ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 74, 2020-09-07 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום שני, י"ח באלול התש"ף, 7 בספטמבר 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 48) (יושב-ראש הוועדה הציבורית לעניין שכר חברי הכנסת), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מטעם ועדת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם: החל בהצעת חוק פ/2026/23 וכלה בהצעת חוק פ/2069/23 – הצעת חוק התובע הכללי, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת אריאל קלנר; הצעת חוק ביטול המינהל האזרחי, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת בצלאל סמוטריץ', חיים כץ, אופיר סופר, מכלוף מיקי זוהר, מתן כהנא, מיכאל מלכיאלי, עמית הלוי, יצחק פינדרוס, עוזי דיין, איילת שקד, אריאל קלנר, שרן מרים השכל, משה אבוטבול, מיכל שיר סגמן, חוה אתי עטייה, אוסנת הילה מארק, אליהו ברוכי, קטי קטרין שטרית, גדעון סער ומשה ארבל; הצעת חוק הסרת גדר ההפרדה, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת אנטאנס שחאדה, היבה יזבק וסמי אבו שחאדה; הצעת חוק פינוי ההתנחלויות, התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת אנטאנס שחאדה, היבה יזבק וסמי אבו שחאדה; הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (הוראות בדבר פיזור אספה או תהלוכה), התש"ף–2020, מאת חבר הכנסת ניצן הורוביץ; הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (הצעת מועמדים לתפקיד המפקח הכללי של המשטרה בידי ועדת איתור מקצועית-ציבורית), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת ניצן הורוביץ; הצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה) (תיקון – ביטול החוק), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – איסור פעילות שיש בה הדתה, שנאה בשל נטייה מינית, גזענות והדרת נשים במוסדות חינוך ממלכתיים), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת יוראי להב הרצנו; הצעת חוק תהליך קבלת החלטות בעניין הסכמי סחר בין-לאומיים, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק המים (תיקון – הנחות לבתי תפילה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת עאידה תומא סלימאן, ינון אזולאי, סעיד אלחרומי, משה ארבל, איימן עודה, אימאן ח'טיב יאסין, עופר כסיף, יוסף ג'בארין וג'אבר עסאקלה; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הקמת מאגר אופניים ממונעים), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת אלכס קושניר, עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין וחמד עמאר; הצעת חוק השבת כספים בשל ביטול אירוע פרטי (נגיף הקורונה החדש), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק הפרטת תאגיד השידור הציבורי הישראלי, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת מתן כהנא; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – איסור על שיווק טלפוני למספר הרשום במאגר "אל תתקשרו אליי"), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת טלי פלוסקוב; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – מאגר צרכנים להגבלת שיחות שיווק מרחוק), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת הילה שי וזאן, יעקב מרגי ואופיר כץ; הצעת חוק תאגידי מים וביוב (תיקון – הפסקת הפעלת שירותי מים וביוב באמצעות חברה), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת ווליד טאהא, אנטאנס שחאדה, מנסור עבאס, היבה יזבק, עופר כסיף, אוסאמה סעדי, ג'אבר עסאקלה וסעיד אלחרומי; הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון – פיזור מועצה דתית בידי מועצת הרשות המקומית), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת אלעזר שטרן; הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון – רישום הורה נוסף), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת עידן רול; הצעת חוק העונשין (תיקון – נשיאת מאסר בעבודת שירות), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק הפחתת תשלומים לבעלי מקצועות מוסדרים (הוראת שעה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת אריאל קלנר; הצעת חוק העונשין (תיקון – הוספת עילות לעבירות הסתה ופשע שנאה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – איסור פרסום כפוי במענה טלפוני), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת עופר כסיף, איימן עודה, אנטאנס שחאדה, אחמד טיבי, מנסור עבאס, עאידה תומא סלימאן, ווליד טאהא, היבה יזבק, אוסאמה סעדי, יוסף ג'בארין, סעיד אלחרומי, ג'אבר עסאקלה, סמי אבו שחאדה, סונדוס סאלח ואימאן ח'טיב יאסין; הצעת חוק-יסוד: הזכות לדיור, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – שיתוף פעולה עסקי בין-לאומי ורכש גומלין בין-לאומי), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי, משה גפני, מכלוף מיקי זוהר, משה ארבל ומיקי לוי; הצעת חוק איסור חקירה בדבר עברו המיני של נפגע עבירה (תיקוני חקיקה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר ויוליה מלינובסקי קונין; הצעת חוק איסור פרסום גזעני, הסתה לגזענות ורישום גזעני במסמכי תאגיד, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון – ביטול האיסור המוטל על המשטרה למסור לפרקליטות עמדה בכתב לעניין מכלול התשתית הראייתית לביסוס אשמה נגד חשודים בחקירה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון – הפחתת מימון למפלגה בהיעדר ייצוג לבני שני המינים), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת יוראי להב הרצנו; הצעת חוק שירות המדינה (תנאי עבודה של עובדי המדינה) (עבודה מרחוק), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת אנטאנס שחאדה, היבה יזבק וסמי אבו שחאדה; הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת ענישה בשל אי-קיום חובת דיווח), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת אופיר כץ, טלי פלוסקוב, אריאל קלנר, מיכל שיר סגמן, אוסנת הילה מארק, עוזי דיין, משה אבוטבול, אוריאל בוסו, מאי גולן וינון אזולאי; הצעת חוק הגנה על רופא הנעדר מעבודתו עקב התפשטות נגיף הקורונה, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת אוסאמה סעדי, אחמד טיבי וסונדוס סאלח; הצעת חוק חלוקת מסכות לכל אזרח (הוראת שעה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת עאידה תומא סלימאן, יוסף ג'בארין, עופר כסיף, ניצן הורוביץ, ג'אבר עסאקלה, סעיד אלחרומי, אחמד טיבי, סמי אבו שחאדה, היבה יזבק, איימן עודה, בועז טופורובסקי, מאיר כהן, מיקי לוי, אורלי פרומן, תמר זנדברג, אנדרי קוז'ינוב, יאיר גולן, אוסאמה סעדי, מיכל שיר סגמן, אנטאנס שחאדה, משה גפני, יעקב אשר, ישראל אייכלר, רם שפע, מרב מיכאלי, יואב סגלוביץ' ומיקי חיימוביץ'; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ביטוח שאירים לאלמן), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת הילה שי וזאן; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (הוראת שעה לקביעת תקציב לשם הוספת תרופות, מכשור וטכנולוגיות רפואיות חדשות לסל שירותי הבריאות לשנת 2021), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת עידן רול; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ביטוח זכויות בהליכי חדלות פירעון לעובד עצמאי שעיקר הכנסתו ממקור אחד), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק דמי מחלה (תיקון – יתרה שלילית של ימי מחלה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק העונשין (תיקון – הגנה עצמית בנסיבות של אלימות במשפחה), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק העונשין (תיקון – עבירת תקיפה בנסיבות מחמירות על ידי אחראי על קטין), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת קארין אלהרר; הצעת חוק בתי המשפט (תיקון – תקופת כהונה של נשיא וסגן נשיא בית המשפט העליון), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת איילת שקד; הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת ענישה לתוקף או מתעלל בקטין או חסר ישע), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת ינון אזולאי; הצעת חוק העונשין (תיקון – קביעת עונש מזערי והוראת שעה לעבירת החזקת נשק בלא רשות על פי דין), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף וג'אבר עסאקלה; הצעת חוק שירות המדינה (תיקון – העברת דין וחשבון נציב שירות המדינה בדבר ייצוג הולם של עולים בשירות המדינה לוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת אנדרי קוז'ינוב, דוד ביטן, יואל רזבוזוב, אלכס קושניר, טלי פלוסקוב, מיכל וונש ותהלה פרידמן; הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון – מניעת כפל ביטוחים), התש"ף–2020, מאת חבר הכנסת ינון אזולאי; הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון – הארכת רישיון לעובד זר בענף הסיעוד), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עמית הלוי ואופיר סופר.

ירדנה מלר-הורוביץ: עוד הונחה הודעת שר החינוך חבר הכנסת יואב גלנט על מסקנות ועדת הכלכלה בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת מיקי לוי, עודד פורר וטלי פלוסקוב בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: החשש מאובדן פרנסתם המוחלט וקריסתם של סוכני הנסיעות ונותני שירות תיירות חוץ והיעדר מתווה סיוע ייעודי עבורם.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

בממשלה בשל: << נושא >>1.

בממשלה בשל: כישלון הממשלה המנותקת, הממשיכה לפעול ללא תקציב ולפגוע בעתידם של אזרחי ישראל; << נושא >>

בממשלה בשל: << נושא >> 3.

בממשלה בשל: כישלון הממשלה בניהול משבר הקורונה והרס הכלכלה הישראלית << נושא >>

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן להצעות אי-אמון בממשלה.

יריב לוין: ההצעה הראשונה, כותרתה: כישלון הממשלה המנותקת הממשיכה לפעול ללא תקציב ולפגוע בעתידם של אזרחי ישראל, הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם.

יריב לוין: יציג את ההצעה חבר הכנסת יואב סגלוביץ', בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: – – – יואב סגלוביץ' ממש עכשיו עולה לבמת הכנסת לנמק את הצעת האי-אמון של – – –

יריב לוין: חבר הכנסת להב הרצנו, אתה יכול לעשות קריירה כשדר כדורגל, כשדר ספורט.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מבין בכדורגל.

יוראי להב-הרצנו: אני יותר מבין – – –

דוד אמסלם: לפיד יעשה לו קורס.

יריב לוין: בכל אופן, אני חושב שחבר הכנסת סגלוביץ' ואני נפגשנו בבית שאן, ואני חושב, אני בטוח ששנינו נהנינו כל אחד במסלול שהוא עשה.

יואב סגלוביץ': בטוח.

יריב לוין: בהחלט תענוג לבקר שם ולראות את העשייה ואת המקום שככה מתפתח.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת סגלוביץ'.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני משהו כמו כמעט חמישה חודשים, ב-20 באפריל, נראה ממש מזמן, נחתם ההסכם הקואליציוני בין הליכוד לבין כחול לבן, וטוב, ככה, ממרחק הזמן הקצר, לראות מה היה כתוב בחלקים מסוימים ממנו.

יואב סגלוביץ': "הואיל ומדינת ישראל נקלעה למשבר היסטורי עקב התפשטות נגיף הקורונה ועקב המשבר החברתי, הרפואי והכלכלי שנובע ממנו, הגיעו ראש הממשלה ויו"ר הליכוד, חה"כ בנימין נתניהו, ויו"ר כחול לבן – – – בני גנץ, לכדי החלטה, כי טובתה של מדינת ישראל מחייבת הקמה לאלתר של ממשלת חירום ואחרות לאומית ובכללה קבינט חירום למאבק בנגיף הקורונה וקבינט פיוס שיפעל לאיחוי הקרעים בחברה הישראלית – – – הממשלה תפעל באמצעות קבינט הקורונה שיתכלל את כלל פעולות הממשלה בתיאום עם משרדי הממשלה, כנסת ישראל, מערכת הביטחון ויתר רשויות המדינה על מנת לטייב את פעולותיה של מדינת ישראל בתחום הבריאותי, הכלכלי והחברתי.

יואב סגלוביץ': הקבינט ירכז גם את אסטרטגיית היציאה של ישראל מתקופה זו בהיבטים השונים.

יואב סגלוביץ': " אסטרטגיית היציאה של ישראל מתקופה זו.

יואב סגלוביץ': עברו כמעט חמישה חודשים.

יואב סגלוביץ': כך ממשלת ישראל נאבקת בנגיף?

יואב סגלוביץ': כך מתנהל קבינט הפיוס?

יואב סגלוביץ': כך מביאים לפיוס בין חלקים שונים בעם?

יואב סגלוביץ': הממשלה באמת מנהלת אסטרטגיה או ניהלה אסטרטגיה ליציאה מהמשבר?

יוראי להב-הרצנו: אסטרטגיה ליציאה מהמשפט, לא ליציאה – – –

יואב סגלוביץ': צופה מן הצד יכול לחשוב שהממשלה הזאת תכננה כניסה למשבר.

יואב סגלוביץ': כי אנחנו רואים את הנתונים היום, רואים את המשמעות של פעולות הממשלה ואי-פעולותיה, רואים את ההתנהלות, שמשפיעה גם על התנהלות הכנסת.

יואב סגלוביץ': ואני חוזר היום, אתמול, בוועדת החוקה, על המודל שהביא פרופ' גמזו יחד עם פרופ' גרוטו ומשרד הבריאות, המודל של הרמזור, ורואה את האנרגיות בדיון שם.

יואב סגלוביץ': אני יושב בדיון שם ורואה את האנרגיות.

יואב סגלוביץ': ואתה יושב שם ומדבר על תקנות ועל חוקים, אבל לא מדובר על תקנות ועל חוקים; מדובר שם על מהות של כיצד הממשלה הזאת מטפלת.

יואב סגלוביץ': ומי שמתווכח, רב, צועק ומתכתש הם חברי הקואליציה.

יואב סגלוביץ': הם כנראה פספסו את קבינט הפיוס שהיה באותו יום.

יואב סגלוביץ': ישיבות ממשלה לא מתקיימות; ועדת שרים לחקיקה לא מתכנסת; שיתוק חלקי עד מוחלט בחלק מהמערכות – לא מינוי מפכ"ל, לא פרקליט מדינה, לא בעלי תפקידים בכירים.

יואב סגלוביץ': בעצם לא נכון, כל שר בממשלה מינה צ'יק-צ'ק מנכ"ל למשרד שלו.

יואב סגלוביץ': זה לא נכון, זה לא נכון, אני סתם מלעיז.

יואב סגלוביץ': מנכ"לים מינו.

יואב סגלוביץ': מפכ"ל לא מונה למדינת ישראל.

יואב סגלוביץ': שנה ושבעה חודשים נושא בעול ניצב מוטי כהן, ממלא מקום, עושה עבודה מצוינת, רק דבר אחד חסר: אין מפכ"ל בפועל למדינת ישראל.

יואב סגלוביץ': התפקיד הזה דורש עצמאות, וזאת ניטלת ממנו.

יואב סגלוביץ': מדוע היא ניטלת ממנו?

יואב סגלוביץ': כי באותו הסכם קואליציוני שהקראתי חלקים ממנו בהתחלה גם התפקידים הבכירים נהיו סחר-מכר פוליטי.

יואב סגלוביץ': עברו כבר 100 היום שהיה צריך למנות; באו לבג"ץ עם הסיפור.

יואב סגלוביץ': עדיין אין מפכ"ל.

יואב סגלוביץ': לגוף השני בגודלו במדינת ישראל אחרי צבא ההגנה לישראל, לגוף השני בגודלו לא מצאה הממשלה לנכון למנות משיקולים פוליטיים בלתי ענייניים – בשל העובדה הבסיסית שבראש הממשלה עומד נאשם עם כתב אישום על שוחד, מרמה והפרת אמונים.

יואב סגלוביץ': כן, יש לו אינטרס.

יואב סגלוביץ': וכחול לבן, שהסכימו לחתום על הסכם קואליציוני מבזה כזה, בתחום הספציפי הזה נתנו לזה יד.

יואב סגלוביץ': אבל מה שחשוב זה שיהיה מפכ"ל.

יואב סגלוביץ': תמנו, אדוני היושב-ראש, תמנו.

יואב סגלוביץ': יש הליך, תמנו.

יואב סגלוביץ': המדינה זקוקה לזה, השוטרים זקוקים לזה, הארגון צריך את זה.

יואב סגלוביץ': תמנו, פשוט תמנו.

יואב סגלוביץ': פשוט תעשו את מה שאתם לא מסוגלים לעשות אף פעם – לנהל ולמשול.

יואב סגלוביץ': תמשלו לא בדיבורים, לא בסיפורים; תעשו את מה שצריכה לעשות ממשלה, וזה לנהל.

יואב סגלוביץ': מה שמאפיין את הממשלה הזאת זה מהומה ומבולקה, חוסר עקביות בקבלת החלטות ובעיקר בלבול – ממשלה מבולבלת שמבלבלת את האזרחים.

יואב סגלוביץ': רק אתמול נשלח מכתב שכותרתו:

יואב סגלוביץ': הנדון – "בהיעדר שיתוף פעולה לא יהיה שיתוף פעולה".

יואב סגלוביץ': לא אני כתבתי אותו, אני רק אצטט חלקים ממנו.

יואב סגלוביץ': כתבו אותו כמה ראשי רשויות מצוינים, וכתבו כך: "הצלחנו לשנות את המשוואה באחוזים ניכרים, ביוזמה אישית ובמארג עדין של בניית אמון מחודש, מול הכרסום הלאומי באמון ביישום ההנחיות.

יואב סגלוביץ': כמי שניהל את המשבר הזה, מעולם לא טרחת לשמוע את קולנו, להבין את המצוקות ולנסות לקדם יוזמות ממשיות לשיטוח עקומת התחלואה, אוזנך לא הייתה קשובה אלינו ולא טרחת לשאול, להבין וללמוד מה מאפיין חתך ניכר באוכלוסייה בישראל המתמודד בכל הזירות, תקציבית, חברתית ותקשורתית.

יואב סגלוביץ': למרבה הצער לא שלחת אתה או מי מטעמך לשמוע באופן ישיר את מתודות העבודה שלנו, ואת מכלול הצעדים שייעשו ויצליחו – – – במקום זה בחרת להשתמש באנשי קש דוגמת פרויקטורים וכדו', בעוד אתה האיש שמכריע גורלות.

יואב סגלוביץ': הקול הוא קולך, ההכרעות הן שלך כמי שמוביל, מנחה ומכריע – – – אנו מודיעים בזאת כי אנו נפסיק את שיתוף הפעולה עם הרשויות השונות בכל הנוגע לסגר.

יואב סגלוביץ': רשויות המדינה מוזמנות לפעול בעצמן כפי שהן פועלות בלאו הכי מעל ראשנו, טלו אתם ובאופן אישי אתה ראש הממשלה, את האחריות לשינוי ולביצוע.

יואב סגלוביץ': אנו מודיעים לך בזאת כי הציבור החרדי כל-כולו לא ישכח את העוול שנעשה לו.

יואב סגלוביץ': לא נשכח מי האיש שחתם בידו, פעם אחר פעם, על הפיכתנו למפיצי מחלות ואויבי העם, בענישה סלקטיבית של רבבות משפחות, בני המגזר החרדי.

יואב סגלוביץ': ההחלטות שקיבלת, פעם אחר ,פעם נעשו בהיעדר היגיון ותוחלת בריאותית ומכוונות באופן חד וברור נגד הציבור החרדי.

יואב סגלוביץ': אנו רואים בך את האשם היחיד לצעדי הענישה אלו, להשפלת כבוד המסורת וכבודנו כאזרחים לגיטימיים בארץ הזו.

יואב סגלוביץ': לא נוכל להחריש עוד.

יואב סגלוביץ': הקול – קולך, אך בסופו של יום תישמע תגובתם הנכאבת של רבבות תושבי הערים החרדיות – בקולם.

יואב סגלוביץ': " המכתב הזה נכתב אתמול על ידי ראשי הרשויות אל ראש הממשלה.

יואב סגלוביץ': קח את המכתב הזה, תשנה במקום המילה "חרדים" – תרשום שם "שמאלנים", תרשום שם "ערבים", והא לך המכתב הברור, הבוהק והזוהר שבא ואומר: לא ערים אדומות אלא קו אדום של התנהגות ראש המערכת הפוליטית בנימין נתניהו.

יואב סגלוביץ': לא אני כתבתי את המכתב הזה – כתבו אותו אנשים שהולכים איתו דרך פוליטית רבת-זמן.

יואב סגלוביץ': הם כתבו אליו מסיבה אחת בלבד: הם ידעו שהדרך היחידה להניע אותו לפעולה היא הפחד, כי הפחד הוא כוח מניע, כי הפחד והעברת שנאה הם כוח שאי-אפשר לזלזל בו, אז הם השתמשו בכוח, כי זה מה שבנימין נתניהו מבין.

יואב סגלוביץ': ואכן אתן לכם את תיאור מצב הכרונולוגי מיום חמישי ועד היום.

יואב סגלוביץ': אז מה היה לנו שם?

יואב סגלוביץ': החלטת ממשלה בחמישי, עם סרטון של בנימין נתניהו; מכתב נזעם ומאיים של ראשי הרשויות ביום ראשון; דחיית כינוס הוועדה להגדרת אזורים מוגבלים לשעה מאוחרת יותר; מפגש של ראש הממשלה עם השר דרעי והשר ליצמן; שינוי המתווה תוך שינוי ההחלטה של ועדת השרים להגדרת אזורים מוגבלים בערב – שונה לחלוטין מההחלטה שהייתה בצוהריים: במקום עשר ערים בסגר, 40 ערים בעוצר לילה.

יואב סגלוביץ': אני לא נכנס לנכונות ההחלטה, אני מדבר על התהליך של קבלת ההחלטות – תהליך קלוקל, מבולבל, מבזה, דפוס קבוע של קבלת החלטות מבולבלת.

יואב סגלוביץ': מדברים על שיקום אמון?

יואב סגלוביץ': מה עם מודל החל"ת?

יואב סגלוביץ': מה עם ביצועי הממשלה בהעברת כספים?

יואב סגלוביץ': מתוך 105 מיליארד, רק 46.9 בוצעו בפועל, 43% ביצוע.

יואב סגלוביץ': 43% ביצוע זה ציון של נכשל בכל קנה מידה.

יואב סגלוביץ': המערך השלם לקטיעת שרשרת ההדבקה יהיה רק ב-1 בנובמבר.

יואב סגלוביץ': ציון הממשלה הוא ציון של נכשל לא בגלל שאלות פוליטיות – בגלל שאלות של ניהול פנימי:

יואב סגלוביץ': כיצד היא עובדת; כיצד היא מתפקדת; כיצד היא פועלת.

יואב סגלוביץ': המאבק בנגיף מתואר במונחים צבאיים.

יואב סגלוביץ': האם כך היינו מקבלים החלטות על מבצע צבאי?

יואב סגלוביץ': האם במבצע החלטות על חיי אדם מתקבלות בשל שיקולים פוליטיים?

יואב סגלוביץ': בזנב הזה יושבים גם שני רמטכ"לים.

יואב סגלוביץ': נכשלתם כולכם.

יואב סגלוביץ': זה לא אי-אמון בכם שאני מציג אלא אתם מציגים אותו במלוא עליבותכם כל יום, כל שעה.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

יריב לוין: תודה לחבר הכנסת סגלוביץ.

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים להצעת האי-אמון הבאה, שכותרתה:

יריב לוין: מאז חקיקת חוק קמיניץ – תיקון 116 לחוק התכנון והבנייה – המדינה הפכה למכונת הריסת בתים, הצעת סיעת הרשימה המשותפת.

יריב לוין: ינמק חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, בבקשה.

ג'אבר עסאקלה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים במצב חירום, והמצב הכלכלי, מה שנקרא, מקרטע.

ג'אבר עסאקלה: הרבה מאוד אנשים לא עובדים, אבל יש מערכת אחת שממשיכה לעבוד במלוא הכוח.

ג'אבר עסאקלה: מערכת אכיפת חוקי תכנון ובנייה – מה שנקרא הרשות הארצית לאכיפה במשרד האוצר – וחוק קמיניץ, או תיקון 116 לחוק התכנון והבנייה, עדיין פועל במלוא המרץ.

ג'אבר עסאקלה: ב-72 שנות קיומה של המדינה לא הוקם בתחומה אף יישוב ערבי חדש, אבל הוקמו יישובים לאיסוף הבדואים.

ג'אבר עסאקלה: זו הייתה תוכנית לאסוף את הבדואים גם בצפון וגם בדרום ביישובים, ולמעשה לסגור אותם היום ביישובי קבע.

ג'אבר עסאקלה: בנגב מצב יישובי הקבע האלה בכי רע, כלומר הם הפכו לערי מקלט ללא שום שירותים, ומצבם קשה מאוד.

ג'אבר עסאקלה: אבל עדיין יישוב לאוכלוסייה הערבית הכללית לא נבנה, למרות שנבנו יותר מ-700 יישובים יהודיים חדשים מאז קום המדינה.

ג'אבר עסאקלה: 150,000 הערבים שנשארו במדינה מ-48' גדלו מאז ליותר ממיליון וחצי היום.

ג'אבר עסאקלה: מאז הקמתה פעלה המדינה במרץ להברחת קרקעות.

ג'אבר עסאקלה: אפילו דיברו בשפה מאוד – גם דתית וגם ציונית, של גאולת הקרקע.

ג'אבר עסאקלה: מה זה גאולת הקרקע?

ג'אבר עסאקלה: לקחת את הקרקע מבעליה ולהעבירה לטובת המדינה, המדינה היהודית.

ג'אבר עסאקלה: היום שטח השיפוט של 79 רשויות מקומיות ערביות בישראל מהווה 3% בלבד משטח המדינה.

ג'אבר עסאקלה: כשאני מדבר על שטח שיפוט, זה לא אומר שבבעלות פרטית של הערבים יש 3%; בבעלות פרטית של הערבים היום יש בערך 2% מקרקעות המדינה.

ג'אבר עסאקלה: טרם קום המדינה היו בבעלות פרטית של ערבים בערך 5 מיליון דונם כאן בארץ הזאת.

ג'אבר עסאקלה: היום הבעלות הפרטית של האוכלוסייה הערבית מסתכמת בכ-700,000 דונם בלבד, כלומר בערך 4 מיליון דונם פלוס התאדו, ולא התאדו באמת אלא הופקעו ועברו בעלות לרשות המדינה והמוסדות הלאומיים היהודיים.

ג'אבר עסאקלה: בשנים האחרונות הוסיפה הממשלה לסל הכלים שלה גם את חוק קמיניץ הידוע, תיקון 116 לחוק התכנון והבנייה – חוק גורף וחמור שמחמיר ומגביר את אכיפת חוקי התכנון בחברה הערבית ואת ההריסות בפועל של מבנים שנבנו לרוב בלית ברירה.

ג'אבר עסאקלה: כלומר, הערבים לא בוחרים לבנות ללא היתר, חברים; לערבים לא נשארה ברירה אלא לבנות ללא היתר, ותכף נעבור על הפרטים.

ג'אבר עסאקלה: החוק הזה בין היתר משתמש באמצעים מינהליים דרקוניים, בעייתיים, וכל זה בטרם ניתן מענה ראוי והולם למצוקת התכנון של האזרחים הערבים ושל היישובים הערביים, כלומר מדיניות רבת שנים של הזנחת התחום הזה ואי-תכנון היישובים הערביים.

ג'אבר עסאקלה: בשנים האחרונות חלה עלייה בולטת במספר צווי ההריסה המינהליים שהוצאו למבנים ביישובים הערביים, כאשר ביישובים היהודיים דווקא חלה ירידה.

ג'אבר עסאקלה: כלומר אצל הערבים הורסים יותר; אצל יהודים הורסים, אם בכלל, הרבה פחות.

ג'אבר עסאקלה: נתונים אלה מחזקים את החשש שכולנו הבענו – ארגוני זכויות אדם, הרשימה המשותפת – לפני קבלת חוק קמיניץ, כי החוק הזה נועד בראש ובראשונה להגביר את הריסת הבתים ביישובים הערביים בכלל.

ג'אבר עסאקלה: אחד מעיקריו של החוק הוא הענקת סמכויות לא מרוסנות כמעט לפקחי הבנייה.

ג'אבר עסאקלה: פקחים הוסמכו להוציא הודעות קנס מינהליות בסכום שבין 300,000 ל-600,000 שקלים לבית, לאדם.

ג'אבר עסאקלה: בעבר רק בתי משפט היו מוסמכים להטיל את הקנסות האלה.

ג'אבר עסאקלה: היום פקיד של 7,000, 10,000 שקל יכול ממש להדביק שם קנס של 600,000, וזה ממש הזוי, מה שקורה בעניין הזה.

ג'אבר עסאקלה: אומנם הטלת הקנס עדיין לא חוסמת את הדרך להגיע לבית משפט, אפשר להגיע לבית משפט, אבל מה אפשר לעשות בבית המשפט?

ג'אבר עסאקלה: המרת הקנס במאסר אולי, אם מישהו רוצה ולא יכול.

ג'אבר עסאקלה: כמובן רובם לא יכולים, אז הדרך היחידה היא להגיע לבית משפט ולהמיר את זה בשנות מאסר.

ג'אבר עסאקלה: אבל עילות ביטול הקנסות הן ממש מצומצמות, הן בלתי אפשריות.

ג'אבר עסאקלה: למעשה חוק קמיניץ העניק סמכויות שיפוטיות למפקחי הבנייה במקום לבתי המשפט, כלומר, למעשה הפקיעו מבתי המשפט בישראל את הסמכויות והעבירו אותן לידי פקידים.

ג'אבר עסאקלה: לרוב הם לא מוכשרים, הם לא אנשי משפט, ולכן זה ממש נשמע כמו – אני לא יודע.

ג'אבר עסאקלה: במדינה של עולם שלישי אולי זה יכול לקרות, אבל בישראל, שמתיימרת להיות המדינה הכי מאורגנת ומסודרת, שסמכויות בתי המשפט מכובדות וכו', זה קורה – מעבירים את הסמכויות לפקידים.

ג'אבר עסאקלה: עבירות הבנייה אינן מקשה אחת, כלומר ישנם סוגים של עבירות הנבדלים מאוד במניעים, בנסיבות, באופי, כלומר לא כל עבירת בנייה זהה לעבירה אחרת.

ג'אבר עסאקלה: חוק קמיניץ לא מתחשב בזה, לא רואה את זה.

ג'אבר עסאקלה: החמרת הענישה באופן אחיד וגורף לגבי כל סוגי הבנייה ללא היתר, ללא הבחנה בין סוגי העבירות השונות והמניעים שלהן, ללא התחשבות בנסיבות התכנוניות שבמסגרתן נעשתה הבנייה לא ההיתר – כל הדבר הזה מוסיף עוול על עוול והופך אנשים נורמטיביים לעבריינים בעל כורחם.

ג'אבר עסאקלה: זה מה שקורה עם אלפי אנשים בחברה הערבית.

ג'אבר עסאקלה: גם בתי המשפט הכירו בסוגים השונים של העבירות, אבל חוק קמיניץ לא מבחין בין הדברים.

ג'אבר עסאקלה: בשנים האחרונות חלה עלייה בולטת במספר צווי ההריסה המינהליים, נכון.

ג'אבר עסאקלה: כמו שאמרתי, זה הצדיק את כל החששות שלנו.

ג'אבר עסאקלה: ב-2019 הוצאו 1,014 צווים מינהליים להריסה, כמובן לא כולל את הנגב.

ג'אבר עסאקלה: איפה סעיד?

ג'אבר עסאקלה: סעיד, הנגב לבדו מככב עם אלפים רבים של צווים מינהליים.

ג'אבר עסאקלה: ב-2018 הוצאו 904, ב-2017 – 635, וקפצנו מ-600 ל-1,014.

אוסאמה סעדי: בנגב לא צריך חוק קמיניץ.

אוסאמה סעדי: כל יום מישהו אחר.

ג'אבר עסאקלה: כן, קמיניץ שולט בשטח שם.

ג'אבר עסאקלה: למעשה יש עלייה של 60% בצווי ההריסה המינהליים אם אנחנו עושים השוואה בין לפני קמיניץ ואחרי קמיניץ.

ג'אבר עסאקלה: כל האלפים האלה מצטברים למיליונים שאנשים חייבים, ואין להם את הכסף הזה.

ג'אבר עסאקלה: אפילו יש תופעה חדשה, שאנשים נאלצים – וזה מצער מאוד – להרוס את הבתים שלהם במו ידיהם, כלומר לא מספיק שהורסים להם, גם מחייבים אותם בעלויות ההריסה, ולכן, כדי לחסוך את עלויות ההריסה, חלק מהאנשים מעדיפים להרוס במו ידיהם.

ג'אבר עסאקלה: למעשה, אם אנחנו מדברים על חוק קמיניץ ואנחנו מדברים על המדיניות התכנונית, מה בא קמיניץ ועשה?

ג'אבר עסאקלה: אני לא רוצה לדבר על קמיניץ האיש; קמיניץ התופעה, קמיניץ המדיניות, קמיניץ תיקון החקיקה – מה הוא בא לעשות?

ג'אבר עסאקלה: במקום לטפל בסוגיית התכנון והבנייה, שהמדינה לא תכננה את היישובים הערביים, הוא בא ואומר: אני מעניש.

ג'אבר עסאקלה: "אני מעניש" זה אומר אלפים רבים של בתים עם צווי הריסה ועם קנסות.

ג'אבר עסאקלה: אחריות המדינה היא לתכנן עבור אזרחיה, ולא להשאיר אותם בלית ברירה ואז לבוא ולהעניש אותם.

ג'אבר עסאקלה: גם ככה המדינה תרוויח כסף, והאזרחים שוב – סליחה על המילה – נדפקים.

ג'אבר עסאקלה: ולכן, מה נדרש היום?

ג'אבר עסאקלה: במקום לדבר ולדבר ולדבר – אני פה בכנסת שנה, ואני מדבר על חוק קמיניץ כל הזמן, וראש הממשלה דיבר, ושרת המשפטים לשעבר דיברה, והלוואי שלא הייתה מדברת.

ג'אבר עסאקלה: מה היא אמרה?

ג'אבר עסאקלה: היא אמר שזאת טעות – אנחנו התכוונו שהחוק הזה דווקא יפגע בערבים, לא יפגע ביהודים.

ג'אבר עסאקלה: היא גילתה שיש גם מושבים או קיבוצים שנמצאים בשוליים של הנפגעים מהחוק הזה.

ג'אבר עסאקלה: אז נדרשת מדיניות תכנונית.

ג'אבר עסאקלה: קודם כול לפתור את הבעיה – לפתור את בעיית התכנון בכל היישובים הערביים על ידי הרחבת שטחי השיפוט לקרקעות המדינה שהן היסטורית הקרקעות של אותם יישובים ולתכנן תוכניות מתאר שילבינו את הבתים האלה ושיענו על הצרכים העתידיים של היישובים.

ג'אבר עסאקלה: היום תוכניות המתאר מכבות שרפות, מנסות לפתור בעיות קיימות.

ג'אבר עסאקלה: וכמובן נדרש ביטול מיידי של חוק קמיניץ, ואני מקווה שמה שנשאר מהממשלה הזאת באמת יתעשת ויקיים רבע מההבטחות או חצי מההבטחות שהם הבטיחו – להקפיא או לבטל.

ג'אבר עסאקלה: אני בעד, כמובן, ודורש לבטל את חוק קמיניץ לאלתר.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן להצעת האי-אמון השלישית, שכותרתה: כישלון הממשלה בניהול משבר הקורונה והרס הכלכלה הישראלית, הצעת סיעות ישראל ביתנו וימינה.

יריב לוין: יציג את ההצעה חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, "אני יודע שהכול יהיה בסדר / לא משנה מה כולם מדברים בסתר / ניתן בראש בעזרת השם בלי נדר – – – לא מקשיב למי שמדבר בלי קשר.

עודד פורר: חושב אל מחוץ לקופסה וגם מעבר" – אחד השירים האהובים של להקה בשם "קפה שחור חזק" הוא בעצם ההמנון שכל עצמאי, שכל בעל עסק, שר לעצמו כל בוקר.

עודד פורר: התקווה הזאת, האמונה שהכול יהיה בסדר, שלא נקשיב למי שמסביר לנו שאי-אפשר, שזה מסובך, שזה מורכב, שיש גבול ליכולות, ומעבר לכול, אדוני, החשיבה מחוץ לקופסה, הן הבסיס, היסוד, הדלק שמניע את כל המכונה הזאת שנקראת המשק הישראלי.

עודד פורר: זאת האמונה שהביאה את החלוצים לכאן בתקווה שתקום כאן מחדש מדינת היהודים.

עודד פורר: במקום שיש ביצות הם ראו שדות חקלאיים, הם ראו שכונות, הם ראו ערים.

עודד פורר: במקום שעבור רבים היה סוף העולם שמאלה הם ראו את מרכז ההייטק והיזמות העולמי.

עודד פורר: זאת התקווה, זאת התנועה הציונית שגרמה לכולנו להאמין שהכול אפשרי, וזאת האש, חבריי חברי הכנסת, שמלבה בליבו של כל יזם, של כל עצמאי, של כל בעל עסק, שיודע שגם אם היום הוא נופל, מחר הוא קם.

עודד פורר: הוא נלחם, הוא ממציא, הוא מייצר, הוא מוכר, הוא בונה ויוצר.

עודד פורר: זאת האש, אדוני השר, שגורמת לכל מי שהקים עסק לקחת את הסיכון, להתמודד, לא לישון בלילה מדאגה אבל לקום כל בוקר מחדש ליצירה הזאת, לתינוק הזה שנקרא העסק שלך.

עודד פורר: עם ההרגשה הזאת אני קמתי כל בוקר כשהייתי עצמאי, כשניהלתי עסק, הקמתי אותו, בניתי אותו.

עודד פורר: עם האש הזאת אתה מצליח לעשות ולייצר היכן שאחרים נכשלים, וזאת האש שתמיד ממשיכה ללחש, כמו הגחלים הלוחשות האלה.

עודד פורר: גם כשאתה מפסיד אתה מאמין שמחר תרוויח, ואתה יודע שתשמור את הגחלים האלה לוחשות, כי יגיע החמצן שיפיח מחדש את האש באותן הגחלים.

עודד פורר: אתה יודע שגם כשאתה מפסיד, מחר תוכל להרוויח.

עודד פורר: ועל האש הזאת, על התקווה הזאת, חברים, חי המשק הישראלי.

עודד פורר: זאת התקווה שעליה חיה הכלכלה הישראלית עשרות שנים.

עודד פורר: וממשלת ישראל דואגת פעם אחר פעם, אדוני היושב-ראש, פשוט לכבות את האש.

עודד פורר: לצנן אותה.

עודד פורר: לקרר אותה.

עודד פורר: לשפוך עליה מים קרים ופשוט לחנוק את התקווה הזאת.

עודד פורר: בכל ערב לפני שאני עוצם את העיניים אני נזכר בלילות שאני הייתי קם ועושה את החשבונות בראש: איך משלמים משכורות, איך אתה משלם את המע"מ, איך אתה רודף אחרי משרדי הממשלה שמשלמים לך שוטף פלוס תשכח מאיתנו; איך אתה שורד את יום המחר כדי להמשיך ולנהל את העסק הזה ואיך אתה גורם לדברים להשתנות.

עודד פורר: אני חושב, לפני שאני עוצם את העיניים, על כל אותם העסקים שמדינת ישראל, נוסף על כל הדאגות הקיימות, דאגה לשים להם עוד ועוד אבנים בתוך התרמיל הזה שאיתו הם יוצאים בבוקר להילחם על הלחם שלהם.

עודד פורר: העסקים האלה, אדוני השר, כבר לא יכולים לגייס עובדים.

עודד פורר: אתה יודע למה?

עודד פורר: בגלל תוכנית החל"ת הזאת, שכבר חודשים אנחנו צועקים לכם שהיא הייתה נכונה לשעתה.

עודד פורר: יש פוליטיקאים שאומרים שהייתה להם אמת נכונה לשעתה – גם תוכנית החל"ת הייתה נכונה בימים הראשונים, כשעוד לא ידעו מה קורה – אבל מרגע שיודעים מה קורה, צריך לאפשר לאנשים לעבוד, צריך לאפשר לעסקים להעסיק את העובדים שלהם בחזרה, גם אם זה ב-10% או ב-20%, ולא לעודד את העובדים להישאר בבית.

עודד פורר: התוכנית הזאת הפכה להיות אחת מגלולות הרעל של המשק הישראלי.

עודד פורר: בעלי העסקים כבר לא יכולים לפתח את העסק, והם לא יכולים גם לפתוח אותו כי בכל יום הם מקבלים הנחיות סותרות, מבולבלות וחסרות אחריות מהממשלה.

עודד פורר: זה חוסר האחריות האמיתי.

עודד פורר: היום בוועדת החוקה, אדוני היושב-ראש, דנו במתווה הרמזור.

עודד פורר: מציגים את המתווה כך, ואני אתן דוגמה אחת:

עודד פורר: באזור ירוק ניתן לקיים חתונות באולם אירועים – 100 איש בחוץ, ללא ריקודים.

עודד פורר: בסדר – הנחיה, אפשר להסביר אותה.

עודד פורר: לעומת זאת, וזה מעניין, כי מסתבר שווירוס הקורונה יודע קרוא וכתוב, אדוני:

עודד פורר: אם מחוץ לאולם יהיה שלט "מסעדה", אפשר לקיים 250 איש בחוץ ו-100 בפנים.

עודד פורר: זו התוכנית של הממשלה, את זה מביאים לכנסת לאשר.

עודד פורר: שולחים את העסקים לעשות ישראבלוף.

עודד פורר: מה אתה אומר בעצם לאולם אירועים?

עודד פורר: תתלה בחוץ שלט "מסעדה", תוכל לעשות אירועים בהיקף יותר גדול, וכך זה משתרשר לאבסורד שאם תשכור וילה באותו אזור ליד אולם האירועים – בלי אישור כיבוי אש, בלי פיקוח של משרד הבריאות, בלי הפיקוח של כל נושא רישוי עסקים – שם כבר תוכל לקיים חתונה של 250 איש באוויר הפתוח, כולל ריקודים, כי הריקודים בווילה לא מידבקים כמו ריקודים באולם חתונות.

עודד פורר: אני אומר לכם, על מי אתם עובדים?

עודד פורר: על מי אתם עובדים כשאתם באים ומספרים לנו שאתם מנהלים את המשבר הזה?

עודד פורר: אתם עושים הכול חוץ מלנהל אותו.

עודד פורר: איך אתם רוצים שבעל עסק כזה יחשוב שהכול יהיה בסדר ומחר נסתדר בלי נדר?

עודד פורר: ואני מוסיף לזה את דרך ההתנהלות של הממשלה שכל ההתנהלות שלה, אדוני השר, נקבעת לפי לחצים פוליטיים.

עודד פורר: הכול נקבע לפי הקח-ותן בין ליצמן ודרעי לנתניהו וגנץ.

עודד פורר: החיבור הלא-קדוש הזה הוא שמייצר את ההנחיות למלחמה בקורונה.

עודד פורר: כך מפקירים את אזרחי ישראל בנושא הטיסות לאומן, כך מוקרבים בעלי העסקים על מזבח ההנחיות המטופשות, כך פתיחת שנת הלימודים יוצרת עיוותים וחוסר בהירות ובלגן ברמה שלא הכרנו.

עודד פורר: פעם אחר פעם הנחיות מנותקות, הנחיות בלתי סבירות בעליל.

עודד פורר: פקודה בלתי חוקית בעליל, אדוני היושב-ראש, היא כזאת שדגל שחור מתנוסס מעליה ועליו המילה "אסור"; לא אי-חוקיות פורמלית, נסתרת, המתגלה רק לחכמי משפט, אלא גלויה ומובהקת, כזאתו הדוקרת את העין ומקוממת את הלב.

עודד פורר: ואני שואל אתכם: מה יותר דוקר את העין ומקומם את הלב מהדוגמה הקטנה שנתתי עכשיו?

עודד פורר: הרי ברור לחלוטין שההנחיות האלה לא קשורות למציאות בכלל ומנותקות האחת מהשנייה, וברור לחלוטין, פעם אחר פעם, ערב אחר ערב, כשאנחנו רואים את פרויקטור הקורונה ואת הממשלה מחליטה ככה, את ליצמן לוחץ אחרת, וההנחיות מתהפכות ב-180 מעלות.

עודד פורר: מה יותר עקום מהדרך שבה אתם מתנהלים במשבר הכלכלי הכי גדול שידענו, ומה יותר מסוכן מממשלה ששכחה את השולחים שלה, את בעלי העסקים הקטנים, את העצמאים, את אלה שלא יודעים מה ילד יום לגבי העסק שלהם?

עודד פורר: כשאני מחבר את זה, אדוני השר, לביצועי הממשלה, שרק 52% מהתקציב שהוקצה לטיפול בקורונה לתקופה הזאת – לא מה שמדברים על 2021-2020, לתקופה הזאת – רק 52% מהכספים שהקצתה למשבר נוצלו, אני מבין, וכולנו מבינים, שיש כאן משהו עקום.

עודד פורר: אני סיירתי עם השדולה לעסקים קטנים ובינוניים בחדרי הכושר.

עודד פורר: ביקרנו במכון פילאטיס של הספורטאית הפראלימפית קרן לייבוביץ', שלמדה לבד מחדש, אחרי שנפצעה בתאונה בצבא, ללכת.

עודד פורר: ובמקרה, כשנכנסנו לשם, פגשנו מתאמנים משוקמים, חבר'ה משוקמים.

עודד פורר: חלקם עם נכויות כתוצאה ממחלת הפוליו כשהיו ילדים, חלקם כתוצאה מתאונות שעברו, והם בסטודיו הזה למדו מחדש ללכת.

עודד פורר: כשאתם הטלתם סגר והסטודיו הזה נסגר, פגעתם בבריאות שלהם פי כמה וכמה ממה שהיה קורה אם הוא היה נשאר פתוח.

עודד פורר: אני אומר לכם שהסגירה הזאת גם של חדרי הכושר – ביום חמישי כן וביום שני לא – כמו המסעדות – ביום חמישי סוגרים וביום שישי פותחים – ריסקה את הענף הזה ברמה שאנשים אמרו:

עודד פורר: נסגרו מאות חדרי כושר רק אחרי האירוע הזה.

עודד פורר: אני מודיע לכם שכשאתם תכריזו סגר – ולצערי, אתם מכוונים לשם, כי אתם פוחדים לקבל החלטות קשות על אזורים מסוימים – אתם תקברו את הענף הזה וענפים נוספים סופית.

עודד פורר: לכן אתם חייבים לנקוט כמה צעדים מהירים: להפסיק לקבל החלטות בריאותיות לפי לחצים פוליטיים, ולהתחיל לקבל החלטות כאלה רק לפי פרמטרים מקצועיים.

עודד פורר: אני רוצה להזכיר לך, אדוני השר, מילה שנשת

עודד פורר: כחה מליבך או מליבם של שרים אחרים איתך שיושבים בקבינט הקורונה הזה, והמילה היא "נתונים".

עודד פורר: תבקשו לראות נתונים, תבקשו שיציגו לכם איפה נדבקו, למה נדבקו, היכן נדבקו; תחזרו מיידית לפיצוי בהתאם לחוק מס רכוש וקרן הפיצויים.

עודד פורר: זה המתווה.

עודד פורר: זה עבד מצוין בצוק איתן, זה עבד מצוין בלבנון השנייה, זה יעבוד גם עכשיו.

עודד פורר: ותתחילו – ובזה אני מסיים, אדוני – תתחילו לייצר ודאות ותקווה.

עודד פורר: תתחילו לייצר לוחות זמנים ברורים, תקבלו החלטות מראש, בלי לשנות ולזגזג בעניין.

עודד פורר: ואז, כשאותו בעל עסק שלא ישן בלילה יקום בבוקר וידע מה קורה באותו יום, ולא יהיה נתון לגחמותיהם של ליצמן או של דרעי או של אחרים, אז נדע שהכול יהיה בסדר.

עודד פורר: תודה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: ישיב על שלוש הצעות האי-אמון במשותף השר המקשר דוד אמסלם.

יריב לוין: חבר הכנסת שטרן, אתה יכול להתקרב.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני קודם כול רוצה להתייחס למה שאמר חבר הכנסת פורר.

דוד אמסלם: תראה, חבר הכנסת פורר, יושב-ראש ישראל ביתנו, לא מזמן קראתי באחד האתרים שהוא קורא לציבור לא לפעול על פי הנחיות הממשלה.

דוד אמסלם: האמת, אני בשוק.

עודד פורר: – – – אתה לא יודע מהן.

חמד עמאר: – – – שאתם לא יודעים מה ההנחיות, אתם לא יודעים, אז איך אתה רוצים שהציבור – – –

דוד אמסלם: במושגים שלי זה קריאה למרד, הרי זה ברור לך.

דוד אמסלם: עזוב מה ההחלטות, אני לא נכנס כרגע לטיב ההנחיות.

חמד עמאר: – – –

עודד פורר: – – – לקיים את – – –

דוד אמסלם: עודד, שנייה, שנייה, דקה, דקה.

דוד אמסלם: חבר'ה, אני לא נכנס לטיב ההחלטות, אני נכנס לתהליך.

דוד אמסלם: הרי במדינה דמוקרטית – – –

עודד פורר: זה כבר חצי שנה – – –

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: במדינה דמוקרטית אין מצב לטעמי שחבר כנסת עולה פה או בא לכלי תקשורת ואומר: אני קורא לציבור לא לפעול על פי הנחיות הממשלה.

דוד אמסלם: דרך אגב, כשהתחלנו בקורונה, אני זוכר שלפיד אמר את זה – לא במילים האלה, אבל הוא די לעג להנחיות שניתנו אז בזמנו.

דוד אמסלם: אני רואה את זה כדבר חמור.

דוד אמסלם: אני רוצה לספר לך משהו שאמרתי כבר בעבר.

דוד אמסלם: בזמנו, לפני כשנה, שנתיים אפילו, אני התבטאתי ואמרתי שהציבור לא מטומטם בכל הסיפור של תפירת התיקים לראש הממשלה, ואני אמרתי: הציבור יצא להפגנות.

קריאה: – – –

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: יצא להפגנות.

דוד אמסלם: לא עברו כמה שעות – אני שומע את שי ניצן ואת מנדלבליט מכנסים מסיבת עיתונאים.

דוד אמסלם: אני שומע ברדיו, והם אומרים: מה שאומר חבר הכנסת אמסלם הם דברים חמורים, חסרי אחריות.

דוד אמסלם: אני אמרתי שהציבור יצא להפגנות, מה שדרך אגב עושים היום בקורונה.

דוד אמסלם: לא הייתה תקופת קורונה.

דוד אמסלם: אני רוצה להראות לכם רק את עולם המושגים הדואלי.

דוד אמסלם: הכול פה הפוך במדינה.

דוד אמסלם: אני חשבתי שהציבור הימני יצא להפגין בגלל שיש פה משהו אנטי-דמוקרטי, כפי שאני רואה אותו.

דוד אמסלם: אבל לא שמעתי מילה היום ממר מנדלבליט, היועץ המשפטי לממשלה, שאומר: רבותיי, יש פה קריאה למרד.

דוד אמסלם: עזבו עכשיו איזו הנחיה הממשלה הוציאה.

דוד אמסלם: במשטר דמוקרטי הממשלה קובעת, או לפחות מוציאה את ההנחיות החוקיות.

דוד אמסלם: דרך אגב, כשזה לא חוקי, מר מנדלבליט עצמו אומר לממשלה שזה לא חוקי.

דוד אמסלם: ועתה עולה לי כאן חבר הכנסת פורר ומדבר איתי על הכלה ודברים מהסוג הזה.

דוד אמסלם: יש פה אירוע חמור שאני רואה אותו כחסר תקדים.

דוד אמסלם: לגבי הנושא הזה, הצורך בעצם להחליט החלטות כאלה ואחרות, כפי שאתם אומרים, תראו, כפי שאתה אמרת בדיוק, נגיף הקורונה לא קורא אנגלית ולא עברית, מתנהל איך שהוא רוצה.

דוד אמסלם: אתה צודק.

עודד פורר: לפי הממשלה – – –

דוד אמסלם: שנייה, דקה, תן לי עד הסוף.

דוד אמסלם: לכן, דרך אגב, אני גם אמרתי בעבר שזה לא אירוע ששייך לליכוד.

דוד אמסלם: אתם תתפלאו – זה אירוע עולמי, וכל מי שיכול לתרום לו בכלל באנושות מוזמן לעשות את זה.

דוד אמסלם: להפך – חובתו.

דוד אמסלם: אני גם אמרתי לכם את זה עשרות פעמים.

דוד אמסלם: יש לכם רעיונות טובים – אהלן וסהלן.

דוד אמסלם: אני לא חושב שיש פה איזו אידיאולוגיה.

דוד אמסלם: יש פה אירוע חסר תקדים שהעולם לא יודע לטפל בו והחוכמה היא, דרך אגב, לקבל כל היום החלטות גמישות.

דוד אמסלם: יכול להיות שמה שהיום נכון מחר לא נכון.

עודד פורר: דודי, איך אתה יכול להסביר את הסיפור הזה?

דוד אמסלם: לכן יש פה ממשלה, יש פה ראש ממשלה שאני אומר לך, עובד על הסיפור הזה למעלה מ-20 שעות כמעט ביממה כבר חצי שנה.

דוד אמסלם: אני לא יודע איך הוא לא מתמוטט.

עודד פורר: אולי אם יעבוד פחות יהיה פחות נזק.

דוד אמסלם: אני לא יודע איך הוא לא מתמוטט.

דוד אמסלם: עכשיו, מנסים לייצר פתרונות.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה לא בן אדם אחד; כמעט אין מומחה בארץ שלא מתייעצים איתו.

דוד אמסלם: זה לא אירוע שראש הממשלה קם בבוקר, מחליט ככה.

דוד אמסלם: זה לא עובד ככה, רבותיי.

דוד אמסלם: אז לכן אמרתי: אם אתם, יש לכם איזשהו רעיון טוב, יש לכם אנשים שאתם חושבים שיכולים לתרום לאירוע, אהלן וסהלן.

דוד אמסלם: למה לא, תבוא עליכם הברכה.

דוד אמסלם: הרי אין פה איזו תחרות על הקורונה.

דוד אמסלם: הלוואי שמישהו מספסלי האופוזיציה ובכלל מהעולם ימצא מזור לעניין.

דוד אמסלם: אנחנו מתפללים לזה כל יום, כל יום אנחנו מתפללים שיקרה.

דוד אמסלם: למה אתם לוקחים את זה למחוזות האלה?

דוד אמסלם: הממשלה עושה מאמצי-על, דרך אגב, לפעמים קצת יותר טובים, לפעמים קצת פחות טובים, בגלל שאנחנו בניסוי וטעייה, זו השיטה שאנחנו פועלים בה.

דוד אמסלם: דרך אגב, כל הממשלות בעולם פועלות ככה.

דוד אמסלם: אחת גם מסתכלת על השנייה, מנסה ללמוד.

דוד אמסלם: אבל אתם לוקחים את זה כל הזמן לגזרה האישית הפוליטית הצרה, כאילו ראש הממשלה – תגידו שהוא גם המציא את הקורונה.

דוד אמסלם: זה אבסורד מה שקורה פה כמעט כל שבוע.

דוד אמסלם: גם לגבי הסיפור של האולמות, אני רוצה להגיד לך משהו, חבר הכנסת פורר, לפי תפיסתי והבנתי, הרי בסופו של דבר אתה צריך לעשות איזשהו חיתוך.

דוד אמסלם: בגדול, אנחנו מבינים את האירוע.

דוד אמסלם: כנראה הווירוס הזה – לא כנראה – עובר במגע בין אנשים.

דוד אמסלם: אתה תייצר מינימום מגע – כנראה הוא פחות יעבור.

דוד אמסלם: זה הסיפור.

דוד אמסלם: פשוט להבנה, קשה לביצוע.

דוד אמסלם: אם כל אחד ישב בביתו ולא יצא, אני מניח שהכול יסתדר בסוף.

דוד אמסלם: נזהה מי חולה – זהו.

דוד אמסלם: אבל ברגע שהתחלנו, אני זוכר את ישיבת הממשלה כמעט הראשונה, ואני שומע את היועץ המשפטי לממשלה – עוצרים את כל המדינה.

דוד אמסלם: מה הוא מבקש?

דוד אמסלם: הפגנות.

דוד אמסלם: אני השתגעתי.

דוד אמסלם: אמרתי: מה זאת אומרת?

דוד אמסלם: אין בתי כנסת, אין בריתות, אין תפילות, אין התקהלויות באף מקום, אין עבודה.

דוד אמסלם: הפגנות.

דוד אמסלם: מזה התחיל האירוע.

דוד אמסלם: עכשיו, הציבור לא טיפש, הוא מתחיל לעשות גם הוא את ההשוואות.

דוד אמסלם: הוא אומר: רק שנייה, אם מותר 10,000 איש בבלפור צמודים, למה אסור לנסוע לאומן?

דוד אמסלם: אם מותר הפגנות, למה אסור בים?

דוד אמסלם: אמרו: טוב, הים פתוח.

דוד אמסלם: דרך ,אגב הם המציאו מחקרים, הם גם אומרים יש לנו, מחקרים שלא נדבקים באוויר הפתוח.

דוד אמסלם: איזה מחקרים יש לכם?

דוד אמסלם: לכן אתה מנסה כל הזמן לפתוח את הערוצים, כפי שאמר אותו פרופסור שהציג בממשלה, אמר פשוט מאוד: הנוסחה היא פשוטה – אנחנו צריכים לצמצם את המגעים בין האנשים בהתקהלויות במינימום פגיעה כלכלית, בגלל שבסוף אנחנו גם צריכים שהמשק שלנו יעבוד.

דוד אמסלם: זה לא אירוע, כנראה – בהתחלה חשבו אולי שזה אירוע של שבועיים, שלושה, חודש, ויעבור.

דוד אמסלם: מסתבר שלא.

דוד אמסלם: לכן אתה צריך לייצר או לבנות עכשיו כרגע כיווני פעולה כשאתה מבין שהקורונה, הנגיף הזה, יישאר איתנו פה לאורך זמן, ואתה אמור להתחיל להגיב עליו ולפעול כפוף לזה שהוא יהיה איתנו פה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אמרתי, לבוא ולהגיד: למה זה וזה לא?

דוד אמסלם: שאלה פשוטה, את זה גם הילד שלי או כל ילד בכיתה א' יבוא וישאל: למה זה כן וזה לא?

דוד אמסלם: למה זה כן וזה לא? זה תמיד, בגלל שבסופו של דבר יש החלטה, אתה צריך לייצר החלטה.

דוד אמסלם: אז אם בהתחלה חשבו שאולמות, שם בעצם ההתקהלות וכו' – – –

עודד פורר: שלא יחליטו ביום ראשון א' וביום שני ב' – – –

דוד אמסלם: זו החוכמה.

דוד אמסלם: אני רוצה להסביר לך, עודד, הרי אתה בחור נבון.

דוד אמסלם: אתה בחור נבון.

דוד אמסלם: אני רוצה להגיד לך, הרי החוכמה היא לשנות את החשיבה.

עודד פורר: – – –

דוד אמסלם: וגם דרך אגב, חלק מהעניין – אתה גם טועה – הרעיון, בגדול, שאתה נמצא באי-ודאות עולמית, וכל הזמן, אז אתה מייצר כל הזמן החלטות, גם הפוכות, בגלל שאתה מגיב כל הזמן, ואתה רואה משהו, ואתמול זה נכון, היום מסתבר לך שלא – אתה משנה.

דוד אמסלם: אתה לא אומר: תשמע, קבעתי – זהו.

דוד אמסלם: רק חמור מתנהג ככה בעידן של אי-ודאות.

דוד אמסלם: אז לכן הממשלה מתכנסת כמעט על בסיס – אז בזמנו היה כמעט כל יום; עכשיו כל הזמן קבינט הקורונה נמצא בלופ.

דוד אמסלם: דרך אגב מינו פרויקטור.

דוד אמסלם: כל הזמן טענתם שהפרויקטור – אין פרויקטור.

דוד אמסלם: מינו פרויקטור – גם זה לא טוב.

ניצן הורוביץ: שמים פס על הפרויקטור.

דוד אמסלם: עכשיו חבר הכנסת סגלוביץ' מקריא מכתב שכתבו בבני ברק או בכמה ערים חרדיות על כך שבעצם הם לא מקבלים את ההחלטה של הפרויקטור.

דוד אמסלם: עכשיו, הסיפור הוא פשוט, גם פה הנוסחה היא מאוד פשוטה: או שבסופו של דבר, אני מניח, עושים סגר על כל מדינת ישראל, או שעושים, מטפלים בזה בקטע הנקודתי כרגע.

דוד אמסלם: זה לא השתנה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני שמעתי את אחת מהמומחיות בארץ, אחת הפרופסוריות, אתמול שמעתי אותה בגלי צה"ל, פרופ' מטות, שהתראיינה אתמול ואמרה: חבר'ה, סגר זה לא קללה.

דוד אמסלם: סגר זה אחד מהאמצעים שיש בארסנל.

דוד אמסלם: זה לא שזה מדביק לאיזו עיר.

דוד אמסלם: אם יש פה אירוע כזה אז צריך לטפל בו בקטע הנקודתי.

דוד אמסלם: הרי לסגור את כל המדינה זה הדבר הכי פשוט שאפשר, ברמת ההחלטה.

דוד אמסלם: יש לזה נזקים אחרים ברמה הכלכלית, אבל הרעיון הוא לעשות דיפרנציאציה ולבדוק אם אפשר להשתלט על זה – הרי זאת הייתה הטענה.

דוד אמסלם: כשעשו סגר אמרו: למה סגר?

דוד אמסלם: בואו נעשה במקומות רק כפי שכרגע בתוכנית של הרמזור, אדומים.

דוד אמסלם: אז זו ההשתדלות שקורית כאן.

דוד אמסלם: לכן, אני לא מצפה – – –

רם בן ברק: למה לא עושים את זה?

דוד אמסלם: זה מה שמנסים לעשות.

דוד אמסלם: עכשיו, אמרתי, יש מציאות, לכן אתה בעצם כל הזמן מנווט את עצמך בעניין הזה.

דוד אמסלם: לכן אני עצמי, באמת, אני לפחות יש לי הצניעות להבין שאני לא מבין ושאנחנו צריכים כל הזמן לקוות ולהשתדל.

דוד אמסלם: לפעמים אתה, במטוטלת הזאת, אתה מזיז אותה קצת לכאן, אז אתה נפגע בכלכלה יותר.

דוד אמסלם: דרך אגב, הפגיעה הכלכלית בסופו של דבר גם היא מתורגמת לחיי אדם, זה ברור לכם לחלוטין.

דוד אמסלם: פגיעה כלכלית הרי זה לא כסף נטו.

דוד אמסלם: הכסף היום, הסיפור הכלכלי, בסופו של דבר המשמעות הנגזרת שלו זה חיי אדם – שאתה לא יכול לטפל גם באנשים רגילים, מתרופות ועד בתי חולים, לא חשוב מה.

דוד אמסלם: זה לא כסף לקנות מרצדס.

דוד אמסלם: אז לכן אני אומר, זו המטוטלת שאתה מנסה להביא אותה לאיזשהו מקום ששם אתה חושב שצריך לעצור אותה, ואתה כל הזמן מנסה וטועה, טועה ומנסה, שומע – דרך אגב, השכל לא יושב רק אצלך – שומע מומחים, שומע את הציבור, מקבל פידבקים; זאת הדינמיקה שקורית לנו כבר חצי שנה.

דוד אמסלם: עכשיו, אני לא מבין למה אתם, מאיפה בא לכם – אני ציפיתי שאתם תבואו תגידו: רבותיי, ראש הממשלה, הממשלה, אנחנו איתכם בכל דבר ועניין במה שקשור לקורונה, כמו שכל פעם שמדינת ישראל נכנסת לאיזה משבר מסוים – בוודאי אם זה מלחמתי – אז תמיד האופוזיציה מגבה את הממשלה; אומרת לממשלה: אנחנו מפסיקים להיות אופוזיציה.

דוד אמסלם: אנחנו באנו עכשיו לעזור לכם – לא לכם, למדינה.

דוד אמסלם: אני ציפיתי שאנשים הגונים, ישרים, שלא משחקים פוליטיקה קטנה כל חייהם ומנסים לקושש קולות, יבוא ויגידו: רבותיי, אנחנו בעת הזאת שמים הכול בצד.

רם בן ברק: – – –

יוראי להב-הרצנו: מה אתם רוצים?

דוד אמסלם: לכן אני אומר שכשאתם עולים לפה, אני לא מצליח להבין מה אתם רוצים.

יוראי להב-הרצנו: – – –

דוד אמסלם: אז עכשיו אני לא מבין.

יוראי להב-הרצנו: מה אתם רוצים?

דוד אמסלם: זה, כפי שאמרתי פעם – – –

יוראי להב-הרצנו: מה אתם רוצים?

דוד אמסלם: אתה מפריע לי.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, אין אחד פה שיש לו איזושהי דרך סלולה שהוא מכיר אותה.

דוד אמסלם: אין דבר כזה.

דוד אמסלם: הלוואי.

דוד אמסלם: דרך אגב, הוא יביא ישועה ומזור לכל העולם.

יוראי להב-הרצנו: בגרמניה זה עובד לא רע; בצרפת זה עובד לא רע.

יוראי להב-הרצנו: למה כאן זה לא עובד?

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: עכשיו, תראו מה קורה גם באירופה.

דוד אמסלם: הרי אנחנו מסתכלים, ואמרתי – דרך אגב, היא טענה גם שזה לא גליות, שאין פה גליות.

דוד אמסלם: אם אתה מקבל את עמדתה בעניין הזה – למרות שאני לא מבין, אבל באינסטינקט – היא אומרת:

דוד אמסלם: זו מחלה רציפה שבעצם התנודתיות שלה זה גם פונקציה של ההתנהגות של האזרחים, זאת אומרת, שמרת על מרחק, שמרת על המסכה, שמרת על ההסתגרות, שמרת על זה שלא מתקהלים איפה שלא צריך – סביר להניח שהעקומה תרד.

דוד אמסלם: זה שם המשחק.

דוד אמסלם: דרך אגב, הדברים מאוד פשוטים להבנה.

דוד אמסלם: הבעיה היא רק היישום.

דוד אמסלם: לכן, כשאני שומע את ליברמן אני מזועזע.

דוד אמסלם: לאן זה ילך לנו, לכאורה?

דוד אמסלם: מה אנחנו אומרים לכולם?

דוד אמסלם: יש פה כאוס, חבר'ה, יאללה, כולם לצאת לרחובות, להוריד מסכות, להתנשק, לעשות חתונות – מה שאתם רוצים.

דוד אמסלם: דרך אגב, אם זה היה נכון כל כך, כל הסיפור הזה של האולמות הסגורים – הרי במגזר הערבי יש תחלואה מאוד גבוהה.

דוד אמסלם: מייחסים את זה גם לחתונות, ואצלם החתונות זה במרחב הפתוח.

דוד אמסלם: אז איך בבלפור, במרחב הפתוח, זה בסדר, זה לא מידבק?

דוד אמסלם: אבל מצלמים בטלוויזיה חתונות.

דוד אמסלם: אתמול אני רואה בחדשות חתונות של 100 איש, לא 5,000 איש, עם מסכות, רוקדים.

דוד אמסלם: אומרים: תראו, לא מתביישים?

דוד אמסלם: אתם מבינים למה יש להם תחלואה גבוהה?

דוד אמסלם: ופה – מה קורה?

דוד אמסלם: כל שבוע כמה, שלוש פעמים בשבוע, 100 גשרים וכו' – לא מעניין אף אחד.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה מותר.

דוד אמסלם: הם חסינים.

דוד אמסלם: זה אירוע אחר.

דוד אמסלם: זאת הצביעות הכי גדולה שקורית פה, מהטפות המוסר שלכם ועד הפעולות שאתם עושים.

דוד אמסלם: דרך אגב, אתם חלק מהאנשים.

דוד אמסלם: איך אומר לפיד?

דוד אמסלם: אנחנו בעצם מעודדים את ההפגנות.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: ככה נפלה הממשלה ב-1977.

דוד אמסלם: כאילו אנחנו נמצאים באירוע רגיל – אין קורונה, אין שום דבר, הכול בסדר.

דוד אמסלם: לכן אני מצפה, קודם כול – – –

יאיר לפיד: אני אמרתי את זה?

דוד אמסלם: לי אמרת, כשדיברתי כאן.

דוד אמסלם: אמרת על ההפגנות: אתה זוכר מה הכוונה ב-1977?

יאיר לפיד: אנחנו כבר לא כאלה צעירים.

יאיר לפיד: לא זוכרים.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: זוכר.

דוד אמסלם: אתה זוכר הכול, אל תדאג.

דוד אמסלם: אתה בוודאי זוכר.

דוד אמסלם: רק מה שלא נוח לך, אתה אומר: לא זוכר.

יאיר לפיד: – – –

דוד אמסלם: תשאל את סגלוביץ' מה הוא היה אומר למישהו שהיה אומר לו: אני לא זוכר.

דוד אמסלם: יספר לך קצת בפרקטיקה.

דוד אמסלם: אבל לא חשוב.

דוד אמסלם: לכן אני אומר – – –

יואב סגלוביץ': מה דודו אומר?

דוד אמסלם: הוא היה אומר כמה דברים קצת פחות נחמדים.

יאיר לפיד: אין לי בעיה.

יאיר לפיד: זה נכון לגמרי, מה שאמרת.

יואב סגלוביץ': האמת היא, דודי, זה בדיוק מה שהייתי עושה – הייתי מקשיב למה שהוא לא זוכר.

יואב סגלוביץ': מה זה – – –

דוד אמסלם: כנראה גם היית אומר לו כמה דברים בדרך כדי שהוא יזכור, ואם אפשר גם עוד כמה פעולות מסוימות כדי שיזכור יותר, אבל בוא נעזוב את זה.

דוד אמסלם: זה לא הנושא.

דוד אמסלם: לכן, דרך אגב, אני מצפה מכם באמת, אם לא לעזור, לפחות לא להפריע.

דוד אמסלם: תנו לממשלה בעת המשבר הזה באמת לפעול כמיטב יכולתה לסייע לאזרחי מדינת ישראל.

דוד אמסלם: תראה, אני רוצה לעבור לנושא אחר.

דוד אמסלם: תראה – – –

יריב לוין: השר אמסלם, אני רק אזכיר שיש לך גם דברי סיכום.

דוד אמסלם: כן, כן.

דוד אמסלם: אתה יודע מה?

דוד אמסלם: אז אני אגיד שני דברים פה בהיבט הזה, ואחרי זה אני אעבור בסיכום לדברים האחרים.

דוד אמסלם: תראו, שמענו את שלח לפני כמה ימים, חבר הכנסת לפיד, אומר: "בימים האחרונים הצגתי ליאיר לפיד את הצורך הדחוף בחידוש פניה של יש עתיד, עוד לפני הבחירות הבאות.

דוד אמסלם: זה חייב להתחיל מבחירות מקדימות – – – לתפקיד יושב-ראש המפלגה.

דוד אמסלם: אני אתמודד", ואם יהיו אחרים, אנחנו נשמח.

דוד אמסלם: הוא אומר: "אם זה לא יקרה, אנחנו לא נהיה אלטרנטיבה ולא ננצח".

דוד אמסלם: דרך אגב, אני חושב שגם הדרך מנצחת, אבל הסיפור בגדול – בעצם קורא תיגר עליך.

דוד אמסלם: אתה אמרת קודם, צייצת או שבאחד המקומות קראתי:

דוד אמסלם: אף אחד לא יציג או יאיים עליי, משהו דומה לזה; אף אחד לא ייתן לך אולטימטום וכו'.

דוד אמסלם: אני אגיד לך למה אני אומר את זה.

רם בן ברק: – – –

דוד אמסלם: אני אגיד לך.

דוד אמסלם: דרך אגב, גם אתה אמרת משהו.

דוד אמסלם: בן ברק, גם אתה רוצה להיות ראש המפלגה.

רם בן ברק: גם הוא מתאים.

דוד אמסלם: ככה הוא חושב.

יאיר לפיד: גם אני חושב שהוא מתאים.

דוד אמסלם: אני אגיד לך שני דברים, קודם כול לגביך, ואחרי זה אני אעבור לרם בן ברק.

יאיר לפיד: הבנתי.

יאיר לפיד: אפשר הפוך?

דוד אמסלם: קודם כול, אני רוצה – אתה יודע מה?

יאיר לפיד: תקשיב לרם ותעבור אליי.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: אתה היושב-ראש, בואו נתחיל איתך.

דוד אמסלם: אתה יודע, הולכים מהגבוה לנמוך.

יאיר לפיד: הו הו.

דוד אמסלם: לא בפיזי.

דוד אמסלם: אצלכם.

יאיר לפיד: לא יפה.

דוד אמסלם: אתה היושב-ראש.

יאיר לפיד: מאה אחוז.

דוד אמסלם: תראה, אני אגיד לך – אני רוצה להפנות לשלח יותר את השאלה, באמצעותך.

דוד אמסלם: כשאני קידמתי את חוק הפריימריז, אתם עליתם לכאן וקראתם לנו מושחתים.

דוד אמסלם: עכשיו, השאלה שלי: אם בעצם שלח רוצה פריימריז, האם אני מבין שכל הנגזרות של הפריימריז, התרומות וכו' ואנשי העסקים – אתם עדיין רוצים אותם?

דוד אמסלם: זאת שאלה מאוד מעניינת.

דוד אמסלם: הרי עשיתם אותנו מושחתים.

דוד אמסלם: זה שאנחנו מפלגה דמוקרטית, עושים בחירות – –

יאיר לפיד: דודי, לא עשינו – –

דוד אמסלם: – – מבקשים לא להיות תלויים באנשי הון – –

יאיר לפיד: – – לא עשינו אתכם מושחתים.

יאיר לפיד: עשיתם עבודה מצוינת לבד.

דוד אמסלם: – – אלא לא רוצים לבקש מאף אחד דבר וחצי דבר – – –

יאיר לפיד: דודי, לא עשינו אתכם מושחתים.

יאיר לפיד: עשיתם עבודה מצוינת לבד.

דוד אמסלם: שנייה, דקה.

דוד אמסלם: רק שנייה, דקה.

דוד אמסלם: עכשיו שאלתי – – –

יאיר לפיד: בלי עזרה בכלל.

דוד אמסלם: אני, עניין אותי אם מר שלח מתכוון – פריימריז, הרי הם עולים כמה לירות.

דוד אמסלם: זה עולה כמה פונטים, אתה יודע?

יאיר לפיד: לא.

יאיר לפיד: לא יודע.

דוד אמסלם: אני מניח שאתה יודע לבד.

דוד אמסלם: הרי סך הכול, כשראינו את מערכות הבחירות שלך, זה לא היה חינם.

דוד אמסלם: אנחנו יודעים לאמוד כמה זה עולה, גם בהשקעות שלכם.

דוד אמסלם: אבל אז עשיתם אותנו מושחתים, בליכוד.

דוד אמסלם: אז שאלתי את עצמי: מר שלח, האם אתה עכשיו עדיין – דרך אגב, גם הוא עלה לפה, סיפר לנו כמה אנחנו מושחתים, לוקחים כספי מדינה וכו', אז עניין אותי אם הוא שינה את עמדתו בעקבות הדבר הזה, ודבר שני – אם הוא התכוון רק ליושב-ראש המפלגה או גם לרשימה.

דוד אמסלם: שאלה טובה.

דוד אמסלם: ולך, אדוני מר בן ברק, תראה, שמעתי אותך לפני כמה ימים בגלי צה"ל.

דוד אמסלם: דרך אגב, כל שבועיים יש לך איזו יציאה.

דוד אמסלם: אין לי מושג מאיפה אתה מביא אותן, מאיפה האומץ שלך בכלל להגיד את הדברים האלה.

דוד אמסלם: אתה אומר: התפקיד של יש עתיד – אתה כבר נהיית ראש המפלגה, אז אתה עכשיו גם מגדיר מה התפקיד של יש עתיד כיושב-ראש המפלגה: לזרוק את הנוכל מבלפור.

דוד אמסלם: קודם כול, אני חושב שאתה חצוף ועז מצח שאתה קורא לראש הממשלה "נוכל".

דוד אמסלם: דבר שני, בכלל, אני מבין שאתה רוצה לזרוק אותו באמצעות ההפגנות – שופלים, להרוס את החומה, לשרוף את הבית.

רם בן ברק: באמצעות בבחירות.

רם בן ברק: אל תדאג, באמצעות בבחירות.

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: במדינת ישראל מחליפים את ראש הממשלה באמצעות בחירות בקלפי.

רם בן ברק: בדיוק מה שאמרתי – – – בקלפי.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: אז לכן, היו עכשיו שלוש מערכות בחירות.

רם בן ברק: ולגבי המילה "נוכל", תסתכל במילון בבילון, תראה מה ההגדרה של "נוכל" – תגיד אתה אם הוא נוכל או לא נוכל.

דוד אמסלם: עכשיו, אני רוצה לומר לך משהו.

דוד אמסלם: אתה באמת יורד באופן רדוד.

דוד אמסלם: אני שמעתי הרבה ביטויים כאן, בכנסת, בוודאי על ראש ממשלה.

דוד אמסלם: ראש ממשלה במדינת ישראל זה תפקיד ממלכתי.

דוד אמסלם: עזוב.

דוד אמסלם: אני חושב שאתה חצוף, עז מצח, בן אדם רדוד בחשיבה.

רם בן ברק: ראש הממשלה הצליח בממלכתיות.

רם בן ברק: אנחנו – – –

דוד אמסלם: תקשיב טוב.

דוד אמסלם: אני חושב – אתה יודע, אתה כל פעם מחזק לי את הביטחון בקדוש ברוך הוא.

דוד אמסלם: אני אסביר למה.

קריאה: – – –

דוד אמסלם: אני אסביר למה, למרות שאתה כנראה – אני לא יודע מה העמדות שלך בנושא דת.

דוד אמסלם: אתה מחזק לי את האמונה, בגלל שאם אתה היית סגן ראש המוסד, אני בטוח שהקדוש ברוך הוא שומר עלינו ביתר שאת.

דוד אמסלם: איך בן אדם כמוך בכלל הגיע לרמה כזאת של תפקיד ממלכתי כשאתה אומר על ראש ממשלה שהוא נוכל?

רם בן ברק: אתה מדבר איתי על לרדת נמוך, אמסלם?

דוד אמסלם: אתה רצית להיות ראש המוסד.

דוד אמסלם: באת לאותו בן אדם, התחלת להסביר לו: אני רוצה להיות ראש המוסד – לא רוצה לתת לך את התפקיד.

רם בן ברק: אמרתי לך, יש לי יותר ממליצים במוסד מאשר לך בעיריית ירושלים.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: לא רצו לתת לך את התפקיד – –

רם בן ברק: כל הכבוד לך.

דוד אמסלם: – – אז מהרגע הזה הוא הופך להיות נוכל אצלך?

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

דוד אמסלם: חוצפה.

דוד אמסלם: אני אומר לך, חוצפה.

דוד אמסלם: זה התחיל בשחורים ובלבנים, עכשיו זה הפך ראש ממשלה נוכל.

דוד אמסלם: אני מציע לך באמת לא לדבר.

דוד אמסלם: אתה, רק בושה גדולה עושה גם למפלגה שלך וגם לעם ישראל על התפקיד שהיית בו.

דוד אמסלם: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לשר אמסלם.

יריב לוין: חבר הכנסת סגלוביץ', הפעם, איך אומרים?

יריב לוין: כמעט היה בלעדיך בכלל.

יריב לוין: כמעט, כמעט.

יריב לוין: אני מזמין לתחילת הדיון הסיעתי את ראש האופוזיציה חבר הכנסת יאיר לפיד, מטעם סיעת יש עתיד-תל"ם.

יריב לוין: בבקשה.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ישראל היא בדרך כלל מקרה מאוד ייחודי – מדינה קטנה, מזרח תיכון, אויבים רבים, כלכלה ייחודית, ביטחון ודאי ייחודי.

יאיר לפיד: עד הקורונה.

יאיר לפיד: בקורונה העולם ואנחנו יישרנו קו.

יאיר לפיד: הווירוס הוא אותו וירוס בכל מקום, הכלכלה או כלכלת המגפה, אותה כלכלת מגפה בכל מקום.

יאיר לפיד: ויש רק הבדל אחד בין מדינות שמצליחות בטיפול בקורונה ובכלכלה לבין מדינות שנכשלות, וההבדל האחד הזה נקרא "ממשלה".

יאיר לפיד: במדינות שבהן יש ממשלה מתפקדת, יעילה, עניינית, חסכונית, הכול עובד, יחסית למגפה, כמו שצריך.

יאיר לפיד: זה ככה נכון לגבי ניו זילנד, זה נכון לגבי פינלנד, זה נכון לגבי גרמניה, דנמרק, דרום קוריאה, טייוואן, מדינות אחרות.

יאיר לפיד: במקומות שבהם הממשלה מפסיקה לתפקד הכול קורס.

יאיר לפיד: בגלל זה התחלואה בישראל כל כך גבוהה, בגלל זה שום אזרח ישראלי לא מצליח להבין עד לרגע זה אם הוא בעיר אדומה או לא בעיר אדומה, לכמה זמן אדומה, כן יהיה סגר, לא יהיה סגר; בגלל זה האבטלה פה היא יותר מפי שניים מאשר באירופה; בגלל זה אנחנו תקועים עם מתווה חל"ת שכולם כבר יודעים שהוא נכשל כישלון גמור ולא עוברים למודל הגרמני, שכולם יודעים שהוא יעיל; בגלל זה הגירעון מעל 80 מיליארד שקל; בגלל זה כל הנתונים הכלכליים אומרים שאנחנו בדרך לאסון.

יאיר לפיד: כי יש פה ממשלה לא מתפקדת – אגב, לעדותה.

יאיר לפיד: תקשיבו למה ששרי הממשלה אומרים אחד על השני, תקשיבו למה שראש הממשלה וראש הממשלה החליפי אומרים אחד על השני.

יאיר לפיד: תסתכלו עליהם.

יאיר לפיד: מה שהממשלה הזאת איבדה זה את אמון הציבור.

יאיר לפיד: מה שאנחנו עושים היום, פה, עכשיו, זה נקרא הצעת אי-אמון.

יאיר לפיד: הפעם אין הצעה, זו אבחנה.

יאיר לפיד: ממשלת ישראל איבדה לחלוטין את אמון הציבור, והיא איבדה את אמון הציבור מפני שהציבור מסתכל עליה – זה כמו להיכנס לתא הטייס בזמן טיסה ולראות שהמטוס טס לתוך צוק אבל הטייסים משחקים שש-בש.

יאיר לפיד: כי זה מה שהם עושים עכשיו – מציקים אחד לשני, עוסקים רק בפוליטיקה.

יאיר לפיד: אתמול איבדו את אמון הציבור, מפני שהיה ברור לגמרי מה קרה.

יאיר לפיד: מה שקרה אתמול זה שאנשי המקצוע באו והביאו מתווה.

יאיר לפיד: הרופאים, הכלכלנים, אנשי הרשויות המקומיות, כל מי שזה המקצוע שלו בא, הביא מתווה למדינה, ואז ראש הממשלה אמר: רק רגע, רק רגע, רק רגע, והלכו ושיחקו בפוליטיקה מול השותפים ושינו את המתווה בניגוד לעמדת אנשי המקצוע, בניגוד לעמדת הרופאים, בניגוד לעמדת הפרויקטור, כי רק פוליטיקה מעניינת את ממשלת המנותקים, אז היא איבדה את אמון הציבור.

יאיר לפיד: כל מה שאנחנו מבקשים מכנסת ישראל זה להכיר במשהו שכבר קרה.

יאיר לפיד: אף אחד בעולם לא מאמין לממשלה הזאת, ובייחוד לא האנשים שחברים בה.

יאיר לפיד: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: בשם סיעת הרשימה המשותפת – חבר הכנסת אחמד טיבי.

יריב לוין: בבקשה.

אחמד טיבי: רבותיי חברי הכנסת, גברתי היושבת-ראש, הקדים אותי ודיבר חברי ג'אבר על חוק קמיניץ.

אחמד טיבי: זה חוק שמאמלל אנשים, לא מתחשב במצוקת היעדר תכנון בנייה, שהיא תולדה של הזנחה ורשלנות פושעת של הממשלה, קנסות עד מאות אלפי שקלים.

אחמד טיבי: אנחנו ממשיכים בהידברות ובדרישות גם משר המשפטים אבי ניסנקורן, שהתחייב בקמפיין הבחירות להקפיא אותו לחמש שנים; אנחנו ביקשנו לבטל.

אחמד טיבי: ביישובים הערביים, בעיקר באזור המשולש, הגליל, ערים כמו לוד, רמלה, יפו, חוץ מהריסות הבתים הסיטוניות שיש בנגב, אבל גם בירושלים המזרחית, לאחרונה יש עשרות בתים שנהרסים.

אחמד טיבי: זה נושא חשוב, ונמשיך להיאבק כדי שנקפיא את החוק הנורא הזה.

אחמד טיבי: עכשיו אנחנו נמצאים באמצע מה שקרוי "גל שני".

אחמד טיבי: ההתנהגות של הציבור בגל הראשון הייתה שונה.

אחמד טיבי: הייתה היענות, הייתה דאגה והיה חשש, וההוראות היו יותר ברורות.

אחמד טיבי: בגל השני יש התרופפות בהיענות להוראות הממשלה.

אחמד טיבי: יש ממשלה שמחלטרת, מזגזגת, מבלבלת, ויש בוז עמוק של הציבור להוראות הממשלה, בגלל זיגזג, דבר והיפוכו, החלטה בבוקר, החלטה בערב, ובגלל אנשים שחושבים שקורונה זה לא ממש מחלה.

אחמד טיבי: ואני אומר שקורונה היא מחלה מסוכנת, סכנת חיים.

אחמד טיבי: עברנו את 1,000 הנפטרים, כל אחד זה עולם ומלואו, ולכן אנשים חייבים להישמע להוראות – מסכה, ניקיון, ריחוק פיזי.

אחמד טיבי: התקהלויות הן ההפך מהיענות להוראות הממשלה.

אחמד טיבי: עכשיו אומרים בציבור הערבי – חתונות.

אחמד טיבי: נכון, חתונות הן מוקד התפרצות – –

קרן ברק: אתה צריך להתחיל לסיים.

אחמד טיבי: – – ואמרנו לפני – שצריך להתכונן, לפתוח אולמות חתונה עם הגבלות, כדי שזה לא יקרה, חתונות ברחוב, וצריך לחזק את הרשויות עם תקציבים, וצריך לעשות הסברה יותר טובה בערבית, יותר מסיבית ויותר טובה – –

קרן ברק: חבר הכנסת טיבי, תם הזמן.

אחמד טיבי: דקה, ברשותך.

קרן ברק: לא.

קרן ברק: לא דקה.

אחמד טיבי: – – יותר מסיבית ויותר טובה, כדי שאנשים יפנימו ויבינו שזאת מחלה מסוכנת.

קרן ברק: תודה רבה.

אחמד טיבי: הדברים האלה לא נעשים על ידי הממשלה, וזה מסכן את כולנו.

אחמד טיבי: תודה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חבר הכנסת אוריאל בוסו.

קרן ברק: יש לך שלוש דקות.

אוריאל בוסו: גברתי היושבת-ראש, מכובדיי השרים, חבריי חברי הכנסת, קודם כול, אני רוצה לברך על ההחלטה המושכלת שהתקבלה אתמול על ידי ראש הממשלה והשרים לביטול הסגר שתוכנן לאתמול בכמה רשויות מהמגזר החרדי ומהמגזר הערבי לענישה קולקטיבית.

אוריאל בוסו: ולמה אני קורא לזה כך?

אוריאל בוסו: להכניס אוכלוסייה שלמה שמשתפת פעולה ונוהגת באחריות מרבית – אתם יודעים מה?

אוריאל בוסו: אני אתן לכם נקודה קטנה, מה זה נקרא אחריות.

אוריאל בוסו: יש לי שני בנים כרגע בישיבה.

אוריאל בוסו: שלושה שבועות כבר לא פגשתי אותם, ואני גם לא אפגוש אותם עוד שלושה שבועות קדימה, עד מוצאי יום הכיפורים.

אוריאל בוסו: אחריות.

אוריאל בוסו: ראיתם פעם ציבור שעושה לעצמו סגר מרצון?

אוריאל בוסו: בחורים גדולים, לא ילדים קטנים.

אוריאל בוסו: זה נקרא אחריות.

אוריאל בוסו: יתרה מזו, בין 20,000 ל-25,000 בחורי ישיבות בלי סימפטומים, בלי שום דבר, עשו בדיקות לפני שנכנסו למוסדות שלהם למשך חמישה, שישה שבועות.

אוריאל בוסו: אגב, זה ייתן לכם תשובה לסיבה, כביכול, לעלייה בתחלואה בקרב החברה החרדית – כי הם עשו בדיקות מרצון.

אוריאל בוסו: אתם יודעים מתי אני אשתכנע?

אוריאל בוסו: אם את כל אלה שמגיעים להפגנות בבלפור תיקחו שכולם יעשו בדיקות קורונה ואחר כך יהיו לי תשובות שליליות, אני אשתכנע שבבלפור אין הדבקות.

אוריאל בוסו: אבל שאף אחד לא יספר לי שבבלפור אין הדבקות, כי דין בלפור כדין בני ברק כדין כל הרשויות האחרות.

אוריאל בוסו: זה נקרא אחריות, וזו הדרישה.

אוריאל בוסו: אתם יודעים שבמגן לישראל, כשישבו שם, כולל פרופ' גמזו – הוא לא ידע מתי בחורי הישיבות בכלל מתחילים את הלימודים.

אוריאל בוסו: הוא חשב שב-1 לספטמבר, כשהם כבר נמצאים שבועיים וחצי במוסדות.

אוריאל בוסו: אז תגידו לי, כשאין נתונים כאלה, אפשר לקבל החלטה על סגר, על ענישה כזאת?

אוריאל בוסו: ועדיין, אנחנו לא כמו יושב-ראש ישראל ביתנו, שקרא היום תיגר – על מה?

אוריאל בוסו: להפר הנחיות.

אוריאל בוסו: אתם מבינים מה המשמעות של חבר כנסת בכנסת ישראל, מכובד, שאומר להפר הנחיות?

אוריאל בוסו: לפני יומיים הוא תקף את הרב קנייבסקי – עפרא לפומיה, שהוא מחליט מה הוא אמר, מה לא, אבל הוא, מותר לו להגיד במפורש, בריש גלי, להפר הנחיות, אביגדור ליברמן.

אוריאל בוסו: וזה עבר בשתיקה – לא כל התקשורת קפצה עליו.

אוריאל בוסו: אוי ואבוי אם מישהו מאיתנו היה אומר את זה.

אוריאל בוסו: אנחנו לא אומרים להפר הנחיות.

אוריאל בוסו: לקיים את ההנחיות, להישמר – זה מה שאמר יושב-ראש התנועה בישיבת סיעה – להקפיד על הכללים, על המסכות ועל הכול, רק הכול צריך בשוויוניות.

אוריאל בוסו: רק אז נשתכנע.

אוריאל בוסו: ואני סמוך ובטוח שכאשר יבואו הנתונים והכול יהיה מסודר, אז באמת כל אחד יבין מה המשמעות של עיר אדומה, עיר כתומה ועיר צהובה.

קרן ברק: אתה צריך לסיים.

אוריאל בוסו: אני אומר גם לחבר הכנסת נפתלי בנט, שמסייר קצת ברשויות החרדיות: לפני חודש וחצי, כשאתה היית שר הביטחון, בעצמך חתמת על סגר בעיר אלעד והכנסת את כל הציבור הזה לסגר, גם אם לא מרצון, והיום לעמוד מהיציע ולהגיד "אוי ואבוי" זו לא חוכמה גדולה.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חבר הכנסת יעקב אשר.

גברתי היושבת בראש, חבריי חברי הכנסת, ידידי השר, אנחנו כבר התרגלנו להיות מה שנקרא "מפרנסי הכותרות".

כולם דואגים לנו; כולם עושים בדיקות אפידמיולוגיות בציבור החרדי עד הכרעיים והקרביים.

זו רק שאלה של זמן מתי תגיע מסיבת העיתונאים של אביגדור ליברמן, שיבוא לעשות עוד סיבוב על מה שקורה בבני ברק.

ובאמת, ההרגשה הזאת של – כולם אוהבים אותנו, דואגים לנו; דואגים לנו עד כדי כך שרוצים לבדוק שבטוח שהסגר יהיה מה שנקרא נעול לגמרי.

עאידה תומא סלימאן: אטום.

אטום לגמרי.

על הדרך גם כמה ערים שאינן חרדיות, אבל הן מה שנקרא מתאפיינות במיעוטן השונה.

ואנחנו כבר התרגלנו.

התרגלנו.

היה פעם, לפני כמה זמן, בגל הראשון, כמה אנשים יצאו ללוויה בבני ברק – שאנחנו התנגדנו לה, אנחנו יצאנו נגד זה, אבל היו 200, 300 איש בארבעה רחובות, פרוסים – כותרת ראשית בידיעות אחרונות.

אני לא זוכר את הכותרת, אבל המשמעות שלה: לא אחראים.

הבבונים האלה לא אחראים.

אבל כשיש אלפי אנשים בהפגנות – שאגב, אני, כיושב-ראש ועדת חוקה, אישרנו את זה, לא לקחת את זכות ההפגנה.

אני לא אוהב את ההשוואות האלה כל היום, אבל שם אתה לא רואה את הדאגה הכל-כך קשה וכנה.

אבל הכי מרגיז אותי זה לא הפוליטיקאים.

פוליטיקאים – ליברמן צריך לקושש קולות, ההוא צריך לקושש את הקולות שלו, מתחרים על אותו בייס.

הבעיה שלי היא עם אנשי המקצוע דווקא, ואני לא מדבר על אדם אחד, ואני לא מדבר על פרופ' גמזו, שאני ידיד אישי שלי כבר למעלה מ-20 שנה; מכיר את יכולותיו, את כל יכולותיו.

אבל אני לא מצליח להבין שאנחנו יושבים אתמול בוועדה, ומתברר שנכנס קריטריון של חצי נקודה נוספת כדי לדעת אם אתה אדום או לא אדום.

או גם יצרו איזה משהו חדש: אדום בוהק.

אני אמרתי אתמול לראש הממשלה: בהחלטת הממשלה היו ארבעה צבעים, איך נהיו חמישה?

אנשי מקצוע.

"בוהק".

מחר יהיה כתום ורדרד.

התברר – אדוני השר, שאתה נמצא בוועדה הזאת – שהוסיפו חצי נקודה לערים עם מעל 100 חולים.

אחרי שחשבנת כבר את מספר החולים פר נפש, הדבקות מול בדיקות, קצב הדבקה – הוסיפו חצי נקודה.

100 חולים לעיר – עוד חצי נקודה.

איזו עיר, שאלנו?

כמה תושבים?

לא משנה.

קרן ברק: אתה צריך לסיים.

עיר עם 30,000 תושבים, כשיש 100, זה קופץ, זה מנצנץ.

אבל עיר של 250,000 תושבים – כבר חשבנת את ה-100 האלה עשר פעמים.

לכן אני בא ואומר: אנשי המקצוע צריכים להביא נתונים מדויקים.

איך יכול להיות שעיר כמו אילת, שהיא עיר תיירות, שזה נזק אדיר – –

קרן ברק: עצום.

אני מסיים, גברתי.

– – קפצה בן יום מירוק לאדום?

תסבירו לי.

מטעים את אנשי המקצוע – אנשי המקצוע מטעים את שרי הממשלה, את ראש הממשלה.

ולכן אני גאה ואומר כאן בקול ברור: כן, אני דיברתי עם ראש הממשלה, ואמרתי לו שירד מהתוכנית ההזויה הזאת, שבנויה על פרמטרים לא נכונים, וללכת על סגר מקומי, חכם יותר, שגם ישיג יותר דברים.

כן, זו לא בושה.

אני לא מאחל לאף אחד להיות בסגר ולהיות עם הסטיגמה הזאת, שהכותרות בעיתונים והכותרות בישיבות סיעה יהיו עליהם.

תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: אני מבקשת ממש להקפיד על הזמנים.

קרן ברק: תודה.

קרן ברק: חבר הכנסת חמד עמאר.

חמד עמאר: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, אני חושב שהשם המתאים ביותר לממשלה הזאת: "ממשלת השלוף הלאומית", לא ממשלת האחדות הלאומית ולא ממשלת החירום הלאומית שאמורה לטפל בקורונה.

חמד עמאר: אנחנו רואים את ההחלטות שלכם.

חמד עמאר: שמעתי אותך בקשב רב, כבוד השר המקשר דוד אמסלם.

חמד עמאר: אתה אומר: אנחנו מתייעצים עם כל מומחה בארץ על מנת לקבל את ההחלטות הטובות ביותר לטובת הציבור.

חמד עמאר: ואני רוצה להגיד לך: נכון שאתם מתייעצים, אבל כל ההחלטות שלכם הם החלטות פוליטיות, לא החלטות מקצועיות, כי היום אתם מחליטים א', למוחרת אתם מחליטים ב', לא בגלל שינוי המצב – בגלל הוויכוח הפוליטי שיש לכם בתוך הממשלה.

חמד עמאר: ואני שומע אותך, אדוני השר, כל פעם באי-אמון.

חמד עמאר: פעם היה נהוג בכנסת ששרים מקצועיים שאחראים למשרדים שלהם – כשאתה מדבר על הקורונה, אני מצפה ששר הבריאות יבוא ויעלה ויענה ויגיד בדיוק מה קורה היום, כי הציבור איבד את האמון שלו בממשלה הזאת.

חמד עמאר: אתה תוקף את אביגדור ליברמן, שאומר לציבור: תיקחו אחריות.

חמד עמאר: ואני רוצה להגיד לך, אתה יודע מהן ההנחיות של הממשלה?

חמד עמאר: אתה יודע מה צריך לעשות כל אזרח ואזרח?

חמד עמאר: אתה יודע?

חמד עמאר: אני אומר לך, אף שר לא יודע.

חמד עמאר: אף שר אחד כאן בממשלה לא יודע מהן ההחלטות ומה צריך להחליט.

חמד עמאר: אנחנו בחודש ספטמבר.

חמד עמאר: יש לנו עד 23 בדצמבר ארכה שקיבלנו כאן בחוק שהממשלה חוקקה.

חמד עמאר: אנחנו בלי תקציב של שנת 2020; שנת 2020 בלי תקציב.

חמד עמאר: ואני אומר לך, נראה לי שגם בשנת 2021 נתנהל לפי תקציב שהוכן בשנת 2017, כי תקציב המדינה היה לשנתיים – הוכן ב-2017 ל-2018–2019 – ועכשיו אנחנו מתנהלים לפי תקציב 2019, שהוכן ב-2017, וגם תקציב 2021 ינוהל לפי תקציב שהוכן בשנת 2017.

חמד עמאר: איך הציבור יאמין לכם?

חמד עמאר: איך אתה מצפה שכל אזרח ואזרח פשוט, שרואה שהממשלה לא יודעת להחליט שום החלטה – שום החלטה אתם לא יודעים להחליט.

חמד עמאר: אני שומע דברים בלילה – –

קרן ברק: אתה צריך לסיים.

חמד עמאר: – – אומר:

חמד עמאר: מחר יהיה סגר ב-20 יישובים.

חמד עמאר: למוחרת אני שומע ויכוח פוליטי, ויכוח פוליטי נטו – מורידים את זה לעשרה יישובים.

חמד עמאר: אחרי זה אומרים: סגר לילה.

חמד עמאר: ואני שומע את האנשים – ואני אתן לכם, במגזר – –

קרן ברק: תודה.

חמד עמאר: – – במגזר שלנו, המגזר הדרוזי, מי שהחליט שהחתונה שלו תתחיל ב-19:00, אחרי ששמע שהסגר יהיה ב-19:00, הוא אמר: החתונה שלי תהיה ב-16:00, ואז תהיה חתונה.

קרן ברק: תודה רבה.

חמד עמאר: אני חושב שהממשלה הזאת נכשלה.

חמד עמאר: ראש הממשלה נכשל.

חמד עמאר: ראש הממשלה הרזרבי – לא שומעים אותו.

חמד עמאר: ואני אמרתי: לא נגיע לשימוש ברזרבי שיש לנו כאן.

חמד עמאר: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה לך.

קרן ברק: חבר הכנסת נפתלי בנט.

נפתלי בנט: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכיוון שזה לא סוד שאבד האמון של כלל אזרחי ישראל בממשלה הגרועה הזאת, אני רוצה להשיא עצה שיכולה – –

קרן ברק: אתם מפריעים לי שם.

קרן ברק: נבו, אתם מפריעים.

נפתלי בנט: – – אני רוצה להשיא עצה שיכולה לעזור לממשלה, בלוח זמנים מאוד מאוד קצר, לחדש את האמון וגם לקבל החלטות יותר טובות: רדו לשטח.

נפתלי בנט: רדו לשטח.

נפתלי בנט: יש 36 שרים.

נפתלי בנט: אם כל שר ייקח עיר אחת, יום אחד בשבוע, אתם בשבוע אחד מכסים את כל ערי ישראל ואת היישובים המשמעותיים.

נפתלי בנט: רדו לשטח, כי אם תרדו לשטח אתם תפגשו למשל את רותי, שהיא מוכרת בוורדינון באלעד שפגשתי אתמול.

נפתלי בנט: החנות ריקה.

נפתלי בנט: החנות ריקה.

נפתלי בנט: בערב חג בדרך כלל מפוצץ.

נפתלי בנט: רק בגלל הבלבול של הממשלה על יהיה או לא יהיה, כן יהיה סגר ובסוף אין סגר – אבל את הנזק גרמתם.

נפתלי בנט: אתם תבינו את הקדושה שצריכה להיות למה שאתם מוציאים מהפה.

נפתלי בנט: היא בכתה.

נפתלי בנט: יש לה 19 נכדים.

נפתלי בנט: בפסח היא הציבה את התמונה של הנכדים על השולחן ופשוט בכתה בסדר פסח.

נפתלי בנט: והיא אמרה לי שהיא לא מסוגלת עוד פעם – היא לא מסוגלת עוד פעם בראש השנה לא לראות את הנכדים.

נפתלי בנט: אתם תבינו מה גודל המחדל שעד עכשיו, שבעה חודשים לתוך העניין, אי-אפשר להשיג בדיקות זמינות בזול.

נפתלי בנט: למה?

נפתלי בנט: למה במלזיה אפשר?

נפתלי בנט: למה בגאורגיה אפשר?

נפתלי בנט: במסצ'וסטס אפשר?

נפתלי בנט: בניו יורק אפשר?

נפתלי בנט: במדינת ישראל שבעה חודשים פנימה אתם לא יכולים לדאוג שרותי תוכל לעשות את החג עם הנכדים על ידי בדיקות קורונה?

נפתלי בנט: אם תפגשו, אתם תבינו את החשיבות.

נפתלי בנט: אתם הייתם פוגשים את מירב מכפר סבא, שאחותה הגיעה מבריטניה כדי לפגוש את האח הגוסס בבית חולים.

נפתלי בנט: היא רצתה לראות את האח הגוסס לפני שהוא מת.

נפתלי בנט: היא עשתה בדיקת קורונה לפני העלייה למטוס ביום חמישי, נחתה בישראל, אבל יש שבועיים בידוד.

נפתלי בנט: אבל היא עשתה בדיקת קורונה.

נפתלי בנט: דברו איתה, תנו לה איזה טלפון, משהו.

נפתלי בנט: עד עכשיו אין איזה טלפון נורמלי בשביל כל המקרים האנושיים האלה, שבעה חודשים פנימה?

נפתלי בנט: אתם הייתם פוגשים את מוחמד מטירה, שפגשתי אתמול, שעוד פעם, בגלל זיגזוגי סגר, הרסתם לו את כל המחזור.

נפתלי בנט: הוא השקיע שלוש שנים מהחיים שלו, את כל החסכונות שלו, והכול עומד ליפול לטמיון.

קרן ברק: אתה צריך לסיים.

נפתלי בנט: תצאו לשטח, תדברו עם העם, תשמעו, תרגישו.

נפתלי בנט: ומילה אחרונה לליברמן: זה נכון, אנחנו בסירה ששטה לשום מקום, אבל הקריאה הזאת לאנרכיה – זה דומה לאחד בסירה שקודח חור בסירה כדי להעניש את מפקד הסירה אבל הוא יטביע את כולנו.

נפתלי בנט: לא לאנרכיה; כן למנהיגות למדינת ישראל.

נפתלי בנט: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חבר הכנסת יאיר גולן – אחרון הדוברים, ואז ישיב השר אמסלם.

יאיר גולן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, ביום שכזה אנחנו מגנים את הממשלה ואת העומד בראשה.

יאיר גולן: אני רוצה לרגע לחרוג מהפרקטיקה הזאת ולרגע לחזור לשאלת דורנו.

יאיר גולן: ושאלת דורנו היא אחת: סיפוח או היפרדות?

יאיר גולן: בימים האלה אנחנו מציינים את יום השנה להסכם אוסלו א' ולהסכם אוסלו ב', ליציאה מעזה וליציאה מצפון השומרון.

יאיר גולן: ואני רוצה לומר שנהוג במקומותינו לגנות את האירועים האלה, ואני חושב שהם הביאו לנו הרבה ברכה.

יאיר גולן: האם מישהו יכול, במשכן הזה או מחוצה לו, לחשוב על מציאות שבה תנועה מנקודה א' לנקודה ב' ביהודה ושומרון עוברת דרך רמאללה, דרך שכם, דרך מ"פ דהיישה?

יאיר גולן: נדמה לי שלא.

יאיר גולן: זה אוסלו.

יאיר גולן: האם מישהו יכול פה לחשוב על מציאות שאין בה את גדר ההפרדה?

יאיר גולן: האם מישהו יכול פה לחשוב על המשך תעסוקות מבצעיות של צה"ל במחנה הפליטים ג'באליה או בחיפוש אחר גופות חברינו, שיירי גופות חברינו, על ציר פילדלפי?

יאיר גולן: נדמה לי שאף אחד לא רוצה לחזור לזה.

יאיר גולן: וכן, בואו גם נזכור שקסאמים התחילו ב-2001.

יאיר גולן: זה לא תוצר ההתנתקות.

רם בן ברק: אל תבלבל אותם עם עובדות.

יאיר גולן: ולכן אני אומר לכם דבר אחד מאוד פשוט: סיפוח או היפרדות – זה גורלנו, ואנחנו חייבים היפרדות, כי ההיפרדות היא הפתח לתקווה; כי ההיפרדות היא הפתח לכך שמדינת ישראל תהיה מדינה דמוקרטית, חופשית, מודרנית, מתקדמת, משגשגת, שצעיריה רוצים לחיות בה, שרואים בה את עתידם.

יאיר גולן: ההיפרדות – כן, חברים, ההיפרדות היא התקווה.

יאיר גולן: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: ישיב השר המקשר דוד אמסלם, ואחרי זה נעבור להצבעה.

דוד אמסלם: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, שמעתי קודם את יאיר לפיד טוען שבגלל הממשלה, התחלואה גבוהה.

דוד אמסלם: הוא מדמה את זה לאיזשהם טייסים שמשחקים שש-בש בטיסה.

דוד אמסלם: רציתי להגיד לו, קודם כול, שהקורונה התחילה עוד לפני שהממשלה הזאת הוקמה בכלל – זה היה עוד בממשלת המעבר, בתחילת השנה.

דוד אמסלם: אני מבין שעוד מעט הוא גם יאשים את ראש הממשלה, כפי שאמרתי קודם, בכלל ביצירת וירוס הקורונה.

דוד אמסלם: הם כנראה לא מפנימים את מה שאנחנו אומרים, לפחות את מה שאני מבקש מהם.

דוד אמסלם: יש פה אירוע עולמי חסר תקדים.

דוד אמסלם: אנחנו מצפים מהאופוזיציה – אני לא רואה את זה, כפי שאמרתי גם קודם.

דוד אמסלם: זה לא אירוע ששייך לליכוד או לממשלה, זה אירוע עולמי שצריך טיפול וצריך התמודדות.

דוד אמסלם: אמרתי, אם יש לכם עצות טובות – אהלן וסהלן.

דוד אמסלם: אבל מה זה משנה מה אומרים לכם אם אתם יכולים לתקוף את הממשלה?

דוד אמסלם: הרי הסיפור שלכם זה לא הקורונה, הסיפור שלכם זה להפיל את ראש הממשלה נתניהו.

דוד אמסלם: להפך, אתם מנצלים את הקורונה כדי להכפיש את ראש הממשלה ולפגוע בו ברמה האישית.

דוד אמסלם: אז מר לפיד, אם יש לך עצות טובות – תיתן אותן.

דוד אמסלם: אמרנו את זה כבר לפני כן.

דוד אמסלם: אתה גם מפזר שקרים, גם לגבי הנתונים המשקיים.

דוד אמסלם: דרך אגב, אתה חוזר על זה בהנחה ובתקווה – אתה כבר מתחיל להאמין לשקרים של עצמך בעניין הזה.

דוד אמסלם: ברשותך, חברתי היושבת-ראש, אני רוצה להתייחס למה שאמר גם חבר הכנסת יעקב אשר וגם למה שאמר חבר הכנסת אוריאל בוסו.

דוד אמסלם: הם בעצם התייחסו לכך שלכאורה החרדים או הערים החרדיות מרגישות מין מצוקה מסוימת, והם מרגישים לא נוח עם הדבר הזה גם בהיבט של ההסתה.

דוד אמסלם: אני מסכים איתם שההיבט של ההסתה, גם בתקשורת, זה דבר חסר תקדים.

דוד אמסלם: הרי בבלפור כל שבת – דרך אגב, לא כל שבת; שלישי, חמישי ושבת.

דוד אמסלם: מעבר לסגירה וחסימת כל – – –

קרן ברק: עכשיו פתחו את אולמות הקונצרטים, אז – – –

דוד אמסלם: עכשיו הם הולכים לקונצרט ביום רביעי, אז הם לא יכולים לבוא להפגנה.

קרן ברק: יכול להיות.

דוד אמסלם: הם מפגינים איפה שהם רוצים.

דוד אמסלם: אני לא מדבר בכלל על האנרכיה שהם גורמים במדינה, בעיקר בתנועה, ברעשים – עושים מה שהם רוצים.

דוד אמסלם: אני כבר לא מדבר על זה בכלל, זאת סוגיה אחרת.

דוד אמסלם: אני בא מזווית הווירוס.

דוד אמסלם: מתכנסים איפה שהם רוצים בלי מסכות, בלי כלום.

קרן ברק: צועקים.

דוד אמסלם: דרך אגב, ראיתי באחת התמונות את חבר הכנסת שלח.

דוד אמסלם: הזכיר לי.

דוד אמסלם: ראיתי אותו יום אחד נמצא במרכז הדבוקה של בלפור, בהפגנות.

דוד אמסלם: אנשים מתכנסים, הכול בסדר.

דוד אמסלם: להפך, מעודדים את זה: חיובי, תבואו.

דוד אמסלם: מסקרים בטלוויזיה ברוב המהדורות את העסק הזה; מחלקים צמידים כאילו הם סופרים את האנשים.

קרן ברק: הפנינג.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: יש תעשייה שלמה שמעודדת את הדבר הזה.

דוד אמסלם: כל כלי התקשורת המגויסים למשימה – הם בכלל הבמאים של האירוע.

דוד אמסלם: ומגיעים, כפי שאמרתי, כבר כמעט שלושה חודשים.

דוד אמסלם: מתחילים באיזה 100 מוקדים של גשרים, ואחרי זה מפעילים את ההסעות ואת כל המיצגים, את כל התפאורה ואת כל האמצעים המיוחדים, שעולים מאות אלפי שקלים.

דוד אמסלם: אבל אף אחד לא שואל מי מממן אותם.

דוד אמסלם: מה זה חשוב?

דוד אמסלם: מטשטשים את הכול, כאילו שזאת איזו הפגנה עממית.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני טוען שזאת ליבת העניין, מפה מתחיל כל הסיפור.

דוד אמסלם: אמון הציבור נפגע לא בגלל החלטות כאלה ואחרות של הממשלה, אלא מה שקרה, שמר מנדלבליט וכנראה גם חיות החליטו שההפגנות זה הדבר הכי חשוב במדינה.

דוד אמסלם: אפשר לסגור את כל המדינה, הכול, חוץ מההפגנות.

דוד אמסלם: רבותיי, סגרנו מדינה שלמה.

דוד אמסלם: עוצר.

דוד אמסלם: בן אדם, היה אסור לו ללכת 100 מטר מהבית, אבל חס ושלום, הפגנות?

דוד אמסלם: אמרתי: מזל שהם לא היו בטביעת הטיטניק.

דוד אמסלם: הם היו שרים התקווה, הם היו כולם עומדים דום.

דוד אמסלם: לא להציל את עצמך – תעמוד קודם כול דום, מה קרה לך?

דוד אמסלם: זה בעצם שיקול הדעת המעוות, אבל זה לא רק הסיפור של ההפגנה.

דוד אמסלם: אזרח מן השורה – הם לא מבינים – יש לו עוד קצת היגיון.

דוד אמסלם: זאת לא החלטה של בית משפט, זאת החלטה של בן אדם שמבין את ההיגיון ומבין את סדרי העדיפויות.

דוד אמסלם: אם הוא מבין ורואה בכל ערב כמעט שאפשר להתכנס אלפים בלי מסכות, בלי כלום – –

קרן ברק: צועקים, יורקים.

דוד אמסלם: – – עוד מתכתשים – –

קרן ברק: מזיעים.

דוד אמסלם: מזיעים, הולכים.

דוד אמסלם: – – עוד מתכתשים עם כוחות הביטחון ועם המשטרה כמעט כל יום – –

יוראי להב-הרצנו: יש לך נתוני הדבקה?

דוד אמסלם: – – והוא מספר לי, והוא מסתכל ושואל: רק רגע, אני, לבית הכנסת לא יכול ללכת?

דוד אמסלם: איך זה יכול להיות?

דוד אמסלם: יש שם 5,000, 4,000, ב-100 צמתים.

דוד אמסלם: אלפים.

דוד אמסלם: סוגרים את מערכת החינוך?

דוד אמסלם: איך יכול להיות?

דוד אמסלם: לעשות ברית מילה – אסור להתכנס יותר מאיזה מניין בשתי מרפסות.

דוד אמסלם: לאומן אסור לנסוע.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: אסור לכנס כמה אלפים במרחב הפתוח, הם גם החליטו – את מבינה מה שאומר כאן אחד?

קרן ברק: תגיד את השם.

דוד אמסלם: חבר הכנסת הרצנו שואל אותי אם יש לי הוכחות.

יוראי להב-הרצנו: נתונים, לא הוכחות.

דוד אמסלם: נתונים.

דוד אמסלם: אני מבין שלך יש נתונים.

דוד אמסלם: אני אומר דבר מאוד פשוט: הנתון היחידי שיש לי זה שהווירוס הזה עובר במגע בין אנשים.

דוד אמסלם: זה הדבר היחיד.

דוד אמסלם: דרך אגב, לא צריך להיות גאון גדול.

קרן ברק: וגם ביריקות.

דוד אמסלם: לא צריך להיות גאון גדול.

דוד אמסלם: עכשיו פשוט מאוד: אם האנשים לא ייפגשו, סביר להניח שלא יקרה כלום.

דוד אמסלם: הכול בסדר.

יוראי להב-הרצנו: דודי, על פי תחושות או על פי נתונים?

דוד אמסלם: אצלכם, מדובר בכינוס של אנשים שאתם משקיעים כסף בזה, בבלפור.

יוראי להב-הרצנו: – – –

דוד אמסלם: לא, לא מפריעה לי ההפגנה.

דוד אמסלם: תראה, אני קצת יותר דמוקרט מכם.

יוראי להב-הרצנו: ואללה.

דוד אמסלם: ודאי.

דוד אמסלם: דרך אגב, רק תראה מה קורה אצלכם במפלגה עם הסיפור של היושב-ראש.

דוד אמסלם: ודאי.

דוד אמסלם: הינה, מר שלח פה.

דוד אמסלם: הפניתי קודם ללפיד את השאלה – אתה לא היית פה.

דוד אמסלם: כשעליתם פה אני ראיתי שאתה בעצם מבקש לעשות פריימריז פתוחים, בגלל שאתה אומר: תשמע, ניסינו.

דוד אמסלם: המפלגה שלנו לא דמוקרטית.

דוד אמסלם: יש פה מוביל אחד שעל פיו יישק דבר.

דוד אמסלם: אני רוצה פריימריז.

דוד אמסלם: אתה קורא תיגר על ההנהגה.

דוד אמסלם: אני רק שאלתי את עצמי, כשאני חוקקתי את חוק הפריימריז, אתה עלית לפה – חברים שלך – ואמרו שאני מחוקק חוק מושחת.

דוד אמסלם: עמימות.

עפר שלח: דודי – – – מהכסף.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: אני מבין שאתה תעשה את הפריימריז חינם.

דוד אמסלם: חינם תעשה אותם, לא יעלה לך כלום.

דוד אמסלם: אני מבין גם שמי שלא יהיו לו אמצעים לא יוכל להתמודד.

דוד אמסלם: אז לך אולי יש הרבה אמצעים אישיים.

דוד אמסלם: מה יעשה בן אדם כמו רם בן ברק, שאין לו כל כך, חוץ מהאורווה?

דוד אמסלם: מה, הוא ימכור את האורווה?

דוד אמסלם: אני שואל.

דוד אמסלם: אתה מבין את הצביעות שלכם?

רם בן ברק: מה אין לי?

דוד אמסלם: אני שואל.

דוד אמסלם: אתה מבין את הצביעות שלכם?

עפר שלח: יש לו קסם אישי.

דוד אמסלם: אז עניתם.

דוד אמסלם: אני הבאתי חוק הכי מזוקק במדינת ישראל.

דוד אמסלם: אני רציתי שבפוליטיקה לא יהיה מגע של כסף, לא יהיה מגע של אנשי עסקים והון.

דוד אמסלם: הרי אף אחד לא תורם לשם שמיים.

דוד אמסלם: אני לא רציתי לקבל צ'ק מאף בן אדם.

דוד אמסלם: לא רוצה.

עפר שלח: אתה לא רוצה מתנות מחברים, דודי?

דוד אמסלם: אני רוצה לעלות לכאן, לעשות את העבודה שלי נטו.

דוד אמסלם: דרך אגב – – –

עפר שלח: דודי, מתנות מחברים אתה לוקח?

דוד אמסלם: דקה.

דוד אמסלם: לכן אני אומר על הצביעות שלכם, עליתם לפה – עכשיו אני שואל אותך: הפריימריז הם רק לראש הרשימה או גם לרשימה עצמה?

דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר אתה מבין לבד שאתה לא באת מהערך הדמוקרטי.

דוד אמסלם: מה שקרה לך, אתה הבנת שאתם ב"פריי-לוף" הולכים אחורה, אמרת: עזוב, בוא נעשה שינוי באישי.

דוד אמסלם: אבל אז כשעליתם לכאן והכפשתם אותי בכנסת הקודמת בגלל שזה התאים לכם, בגלל שאתם טענתם – באתם כאילו מזווית הכסף, לא מזווית העניין, אז לכן תהיתי עם עצמי אם היום אתה מציע לחזור בך קצת ולהגיד: אתם יודעים מה, ואללה, צודק, אנחנו לא רוצים לחבר הון לשלטון.

דוד אמסלם: אנחנו מעוניינים שבכנסת או בפריימריז, מה שנקרא, יהיו כללים מאוד ברורים ומאוד מסודרים; לא מי שיש לו כסף ייבחר לכנסת ומי שאין לו ישב בבית.

דוד אמסלם: אני גם לא צריך להזדקק לאף אחד, אני לא רוצה לבקש מאף אחד דבר וחצי דבר.

דוד אמסלם: לכן, כפי שאמרתי פעם, מבחינתכם, הפורנוגרפיה זה שאלה של גיאוגרפיה.

דוד אמסלם: השאלה היא איפה הפוזיציה שאתם עומדים בה, ולפי זה אתם עושים את ההתאמה של הערכים שאין לכם.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה לענות לחבר הכנסת חמד עמאר.

דוד אמסלם: הוא ביקש בעצם והוא ציפה, לכאורה, אמר: כשמדברים על הקורונה אני מצפה ששר הבריאות יענה.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: הוא צריך תשובה מקצועית.

דוד אמסלם: היות שאני שומע אתכם בהצעות האי-אמון – דרך אגב, שום שאלה שלכם היא לא מקצועית; הרי אתם לא שואלים פה שאלות מקצועיות, אתם לא באים באמת להתעניין.

דוד אמסלם: דרך אגב, אתם מתחילים עם המילה "קורונה", ואחרי בערך 15 שניות אתם מגיעים לממשלה ולראש הממשלה.

דוד אמסלם: הפלא ופלא, כאילו הוא הנושא היחידי.

דוד אמסלם: אתם לא שואלים על נתונים, מה הנתונים, מה אפשר לעשות, יש לנו רעיונות כאלה – שום דבר.

דוד אמסלם: אז לכן, אני מציע בכלל לא לבקש – בוודאי לא בהצעות אי-אמון – בוודאי לא לבקש ממני שיעלה כאן שר מקצועי ספציפי לנושא.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני משיב לכם בגלל שהשאלות שלכם, כפי שאמרתי, הן לא מקצועיות, הן לא בתחום של הקורונה, הן בתחום של הפוליטיקה נטו.

עפר שלח: של הסייבר.

דוד אמסלם: הוא גם טען, נניח שעכשיו הממשלה החליטה שהסגר יהיה משעה 19:00 – הרי בסופו של דבר תמיד יש שעה מסוימת – אז הוא נתן דוגמה בכך שאם הסגר יהיה בשעה 19:00, עכשיו יקדימו את החתונות ל-16:00.

דוד אמסלם: נו, ו-? נו, מה יש באמירה הזאת?

דוד אמסלם: שמה?

דוד אמסלם: נסגור ב-16:00, אז יקדימו ל-14:00?

דוד אמסלם: בסוף יעשו את החתונה בבוקר, ב-03:00?

דוד אמסלם: הרי מי שרוצה להתחכם, יתחכם.

דוד אמסלם: זה לא שאלה נגד הממשלה, זה הציבור.

דוד אמסלם: בסופו של דבר יש כאן אחריות ציבורית לכל אחד ואחד.

דוד אמסלם: כולנו באמת שטים באותה סירה, כפי שאמר נפתלי בנט, אבל דרך אגב, זה תשעה מיליון אזרחים שטים באותה סירה, וכל אזרח יש לו את האחריות האישית בעניין הזה.

דוד אמסלם: לכן, אני מצפה, שוב פעם, בוודאי מהאופוזיציה, לא רק להעלות טענות קנטרניות שאין בהן דבר וחצי דבר.

דוד אמסלם: דרך אגב, מה שתעשה – תמיד אתה יכול לטעון, כל דבר אתה יכול לטעון, מה שאתה רוצה: תביא איזושהי תוכנית כלכלית – תמיד תשאל למה יותר או למה פחות; תחליט על איזשהו סגר כזה – תמיד תשאל למה פה כן ופה לא; תסגור איזשהו נושא – אבל אנחנו לא שם.

דוד אמסלם: השאלה היא לא בשאלות.

דוד אמסלם: הממשלה צריכה לתת תשובות, לא שאלות.

דוד אמסלם: שאלות כולנו יודעים לשאול.

דוד אמסלם: אז לכן, באמת, אתם לקחתם את כל הטיפול בקורונה או כל המלחמה בקורונה לאזורים הפוליטיים פר אקסלנס, כאילו זה עסק, כפי שאמרתי, של ראש הממשלה ושל הליכוד, וזה בעצם בוודאי לא אירוע עולמי, שאנחנו כרגע מתבקשים או רוצים לסייע בוודאי קודם כול לאוכלוסיית מדינת ישראל.

דוד אמסלם: אני שמעתי קודם גם את נפתלי בנט, והוא נותן לנו עצה, לממשלה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה להזכיר לנפתלי בנט: עד לפני חודשיים וחצי, שלושה, הוא היה בממשלה.

דוד אמסלם: דרך אגב, הפלא ופלא, כשאתה יוצא מהממשלה, פתאום אתה רואה דברים אחרת, אתה מתחיל לשאול שאלות ולתת עצות.

דוד אמסלם: היית בממשלה.

דוד אמסלם: מה הוא מציע לנו?

דוד אמסלם: ככה, באיזה משפט מחץ של פתיחה, אדוני היושב-ראש, הוא מציע לנו: רדו לשטח.

דוד אמסלם: אני רוצה לספר למר בנט – דרך אגב, אנחנו רק בשטח, וכל השנה, גם בלי קורונה, בגלל שאם לא נהיה בשטח, גם ברמה הפרסונלית האישית לא נהיה פה.

דוד אמסלם: המפלגה שלנו בנויה כך שאתה חייב להיות בשטח כדי להגיע לכנסת.

יריב לוין: תודה.

דוד אמסלם: אתם לא בשטח.

דוד אמסלם: אז אתה עכשיו, בעצם כדי לעלות לכאן הלכת אתמול לאיזה שתי חנויות והתחלת לספר לנו מה קורה שם.

דוד אמסלם: אנחנו נושמים את השטח.

דוד אמסלם: אנחנו זה השטח.

דוד אמסלם: הליכוד זה מפלגה כזאת – אמרתי שאם אנחנו לא נרד על בסיס כמעט שבועי, בלי קשר לשום דבר, אנחנו לא נהיה פה.

דוד אמסלם: 140,000 המצביעים שלנו, חברי המפלגה, פזורים בכל הארץ, לכן אתה מגיע לכל המגזרים.

דוד אמסלם: אתם פשוט לא תאמינו כשתצטרפו יום אחד או שבוע אחד לחבר כנסת של הליכוד ותבינו בעצם איפה הוא מבקר וכמה קילומטרז' הוא עושה, בגלל שזה בעצם המבנה שלנו.

דוד אמסלם: אנחנו מפלגה דמוקרטית – דרך אגב, בניגוד אליכם, כולכם, כולכם.

דוד אמסלם: המפלגה הדמוקרטית היחידה בכנסת – אמיתית – זה הליכוד, עם פריימריז.

דוד אמסלם: לכן אנחנו גם אומרים את מה שאנחנו חושבים.

דוד אמסלם: אתם קוראים לכל מיני אנשים כאן בכל מיני כינויי גנאי כאילו הם חליליו של ראש הממשלה.

דוד אמסלם: אנחנו שליחי ציבור ויש לנו ציבור שבוחר בנו, בניגוד אליכם.

דוד אמסלם: לכם יש בן אדם אחד, אתם צריכים לרצות רק אותו.

דוד אמסלם: אז לכן יש לנו עמדות בכל נושא, וגם אנחנו מדברים על זה, וכשאנחנו מגינים על ראש הממשלה, אנחנו ככה חושבים.

דוד אמסלם: לא בגלל שאנחנו מפחדים ממנו – בניגוד אליכם – אלא בגלל שאנחנו ככה מאמינים.

דוד אמסלם: אז לכן אני אומר, בעסק הזה, לנו – גם אתה, נפתלי, אתה לא צריך להטיף לנו מוסר.

דוד אמסלם: ובכלל, אני מציע לכל המפלגות וראשי המפלגות שעלו כאן, מלפיד ועד נפתלי בנט וכו': לא צריך להתעסק בפוליטיקה קטנה.

דוד אמסלם: זו פוליטיקה קטנה, זולה, נמוכה, ולהערכתי גם רדודה מאוד.

דוד אמסלם: אני מציע – כל מי שיש לו רעיון טוב; כפי שאמרתי, זו עת קשה לעולם ובוודאי לישראל.

דוד אמסלם: מי שיכול לסייע בעניין הזה, אם בעצה, אם בפעולה, יבורך, לא בשם הממשלה – בשם עם ישראל והעולם והאנושות.

דוד אמסלם: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לשר דוד אמסלם.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

יריב לוין: נא לשבת כל אחד במקומו.

יריב לוין: נא לשבת למעלה.

יריב לוין: אנא לשבת.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת, גם מאחור שם מצד ימין, ומי שמעוניין להשתתף בהצבעה מתבקש לעלות למקומו, אם הוא ביציע.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, בטרם נעבור להצבעה, אנחנו מבקשים לכבד כעת את זכרו של חבר הכנסת לשעבר גרשון שפט, זיכרונו לברכה, שהלך לעולמו בחודש שעבר והוא בן 92.

יריב לוין: נכבד את זכרו בקימה.

יריב לוין: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרו של המנוח.

יריב לוין: ) נא לשבת.

יריב לוין: גרשון שפט נולד בשנת 1927 בווינה שבאוסטריה בשם ולטר שטאוב, ובשנת 1934 עלה לארץ ישראל ולמד בתיכון מוריה בתל אביב.

יריב לוין: במקביל ללימודיו בתיכון החל שפט את פעילותו בתנועת הנוער בני עקיבא.

יריב לוין: לאחר מכן למד באוניברסיטה בתל אביב היסטוריה וסוציולוגיה.

יריב לוין: בשנת 1946 הוא נמנה עם מקימי קיבוץ עין צורים שבגוש עציון.

יריב לוין: בזמן מלחמת העצמאות נפל הגוש בידי הצבא הירדני ושפט נלקח בשבי, ושם ישב כעשרה חודשים.

יריב לוין: בשנת 1949 נמנה שפט עם מקימי קיבוץ עין צורים החדש, אשר נמצא עד היום בתחומה של המועצה האזורית שפיר שבדרום הארץ.

יריב לוין: בשנים 1956–1958 היה שפט רכז ארגון הקניות ומרכז הוועדה המדינית של הקיבוץ הדתי.

יריב לוין: בשנים 1961–1977 שימש מנהל מפעל תדמור אשר בקיבוצו.

יריב לוין: בשנת 1974 נבחר שפט למזכיר תנועת גוש אמונים, ובשנים 1976–1979 היה המזכיר המדיני של התנועה.

יריב לוין: לאחר מכן נמנה עם מקימי מפלגת התחיה וכיהן כמזכ"ל המפלגה בשנים 1979–1985.

יריב לוין: באוגוסט 1984 נבחר שפט לכהן כחבר כנסת בכנסת האחת-עשרה מטעם התחיה ומילא בה תקופת כהונה מלאה.

יריב לוין: בינואר 1990 הוא נבחר שוב לכנסת, וכיהן בכנסת השתים-עשרה עד לשנת 1992.

יריב לוין: בין היתר היה שפט יושב-ראש ועדת המשנה בנושא ישיבות ההסדר, חבר בוועדת הכספים, חבר בוועדת המשנה לפיתוח בקעת הירדן, חבר בוועדת הכנסת, חבר בוועדת העלייה והקליטה, חבר בוועדה המיוחדת לעניין מעמד האישה וחבר בוועדת חקירה פרלמנטרית בנושא תאונות דרכים.

יריב לוין: גרשון שפט פעל ולחם כל חייו למען זכותו של עם ישראל להתיישב בכל חלקי ארץ ישראל.

יריב לוין: גם בעת היותו בשבי התגאה בדרכו והאמין בה באמונה שלמה.

יריב לוין: פעילותו הענפה למען גוש עציון וקיבוץ עין צורים, למען ארץ ישראל ולמען החיבור בין הציבור הדתי לחילוני, הותירה חותם משמעותי הן בתקופה שטרם כהונתו בכנסת, הן במהלך כהונתו בכנסת והן לאחריה.

יריב לוין: יהיו זכרו ברוך.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת גדעון סער לומר דברים לזכרו, בבקשה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אני מבקש לשמור על שקט ולכבד את המעמד.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשמור על השקט, בבקשה.

יריב לוין: חבר הכנסת קושניר, בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפני כשלושה שבועות, בגיל 93, נפטר חבר הכנסת לשעבר גרשון שפט.

גדעון סער: זכיתי להכיר את גרשון שפט בנעוריי, בפעילותי בתנועת התחיה, בעת שהוא כיהן כמזכ"ל המפלגה.

גדעון סער: אני זוכר אותו כאדם צנוע ונעים הליכות שהחיוך ומאור הפנים לא משו מפניו.

גדעון סער: הוא היה אדם מעשי ויסודי ששלט ללא מיצרים במשק הכספים של המפלגה.

גדעון סער: בימי חייו, האישי היה תמיד שזור בלאומי, במהלך הגדול של שיבת ציון.

גדעון סער: הוא עלה לארץ בילדותו מאוסטריה.

גדעון סער: בשנת 1946 נמנה עם מייסדי קיבוץ עין צורים של הקיבוץ הדתי בגוש עציון.

גדעון סער: במלחמת העצמאות, לאחר נפילת הגוש בידי הצבא הירדני, נפל בשבי הירדני, ובו ישב במשך עשרה חודשים.

גדעון סער: לאחר מלחמת העצמאות נמנה עם מקימי הקיבוץ במקום מושבו החדש, במועצה האזורית שפיר.

גדעון סער: פרק חשוב בחייו, ששזור גם הוא בתולדות ההיסטוריה של ההתיישבות בארץ ישראל, היה שנות פעילותו בגוש אמונים.

גדעון סער: בשנות השבעים שפט היה חבר מזכירות הגוש, ולאחר מכן המזכיר המדיני שלו.

גדעון סער: יחד עם חבריו זכה לכתוב פרקים חשובים ומפוארים בדפי ההיסטוריה בחידוש ההתיישבות היהודית בשומרון וביהודה.

גדעון סער: היום, כשמפעל ההתיישבות ביהודה ושומרון מונה קרוב לחצי מיליון נפש, זה בראש ובראשונה בזכות גרשון וחבריו שפרצו את הדרך, לא אחת גם תוך עימות עם השלטון.

גדעון סער: בכנסת כיהן גרשון שש שנים מטעם התחיה בכנסות האחת-עשרה והשתים-עשרה והיה בה חבר ועדת הכספים.

גדעון סער: גם שנים אחר סיום כהונתו כאן הגיע לאולם הזה לא אחת לאירועים, למעמדים חגיגיים, וחי את האירועים במדינה ובמערכת הפוליטית.

גדעון סער: ראיתי בגרשון שפט שילוב בין חזון ואידיאולוגיה לבין גישה מעשית, מציאותית ופרגמטית.

גדעון סער: שני ממדים אלה חיו בתוכו.

גדעון סער: אנשי ההתיישבות הוותיקים מכירים היטב את הדרך שבה הביא הישגים: עוד קרוואן ועוד שטח.

גדעון סער: הוא תמיד ידע לחבר בחוכמה ובנועם אנשים שונים, ולעיתים כאלה שלא חלקו עימו את אותה השקפת עולם, לסייע במימוש הדרך וביעדים שבהם האמין.

גדעון סער: הוא ידע לפתוח דלתות שהיו נעולות בפני אחרים, בין היתר – ולפי דעתי, אדוני היושב-ראש, זה דבר שצריך ללמוד – כי ידע לשמור על כבוד הבריות, לא לקדש את המריבה או ללבותה אלא את היעד ואת התוצאה המעשית.

גדעון סער: בתנועת התחיה, שאותה ייצג בבית הזה, היה שילוב ייחודי ואותנטי בין דתיים לחילונים על יסוד הכרה.

גדעון סער: גרשון שפט, שלפני כן היה חבר המפד"ל, היה נציג נאמן של התפיסה הזאת, שקראנו לה תפיסת "ההולכים ביחד".

גדעון סער: היא הייתה מהדגלים שהניפה אז התחיה, מתוך ראייה שהמשותף רב על המפריד.

גדעון סער: למרבה הצער, בימים אלה, שבהם נדרשת מהחברה הישראלית התמודדות משותפת עם אתגר הקורונה, דווקא בהם מתרחבים עוד יותר השסעים בין הגוונים השונים של עם ישראל.

גדעון סער: הלוואי שנדע לנצור את הערכים הקלאסיים של הציונות: העלייה, ההתיישבות, האמונה בצדקת הדרך ובזכותנו על הארץ הזאת; הלוואי שנדע ללכת ביחד.

גדעון סער: יהי זכרו ברוך.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת גדעון סער.

יריב לוין: עד כאן דברים לזכרו של חבר הכנסת לשעבר גרשון שפט, זיכרונו לברכה.

בממשלה בשל: << נושא >>1.

בממשלה בשל: כישלון הממשלה המנותקת, הממשיכה לפעול ללא תקציב ולפגוע בעתידם של אזרחי ישראל; << נושא >>

בממשלה בשל: << נושא >> 3.

בממשלה בשל: כישלון הממשלה בניהול משבר הקורונה והרס הכלכלה הישראלית << נושא >>

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעות האי-אמון, ותחילה ההצבעה על ההצעה הראשונה, הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם, שכותרתה: כישלון הממשלה המנותקת הממשיכה לפעול ללא תקציב ולפגוע בעתידם של אזרחי ישראל.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם להביע אי-אמון בממשלה – 33 נגד – 51 נמנעים – אין הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: אם כן, בעד ההצעה הצביעו 33 – מה קרה?

קריאה: אין לי פאנל.

יריב לוין: אין פאנל.

יריב לוין: רגע, רגע, רגע.

איילת שקד: ניתקו לי את העמדה.

יריב לוין: מאה אחוז.

יריב לוין: רגע, רגע, רגע, אוקיי, אנחנו נטפל בזה.

יריב לוין: אז אני מתחיל ככה: מצד ימין למעלה, חברת הכנסת שקד – בעד, נגד, מה ההצבעה שלך?

קריאה: באי-אמון?

יריב לוין: באי-אמון, כן.

יריב לוין: הצעת אי-אמון של סיעת יש עתיד-תל"ם.

איילת שקד: בעד, בעד.

יריב לוין: בעד.

יריב לוין: עוד מישהו למעלה לא יכול היה להצביע?

יריב לוין: שקד – קיבלנו.

יריב לוין: חברת הכנסת יזבק, מה קרה, העמדה לא עובדת?

היבה יזבק: – – –

יריב לוין: לא הגעתם, אני לא מוסיף.

יריב לוין: רבותיי, רק מי שהעמדה שלו לא עבדה, עם כל הכבוד.

יריב לוין: חבר הכנסת השר שטייניץ, אני מבין שהעמדה שלך, בגלל שהיא עברה למעלה בגלל הבידוד – הדבר הזה יסודר.

יריב לוין: כנ"ל גם השר ניסנקורן – אז שני קולות נגד.

יריב לוין: חברת הכנסת השכל?

יריב לוין: נגד.

קריאות: – – –

יריב לוין: וסגן השר יברקן, שגם כן היה בבידוד.

קריאה: – – – בעד.

יריב לוין: אתה לא היית במקום.

יריב לוין: מה זה בעד?

יריב לוין: עם כל הכבוד, העמדה שלך עובדת והכול בסדר.

יריב לוין: וחברת הכנסת תהלה פרידמן, העמדה לא עובדת כי גם את היית בבידוד והעמדה הייתה שם, אז אם כך, אני מוסיף את קולך נגד.

יריב לוין: אם כך, רבותיי, יש לנו 34 בעד, 56 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, הצעת האי-אמון לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים עכשיו להצבעה על הצעת האי-אמון של סיעת הרשימה המשותפת, שכותרתה: מאז חקיקת חוק קמיניץ – תיקון 116 לחוק התכנון והבנייה – המדינה הפכה למכונת הריסת בתים.

יריב לוין: נא לשבת ולהצביע, מי שרוצה להצביע.

יריב לוין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה – 29 נגד – 50 נמנעים – אין הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: אני עכשיו חוזר על מי שלא הצביע קודם.

יריב לוין: חברת הכנסת איילת שקד, מבקשת להצביע?

יריב לוין: לא מבקשת להצביע?

יריב לוין: חברת הכנסת שקד לא מבקשת להצביע.

יריב לוין: חברת הכנסת השכל – ההצבעה שלך נגד; השר ניסנקורן – נגד; השר שטייניץ – נגד; סגן השר יברקן – נגד; חבר הכנסת ביטן – נגד; חבר הכנסת טאהא – בעד; רק מי שאין לו מכשיר.

יריב לוין: זה הכול.

יריב לוין: חבר הכנסת כסיף, אין לך מכשיר?

עופר כסיף: לא, לא לחצתי.

יריב לוין: לא לחצת – לזה אני לא אחראי.

יריב לוין: טוב, אם כך, רבותיי, בצירוף קולו של חבר הכנסת טאהא – 30 בעד, ובצירוף חמישה קולות נוספים כפי שהקראתי קודם – 55 נגד, אין נמנעים, לפיכך הצעת האי-אמון לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת האי-אמון השלישית, שכותרתה: כישלון הממשלה בניהול משבר הקורונה והרס הכלכלה הישראלית, הצעת סיעות ישראל ביתנו וימינה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעות ישראל ביתנו וימינה – 28 נגד – 53 נמנעים – אין הצעת סיעות ישראל ביתנו וימינה להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: סגן השר יברקן – לא נמצא.

יריב לוין: נמצא?

יריב לוין: אז להוסיף את קולך?

יריב לוין: נגד.

יריב לוין: חבר הכנסת ביטן, להוסיף את קולך?

יריב לוין: נגד.

יריב לוין: חבר הכנסת ווליד טאהא – איננו; חברת הכנסת שקד, להוסיף את קולך בעד?

יריב לוין: בסדר גמור.

יריב לוין: אם כך, יש לנו 29 קולות בעד, בצירוף קולה של חברת הכנסת שקד, יש לנו 63 קולות נגד, בצירוף חמשת הקולות כפי שהקראתי קודם, ללא נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, הצעת האי-אמון אף היא נדחתה.

יריב לוין: אם כך, חברות וחברי הכנסת, הכנסת דחתה את שלוש הצעות האי-אמון בממשלה.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת רם בן ברק למסור הודעה אישית.

יריב לוין: אנחנו נחכה לך, אין שום בעיה.

יריב לוין: חבר הכנסת בן ברק, בבקשה.

רם בן ברק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

רם בן ברק: חבל שהשר אמסלם לא נמצא כאן.

רם בן ברק: רציתי להשיב לו שאם הוא היה מסתכל במילון בהגדרת המילה "נוכל", היה רואה שההגדרה אומרת: אדם לא ישר, רמאי.

רם בן ברק: שיגיד לי השר אמסלם למי זה מתאים.

רם בן ברק: הוא רימה את ניר ברקת, הוא רימה את אבי דיכטר, הוא רימה את – – –

יריב לוין: רגע, חבר הכנסת בן ברק.

יריב לוין: אתה אומר דברים חשובים, רק אי-אפשר לשמוע כלום.

יריב לוין: חברי הכנסת פורר, שלח – חברי הכנסת פורר ושלח, בפעם המי-יודע-כמה.

יריב לוין: חבר הכנסת שלח, באמת, נו, מספיק.

יריב לוין: חבר הכנסת סובה.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: חבר הכנסת מתן כהנא, בבקשה לשבת, לשבת.

יריב לוין: חבר הכנסת גולן, לשבת.

קריאה: – – – על פריימריז.

יריב לוין: הכול בסדר, רק חבר הכנסת בן ברק, האמינו לי, אם לא היה חשוב לו, לא היה מבקש הודעה אישית.

יריב לוין: לפחות נשמע אותו.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת בן ברק.

רם בן ברק: תודה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: השרים שטייניץ ותמנו, לשבת, בבקשה.

יריב לוין: חבר הכנסת ביטן, חבר הכנסת ביטן, חבר הכנסת דוד ביטן.

יריב לוין: חבר הכנסת דוד ביטן וסגן השר יצחק כהן, אנא, לשבת.

יריב לוין: חבר הכנסת ביטן, השר אמסלם, חבר הכנסת ביטן.

יריב לוין: אנא, שחבר הכנסת ביטן ישב.

יריב לוין: אתה יכול לעבור לשבת לידו, אין בעיה.

יריב לוין: אני מחכה.

יריב לוין: אי-אפשר לנהל ככה את הדיון.

יריב לוין: סגן השר כהן – עכשיו שם?

יריב לוין: נו, באמת.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: מה הבעיה?

יריב לוין: חבר הכנסת גינזבורג, נא לשבת.

יריב לוין: חבר הכנסת גינזבורג, סגן השר יברקן, לשבת, בבקשה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת רם בן ברק, בסוף הצלחנו, ואני מתחיל את הזמן מהתחלה, כמובן.

רם בן ברק: השר דוד אמסלם, ברשותך.

רם בן ברק: אני עליתי לדוכן כי אני מכבד אותך, אז אם אתה מוכן לכבד אותי ולא לסובב לי את הגב.

רם בן ברק: תודה רבה.

דוד אמסלם: תכבד את ראש הממשלה.

רם בן ברק: השר אמסלם, השימוש במילה "נוכל" באה – מהסתכלות במילון, הגדרת המילה "נוכל" היא לא ישר, רמאי.

רם בן ברק: תגיד לי אתה למי זה מתאים.

רם בן ברק: הוא רימה את ניר ברקת, הוא רימה את אבי דיכטר, הוא רימה את גלנט, הוא רימה את ביטן, הוא רימה את בני גנץ מכחול לבן ומרמה את אזרחי ישראל יום-יום.

רם בן ברק: הוא מואשם בשוחד, מרמה והפרת אמונים.

רם בן ברק: הוא בדיוק מה שכתוב בהגדרה, הוא הרוויח את זה ביושר.

רם בן ברק: לגבי ההערה שלך על המוסד, אני לא נוהג להתרברב בשירות שלי.

רם בן ברק: אני חושב שכל אזרח ישר שמשלם מיסים ומחנך את ילדיו למעשים טובים – תרומתו למדינה חשובה, ולכן אני לא מנפנף בשירות בסיירת ובמוסד, לפחות לא כמו הבוס שלך, שעשה קריירה משירות של חמש שנים במטכ"ל וצילום על כנף מטוס.

רם בן ברק: תאמין לי, יש לי יותר צילומים ויותר סיפורים שבזכותם אתה וילדיך ישנים טוב במדינה הזאת.

רם בן ברק: מה שאני עשיתי בשלושה עשורים לא תעשה בחיים שלמים.

רם בן ברק: מי אתה שתטיף לי מוסר, השר אמסלם – שאפילו לא טרחת להסתכל לכיוון?

רם בן ברק: תודה רבה לכם.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו להודעה של יושב-ראש ועדת הכנסת.

יריב לוין: בבקשה, הודעה.

יריב לוין: אני מבין שההודעה אינה מחייבת הצבעה.

יריב לוין: בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, אבקש להודיע על חילופי אישים בוועדת החוץ והביטחון: מטעם סיעת כחול לבן, במקום חברת הכנסת מיקי חיימוביץ' תכהן חברת הכנסת מיכל וונש.

): כמו כן, חברת הכנסת מיקי חיימוביץ' תכהן כממלאת מקום קבועה בוועדה במקום הפנוי לסיעה.

): תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: [מס' מ/1313, פ/1202/23; דברי הכנסת, חוב' י"ד, ישיבה 41; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק להסדר התדיינויות בסכסוכי משפחה (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התש"ף–2020, לקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בשם יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, בשם ועדת החוקה חוק ומשפט, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק להסדר התדיינויות בסכסוכי משפחה (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התש"ף–2020, שמקורה בהצעת חוק ממשלתית שאליה מוזגה הצעת חוק של חברת הכנסת מרב מיכאלי, שמפריעה לי ברגע זה.

אוסאמה סעדי: החוק להסדר התדיינויות בסכסוכי משפחה נועד לסייע לבני משפחה ליישב סכסוכים משפחתיים בהסכמה ולצמצם את ההתדיינויות המשפטיות ביניהם באמצעות הפניית תובענות אלה תחילה להליך של יישוב סכסוך.

אוסאמה סעדי: החוק מתבסס על עיקרי המלצות צוות היגוי שהוקם בנושא בראשותו של השופט בדימוס יצחק שנהב.

אוסאמה סעדי: לסכסוכי המשפחה מאפיינים ייחודיים רבים, ובהם העובדה שהסכסוך הוא אישי וכרוך במטען רגשי קשה, וכן שהצדדים לסכסוך לרוב נדרשים להמשיך ולקיים מערכת קשרים גם לאחר סיום ההליך המשפטי, למשל כאשר יש ילדים – בטיפול בילדים משותפים.

אוסאמה סעדי: נוכח הקשר המתמשך, כאמור, ונוכח ההשפעות הקשות שיש להליכי הגירושין ולהתדיינויות המשפטיות, יש חשיבות רבה לערב אנשי מקצוע, וכן לפרוס בפני המתדיינים אפשרויות ליישוב הסכסוך ביניהם בהסכמה.

אוסאמה סעדי: לפיכך נקבע בחוק להסדר התדיינויות בסכסוכי משפחה שאדם המעוניין להגיש תובענה בעניין של סכסוך משפחתי יידרש תחילה להגיש לערכאה השיפוטית בקשה ליישוב הסכסוך, והיא תופנה ליחידת הסיוע שליד בית המשפט לענייני משפחה או בית הדין הדתי, ושם מקבלים הצדדים מידע על ההליכים המשפטיים הקשורים בסכסוך המשפחתי, על השפעתם והשפעת הגירושין על הצדדים ועל ילדיהם ועל הליכים חלופיים ליישוב הסכסוך בהסכמה.

אוסאמה סעדי: במטרה לבדוק את השפעתו והשלכותיו של החוק נקבע כי החוק יעמוד בתוקפו במשך שלוש שנים כהוראת שעה.

אוסאמה סעדי: ועדת החוקה ערכה דיוני מעקב רבים על תהליך ההטמעה, שנתקל בתחילה בקשיים טכניים שונים.

אוסאמה סעדי: ואולם, המחקר המלווה והנתונים שהועברו במהלך התקופה לוועדת החוקה ממשרדי הממשלה, מהנהלת בתי המשפט ומבתי הדין הרבניים מצביעים על השפעה רבה שיש לחוק בהפחתת הדיונים המשפטיים בין בני משפחה בבתי המשפט למשפחה ובבתי הדין הדתיים.

אוסאמה סעדי: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, שלמעשה הסטטיסטיקה והנתונים מדברים כמעט על 40% הפחתה בשיעור ההתדיינויות בבתי משפט בגלל החוק הזה.

יריב לוין: יפה.

אוסאמה סעדי: נוכח הצלחת החוק בהפחתת – – –

יריב לוין: יש לי היכרות קרובה עם החוק הזה.

אוסאמה סעדי: כן?

יריב לוין: אתה יודע, תכף חברת הכנסת מיכאלי תספר, כשהיא תהיה על הדוכן.

אוסאמה סעדי: אה, אז יש סוד שאני לא – – –

מרב מיכאלי: זה לא סוד, סוד גלוי שהוא היה חתום על הצעת החוק הראשונה.

אוסאמה סעדי: אה, אוקיי, בסדר.

מרב מיכאלי: יוזם משותף.

אוסאמה סעדי: אוקיי.

אוסאמה סעדי: נוכח הצלחת החוק בהפחתת ההתדיינויות המשפטיות ומספר התיקים בין בני משפחה כאמור, מוצע כעת לעגן את הוראת השעה כהוראת קבע.

אוסאמה סעדי: נוכח סד הזמנים הדחוק שעמד לרשות הוועדה בטרם פקיעת הוראת השעה, הוארך תוקפה בשנה.

אוסאמה סעדי: זאת, כדי לאפשר לוועדה לדון בהצעה וללבן את הסוגיות השונות העולות מהצעה זו.

אוסאמה סעדי: כעת, משנערכו כמה דיונים אינטנסיביים בוועדת החוקה ונדונו כל הסוגיות השונות, מובאת ההצעה במלואה ומוצע לעגן את ההסדר הקבוע בחוק כהוראת קבע וכן לערוך בו כמה הבהרות ושינויים.

אוסאמה סעדי: במסגרת שינויים אלה מוצע להבהיר אילו תובענות מוחרגות מתחולת החוק וניתן להגישן ללא הגשת בקשה ליישוב סכסוך תחילה.

אוסאמה סעדי: אני כאן מזכיר לחברתי עאידה תומא ולאימאן ולהיבה ולסונדוס וליתר חברות הכנסת שכל הנושא של אלימות במשפחה וכל זה – זה הוחרג וזה לא חל על זה.

אוסאמה סעדי: מוצע להבהיר את תקופת עיכוב ההליכים.

אוסאמה סעדי: במסגרת דיוני ועדת החוקה הוחלט להותיר על כנה את התקופה לפגישות המהו"ת, וכן להשאיר את תקופת הצינון כדי לאפשר לצדדים להתפנות בתקופת ישיבות המהו"ת ולשקול את האפשרות ליישב את הסכסוך בהסכמה, בידיעה שאם יחליטו שלא לעשות כן יעמוד לרשותם פרק זמן מספיק להכנת כתבי הטענות.

אוסאמה סעדי: יחד עם זאת, הוחלט להבהיר כי תקופת עיכוב ההליכים – לקבוע מפורשות כי זו תחול 60 ימים מיום הגשת הבקשה ליישוב סכסוך, או 75 ימים, אם הוארכה התקופה על ידי יחידת הסיוע.

אוסאמה סעדי: בכל מקרה, אם ערכאה שיפוטית קבעה אחרת או הצדדים האריכו אותה בהסכמה, תחול התקופה שנקבעה.

אוסאמה סעדי: מוצע להבהיר כי במקרים שבהם הצדדים מגיעים להסכמות לעניין הסדרי קבע בתקופת המהו"ת, יחידת הסיוע תוכל לסייע להם גם בהסדרים אלה, לאחר שהם נועצו בעורכי הדין שלהם.

אוסאמה סעדי: עוד מוצע לתחום את תקופת תוקפו של סעד זמני או דחוף, כדי שבמקרים שבהם לבסוף לא הוגשה תובענה לא ייוותרו סעדים זמניים שלא צורך.

אוסאמה סעדי: כמו כן, מוצע להסדיר את מניין הימים והתקופות שלא יובאו במניין הימים לפי החוק.

אוסאמה סעדי: בנוסף, מוצע לקבוע כי יחידת הסיוע תדווח לערכאה השיפוטית על התייצבות או על אי-התייצבות של הצדדים לפגישות המהו"ת, וכי הערכאה השיפוטית תוכל להביא זאת בחשבון.

אוסאמה סעדי: כך גם מוצע לקבוע את המצבים שבהם יחידת הסיוע תוכל לפנות לערכאה השיפוטית בגלל שיש חשש לפגיעה בשלומו הגופני או הנפשי של ילד או לשם מניעת החמרה במצבו.

אוסאמה סעדי: ועדת החוקה ביקשה לקדם ולזרז את החלת החוק על בתי הדין השרעיים, שבעניינם טרם הוחל החוק, ואני פונה כאן לכבוד שר המשפטים: החוק הזה הוכיח את יעילותו בבתי הדין הרבניים, בבתי משפט שלום למשפחה, אבל זה לא חל וזה לא תקף ולא נכנס לתוקף בבתי הדין השרעיים אך ורק מכיוון שאין מספיק תקנים ביחידות הסיוע.

אוסאמה סעדי: חסרים אולי שבעה או שמונה תקנים.

אוסאמה סעדי: אני פניתי לשר העבודה, שהוא אחראי לעניין הזה, ואני פונה גם אליך: חשוב מאוד שגם ביחידות הסיוע בבתי הדין השרעיים יתחיל החוק הזה לפעול.

אוסאמה סעדי: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות.

אוסאמה סעדי: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית בנוסח שהכינה הוועדה.

אוסאמה סעדי: אני מבקש, לבסוף, להודות לחברתי מרב מיכאלי, שהייתה מיוזמות החוק הפרטי, לוועדת החוקה, לצוות המשפטי הנהדר, לנועה, היועצת המשפטית, ליושב-ראש ועדת החוקה, שנתן לי לנהל במשך כמה ישיבות את החוק הזה, ואני מבקש מכולכם להצביע בעד החוק הזה.

אוסאמה סעדי: תודה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת סעדי.

יריב לוין: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות אבל כן הוגשו בקשות רשות דיבור.

יריב לוין: הראשונה שבהן – של חבר הכנסת סעדי, אבל אתה כבר הצגת את החוק.

יריב לוין: אם כך, אני מזמין את מי שעוסקת בנושא הזה בהתמדה, בנחישות, לאורך שנים, ומקדמת עוד חוק ועוד חוק ועוד צעד ועוד צעד, חברת הכנסת מרב מיכאלי.

יריב לוין: באמת, זה לא דבר רגיל לראות – להתקדם עוד צעד ועוד צעד ולהשלים את המלאכה באופן הזה, אז אני גם מברך אותך, עוד לפני שסיימנו את ההצבעה.

יריב לוין: הבמה שלך, בבקשה.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

מרב מיכאלי: אדוני היושב-ראש, כמו שאמרתי מלמטה, אתה היית שותף להצעת החוק הראשונה, יוזם, יחד איתי, ומאוד מאוד משמח שהגענו לרגע הזה שהפיילוט הזה, שנמשך ארבע שנים והוכיח את עצמו באמת בצורה מדהימה, הופך סוף-סוף היום לחקיקת קבע, חוק קבוע בספר החוקים של מדינת ישראל.

מרב מיכאלי: 50% ירידה – לא 40%, כפי שאמר חברי; 50% בתובענות בסכסוכי משפחה וגירושים, 50% ירידה.

מרב מיכאלי: רק שערו בנפשכן ובנפשכם שהיינו מצליחות ומצליחים להוריד כזאת ירידה בכלל בתובענות בסכסוכים.

מרב מיכאלי: הרי היינו חיות וחיים בגן עדן ממש אם היינו מצליחות ומצליחים לצמצם ככה את המריבות והסכסוכים המשפטיים, שמדינת ישראל ממש התמכרה אליהם, תסלחו לי.

מרב מיכאלי: בנושא משפחה, בנושא גירושים, זה במיוחד במיוחד דרמטי, כי יש תקרת בטון לצדק שאפשר להגיע אליו ביחסים בין בני אדם.

מרב מיכאלי: בסוף, בבית משפט אדוורסרי, שבו יש אחד צודק אחד טועה, אחד מנצח אחד מפסיד, זה תמיד יהיה סוג של משפט שלמה, ומשפט שלמה, איך להגיד, אי-אפשר להמשיך לחיות איתו אחר כך חיים של משפחה, גם אם המשפחה ממשיכה בכיוונים שונים.

מרב מיכאלי: הילדות והילדים תמיד יישארו הילדות והילדים של ההורים – גם של אבא שלהם, גם של אימא שלהם.

מרב מיכאלי: אנחנו חייבות וחייבים לאפשר למשפחות להמשיך ולחיות ככאלה גם אם הבית יתפרק, הפך להיות שני בתים, עם חיים חדשים מכאן, עם חיים חדשים מכאן.

מרב מיכאלי: זה לא משנה.

מרב מיכאלי: אנחנו חייבות וחייבים לתת את מקסימום הכלים לצמצם את המריבה, להוריד את האש, לעשות כמה שפחות דם רע.

מרב מיכאלי: פרידה בהסכמה מביאה לתוצאות יותר טובות, מחזיקה מעמד; ההסכמים שמושגים מחזיקים מעמד הרבה יותר זמן.

מרב מיכאלי: מדובר, אדוני היושב-ראש – מי כמוך יודע – ביחסים.

מרב מיכאלי: יחסים צריכים להיות מטופלים ככאלה.

מרב מיכאלי: אני רוצה להפליג לא בדמיונות, אלא באמת לבקש מכם לסרטט את החזון הזה, חזון של יישוב סכסוכים – לא של ניהול מאבקים, לא של מלחמות עולם, לא של התעקשות תמיד לנצח.

מרב מיכאלי: משום שכמו שאמרה עו"ד מיכל שקד, שליוותה את החוק הזה גם בוועדת ההיגוי: באיזשהו רגע הבנתי – ככל שלקוח או לקוחה שלי מנצח יותר, ככה הם מפסידים יותר.

מרב מיכאלי: אנחנו חייבות וחייבים להבין שניצחון לפעמים הוא ניצחון פירוס ולשאוף להעביר כמה שיותר מהסכסוכים בחיים שלנו ליישוב סכסוכים.

מרב מיכאלי: רק שערו בנפשכם מה היה קורה במדינת ישראל במשבר הקורונה הזה אילו פרנסי העדה החרדית לא היו מתעקשים עכשיו לכופף ידיים, אלא היו מנהלים יחד איתנו הליך של יישוב סכסוך.

מרב מיכאלי: בכלל, זה מוזר שכל האירוע הפך להיות סכסוך, אבל נניח, אם היינו מצליחות ומצליחים לדבר לא במונחי אגו אלא במונחי הטוב המשותף, איך כולם מרוויחות ומרוויחים מניהול המשבר בצורה שכולנו נצא ממנו בריאות ובריאים יותר, עניות ועניים פחות, מאפשרים הרבה יותר מרחב מחיה לאחרות ולאחרים, נותנים ערבות הדדית לאלה שאנחנו אולי לא שותפים ושותפות שלהם לאותו מרחב חיים בשוטף.

מרב מיכאלי: רק שוו בנפשכם איך תיראה מדינת ישראל כשאנחנו נעבור לדבר במונחי יישוב סכסוך, ולא ניהול של סכסוך ומאבק.

מרב מיכאלי: לסיום, אדוני היושב-ראש, יכול להיות שלא תסכים איתי בדוגמה הבאה, אבל מבחינתי החזון הגדול הוא להגיע ליישב את הסכסוך הגדול שמכתיב את חייה של מדינת ישראל ב-52 השנים האחרונות – הסכסוך בינינו לבין שכנותינו ושכנינו הפלסטינים; להגיע גם איתם להליך של יישוב סכסוך, כדי שנוכל כולנו לחיות כאן חיים הרבה יותר טובים, הרבה יותר מלאים והרבה הרבה יותר בטוחים לאורך הרבה הרבה יותר זמן.

יריב לוין: תודה רבה לחברת הכנסת מיכאלי.

יריב לוין: חבר הכנסת אביגדור ליברמן – איננו; חבר הכנסת עודד פורר – איננו; חבר הכנסת יבגני סובה – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת אלי אבידר, אתה רוצה לרדת?

יריב לוין: נחכה לך, בבקשה.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת אבידר.

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפני כשלושה שבועות הופתעתי לטובה – ראש הממשלה ציטט את אפלטון כדי להסביר מהי דמוקרטיה.

אלי אבידר: אבל ההפתעה חלפה לה לאחר כמה רגעים.

אלי אבידר: אפלטון ללא ספק התהפך בקברו, כי לא הייתה לנתניהו שום הבנה מה נכתב בפוליטיאה.

אלי אבידר: אבל בואו ננסה לעשות חסד עם ראש הממשלה – נייחס אותו לאסכולת הסופיסטים של יוון העתיקה, ונסביר מדוע.

אלי אבידר: פרוטגורס, אדוני היושב-ראש, היה הסופיסט החשוב ביותר.

אלי אבידר: הטענה שלו הייתה: האדם הוא מידת כל הדברים.

אלי אבידר: במילים פשוטות, האמת אינה נמדדת עוד על פי קנה מידה מוחלט שמקובל על כולם, אלא האדם הוא קנה המידה של הדברים.

אלי אבידר: המאפיין השני של הסופיסטים היה הלגיטימיות שהם נתנו לשימוש בשקר או בדיה כדי להצדיק טיעון או לנצח במשפט.

אלי אבידר: האמת לא הייתה נר לרגלם.

אלי אבידר: אפלטון, אדוני, התנגד לסופיסטים, הבין את הסכנה שאמת הופכת להיות בעלת קנה מידה יחסי ושהאדם הוא שקובע אותה.

אלי אבידר: התוצאה הברורה היא שאדם בעל מעמד ועמדת כוח יכול להכתיב לחלשים ממנו, לאחרים, את קני המידה של האמת שלו.

אלי אבידר: אפלטון גם התנגד לתפיסה הסופיסטית שמצדיקה את השימוש במניפולציות ושקרים כדי להצדיק מעשים או לברוח מעונש במשפטים שהתנהלו בעת העתיקה.

אלי אבידר: בנימין נתניהו הוא הדוגמה המובהקת לצדקתו של אפלטון.

אלי אבידר: במדינת ישראל אסור לדוגמה לפקיד ציבור לקבל מתנה, כי אז זה נחשב לשוחד.

אלי אבידר: אבל לנתניהו מותר – מותר לקבל מתנות מבעלי אינטרס, ואפילו לשכנע חברים לקנות מתנות.

אלי אבידר: במדינת ישראל אסור להוציא דיבה, להשתמש בשקרים ולפגוע פגיעה אנושה בלגיטימיות של רשויות החוק.

אלי אבידר: לנתניהו מותר.

אלי אבידר: אין שקר שנתניהו לא שיקר כדי לפגוע בלגיטימיות של המשטרה שחקרה אותו, של הפרקליטות שהגישה נגדו כתבי אישום ושל רשויות המשפט ששופטות אותו כיום.

אלי אבידר: חברותיי וחברי הכנסת, נתניהו לא אפלטון, והאמת היא שהוא גם לא סופיסט.

אלי אבידר: אין לו פילוסופיה או דרך מעבר לרצון להציל את עצמו ממשפט.

אלי אבידר: נתניהו הוא העוול, הוא לא הצדק; הוא השוחד ולא היושר; הוא השקר ולא האמת.

אלי אבידר: האיש הזה ינצח כשאנחנו נרים ידיים, ואנחנו לא נרים ידיים.

אלי אבידר: 300,000 מפגינים בבלפור, עד שהאיש הזה יתפטר.

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – איננה; חבר הכנסת חמד עמאר – איננו; חבר הכנסת אלכס קושניר – אף הוא איננו.

יריב לוין: אם כך, תמו הדוברים, ואנחנו יכולים לעבור להצבעה על הצעת חוק להסדר התדיינויות בסכסוכי משפחה (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התש"ף–2020, בקריאה השנייה, כנוסח הוועדה.

יריב לוין: הצבעה.

קטי קטרין שטרית: אפשר להצביע מכאן?

יריב לוין: כן, התשובה היא כן.

יריב לוין: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 1–10 – 12 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–10 נתקבלו.

יריב לוין: אני אוסיף את חברת הכנסת שטרית, חבר הכנסת קרעי, חברת הכנסת ברק; אני אוסיף אותך, חברת הכנסת מיכאלי; חבר הכנסת טאהא – בעד; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – בעד.

יריב לוין: עוד מישהו?

יריב לוין: חבר הכנסת מאיר כהן, חבר הכנסת מיקי לוי וחבר הכנסת אבידר.

יריב לוין: אני מבין שכולם בעד.

יריב לוין: גם חברת הכנסת מיכל שיר סגמן בעד?

יריב לוין: אם כך, יש לנו, ביחד עם הקולות שמניתי קודם, 22 קולות בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, הצעת חוק התקבלה בקריאה השנייה.

יריב לוין: ומכאן אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השלישית על הצעת חוק להסדר התדיינויות בסכסוכי משפחה (הוראת שעה) (תיקון מס' 3).

יריב לוין: הצבעה.

מרב מיכאלי: אדוני, אני רק רוצה להגיד תודות.

יריב לוין: כן, כן.

יריב לוין: את יכולה מכאן, את יכולה לרדת, אם תרצי.

מרב מיכאלי: מכאן.

יריב לוין: בסדר גמור.

יריב לוין: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 15 נגד – אין נמנעים – אין חוק להסדר התדיינויות בסכסוכי משפחה (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התש"ף–2020, נתקבל.

יריב לוין: אני אעבור אחד-אחד בצורה מסודרת.

יריב לוין: חברת הכנסת מיכאלי הצביעה במקומה, אז בואו נראה מי כאן נמצא: חבר הכנסת אבידר, חבר הכנסת מיקי לוי, אני מניח – חבר הכנסת לוי, אתה בעד, אני מבין?

מיקי לוי: בעד, כן.

יריב לוין: חבר הכנסת מאיר כהן, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, חברת הכנסת מיכל שיר סגמן, חבר הכנסת ווליד טאהא, חברת הכנסת שרן השכל, חבר הכנסת יעקב מרגי, חברת הכנסת קטי שטרית, חבר הכנסת שלמה קרעי, גם להוסיף את קולך בעד, וחברת הכנסת קרן ברק.

יריב לוין: אם כך, אנחנו עם 26 קולות בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, אני קובע שהצעת חוק להסדר התדיינויות בסכסוכי משפחה (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התש"ף–2020, נתקבלה בקריאה השלישית ונכנסה לספר החוקים.

יריב לוין: אני מזמין את חברת הכנסת מרב מיכאלי לומר דברי תודה וברכה.

יריב לוין: בבקשה.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני.

מרב מיכאלי: אני רוצה להגיד תודה רבה קודם כול לעו"ד מיכל פיין, שבמקור במקור, כשרק באתי לכנסת, וזה ממש היה אחד החוקים הראשונים הראשונים שתכננתי להעביר – הכרתי אותה כשהיא הייתה כל כך מושקעת ביישוב סכסוכים משפחתיים – ביקשתי ממנה להתגייס לעזור.

מרב מיכאלי: היא עזבה את כל מה שהיא עשתה ובמשך קרוב לחודשיים עזרה לנו לכתוב את החוק הראשון בעצם שהונח על שולחן הכנסת בנושא הזה.

מרב מיכאלי: אז מיכל פיין, תודה רבה רבה רבה לך.

מרב מיכאלי: אני רוצה להודות למיכל גרא מרגליות, שהייתה אז היועצת הפרלמנטרית שלי, שעזרה מאוד לקדם; לצוות הפרלמנטרי שלי כרגע, גל ביז'רנו, שני שלפמן וניר דורבן; יריב לוין, יושב-ראש הכנסת, שותף להעברת החוק הראשון.

מרב מיכאלי: אני רוצה להודות לחברות ביחידות הסיוע, שבאמת בזכותן הדבר הזה מצליח – העבודה המקצועית גם של העובדות הסוציאליות וגם של היועצות המשפטיות ביחידות הסיוע.

מרב מיכאלי: וצריך להגיד, חברות וחברים, עכשיו יש ירידה של 50% בתובענות ובסכסוכי משפחה.

מרב מיכאלי: אם יהיו לנו עוד 35 תקנים ביחידות הסיוע, כולה 35 תקנים, אנחנו יכולות להגיע גם ל-70% ירידה, או ל-80% ירידה בתובענות ותביעות בסכסוכי משפחה וגירושין.

מרב מיכאלי: האם זה לא שווה את זה?

מרב מיכאלי: זה מאוד שווה את זה.

מרב מיכאלי: בואו נמצא בתוך 11 מיליארד השקלים 35 תקנים בשביל לעשות את הדבר הנכון.

מרב מיכאלי: תודה רבה לצוות של משרד המשפטים המדהים שליווה את החוק לכל אורך הדרך, וכמובן לצוות המעולה של ועדת החוקה.

מרב מיכאלי: מברוכ לכולנו וכן ירבו.

מרב מיכאלי: מי מנופף לי?

מרב מיכאלי: אוסאמה סעדי, בטח, האחד והיחיד.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

מרב מיכאלי: [מס' מ/1352; דברי הכנסת, חוב' כ"ב, ישיבה 65; נספחות.

מרב מיכאלי: ]

קרן ברק: עוברים לנושא הבא – הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 5), לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

קרן ברק: יציג את החוק חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בשם יושב-ראש ועדת כספים.

יצחק פינדרוס: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) – שימו לב לתיקון – (תיקון מס' 5).

יצחק פינדרוס: אנחנו עסוקים הרבה בתיקוני יסוד, כנראה יש לנו הרבה מה לתקן.

יצחק פינדרוס: הצעה זו היא הצעת חוק ממשלתית המתקנת בפעם החמישית את חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020), והיא מוסיפה סכומים שמיועדים להתמודדות עם התפרצות הגיף הקורונה.

יצחק פינדרוס: ביום 7 באפריל 2020 אישרה הכנסת בקריאה השנייה ובקריאה השלישית את חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020), שקבע בין היתר סכום של 80 מיליארד ש"ח שייעודו אך ורק לצורך התמודדות עם התפרצות נגיף הקורונה.

יצחק פינדרוס: תיקון זה נדרש כיוון ששנת 2020 היא שנת תקציב שלא אושר בה תקציב, לכן חל סעיף 3ב, שקובע שהממשלה רשאית להוציא בכל חודש סכום השווה ל-1 חלקי 12 מתקציב השנה הקודמת בצירוף המדד.

יצחק פינדרוס: ביום 1 ביוני 2020 אישרה הכנסת תיקון נוסף לחוק-היסוד, שבמסגרתו התווסף סכום של כ-14 מיליארד.

יצחק פינדרוס: ביום 16 ביולי אישרה הכנסת תיקון נוסף, ובו התווסף סכום של 25.1 מיליארד שקלים, וביום 28 ביולי 2020 אושר תיקון שקבע תוספת של כ-6.5 מיליארד שקלים חדשים.

יצחק פינדרוס: כעת מוצע להגדיל את ההוצאה הממשלתית פעם נוספת בהוראת השעה, בסכום של 1.75 מיליארד שקלים חדשים, לצורך מימון פתיחת שנת הלימודים בצל משבר הקורונה ולנוכח ההתאמות הנדרשות בפעילות מערכת החינוך בהתאם להנחיות משרד הבריאות.

יצחק פינדרוס: בנוסף ביקשה הממשלה בעת הדיון בוועדה לגרוע סכום של 2 מיליארד ש"ח שיועדו להכרה בפחת מואץ במהלך יתרת שנת 2020 ובשנים 2021 ו-2022.

יצחק פינדרוס: לפחות הרווחנו תיקון אחד פחות, מיקי.

יצחק פינדרוס: כמו כן קבעה ועדת הכספים בדיוניה בהצעת החוק כי יוקצה סכום של מיליארד שקלים חדשים לשם עידוד תעסוקה באמצעות מענק עבודה בעקבות התפרצות נגיף הקורונה, ושהמענק והסיוע לשם הבטחת הביטחון התזונתי למשפחות המוחלשות יינתנו על ידי משרד הפנים בהתאם לאמות מידה שוויוניות שיקבע שר הפנים.

יצחק פינדרוס: להצעת החוק הוגשו הסתייגויות.

יצחק פינדרוס: אבקשכם לאשרה בנוסח שאישרה הוועדה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה, חבר הכנסת פינדרוס.

קרן ברק: להצעת החוק נרשמו מסתייגים.

קרן ברק: חבר הכנסת מיקי לוי, יש לך 11 הסתייגויות ו-55 דקות.

קרן ברק: יש לו, הוא יחליט כמה הוא רוצה.

יצחק פינדרוס: מיקי, אמרתי לך, תדבר פי שניים ממני.

קטי קטרין שטרית: מיקי, אפשר להגיע לאיזה סיכום?

יצחק פינדרוס: מיקי, שאני אדע כמה זמן אתה צריך.

יצחק פינדרוס: כמה זמן בערך?

מיקי לוי: הכול.

יצחק פינדרוס: 55?

מיקי לוי: הכול.

מיקי לוי: חברים, ערב טוב.

מיקי לוי: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, תגידו תודה שלא הגשתי יותר הסתייגויות, כי שכנעו אותי.

אלי אבידר: כל הכבוד, מיקי.

מיקי לוי: מי שרוצה לצאת להפסקת קפה יכול, אני את כל 55 הדקות אמצה.

יעקב מרגי: קח עוד 20 דקות ממני.

מיקי לוי: לא, אל תדאג, בחוק הבא יש לי עוד 30 דקות.

מיקי לוי: מה אתה חושב?

מיקי לוי: יש לי במחסנית הכול מכול וכל טוב.

מיקי לוי: אתם תשמעו את מה שיש לי להגיד.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, גברתי היושבת-ראש, מזכירת הכנסת – איך אמר איתן כבל תמיד?

מיקי לוי: רשמים; למדתי ממנו משהו – תראו, יש כל כך הרבה נושאים לדבר עליהם, כל כך הרבה דברים עקומים במדינה הזאת.

מיקי לוי: היום נשבר עוד שיא: ראש הממשלה החליט לשלוח מכתב – או לא החליט, שלח מכתב – לראשי מפלגות האופוזיציה.

מיקי לוי: אתם יודעים מה הכותרת הייתה?

מיקי לוי: "הנדון: פגיעת

מיקי לוי: כם במאבק הקורונה".

מיקי לוי: תגיד, אתה רציני, אדוני ראש הממשלה?

מיקי לוי: ראשי מפלגות האופוזיציה פוגעים במאבק בקורונה?

מיקי לוי: הרי כל הכלים נמצאים ברשותך: התקציבים, הכסף, הפרויקטור, האמצעים, ההחלטות.

מיקי לוי: אבל התרגלנו כבר שאתה בורח מאחריות.

מיקי לוי: פעם זה היה אני, אני, אני, אני, אני.

מיקי לוי: אנחנו זוכרים עדיין את מופע האימים שלך בשידור הראשון של הטלוויזיה: טישו, אף, תזוזו ימינה, תזוזו שמאלה – הצגה אחת גדולה; 10,000 מתים.

מיקי לוי: מה לא אמרת שם?

מיקי לוי: וכשעברנו לא רע את הסיבוב הראשון, כל מנהיגי העולם התקשרו אליך כדי להתייעץ, נכון, ד"ר טיבי?

מיקי לוי: כל מנהיגי העולם צלצלו כדי לדעת מה הסוד הרפואי ויכולת קבלת ההחלטות שהביאה את מדינת ישראל למצב הזה.

מיקי לוי: רק שלא אתה עשית את זה.

מיקי לוי: הסגר, שגרם פה למשבר כלכלי עצום, כי קיבלת אותו ללא מחשבה – אבל אני סולח, כי זה היה תחילת הדרך – ולפתע נעלם ה"אני ואני ואני ואני", ו"אני החלטתי" ו"אני ביצעתי" ו"אני הוריתי" ו"אני הבאתי" ו"אני עשיתי".

מיקי לוי: פתאום זה "אנחנו": "אנחנו קיבלנו" – אני לא שותף שלך בקבלת ההחלטות, אדוני ראש הממשלה.

מיקי לוי: "אנחנו ביצענו" – לא, אתה ביצעת; "אנחנו הורינו" – לא, אתה הורית.

מיקי לוי: אבל היום שברת שיא – העברת האחריות לראשי מפלגות האופוזיציה: "פגיעתכם במאבק הקורונה" – זה מה שהמכתב שלך אומר בנדון.

מיקי לוי: "פגיעת

מיקי לוי: כם במאבק הקורונה", כאילו ראשי מפלגות האופוזיציה הם האשמים.

מיקי לוי: מצאת אשמים חדשים.

מיקי לוי: כולם אשמים, כולם נושאים באחריות, רק לא אתה.

מיקי לוי: זה מתאים לך.

מיקי לוי: התרגלנו כל יום לשקר חדש.

מיקי לוי: פעם לא אישרת ולא ידעת על המטוסים לאמירויות.

מיקי לוי: במקום להתייצב, לבוא ולהגיד: אני שקלתי, אני חושב שזה ראוי – זה בסדר, נכבד את זה; נתווכח אם זה ראוי או לא, אבל נכבד.

מיקי לוי: אבל התרגלנו שאתה משקר כל שני וחמישי.

שלמה קרעי: מיקי, עזוב אותו.

שלמה קרעי: תעבור הלאה.

מיקי לוי: למה?

מיקי לוי: קרעי יקירי – ידידי לנושאים הכלכליים – באמת אנחנו שותפים, אבל תהום פעורה בינינו כשאני מדבר על ראש הממשלה.

מיקי לוי: עכשיו, הוא נזהר גם בכבודי, הוא אומר: מיקי, הבנו, תעבור.

מיקי לוי: לך תשתה קפה.

מיקי לוי: חברי חבר הכנסת קרעי, לך תשתה קפה.

מיקי לוי: ולכן אני אומר לכם, חברים, שום דבר לא מנוהל כאן.

מיקי לוי: הכול מתנהל בשלוף.

מיקי לוי: אתמול, אם אינני טועה, פעם רביעית שלא התקיימה ישיבת ממשלה, כאילו אין קורונה, כאילו אין לחצים, כאילו אין תקציבים.

מיקי לוי: ובשבוע שעבר, לפני הפגרה, אחרי שעשינו מאמצים בוועדת הכספים – חבר הכנסת פינדרוס ביושבו כממלא מקום היושב-ראש בוועדת הכספים, עשה מאמץ, באמת יצא מגדרו כדי להעביר את בקשת האוצר ל-2.7 מיליארד שקלים עבור החינוך, ואנחנו נשארנו מתוך אחריות – כסף עבור החינוך, נכון, חברתי לסיעה חברת הכנסת אורלי?

מיקי לוי: נשארנו כאן, מחפשים רוב, כי צריך 61, אבל חברי הכנסת מהקואליציה נעדרו מהמליאה.

מיקי לוי: כל ניסיונותיו של שר האוצר לארגן רוב של 61 כשלו.

מיקי לוי: אתם פשוט יצאתם לחופש יום לפני.

מיקי לוי: לא היה אכפת לכם ש-2.7 מיליארד שקלים לא יועברו לפתיחת שנת הלימודים.

מיקי לוי: פשוט זה לא עניין אתכם.

מיקי לוי: אתם צודקים – אם את הממשלה זה לא מעניין.

מיקי לוי: מי נכח פה?

מיקי לוי: נכחו פה חברי הכנסת מהמשותפת, מיש עתיד.

מיקי לוי: אבל גם איתנו לא הצלחתם להשיג רוב ל-2.7 מיליארד.

מיקי לוי: נכון, חבר הכנסת טיבי?

אחמד טיבי: – – –

מיקי לוי: 1.7 – סיפור אחר.

מיקי לוי: לשני הדברים האלה, בכספים, עשינו מאמץ – –

אחמד טיבי: לפתיחת שנת הלימודים.

מיקי לוי: – – לפתיחת שנת הלימודים.

מיקי לוי: אבל זה לא דחוף.

מיקי לוי: פתיחת שנת הלימודים נפתחה ללא כסף, ללא תשלומים לספקים, ללא תשלום שוטף.

מיקי לוי: כלום.

מיקי לוי: כלום ושום דבר.

מיקי לוי: אבל בסדר, האשמים הם – – –

אחמד טיבי: 50 דקות – – –

מיקי לוי: כן.

מיקי לוי: אתה יכול ללכת לשתות קפה.

מיקי לוי: אני מבסוט מהחיוך, חבר הכנסת אחמד טיבי.

מיקי לוי: כן, אתה יכול לשתות כמה כוסות קפה.

מיקי לוי: מצב המשק רע, מדאיג.

מיקי לוי: חברים, תקשיבו, גם כשיש כבר תוכניות לא רעות, או טובות אפילו, רמת הביצוע אפס.

מיקי לוי: אפס.

מיקי לוי: בשיא המשבר, רק 52% מתקציב המדינה הוזרמו למשק.

מיקי לוי: הניתוק בין ההצהרות של שר האוצר וראש הממשלה למציאות הכלכלית בא לידי ביטוי בחוסר היכולת של הממשלה לממש תקציבים שהוקצו להתמודדות עם משבר הקורונה.

מיקי לוי: תקציב של 275 מיליון שקלים להכשרות מקצועיות, 275 מיליון שקלים להכשרות מקצועיות – מימוש אפס.

מיקי לוי: אפילו לא שקל אחד.

מיקי לוי: גם תקציב של 230 מיליון שקל תמיכה בגיל השלישי עדיין ממתין שמישהו ימצא לו שימוש.

מיקי לוי: הגירעון בחודש אוגוסט כבר הגיע לשיא של 8.1%.

מיקי לוי: זה נוח להגיד באחוזים, כי לא כולם יודעים מה גודל המשבר במיליארדים, אבל למעשה הגירעון כבר חצה את גבול ה-14%, אני אומר לכם את זה.

מיקי לוי: עם כל הקופסאות האלה – כל פעם אתם מביאים קופסה שהרישום החשבונאי שלה הוא ישראבלוף שיתפוצץ לכולנו בפרצוף.

מיקי לוי: חברים, באחוזים, אזרחי מדינת ישראל לא עומדים לחשב את האחוז כמה מכמה, וזה בסדר, אין לי טענות אליהם, אבל בשקלים הציבור מבין.

מיקי לוי: הגירעון נכון לאתמול עומד על 110 מיליארדי שקלים; טירוף, אסון כלכלי, צונאמי.

מיקי לוי: צונאמי זו מילה קלה לשבר הענק הזה, השבר הכלכלי שאנחנו חווים.

מיקי לוי: חברים, בהיעדר תקציב, כי שני ראשי הממשלה, ראש הממשלה נתניהו וראש הממשלה הרזרבי גנץ, רבים: כן תקציב, לא תקציב, כן תקציב, לא תקציב.

מיקי לוי: תתעוררו, חברים, תגלו אחריות.

מיקי לוי: מדינת ישראל מתנהלת ללא תקציב מ-2018.

מיקי לוי: מדינה מתוקנת ללא תקציב מ-2018?

מיקי לוי: אין לכם היגיון?

מיקי לוי: אתם לא מבינים מה ההשלכות?

מיקי לוי: מדינת ישראל מתנהלת בתקציב של 1 חלקי 12.

מיקי לוי: זה אומר שכל חודש החשב הכללי באוצר נותן את החלק היחסי של התקציב לאותו משרד ממשלתי של השנה הקודמת.

מיקי לוי: זו המשמעות.

מיקי לוי: אי-אפשר לתכנן, אי-אפשר להביא בחשבון גידול, אי-אפשר תוכניות.

מיקי לוי: כלום.

מיקי לוי: רק כדי לחיות.

מיקי לוי: תכנון לקוי, תכנון נוראי.

מיקי לוי: וסגן שר האוצר, שנוכח פה באולם, כבר לפני חודשיים אמר לי: אתה צודק.

מיקי לוי: בין הצדיקים היחידים שאמרו "אתה צודק".

מיקי לוי: לפני שבועיים התעורר נגיד בנק ישראל ואמר אותו דבר, מה שאמרתי כבר לפני חודשיים: בהיעדר תקציב, חברים, שנתיים ימים, אנחנו נשלם על ההלוואות ריבית הרבה יותר גבוהה, והמיליארדים האלה יהיו חסרים פה.

מיקי לוי: אבל החמור מכול, והסכנה שאני מאוד מקווה שלא תתממש אם תגישו תקציב ל-2021 – לפחות אולי אולי ירחמו עלינו – חברות דירוג האשראי – דירוג האשראי של מדינת ישראל כיום הוא A.

מיקי לוי: בהיעדר תקציב ותכנון כלכלי ארוך טווח חברות דירוג האשראי העולמיות עלולות להוריד את דירוג האשראי של מדינת ישראל, שעומד על A, ל-A מינוס, ובמקרה הגרוע לטריפל B.

מיקי לוי: זה אומר שגם מבחינה כלכלית אנחנו עלולים להיתקל בבעיות בבקשת ההלוואות שלנו בעולם, ואין בכלל ספק: הריבית תעלה.

מיקי לוי: הריבית על ההלוואות תעלה – זה אומר שנשלם יותר כסף ריבית.

מיקי לוי: הכסף הזה יחסר כאן לכל מיני פרויקטים.

מיקי לוי: הכול בגללכם, אתם, שני אלה שיושבים פה, שני אלה שכרגע הכיסאות שלהם ריקים ולא מעניין אותם שום דבר.

מיקי לוי: אתם כל היום עסוקים בתרגילים אחד לשני: ההוא מפשיר בתים, ההוא עוצר, ההוא אומר, לא נותן לך לדבר.

מיקי לוי: די.

מיקי לוי: יש מדינה לנהל, יש אזרחים, יש משבר קורונה, יש משבר בריאותי, יש משבר כלכלי קשה, כמו שפירטתי עכשיו, יש משבר חברתי, יש משבר בחינוך.

מיקי לוי: חודש ימים אין ישיבת ממשלה – זה אומר שאין תכנון, זה אומר שאין ביצוע; זה אומר שלא אכפת לכם, זה מה שזה אומר.

מיקי לוי: אני שואל את הבית הזה, את חבריי חברי הכנסת: האם יש לנו בכלל ממשלה?

מיקי לוי: הרי אנחנו בשיא מספר הנדבקים, מקום ראשון, רק ראש הממשלה ממלא פיו מים.

מיקי לוי: מ"אני אני אני אני אני אני מבצע", "אני עושה", "אני מקבל החלטות", "אני הכול", זה הפך להיות "אנחנו", והיום זה היה שיא השיאים: ראשי מפלגות הקואליציה הם האשמים.

מיקי לוי: שלח להם מכתב, זרק את האחריות על ראשי מפלגות הקואליציה – האופוזיציה, טעות.

מיקי לוי: עכשיו הצד הזה אשם, לא הצד הזה, לא אלה שיושבים כאן מסביב לשולחן הממשלה.

מיקי לוי: חבר הכנסת איימן עודה, אתה אשם, כי אתה ראש מפלגה.

מיקי לוי: אנחנו בשיא מספר הנדבקים – זה עולה גם ממחקר המרכז והמידע של הכנסת שיצא אמש.

מיקי לוי: אין מינויים – אין מינויים למרות שהייתה התראה של בית המשפט העליון בעניין הזה.

מיקי לוי: אין נציב שירות בתי הסוהר, אין מפכ"ל, אין פרקליט מדינה; אין מינוי של שופטים שחסרים במערכת המשפט; אין תקציב; אין שליטה על המגפה; השמיים עדיין סגורים; מתווה החל"ת ומענק החזרת עובדים לתעסוקה כבר מראים בנתונים שלהם כישלון משמעותי.

מיקי לוי: אני רוצה להקדיש לזה כמה מילים.

משה ארבל: חבר הכנסת לוי, מילה אחת על היעדרו של חבר הכנסת גפני – – –

מיקי לוי: אני כבר מדבר על זה, מכיוון שאני יודע – – –

משה ארבל: אנחנו לא יכולים בלי.

קרן ברק: טוב שהזכרת לו.

מיקי לוי: לא, אני אומר את זה בכל נאום שלי.

מיקי לוי: אני מיודד איתו.

מיקי לוי: אני מאוד דאגתי לו.

קרן ברק: ויש לך בשורות טובות?

מיקי לוי: ויש לי בשורות טובות.

קרן ברק: אז קדימה, כולנו צריכים בשורות טובות.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני חזר לאיתנו, יצא ביום שישי מבית החולים, מדבר, מתקשר, אחרי שהיה – –

קרן ברק: ברוך השם.

מיקי לוי: באמת ברוך השם.

מיקי לוי: – – אחרי שהיה מורדם זמן רב.

מיקי לוי: חזר לאיתנו.

מיקי לוי: חבר הכנסת, עכשיו תקשיב למה שאני אומר: אני, כאדם מאמין – חילוני, אבל מאמין – התפילות עזרו.

מיקי לוי: כשהרופאים אמרו: תתפללו – התפילות עזרו.

קרן ברק: כן?

מיקי לוי: כן, חד-משמעית.

קרן ברק: איזה יופי.

מיקי לוי: אני מאמין.

קרן ברק: כולנו.

מיקי לוי: אז אנחנו מברכים את חבר הכנסת גפני, ואני מאמין שנראה אותו במהרה שב לתפקידו כיושב-ראש ועדת הכספים.

קרן ברק: בעזרת השם.

מיקי לוי: אני עובר רגע מההארה, באל"ף, המאוד-מאוד חשובה הזאת לנושא התעסוקה, כי הנתונים מראים כישלון משמעותי.

מיקי לוי: קיבלו החלטה לפצות את העובדים ישירות, באופן ישיר.

מיקי לוי: טעות.

מיקי לוי: אני מבקר בכל יום ראשון במפעלים שזקוקים לעזרה.

מיקי לוי: גם אתמול הייתי בשטח וגם ביום ראשון שעבר, למרות שהכנסת שבתה, וגם לפני שבועיים וגם לפני שלושה.

מיקי לוי: באחד המקרים אני מגיע למפעל לעיבוד שבבים מדויק, באמת, עם טכנולוגיה מאוד מאוד מרשימה ומתקדמת, מפעל משפחתי שמתוחזק על ידי שלושה אחים ואבא שעדיין עובד, מפעל באשקלון; אני לא אזכיר את שמו.

מיקי לוי: אנחנו יושבים ומדברים ומקיימים שיחת עבודה, והוא אומר לי: חסרים לי עובדים.

מיקי לוי: אני לא פיטרתי את כל העובדים, כדי להחזיק את המפעל נושם, למרות שלא הייתה לי מספיק עבודה, כי לא הוזרמה לי ממשרד הביטחון, והיום, כשאני רוצה להחזיר את ה-30, 40 עובדים שנמצאים בחל"ת, אני מתקשר אליהם.

מיקי לוי: אתם יודעים מה התשובה?

מיקי לוי: תתקשר אליי ביוני 2021.

מיקי לוי: אני בחוף הים.

מיקי לוי: מה הטמטום הזה?

מיקי לוי: הרי תפיסת העולם לתת ישירות כסף למעסיקים נכשלה – סליחה, לעובדים.

מיקי לוי: נכשלה.

מיקי לוי: העובדים מקבלים 70% מדמי האבטלה, אולי משלימים קצת פה ושם, והם נמצאים בחופשה מתמשכת.

מיקי לוי: ואני דואג לכלכלה.

מיקי לוי: מה יהיה עם חזרת העובדים?

מיקי לוי: מה יהיה עם החזרת המשק לפסים?

מיקי לוי: ואני אומר לכם כבר חודשיים וחצי: תאמצו את המודל הגרמני.

מיקי לוי: לא אני המצאתי אותו.

מיקי לוי: המודל הגרמני אומר דבר פשוט: אני מעביר את הכסף למעסיקים, אני לא מעביר את הכסף לעובדים.

מיקי לוי: כשאני מעביר את הכסף למעסיקים אני מחייב את העובדים לחזור למקומות העבודה שלהם; כל כך פשוט, כל כך יעיל.

מיקי לוי: כדאי שתלכו לגרמניה ותבדקו, או תקראו כמה מאמרים.

מיקי לוי: לא צריך להיות חכם גדול.

מיקי לוי: תחזירו את העובדים.

מיקי לוי: אל תיתנו להם לא חל"ת ולא שום דבר, אבל תיתנו את הכסף ישירות למעסיקים שלהם.

מיקי לוי: ועד עכשיו הפעולה שלכם נכשלה – אה, כן, סליחה, היא לא נכשלה מבחינתכם, כי היא מאוד פופוליסטית: מפזר כסף כיד המלך, כי עוד מעט בחירות בפתח; כסף לעובדים – לכו ללמוד – במקום למעסיקים.

מיקי לוי: כמה פעמים אפשר להגיד לכם את זה?

מיקי לוי: כמה פעמים אפשר להגיד את זה?

מיקי לוי: ולכן, אני אומר לכם, אי-אפשר לתכנן כלום, אולי גם לא את הדבר הזה, כי אין ישיבות ממשלה כבר חודש ימים, וכפעולות תגמול, גם חוקים שהם חשובים מאוד, חשובים בנפשנו, וקואליציה ואופוזיציה מצביעים בעד – כי מדובר בכסף עבור החינוך, עבור המעסיקים, עבור פחת, עבור עצמאים – אין ישיבות ממשלה.

מיקי לוי: אתם לא מסוגלים לקבל החלטות כי אתם רבים אחד עם השני.

מיקי לוי: אין קבינט פיוס.

מיקי לוי: הבדיחה הזאת של קבינט פיוס – חבל שחבר הכנסת השר יזהר איננו פה.

מיקי לוי: שמעתי אותו עומד מעל הדוכן הזה לפני שלושה חודשים ומכריז קבל עם ועדה, ואמרתי: ואללה, רעיון – קבינט הפיוס, כי החברה מרוסקת, כי ראש הממשלה ריסק אותנו.

מיקי לוי: קבינט הפיוס – שם יפה – לא התכנס אפילו פעם אחת, אחת, רק לעשות וי.

מיקי לוי: אולי אתה שומע אותי, חבר הכנסת והשר יזהר.

מיקי לוי: תתכנס פעם אחת כדי לעשות וי כדי שלא נצחק עליכם.

מיקי לוי: אתם מצחיקים אותנו.

מיקי לוי: בושה וחרפה, קבינט הפיוס החברתי – אפילו פעם אחת.

מיקי לוי: ועדת שרים לחקיקה בקושי מתכנסת.

מיקי לוי: מעבירה חוק פה, חוק שם, רק באמת דברים שחשובים, כי יש ריב מה להעביר, וכשמעבירים איזשהם חוקים יש ריב על זה, פתאום יש החלטה, אחד שומר על השני – חבר הכנסת השר אמסלם שומר על יושב-ראש ועדת השרים לחקיקה השר ניסנקורן, וככה זה מתנהל.

מיקי לוי: ככה מדינה אינה יכולה להתנהל.

מיקי לוי: זה ניהול פרטאץ', זה ניהול חובבני.

מיקי לוי: זה לא ניהול, זה שלוף.

מיקי לוי: אין מדיניות לחורף המתקרב.

מיקי לוי: אין מספיק חיסוני שפעת כרגע.

מיקי לוי: תשמעו, הרי זה היה צריך להיות בלי שום קשר לקורונה, לתכנן.

מיקי לוי: כרגע, נכון להיום, אין מספיק חיסוני שפעת עבור אזרחי מדינת ישראל, וכרגע מדברים על מחסור של כמעט 50%, שזה אומר שאולי רק גילאי 44 ומעלה יחוסנו.

מיקי לוי: עד גיל 44 יצטרכו לספוג את המחלה, כי לא יהיה עבורם חיסון.

מיקי לוי: אז מה, יבואו לקופות החולים, למרפאות, ויציגו תעודות זהות כדי לראות באיזה גיל אתה, וככה יחליטו אם לתת לך חיסון או לא?

מיקי לוי: תגידו, אתם לא מתביישים?

מיקי לוי: חיסון שפעת?

מיקי לוי: מה עוד צריך לקרות במדינה הזאת כדי שתתעוררו?

מיקי לוי: מה?

מיקי לוי: חיסון לשפעת אתם לא מסוגלים להביא ואתם אומרים: רק אלה מגיל 44 יחוסנו?

מיקי לוי: אזרחי ישראל, תצטיידו בתעודות הזהות כשאתם הולכים למרפאות, כי הולכים לבדוק לכם את הגיל.

מיקי לוי: החשב הכללי באוצר הודיע בסוף השנה שהוא פורש.

מיקי לוי: תכינו מישהו במקום, כי זה לא איזה תפקיד זוטר; אין מחליפים למשנה ליועצת המשפטית לממשלה דינה זילבר, שמסיימת את תפקידה; אין תקציב לתוכניות הסיוע לחלשים במערכת החינוך – 100 מיליוני שקלים; עדיין אין מספיק מכונות הנשמה.

מיקי לוי: אין ואין ואין ואין ואין, אבל מה יש?

מיקי לוי: 36 שרים; יש סגני שרים; יש ראש ממשלה; יש ראש ממשלה רזרבי; יש התעסקות בהטבות מס לראש ממשלה – זה הדבר שהכי בער לו בתחילת הקורונה, הטבות המס לראש הממשלה.

מיקי לוי: ואני הייתי שם, ורצו פטור מ-2009, החזר של כמעט 700,000, 800,000 שקל.

מיקי לוי: מילא אם היו אומרים: מעתה ואילך – רטרואקטיבי.

מיקי לוי: ואז ברגע האחרון אמרתי: מה פתאום, יש התיישנות, אי-אפשר מ-2009, רק מ-2011, הלו.

מיקי לוי: אז אישרו מ-2011, אבל מדובר במאות אלפי שקלים.

מיקי לוי: מאות אלפי שקלים, כי זה מה שעניין אותו.

מיקי לוי: ואחר כך נתנו הוראה לצוות להפסיק לדון בהטבות המס של ראש הממשלה, באחזקת הבית בקיסריה, כי פתאום ראש הממשלה הבין: קמה צעקה ציבורית על הטבות המס שהוא מבקש.

מיקי לוי: זאת ועוד, מטוס ישן בן 19 שנים, שהושקעו בו עד היום כ-500 מיליון, וזה יגיע ל-730 מיליון שקלים, ובקצה בקצה עד מיליארד – התגלגל לידי מכתב בנוגע למטוסו של ראש הממשלה: אחזקתו של מטוס ראש הממשלה, אחזקה בלבד, 44 מיליון וחצי שקלים אחזקה לשנה.

מיקי לוי: בסכום הזה יכול כל פעם לשכור ליום, יומיים, שלושה, מטוס, פעם, פעמיים בחודשיים, שלוש פעמים בחודש כדי לטוס לחו"ל.

מיקי לוי: בשביל מה צריך מטוס?

מיקי לוי: לא חבל?

מיקי לוי: 44 מיליון וחצי שקלים אחזקה חודשית?

מיקי לוי: לשכור מטוס צמוד לראש הממשלה לאירופה – וזה בסדר – עולה 2 מיליון, מיליון וחצי; לארצות הברית, גם כשהוא ממתין על הקרקע שלושה ימים, יעלה 3 מיליון, 4 מיליון.

מיקי לוי: תחשבו כמה אפשר לטוס הלוך-חזור, הלוך-חזור.

מיקי לוי: בשביל מה צריך מטוס, לעזאזל?

מיקי לוי: הבינו שהמצב הכלכלי בארץ קשה, אז מכיוון שאין טייסת באל על, הכשירו טייסים בחיל האוויר לסוג המטוס, ובנו האנגר לטובת המטוס, ומה ההוראה שהתקבלה ממשרד ראש הממשלה?

מיקי לוי: היו צריכים לסיים את המטוס; ניסוי, טיסות ניסוי – לא להטיס יותר את המטוס לטיסות ניסוי.

מיקי לוי: אינני טייס ואינני מבין בעניין הזה, אבל יודעי דבר אומרים לי שכשמטוס עומד על הקרקע חודש ימים והוא לא טס, ההכנה שלו בהחלפת שמנים, בהסדרה וכל מיני דברים שצריך לעשות עולה כמה מאות אלפי שקלים.

מיקי לוי: אבל למי זה אכפת?

מיקי לוי: מהבושה נתנו הוראה להכניס את המטוס הזה להאנגר, מהבושה.

מיקי לוי: אולי תמכור אותו יום אחד.

מיקי לוי: פעם אחת, אם יצא לנו ונהיה בעמדת השפעה, אנחנו נמכור אותו.

מיקי לוי: יש התעסקות בהטבות המס, כפי שאמרתי, ובאורך השיירה של ראש הממשלה הרזרבי.

מיקי לוי: ראיתי את השיירה הזאת יוצאת, אם אינני טועה – – –

משה ארבל: מיקי, אתה בעד עפר שלח או בעד יאיר לפיד?

מיקי לוי: ראיתי את השיירה הזאת יוצאת ממשרד הביטחון: שתיים או שלוש, אינני זוכר, מכוניות אאודי חדשות A8, ניידת מקדימה עם סירנה מפנה, אזרחים נדחפים לתוך המדרכות.

מיקי לוי: מה קרה?

מיקי לוי: כולך בדרך לכיוון ראש העין, יצאת ממשרד הביטחון – בסדר, אפשר, קצת, מה קרה?

מיקי לוי: גינוני הטקס כל כך חשובים לך?

מיקי לוי: אם היית ראש ממשלה, בסדר, כל דקה שלך חשובה.

מיקי לוי: בדרך הביתה, כנראה, זאת ההתעסקות – באורך השיירה ובמספר המאבטחים.

מיקי לוי: אין מי שמנהל את המדינה הזאת.

מיקי לוי: אתם לא מדברים אחד עם השני; אתם עושים תרגילים אחד לשני.

מיקי לוי: יושב פה שר החוץ – אפילו על ההסכם עם האמירויות הוא לא ידע, שר החוץ.

מיקי לוי: אז מי אמור אחר כך לעשות את המשך העבודה?

מיקי לוי: הממשלה הזאת היא הממשלה הרעה בתולדות מדינת ישראל, הכושלת ביותר, והממשלה הזאת – החמור ביותר, שהיא מסכנת את כלכלת ישראל והמשק: הגירעון, המשק העומד, העסקים, העצמאים, אובדן הדרך.

מיקי לוי: גם הקופסה שתאושר כאן הערב היא מדיניות רעה של הממשלה.

מיקי לוי: מה זה אומר עליכם?

מיקי לוי: זה אומר עליכם שלא הייתם מסוגלים לעשות תקציב, ואתם כל פעם נזקקים לאיזו קופסה שחורה סגורה שצריך לאשר בוועדת הכספים, 1.7 מיליארד, 2.5 מיליארד, 6 מיליארד.

מיקי לוי: תקציב הוא תוכנית כלכלית, תקציב; תוכנית היא אבן דרך איך מתנהלים, איך מתכננים.

מיקי לוי: בהיעדר תקציב, ידיהם של השרים כבולות.

מיקי לוי: הם באים למשרד – יש להם אוטו, יש להם נהג, יש להם עוזרים; לרובם אין עבודה.

מיקי לוי: אני מבקש לדבר על משהו שנקרא "פחת מואץ".

מיקי לוי: הפחת המואץ שהביא האוצר הוא באמת מהלך מבורך, כדי להגביר את הייצור במשק.

מיקי לוי: מאפשרים או מאשרים להחליף מכונות, אמצעי תובלה וכו' וכו' – להכיר בפחת שחל עליהם בטווח קצר יותר.

מיקי לוי: סתם לדוגמה, אם לאוטובוס יש פחת מואץ של עשר שנים, ממוצע של 10%, כי הוא צריך לעשות מיליון ק"מ – אמרו: אחרי חמש שנים מבחינתנו האוטובוס נגרע, ואז אפשר לקנות מכונות חדשות, מכוניות חדשות, ציוד חקלאי חדש וכל מה שצריך.

מיקי לוי: רק יש שם כל כך הרבה עיוותים.

מיקי לוי: סתם, מכונות של בית אריזה – לא נכלל; מכונות לעסקים קטנים ובינוניים – לא נכלל.

מיקי לוי: למה?

מיקי לוי: ככה.

מיקי לוי: מה, המחשבים במפעל קטן או בעסק קטן או בינוני לא אותו דבר כמו במפעלים הגדולים?

מיקי לוי: אתם יודעים מה, המפעלים או העסקים הקטנים והבינוניים מייצרים כ-80% מהקטר הכלכלי במשק.

מיקי לוי: אז למי נתתם עוד הפעם?

מיקי לוי: לחזקים?

מיקי לוי: לא שלא צריך לתת להם, זה בסדר.

מיקי לוי: אתמול הייתי בפגישה – חבל שלא יכולתי לקחת איתי את שר האוצר או את ראש הממשלה כדי שישמעו את האנשים האלה, שמובילים את הקטר הכלכלי במשק.

מיקי לוי: היה שם מגוון רחב של מנהלים, מנהלי מחוזות, בעלי בתי מלאכה, יצרנים, מפעלי רהיטים.

מיקי לוי: הייתי רוצה שתקשיבו להם, תקשיבו לבכי הזועק לשמיים, תקשיבו לעצמאים האלה שפושטים את הרגל.

מיקי לוי: אם כבר אתם עושים מהלך טוב של פחת מואץ, למה לא לתת גם להם?

מיקי לוי: מה השיקול?

מיקי לוי: הרי הם 80% מהקטר הכלכלי של המשק.

מיקי לוי: אז אומרים לי: לא, מכונת קפה לבית קפה – לא.

מיקי לוי: אז בואו תעשו רשימה מה כן.

מיקי לוי: משאיות כן?

מיקי לוי: בתי אריזה כן?

מיקי לוי: מיכון כן?

מיקי לוי: בואו נשב, נעשה עבודה.

מיקי לוי: אני יודע שזה קשה.

מיקי לוי: תשבו עם האנשים האלה – עם איגוד בעלי המלאכה, עם העסקים הקטנים, עם העסקים הבינוניים – תשמעו מה יש להם.

מיקי לוי: אתם מקבלים החלטות חד-צדדיות בלי לשמוע את השטח, כי אתם לא מנהלים את המדינה.

מיקי לוי: חודש ימים אפילו ישיבת ממשלה אין.

מיקי לוי: והכול בשלוף – זה מאשר בתים, ההוא לא רוצה לאשר והכול התקוטטויות קטנות.

מיקי לוי: המדיניות הזאת שתאושר כאן הערב היא מדיניות רעה של ממשלה רעה.

מיקי לוי: הפחת המואץ, שמקורו התקציבי נמצא כאן בנוסח התיקון הזה – לפני כשבועיים ועדת הכספים אישרה את המקור התקציבי לתקנות הפחת המואץ שרוצה לקדם שר האוצר ישראל כץ.

מיקי לוי: עלות המהלך כ-2 מיליארד שקלים.

מיקי לוי: כאשר חברי ועדת הכספים נחשפו לתקנות התברר כי הפחת המואץ משאיר בחוץ את העסקים הקטנים והבינוניים ואת העצמאים שמפעילים אותם, דוגמת מסעדות, מוסכים, בתי אריזה, מפעלי רהיטים.

מיקי לוי: כשרוצים סוף-סוף לעשות משהו טוב, יוצא משהו כל כך עקום, שגם הכוונה שלכם הלכה לאיבוד, כי אתם מקבלים החלטות חד-צדדיות, בלי לבחון בשטח, בלי להתייעץ בשטח, בלי לבקר בשטח.

מיקי לוי: ביקרתי במפעל באמת מיוחד – הזכרתי אותו קודם – לעיבוד שבבים מדויק, שמחכה לפחת המואץ.

מיקי לוי: מכיוון שאתם לא מסוגלים לקבל החלטות, מכיוון שלא הצלחתם לכנס את המליאה הזאת לפני היציאה לשבוע פגרה, אותו מפעל הזמין מכונות מחו"ל לעיבוד שבבים מדויק, ותקשיבו, חברים, הוא מחזיק אותם בנמל אשדוד סגורים בתוך קונטיינר, כי הוא מחכה שהממשלה תביא את צו הפחת המואץ לעולם, כי אם לא יהיה צו ולא יהיה חוק, אם הוא יוציא את המכונות לפני, הוא לא יקבל את הפטור.

מיקי לוי: אתם מבינים לאיזה אבסורדים אתם מגיעים?

מיקי לוי: האזרחים מחכים לממשלה.

מיקי לוי: וככה זה עובד עקום, וככה זה מתנהל, וככה אין מטרה.

מיקי לוי: התקנות שמונחות על שולחן ועדת הכספים קובעות שעסק יהיה רשאי לבקש שבעבור ציוד שנרכש בתקופה שבין 1 בספטמבר 2020 ל-30 בנובמבר 2021 יחול פחת בשיעור כפול משיעור הפחת המקובל לפי דין בפקודת מס ההכנסה, כך שהנישום יוכל לנכות פחת מואץ לגבי ציוד שנרכש בתקופת ההטבה.

מיקי לוי: אגב, מכיוון שאין צו, אותו בעל מפעל משאיר את המכונות שלו סגורות בתוך קונטיינר בנמל אשדוד.

מיקי לוי: על מצפונכם.

מיקי לוי: הוא כבר שילם את הכסף ליצרן בחו"ל אבל לא יכול לעבוד.

מיקי לוי: כל יום עבודה עולה כסף.

מיקי לוי: מכיוון שהמכונות אינן עובדות ואינן מותקנות, הוא מפסיד כסף, רק בגלל הממשלה.

מיקי לוי: כבר הצהרתם על זה לפני שלושה חודשים, ועוד לא הבאתם את זה לעולם.

מיקי לוי: בושה.

מיקי לוי: השימוש בפחת מואץ נתון לבחירת העסק, והוא עשוי לדחות אותה במידה שהוא צפוי ליהנות יותר מקבלת הפחת בעתיד.

מיקי לוי: עם זאת, תקנות אלו מוגבלות לעסקים בתחומים בודדים, ומשאירות עצמאים רבים בחוץ.

מיקי לוי: הן מסייעות להפעלת בתי המלון בישראל, לפעילות ייצור בישראל בכל תחומי התעשייה, לרבות ייצור מוצרי תוכנה ופיתוח, חקלאות, בנייה, אך לצערי זה לא כולל פעילות, כמו שאמרתי, של בתי אריזה, מסחר, תחבורה, אחסנה או מתן שירותים בתקשורת, סניטריה בתחום האישי וכו'.

מיקי לוי: האופן שבו תינתן ההטבה מספק יתרון רק לעסקים גדולים.

מיקי לוי: אני חוזר: האופן שבו תינתן ההטבה מספק יתרון רק לעסקים גדולים.

מיקי לוי: ועיני לא צרה בעסקים הגדולים.

מיקי לוי: נהפוך הוא, אני מעודד אותם.

מיקי לוי: אבל צריך לזכור שכ-80% מהקטר הכלכלי במשק זה העסקים הקטנים והבינוניים.

מיקי לוי: הם לא כל כך מעניינים, כי אין להם לובי, כי הם לא חזקים, כי הם לא מסוגלים להתאגד, אולי.

מיקי לוי: אתמול פגשתי את האנשים האלה.

מיקי לוי: הם מניחים ראשם על השולחן, העצב ניכר בעיניהם.

מיקי לוי: אף אחד לא מבין אותנו, אמרו לי.

מיקי לוי: צורה זו משאירה עסקים קטנים ובינוניים מאחור, כפי שאמרתי, ורבים רבים מאוכלוסיית העצמאים.

מיקי לוי: לפי הערכת מרכז מאקרו רק כ-19% עד 22% מהעצמאים יהיו מסוגלים לעשות שימוש בפחת מואץ, כך ש-380,000 עצמאים, שהם כ-80% מהעצמאים, אינם נכללים בתחומי הזכאים להפעלת פחת מואץ.

מיקי לוי: הנוסח שעל שולחן הוועדה מדלג מעל תחומי עיסוק רבים שנפגעו פגיעה קשה במשבר הקורונה.

מיקי לוי: כמו כן, האצת הפחת שניתנת לפעולות הייצור בישראל, הכוללות ענפי תעשייה ומלונות, כוללת בעיקר עסקים גדולים.

מיקי לוי: כדי להבטיח שההטבה הזאת לכלל המשק תגיע למי שצריך, על משרד האוצר לכלול ענפים נוספים שספגו פגיעה כלכלית.

מיקי לוי: אני קורא לשר האוצר, אני קורא לראש אגף התקציבים, למנהל רשות המיסים: לכו לשמוע אותם.

מיקי לוי: לא צריך לרוץ ממפעל למפעל, אני מוכן להיות המתווך לצורך העניין הזה, לקבוע מועד ולקחת אתכם או להזמין אותם, כדי שחס וחלילה לא תזיעו בחום של תל אביב ותתאמצו להגיע למשרדים של איגוד בעלי בתי המלאכה.

מיקי לוי: אני מוכן להביא אותם אליכם.

מיקי לוי: תרימו רק את הכפפה.

מיקי לוי: תשמעו אותם.

מיקי לוי: אל תתחייבו – תשמעו אותם.

מיקי לוי: גם את זה אתם לא מסוגלים, כנראה.

מיקי לוי: חברים, עלינו להפעיל ולפעול על מנת להכליל את הפחת המואץ גם בענף המסעדנות.

מיקי לוי: גם ענף המסעדנות נפגע פגיעה חמורה במשבר הכלכלי, אך אינו נכלל ברשימות של משרד האוצר – כאילו במסעדה אין שולחנות ואין מחשב ואין מכונה ואין כלים במטבח שעובדים, כלים מכניים.

מיקי לוי: גם זה ייצור, גם זה מכניס כסף למשק המדינה.

מיקי לוי: חדרי כושר, בריכות – כל אלה לא ייהנו מהטבות המס, למרות צעדי הבידוד החברתי הקשים שפגעו במחזור העסקים שלהם מתחילת השנה.

מיקי לוי: ההטבה שאנחנו צפויים לאשר עשויה להיות משמעותית עוד יותר עבור עסקי שירות ומסחר המסתמכים על קנייה וממכר שוטף של ציוד שעלול להישאר במלאי עקב ההאטה בפעילות העסקית, כמו קבלני מיזוג אוויר וחשמל, ועוד רבים וטובים אחרים.

מיקי לוי: מעבר לזאת, מספר רב של עסקים קטנים ובינוניים לא עוסקים בייצור אלא במכירות ובשירותים.

מיקי לוי: הטבות הפחת לא יושמו בעבר בעבור שימוש בכלי הרכב של העובדים עצמם, ואין תשובה חד-משמעית למה לא.

מיקי לוי: ההטבה תקנה יתרון לעסקים גדולים, אך תשאיר מאחור עסקים קטנים ובינוניים ורבים מאוכלוסיית העצמאים.

מיקי לוי: הפחת המואץ חשוב מאוד.

מיקי לוי: אני מברך על כך ותומך בו.

מיקי לוי: נכון, צריך עוד לשנות את התקנות, אבל, חברים, בואו נתחיל לדון בהן.

מיקי לוי: חבל שהממשלה הזאת פשוט מתנהלת באיטיות בכל מה שנוגע לאופן קבלת ההחלטות שלה.

מיקי לוי: הסחבת הזאת גורמת לנזקים, ואני יכול לספר לכם שמפעלים שכבר נערכו לאישור הפחת המואץ רכשו מכונות חדשות, כפי שאמרתי.

מיקי לוי: הן יגיעו למפעל טרם אישור התקנות והן לא יוכרו לפחת.

מיקי לוי: אבל מפה אני קורא לכל אלה שהזמינו ציוד: תשאירו אותו בנמל.

מיקי לוי: עדיף לשלם בנמל דמי אחסון ולא להפסיד את הפחת המואץ, שהוא כנראה הרבה יותר גבוה, תלוי בסוג המכונה.

מיקי לוי: הכול בגלל הניהול הכושל של המערכת הזאת.

מיקי לוי: הפחת המואץ היה צריך להיות מאושר כבר לפני שבוע – נכון, לאחר דיונים ותיקונים, אבל בשביל זה בחרנו אתכם; אני לא בחרתי אתכם, אבל בחרו אתכם.

מיקי לוי: גם עבור המוסכים – השימוש בכל סוגי המחשבים והציוד המתקדם במוסכים במגוון המקצועות וסוגי כלי הרכב הפך להיות שכיח בעשור האחרון, נפוץ, ונדרש לצורכי שדרוג ההתקדמות בתדירות גבוהה.

מיקי לוי: מלבד הצורך הבסיסי לעדכון הפחת על בסיס תדירות החלפת הציוד, יש להם גם צורך לעודד הצטיידות במערכות אבחון ותיקון חדישות לצורכי החדשנות, היעילות, הבטיחות והגברת התחרות.

מיקי לוי: יש לזכור כי בשנים האחרונות הצטיידו מרבית המוסכים בציוד מיוחד לתיקון כלי רכב חשמליים.

מיקי לוי: בכל כלי רכב שאנחנו נוסעים עליו היום, גם כלי הרכב של השרים וחברי הכנסת, יש רכיבים אלקטרוניים שלא ניתן לבדוק אותם ולתקן אותם ללא מחשב, אבל על המחשב הזה אין פחת מואץ.

מיקי לוי: לכן, יש צורך לעשות ולהכיר בעניין הזה.

מיקי לוי: מענק עידוד התעסוקה – הרבה ביורוקרטיה, מימוש נמוך.

מיקי לוי: עסקים כמו מסעדות וחדרי כושר נפתחו ונסגרו, נפתחו ונסגרו, כי אין לכם דרך.

מיקי לוי: מזל שהייתה ועדת קורונה שהכריחה את הממשלה לפתוח.

מיקי לוי: גייסו עובדים והוציאו לחל"ת ושוב החזירו ושוב הוציאו לחל"ת.

מיקי לוי: לא ברור כיצד המתווה הזה, אם בכלל, מתמודד עם זה.

מיקי לוי: עד כה, מתוך כ-5 מיליארד שולמו בסך הכול 400 מיליון – כ-10%.

מיקי לוי: על פי נתוני משרד האוצר, מימוש תוכנית הסיוע, כאשר אנחנו חודשים מספר לאחר אישורה, עומד על 52% מימוש.

מיקי לוי: מאות מיליוני שקלים שאושרו להכשרה מקצועית עומדים על אפס מימוש.

מיקי לוי: מימוש 700 מיליון שקלים לסיוע למשפחות נזקקות עם סלי מזון – אפס, אפס מימוש.

מיקי לוי: זה אומר שאנחנו לפני חגים ויש צורך לסייע למשפחות במעגל השלישי והרביעי.

מיקי לוי: סיוע של מאות מיליוני שקלים שהוקצו לאוכלוסייה הבוגרת בישראל – אפס מימוש.

מיקי לוי: חברים, מדובר בכישלון.

מיקי לוי: מדובר בציון אפס במבחן.

מיקי לוי: צריך לבדוק את התוכניות ולתקן כפי שביקשנו בוועדת הכספים.

מיקי לוי: זו תעודת עניות, אבל לא לעשות זאת יהיה כישלון.

מיקי לוי: לא כל השכל, בוודאי ובוודאי, נמצא בממשלה.

מיקי לוי: ובכלל, לנוכח זה שאתם רבים כל יומיים, אני לא בטוח שאתם מסוגלים לעשות משהו; איזה כל יומיים, כל שעה אתם רבים.

מיקי לוי: כפי שאמרתי, כל התוכניות לחזרה לעבודה – הכול מקרטע.

מיקי לוי: למען השם, תדונו בעניין הזה.

מיקי לוי: התוכנית שהבאתם לתת כסף ישירות לעובד אינה עובדת.

מיקי לוי: קחו את הדוגמה של גרמניה – כסף ישירות למעסיק.

מיקי לוי: מה לא ברור פה?

מיקי לוי: ואז יהיה תמריץ לעובד לחזור לעבודה, כי הוא לא יקבל כסף חל"ת ולא יבלה בחוף הים.

מיקי לוי: עובדים שמתקשרים אליהם אומרים למעסיקים: תתקשרו אלינו ביוני 2021.

מיקי לוי: מדהים.

מיקי לוי: אתם כבר הרי יודעים את זה, זה לא שאני אומר את זה.

מיקי לוי: אמרתי לכם את זה לפני חודשיים, ועכשיו הכישלון נתגלה בכל מלוא חומרתו.

מיקי לוי: היעדר יד מכוונת, היעדר תקציב מדינה והיעדר חוק תקציבים – כן, חוק תקציבים.

מיקי לוי: אחרי שנתיים שאין תקציב מדינה צריך לעשות תיקונים, לא יעזור כלום.

מיקי לוי: שנתיים אין תקציב מדינה בגלל הכישלון החרוץ שלכם, כי יכולתם לעשות תקציב.

מיקי לוי: היו באמת שלוש מערכות בחירות, והיה קשה מאוד.

מיקי לוי: זו הייתה ממשלת מעבר.

מיקי לוי: הממשלה הזאת כבר נמצאת סדר גודל של כמעט 3.5 חודשים וקיבלה עוד 100 ימי חסד והשאלה הנשאלת – אם אתם תעשו תקציב.

מיקי לוי: תביאו תקציב – נצביע בעד.

מיקי לוי: תביאו תקציב.

מיקי לוי: אם אין לכם אומץ להביא תקציב ל-2020 תתכננו לפחות ל-2021.

מיקי לוי: כששואלים את שר האוצר בוועדת כספים: יהיה תקציב ל-2021?

מיקי לוי: אין תשובה.

מיקי לוי: אתם יודעים למה?

מיקי לוי: כי ראש הממשלה צריך פתח מילוט, כי לפי ההסכם הקואליציוני, בהיעדר תקציב הוא ממשיך להיות ראש ממשלה של הממשלה, ממשלת המעבר, אם הממשלה תתפרק.

מיקי לוי: אבל לא אכפת לכם שאתם פוגעים בכלכלת מדינת ישראל, שאין דרך, שאין תוכנית, שאף שר לא יכול לתכנן את עבודת משרדו, שאין אפשרות לתכנן תוכניות רחוקות.

מיקי לוי: כי ככה אתם מתנהלים.

מיקי לוי: לא אכפת לכם שום דבר, אכפת לכם מעצמכם.

מיקי לוי: 34 שרים, חלקם שרים לכלום ושום דבר.

מיקי לוי: אני רואה את הציוצים של השרים.

מיקי לוי: שלחתי מכתב בנושא ה-BDS; הייתי באשדוד, דיברתי עם ראש העיר, חיזקתי אותו.

מיקי לוי: רבאק.

מיקי לוי: שרים לכלום ושום דבר.

מיקי לוי: אני רוצה להביא לידיעת חברי הכנסת שאתמול קופות החולים הודיעו שהן לא יממנו בדיקות קורונה לטסים לחוץ לארץ.

מיקי לוי: סליחה?

מיקי לוי: בשביל מה יש חוק בריאות ממלכתי?

מיקי לוי: גם לדברים האלה.

מיקי לוי: אז מה אם הוא נוסע לחוץ לארץ?

מיקי לוי: וכשהוא נוסע לחוץ לארץ – אני לא מבין בזה, כי אינני רופא – הוא צריך לקבל איזשהו חיסון, אז הוא לא מקבל?

מיקי לוי: ההפניה מהיום בבוקר – אזרחי מדינת ישראל, הממשלה מתנערת מאחריותה – אזרחים המבקשים לטוס לחוץ לארץ יופנו לבתי החולים.

מיקי לוי: המחיר נע בין 700 שקלים ל-1,000 שקלים לבדיקה בבית החולים.

מיקי לוי: זה על חשבונכם.

מיקי לוי: הפקירו אתכם.

מיקי לוי: רק אחרי סוכות תוקם מעבדה בשדה התעופה לוד.

מיקי לוי: לכן, עד אז הכול על אחריותכם, אזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: אתם תישאו בהוצאות הכספיות – עוד איזושהי מטלה שמונחת על כתפיו של הציבור הישראלי, של אזרחי מדינת ישראל, כי לממשלה הזאת לא אכפת באמת מכם.

מיקי לוי: אחרי שוועדת הקורונה דנה בנושא שמיים פתוחים, ברצינות גמורה, עם כל העוסקים בדבר: טייסים, רשות שדות התעופה, חברות שירותי הקרקע, דיילים, סוכני נסיעות, מורי דרך, בתי מלון – עשתה כמה דיונים רציניים מאוד – פתאום שמענו שראש הממשלה אחרי יומיים לוקח קרדיט – ולא אכפת לי שייקח קרדיט, רק שיעשה משהו – אומר:

מיקי לוי: אנחנו מטפלים בפתיחת השמיים.

מיקי לוי: נהדר.

מיקי לוי: איפה זה עומד?

מיקי לוי: למה זה לוקח כל כך הרבה זמן?

מיקי לוי: שכחתי, אולי בגלל הכישלון בטיפול בקורונה, כי אנחנו מדינה אדומה.

מיקי לוי: ככה זה נמשך וככה הכשלים האלה מיום ליום וככה הממשלה הרעה הזאת מתפקדת.

מיקי לוי: אין דרך, אין כיוון, כי אין מצפן, ואין לי זמן.

מיקי לוי: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת אחמד טיבי, עד עשר דקות.

מרב מיכאלי: אבל אני רציתי קודם.

חמד עמאר: את בבקשות דיבור.

חמד עמאר: אנחנו עדיין בהסתייגויות.

מרב מיכאלי: אה, הסתייגויות, סליחה.

מרב מיכאלי: עוד כמה זמן?

חמד עמאר: אנחנו עדיין בהסתייגויות.

חמד עמאר: יש לנו עוד 20 דקות הסתייגויות.

חמד עמאר: אחרי זה נעבור לדיבור.

חמד עמאר: בבקשה.

אחמד טיבי: לא הבנתי, מרב, מה רצית?

מרב מיכאלי: אני ביקשתי – – –

אחמד טיבי: לדבר לפניי בלי לשאול אותי?

מרב מיכאלי: לא, לא, שאלתי את הסיעה אם מרשים לי להיות ברשות הדיבור לפני הסיעה ואמרו לי כן.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מרב מיכאלי: לא ידעתי שאתה בהסתייגויות, סייד טיבי.

אחמד טיבי: שוכרן.

מרב מיכאלי: מתאספה.

אחמד טיבי: לפני יותר משבוע, בדיוני ועדת הכספים, העבירה הוועדה, חבר הכנסת מיקי לוי, את הצעת חוק משק המדינה – 1.7 מיליארד שקל לפתיחת שנת הלימודים.

אחמד טיבי: זה היה הדיון.

אחמד טיבי: דנו, התווכחנו, הגשנו הסתייגויות, מיקי הוביל את העניין של חינוך מיוחד לילדים שאנחנו התחלנו יחד לדון בו – כבר לפני חצי שנה?

אחמד טיבי: יותר?

מיקי לוי: יותר.

אחמד טיבי: יותר.

אחמד טיבי: בסוף, בגלל ההסתייגויות, הודיעו למיקי ולנו על 17.5 מיליון שקל.

אחמד טיבי: אני חושב שזה יפה.

אחמד טיבי: בשביל זה יש חברי כנסת שהם גם אופוזיציה בוועדת הכספים ומביאים הישגים כאלה, כאשר הממשלה מתקמצנת על החינוך המיוחד לילדים.

אחמד טיבי: לאחר מכן אני הגשתי הסתייגות על סיוע לסטודנטים ערבים לפני כניסה לאוניברסיטה, עידוד מנהיגות צעירה.

מיקי לוי: לא הרבה כסף.

אחמד טיבי: סך הכול 7 מיליון שקל.

מיקי לוי: לא הרבה.

אחמד טיבי: ממש לא הרבה.

אחמד טיבי: בדרך כלל – לא תמיד חברי כנסת מהאופוזיציה מצליחים להעביר הסתייגויות, כידוע לכם, אבל בסופו של דבר אני מעריך את כל מי שהצביעו בעד ההסתייגות, והיא עברה ברוב של שבעה נגד שישה.

אחמד טיבי: זה חשוב.

אחמד טיבי: לאחר מכן שר האוצר והיועץ המשפטי מסינג בשמו התחייבו שזה יעבור ותהיה תוספת שתביא לידי סכום של 7 מיליון שקל בנושא הזה.

אחמד טיבי: לאחר מכן היה צריך להעביר אותה כאן במליאה.

אחמד טיבי: אז, יעני, אמרו שצריך להעביר את ההצעה של 1.75 מיליארד שקל (אומר בערבית: כאן, במליאה.

אחמד טיבי: ) אמרו: תחכו לשעה 19:00; היינו בסביבות 15:00, 16:00.

אחמד טיבי: פתיחת שנת הלימודים, מחשב לכל ילד כמעט – היה תקציב עבור מחשבים, לא ממש מחשב לכל ילד – למה אמרו לנו: תחכו, חשוב שאתם תצביעו בעד?

אחמד טיבי: כי צריך 61.

אחמד טיבי: אז ב-17:00 אני שואל את משרד האוצר, שפנו אליי, את הקואליציה: כמה יש לכם בבניין?

אחמד טיבי: אמרו 42, אבל נביא אותם.

אחמד טיבי: ואז הסתכלנו, התחלנו לבדוק איפה חברי הקואליציה נמצאים.

אחמד טיבי: אחד, ראיתי תמונה שלו משתכשך במי הכינרת; השני – חופשה בצימר; השלישי, הרביעי, החמישי – ואנחנו פה בבניין.

אחמד טיבי: אנחנו היינו עשרה חברי כנסת מהרשימה המשותפת.

יעקב מרגי: אפשר לקבל שמות, בבקשה?

אחמד טיבי: שיימינג?

יעקב מרגי: שמות, שמות.

אחמד טיבי: אתה היית בבניין.

יעקב מרגי: עכשיו ניקית אותי מהחשד.

אחמד טיבי: יושב-ראש ועדת הכלכלה, חברי חבר הכנסת יעקב מרגי, כן, היה בבניין, חיכה, כמו חבר הכנסת פינדרוס, שניהל את הישיבה.

אחמד טיבי: הפתעת, פינדרוס.

אחמד טיבי: והגיעה השעה 18:30 – משרד החינוך התקשר: תישארו.

אחמד טיבי: דיברתי עם חבר הכנסת מיקי זוהר, יושב-ראש הקואליציה.

אחמד טיבי: הוא אמר: תישארו, חשוב, פתיחת שנת הלימודים, לא אופוזיציה, לא קואליציה.

אחמד טיבי: אמרתי לו: איפה?

אחמד טיבי: נביא אותם, אמר.

אחמד טיבי: שעה 19:00 – צריך להצביע.

אחמד טיבי: איפה 19:00?

אחמד טיבי: מה 19:00?

אחמד טיבי: מה 19:00?

אחמד טיבי: (אומר בערבית: אף אחד כאן.

אחמד טיבי: ) לא היו.

מיקי לוי: הלכו ל-19:45 – – –

אחמד טיבי: כן.

אחמד טיבי: 1.7 מיליארד שקל שהצבענו עליהם כדי לפתוח את שנת הלימודים, והיינו מוכנים לתמוך כדי שזה יגיע ל-61 – הם לא היו, אנשי הקואליציה ושרי הממשלה, אלה שלא התפטרו.

יוראי להב-הרצנו: זה היה מאוחר, אבל.

אחמד טיבי: סליחה?

יוראי להב-הרצנו: היה מאוחר.

אחמד טיבי: 19:30 מאוחר?

אחמד טיבי: שו, יא זלמה?

יוראי להב-הרצנו: מאוד מאוחר.

אחמד טיבי: אני לפעמים מצביע על דברים ב-03:00 פה.

יוראי להב-הרצנו: – – –

אחמד טיבי: לא.

אחמד טיבי: הם כבר עשו גשר מוקדם, כי אמרו שלמוחרת יש כבר חופש.

יוראי להב-הרצנו: זה מה שאני אומר.

יוראי להב-הרצנו: הם לא אוהבים ללכת לבית ספר, חלקם.

אחמד טיבי: בסדר.

אחמד טיבי: להבא ניתן להם כרטיסי נוכחות.

אחמד טיבי: עכשיו, מביאים את החוק הזה.

אחמד טיבי: אני לא יודע אם יש להם 61 או לא.

אחמד טיבי: סביר שיש בבניין.

אחמד טיבי: אם לא, אלי, אם אין להם 61 – פינדרוס, פינדרוס, אם אין 61, אנחנו נעזור להעביר את החוק הזה.

יצחק פינדרוס: יש, יש.

יצחק פינדרוס: חזרו מהצימר, חזרו מהכינרת – כולם פה.

אחמד טיבי: תראה, חבר בסיעה החרדית, חבר כנסת חדש, כבר התיישב על שולחן הממשלה.

חמד עמאר: חבר הכנסת, אסור לך לשבת על כיסא של שר.

חמד עמאר: בבקשה, תקום.

חמד עמאר: תקום, בבקשה.

חמד עמאר: כן, תודה.

אחמד טיבי: אגב, זה לא אישי נגדך.

אחמד טיבי: לא אישי נגדך.

עודד פורר: יש דיון?

עודד פורר: יש אצלנו דיון?

חמד עמאר: לא מקובל בכנסת שחבר כנסת ישב על כיסא של שר.

חמד עמאר: כשתהיה שר תשב כאן ולא ניתן לאף חבר כנסת לשבת במקומך.

אחמד טיבי: למרות שיכול להיות שאתה יותר טוב משר.

אחמד טיבי: יש שם שרים שאתה יותר טוב מהם.

חמד עמאר: אין קשר.

חמד עמאר: חבר הכנסת טיבי, אין קשר.

אחמד טיבי: כן.

חמד עמאר: אין קשר – יותר טוב, פחות טוב.

אחמד טיבי: אה, זו לא בדיקת איכות.

אלי אבידר: חבר הכנסת בוסו, זה לא רק נגדך, תאמין לי.

אחמד טיבי: הנקודה השנייה, אלי, מיקי, היא שביתת עובדי המעבדות.

אחמד טיבי: שביתת עובדי המעבדות.

אחמד טיבי: אתה יודע איזו עבודה חשובה וכנה הם עושים ואיזו משכורת מעליבה ופוגעת – – –

קריאה: זה בגלל שאלה עובדות.

אחמד טיבי: עובדות ועובדים.

מיקי לוי: 30 שקל לשעה.

אחמד טיבי: 30 שקל לשעה.

אחמד טיבי: זה רציני?

אחמד טיבי: בתקופת הקורונה, כל המאמץ הזה על הכתפיים שלהם, תוצאות מעבדה, בכל הארץ, יום ולילה – למה להשפיל אנשים שעושים את המיטב, נותנים את הכול?

אחמד טיבי: ועד עכשיו הם לא הגיעו איתם להסכם.

אחמד טיבי: אנחנו תומכים במאבק של עובדות ועובדי המעבדות.

מיקי לוי: חד וחלק.

אחמד טיבי: לא, ואחר כך הם הגיעו להסכמים עם מעבדות פרטיות, ששם מקבלים יותר מעובדי המעבדות האלה.

אחמד טיבי: עכשיו אני רוצה לדבר על מה שקרוי העברת מורים, מינוי מורים, למשל העברת מורים – יש מורים מהצפון, מורות שעובדות בנגב 17 שנה.

אחמד טיבי: היא נמצאת בעראבה או בסח'נין בצפון, נשואה עם שלושה, ארבעה ילדים, וצריכה לצאת ב-05:00 כדי להגיע לבית ספר בדרום, בנגב.

אחמד טיבי: למה 17, 13, 12 שנים ולא להעביר אותן לצפון?

אחמד טיבי: כך אפשר למנות מורים אחרים במקומם.

אחמד טיבי: דיברה איתי מורה – בלי להזכיר שמות – היא חולת סרטן.

אחמד טיבי: 13 שנים יוצאת כל יום בבוקר לשם.

אחמד טיבי: העבירו מישהי אחרת, אבל אותה לא העבירו.

אחמד טיבי: איזו אטימות זאת?

אחמד טיבי: מה השיקולים בהעברות האלה – פרוטקציות?

אחמד טיבי: שיטת הניקוד הבעייתית?

אחמד טיבי: (אומר בערבית: פרוטקציה?) צריך לגלות מינימום של אמפתיה והבנה ושיקול דעת, ואין את המינימום הזה.

אחמד טיבי: אני אמשיך להציג, לטפל, לעקוב אחר הנושא הזה מול כל שר, כל מנכ"ל, כל מנהל מחוז, כאן, בכל ועדה, כי האי-צדק לגבי המורים האלה ולגבי העברת שעות – ואז מתברר שב-1 בספטמבר פתאום יש שעות.

אחמד טיבי: צריך לדחות את המועד הזה של 31 באוגוסט, ואז אפשר יהיה לתת שעות למורים הקבועים האלה.

חמד עמאר: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

אחמד טיבי: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חברת הכנסת סונדוס סאלח – איננה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים בבקשות רשות דיבור.

חמד עמאר: חברת הכנסת מרב מיכאלי.

מרב מיכאלי: תודה.

חמד עמאר: בבקשה.

חמד עמאר: בבקשה, חברת הכנסת מרב מיכאלי, עד שלוש דקות – עד חמש דקות, סליחה.

מרב מיכאלי: חבריי חברי הכנסת החרדים, לא הבנתי.

מרב מיכאלי: אתמול הוחלט שלא יהיה סגר על ערים אדומות, על ערים אדומות – כל עיר שהתחלואה בה נקראת אדומה.

מרב מיכאלי: הוחלט שלא יהיה סגר על הערים האדומות, כי ההנהגה החרדית איימה על נתניהו שהוא כבר לא – –

אוריאל בוסו: את זה את הוספת.

מרב מיכאלי: – – ואז הוא ביטל את העבודה המקצועית לעשות סגר על ערים אדומות.

מרב מיכאלי: עכשיו, בואו, נתניהו זה לא מפתיע.

מרב מיכאלי: חבל להשחית עליו מילים.

מרב מיכאלי: הוא לא קיבל החלטה עניינית אחת מאז שהוא יושב על כיסא ראש הממשלה.

מרב מיכאלי: הוא דואג רק לעצמו.

יצחק כהן: למה?

יצחק כהן: השלום באבו דאבי.

מרב מיכאלי: אבל אתם, אתם, חבריי חברי הכנסת החרדים – –

יצחק כהן: – – –

מרב מיכאלי: – – לא הבנתי, מה קרה לפיקוח נפש דוחה את התורה כולה?

אוריאל בוסו: למה את לא דואגת?

מרב מיכאלי: מה קרה ל"ונשמרתם לנפשותיכם"?

מרב מיכאלי: מה, החליפו את זה ב"נשמרתם לכיסאותיכם" כשלא שמנו לב? לא, לא מצליחה להבין, באמת.

מרב מיכאלי: ועל מה אתם עושים את זה?

מרב מיכאלי: על מה, על אגו?

מרב מיכאלי: מה פה האגו הגדול?

מרב מיכאלי: על מה המאבק?

מרב מיכאלי: אני לא מצליחה להבין.

מרב מיכאלי: כאילו, שלא יגידו עליכם שאתם עיר אדומה?

מרב מיכאלי: לא מצליחה להבין מה אתם מרוויחים בזה, חבריי חברי הכנסת החרדים, באמת.

מרב מיכאלי: הרי יום כיפור, שזה היום החמור ביותר לצום, אפילו בו, אם יש איזשהו צל-צילו של חשש שבריאותו של אדם או בריאותה של אדם תיפגע מהצום, חל איסור לצום, אז קל וחומר סגר על עיר אדומה, אם במקרה זה מה שמתבקש.

מרב מיכאלי: לא הבנתי, למי אתם מכופפים את הידיים?

מרב מיכאלי: את מי אתם מנסים לנצח?

מרב מיכאלי: איזה מין ניצחון פירוס זה?

מרב מיכאלי: אבל אני רוצה לשאול עוד משהו, חבריי חברי הכנסת החרדים: מה קרה לערבות ההדדית?

מרב מיכאלי: אתם לא לבד פה, אתם יודעים.

מרב מיכאלי: יש עוד כל מיני חלקים בחברה הישראלית שגרות וגרים במדינת ישראל, ולא צריך להפיץ עוד יותר את המחלה הזאת.

מרב מיכאלי: מה קרה לערבות ההדדית?

מרב מיכאלי: אתם הראשונים שתובעים ערבות הדדית כל השנה.

מרב מיכאלי: איפה זה נעלם כשזה מגיע לסגר על ערים אדומות?

מרב מיכאלי: תראו, אני בזה לממשלה הזאת.

מרב מיכאלי: היא ממשלה כושלת.

מרב מיכאלי: היא ממשלה שערורייתית.

מרב מיכאלי: היא ממשלת חרפה.

מרב מיכאלי: היא גורמת נזק בהתנהלות שלה עם משבר הזה על כל צעד ושעל.

מרב מיכאלי: אבל אני לא קוראת לא לקיים את ההוראות שלה.

מרב מיכאלי: אני קוראת כן לקיים את ההוראות שלה.

מרב מיכאלי: ואתם יודעים למה?

מרב מיכאלי: כי אנחנו כולנו, כל החברה הישראלית ומדינת ישראל, אנחנו כולם נהיה פה הרבה הרבה אחרי שהממשלה הזאת תהיה היסטוריה שכולנו ננסה לשכוח אותה.

מרב מיכאלי: אבל בשביל שזה יקרה ואנחנו נוכל לחיות כאן ביחד גם אחר כך, חייבת להיות כאן ערבות הדדית.

מרב מיכאלי: מאוד מאוד מצער, חבריי חברי הכנסת החרדים, שאתם מצטרפים לקבוצה של גברים כוחניים, מרוכזים בעצמם, שדואגים רק לעצמם וחושבים רק על עצמם ופועלים בהתאם.

מרב מיכאלי: חוסר אחריות לקהילה שלכם, שלכם.

מרב מיכאלי: אני יש לי בקשה.

מרב מיכאלי: חבריי חברי הכנסת החרדים, ראשי הערים החרדיות, יש לי בקשה אליכם.

מרב מיכאלי: היא מרחיקת לכת, אני יודעת, וזה לא פשוט, אבל בואו ננסה, בסדר?

מרב מיכאלי: בקשתי אליכם: בואו ננסה, בואו נהיה אנשים מבוגרים, מבוגרות ומבוגרים, ניקח אחריות, קודם כול על עצמנו, על המסכות שלנו, על הריחוק החברתי שלנו, על החפלות שלנו, על החתונות שלנו, על הישיבות שלנו, על מה שזה לא יהיה.

מרב מיכאלי: ניקח אחריות על עצמנו ועל הקהילות שלנו, על המשפחות שלנו.

מרב מיכאלי: כן, זאת ממשלה כושלת, מבישה, מחפירה, אבל יש אותנו.

מרב מיכאלי: אנחנו יכולות ויכולים לקחת את עצמנו בידיים ופשוט לעשות את מה שהממשלה הזאת לא עושה.

מרב מיכאלי: אז חבריי חברי הכנסת החרדים, בואו ננסה את זה.

מרב מיכאלי: מה אכפת לכם?

חמד עמאר: תודה רבה.

מיקי לוי: את יכולה להמשיך.

מיקי לוי: אין שר, מרב.

חמד עמאר: חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה – איננו.

מיקי לוי: אדוני, אין שר, אתה צריך להפסיק את הדיונים במליאה.

חמד עמאר: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה; חבר הכנסת מנסור עבאס; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; חבר הכנסת ווליד טאהא; חבר הכנסת עופר כסיף; חברת הכנסת היבה יזבק; חבר הכנסת אוסאמה סעדי; חבר הכנסת יוסף ג'בארין; חבר הכנסת סעיד אלחרומי; חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה; חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין; חבר הכנסת שלמה קרעי; חבר הכנסת ינון אזולאי.

חמד עמאר: חבר הכנסת עודד פורר.

יצחק פינדרוס: עודד, לזה קוראים מעשרה יוצא אחד.

חמד עמאר: עד חמש דקות.

חמד עמאר: בבקשה, אדוני.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, יש שם עצם בסלנג בעברית שכולכם מכירים אותו שנקרא בלגן.

עודד פורר: בלגן זו מילה שמקורה בשפות הסלביות, כגון רוסית.

עודד פורר: המילה הזאת עלתה לארץ עם העלייה הראשונה, ופירושה אי-סדר ואנדרלמוסיה.

עודד פורר: זה בדיוק מה שאנחנו רואים כעת בהתנהלות של ממשלת ישראל, גם ברמה הבריאותית, גם ברמה הכלכלית.

עודד פורר: בלגן.

עודד פורר: אנחנו נמצאים, אדוני היושב-ראש, בשיא המשבר הכלכלי שאנחנו ידענו.

עודד פורר: מדינת ישראל מעולם לא עמדה במשבר בסדר גודל כזה עם עלויות כאלה בזמן כל כך קצר.

עודד פורר: העסקים נאנקים, הכלכלה קורסת.

עודד פורר: יש לי הרבה ביקורת על התוכניות של הממשלה על איך להתמודד עם הבלגן הזה, אבל בואו נניח רגע לתוכניות, בואו נדבר על הביצוע.

עודד פורר: אפילו את התוכניות שאתם כתבתם, אפילו את התוכניות שאתם קידמתם, את כל מה שנלחמתם להעביר כאן בכנסת, אפילו אותן אתם לא מסוגלים לבצע.

עודד פורר: בסך הכול 52% מתקציב המדינה המיועד הוזרם למשק.

עודד פורר: תסתכלו בעיניים של המעסיקים, תסתכלו בעיניים של בעלי העסקים שהבטחתם להם הכשרות מקצועיות, ותסבירו להם למה 275 מיליון שקלים שהוקצו להכשרות מקצועיות לא נוצלו.

עודד פורר: אפס ביצוע.

עודד פורר: מה אתם עושים שם, בממשלה המנופחת הזאת?

עודד פורר: הבאתם חוק עקום בנושא הזה, שאמרנו לכם שהוא לא יעיל, הקציתם לו 6 מיליארד שקלים וביצעתם רק 4% ממנו, 4% בלבד.

עודד פורר: נכשלתם, ממשלת ישראל, בכל פרמטר.

עודד פורר: הסיוע לענפי התיירות, אדוני ממלא מקום יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת פינדרוס, אתה יודע על איזה היקף עומד הסיוע לענפי התיירות?

עודד פורר: הצלחתם לבצע בסך הכול 43% מהסיוע, והעברת ההחזרים של רשות המיסים – 1%.

עודד פורר: יצאתם בכותרות מפוצצות על חלוקת תווי מזון לאוכלוסיות מוחלשות והקציתם 700 מיליון שקלים מהתקציב לטובת הנושא הזה, ומעניין אם מישהו יכול לנחש כמה בוצע מתוך ה-700 מיליון שקלים תווי מזון לאוכלוסיות נזקקות.

עודד פורר: אפס.

עודד פורר: אפס.

עודד פורר: וזאת הכותרת.

עודד פורר: אתם מאה בכותרות, אפס בביצוע.

עודד פורר: אתם מאה במעשיות ואפס במעשים.

עודד פורר: יודעים להתבכיין, להאשים, לקטר, כולם אשמים חוץ מכם, כולם אחראים חוץ מכם.

עודד פורר: הכישלון הניהולי הזה הוא המשבר הגדול ביותר שבו אנחנו נמצאים, ואנחנו נמצאים בבלגן הכי גדול שידענו, חברי הכנסת, ואתם מתעסקים לי בקשקושים שבין בני גנץ לנתניהו, שגם הם בלגן בפני עצמו, לבד, גם בהתנהלות הפוליטית.

עודד פורר: ולכן, חברות וחברים, צריך כאן בסך הכול מנהיג שידע לעשות סדר, שיוכל לעשות סדר בבלגן הזה, שיוכל להתמודד עם המשבר הזה בקור רוח, בלי להיכנס לפניקה שמאפיינת לצערי את החלטות הממשלה, בלי להיכנע ללחצים הפוליטיים של כל מיני גורמים, ומסוגל גם להטיל את המרות שלו על הפקידות הבכירה ולא לצעוק ולריב איתה כל היום בלי שהוא מצליח להעביר משהו.

עודד פורר: אתם נכשלתם מתחילת הדרך ועד סופה, והגיע הזמן, חברים, שפשוט תזוזו הצידה, שתאפשרו למי שיודע לנהל, למי שיודע לקבל החלטות, למי שיש לו עמוד שדרה – תאפשרו לו לתפוס את הפיקוד.

עודד פורר: תודה לכם על הבלגן שעשיתם.

עודד פורר: עכשיו תנו לנו לעשות סדר.

עודד פורר: ובהמשך הדברים, אדוני היושב-ראש – עד שיגיע השר אני כמובן אמשיך בעניין הזה – אפשר לעבור החלטה-החלטה, החלטה-החלטה, על ההחלטות של ועדת הכספים, ולראות איך ההחלטות האלה לא מתבצעות מתחילתן ועד סופן.

חמד עמאר: יש שר במליאה.

חמד עמאר: יש לך עוד זמן לדבר.

עודד פורר: ברוך הבא, אדוני השר.

עודד פורר: אני יכול לחזור על הדברים מההתחלה כדי שישמע?

עודד פורר: אני חושב, אדוני, שההתייחסות של הממשלה לכל מה שקורה כאן ולכל מה שקורה במדינת ישראל היא העדות עד כמה הממשלה הזאת לא ראויה למשול, לא יכולה למשול, לא מושלת וגם לא תמשול.

עודד פורר: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, זה כמה שעות התקשורת הישראלית רועשת בגלל דבריו של אביגדור ליברמן.

יבגני סובה: סוף-סוף מקשיבים לנו.

יבגני סובה: אם היו מקשיבים לפני חמישה חודשים לדבריו, היום פיקוד העורף לא רק שהיה מנהל את המשבר – גם היה משתלט על משבר הקורונה.

יבגני סובה: אבל רוצים לשמוע רק את הכותרת.

יבגני סובה: סוף-סוף יש על מה לדבר.

יבגני סובה: במקום לדבר על כישלון מדברים על דבריו של אביגדור ליברמן.

יבגני סובה: אבל בכדורגל יש משפט: לא משנה איך אתה משחק – תסתכל על הלוח, מה התוצאה על הלוח.

יבגני סובה: הקבוצה שלך יכולה לשחק טוב כל המשחק, 90 דקות – בסוף מה שקובע זו התוצאה על הלוח.

יבגני סובה: בואו נסתכל על הלוח, רבותיי.

יבגני סובה: מדינת ישראל, אחרי שישה חודשים של משבר, נמצאת במקום הראשון בתחלואה.

יבגני סובה: עובדה.

יבגני סובה: לא משנה מה אתה עושה, לא משנה איך אתה משחק, אתה במקום הראשון בתחלואה.

יבגני סובה: אני מסתכל על עוד תוצאה: מדינת ישראל נמצאת באחד המקומות הנמוכים ביותר מבחינת הסיוע הכלכלי לעסקים קטנים.

יבגני סובה: דיברו פה על מספרים של כמה מיליארדי שקלים – 20, 30 מיליארד.

יבגני סובה: מדינות בעולם השקיעו כבר מאות מיליארדים בשביל לעזור לעסקים; לא בגלל שבא להם לחלק כסף – בגלל שהם רוצים שהכלכלה תחזור כמה שיותר מהר.

יבגני סובה: בגלל זה גם דיברנו על החל"ת הגרמני, דיברנו על תוכניות סיוע בארצות הברית ובאנגליה.

יבגני סובה: אמרנו שהאבטלה באירופה לא עוברת 7%.

יבגני סובה: רוב האנשים כבר חזרו; ממשיכים לחיות עם קורונה, וחזרו לעבוד באירופה.

יבגני סובה: אבל אצלנו זה רק ספינים: זה אמר ככה וזה אמר ככה.

יבגני סובה: געוואלד, כמו שאומרים ביידיש.

יבגני סובה: ולא מצייתים להנחיות של הממשלה.

יבגני סובה: רבותיי, שרי ממשלה, תסתכלו מה קורה בשטח.

יבגני סובה: תסתכלו מה קורה במגזר הערבי עם החתונות, וכולם בוכים שם כל יום.

יבגני סובה: תסתכלו איך אתם גורמים לבעלי מסעדות לעשות אירועים בשחור – אני לא אגלה, כמובן, אבל אני יודע את זה, כי יש הרבה אנשים שפשוט לא מחזיקים מעמד.

יבגני סובה: הם אומרים: איך אני אשרוד אם אני לא אעשה אירוע?

יבגני סובה: מה אני אעשה אם אני לא אעשה עכשיו אירוע ל-30, 40 אנשים?

יבגני סובה: אין לי איך לפרנס את המשפחה שלי.

יבגני סובה: הממשלה מציעה סיוע של 7,000 שקלים – זה בקושי מכסה לו לשלם חשמל.

יבגני סובה: אפילו לשכירות זה לא מספיק.

יבגני סובה: אני לא יודע כמה מחבריי פה במשכן הזה יודעים כמה עולה שכירות של מסעדה.

יבגני סובה: אתם יודעים כמה?

יבגני סובה: מדובר בעשרות אלפי שקלים בחודש – 15,000, 18,000, 20,000, 25,000 שקל רק שכירות למסעדה, אדוני היושב-ראש.

יבגני סובה: ועכשיו, בעל המסעדה שהמסעדה שלו סגורה חמישה חודשים מקבל סיוע של 7,000 שקלים.

יבגני סובה: מה הוא יכול לעשות עם הכסף הזה?

יבגני סובה: ואחר כך אתם אומרים: אל תציית להנחיות של הממשלה – ממשלה שמקבלת החלטות בערב, ולאחר כמה טלפונים של שרים בתוך הממשלה משנה את ההחלטה.

יבגני סובה: ולכן, רבותיי, כמו בכדורגל, לא משנה איך אתה משחק, בסופו של דבר מה שחשוב זה התוצאה.

יבגני סובה: והדבר האחרון והכי חשוב: יש לנו במדינת ישראל תרבות – הייתי אומר חוסר תרבות של לקיחת אחריות.

יבגני סובה: פשוט תנסה להיזכר באירועים שהיו בעשר השנים האחרונות, ב-11 השנים האחרונות.

יבגני סובה: מישהו מהממשלה בכלל לקח אחריות והתפטר?

יבגני סובה: מישהו לקח אחריות ואמר: זה תפקידי, זה תחום האחריות שלי, אני נושא באחריות ואני מתפטר – כמו שזה נהוג במדינות אירופה, כמו שזה נהוג במדינות שונות של ארצות הברית, כמו שזה נהוג בעולם הנאור, כפי שאנחנו אוהבים לכנות?

יבגני סובה: אף שר לא התפטר ואף שר, כולל ראש הממשלה, בחיים לא ייקח אחריות על משהו שהוא אחראי לו.

יבגני סובה: תמיד ימצאו פרויקטור כזה, פרויקטור אחר, ימצאו את זה, את זה.

יבגני סובה: יש פה לחץ, ככה וככה.

יבגני סובה: אף אחד לא מוכן להגיד לאומה: זה כישלון שלי, ואני, אני כאחראי, לוקח עליי את האחריות למעשה הזה, לכישלון.

יבגני סובה: וכל עוד אנחנו לא נלמד ולא נתחנך פה במשכן הזה, בכנסת, בממשלה, לקחת אחריות, הציבור ימשיך לא להאמין להנחיות של הממשלה.

יבגני סובה: הממשלה עם ההחלטות שלה גרמה לכך שהציבור כבר לא מאמין, וזה לא משנה איזה מגזר זה.

יבגני סובה: כל מגזר סובל מחוסר האמון בהחלטות של הממשלה.

יבגני סובה: ולכן, אל תתפלאו.

יבגני סובה: אל תסתכלו איך אתם משחקים על המגרש, פשוט תסתכלו למעלה על הלוח ואתם תראו שהתוצאות לא בעד הממשלה.

יבגני סובה: זה כישלון של הממשלה.

יבגני סובה: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת אלי אבידר, בבקשה.

חמד עמאר: בבקשה, אדוני, עד חמש דקות.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו נמצאים בעיצומו של משבר פוליטי, כלכלי ובריאותי, אבל יש נושאים שחייבים לדבר עליהם ואי-אפשר לשכוח אותם.

אלי אבידר: לפני כמה שבועות מדינת ישראל התעוררה לסיוט עם הידיעה ש-13 חיות אדם אנסו נערה בת 16 בבית מלון באילת.

אלי אבידר: בעבר נהגתי לשתוק כדי שתישמר חזקת החפות, אבל המציאות לימדה אותנו שהחשודים מנצלים את הזמן הזה להשחרת הקורבן.

אלי אבידר: התוצאה היא שגם לאחר שהחשודים מורשעים, הם מצליחים לחזור לחייהם.

אלי אבידר: הקורבנות הן שנפגעות מהאונס, מההטרדה וממסע ההשחרה נגדן.

אלי אבידר: המצב הזה חייב להיפסק, והוא לא ייפסק אם הענישה לא תוחמר והחינוך יתחיל בגיל מוקדם ובבית.

אלי אבידר: פעם הורים חינכו את ילדיהם.

אלי אבידר: אני זוכר שביום הראשון שיצאתי לסרט עם חבר ועם עוד שתי חברות, בגיל עשר, לדעתי, רגע לפני שהיד שלי הלכה לפתוח את ידית דלת היציאה שמעתי את אבא שלי אומר: אלי, תכבד את החברה שלך.

אלי אבידר: הייתי בן עשר, לא הבנתי על מה הוא מדבר בכלל.

אלי אבידר: ככל שגדלתי בשנים, המשפטים הפכו לברורים יותר: החברה שלך שווה לך.

אלי אבידר: היא כמו אחותך.

אלי אבידר: תתנהג בדיוק כפי שהיית רוצה שיתנהגו לאחותך.

אלי אבידר: עזבו את זה שהוא הרס את החשק – אתה יוצא עם חברה והוא צרב את אחותך בתודעה, אבל המשפטים האלה שאמרו שאפילו לא נחשוב שטויות.

אלי אבידר: בשנת 2020 אנחנו חיים בחברה עם חוקי ג'ונגל, ולא פחות – של פוגעים ונפגעים.

אלי אבידר: הפוגעים מנצלים מצבי חולשה ולא מהססים לרגע לפגוע.

אלי אבידר: אנחנו בשנת 2020, ועד היום מערכות המשטרה והמשפט אינן נעזרות בתיאוריות פסיכולוגיות על מה שעובר על קורבנות תקיפה.

אלי אבידר: המצב הזה, לצערנו, מנוצל על ידי פרקליטי הנאשמים כדי להשיג ענישה קלה, אם בכלל.

אלי אבידר: אז אני מתוודה: בכל פעם שחיים רמון על המסך, אני מעביר ערוץ; נתן אשל הוא לא פרטנר לגיטימי בעיניי למשא ומתן; אוי ואבוי אם בית"ר ירושלים יביאו את דור מיכה, כי אז גם הלכה לי קבוצת הכדורגל שאני אוהד.

אלי אבידר: חברותיי וחבריי חברי הכנסת, אין כאן בחירה בין חברה מתירנית לחברה פוריטנית.

אלי אבידר: חייבים להפסיק את תרבות הג'ונגל ולפעול בשלושה ערוצים: לחנך למערכת יחסים בריאה בין המינים מגיל גן ילדים; ההורים חייבים לחנך, ולא לחשוב שהתפקיד שלהם בחיים זה להיות חברים של הילדים; מערכות החוק חייבות לשפר את מערך הידע שלהן ולהחמיר את הענישה.

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

חמד עמאר: אחריו – חבר הכנסת איימן עודה.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, אני עומד כאן לצעוק את צעקתם של אלה שטרם עלו לישראל, אלה שנקראים הדור השלישי.

אלכס קושניר: הם נמצאים כרגע ברחבי רוסיה ואוקראינה ולא מצליחים לעלות לארץ.

אלכס קושניר: למה?

אלכס קושניר: כי משרד הפנים החליט לשנות נוהל.

אלכס קושניר: בשבוע שעבר, או יותר נכון לפני שבועיים, עמד כאן בצלאל סמוטריץ' והציע תיקון לחוק השבות – תיקון גזעני שמבטל את סעיף הנכד ובעצם מבטל את זכותם של נכדים של היהודים לעלות לארץ.

אלכס קושניר: החוק הזה לא עלה להצבעה – הממשלה אמרה שהיא תדון בזה לעומק – ואז אנחנו מגלים שהחל מ-1 באוגוסט משרד הפנים מקבל החלטה לשנות את הנוהל, והילדים של בני הדור השלישי לא יכולים לקבל אשרת כניסה לישראל.

אלכס קושניר: זאת אומרת, משרד הפנים, ואריה דרעי בפועל, מונע את העלייה, בפועל מפריד את המשפחות.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, אני שאלתי את עצמי מה יכול להיות יותר גרוע מגזענות.

קריאה: בצלאל.

אלכס קושניר: יותר גרוע מגזענות זה גזענות שמהולה בפחדנות, כי לאריה דרעי אין אומץ לבוא ולהגיד בצורה ברורה: כן, אני שיניתי את הנוהל ואני מפריד בין משפחות.

אלכס קושניר: אני שלחתי אליו מכתב וכמובן לא זכיתי לשום תשובה.

אלכס קושניר: הדבר הזה, אדוני היושב-ראש, הרבה יותר גרוע מגזענות.

אלכס קושניר: מדינת ישראל מעולם לא שמה מכשולים לעלייה.

אלכס קושניר: מדינת ישראל מעולם לא הפרידה בין משפחות.

אלכס קושניר: וכאן, בחסות משבר הקורונה, מתעורר בוקר אחד השר דרעי ומחליט שיש עולים שעל פי החוק זכאים לעלייה, אבל בפועל הם לא יכולים לעלות, כי הילדים שלהם לא מקבלים אשרת כניסה.

אלכס קושניר: אני פונה כאן לשר דרעי: בוא תהיה מספיק אמיץ, תעלה כאן לבמת הכנסת או בתקשורת או בטוויטר – יש לך מספיק אמצעים – ותגיד או שאתה גזען עלוב או שאתה משנה את הנוהל ומחזיר את המצב לקדמותו כל עוד החוק לא שונה.

אלכס קושניר: ואני אומר לך שהחוק הזה לא ישונה, כי אנחנו נעמוד כחומה בצורה ולא ניתן לך להוביל את המדיניות הגזענית שלך.

אלכס קושניר: ותפסיק להיות פחדן.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.

חמד עמאר: אחריו יסכם את הדיון חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

חמד עמאר: עד חמש דקות, אדוני, בבקשה.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפני שעה קיבלתי מכתב מראש הממשלה – הוא הפנה את המכתב לראשי האופוזיציה – שהכותרת שלו: פגיעת

איימן עודה: כם במאבק של מדינת ישראל בקורונה ועידוד לאנרכיה.

איימן עודה: חשבתי לתומי שיש דבר חשוב במכתב הזה.

איימן עודה: קראתי את הכול – פשוט מאוד, אין שום דבר חשוב.

איימן עודה: אני חושב שהדבר העיקרי מבחינתו זה פשוט מאוד לשים את השם של בנט ליד השם שלי ולהגיד: הינה, הם ביחד.

איימן עודה: הוא יודע את האמת – שאני לא מדבר עם גזען כמו בנט כמו שאני לא מדבר איתו – אבל כל זה לא מה שמעניין אותו.

איימן עודה: מה שמעניין אותו שבסקר של עכשיו בערוץ 13 בנט מקבל 20 מנדטים, ופשוט מאוד, כל מה שמעניין אותו זה איך לפגוע בו.

איימן עודה: לא מעניין אותו שום דבר אחר.

איימן עודה: לא מעניין אותו מיליון מובטלים, לא מעניין אותו 131,000 נדבקים, לא מעניין אותו שמדינת ישראל היא מספר אחת בעולם כמדינה אדומה.

איימן עודה: כל זה פחות מעניין אותו.

איימן עודה: אני לפני שעה קלה קיבלתי מכתב מצעיר ערבי מיישוב בצפון.

איימן עודה: במכתב הוא כתב לי ככה: אני הייתי אצלך לפני שבוע וסיפרתי לך שכנופיה של שוק אפור רודפת אחריי.

איימן עודה: הם רוצים ממני 50,000 שקלים.

איימן עודה: אני מתחנן בפניך, תעזור לי, אחרת הם יהרגו אותי.

איימן עודה: כך הוא שלח לי, ככה הוא כתב לי.

איימן עודה: ואנחנו התרענו לא רק על מצב האלימות והפשיעה בקרב האוכלוסייה הערבית אלא אמרנו שהמצב עוד יחמיר בצל הקורונה, בצל האבטלה, בצל המצב הכלכלי הקשה.

איימן עודה: וכל מה שמעניין את ראש הממשלה זה איך לתקוף אותנו, איך להעביר את האחריות לאנשים שלא נמצאים בממשלה, שהם ראשי האופוזיציה.

איימן עודה: ואני פה פונה לראשי האופוזיציה שצריך לעשות את הכול בשביל לשכנע את הציבור הרחב שיש פה ראש ממשלה שכל מה שמעניין אותו זה הכיסא שלו ותו לא, אך ורק; לא מעניין אותו שום דבר אחר.

איימן עודה: הציבור הרחב כולו צריך לדעת את העובדה הזאת.

איימן עודה: אנחנו אמורים לראות שהוא צונח בסקרים שבוע אחרי שבוע, כי הבן אדם המושחת והגזען הזה צריך לעוף מהמפה הפוליטית, וצריך להגיע היישר למקום שמגיע לו – לתוך בית הסוהר.

איימן עודה: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: יסכם את הדיון חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בשם יושב-ראש ועדת הכספים.

חמד עמאר: בבקשה, אדוני.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, לפני שאני מתחיל, מיקי, אני חייב להתנצל שלא הייתה לי סבלנות לשמוע את כל הדברים החכמים שאמרת במשך שעה.

יצחק פינדרוס: אני מודה לך על הפסקת הקפה.

יצחק פינדרוס: אני אומר לך את זה מראש.

יצחק פינדרוס: עזרת לי מאוד גם מול הלחץ של האנשים שאתה הולך לסיים – אמרתי להם שיש לנו הסכם שלא, ובינתיים אתה מכבד הסכמים בכבוד.

יצחק פינדרוס: אבל בנימה רצינית, השבוע לפני שש שנים חצה אברה מנגיסטו את גדר הגבול לעזה.

יצחק פינדרוס: מאז הוא מצוי בשבי החמאס יחד עם הישאם א-סייד.

יצחק פינדרוס: השניים, שחצו את הגדר מתוך התקף נפשי, נשכחו מלב, לצערי.

יצחק פינדרוס: בכל מקרה אחר, אם החוצים היו נושאים שמות כמו אורי, אלון, אולי אם הם היו בצבע הנכון, היינו רואים עכשיו צעדות מחאה ברחבי הארץ; בכל מקרה אחר ההפגנות שאנחנו רואים עכשיו מחוץ לבלפור היו מחאות למען החזרתם.

יצחק פינדרוס: אברה מנגיסטו נולד רק בהפרש של שבוע מגלעד שליט, אבל ההבדל ביניהם – ליתר דיוק, ההבדל ביחס שלנו אליהם – הוא של שמיים וארץ.

יצחק פינדרוס: אברה והישאם לא נשכחו רק מליבה של הממשלה אלא בעיקר מהלב של העם, ואנחנו כאן כדי להזכיר אותם, שידעו שלפחות יש עוד כמה שזוכרים אותם.

יצחק פינדרוס: אני חייב לומר שבדיון שאנחנו נמצאים בו כרגע, אנחנו נמצאים בדיון שכולם מסכימים כולם מסכימים שצריך כסף נוסף מחוץ לתקציב.

יצחק פינדרוס: אני מציע להפסיק לדבר על תקציב 2020, כי כפי שידוע – בעיקר לחברי ועדת כספים אבל לכולם – יש תקציב של 411 מיליארד שקל שיגיע לוועדת הכספים, בעזרת השם, בשבוע הבא, יגיע לממשלה השבוע; יחזור ידידנו הרב גפני, שתהיה לו רפואה שלמה, ינהל את הוועדה ביד רמה, ואז כולנו נראה את תקציב המדינה על מכונו, מסודר, מאורגן, כשאגף התקציבים שוקד עליו.

יצחק פינדרוס: אז להפסיק לדבר על זה שאין תקציב, כי האירוע הזה מאחורינו כרגע, לפחות לשנת 2020, ואני מציע לכולם להתחיל לחשוב קדימה, על 2021, ולהפסיק לחזור על המנטרה הזאת: תביאו תקציב, תביאו תקציב, כי הביאו.

יצחק פינדרוס: אם החוק מגדיר אותו תקציב או לא מגדיר אותו תקציב – בסופו של דבר נקבעה מסגרת, נקבעה מסגרת הגיונית, מסגרת שאפשר לעמוד בה מעבר ל-100 מיליארד שקל, כמו שאנחנו עושים בחוק עכשיו כשאנחנו מוסיפים לו כרגע 1.75 מיליארד שקל במסגרת החוק של 2020 לנושא הקורונה, להתמודדות עם הקורונה.

יצחק פינדרוס: ובהתמודדות עם הקורונה אני חושב שכולנו – אכן, אף אחד לא הכיר את המגפה הזאת קודם.

יצחק פינדרוס: אף אחד לא יכול היה לצפות את ההשלכות קודם.

יצחק פינדרוס: קל מאוד לבוא ולבקר את הפעולות שנעשו עד עכשיו; קל מאוד לבוא ולומר: זה נעשה נכון או לא נעשה נכון.

יצחק פינדרוס: זה קל מאוד, אבל בסופו של דבר מתמודדים עם משהו שלא הכרנו קודם.

יצחק פינדרוס: מדינת ישראל שמה 100 מיליארד שקל להתמודדות הזאת, גם בלעזור לעצמאים, גם בלעזור לאנשים שקשה להם לסיים את החודש, גם בלעזור במענקים, גם בלעזור בהלוואות – שמה לעצמה את הדבר הזה.

יצחק פינדרוס: לעמוד פה ולבקר את העניין הזה – בואו.

יצחק פינדרוס: כולנו הסכמנו – אחמד אמר את זה – שאת שנת הלימודים צריך להתחיל.

יצחק פינדרוס: האופוזיציה – וזה נכון, הייתי פה יחד איתך ביום רביעי – התגייסה לסייע בשביל להעביר את הדבר הזה, בשביל לפתוח את שנת הלימודים.

יצחק פינדרוס: ולכן, אני מציע, לפחות בנושא הזה, בוא נהיה בהסכמה, נעשה את זה בהסכמה, בלי לתקוף.

יצחק פינדרוס: קודם כול, יש לנו – יש לנו תקציב ל-2020, יש לנו 100 מיליארד שקל לסייע בקורונה; יש את ה-1.

יצחק פינדרוס: 75 מיליארד שקל להתחיל בסיוע לפתיחת שנת הלימודים.

יצחק פינדרוס: אין צורך לבוא ולומר דברים שהם לא במקומם.

יצחק פינדרוס: הם לא במקום שלהם והם לא נכונים.

יצחק פינדרוס: אבל יש משהו אחד: אנחנו נמצאים ערב ראש השנה, אנחנו נמצאים ממש סמוך ונראה לראש השנה.

יצחק פינדרוס: ציבור עדות המזרח – כמי שגר בעיר העתיקה, הרב פרץ, אני חייב להגיד לך, מאז שעזבת את העיר העתיקה, אני לא יודע אם אתה יודע, זה לא מה שהיה כשהיית.

יצחק פינדרוס: אני עוד זוכר את השנים שהיית בעיר העתיקה.

יצחק פינדרוס: מגיעים מעל מיליון יהודים, ולא כולם חובשי כיפות – יותר נכון רובם לא חובשי כיפות – באים להגיד סליחות, באים לכותל המערבי להגיד סליחות, באים להתקרב; מבינים שבסוף הלב היהודי נמצא שם, באים לכותל.

יצחק פינדרוס: יש כאלה שאומרים סליחות, יש כאלה שאומרים פרק תהילים.

יצחק פינדרוס: יש כאלה שעוד לא מכירים את המנהגים, אז באים ושמים פתק, אבל מתקרבים ועושים את הדבר הזה.

יצחק פינדרוס: ואכן, אני רוצה להזכיר, אנחנו בפרשת השבוע – אחרי שסיימנו את כל חומש דברים, את כל ההיסטוריה של עם ישראל במדבר, את כל מה שעברנו מיציאת מצרים; בשבוע שעבר כבר קראנו מה שעברנו מלבן – יש סיכום, אנחנו ממש בשבת של סיכום; פרשת ניצבים, הרי היא פרשה שמסכמת.

יצחק פינדרוס: אז אני לא אגיד על ה"פן יש בכם שורש פורה ראש ולענה", כי בכנסת צריך אולי להגיד הפוך: פן יש בכם מישהו שאין לו שורש פורה ראש ולענה.

יצחק פינדרוס: צריך להיזהר קצת.

יצחק פינדרוס: הכנסת זה הפוך, בהפוכה.

יצחק פינדרוס: אבל מכיוון שאני לא נמצא בבית המדרש, אני לא אתחיל מהפסוק הזה.

יצחק פינדרוס: אני אתחיל מהסוף ואני אתחיל מהסיכום.

יצחק פינדרוס: הרי אנחנו נמצאים במשבר.

יצחק פינדרוס: אנחנו נמצאים במשבר שאף אחד לא יודע להתמודד איתו.

יצחק פינדרוס: תוכנית כזאת, תוכנית אחרת, רמזור שנופל בכביש, רמזור שעולה בכביש, מסיבת עיתונאים כזאת, מסיבת עיתונאים אחרת – הרי כל מי שניסה בכל דרך שהיא בכל העולם לא הצליח להגיע לאיזושהי נוסחה שהוא אומר: ואללה, זאת הנוסחה, היא תנצח.

יצחק פינדרוס: גם כשהביאו לפה עכשיו 1.75 מיליארד שקל, אף אחד לא משלה את עצמו שזה יצליח.

יצחק פינדרוס: גם אם קבינט הקורונה יתכנס היום בערב ויחליט על תוכנית רמזור בצבע כתום יותר בהיר וכתום יותר חזק ואדום בוהק ואדום יותר בוהק – הרב יודע בטח שאדום בוהק ואדום לא בוהק זה סוגיה בנגעים, הם נדבקו לשם בסוגיה בנגעים: כמה החוזק של האדום – האם זה יותר חזק או פחות חזק?

יצחק פינדרוס: אנחנו לא בקיאים בצבעים.

יצחק פינדרוס: אנחנו מבינים – אבל זה הרי לא יפתור את הבעיה, זה הרי לא יעשה את הפתרון למציאות שעם ישראל נמצא בה.

יצחק פינדרוס: אומרת לנו התורה מה כן יעשה – ואני מצטט פה את הפסוק מפרשת השבוע.

יצחק פינדרוס: בסוף, בסוף הפרשה, כשאנחנו נקרא ניצבים לבד, אז זה בשביעי: "ראה נתתי לפניך היום את החיים ואת הטוב ואת המות ואת הרע".

יצחק פינדרוס: חיים וטוב, זה יכול להיות חיים – עוד 100 מיליארד לפה, עוד 100 מיליארד לשם – או זה יכול להיות המוות והרע, זה מה שזה.

יצחק פינדרוס: אומר הפסוק: לא.

יצחק פינדרוס: מה זה החיים והטוב?

יצחק פינדרוס: מה זה המוות והרע?

יצחק פינדרוס: "אשר אנכי מצוך היום לאהבה את ה' אלהיך ללכת בדרכיו ולשמר מצותיו וחקתיו ומשפטיו וחיית ורבית וברכך ה' אלהיך בארץ אשר אתה בא שמה לרשתה".

יצחק פינדרוס: אני אומר ככה: מסתובבת מדינה שלמה, עולם שלם, מומחים, מכונים בכל העולם.

יצחק פינדרוס: מי לא זוכר את אותה כתבת שאמרה לפני חצי שנה שצריך לשאול את מכון ויצמן איך ייפתר.

יצחק פינדרוס: נשאל את מכון ויצמן, נשאל את המכון הזה, נשאל בארצות הברית, נשאל באנגליה, נשאל פה, נשאל שם איך לפתור את זה.

יצחק פינדרוס: מה לעשות?

יצחק פינדרוס: עבר עוד חודש, עוד חודשיים.

יצחק פינדרוס: התחלנו בסוף השנה שעברה ואנחנו כבר כמעט שנה שהתחילו עם הסינים.

יצחק פינדרוס: עובר עוד חודש ועוד חודש ורואים שלא מצליחים.

יצחק פינדרוס: אז יש לי הצעה קטנטנה, קטנטנה, לכם: לכו, הקדוש ברוך הוא נתן לנו תורה בהר סיני לפני 3,400 שנה, אמר לכם: יש לכם פתרון, לפחות לארץ ישראל.

יצחק פינדרוס: "וחיית ורבית בארץ" – לפחות לארץ ישראל זה הפתרון, הפתרון היחידי.

יצחק פינדרוס: איפה אלכס, שקודם רצה – איך קוראים לזה?

יצחק פינדרוס: להביא את כל מי שרוצה לבוא לפה, שיבוא?

יצחק פינדרוס: הפתרון היחידי זה דבר אחד: אם תשמע, ואהבת את ה' אלוקיך ושמעת בקולו ועשית ככל אשר ציוויתיך – אין לך שום בעיה.

יצחק פינדרוס: במסגרת הזאת, "וחיית ורבית בארץ" זה החיים והטוב והמוות והרע.

יצחק פינדרוס: חבל, חבל מאוד שאנשים מחפשים מתחת לפנס עם נרות כל מיני פתרונות קסם כאלה וכל מיני פתרונות כאלה.

יצחק פינדרוס: לכל אלה שלא הצליחו להבין, שאלו אותי בתקשורת גם היום וגם אתמול: מה זה הדבר הזה?

יצחק פינדרוס: אתם רוצים את הישיבות פתוחות?

יצחק פינדרוס: אתם רוצים את תלמודי התורה פתוחים?

יצחק פינדרוס: אתם רוצים להמשיך בזה?

יצחק פינדרוס: מה לעשות, יש לנו ספר שקדם למכון ויצמן וקדם למכון הביולוגי וקדם להקמת מדינת ישראל וקדם להכול שאומר לנו: חבר'ה, יש פתרון אחד.

יצחק פינדרוס: הפתרון הוא: אם תעשו את רצון ה', תעשו את מה שצריך, יש לכם סיכוי; אם לא – אין לכם סיכוי.

יצחק פינדרוס: והדרך הזאת היא הדרך שתוביל אותנו.

יצחק פינדרוס: יש עוד משהו אחד שלצערי הרב לא היה היום, ואני מאוד מקווה שהוא יעלה בשבוע הבא.

יצחק פינדרוס: יש הצעת חוק של חברת הכנסת מיכל שיר יחד עם חבר הכנסת גדעון סער בנושא עכו.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, אני לא יודע אם אתה יודע, אבל לפני חודש וחצי פקעו התקנות הזמניות של הוראת השעה – –

חמד עמאר: אני מכיר.

יצחק פינדרוס: – – ונעשה עוול גדול מאוד לעיר הזאת, עוול גדול מאוד לעיר הזאת.

יצחק פינדרוס: כשאתה נותן לעיר שכנה – – –

חמד עמאר: יכלו להביא את זה היום.

חמד עמאר: אנחנו תמכנו בחוק הזה.

חמד עמאר: אנחנו תומכים בחוק הזה.

חמד עמאר: חבל שלא הביאו.

יצחק פינדרוס: אבל לצערי הרב, אדוני היושב-ראש, זה היה אמור להגיע להצבעה היום ולא הגיע.

יצחק פינדרוס: ממש.

יצחק פינדרוס: אני חושב שזה דבר שצריך לומר אותו פה.

יצחק פינדרוס: אני מאוד מקווה שאלה שהורידו את החוק והצהירו שזה יבוא בשבוע הבא יעמדו בהתחייבות שלהם.

חמד עמאר: הממשלה הורידה אותו.

מיקי לוי: למה לא הגיע?

יצחק פינדרוס: אני באמת מתפלא.

יצחק פינדרוס: אולי, מיקי, אתה תעזור לי לגלות את התעלומה הזאת?

יצחק פינדרוס: תעלומה שאני באמת מנסה להבין אותה.

יצחק פינדרוס: הרי יש משהו שהוא הגיוני, ישר, נכון.

יצחק פינדרוס: עיר עומדת ליד עיר אחרת, עיר אחת מקבלת 12% פטור ממס הכנסה, עיר לידה מקבלת 7%.

יצחק פינדרוס: אוטומטית אתה עושה נזק לעיר הזאת, נזק לאנשים.

יצחק פינדרוס: זה גם נראה לא טוב, זה גם נראה לא נכון, מריח לא טוב, ואני מאוד מאוד מקווה – מיקי, אולי אתה תגלה לנו את הסוד איך זה קרה.

מיקי לוי: זה ויכוח בין – – –

יצחק פינדרוס: ויכוח בין – למה, כחול לבן נגד עכו?

יצחק פינדרוס: לא חושב.

יצחק פינדרוס: אני חושב שאתה נסחף.

יצחק פינדרוס: אני לא חושב שכחול לבן – יכול להיות שכחול לבן נמנעו?

יצחק פינדרוס: לא נראה לי.

יצחק פינדרוס: אני באתי, פתאום גיליתי שזה ירד מסדר-היום.

יצחק פינדרוס: אמרו לי שזה הולך להיות בסדר-היום, ואני לפתע פתאום מגלה שזה ירד מסדר-היום.

יצחק פינדרוס: אז אני מאוד מקווה, דבר ראשון, שזה יגיע בשבוע הבא לסדר-היום, ובעזרת השם תהיה תקנה לעוול הנוראי הזה שזה עשה לעיר עכו, לעזיבה שזה גורם, למעבר לנהריה, ובעזרת השם נוכל להצליח להעביר את החוק הזה לפחות, אני מקווה, בשבוע הבא.

יצחק פינדרוס: אני מאוד מקווה.

יצחק פינדרוס: עכשיו אני רוצה לומר משהו לשר החינוך, שאנחנו מעבירים לו, בעזרת השם, לידיים שלו את ה-1.75 מיליארד שקל עבור פתיחת שנת הלימודים.

יצחק פינדרוס: אנחנו מעבירים לו 1.75 מיליארד שקל לפתיחת שנת הלימודים.

יצחק פינדרוס: אנחנו שמחים לשמוע, ואני חייב לומר לך, אדוני השר, מרגישים את האווירה הזאת במשרד.

יצחק פינדרוס: עוברת לאורך האווירה החדשה שאתה יצרת במשרד, גם בתוכנית הזאת – אמר לנו סגן השר הרב פרוש – בניגוד למה שהיה בעבר, שכל דבר שהיה נוגע לציבור החרדי היה צריך ללכת במאבקים ובהורדת ידיים בתוך המשרד.

יצחק פינדרוס: אדוני השר, אדוני השר, אני לא אוהב להפריע לך, אבל אני רוצה לומר משהו לשר, משהו אחד, משפט קצר.

יצחק פינדרוס: מכיוון שעכשיו אנחנו הולכים להצביע על 1.75 מיליארד שקל שיעברו למשרד, מעבר ל-2 ול-1 שנדחפו לתוך החוק הזה, אדוני השר, אני חייב לומר לך על האווירה החדשה שיצרת במשרד ביחס כמעט ל-25% מהחינוך במדינת ישראל, החינוך החרדי – אווירה חדשה, לא אווירה עוינת, אווירה טובה, וסגן השר שלך, הרב פרוש, חוזר ואומר לנו על היחס הטוב והחם, בלי מאבקים, בלי להפוך שולחנות, בלי לריב, בלי להשתמש במרפקים פוליטיים, אלא באופן טבעי, בתוך התוכנית, להכיר בכל סוגי מוסדות החינוך, בכל המערכות ולכל סוגי הצרכים, הייחודיים והלא-ייחודיים, בתוך המגזר.

יצחק פינדרוס: על כך באמת מגיע לך יישר כוח – לך, לסגן השר – אבל כמו שסגן השר אומר, השר נותן את הטון והאווירה בדבר הזה, ומגיע לך על זה יישר כוח.

יואב גלנט: – – –

קריאות: – – –

יצחק פינדרוס: אני רוצה לחזור חזרה.

יצחק פינדרוס: דיברנו על פרשת השבוע – יש לנו גם בהפטרה.

יצחק פינדרוס: אנחנו נמצאים בהפטרה האחרונה של שבע השבתות של הנחמה.

יצחק פינדרוס: התחלנו עם "נחמו נחמו עמי" – אדוני סגן השר, עכשיו הודיתי לשר על הדברים שאתה אמרת.

יצחק פינדרוס: הודיתי גם לך, אבל אמרתי שהכול בא מצד השר.

קריאות: – – –

יצחק פינדרוס: מכיוון שאנחנו נמצאים – כפי שאמרתי קודם, הפתרון של הקורונה נמצא בפרשת השבוע.

יצחק פינדרוס: הפתרון של הנחמה שלנו בא בהפטרה שאנחנו נקרא השבוע, פסוק שהירושלמים אוהבים לחתום איתו הרבה ולהשתמש בו: "למען ציון לא אחשה ולמען ירושלם לא אשקוט עד יצא כנגה צדקה וישועתה כלפיד יבער".

יצחק פינדרוס: הפסוק ממשיך: "וראו גוים צדקך וכל מלכים כבודך וקרא לך שם חדש אשר פי ה' יקבנו".

יצחק פינדרוס: הדרך היחידה שציון תצליח ויצא כאור גויים זה הצדק, כפי שאמרתי קודם, זה היושרה, והצדק – לא רק בצדק, אלא בתוספת ה"א, עם הצדקה, עם הלב שנותן מעבר.

יצחק פינדרוס: כשבא שר ומכיר בצרכים של כל האוכלוסיות, ולא רק למישהו מסוים שיש לו אינטרס פוליטי באותו בוקר אלא רואה את כולם, ואתה רואה בסוף בוועדת כספים שגם חברי הכנסת מהרשימה המשותפת מרגישים בנוח, אתה רואה את סגן השר בא ובדרך אומר לך: הכול בסדר, ומרוצה; אתה רואה את מנהלי המוסדות אומרים: עושים את מה שצריך במשרד – אתה יודע שבסופו של דבר ככה יבוא הצדק, ככה תבוא הישועה, וככה בסוף השנה שאנחנו נמצאים בה עכשיו – בשנת מהומה, בשנה של בלגן של מערכות פוליטיות לא סדירות, מערכות ממשלתיות פחות מתפקדות, מערכות ציבוריות פחות עם יושרה – אנחנו נגיע אכן לסיטואציה שבסופו של דבר נוכל להתחיל שנה חדשה בלי המגפה, עם ריבוי לומדי תורה, עם ריבוי יהדות, עם ריבוי תקציב מסודר שיוכל שר האוצר בסופו של דבר להביא, ויציבות שלטונית כאן במדינת ישראל.

קריאות: – – –

יצחק פינדרוס: מיקי, סיימתם?

יצחק פינדרוס: מה עכשיו?

חמד עמאר: קשה, קשה.

חמד עמאר: קשה לגייס את הקואליציה.

קריאות: – – –

יצחק פינדרוס: אני אגיד לך, ראש השנה, זה גם משמעותי פה היום.

יצחק פינדרוס: ראש השנה – יש שתי משמעויות לתקיעת שופר.

יצחק פינדרוס: הרי ראש השנה נקרא יום תרועה.

דוד אמסלם: עכשיו התחלת לדבר.

יצחק פינדרוס: יש שתי משמעויות, שתי משמעויות לתקיעת שופר.

קריאה: – – –

יצחק פינדרוס: יש היום שתי משמעויות: משמעות אחת – – –

קריאה: לא, שתיים.

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: זה משמעות של לעורר את העם בתשובה, לזעזע, לנענע את האנשים, לעורר את העם בתשובה.

יצחק פינדרוס: זו משמעות אחת.

יצחק פינדרוס: הרמב"ם מביא את זה לא בהלכות שופר, אתה יודע, הרמב"ם מביא את הדבר הזה בהלכות תשובה, שהשופר, יש בו רמז – אף שהוא מצווה מן התורה, יש בו רמז: עורו ישנים משנתכם.

יצחק פינדרוס: צריך לעורר אותם.

יצחק פינדרוס: לפעמים צריך לעורר קואליציה, לפעמים צריך לעורר אופוזיציה, לפעמים צריך לעורר מדינה שלמה.

יצחק פינדרוס: אתה יודע, גם כשבאה מגפה ובאה קורונה, זה לעורר, לעורר: חבר'ה, תתעוררו.

יצחק פינדרוס: זה בסדר גמור.

יצחק פינדרוס: כל המלמד – יעקב מכיר את זה.

יצחק פינדרוס: אז זו משמעות אחת – לעורר עם.

יצחק פינדרוס: אז גם כשבא נגיף, באה מגפה, זה לעורר, ואם לא מתעוררים אז עושים עוד יותר.

יצחק פינדרוס: לא מתעוררים – בא גל שני; לא מתעוררים – בא גל שלישי.

יצחק פינדרוס: חושבים שמתכוונים למשהו פוליטי.

יצחק פינדרוס: לא, מתכוונים: חבר'ה, תהיו בני אדם.

יצחק פינדרוס: זה – 1.

יצחק פינדרוס: אבל יש עוד משמעות לקול שופר – עוד פעם, חוזרים חזרה.

יצחק פינדרוס: המשמעות של קול שופר זה להמליך, שיהיה מלך, להמליך את הקדוש ברוך הוא, אז זה יום שמחה, זו כבר משמעות אחרת – זה יום שאנחנו שמחים שממליכים את הקדוש ברוך הוא.

יצחק פינדרוס: אנחנו רואים בדמוקרטיה, גם הישראלית אבל גם במקומות אחרים, שזה לא תמיד משהו יציב, אבל מלך, מלכות, זה משהו יציב.

יצחק פינדרוס: כשאתה בא עם שופר, הסמליות של זה היא לעורר, שיהיה משהו יציב, משהו של המלכה.

יצחק פינדרוס: כשאנחנו נקבל עלינו מלכות שמיים נוכל לעבור את ראש השנה בצורה אחרת, נוכל להתחיל שנה חדשה.

יצחק פינדרוס: נוכל להתחיל שנה בריאה יותר, שנה עם פחות – אתה יודע, אפשר להביא הרבה דברים, אבל הנדבקים זה רק עולה, זה לא יורד.

יצחק פינדרוס: למה?

יצחק פינדרוס: כי לא מתעוררים.

יצחק פינדרוס: מתכוונים למשהו אחד.

יצחק פינדרוס: הוא חושב שמתכוונים למשהו אחר – לזה מתכוונים.

יצחק פינדרוס: אז אם אנחנו בשני הדברים האלה נתעורר, נתעורר באמת מקול השופר – מיקי שמע שמדברים על שופר, ברח; מיקי שמע שמדברים על שופר, עשה אחורה פנה וברח.

יצחק פינדרוס: יש עוד כמה שרים שצריכים להוציא משהו משר האוצר, אז ניתן להם.

קריאה: – – –

יצחק פינדרוס: רבותיי, אני מאחל לכולנו בראש השנה שנעשה עם מצוות השופר, כולם, גם את ההתעוררות, גם נחזור בתשובה וגם נמליך עלינו את מלך מלכי המלכים.

יצחק פינדרוס: כרגע מה שאנחנו צריכים בשביל פתיחת שנת הלימודים זה 1.75 מיליארד שקלים פלוס שני הדברים האחרים שהאוצר הכניס ברגע האחרון.

יצחק פינדרוס: אני מבקש מכולם להצביע בעד, על פי נוסח הוועדה, וכאן המקום גם להזכיר את השר אריה דרעי ואת ינון אזולאי, שהכניסו לתוך החוק הזה את הסמכות של שר הפנים לעזור למסכנים, כי אתה יודע, צריך תשובה, תפילה וצדקה, וזו הצדקה שנצטרך להעביר, אז לשר דרעי, לחזק את ידיו, ולינון אזולאי, שעמל רבות להכניס את הסעיף הזה – להודות לו על העניין הזה, שאותם 700 מיליון שקלים יגיעו אל הנצרכים ואל אלה שצריכים באמת, ובזכות זה גם נינצל מן המגפה.

יצחק פינדרוס: בהזדמנות הזאת – להודות לאנשים שליוו אותי בשבוע וחצי, בשבועיים שהחלפתי את הרב גפני, שבעזרת השם בשבוע הבא יחזור לכאן – בשבוע וחצי שהחלפתי את הרב גפני, שבעזרת השם יחזור לכאן וינהל את הוועדה ביד רמה, ושתהיה לו רפואה שלמה.

יצחק פינדרוס: אז אני רוצה להודות לאנשי הוועדה – למנהל הוועדה טמיר, ליועצת המשפטית של הוועדה שגית, לצוות של הרב גפני, הרב משה זלושינסקי, הרב שלוימי פולק, הרב יעקב מורגנוסר ולכולם, וכולנו יחד, קואליציה ואופוזיציה, נצביע בעד.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: אני מבקש מכל חברי הכנסת, לפני שאני מתחיל בהצבעה, לשבת במקומותיכם.

חמד עמאר: לא אחשב אף אחד שלא ישב במקום שלו.

חמד עמאר: כל אחד שישב במקום שלו.

חמד עמאר: אני מתחיל בהצבעה על הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון – – –

קריאות: – – –

חמד עמאר: חברת הכנסת שרן השכל, אני אוסיף אותך.

חמד עמאר: חוץ ממך אני לא אוסיף אף אחד שלא ישב במקום שלו.

חמד עמאר: לשבת במקומותיכם, חברי הכנסת, שרים.

חמד עמאר: אנחנו מתחילים בהצבעה.

חמד עמאר: חבר הכנסת עמיר פרץ, בבקשה, השר.

חמד עמאר: אנחנו מתחילים בהצבעה על הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 5).

קריאה: יצחק פינדרוס עולה למעלה, רגע.

חמד עמאר: אני אוסיף אותו עד שיגיע למעלה.

חמד עמאר: תעשה את זה מהר, בבקשה.

חמד עמאר: יש הסתייגויות.

חמד עמאר: על ההסתייגויות אנחנו לא חייבים 61, אבל על החוק אני מחויב – – –

קריאה: – – –

חמד עמאר: על הסעיפים – 61, החוק עצמו חייב לעבור ב-61.

חמד עמאר: אנחנו עוברים לסעיף 1.

חמד עמאר: יש הסתייגות של חבר הכנסת מיקי לוי.

חמד עמאר: אמרתי את שם החוק.

חמד עמאר: אנחנו מתחילים בהצבעה על הסתייגות מס' 1, של חבר הכנסת מיקי לוי.

חמד עמאר: בבקשה, להצביע.

חמד עמאר: הצבעה מס' 6 בעד ההסתייגות – 4 נגד – 64 נמנעים – אין ההסתייגות (1) של חבר הכנסת מיקי לוי לסעיף 1 לא נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – ארבעה, נגד – 64.

חמד עמאר: ההסתייגות לא עברה.

חמד עמאר: אני מוסיף אותך, קטי שטרית – 65, שרן השכל – 66.

חמד עמאר: 66 נגד, ארבעה בעד.

חמד עמאר: ההסתייגות לא עברה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להסתייגות מס' 2.

חמד עמאר: נא להצביע.

חמד עמאר: הצבעה מס' 7 בעד ההסתייגות – 3 נגד – 65 נמנעים – אין ההסתייגות (2) של חבר הכנסת מיקי לוי לסעיף 1 לא נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – שלושה, נגד – 66, אחרי שאני מוסיף את חברת הכנסת שרן השכל.

חמד עמאר: ההסתייגות לא עברה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להסתייגות של חבר הכנסת אחמד טיבי וסונדוס סאלח, הסתייגות מס' 3.

חמד עמאר: נא להצביע.

חמד עמאר: הצבעה מס' 8 בעד ההסתייגות – 4 נגד – 64 נמנעים – אין ההסתייגות (3) של חברי הכנסת אחמד טיבי וסונדוס סאלח לסעיף 1 לא נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – ארבעה, נגד – 65, אחרי שאני מוסיף את חברת שרן השכל.

חמד עמאר: ההסתייגות לא התקבלה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להסתייגות מס' 4.

חמד עמאר: נא להצביע.

אלי אבידר: צריך לציין של מי ההסתייגות.

קריאה: הוא ציין.

קריאה: הצבעה מס' 9 בעד ההסתייגות – 2 נגד – 65 נמנעים – אין ההסתייגות (4) של חברי הכנסת אחמד טיבי וסונדוס סאלח לסעיף 1 לא נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – שניים, נגד – 66, אחרי שאני מוסיף את חברת הכנסת שרן השכל.

חמד עמאר: הסתייגות 4 לא התקבלה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 1 כנוסח הוועדה.

חמד עמאר: נא להצביע.

חמד עמאר: הצבעה מס' 10 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 66 נגד – 2 נמנעים – אין סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

חמד עמאר: בעד – 67, אחרי שאני מוסיף את חברת הכנסת שרן השכל, נגד – שניים.

חמד עמאר: סעיף 1 עבר כנוסח הוועדה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים לאחרי סעיף 1, הסתייגות של חבר הכנסת מיקי לוי, הסתייגות מס' 5.

חמד עמאר: נא להצביע.

חמד עמאר: הצבעה מס' 11 בעד ההסתייגות – 5 נגד – 65 נמנעים – אין ההסתייגות (5) של חבר הכנסת מיקי לוי אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – חמישה, נגד – 66, לאחר שאני מוסיף את חברת הכנסת שרן השכל.

חמד עמאר: ההסתייגות לא התקבלה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 6.

חמד עמאר: הצבעה מס' 12 בעד ההסתייגות – 5 נגד – 65 נמנעים – אין ההסתייגות (6) של חבר הכנסת מיקי לוי אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – חמישה, נגד – 66, אחרי שאני מוסיף את חברת הכנסת שרן השכל.

חמד עמאר: הסתייגות מס' 6 לא עברה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להסתייגות מס' 7.

חמד עמאר: כל ההסתייגויות עכשיו של חבר הכנסת מיקי לוי.

חמד עמאר: נא להצביע על הסתייגות מס' 7.

חמד עמאר: הצבעה מס' 13 בעד ההסתייגות – 3 נגד – 63 נמנעים – אין ההסתייגות (7) של חבר הכנסת מיקי לוי אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – שלושה, נגד – 64, אחרי שאני מוסיף את חברת הכנסת שרן השכל.

חמד עמאר: הסתייגות מס' 7 לא עברה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 8.

חמד עמאר: נא להצביע, חברי הכנסת.

חמד עמאר: הצבעה מס' 14 בעד ההסתייגות – 4 נגד – 64 נמנעים – אין ההסתייגות (8) של חבר הכנסת מיקי לוי אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – ארבעה, נגד – 65, אחרי שאני מוסיף את חברת הכנסת שרן השכל.

חמד עמאר: הסתייגות מס' 8 לא עברה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 9.

חמד עמאר: נא להצביע, חברי הכנסת.

חמד עמאר: הצבעה מס' 15 בעד ההסתייגות – 5 נגד – 65 נמנעים – אין ההסתייגות (9) של חבר הכנסת מיקי לוי אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – חמישה, נגד – 66.

חמד עמאר: הסתייגות מס' 9 לא עברה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 10.

חמד עמאר: נא להצביע, חברי הכנסת.

חמד עמאר: הצבעה מס' 16 בעד ההסתייגות – 5 נגד – 64 נמנעים – אין ההסתייגות (10) של חבר הכנסת מיקי לוי אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – חמישה, נגד – 65, אחרי שאני מוסיף את חברת הכנסת שרן השכל.

חמד עמאר: הסתייגות מס' 10 לא עברה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 11.

חמד עמאר: נא להצביע, חברי הכנסת.

חמד עמאר: הצבעה מס' 17 בעד ההסתייגות – 4 נגד – 65 נמנעים – אין ההסתייגות (11) של חבר הכנסת מיקי לוי אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

חמד עמאר: בעד –ארבעה, נגד – 66, אחרי שאני מוסיף את חברת הכנסת שרן השכל.

חמד עמאר: הסתייגות מס' 11 לא עברה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 12.

חמד עמאר: נא להצביע.

חמד עמאר: הצבעה מס' 18 בעד ההסתייגות – 5 נגד – 63 נמנעים – אין ההסתייגות (12) של חבר הכנסת מיקי לוי אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – חמישה, נגד – 64, אחרי שאני מוסיף את חברת הכנסת שרן השכל.

חמד עמאר: הסתייגות מס' 12 לא עברה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 13.

חמד עמאר: נא להצביע.

חמד עמאר: הצבעה מס' 19 בעד ההסתייגות – 4 נגד – 65 נמנעים – אין ההסתייגות (13) של חבר הכנסת מיקי לוי אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – ארבעה, נגד – 66, אחרי שאני מוסיף את חברת הכנסת שרן השכל.

חמד עמאר: הסתייגות מס' 13 לא עברה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה כנוסח – – –

קריאה: – – –

חמד עמאר: קריאה שנייה עברה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

חמד עמאר: נא להצביע בקריאה שלישית על כל החוק כנוסח הוועדה.

חמד עמאר: הצבעה מס' 20 בעד החוק – 67 נגד – 1 נמנעים – אין חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 5), נתקבל.

חמד עמאר: בעד – 68, לאחר שאני מוסיף את חברת הכנסת שרן השכל, נגד – אחד.

חמד עמאר: הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 5), עברה בקריאה שלישית, ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

חמד עמאר: [מס' מ/1353; דברי הכנסת, חוב' כ"ב, ישיבה 65; נספחות.

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים עכשיו להצעת חוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה התקציבית (תיקון מס' 20), התש"ף–2020, בקריאה שנייה ושלישית.

חמד עמאר: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בשם יושב-ראש ועדת הכספים.

חמד עמאר: אני אחכה לך עד שתרד.

חמד עמאר: חברי הכנסת, נא לשבת במקומכם.

חמד עמאר: אני מבקש מחברי הכנסת, מי שלא רוצה לשבת במקום שלו – סדרנים, סדרנים, בבקשה, שחברי הכנסת ישבו במקומם ולא ייתנו לי את הגב.

חמד עמאר: שלא ייתנו את הגב למליאה, בבקשה.

יצחק פינדרוס: האמת היא שזה בהמשך לחוק הקודם, אדוני היושב-ראש.

חמד עמאר: אני מבקש מחברת הכנסת – – –

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, זה בהמשך לחוק הקודם.

יצחק פינדרוס: אנחנו הגדרנו קודם את הגירעון, ועכשיו אנחנו מגדירים על מה אנחנו – הצעת חוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה התקציבית.

יצחק פינדרוס: בעצם אנחנו באים להגדיל את מגבלת ההוצאה לשנת 2020–2021 לשם ההתמודדות עם משבר הקורונה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא לפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה התקציבית (תיקון מס' 20) (הגדלת סכום ההוצאה הממשלתית לשנת 2020–2021), התש"ף–2020.

יצחק פינדרוס: הצעה זו היא הצעת חוק ממשלתית שמטרתה להגדיל בפעם השלישית את מגבלת ההוצאה לשנת 2020 לאור העובדה שלשם התמודדות עם משבר הקורונה הוקצו כספים נוספים לפי חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020).

יצחק פינדרוס: חוק הפחתת הגירעון קובע מגבלה על תקציב המדינה, בין היתר באמצעות קביעת מגבלת ההוצאה הממשלתית, כיוון שלשם ביצוע הוצאות הממשלה שנקבעו לשם התמודדות עם משבר התפשטות נגיף הקורונה, שחורגות ממגבלת ההוצאה לשנת 2020, תוקנה מגבלת ההוצאה לשנת 2020 הקבועה בחוק הפחתת הגירעון.

יצחק פינדרוס: את זה עשינו לפני כמה דקות.

יצחק פינדרוס: כעת מוצע להגדיל את מגבלת ההוצאה לשנת 2020 לצורך מימון העלויות של ההתאמות הנדרשות למערכת החינוך בשנת הלימודים התשפ"א לפי המגבלות החלות לשם התמודדות עם התפשטות נגיף הקורונה החדש, ולמימון הפחת המואץ ביתרת שנת 2020 ולשנים 2021 ו-2022.

יצחק פינדרוס: בנוסף, נקבעה הגדלת שיעור הגירעון לשם התמודדות עם משבר הנגיף הקורונה, ולמטרה זו בלבד, גם לשנת 2022, בשיעור נוסף של עד 0.8%.

יצחק פינדרוס: להצעת החוק הוגשו הסתייגויות, ואבקשכם לאשרה בנוסח שאישרה הוועדה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

יצחק פינדרוס: והאמת היא – אני אוסיף משפט אחד – מכיוון שזה המשך לחוק הקודם, אני חושב שמן הצדק ומן ההיגיון היה להצביע עליו ולסיים את הדיון, אבל כנראה שהאופוזיציה לא כל כך תאהב את הרעיון, אז תנסו לקצר ולהצביע בעד החוק.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: להצעת החוק הזאת הוגשו שש הסתייגויות של חבר הכנסת מיקי לוי.

חמד עמאר: יש לך עד 30 דקות.

חמד עמאר: בבקשה, אדוני.

מיקי לוי: אדוני יושב-ראש הישיבה, חבריי חברי הכנסת, שרים שנוכחים פה, תגידו, לפני כשלושה שבועות הגשתם חוק לדחיית התקציב ב-100 יום.

מיקי לוי: מה בדיוק עשיתם בחודש שחלף?

מיקי לוי: אתם לא מדברים אחד עם השני.

מיקי לוי: בשביל מה הארכתם את חייה של הממשלה הגוססת הזאת ב-100 יום?

מיקי לוי: אתם לא נפגשים כבר חודש ימים, ארבע ישיבות ממשלה.

מיקי לוי: אינכם נפגשים.

מיקי לוי: העיקר שהעברתם חוק שדחה את התקציב והאריך את חייה של הממשלה הזאת ב-100 יום נוספים.

מיקי לוי: ארבעה שבועות לא נפגשתם.

מיקי לוי: אתם גם לא מדברים אחד עם השני.

מיקי לוי: אתם גם לא מעבירים תקציב.

מיקי לוי: יעני, העברתם חוק לדחיית התקציב, אבל לא עשיתם שום דבר.

מיקי לוי: אינכם מדברים אחד עם השני.

מיקי לוי: אינכם קובעים מדיניות.

מיקי לוי: אתם מבולבלים, מוציאים הוראות סותרות לציבור בנושא המאבק בקורונה: כן סגר – לא סגר.

מיקי לוי: שום דבר לא מסודר, שום דבר לא מתוכנן.

מיקי לוי: והחוק הזה שהוצאתם, דחיית התפזרות הכנסת בשל אי-אישור התקציב, לא ימנע בחירות, או אולי ימנע אישור תקציב מדינה גם ל-2021, ויגרום נזק למשק.

מיקי לוי: אבל הוא רק דוחה את הקץ.

מיקי לוי: לפחות תהיו רציניים, תצילו את מדינת ישראל מהסכנה שחברות דירוג האשראי יורידו את האשראי.

מיקי לוי: כבר את 2019 – רימיתם את כולנו, דחיתם את הגשת התקציב באמצעות חוק ב-100 יום נוספים, אבל אתם לא עושים שום דבר.

מיקי לוי: כלום.

מיקי לוי: כלום ושום דבר.

מיקי לוי: אני רוצה להביא לתשומת ליבכם ש-100 הימים מסתיימים כשבעה ימים לפני תום השנה.

מיקי לוי: זה אומר שמדינת ישראל, שבעה ימים לא תוכל אפילו להתקיים לפי 1 חלקי 12. אין.

מיקי לוי: או שהכנסת הזאת תתפזר לפני תום השנה בשבעה ימים.

מיקי לוי: לא שמתם לב, אני יודע, אבל הינה, אני מעיר את תשומת ליבכם: 100 הימים מסתיימים שבעה ימים לפני תום השנה.

מיקי לוי: ו-100 הימים האלה שהגשתם את הצעת החוק והעברתם אותו, כי יש לכם רוב – חוק דחיית התקציב בשל אי-אישור התקציב, מניעת התפזרות הכנסת – החוק הזה לא ימנע בחירות.

מיקי לוי: החוק הזה רק נותן לכם עוד כמה מנות של חמצן במכונת ההנשמה הזאת, שמקרטעת ומספקת לממשלה הרעה הזאת כמויות קצובות של חמצן, במכונת הנשמה מקרטעת.

מיקי לוי: ושוב אתם משנים חוקי-יסוד כדי לאפשר את המשך קיומה של הממשלה, שלא מנהלת ומתעסקת בהכול חוץ מהמאבק בקורונה והצלת המשק.

מיקי לוי: את חוק-יסוד: הממשלה שיניתם לממשלת חילופים, כאילו-ממשלה, לטובת ראש ממשלה רזרבי שלעולם לא יהיה ראש ממשלה.

מיקי לוי: הכי קרוב שהוא יכול להגיע לבלפור – אם הוא יצטרף במוצאי שבת להפגנות או יבוא לקבלת שבת ביום שישי.

מיקי לוי: ראש הממשלה הרזרבי – זה הכי קרוב שהוא יכול להגיע לבלפור, אין בלתו.

מיקי לוי: אז זו הצעתי – אולי הוא ייהנה גם מזה.

מיקי לוי: את חוק-יסוד: הכנסת שיניתם לטובת חוק נורבגי להכנסת עריקי מפלגות לכנסת, וכעת אתם משנים שוב חוקי-יסוד: חוק-יסוד: הכנסת, וחוק-יסוד: התקציב, ועוד פעם חוק-יסוד: התקציב, וכל פעם, במקום להביא תקציב אחד, כל פעם זה גורם לכם להביא 61 חברי כנסת, כי הרי זה חוק-יסוד: התקציב, אי-אפשר בפחות מזה.

מיקי לוי: אולי זה העונש שלכם – כל פעם אתם צריכים לבוא מחדש למליאה כדי להצביע.

מיקי לוי: אולי זה עונש משמיים על בזבוז הזמן והתקציב.

מיקי לוי: כל פעם שיניתם את חוק-יסוד: הכנסת, הכול כדי לאפשר לראש הממשלה נתניהו להגיע לבחירות ב-2021 מעמדה נוחה יותר.

מיקי לוי: אין בור שראש הממשלה הרזרבי לא נופל אליו, אין מכשול שהוא לא מדלג עליו, ומה שעצוב זה שאת מחיר הטעויות של הממשלה הרעה הזאת משלם הציבור.

מיקי לוי: היום היינו כבר צריכים להיות עם תקציב מאושר.

מיקי לוי: מ-100 הימים שקיבלתם, שהעברתם לזכותכם, עברו כבר למעלה מ-15 או 20 ימי החסד.

מיקי לוי: מה עשיתם?

מיקי לוי: כלום ושום דבר.

מיקי לוי: אפילו תוכניות למאבק בקורונה אין לכם.

מיקי לוי: כל פעם איזו קפסולה, איזו קופסה שחורה של תקציב שמביאים לכאן – והיום אישרנו שתיים כאלה: את חוק תקציב המדינה הראשון לפני כמה דקות, ועכשיו עוד פעם, הצעת חוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה התקציבית.

מיקי לוי: כל פעם המצאות חדשות במקום להביא חוק אחד מסודר, שמהווה תוכנית כלכלית למשק.

מיקי לוי: ואת המחירים האלה משלם הציבור.

מיקי לוי: ההסכם הקואליציוני שחתמתם עליו מאפשר פירוק הממשלה באין תקציב.

מיקי לוי: יש גירעון חסר תקדים במדינת ישראל, גירעון מטורף, אבל לאף אחד מכם לא אכפת.

מיקי לוי: אתם לא מסתכלים על מה שקורה פה במשק.

מיקי לוי: נכון לאתמול הגירעון עומד על 110 מיליארדי שקלים.

מיקי לוי: צבעתם את האחוזים בצבעים יפים כדי שהציבור לא יבין, 8.1%, אבל ב-110 מיליארד שקלים הציבור מבין.

מיקי לוי: זה המספר, אזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: זה התשלום שאתם נדרשים לשלם על מחדלי הממשלה הזאת.

מיקי לוי: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה פרסמה כי בגלל מדיניות – או היעדר מדיניות – של הממשלה הזאת הנתונים ימשיכו להיות עגומים.

מיקי לוי: אלה הנתונים העגומים שאתם חתומים עליהם ושילכו ויחמירו עוד זמן רב בגלל חוסר תכנון והיעדר תקציב: הצריכה הפרטית לנפש כבר ירדה מתחת ל-43%-44%, יצוא הסחורות – במעל 30%, התמ"ג בצניחה חופשית, ירד ל-28.7%, התוצר העסקי – ל-33.4%, יבוא הסחורות והשירותים – 41% בממוצע וההשקעות בנכסים – ל-31%.

מיקי לוי: נתונים אלה מצטרפים לנתוני האבטלה העגומים, על שעומדים מעל ל-20%, כ-750,000–800,000 מובטלים, חלקם חל"תניקים.

מיקי לוי: כל אלה הולכים ומצטרפים לגירעון שהולך ומעמיק ועומד על כ-190 מיליארדי שקלים.

מיקי לוי: התשלום על ריבית – תשלום המדינה על ריבית צפוי לזנק ל-70 מיליארדי שקלים בשנה.

מיקי לוי: היום הריבית על החוב של מדינת ישראל, שעומד על סדר גודל של 704–710 מיליארד שקלים, היא בערך 35 מיליארד.

מיקי לוי: ריבית.

מיקי לוי: בגלל הניהול הכושל שלכם הריבית תזנק ל-70 מיליארדי שקלים בשנה.

מיקי לוי: ריבית, חברים, זה כסף אבוד, זה כסף שיוצא באופן שוטף מתקציב המדינה.

מיקי לוי: שערו בנפשכם, אזרחים שצופים בנו, שהיה אפשר, את חלק מ-70 מיליארדי השקלים, לפחות מחצית, כמו שהיה כל שנה – כ-35 מיליארדי שקלים – להשקיע בחינוך, להשקיע בבריאות.

מיקי לוי: איזה מהפך אדיר היה קורה פה.

מיקי לוי: ריבית זה כסף אבוד, זה כסף שיוצא מהשוטף, זה ניהול כושל.

מיקי לוי: הכפלת הריבית מהשנה שעברה מ-35 ל-70 מיליארדי שקלים היא באחריותכם הישירה.

מיקי לוי: הרי הקמתם ממשלת חירום.

מיקי לוי: מילים לחוד ומעשים לחוד.

מיקי לוי: זו חקיקה שנולדה בחטא.

מיקי לוי: היא תוצר של פוליטיקה קטנה שאתם מתעסקים בה.

מיקי לוי: הציבור, אזרחי מדינת ישראל, לא מעניין אתכם.

מיקי לוי: שמעתי – אמרתם שבאתם להיכנס מתחת לאלונקה.

מיקי לוי: מה עשיתם מתחת לאלונקה?

מיקי לוי: אולי אתם על האלונקה, בקושי נושמים, לא מדברים אחד עם השני.

מיקי לוי: ארבעה שבועות, שבוע אחרי שבוע, מבטלים ישיבת ממשלה, וזה אומר הכול.

מיקי לוי: זה אומר שאתם מסוכסכים, זה אומר שאין תכנון, זה אומר שאין החלטות, זה אומר שאין כלום ושום דבר.

מיקי לוי: אז איך אתם בדיוק שותפים, אנשי כחול לבן, לאלונקה שאתם נושאים על כתפיכם?

מיקי לוי: כמו שאמרתי, אתם לא מתחת לאלונקה, אתם על האלונקה.

מיקי לוי: הציבור לא מעניין אתכם, המשק לא מעניין אתכם, התקציב לא מעניין אתכם.

מיקי לוי: אם הם היו מעניינים אתכם היום, למדינת ישראל היה תקציב מסודר.

מיקי לוי: אני מתנגד לכל הצעות החוק האלה, אבל מחוסר ברירה, כאשר מדובר בחינוך וכאשר מדובר בהצעת חוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה התקציבית, אני חייב לגלות אחריות, אבל האחריות היא נקודתית.

מיקי לוי: אילו היה תקציב לא היינו נזקקים לכל הדברים האלה, אבל אין תקציב.

מיקי לוי: דחיתם ב-100 יום את חוק התקציב כדי לאפשר לכם להידבק עוד 100 יום לכיסאות האלה.

מיקי לוי: הזמן יגיע והציבור יתחשבן איתכם על כל מה שאתם מעוללים לו, הן בכלכלה והן במאבק בקורונה.

מיקי לוי: היום התקיימה ועדת הקורונה.

מיקי לוי: אני לא מתווכח עם רופאים מקצועית, אני רק אומר חזור ואמור שצריך ללמוד לחיות עם הווירוס הזה.

מיקי לוי: איך לעשות, לא איך לסגור – אנחנו יודעים לבד, אל תלמדו אותנו.

מיקי לוי: תלמדו אותנו איך לפעול, איך להחזיר את המשק לפסים.

מיקי לוי: היום בכלל גילינו שמשרד הבריאות הישראלי מעלה את הרף של אותם חולים קשים מאשר הרף של אותם קובעי מדיניות בבריאות העולמית.

מיקי לוי: מעלה: שם הרף הוא 90, ופה – 93.

מיקי לוי: זה אומר שמוסיפים עוד חולים.

מיקי לוי: היום בוועדת קורונה התגלה שהנפטרים עצמם, גם אם הוא נפטר מהתקף לב וכתוב לו "קורונה", כותבים שהוא מת מקורונה, אז גם זה מעלה את רף הנפטרים.

מיקי לוי: כל אובדן חיים הוא קשה, הוא עצוב, הוא יקר למשפחות, אבל חברים, תכניסו אותנו לפרופורציה.

מיקי לוי: גם בסטטיסטיקה הזאת אתם מוכיחים שאנחנו מדינה אדומה, ויש לזה השלכות בין-לאומיות על המסחר, על הכלכלה, על היצוא – על הכול.

מיקי לוי: היום בוועדת הקורונה הופיעו בפנינו מומחים שהם האופוזיט של אלה שדוגלים בסגר ובהשבתת החיים והכלכלה במדינת ישראל, כולל ראש הממשלה, רק הוא פחד היום, כי איימו עליו הסיעות החרדיות, והוא חזר בו.

מיקי לוי: לפחות תהיה עקבי.

מיקי לוי: הם הוכיחו, על פי מחקרים, בצורה חד-משמעית – פרופסורית מהדסה שעוסקת במחקר, מאוניברסיטת תל אביב, פרופסורים שהופיעו בפנינו בזום שאמרו חד-משמעית: אין עלייה בתחלואה.

יוראי להב-הרצנו: מיקי, איפה השר?

מיקי לוי: אני ממשיך לדבר עד חצות, אל תדאג.

מיקי לוי: אין שר, אז אני מדבר כמה שאני רוצה.

מיקי לוי: מספר אלה שמסומנים כחולים, כסימפטומטיים, לא בהכרח הם סימפטומטיים.

מיקי לוי: כן, עושים יותר בדיקות אז מגלים יותר.

מיקי לוי: אומרים – להפך: תוציאו את הילדים כדי שהם יפתחו סימפטומים, הם יתחסנו, וככה לאט-לאט – ואנחנו לא מדברים על חיסון העדר אלא על תפיסה.

מיקי לוי: בואו נחזיר את המשק חזרה לפסים, צריך ללמוד לחיות עם הקורונה.

מיקי לוי: אחרי שעבדנו חודש ימים בוועדת הקורונה על נושא פתיחת השמיים, שמחנו לשמוע את ראש הממשלה מצהיר אחרי יומיים: אנחנו עומדים לפתוח את השמיים.

מיקי לוי: אבל מה נעשה?

מיקי לוי: לא הרבה.

מיקי לוי: המעבדה שזכתה תיפתח רק אחרי סוכות.

מיקי לוי: הכול הולך קשה, כי לא מקבלים החלטות, כי אין ישיבות ממשלה, כי כחול לבן והליכוד לא מדברות אחת עם השנייה.

מיקי לוי: אלה שתי הסיעות שמרכיבות את ממשלת ישראל, אז מה נלין על האזרחים – כן מסכות, לא מסכות?

מיקי לוי: קודם כול אתם תהיו דוגמה אישית ותתוו דרך.

מיקי לוי: אתם רוצים לתת דוגמה לשלומיאליות?

מיקי לוי: לפני כשבועיים, אחרי מאמצים רבים, לקחתי משימה לפתוח את התערוכות בגני התערוכה בתל אביב.

מיקי לוי: ולא מדובר בתערוכות עבור הציבור הרחב; אלה לא תערוכות שבאים לקנות מקררים, פסנתרים, מוצרי חשמל למיניהם.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: מדובר בתערוכות מקצועיות – תערוכות אוכל של יצרנים ישראלים, תערוכות של התעשייה הישראלית, תערוכות של ההייטק הישראלי, תערוכות עבור קניינים מרחבי העולם.

מיקי לוי: הסברנו שבסך הכול אפשר לשלוט – בהאנגר כזה ענק, שהוא בגודל של חצי מגרש כדורגל, אפשר לשלוט על מספר הנכנסים, אפשר לבדוק חום בכניסה, אפשר לחייב לעטות מסכות.

מיקי לוי: ואומר פרופ' גרוטו: ואללה, אתה צודק, בתוך יומיים-שלושה אני מורה על פתיחת התערוכות.

מיקי לוי: שתבינו, חברים, 12,000 איש עובדים בענף התערוכות; לא תערוכות לקהל – תערוכות מקצועיות לקניינים בגני התערוכה בתל אביב.

מיקי לוי: בתחילת החודש אמורה להיפתח תערוכה של יצרני מזון ישראלים ליצוא.

מיקי לוי: ממש התחננו.

מיקי לוי: אמרתי: פעם ראשונה אני מתחנן, תפתחו את גני התערוכה לתערוכות מקצועיות, 12,000 עובדים שמגלגלים 20 מיליארד שקל בשנה.

מיקי לוי: 20 מיליארד.

מיקי לוי: הבטיח פרופ' גרוטו: אנחנו נפתח את גני התערוכה.

מיקי לוי: וראה זה פלא, התכנסה ועדת שרים לענייני הקורונה, אדוני היושב-ראש, והופס, התערוכות לא נפתחות.

מיקי לוי: וכשאני מברר הבוקר למה – טעות, מבולבלים, שכחו להכניס לצו הממשלתי אישור לפתיחת התערוכות המקצועיות.

מיקי לוי: חושמים, מה, אתם נורמליים?

מיקי לוי: שכחתם דבר כזה?

מיקי לוי: זה סימפטום לאיך אתם מתנהלים.

מיקי לוי: אצתי-רצתי, שלחתי היום בבוקר, ב-11:00, משהו כזה, מייל דחוף למזכיר הממשלה בדרישה למצוא פתרון מיידי, לעשות משאל טלפוני, משהו, בין שרי ועדת הקורונה כדי לאפשר פתיחתם של גני התערוכה לתערוכות מקצועיות.

מיקי לוי: איזו שלומיאליות, אין לי מילה אחרת.

מיקי לוי: לא מעניינים אתכם 12,000 איש ולא מעניין אתכם 20 מיליארד שקלים.

מיקי לוי: כלום לא מעניין אתכם.

מיקי לוי: אז נראה כמה זמן אפשר יהיה לכנס במשאל טלפוני – לא צריך בכלל כינוס פיזי – של אותם שרים, שעל פי המלצות משרד הבריאות, אחרי שבאמת אנחנו עובדים על זה – אני אישית עובד על זה חודשיים וחצי – וכבר קיבלנו אישור, אבל הטרלול לא מאפשר לכם אפילו לעשות סדר במה שאתם צריכים לעשות.

מיקי לוי: נראה כמה זמן.

מיקי לוי: אחרי שהיה אישור של משרד הבריאות, של פרופ' גרוטו, אבל ועדת שרים לענייני קורונה, מטעמי בלבול – אני אהיה עדין – שכחה להכניס את זה לצו הממשלתי, ובכך מונעת מ-12,000 עובדים לחזור למקום עבודתם, מקום עבודה שמגלגל 20 מיליארד שקלים.

מיקי לוי: טרלול אמיתי.

מיקי לוי: הנתונים הכלכליים העגומים שעל פיהם מדינת ישראל נמצאת בגירעון מצרפי חסר תקדים של מעל 190 מיליארדי שקלים, כ-15% גירעון, ועוד – סליחה, טעות שלי, זה גירעון מצרפי, כנראה – החוב–תוצר שלנו צפוי לזנק בשנה הבאה ל-80%.

מיקי לוי: ולכן אני אומר לכם שכל התכנון הכלכלי שחוב–תוצר מזנק לכיוון ה-80% – לפני הקורונה הוא היה 61% נקודה משהו; לפני חמש שנים הוא היה 64; כל הזמן הוא ירד בהשתדלות של שרי האוצר בשנים האחרונות.

מיקי לוי: כשהחוב–תוצר יעלה ל-80% – שתבינו, ה-OECD ממליץ על 60% חוב–תוצר, זו ההמלצה, והיינו מאוד מאוד קרובים לזה מהבחינה הזאת.

מיקי לוי: כשהחוב תוצר יזנק לכיוון ה-80%, הכול יעלה יותר.

מיקי לוי: הכול יעלה יותר.

מיקי לוי: הכסף הפנוי – יהיה פחות כסף.

מיקי לוי: לא נוכל להחזיר את החובות, כי נצטרך כסף כדי לגלגל את החובות, אבל את הריבית נצטרך לשלם מהשוטף.

מיקי לוי: אני קורא לשר הבריאות, למנכ"ל המשרד – שאני מאוד מעריך אותו, באמת; ביקרתי אצלו כשהוא היה מנהל בית החולים ברזילי באשקלון – לפרופ' גרוטו, לעשות סדר בנתונים.

מיקי לוי: לא יכול להיות שכל פעם שאתם באים לוועדת קורונה יש בעיות עם הנתונים.

מיקי לוי: כל פעם מתווכחים על הנתונים, על נתוני התחלואה ועל החולים קשה – האם המדדים זהים למדדים הבין-לאומיים, כן או לא.

מיקי לוי: היום הוכיחו מדענים מאוד מאוד מכובדים שכנראה לא עברנו את הסיבוב הראשון של התחלואה, והפיק הזה הוא למעשה הפיק – מה שאנחנו קוראים לו "השני" – הראשון וחצי או משהו כזה, ואין איזשהם נתונים קטסטרופליים שצריכים להפחיד אותנו.

מיקי לוי: כן צריך לטפל.

מיקי לוי: חצי שנה צעקו שבתי החולים נמצאים בפני כשל, או-טו-טו החולה של אהוד ברק מהמסדרון לא תוכל אפילו להיות במסדרון – או שהיא תישלח הביתה או שיאשפזו אותה במגרש החניה, אינני יודע.

מיקי לוי: אבל היו לכם שישה חודשים כדי לארגן את בתי החולים.

מיקי לוי: אתם, אתם, הממשלה, אמרתם שמערכת הבריאות נמצאת בפני סכנת קריסה.

מיקי לוי: מה עשיתם?

מיקי לוי: הוספתם רופאים?

מיקי לוי: הוספתם מיטות?

מיקי לוי: מה עשיתם?

מיקי לוי: ואני שומע היום ממנהלי בתי החולים במרכז הארץ שהמצב הוא בסדר.

מיקי לוי: נכון, יש לחץ בצפון ויעבירו כנראה חולים מהצפון למרכז הארץ, אבל סביר, אפשר לטפל.

מיקי לוי: אין פה 10,000 מתים כמו שהבטיח לנו ראש הממשלה, חלילה.

מיקי לוי: הוא הבטיח את זה.

מיקי לוי: הוא הפחיד את כולנו.

מיקי לוי: וכל קבלת ההחלטות – קבלת החלטות עקומה: ב-01:00 מודיעים לראשי הערים: אין לימודים.

מיקי לוי: 01:00; בבוקר, ב-07:00 – רק כיתות אלה ואלה.

מיקי לוי: איפה יספיקו להודיע להורים?

מיקי לוי: שמעתי היום בחדשות הבוקר את ראשת עיריית בית שמש, שהיא אישה חזקה וראש עיר מצוינת, אובדת עצות כי משרד הבריאות לא משתף אותה.

מיקי לוי: והרי הבאנו את זה כבר לוועדת חוקה לדיון מיוחד, וסוכם שאי-אפשר לתפקד בלי שיתופו של המערך המוניציפלי, ראשי ערים, ראשי מועצות.

מיקי לוי: אי-אפשר.

מיקי לוי: הם מכירים את השטח יותר טוב מאיתנו, הם יודעים איזה שכונות בעייתיות, איזה בית ספר, איזה מגזרים וכו' וכו'.

מיקי לוי: ואני לא תולה את זה בפרופ' רוני גמזו.

מיקי לוי: זה לא תפקידו.

מיקי לוי: תפקיד המערך הממשלתי לבוא ולהגיד הלאה מה צריך לעשות.

מיקי לוי: לא תפקידו להרים טלפון ל-40 ראשי ערים ששם יש מהלכים כאלה או אחרים של ביטול לימודים.

מיקי לוי: אז נורא קל – ליבי-ליבי עם פרופ' גמזו – לחפש שעיר לעזאזל, וזה מה שמצטייר כאן.

מיקי לוי: הממשלה מחפשת שעיר לעזאזל על הכישלון שלה, הכישלון המהדהד, בטיפול בקורונה.

מיקי לוי: אני מאוד מקווה שהוא יישאר עד סוף התקופה שהוא הבטיח, אבל אני מעריך, לאור מה ששמעתי היום בתקשורת מחבריו, שהוא קרוב לשבירה.

מיקי לוי: לא מקבל גב ותמיכה מאף אחד.

מיקי לוי: והכישלון המהדהד בתחום הכלכלי – שליפות מהמותן, מר כלכלה, קפסולות כלכליות, קופסאות תקציביות.

מיקי לוי: כל יומיים משנים את חוק התקציב.

מיקי לוי: כל יומיים צריכים 61 מינימום אצבעות כדי להעביר תקציב מדינה.

מיקי לוי: זה לא תקציב מדינה, זה חוק התקציב.

מיקי לוי: אז כל פעם מביאים קצת, מביאים נתח.

מיקי לוי: הממשלה הרעה הזאת, שלא התכנסה כבר ארבע ישיבות, נושמת את נשמותיה האחרונות – אני מסיים – ומקבלת חמצן ממכונת הנשמה מקרטעת.

יוראי להב-הרצנו: יש לך עוד 19 דקות.

מיקי לוי: לא, השר הגיע.

יוראי להב-הרצנו: הוא הגיע כשהיית ב-11 דקות הספק.

מנסור עבאס: תודה לחבר הכנסת מיקי לוי.

מנסור עבאס: יישר כוח.

מנסור עבאס: חברים, יש בקשות רשות דיבור.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אביגדור ליברמן נמצא?

מיקי לוי: אני יכול להחליף אותו?

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: אי-אפשר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת עודד פורר נמצא?

מנסור עבאס: אינו נוכח; חבר הכנסת יבגני סובה – אינו נוכח; חבר הכנסת אלי אבידר – לא; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – לא; חבר הכנסת אלכס קושניר – לא; חבר הכנסת שלמה קרעי – אינו נוכח; חבר הכנסת ינון אזולאי – אינו נוכח; חברת הכנסת מרב מיכאלי – גם אינה נוכחת.

מנסור עבאס: אז אנחנו עוברים להצבעה, כן?

מנסור עבאס: אוקיי, חבר הכנסת פינדרוס ישיב.

יצחק פינדרוס: מוותר.

יצחק פינדרוס: אבל אני אצביע מפה, היושב-ראש.

יצחק פינדרוס: אני אצביע מפה, בסדר, אדוני היושב-ראש?

יצחק פינדרוס: רק תאפשר לי להצביע מפה.

מנסור עבאס: כן, אין בעיה.

יצחק פינדרוס: אין בעיה.

יצחק פינדרוס: תעלה להצבעה.

קריאה: איפה מיקי לוי?

מנסור עבאס: אולי הוא עלה ליציע?

מנסור עבאס: אז נחכה קצת.

איתן גינזבורג: אדוני היושב-ראש, למה לא מצביעים?

מנסור עבאס: הוא לא הודיע לנו שהוא – – –

יצחק פינדרוס: היה מספיק זמן לעלות.

מנסור עבאס: אוקיי, חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על סעיפים 1–3, שאין עליהם הסתייגויות, כנוסח הוועדה.

מנסור עבאס: חברים, אנחנו נחזור שוב: כנוסח הוועדה.

מנסור עבאס: בואו נירגע קצת, חברים.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה התקציבית (תיקון מספר 20), התש"ף–2020.

מנסור עבאס: אנחנו מצביעים על סעיפים 1–3, שאין עליהם הסתייגויות, כנוסח הוועדה.

מנסור עבאס: ההצבעה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת פינדרוס, בעד?

יצחק פינדרוס: בעד.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יואב קיש, סגן השר?

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: הצבעה מס' 21 בעד סעיפים 1–3 – 13 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

מנסור עבאס: 15 חברי כנסת בעד.

מנסור עבאס: אריאל קלנר – אז 16 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מנסור עבאס: סעיפים 1–3 התקבלו כנוסח הוועדה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת מיקי לוי, אתה מעוניין שנצביע על ההסתייגויות?

מיקי לוי: – – –

מנסור עבאס: כן?

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: חברים, אנחנו עוברים להצביע על הסתייגויות אחרי סעיף 3, הסתייגות מס' 1, של חבר הכנסת מיקי לוי.

מנסור עבאס: מי בעד ומי נגד?

מנסור עבאס: הצבעה מס' 22 בעד ההסתייגות – 2 נגד – 12 נמנעים – אין ההסתייגות (1) של חבר הכנסת מיקי לוי אחרי סעיף 3 לא נתקבלה.

מנסור עבאס: הסתייגות מס' 1 – 14 חברי כנסת נגד ושני חברי כנסת בעד.

מנסור עבאס: ההסתייגות לא התקבלה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להסתייגות מס' 2.

מנסור עבאס: הצבעה – הסתייגות מס' 2.

מנסור עבאס: הצבעה מס' 23 בעד ההסתייגות – 2 נגד – 12 נמנעים – אין ההסתייגות (2) של חבר הכנסת מיקי לוי אחרי סעיף 3 לא נתקבלה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת פינדרוס – בעד; חבר הכנסת יואב קיש – – –

קריאה: נגד.

קריאה: הוא נגד.

מנסור עבאס: אה, נגד.

מנסור עבאס: אז ההסתייגות לא התקבלה.

מנסור עבאס: 14 חברי כנסת נגד, שניים בעד.

מנסור עבאס: ההסתייגות לא התקבלה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 3.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: הצבעה מס' 24 בעד ההסתייגות – 2 נגד – 12 נמנעים – אין ההסתייגות (3) של חבר הכנסת מיקי לוי אחרי סעיף 3 לא נתקבלה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת פינדרוס – נגד.

יצחק פינדרוס: נגד.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יואב קיש – נגד.

מנסור עבאס: ההסתייגות לא עברה.

מנסור עבאס: 14 חברי כנסת נגד, שניים בעד.

מנסור עבאס: ההסתייגות לא התקבלה.

מנסור עבאס: הסתייגות מס' 4 – עוברים להצבעה.

מנסור עבאס: הצבעה מס' 25 בעד ההסתייגות – 2 נגד – 11 נמנעים – אין ההסתייגות (4) של חבר הכנסת מיקי לוי אחרי סעיף 3 לא נתקבלה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת פינדרוס?

יצחק פינדרוס: נגד.

מנסור עבאס: נגד.

מנסור עבאס: חבר הכנסת קיש?

יואב קיש: אני נגד.

מנסור עבאס: 13 חברי כנסת נגד, שניים בעד – הסתייגות מס' 4 לא התקבלה.

מנסור עבאס: עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 5.

מנסור עבאס: מצביעים.

מנסור עבאס: הצבעה מס' 26 בעד ההסתייגות – 2 נגד – 11 נמנעים – אין ההסתייגות (5) של חבר הכנסת מיקי לוי אחרי סעיף 3 לא נתקבלה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת פינדרוס?

יצחק פינדרוס: נגד.

מנסור עבאס: חבר הכנסת קיש?

יואב קיש: נגד.

מנסור עבאס: 13 חברי כנסת הצביעו נגד, שניים בעד.

מנסור עבאס: ההסתייגות מס' 5 לא עברה.

מנסור עבאס: עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 6.

מנסור עבאס: הצבעה.

מנסור עבאס: הצבעה מס' 27 בעד ההסתייגות – 2 נגד – 12 נמנעים – אין ההסתייגות (6) של חבר הכנסת מיקי לוי אחרי סעיף 3 לא נתקבלה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת פינדרוס – נגד; חבר הכנסת יואב קיש?

יואב קיש: נגד.

מנסור עבאס: 14 חברי כנסת נגד, שניים בעד – הסתייגות מס' 6 לא עברה.

מנסור עבאס: כל ההסתייגויות אחרי סעיף 3 הוסרו.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

מנסור עבאס: בבקשה, מצביעים.

מנסור עבאס: הצבעה מס' 28 בעד החוק – 13 נגד – 1 נמנעים – אין חוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה התקציבית (תיקון מס' 20), התש"ף–2020, נתקבל.

מנסור עבאס: חבר הכנסת פינדרוס בעד.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: 15 בעד, אחד מתנגד.

מנסור עבאס: אני קובע שהצעת החוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה התקציבית (תיקון מס' 20), התש"ף–2020, עברה בקריאה שלישית.

מנסור עבאס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1359).

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעת החוק האחרונה בסדר-היום – הצעת חוק רשות שדות התעופה (מלוות ואיגרות חוב למטרות פיתוח ולצורך מימון פעילות שוטפת – הוראות שעה), התש"ף–2020, לקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: יציג את הצעת החוק סגן שרת התחבורה והבטיחות בדרכים אורי מקלב.

מנסור עבאס: בבקשה.

אורי מקלב: מכובדי סגן יושב-ראש הכנסת, מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, תרשו לי להציג בפניכם את הצעת חוק רשות שדות התעופה (מלוות ואיגרות חוב למטרות פיתוח ולצורך מימון פעילות שוטפת – הוראות שעה), התש"ף–2020.

אורי מקלב: בעצם במילים האלה מונח עיקר החוק, שבא ומבקש מאיתנו, מהכנסת, לאפשר לרשות שדות התעופה, לנוכח המצב הקשה שיש היום בתעופה בעולם, ובישראל בתוך זה – שבהשוואה לשנה שעברה, ההיקפים שהיו, אנחנו נמצאים היום בהיקפים של 2% משנה שעברה, דהיינו, התמעטנו ב-98%.

אורי מקלב: אלה הנתונים שהיום יש בשדות התעופה.

אורי מקלב: זה משליך על ההכנסות, זה משליך על אופן התפקוד והקיום של רשות שדות התעופה, וזה מצריך את רשות שדות התעופה – מה שנקרא היום, שאנחנו קוראים לו בראשי תיבות רש"ת – להתייעל ולמצוא אפיקים והכנסות כדי להחזיק את עצמה ולהמשיך להתקיים.

אורי מקלב: לצורך זה האפשרות שבאה בחשבון – מה שכרגע החוק אוסר עליה – זה להנפיק את עצמה ולקחת הלוואות.

אורי מקלב: ההלוואות האלה צריכות אישור של הכנסת, מכיוון שהיום, בהוראת שעה לתיקון חוק רשות שדות התעופה, התשל"ז–1977, הגבלנו את רשות שדות התעופה – –

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אנא לאפשר לסגן השר להציג את דברו.

מנסור עבאס: אתם מפריעים.

אורי מקלב: – – במה שהם יכולים לקחת.

אורי מקלב: הם גם לא יכולים לגייס הון והם גם לא יכולים לקחת הלוואות.

אורי מקלב: אז אנחנו מבקשים בהוראת שעה לערוך תיקון לחוק רשות שדות התעופה, התשל"ז, ולבטל באופן זמני את ההגבלה הזאת, עד ליום 30 ביוני 2022.

אורי מקלב: זה מלמד אותנו שהמשבר בשדות התעופה לא הולך להיפסק בתקופה הקרובה אלא הצפי הוא, לכמה שנים ודאי, למשבר גדול ולקיטון בהכנסות.

אורי מקלב: כהשלמה – זה הסעיף האחרון או הבקשה הנוספת בהצעת החוק הזאת – מוצע לקבוע כי לצורך חישוב התגמולים שעל הרשות לשלם למדינה כמפורט באותו סעיף ינוכה מהרווח הנקי של הרשות החזר קרן המלוות המותר בניכוי כהגדרתו בתיקון.

אורי מקלב: הניכוי הראשון של החזר קרן המלוות ואיגרות החוב מהרווח הנקי יבוצע לאחר אישור דוחותיה הכספיים של הרשות לשנת 2023, והוא יתאפשר רק עד לשנה שבה תנועת הנוסעים הבין-לאומית בנמל תעופה תעלה על 24 מיליון נוסעים; רק אז המדינה תקבל את התמלוגים.

אורי מקלב: אשר על כן, אבקש לאשר את הצעת החוק ולהעבירה לוועדת הכספים לשם הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מנסור עבאס: תודה, סגן השרה אורי מקלב.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

מנסור עבאס: חברת הכנסת קרן ברק נמצאת?

מנסור עבאס: אינה נוכחת; חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת; חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חבר הכנסת אליהו חסיד – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חברת הכנסת איילת שקד, בבקשה, שלוש דקות.

איילת שקד: אדוני היושב-ראש, כבוד שר החוץ, כנסת נכבדה וכל אזרחי ישראל היקרים והאהובים, אם עוד לא הבנתם, אנחנו במלחמה.

איילת שקד: תחשבו רגע על מלחמת יום כיפור, רק שבמלחמה הזאת הידיים של דדו כבולות, כי הוא לא יכול לתת פקודות – ככה זה עובד – וגולדה ומשה דיין כל היום נלחמים אחד בשני במקום להילחם באויב.

איילת שקד: הסורים כבר על הגדרות, המצרים חצו את התעלה, אבל מה?

איילת שקד: הגדודים שלנו נרדמו בשמירה, חיל האוויר תוקף את כוחותינו, וכוחות השריון יורים בתוך הנגמ"ש.

איילת שקד: זה מה שקורה.

איילת שקד: זה מה שקורה, חברים.

איילת שקד: ולכן, במלחמה הזאת האחריות צריכה לעבור אליכם.

איילת שקד: אתם, אזרחי ישראל, צריכים לקחת אחריות ולהתנהל באחריות.

איילת שקד: תבינו, יש כאן ממשלה לא מתפקדת, שלא מצליחה לקבל החלטות, ולא נעים להגיד שהיא צריכה את העזרה שלנו – היא צריכה את העזרה של האזרחים.

עוזי דיין: איילת.

איילת שקד: אז אני פונה – – –

עוזי דיין: אני היחידי פה שיכול להגיד איך היה במלחמת יום כיפור.

איילת שקד: זה נכון.

עוזי דיין: אז עזבי את זה בצד, דברי על הנושא עצמו.

איילת שקד: אז אני פונה, האמת, אליכם – עוזי, ולא יזיק אם אתה באמת תיתן קצת מניסיונך – אני פונה אל הציבור החרדי ואל הציבור הדתי, שאולי בצדק הם חשים נרדפים, אבל גם הם צריכים לקחת אחריות, וככל שהם יכולים – לקיים את התפילות עד 20 איש, ועדיף במקומות פתוחים; ואני קוראת לציבור הערבי – וחבל לי שחברי הכנסת הערבים לא נמצאים כאן:

איילת שקד: קחו – – –

מנסור עבאס: אני נמצא.

איילת שקד: אה, הינה, בבקשה, היושב-ראש, אני מבקשת, אני מבקשת גם ממך שתפנה אל הציבור: תפסיקו עם החתונות ההמוניות האלה.

איילת שקד: אני בתור חברת כנסת לא הולכת לחתונות יותר.

איילת שקד: אני מבקשת מכם, מכל אחד מחברי הכנסת, שתסבירו לציבור שלכם: לא הולכים לחתונות אם זה לא משפחה הכי קרובה והחברים הכי קרובים.

איילת שקד: פשוט תגידו: לא, אני לא בא.

איילת שקד: חייבים להפסיק עם האירועים ההמוניים האלה – זה מקור ההדבקה.

איילת שקד: וגם לאלפי המפגינים, לאלפי המפגינים שבאים כל מוצאי שבת לבלפור: ההפגנה ההמונית בבלפור זה לא המוצא האחרון, תמירו את ההפגנה הזאת בהרבה הפגנות קטנות.

איילת שקד: שום דבר לא יקרה.

איילת שקד: זכות ההפגנה שלכם נשמרת גם בהפגנות קטנות.

איילת שקד: אני אומרת לכם, זה לא משנה – הנגיף לא מבחין בין ימנים לשמאלנים, בין ערבים ליהודים, בין חרדים לחילונים.

איילת שקד: הוא פוגע בכולם, בגלל שהממשלה הזאת לא מתפקדת, קחו אחריות, תימנעו, תימנעו מאירועים – –

שלמה קרעי: איילת – – –

איילת שקד: – – תימנעו מאירועים המוניים.

איילת שקד: תיקחו את האחריות – – –

שלמה קרעי: – – –

איילת שקד: תימנעו ממגעים.

איילת שקד: אם תדעו להימנע ממגעים אנחנו נצליח לנצח את הקורונה.

איילת שקד: עכשיו אני אומרת עוד משהו קשה: אני אמרתי לאבא שלי שאנחנו לא באים לארוחת ערב בערב שבת.

איילת שקד: זהו, חייבים לשמור על האוכלוסייה המבוגרת.

איילת שקד: הנגיף התפרץ, כל המדינה צבועה, כל המדינה צבועה.

איילת שקד: צריך להבין שבכל עיר יש התפרצות כזאת או אחרת.

איילת שקד: להפסיק – אני אומרת פה דבר לא קל – להפסיק עם הארוחות המשפחתיות הגדולות לכמה שבועות, להישאר במסגרת המשפחה הגרעינית.

מנסור עבאס: אוקיי.

איילת שקד: אולי שתי משפחות, לא יותר.

איילת שקד: אין מה לעשות.

מנסור עבאס: תודה.

איילת שקד: על האוכלוסייה המבוגרת חייבים לשמור.

איילת שקד: אם נשמור על האוכלוסייה המבוגרת יהיה לנו יותר פשוט לנצח את המגפה.

איילת שקד: אז אני אומרת שוב, האחריות, באמת, האחריות היא היום על כל אחד ואחד מאיתנו.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת איילת שקד.

מנסור עבאס: חברת הכנסת סונדוס סאלח – אינה נוכחת; חבר הכנסת עופר כסיף – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת ווליד טאהא – אינו נוכח; חבר הכנסת עמית הלוי – אינו נוכח; חברת הכנסת היבה יזבק – אינה נוכחת; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת; חבר הכנסת אלי אבידר – אינו נוכח; אני – מנהל את הישיבה; חבר הכנסת ניצן הורוביץ – אינו נוכח; חבר הכנסת יאיר גולן – אינו נוכח; חבר הכנסת אנטאנס שחאדה – אינו נוכח; חבר הכנסת יוראי להב נמצא?

יוראי להב-הרצנו: מוותר.

מנסור עבאס: מוותר?

מנסור עבאס: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – אינו נוכח; חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת; חבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: מוותר.

מנסור עבאס: מוותר?

שלמה קרעי: מספיק שעה וחצי שמענו אותו.

מנסור עבאס: פעם ניסינו ככה לחסוך אי-נעימות, אבל עשה לנו – חבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: אולי אני אדבר מפה.

מנסור עבאס: אתה זוכר את המעמד המביך?

מנסור עבאס: חבר הכנסת יבגני סובה – אינו נוכח; חבר הכנסת אריאל קלנר.

קריאה: מוותר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אוריאל בוסו.

אוריאל בוסו: מוותר.

מנסור עבאס: מוותר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יוסף ג'בארין – אינו נוכח; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – אינו נוכח; חברת הכנסת מרב מיכאלי – אינה נוכחת; חבר הכנסת סעיד אלחרומי – אינו נוכח; חבר הכנסת חמד עמאר – אינו נוכח; חברת הכנסת אורלי פרומן – אינה נוכחת; חבר הכנסת עידן רול – אינו נוכח.

מנסור עבאס: מסכמים?

קריאה: – – –

מנסור עבאס: לא, לא צריך.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: אז אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק רשות שדות התעופה (מלוות ואגרות חוב למטרות פיתוח ולצורך מימון פעילות שוטפת – הוראות שעה), התש"ף

מנסור עבאס: –2020, קריאה ראשונה.

מנסור עבאס: הצבעה.

מנסור עבאס: הצבעה מס' 29 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק רשות שדות התעופה (מלוות ואגרות חוב למטרות פיתוח ולצורך מימון פעילות שוטפת – הוראות שעה), התש"ף

מנסור עבאס: –2020, לוועדת הכספים נתקבלה.

מנסור עבאס: יש חברי כנסת שמעוניינים להצביע ואינם במקומם?

מנסור עבאס: חבר הכנסת שלמה קרעי, אתה מעוניין להצביע?

שלמה קרעי: בעד.

מנסור עבאס: בעד?

מנסור עבאס: עשרה חברי כנסת בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מנסור עבאס: אני קובע שהצעת חוק רשות שדות התעופה (מלוות ואיגרות חוב למטרות פיתוח ולצורך מימון פעילות שוטפת – הוראות שעה), התש"ף

מנסור עבאס: –2020, עברה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לוועדת הכספים להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

מנסור עבאס: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, י"ט באלול התש"ף, 8 בספטמבר 2020, בשעה 16:00.

מנסור עבאס: ישיבה זו נעולה.