עונג לשמוע דיווחים עיתונאיים מבלפור שחוזרים על המשפט: אין למחאה הזאת מנהיגים.

אלי אבידר: זה נכון, וזה הכוח שלה.

אלי אבידר: ניסו לעצור מנהיגי מחאה.

אלי אבידר: עשו דה-לגיטימציה לראשי ארגונים וכינו אותם אנרכיסטים פורעי חוק.

אלי אבידר: עצרו וחקרו אחד על צריכת קנאביס, עיכבו שני על שהגן על עצמו בפני בריוני צעצוע, ואת השלישי מרחיקים מבלפור כל שני וחמישי של כל שבוע.

אלי אבידר: זה לא יעזור.

אלי אבידר: המנהיגות של המחאה היא המוחים והמוחות, ואי-אפשר לעצור את כולם.

אלי אבידר: כל יום שעובר מצרף למחאה אזרחיות ואזרחים יקרים שמבינים שנתניהו הרס להם את העתיד.

אלי אבידר: נתניהו יודע את זה.

אלי אבידר: זה מטריף אותו, והוא מטריף את השרים וחברי הכנסת, שנאלצים לצאת בהצהרות שיביישו אותם עוד שנים רבות.

אלי אבידר: ביום ראשון הקרוב בערב התקשורת תגיע לבלפור.

אלי אבידר: היא תגיע לבדוק אם מחאת בלפור התפרקה.

אלי אבידר: נעשה להם הפתעה.

אלי אבידר: כל אזור בלפור מכוסה במפגינים שומרי ריחוק חברתי על פי חוק, ונושאים דגלי ישראל.

אלי אבידר: דגל ישראל אינו שייך לנתניהו.

אלי אבידר: דגל ישראל שייך גם למחאה וגם לכולנו.

אלי אבידר: זה בידיים שלנו לסיים את הסיוט הזה.

אלי אבידר: אם 300,000 מפגינים יגיעו לבלפור הם יגרמו לנתניהו להתפטר בשיא.

אלי אבידר: בשיא האבטלה במדינת ישראל, בשיא הנזק שהוא גרם לרשויות החוק, בשיא השחיתות שהוא הנחיל, בשיא הכישלון האישי שלו בטיפול בקורונה, בשיא הפגיעה בחירויות האזרח והדמוקרטיה.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, ביום ראשון הקרוב ב-20:30 נגיע לבלפור ונציין את תחילתה של השנה החדשה.

אלי אבידר: זה בידיים שלנו.

אלי אבידר: נגרום לשנה החדשה, בעזרת השם, להיות טובה יותר מזאת שחלפה.

אלי אבידר: נגיע לבלפור ונזכור שנתניהו ינצח כשאנחנו נרים ידיים, ואנחנו לא נרים ידיים עד שיתפטר.

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני, ושנה טובה לך ולכל עם ישראל.

משה ארבל: שנה טובה, וכתיבה וחתימה טובה.

משה ארבל: אני מבין שההקשר של זה לפעילויות ספורט הוא אקראי.

משה ארבל: בסדר גמור.

משה ארבל: זו פרשנות המאזינים.

משה ארבל: ישיב בשם שר הבריאות סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

משה ארבל: יעלה ויבוא.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ברשותך, אני רוצה לברך את ראש הממשלה בנימין נתניהו על ההישג המדהים בכריתת הסכמי שלום עם מדינות שאומנם לא היו איתנו במלחמה אבל הן היו איתנו בסוג של עוינות, מהליגה הערבית, איחוד האמירויות ובחריין.

יצחק כהן: לפי מה שהבנתי יש שם עוד מדינות בדרך.

יצחק כהן: יישר כוח, אדוני ראש הממשלה.

יצחק כהן: לך בכוחך זה והושעת את עם ישראל.

יצחק כהן: אתה עושה עבודה יוצאת מן הכלל, ותביא את השלום, תביא את השלום, בעזרת השם.

יצחק כהן: עושה שלום במרומיו, הוא יעשה שלום עלינו ועל כל עמו ישראל, ונאמר אמן.

קרן ברק: אמן.

יצחק כהן: נתייחס גם להצעה שקרן העלתה בנושא פעילות ספורט.

יצחק כהן: בשונה מהסגר הקודם, תותר פעילות ספורט יחידני גם מעבר ל-500 מטר – – –

קרן ברק: – – –

יצחק כהן: גם מעבר ל-500 מטר ליחיד, אני עונה במקום שר הבריאות.

קרן ברק: לא, כי היה מותר גם אז, זו לא תשובה.

יצחק כהן: אני עונה לך בשמו של שר הבריאות, שנמצא לצערי בבידוד.

יצחק כהן: הוא רצה מאוד לבוא אבל גם הסגן שלו בבידוד, וביקשו ממני.

יצחק כהן: אני ביקשתי גם מהשרה ינקלביץ' אבל לא התאפשר.

יצחק כהן: לא נורא.

יצחק כהן: על כל פנים, תותר פעילות ספורט יחידני גם מעבר ל-500 מטר, ליחיד או לזוג מאותה משפחה.

יצחק כהן: עם זאת, לא ניתן להתעלם מהסיכון הרב להדבקה הקיים במתקני הספורט השונים, לרבות חדרי כושר ובריכות, שלהבנת גורמי המקצוע במשרד הבריאות הפעלתם בחודשים האחרונים תרמה למצב התחלואה הנוכחי, שבגינו נדרשים לסגר, ואת זאת לא נוכל לאפשר.

יצחק כהן: יצוין כי חדרי כושר לאנשים בעלי צרכים פיזיים מיוחדים נחשבים כטיפול רפואי ולכן הוחרגו.

יצחק כהן: הסגר המתוכנן לא היה בשום שלב הפתרון המועדף עלינו, אך במצב התחלואה הנוכחי הוא הפתרון היחיד שיאפשר את הורדת מקדם ההדבקה וההשתלטות על המגפה, בעזרת השם.

יצחק כהן: כמו כן, ובין היתר מתוך הבנה שהמוני ישראלים ישהו בסגר ביתי, מצאנו לנכון, לאחר דיונים עם משרדי הממשלה האחרים, לאפשר פעילויות כאלה ואחרות.

יצחק כהן: על כל פנים, אף אחד לא בחר בסגר הזה, אף אחד לא רצה את הסגר הזה.

יצחק כהן: הגענו למצב שלא הייתה אפשרות ולא הייתה ברירה.

יצחק כהן: זו הסיבה שהגענו לאן שהגענו, ואני מקווה שהתשובה שלי סיפקה אותך, גב' קרן ברק.

יצחק כהן: באיזו ועדה את רוצה את זה?

קרן ברק: העבודה והרווחה.

יצחק כהן: אני הייתי מציע לקורונה.

יצחק כהן: יש שם יותר אקשן.

קרן ברק: העבודה, הרווחה והבריאות.

יצחק כהן: טוב, בסדר.

יצחק כהן: אני לא אתנגד.

משה ארבל: תודה רבה לסגן שר האוצר.

משה ארבל: אנחנו נעבור להצבעה על ההצעה לסדר-היום.

משה ארבל: מי שבעד הוא בעד העברתה לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת ומי שמתנגד – מבקש להסירה מסדר-היום.

משה ארבל: הצבעה.

משה ארבל: אני אצרף את הנוכחים מייד לאחר ההצבעה האלקטרונית.

משה ארבל: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 2 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

משה ארבל: שניים בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

משה ארבל: אני מבקש לצרף את חבר הכנסת אלי אבידר כתומך, ואת חברת הכנסת קרן ברק.

משה ארבל: השרה ינקלביץ' הצביעה.

משה ארבל: ובכן, ארבעה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

משה ארבל: ההצעה לסדר-היום אושרה ועוברת לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

משה ארבל: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות הוועדה המיוחדת לזכויות הילד בעקבות דיון מהיר בהצעתה של חברת הכנסת מיכל שיר סגמן בנושא: ביקורת על מערכות הרווחה בקשר שבין הורים לילדיהם.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

משה ארבל: ובכן, תם סדר-היום.

משה ארבל: הישיבה הבאה תתקיים, בעזרת השם, בשנה הבאה, ביום שלישי, ד' בתשרי תשפ"א, 22 בספטמבר 2020, בשעה 11:00.

משה ארבל: ישיבה זו נעולה.