ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 73, 2020-08-26 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום ו' באלול התש"ף, יום רביעי, 26 באוגוסט 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: בראש סדר-היום – שאילתות דחופות.

יריב לוין: הראשונה שבהן היא שאילתה דחופה מס' 63, של חבר הכנסת אוריאל בוסו, בנושא: גל פריצות לבתי עסק בלילות שבת בבני ברק – המשטרה מגלה אוזלת יד לכאורה.

יריב לוין: אלא שיהיה קשה להציג את השאילתה בהיעדר שר משיב ונוכח העובדה שהשרה גמליאל אמורה הייתה לבוא ולהשיב בשמו של השר לביטחון הפנים אבל אני לא רואה שהיא נמצאת פה.

אלי אבידר: אולי שיגיד דבר תורה עד שהיא תגיע?

יריב לוין: מה אדוני מציע?

אלי אבידר: אולי שחבר הכנסת בוסו ייתן דבר תורה עד שהשרה תגיע.

יריב לוין: אפשר אולי לבדוק אם סגן השר מקלב נמצא כאן, כי חבר הכנסת טופורובסקי פה, אז אולי נקדים את השאילתה של סגן השר – הינה.

יריב לוין: טוב.

יריב לוין: אז חבר הכנסת בוסו, אנחנו נמתין שתגיע השרה גמליאל ונודה לסגן השר אורי מקלב, שתמיד נמצא, גם לפני הזמן.

יריב לוין: נבקש ממך לעלות לדוכן כדי להשיב על שאילתה דחופה מס' 66, של חבר הכנסת בועז טופורובסקי, בנושא:

יריב לוין: סקר הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים לקראת פתיחת שנת הלימודים.

יריב לוין: בבקשה.

בועז טופורובסקי: תודה, אדוני היושב-ראש.

בועז טופורובסקי: אדוני סגן השר, לצערי השרה לא נמצאת אף פעם לשאלות שלי וגם לא פוגשת אותי.

בועז טופורובסקי: אני מקווה שתהיה ממך תשובה ראויה, ואני בטוח שכן.

יריב לוין: חבר הכנסת טופורובסקי, האמן לי שאתה בידיים טובות בעניין הזה.

בועז טופורובסקי: בהחלט.

אורי מקלב: זאת הבעיה שלו, שאנחנו מסתדרים.

בועז טופורובסקי: מסקר שנערך עולה כי ב-65% מבתי הספר נמצאו ליקויי בטיחות בדרכים ובכבישים.

בועז טופורובסקי: בדיקה חוזרת של בתי הספר שנבדקו ב-2019 מעלה כי כ-50% מהליקויים לא טופלו.

בועז טופורובסקי: בנוסף, יש פערים משמעותיים בין הפריפריה למרכז.

בועז טופורובסקי: רצוני לשאול: כיצד פועל משרדך למול הרשויות המקומיות לטיפול דחוף בליקויים אלו?

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: ראשית, אני אבהיר לך שהשרה מכבדת מאוד את הכנסת, אבל נוהג שבעולם – נוהג שבכנסת – שסגני שרים עונים.

אורי מקלב: חלק מהתפקיד שלהם זה לענות.

אורי מקלב: הקשר בין הכנסת לבין המשרד זה דבר לא חריג.

אורי מקלב: על פי רוב חלק מהתפקיד של סגני השר זה לענות על שאילתות, להשתתף בדיונים ולייצג את המשרד בתוך הכנסת.

אורי מקלב: אז ככה שזה לא משהו נגדך ולא משהו נגד הכנסת.

אורי מקלב: הפוך, זה חלק מנוהל עבודה שמקובל מאוד.

אורי מקלב: זה נכון שכשאין סגן אז על פי רוב השר עצמו עונה, אבל זה מקובל במשרד החינוך, זה מקובל במשרד הפנים היום ובעוד משרדים.

אורי מקלב: אני חושב שגם משרד הבריאות, ממה שאני ראיתי לאחרונה – – –

יריב לוין: ביטחון, משרד הביטחון.

אורי מקלב: ביטחון.

אורי מקלב: אז ככה שלפעמים זה חלק מהעזרה המובנית של סגן השר.

אורי מקלב: ראשית, אני מודה לך על השאילתה.

אורי מקלב: באמת, אדוני היושב-ראש, דבר בעיתו – מה טוב.

אורי מקלב: כששאילתה היא דחופה זה מראה מהי שאילתה דחופה.

אורי מקלב: לקראת תחילת שנת הלימודים – אתה שואל משהו שהוא באמת על ציר הזמן הדחוף.

אורי מקלב: אני חושב שכדאי שתשב.

אורי מקלב: אני לא אאריך, אבל בכל אופן יהיה לי יותר קל כשאתה יושב.

אורי מקלב: אני מרגיש פחות בלחץ.

אורי מקלב: אוכל להרחיב בשאלה נוספת – זה נוהג השואלים.

אורי מקלב: אז כך: ככלל, קודם כול כשראיתי את השאילתה אמרתי: רגע, מה זה קשור?

אורי מקלב: אני מאוד שמח לענות על שאילתות, אבל זה לכאורה צריך להיות שייך למשרד הפנים, לכאורה.

אורי מקלב: אז אמרו לי: לא, משרד הפנים יחזיר את זה למשרד התחבורה.

אורי מקלב: אמרתי: אם לא משרד הפנים אז אולי משרד החינוך.

אורי מקלב: אבל אנחנו עונים על השאילתה כי בסופו של דבר זה הגיע לשאלה על הסקר, ואת הסקר ערכה הרלב"ד, ואכן, הרלב"ד תחת – אבל אנחנו עשינו את העבודה כדי לענות לך ממש בהרחבה.

אורי מקלב: ראשית, על כל הנושא של העזרה והתמיכה והנוהל ואיך מתנהלות הרשויות בנושא בטיחות מול משרד התחבורה.

אורי מקלב: אז בכל שנה יש קול קורא של משרד התחבורה לרשויות המקומיות, והרשויות יכולות להגיש בקשה בארבעה תחומים: בטיחות, פיתוח, תחבורה ציבורית ושבילי אופניים.

אורי מקלב: הרשות היא שבוחרת.

אורי מקלב: דרך אגב, רשות שלא יכלה לבצע או שקיבלה מימון ממשרד השיכון וביקשה להחליף בין הפרויקטים, אמרו: לא, אנחנו הולכים נורא מסודר, יש תוכניות עבודה, מגישים בקשות, והרשויות מכירות את זה.

אורי מקלב: אין ראש עירייה וראש מועצה שלא מכיר, ואני חושב שיש שם היענות גדולה מאוד.

אורי מקלב: מעבר לזה, בתחום הבטיחות יש דגש, ואפשר להגיש על תחום מוקדי הסיכון, היכן שמתרחשות תאונות דרכים – בתוך ארבע שנים בין שתיים לשלוש תאונות.

אורי מקלב: זה מצדיק השקעה בבטיחות, והרשות המקומית מקבלת תקציב מיוחד לזה.

אורי מקלב: עכשיו, יש נוהל מיוחד הנקרא "שותפים לדרך".

אורי מקלב: הוא נותן תוספת של 25 מיליון שקל לשנה לרשויות המקומיות ספציפית לסביבת בתי הספר.

אורי מקלב: בסביבות 500 המטרים שבסביבת בתי הספר: מעקות בטיחות, פסי האטה, סימון מעברי חצייה וביצוע ושיקום מדרכות.

אורי מקלב: עכשיו, השאלה שלך לא באה סתם באוויר, יש צדק בשאילתה שלך.

אורי מקלב: התקציב השנתי הוא 200 מיליון שקל בפרויקטים האלה של משרד התחבורה מול הרשויות המקומיות.

אורי מקלב: התקציב הזה פעם היה חלקו ברלב"ד, היום הוא עבר למשרד התחבורה, אבל בסופו של דבר הנושא הוא אותו נושא.

אורי מקלב: והשנה, כפי שהיה בהרבה דברים בנושא שימוש ומיצוי התקציב, במשאים ומתנים כדי לאפשר ועדת חריגים, מה שנקרא, רק לפני חודש הצליחו לקבל מהאוצר 128 מיליון מתוך ה-200 מיליון לצורך הדברים האלה.

אורי מקלב: אז יכול להיות שהדברים האלה עוד ייעשו עד הסקר בהאצה.

אורי מקלב: כמובן שהמשרד, ברגע שהיה לו את הכסף, הוא מייד הוציא את זה החוצה.

אורי מקלב: אז גם לאור השאילתה שלך ביקשתי שיעשו מאמץ מול הרשויות, להאיץ את הפעולות שצריכים לעשות לפתיחת שנת הלימודים.

אורי מקלב: עוד מילה אחת, ובזה אני אסיים את הדברים שאני אומר בתשובה לשאילתה שלך.

אורי מקלב: בסוף שנת 2019 משרד התחבורה עשה איזו עבודה מקצועית מאוד שבה ישבו מומחים גדולים מאוד, כולל ראשי רשויות ומוסדות בית ספר, כדי לעשות איזה נוהל איך פועלים ואיך מאבטחים, יותר בטיחות סביב בתי הספר, כדי שלעבודות שיעשו ראשי הרשויות יהיה משהו מקצועי, איזו פלטפורמה מקצועית שמנחה איך צריך לעשות, מה צריך לעשות, מה נכון לעשות במקרה כזה ובמקרה כזה.

אורי מקלב: והוסיפו לי שלא רק מי שהיה שותף – מומחים רבים מתחום התנועה והחינוך, וגורמים מהמגזר השלישי, כנראה עמותות שפועלות בנושא של תאונות דרכים ועוסקות בבטיחות תלמידים ותלמידות, שמתמקדות בכלים לשיפור מרחב בית הספר וקובעות את הדרכים שבהן יכולות לפעול הרשויות המקומיות כדי להפחית את כמות תאונות הדרכים בסביבת מוסדות החינוך.

אורי מקלב: זה נוהל, או איזה פרויקט, זה סט הנחיות, וזה מה שיצא בסוף 2019.

אורי מקלב: זהו, אלה דברי התשובה שלי.

אורי מקלב: אם יש לך שאלה נוספת, אני אשמח לענות.

יריב לוין: שאלה נוספת – בבקשה, חבר הכנסת טופורובסקי.

בועז טופורובסקי: אדוני סגן השר, קודם כול תודה על התשובה.

בועז טופורובסקי: לחלק הראשון – אתה נגיש לי, אבל לא השרה.

בועז טופורובסקי: אבל מילא השרה לא נגישה אליי, גם כל עובדי המשרד לא נגישים.

בועז טופורובסקי: קיבלו הוראה לא להיפגש ללא אישור שלה, והיא פשוט לא נותנת אישור.

בועז טופורובסקי: זה קצת מפריע לעבוד, ואני גם רוצה להגיד איך זה נוגע לכאן.

בועז טופורובסקי: אמרת כאן הרבה מאוד נתונים.

בועז טופורובסקי: עכשיו, אני לא איכנס לכל הנתונים, זה דיון מאוד מפורט ומקצועי, ואתה יודע שבישיבה עם גורמי המקצוע נוכל לעבור בית ספר-בית ספר, מספר-מספר, ולהציל חיים.

בועז טופורובסקי: אבל מה הבעיה בגדול, אם אנחנו ננסה, בתשובה שאתה נתת לי?

בועז טופורובסקי: אתה באת ואמרת – קודם כול התחלת בזה שזה משרד הפנים, זה אולי משרד החינוך, זה לא אנחנו.

בועז טופורובסקי: אנחנו הגשנו את השאילתה הזאת במקור למשרד הפנים, אבל אז אמרו לנו שיש מחלקה שאחראית על רשויות מקומיות במשרד התחבורה, וזה באחריותה.

בועז טופורובסקי: אבל אז מה שקורה – הרי אנחנו יודעים איך הדברים עובדים.

בועז טופורובסקי: ברגע שאין מישהו אחד שהוא אחראי, אז זה בדיוק מהדברים שמתמסמסים.

בועז טופורובסקי: ובגלל זה ראינו שרוב הליקויים לא תוקנו ולא טופלו.

בועז טופורובסקי: עכשיו, אנחנו הולכים להגיע לתחילת שנת הלימודים.

בועז טופורובסקי: אמרת כאן הרבה דברים על תקציב, על איך אנחנו נשנה והכול, אבל השורה התחתונה היא שהלקויים האלה לא יטופלו.

בועז טופורובסקי: בבית ספר אחד מכל שניים בפריפריה יש סכנות חיים לילדים.

בועז טופורובסקי: תחשבו, ילדים בגיל שש, שבע, שמונה, שהולכים, ולא באשמתם יש שם סכנה: אולי רכב יכול לא לראות אותם ולפגוע בהם; מעבר החצייה לא מסומן איפה שצריך להיות מסומן; איפה שאמור להיות רמזור, אין רמזור; אין תקציב למשמרות זה"ב, ועוד הרבה הרבה דברים אחרים.

בועז טופורובסקי: השאלה היא מה אנחנו עושים בשבוע הבא?

בועז טופורובסקי: שנת הלימודים מתחילה בשבוע הבא, בלי לחשוב על תהליכים וועדות.

בועז טופורובסקי: זה בשבוע הבא.

בועז טופורובסקי: זה דורש עכשיו להתעסק בית ספר-בית ספר, ועכשיו לתקן את זה.

אורי מקלב: אוקיי.

אורי מקלב: אני עונה, אדוני, לפי הנוהל החדש שאתה קבעת?

יריב לוין: כן, כן.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: כן, כן.

אורי מקלב: אני עוד לא הפנמתי אותו, שעונים דבר-דבר.

יריב לוין: הוא לא חדש.

יריב לוין: אתה רוצה, אפשר לקרוא לזה.

אורי מקלב: לא.

אורי מקלב: עד עכשיו היה – הבנתי – – –

יריב לוין: הנוהל הוא שקודם כול עונים לשואל ולמציע ואחר כך לשתי השאלות יחד.

יריב לוין: זה הנוהל.

אורי מקלב: אבל זה לא היה נהוג.

אורי מקלב: יכול להיות שזה הנוהל.

אורי מקלב: אבל לא היה נהוג ככה.

אורי מקלב: אף אחד כנראה – – –

יריב לוין: כן.

יריב לוין: אבל אין שום בעיה.

אורי מקלב: אבל בסדר.

אורי מקלב: אני אענה לו באמת בעניין הזה.

יריב לוין: כן.

אורי מקלב: חבר הכנסת טופורובסקי, ראשית, הפוך – אני הזדהיתי.

אורי מקלב: כשפנית למשרד הפנים, לא התחמקנו.

אורי מקלב: ברגע שאנחנו קיבלנו, אמרתי: אדרבה, אנחנו נענה לשאלה.

אורי מקלב: ואני חושב שאתה צודק.

אורי מקלב: אתה צודק גם שאי-אפשר לפרט ולהיכנס לדברים פרקטיים ומעשיים בשאילתה דחופה, בתשובה לה.

אורי מקלב: ועוד העירו לי, ובצדק, שאני קצת מאריך בתשובות לשאילתות, גם בלא-דחופות.

אורי מקלב: לכן אני חושב שנכון, צריך פלטפורמה קצרה ומתומצתת.

אורי מקלב: אבל, היושב-ראש, ראיתי שהוא מקשיב לך.

אורי מקלב: יכול להיות שבקשה עכשיו לדיון בוועדת החינוך – אין ספק, המשרד יביא את מיטב אנשי המקצוע שלו, שיכולים לענות לך על השאלות האלה.

אורי מקלב: גם אם היה עיכוב עכשיו, אז ראשית, אפשר בשבוע.

אורי מקלב: יש דברים שאפשר, וגם מה שלא, אז גם כמה ימים אחרי פתיחת ללימודים עדיין אפשר עוד לעשות את זה.

אורי מקלב: זה לא אומר שאם לא פתחת את זה – ואני חושב שזה נכון מה שאתה אומר.

אורי מקלב: את זה צריך להאיץ, צריך לראות מה עושים, צריך לפעול.

אורי מקלב: זה הסקר שנעשה ואלה הנתונים.

אורי מקלב: הנתונים לא טובים.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שבשנה כזאת, שלא היה תקציב, זה חלק מההשלכות הקשות שהיו.

אורי מקלב: אנחנו כל הזמן צעקנו וצועקים: צריך להיות תקציב.

אורי מקלב: צריך לאשר תקציב.

אורי מקלב: תאר לך שעד לפני חודש המשרד עמד לקחת – לקבל – את החלק מתוך ה-200, ולא את כל ה-200 קיבלו, אלא לפי הנוהל.

אורי מקלב: מול החשב התנהלו.

אורי מקלב: בסופו של דבר קיבלו 128 מיליון.

אורי מקלב: אני מאוד אשמח שיתקיים דיון, אם הכנסת – ואני לא מתערב בוועדות הכנסת – תאשר דיון על הציר של פתיחת שנת הלימודים, בוועדה שבאמת מפורשת כמו ועדת החינוך.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: שאלה נוספת – לחבר הכנסת אליהו חסיד, בבקשה.

אליהו חסיד: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השרה, רציתי להעלות את הנושא של התחבורה הציבורית בתקופה הזו.

אליהו חסיד: בעצם ההוראה הייתה ל-50% באוטובוס.

אליהו חסיד: אני מבין שכמו שהגיעו אליי הרבה תלונות, הגיעו גם למשרד התחבורה, בפרט לסגן השר, מהציבור שמשתמש ברובו בתחבורה הציבורית, הציבור החרדי.

אליהו חסיד: בזמני חתונות, בפרט בערבים או בערב שבת, מוצאי שבת, שיש עומס בתחנות, אנשים נשארים בתחנות – לא מצליחים.

אליהו חסיד: ב-24:00 עומדות משפחות עם ילדים.

אליהו חסיד: הלכתם לפתרון, להעלות את זה ל-75%.

אליהו חסיד: אני רוצה לשאול שתי שאלות: 75% לא פותר לנו את הבעיה.

אליהו חסיד: יש עוד 25% שנשארים לעמוד בתחנות.

אליהו חסיד: לפי תמונות שהגיעו אליי ללשכה מהלילות האחרונים, בזמן של חתונות, אנשים פשוט נשארו בלילה בעיר.

אליהו חסיד: משפחות עם ילדים בשעה 23:00, 24:00, ללא תחבורה ציבורית.

אליהו חסיד: בנוסף, הפתרון הזה שמעלה את זה ל-75% בעצם מגביר את התחלואה.

אליהו חסיד: 75% באוטובוס – הפירוש הוא שאנחנו צריכים לשבת ליד בן אדם נוסף באוטובוס.

אליהו חסיד: כשיושבים ליד בן אדם נוסף, זה בעצם מקור לתחלואה.

אליהו חסיד: זה מקום בעייתי.

אליהו חסיד: למה שמשרד התחבורה לא יקצה כפול אוטובוסים ממה שצריך?

אליהו חסיד: אין מה לעשות, זה חלק ממניעת התחלואה במדינת ישראל.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: אתה באמת מעלה שאלה בנושא שאנחנו עסוקים בו בתקופה האחרונה ימים ולילות ממש.

אורי מקלב: אני יכול להגיד, לילות כימים ממש.

אורי מקלב: אבל ככה: התפיסה הבריאותית והתפיסה של הגורמים המקצועיים במדינת ישראל היא שהתחבורה הציבורית מחוללת הדבקה, והפעלת התחבורה הציבורית היא רק לצורך הנעת המשק, להגיע למקומות העבודה ולצרכים חיוניים ביותר.

אורי מקלב: זאת התפיסה.

אורי מקלב: לא לחתונות ולא לשום דבר אחר.

אורי מקלב: זאת התפיסה המקצועית שלהם.

אורי מקלב: לפי זה גם ניתנו הנחיות.

אורי מקלב: כשהשרה נכנסה לתפקיד שלה – זה היה משהו לפני חג השבועות, את התאריך הלועזי אני לא זוכר בדיוק, אבל אני זוכר את התאריך, זה היה ממש ימים לפני חג השבועות.

אורי מקלב: בישיבה גדולה שאני גם השתתפתי בה וגם שר הבריאות ושר התחבורה, והבאנו את מה שאתה אומר על הצפיפות בתחנות המרכזיות, ותמונות הבאנו.

אורי מקלב: והצפיפות בתחנות בעצם גם יכולה לגרום לתחלואה.

אורי מקלב: העלינו את המספר, ובסופו של דבר בגל השני הורידו בחזרה.

אורי מקלב: הגורמים המקצועיים חושבים, וקובעים, שאסור שבתחבורה ייסעו הרבה.

אורי מקלב: ואתה גם העלית את מה את שאנחנו היום העלינו – אני אתמול קיבלתי טלפון ממישהו קרוב אליי מאוד.

אורי מקלב: הוא אומר: תראה, עליתי לאוטובוס, חיכיתי הרבה זמן לאוטובוס, משום שלא היה לי תקציב לנסוע במונית.

אורי מקלב: עליתי לאוטובוס, ראיתי את הצפיפות שיש באוטובוס, ירדתי ולקחתי מונית.

אורי מקלב: אז ככה שגם הגברה היא לא הפתרון הנכון.

אורי מקלב: אנחנו פתרנו את זה.

אורי מקלב: בתחבורה הציבורית לא יכולים להיות 100% באוטובוס אחד, את זה גם אנחנו מבינים.

אורי מקלב: אנחנו מבינים שהאוטובוס נוסע – בין בתוך העיר, בין מחוץ לעיר – באופן שנוסעים בתחבורה ציבורית, שמאוד מאוד מקשה על שמירת המרחק והבידוד כפי שמנחים אותנו הגורמים המקצועיים.

אורי מקלב: אבל אתה גם יכול להבין, ואנחנו כולנו מבינים, שאי-אפשר להכפיל את התחבורה הציבורית.

אורי מקלב: אם אנחנו נותנים תפוסה של 50%, במתמטיקה הכי פשוטה שכל אחד יודע, זה אומר להכפיל את מספר האוטובוסים ואת מספר הנהגים.

אורי מקלב: אם אנחנו מוציאים היום 6,000–10,000 אוטובוסים שמקיימים את התחבורה הציבורית – 50%, זה אומר עוד 10,000 אוטובוסים.

אורי מקלב: אין דבר כזה.

אורי מקלב: המשמעות היא שהיית צריך לראות 10,000 אוטובוסים עומדים ריקים כשאנחנו בימים רגילים.

אורי מקלב: אין אפשרות, כולל הגיוסים.

אורי מקלב: הגיוסים של חברות חיצוניות, תחבורה פרטית – אין להם את התיקופים, אין להם את המיומנות.

אורי מקלב: יש בעיות קשות.

אורי מקלב: גם אין להם – זה לא דבר שאפשר לעשות.

אורי מקלב: ולכן 75%.

אורי מקלב: נתנו איזה אופק, אנחנו חושבים גם על אחרי החופשה.

אורי מקלב: התברר שבחופשה הזאת נסעו הרבה בתחבורה הציבורית; נסעו הרבה אנשים, והם פשוט קיימו את החופש שלהם כאן בארץ, ובחלק מהחופש היו נסיעות.

אורי מקלב: מי שאין לו רכב או מי שלא יכול להכיל ברכב הפרטי שלו את כל המשפחה, נסע בתחבורה הציבורית לכל מיני יעדים.

אורי מקלב: כך זה היה.

אורי מקלב: נתנו פעילות מאוד מוגברת.

אורי מקלב: תגברו כל יום.

אורי מקלב: אני אקצר.

אורי מקלב: אני יכול לתת לך דוגמאות: בקו לצפון, מירושלים לצפון, שיש לו בימי בשגרה 80 נסיעות, הכפילו את זה ושילשו את זה ל-400 נסיעות ביום.

אורי מקלב: אוטובוס אחד יצא לכיוון צפת בימי ראשון בשעה 09:00, אוטובוס אחד בימי שגרה – בשבוע שעבר או לפני שבועיים ביום ראשון יצאו עשרה אוטובוסים.

אורי מקלב: אתה מבין על איזה סדר גודל אנחנו מדברים?

אורי מקלב: אתה חושב – אי-אפשר.

אורי מקלב: אי-אפשר.

אורי מקלב: לכן ההכרח היה להגדיל זה ל-75%.

אורי מקלב: גם ב-75%, כמו שאתה אומר, צריכים שיפורים.

אורי מקלב: אני רק לפני שנכנסתי לפה דיברתי עם הגורמים המקצועיים במשרד, והם אמורים להגדיל את – אנחנו עוד עוסקים בזה גם היום, אחרי החופשה.

אורי מקלב: אנחנו רוצים – כבר חודש אלול, "בין הזמנים" עבר, ועדיין צריך תגבורים.

אורי מקלב: אז אנחנו נעשה את הכול.

יריב לוין: תודה רבה לסגן השר מקלב.

יריב לוין: אנחנו עוברים לשאילתה שביקשנו להתחיל בה קודם, שאילתה מס' 63, של חבר הכנסת אוריאל בוסו, בנושא: גל פריצות לבתי עסק בלילות שבת מבני ברק – המשטרה מגלה אוזלת יד לכאורה.

יריב לוין: תשיב השרה גילה גמליאל, בשם השר לביטחון הפנים, בבקשה.

יריב לוין: בבקשה, השרה גמליאל.

יריב לוין: את יכולה לעלות לדוכן.

גילה גמליאל: – – –

יריב לוין: כן, כן.

יריב לוין: חבר הכנסת בוסו יקריא את השאילתה ואחר כך תוכלי להשיב, בבקשה.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, עסקים בבני ברק סובלים מגל פריצות בליל שבת.

אוריאל בוסו: הבעלים קובלים על אוזלת יד מצד המשטרה.

אוריאל בוסו: בית העסק שוק השומר נפרץ בשבת זו בפעם השנייה.

אוריאל בוסו: תלונה שהגיש ב-21 ביוני בצירוף תיעוד של הגנבים לא העלתה דבר.

אוריאל בוסו: רצוני לשאול: כמה תלונות הוגשו עד כה ובכמה מהן נלכדו הגנבים?

יריב לוין: בבקשה.

גילה גמליאל: כבוד היושב-ראש, כבוד המזכירה שלנו, מזכירת הכנסת, חבר כנסת בוסו היקר, המענה לשאילתה שלך הדחופה, 63, על גל פריצות לבתי עסק בלילות שבת בבני ברק – המשטרה מגלה אוזלת יד לכאורה – לטענתך.

גילה גמליאל: התשובה היא כמובן של השר לביטחון פנים ואני אקריא אותה מטעמו.

גילה גמליאל: בתחום תחנת בני ברק נפתחו שני תיקי חקירה בגין התפרצות לבית עסק המוכר בשם שוק השומר, הממוקם ברחוב השומר בעיר בני ברק.

גילה גמליאל: החקירה בתיקים עודנה נמשכת, ותחנת בני ברק נמצאת בקשר ישיר עם המתלוננים, אשר מעודכנים באופן שוטף על ההתקדמות בחקירה.

גילה גמליאל: יודגש כי כל עוד התיקים נמצאים בחקירה, באופן טבעי כל גילוי על אודותיה עלול להביא לשיבושה, ועל כן אין פה פירוט לגבי זה.

גילה גמליאל: להלן הנתונים שהתבקשו בשאילתה: ב-2020, יום שישי, היה אירוע שבו יש 13 תיקים עם חמישה חשודים ואפס כתבי אישום.

גילה גמליאל: עוד אירוע בשבת, גם בשנת 2020 – תשעה תיקים, תשעה חשודים ושלושה כתבי אישום.

גילה גמליאל: ב-2020 בסך הכול היו 22 תיקים, 14 חשודים ושלושה כתבי אישום.

גילה גמליאל: אלה כל הנתונים, והם תקפים מינואר עד לאוגוסט 2020, בסדר?

גילה גמליאל: זאת התשובה היחידה שאני יכולה לענות לך.

גילה גמליאל: אם יש לך שאלות נוספות – – –

יריב לוין: שאלה נוספת – נעביר אותן לשר על מנת שיענה עליהן.

אוריאל בוסו: אני מודה לך, גברתי השרה, על התשובה הכתובה שהבאת, אבל היושב-ראש, אולי צריך לדאוג שהגורמים שאמורים לבוא ולהשיב על השאילתה ידאגו שהתשובה הנוספת תהיה אפקטיבית, כי אני מחזיק בידיי תיעוד מתלונות ומפריצה נוספת.

אוריאל בוסו: מדובר בנזקים של מיליונים, ולפי התשובה שאת אומרת, מאז הוגשה התלונה והפריצה הראשונה נעשתה טרם הסתיימה החקירה, ובינתיים שוב קרתה פריצה.

אוריאל בוסו: אנחנו גם רואים את הפערים בין התיקים שנפתחים והחשודים לבין כתבי האישום.

אוריאל בוסו: מדובר בפערים אדירים, שגורמים לכך שתושבי בני ברק שבויים בידי גנבים.

אוריאל בוסו: יש תיעודים של מכוניות, עם סרטוני אבטחה מהמקומות, ולא נעשה עם זה שום דבר.

אוריאל בוסו: אבקש להעביר לידי המשרד לביטחון פנים, כי כנראה שצריך להדק בבני ברק יותר, במגפה הזאת, בשביל שהם לא ירגישו שהם מופקרים.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

גילה גמליאל: תודה רבה.

גילה גמליאל: צריך להפנות את זה, בעצם.

יריב לוין: רגע, השרה גמליאל.

יריב לוין: הייתי מבקש שהדברים האלה יופנו לשר לביטחון הפנים על מנת שישיב לחבר הכנסת בוסו גם על השאלה הנוספת.

יריב לוין: שאלה נוספת – לחבר הכנסת חסיד, שגם אותה אפשר יהיה להעביר לשר.

אליהו חסיד: כבוד היושב-ראש, כבוד השרה, האמת היא שהשאלה צריכה להיות מופנית למשרד לביטחון פנים, וחבל שהוא לא פה – – –

גילה גמליאל: אנחנו נעביר אותה לשר.

יריב לוין: צריך לומר שמה שקרה הוא שסגן השר לביטחון פנים – ואנחנו מנצלים את ההזדמנות לאחל לו החלמה – אובחן כחולה, וכתוצאה מכך הוא לא יכול לבוא.

אליהו חסיד: אנחנו מצטרפים לברכות.

יריב לוין: השר לביטחון פנים ביקש רשות באופן חריג, בגלל איזה דיון חשוב ורב-משתתפים שיש לו – –

אליהו חסיד: אנחנו מכבדים את זה.

יריב לוין: – – ולכן אנחנו פועלים במתכונת הזאת, אבל נעביר את – – –

גילה גמליאל: מצוין, אבל הכול יועבר לו.

אליהו חסיד: אני מכבד.

אליהו חסיד: קודם כול אני, כתושב בני ברק, רוצה להודות לחבר הכנסת אוריאל בוסו על שהוא מעלה את הנושא.

אליהו חסיד: אני רק יכול לספר לכם שגם במקרים שמשטרת ישראל בבני ברק עצרה פורצים בליל שבת, וזה היה איזה שיתוף פעולה עם ארגון השומרים בבני ברק, אז שני סיפורים שהגיעו ללשכתי בשבוע האחרון, מתי שהעלה את זה חבר הכנסת אוריאל בוסו, מדברים על סיפור, עם השמות של הפורצים – של דלת מסתובבת: המשטרה עצרה אותם, נו נו נו, הרימה את היד ואמרה להם שזו הפעם האחרונה, ואותו בן אדם חזר שוב על מקרה הפריצה בשני סיפורים כאלה.

אליהו חסיד: אז הסיפור הזה צריך להיות מטופל ברצינות יותר.

אליהו חסיד: מדובר בנזקים של מיליוני שקלים לבעלי עסקים, וגם לאנשים פרטיים.

אליהו חסיד: תודה רבה.

גילה גמליאל: ראשית, אכן, תודה.

גילה גמליאל: אני חושבת שהנושא מאוד מאוד חשוב.

גילה גמליאל: חבר כנסת בוסו, יישר כוח על עצם העלאת הנושא.

גילה גמליאל: את הדרישות הנוספות והעמקת וחידוד המסר לגבי הסוגיה הזאת – זה יועבר לשר, וכולי תקווה שהוא יחזור אליכם עם תשובות ראויות.

גילה גמליאל: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן לשאילתה דחופה מס' 59, של חברת הכנסת שרן השכל, בנושא: נותני שירותים פיננסיים.

יריב לוין: ישיב סגן שר האוצר יצחק כהן.

יריב לוין: נמתין רק שהוא יגיע לדוכן.

יריב לוין: בבקשה.

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: צו איסור הלבנת הון לחוק נותני שירותים פיננסיים הגיע לשולחן ועדת החוקה בשנת 2018 אך לא אושר בשל התפזרות הכנסת.

שרן השכל: יותר משנה שחוק הפיקוח בתוקף ביחס לנותני שירותים פיננסיים ללא צו איסור הלבנת הון שחל עליהם.

שרן השכל: רצוני לשאול: האם יש נוסח להערות הציבור, ומתי הוא יגיע לוועדה?

יריב לוין: תודה.

יצחק כהן: תודה.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, חברת הכנסת שרן השכל, ביום 1 באוקטובר 2018 נכנסו לתוקפן הוראות חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים), התשע"ו–2016, אשר הקנו לממונה על שוק ההון, ביטוח וחיסכון סמכויות רישוי, פיקוח ואכיפה על נותני שירות בנכס פיננסי.

יצחק כהן: באותו מועד נכנס לתוקפו גם התיקון לחוק איסור הלבנת הון, התש"ס–2000, אשר הוסיף את נותני השירות בנכס פיננסי לרשימת הגופים המנויים בתוספת השלישית לחוק, שלגביהם רשאי שר האוצר לפרסם צו המטיל עליהם חובות לפי חוק איסור הלבנת הון.

יצחק כהן: טיוטת צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של נותני שירותי אשראי למניעת הלבנת הון ומימון טרור) (תיקון), התשע"ח–2018, מחילה את הוראות הצו שחל על נותני שירותי אשראי גם על נותני שירות בנכס פיננסי, בשינויים המחויבים.

יצחק כהן: ביום 23 במאי 2018 טיוטת הצו פורסמה באתר תזכירים הממשלתי להערות הציבור – לשאלתך, ב-23 במאי 2018 טיוטת הצו פורסמה באתר תזכירים הממשלתי להערות הציבור.

יצחק כהן: לאחר מכן, ביום 18 באוקטובר 2018, ניתן אישור בדבר קיום חובת התייעצות ומתן הסכמה מאת שרת המשפטים דאז חברת הכנסת איילת שקד.

יצחק כהן: ביום 29 באוקטובר 2018 ניתן אישור בדבר קיום חובת התייעצות מאת השר לביטחון פנים דאז, שגריר ישראל בארצות הברית מר גלעד ארדן.

יצחק כהן: בהמשך לכך, ביום 11 בנובמבר 2018 פנה שר האוצר דאז, ידידי מר משה כחלון, ליושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת לשם קביעת דיון בטיוטת הצו שבנדון, אולם עקב פיזורה של הכנסת העשרים לא התקיים דיון בנושא זה.

יצחק כהן: נוכח חלוף הזמן נערכו בטיוטת הצו כמה שינויים, בין היתר בכל הנוגע לאסדרת תחום מטבעות וירטואליים והעברות אלקטרוניות.

יצחק כהן: כעת, משהתכנסה מחדש הכנסת, הממונה על שוק ההון, ביטוח וחיסכון ד"ר משה ברקת פנה ביום 18 באוגוסט 2020 לשר האוצר מר ישראל כץ בבקשה כי יפנה מחדש לשר המשפטים ולשר לביטחון פנים לשם קיום מחדש של חובת ההתייעצות המוזכרת.

יצחק כהן: לאחר קבלת התייחסויות שר המשפטים מר אבי ניסנקורן והשר לביטחון פנים מר אמיר אוחנה, ובהתאם להערותיהם, יבקש הממונה על שוק ההון משר האוצר לפנות שנית ליושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת חבר הכנסת יעקב אשר לשם קביעת דיונים בטיוטת הצו.

יצחק כהן: הנוסח המעודכן של טיוטת הצו יפורסם כמקובל להתייחסות הציבור לפני קיום הדיונים בוועדה באתר האינטרנט של הכנסת.

יצחק כהן: שימו לב כמה שרים הזכרתי וכמה יושבי-ראש ועדה וכמה כנסות.

יריב לוין: שאלה נוספת, חברת הכנסת השכל.

שרן השכל: כבוד סגן השר, למעשה אנחנו לא קיבלנו פה תשובה על השאילתה.

שרן השכל: חשוב לי שתבין עד כמה הדבר הזה נחוץ ודחוף, כדי שבאמת תוכל לקחת אתה את זה בידיים ולקדם את זה במהירות, בגלל שצריך להעביר את זה בין השרים, צריך לפרסם את זה להערות הציבור וצריך להביא את זה לוועדה במהירות האפשרית.

שרן השכל: יש היום מאות חברות שפשוט פועלות במצב בלתי אפשרי:

שרן השכל: החוק מצד אחד מחייב אותן להישמע להוראות הצו – אבל הוא לא קיים עדיין.

שרן השכל: לא מדובר בעניין שולי, מדובר בצו לאיסור הלבנת הון ומימון טרור.

שרן השכל: זה אמור לשמור עלינו הישראלים מפני שימוש בכספים שמשמשים ארגוני פשיעה, ארגוני טרור.

שרן השכל: ממתינים כבר כמעט ארבע שנים לצו הזה.

שרן השכל: המצב הזה זה לא רק שהוא מסוכן – הוא גם פוגע בכלכלה.

שרן השכל: למה?

שרן השכל: היעדר ההערות המחייבות בצו גורם לבנקים פשוט לסרב לקבל כספים באופן גורף, מה שמונע מהמון סטרטאפים לגיטימיים, לא פעילים בארגוני טרור, לגייס הון – הון מחו"ל, הון בארץ.

שרן השכל: הבנקים לא מאפשרים להם להעביר את הכספים האלה בגלל שהם צריכים לציית בעצם לצו שעדיין לא קיים, והמצב הזה בלתי אפשרי.

שרן השכל: אנחנו אפילו לא יודעים מתי הוא יפורסם, מתי יגיע לוועדה ומתי הוא יאושר.

שרן השכל: אז באמת, בבקשה אישית: לנסות ללחוץ על הדבר הזה כמה שיותר מהר.

שרן השכל: זה חשוב גם לביטחון שלנו כישראלים פה, כדי לוודא שלא משתמשים בכספים ההם למימון טרור, וגם להמון חברות צעירות, סטרטאפיסטים שמנסים לגייס הון מחו"ל ומהארץ.

יריב לוין: בבקשה.

יצחק כהן: אני חייב לומר שאת צודקת לחלוטין, למרות שכפי שציינתי אנחנו נמצאים בישורת האחרונה – מחכים להערות של שר המשפטים ניסנקורן, ושל שר המשפטים לשעבר והשר לביטחון פנים.

יצחק כהן: מייד כאשר הם ייתנו את ההערות שלהם אנחנו נלחץ עליהם שיזדרזו לפרסם את זה באתר של הכנסת.

יצחק כהן: אבל זה עוד אחד מהתחלואים של הפוליטיקה הישראלית, שלנו, לצערי הרב.

יצחק כהן: עוד נזק.

יצחק כהן: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת ברוכי, בבקשה.

אליהו ברוכי: כבוד היושב-ראש, אדוני סגן שר האוצר, במענקים שחולקו עכשיו, בתקופת הקורונה, בעלי אנשים עם מוגבלויות קיבלו סכום כפול, אבל ילדים עם מוגבלויות, ההורים שלהם לא קיבלו סכום כפול, למרות שההוצאות של ההורים גבוהות.

אליהו ברוכי: השר הצהיר כמה פעמים בתקשורת שהנושא הזה ייבדק והוא יפעל בכיוון הזה.

אליהו ברוכי: אני רוצה לדעת מה נעשה בנושא הזה ואיך מתקנים את הנושא.

יצחק כהן: כן, חבר הכנסת ברוכי, אני נשאלתי את השאלה הזאת לא במסגרת המליאה, פנו אליי, וזה אכן נמצא בבדיקה.

יצחק כהן: אני אשמח לעדכן אותך ברגע שיהיו תוצאות.

יריב לוין: תודה רבה לסגן השר כהן.

יריב לוין: בכך תם פרק השאילתות הדחופות.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – החלטת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בדבר פיצול הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (נגיף הקורונה החדש – הוראות שונות) (הוראת שעה), התש"ף–2020.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות הוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה בעקבות דיון מהיר בהצעתו של חבר הכנסת יעקב טסלר בנושא: מספרם של החוקרים האפידמיולוגיים בישראל הוא הנמוך מבין מדינות המערב.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות הוועדה המיוחדת לזכויות הילד בעקבות דיון מהיר בהצעתה של חברת הכנסת סונדוס סאלח בנושא: פדופיליה, הסדרי טיעון, היעדר חקיקה וענישה, היעדר מודעות ומניעה, הסברה והכשרות ייעודיות.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: [הצעת חוק פ/903/23; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים מכאן להצעות חוק לדיון מוקדם, והראשונה שבהן – הצעת חוק השחתת מודעות על רקע מגדר, של חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

יריב לוין: אני מזמין את חברת הכנסת מלינובסקי, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יוליה מלינובסקי: גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, ברשותך, אדוני היושב-ראש, אתן כמה הבהרות בנושא טיסות לאומן.

יוליה מלינובסקי: כפי שידוע לך, אני פניתי אליך בשאילתה דחופה – ואתה לא אישרת אותה – ולראש הממשלה, בשאלה מי אישר את המחדל הזה.

יוליה מלינובסקי: היום כולנו יודעים מי אישר את המחדל הזה ומה עומד מאחורי הדבר הזה: מי שאישר זה ראש הממשלה, ומה שעומד מאחורי הדבר הזה זה פחד – פחד מפני המפלגות החרדיות.

יוליה מלינובסקי: אלה עובדות.

יוליה מלינובסקי: האמת תמיד יוצאת לאור, עם שאילתה דחופה, בלי שאילתה דחופה.

יוליה מלינובסקי: תמיד קורה.

יוליה מלינובסקי: אתמול קיימתי שיחה מאוד ארוכה עם ראש העיר של אומן, והוא הביא בפניי עובדות מאוד קשות.

יוליה מלינובסקי: אנחנו פה יכולים להתווכח, מיקי זוהר מציע מתווים – 6,000, 8,000, 10,000 – אבל צריך להבין ולהכיר בדבר מאוד בסיסי: אוקראינה – מדינה עצמאית, אנחנו עדיין לא שולטים בה, ויש להם אינטרסים משלהם.

יוליה מלינובסקי: ראש העיר של אומן סיפר לי אתמול שיש לו 14 מיטות לחולי קורונה.

יוליה מלינובסקי: נכון לאתמול, תשע מהן היו תפוסות.

יוליה מלינובסקי: גורמי הרפואה באומן לא מוכנים בשום פנים ואופן להגעה של מספר כזה של אנשים.

יוליה מלינובסקי: כל אומן זה 84,000 תושבים.

יוליה מלינובסקי: בחגי תשרי מגיעים לשם בין 30,000 איש, באופן רשמי, ל-50,000, באופן לא רשמי.

יוליה מלינובסקי: הם לא ערוכים.

יוליה מלינובסקי: הם אומרים שאם תהיה שם התפרצות, פשוט לא יהיה להם מה לעשות ולעזור לחולים.

יוליה מלינובסקי: 94% מתושבי אומן, לפי סקר, סיפר לי ראש העיר אומן, מתנגדים באופן גורף להגעת חסידים השנה הזאת, אז אולי כדאי לנו להפנים.

יוליה מלינובסקי: יש שם תושבים מקומיים שפשוט לא מוכנים שאנחנו נגיע.

יוליה מלינובסקי: תפנימו.

יוליה מלינובסקי: זה לא קשור לאנטישמיות.

יוליה מלינובסקי: זה לא קשור לשנאת יהודים.

יוליה מלינובסקי: זה לא קשור אפילו לישראל ביתנו.

יוליה מלינובסקי: זה קשור לכך שהם לא רוצים אותנו שם.

יוליה מלינובסקי: הם פוחדים.

יוליה מלינובסקי: הם רוצים לשמור את העיר שלהם ירוקה.

יוליה מלינובסקי: הנפטר היחיד שהיה באומן מתחילת המגפה בחודש אפריל היה חסיד – חסיד שגר באומן, חיתן שם את הבן או הבת שלו, לא יודעת בוודאות, וחלה, הרגיש לא טוב, ולא היה מוכן להתפנות לבית החולים.

יוליה מלינובסקי: הם היו צריכים להוציא אותו משם עם משטרה, ממקום המגורים שלו, הם הוציאו אותו בצוהריים, ובערב הוא נפטר מקורונה, והוא הדביק את כל משפחתו שם.

יוליה מלינובסקי: אבל אז ממשלת ישראל, יחד עם נשיא אוקראינה והשגרירות, ארגנה טיסה מיוחדת מאומן כדי להטיס את האנשים האלה משם לפה – אלה שהוא הדביק ואלה שרצו להתפנות.

יוליה מלינובסקי: אז פשוט תבינו, זה לא השנה.

יוליה מלינובסקי: זה לא מתאים.

יוליה מלינובסקי: הנסיבות הן אחרות, ותפסיקו לחשוב שאנחנו מנהלים את העולם.

יוליה מלינובסקי: לא.

יוליה מלינובסקי: ככה – זה המתכון לאנטישמיות.

יוליה מלינובסקי: תבינו את זה, אם לא רוצים אותנו שם, ברגע שאנחנו מכתיבים למקומיים ועדיין בכוח מגיעים – ויש שם עכשיו 2,000 חסידים שבדרך לא דרך גנבו גבול ובאו דרך המדינות הירוקות – זה מתכון לאנטישמיות.

יוליה מלינובסקי: אז מה, אנחנו רוצים שישנאו אותנו?

מיכאל מלכיאלי: – – – אף אחד לא גנב גבולות.

מיכאל מלכיאלי: טסים בדרך הרגילה – – –

יוליה מלינובסקי: נשיא אוקראינה מתנגד, גורמי הרפואה מתנגדים, רבני חב"ד קוראים ואומרים: אל תבואו עכשיו, השנה, ראש העיר של אומן צועק וזועק: אל תבואו, אנחנו לא נוכל לטפל בכם, ומיקי זוהר מציע מתווים.

יוליה מלינובסקי: אני מבינה שזה מנדט ששייך לימין, ובגלל זה כל הבלגן.

יוליה מלינובסקי: זה הרבה פחות מחצי מנדט של הפגנות – או אולי לא פחות, לא חשוב.

יוליה מלינובסקי: זה סיכון בריאותי מובהק.

יוליה מלינובסקי: ושתבינו עוד דבר, עוד נתון:

יוליה מלינובסקי: בחגים הנוצריים – –

משה אבוטבול: למה את לא דואגת – – – למה את לא דואגת להם, יוליה – – – תדאגי – – – כל היום הראש שלך נגד החרדים.

יוליה מלינובסקי: אתה אנטישמי.

יוליה מלינובסקי: אתה שונא את הבוחרים שלך.

יוליה מלינובסקי: אתה רוצה שהם יהיו חולים?

יוליה מלינובסקי: אתה רוצה שהם ימותו מקורונה?

יוליה מלינובסקי: זה מה שאתה רוצה.

משה אבוטבול: זרקו טיל – – – שם את לא דואגת – – – הולך לחרדים.

משה אבוטבול: ואחרי זה את אומרת למה – – – אנטישמית – – –

יוליה מלינובסקי: ראש העיר אומן סיפר לי שבחגים הנוצריים הוא דרש שיסגרו שם את כל הכנסיות – היה שם פסחא בזמן של פסח שלנו.

יוליה מלינובסקי: האנשים לא הלכו לכנסיות בדיוק מהסיבה של פחד מהידבקות.

יוליה מלינובסקי: אז אני מבקשת מכל יושבי הבית: תבינו, אנחנו נמצאים בסיטואציה אחרת.

יוליה מלינובסקי: יש לנו קורונה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו כן צריכים להתחיל ללמוד לחיות עם הקורונה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו חייבים לשקול סיכונים וסיכויים בכובד ראש, וכל אירוע שיש בו סכנה ברורה, על פי גורמי המקצוע, זה פסול, ואנחנו נצטרך לקבל את זה – – –

משה אבוטבול: – – – יוליה – – –

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת.

יוליה מלינובסקי: ככה מותר לו – –

משה אבוטבול: נכון, בטח שמותר לי.

יוליה מלינובסקי: – – ככה להתנהג?

יוליה מלינובסקי: מה זה זה?

יוליה מלינובסקי: זה התרבותי פה?

יוליה מלינובסקי: ככה מתנהג – – –

משה אבוטבול: מה חשבת, לסתום את הפה שלנו?

משה אבוטבול: למה את לא דואגת – – – למה את לא דואגת, למה?

משה אבוטבול: זו צביעות.

יוליה מלינובסקי: בשנה הבאה, ראש עיריית אומן אומר בצורה הכי ברורה שבעולם – –

משה אבוטבול: כן, אומן מעניין אותך.

יוליה מלינובסקי: – – תבואו, נחגוג ביחד בשמחה ובששון, נחבק אתכם ונקבל אתכם, אבל השנה, אנא מכם, בבקשה, אנחנו לא רוצים לראות אתכם פה.

יוליה מלינובסקי: הוא מוכן לקבל כ-300, 500 איש, מבכירי הרבנים, שיבואו לאומן לתקופת ראש השנה, ושיהיה זום והאנשים יתרשמו ויתרגשו, כפי שזה קורה עכשיו בכל העולם – מצמצמים אירועים המוניים.

יוליה מלינובסקי: זה בנושא הזה – היה לי חשוב להבהיר, כי יש הרבה דיסאינפורמציה.

יוליה מלינובסקי: ושוב: אנחנו לא נחליט לרשויות אוקראינה.

יוליה מלינובסקי: אגב, היום ממשלת אוקראינה צריכה להתכנס ולקבל החלטה על ביטול טיסות שכר מ-70 מדינות בעולם, כולל ישראל, אז יכול להיות שבסופו של דבר מה שראש הממשלה שלנו מפחד ממנו ומה שעכשיו תוקפים עליו את פרופ' גמזו – סוף-סוף אולי באוקראינה יעזרו לנו לקבל החלטות, למרות שאלה ההחלטות שלנו והאחריות היא שלנו.

יוליה מלינובסקי: עכשיו להצעת החוק.

יוליה מלינובסקי: הצעת החוק מבקשת להוסיף לחוק העונשין הגדרה מפורשת: השחתת שלטים על רקע מגדרי.

יוליה מלינובסקי: עד עכשיו, גברתי השרה – אני מדברת אלייך כאישה לאישה, כי סביר להניח שגם את חווית את זה לא פעם, שהדמות שלך או של נבחרות ציבור או של נשים אחרות פשוט הושחתה.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת בהצעת החוק להוסיף הגדרה: השחתת שלטים על רקע מגדרי.

יוליה מלינובסקי: יש היום בחוק הגדרה של השחתת שלטים, אבל אנחנו נמצאים בסיטואציה אחרת.

יוליה מלינובסקי: התופעה קיימת, ואנחנו כנבחרות ציבור צריכות לתת על זה את הדעת.

יוליה מלינובסקי: אז בנוסף לשלושה חודשים שכרגע מופיעים בחוק ונמצאים בחוק, אני מבקשת להוסיף קנס – אם הוכח בבית המשפט שההשחתה נעשתה על רקע מגדרי, שיהיה בנוסף לכך קנס.

יוליה מלינובסקי: כולנו מסכימים שעלינו להוקיע את תופעות האונס המזעזעות; כולנו מסכימים שעלינו להוקיע את ההטרדות ברשתות החברתיות ומחוצה להן; כולנו מסכימים שעלינו להוקיע את השיח המיני הבוטה בחברה הישראלית; כולנו מסכימים שעלינו להוקיע את הדרת הנשים מהמרחב הציבורי ותופעות בזויות של השחתת שלטים, הודעות ופרסומים רק כי מופיעה בהם דמות נשית.

יוליה מלינובסקי: קשה להיות חברת כנסת בישראל.

יוליה מלינובסקי: עוד יותר קשה להיות אישה בישראל בתקופה הזאת.

יוליה מלינובסקי: כולנו עדיין בהלם מהאונס המזעזע שקרה באילת, והנערה הזאת תשלם מחיר, גם נפשי – מחיר מאוד כבד.

יוליה מלינובסקי: אונס זה הקצה, אבל תמיד יש התחלה, וצריך להתחיל לטפל מההתחלה, מהתחלת השרשרת, במה שקורה אצלנו בחברה הישראלית.

יוליה מלינובסקי: ב-17 באוגוסט קיימנו בוועדה למעמד האישה דיון מרתק וסוער על הנושא של שימוש בסמלים מיניים פוגעניים בוויכוחים פוליטיים.

יוליה מלינובסקי: מי שהתגייסו לדיון הזה זה היו חברות כנסת מהליכוד ובעצם מכל סיעות הבית, שבאו בעקבות שימוש בסמלים מיניים בהפגנות נגד ראש הממשלה שהופנו לשרה נתניהו.

יוליה מלינובסקי: כולנו כאיש אחד התנגדנו, גינינו את התופעה הזאת ואמרנו שזה לא מקובל.

יוליה מלינובסקי: אז אם מחר ישחיתו שלט עם דמות אשת ראש הממשלה; אם מחר יעשו ביזוי לשלטים של הליכוד, אדוני היושב-ראש, או שלטים של ימינה, שגם שם יש נציגות נשית – אני חושבת שהנושא הזה הוא א-פוליטי, וכולנו צריכות להתגייס לזה, כפי שהתגייסנו לגנות שימוש בסמלים מיניים נגד אשת ראש הממשלה.

יוליה מלינובסקי: גם בנושא הזה זה ממש לא פוליטי.

יוליה מלינובסקי: זה היה לא פשוט, אבל חשפתי שם בדיון את כל הזוועות שאני כחברת כנסת מקבלת, ודווקא מילים מאוד קשות, מילים בקונטקסט מיני מובהק, מילים פוגעניות, וזה לא פלא שרוב הדברים האלה באים ממצביעי הליכוד, כי הם אפילו לא מסתירים את הדמויות שלהם, אבל דווקא לי מותר לעשות, כי אני אישה.

יוליה מלינובסקי: לגבר אף אחד לא יכתוב שהוא שרמוטה, שרלילה או זונה, בסדר?

יוליה מלינובסקי: אז שיהיה ברור איפה אנחנו נמצאים.

יוליה מלינובסקי: ולא פלא שגם חברות כנסת מהליכוד, מימינה, מכחול לבן, גם הן מותקפות ומקבלות אותם דברים.

יוליה מלינובסקי: אנחנו גם רואות ורואים את הרצח שקורה כל שנה, וזה לא חדש, ואנחנו צריכות, חייבים להילחם בזה כי החברה נמדדת ביחס שלה לאחר, לאישה, לילד, לנכה.

יוליה מלינובסקי: יש לנו משהו שהתקלקל, והתקלקל בצורה מאוד רצינית.

יריב לוין: משפט אחרון, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: כן.

יוליה מלינובסקי: החוק הזה עלה בכנסת העשרים.

יוליה מלינובסקי: שרת המשפטים דאז איילת שקד אמרה שהיא מאוד תומכת בחוק הזה אבל בסוף התנגדה.

יוליה מלינובסקי: ולמה היא התנגדה?

יוליה מלינובסקי: כי חלקים מהקואליציה התנגדו, כי הם אמרו שאין לבוחרים שלהם כסף לשלם את הקנסות האלה, כי כולנו יודעים בבית הזה מי משחית את השלטים ומאיזה מניעים זה קורה, אבל לא הייתה להם אפילו בושה להסתיר.

יוליה מלינובסקי: לציבור שלהם אין כסף לשלם קנסות.

יוליה מלינובסקי: אז אני דורשת: אנחנו, חברות הכנסת מכל סיעות הבית, אנחנו יותר מ-30 היום בבית הזה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו חייבות להתאחד ולהגיד שאין מקום בחברה הישראלית לשיח פוגעני, לפגיעה בנשים.

יוליה מלינובסקי: ואת יודעת מה, האונס הבא אולי יימנע בזה שאנחנו נתחיל לטפל בתופעה של השחתת שלטים על רקע מגדרי.

יוליה מלינובסקי: המטרה הגדולה בסוף מתחילה בצעד הראשון.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אני מזמין את השרה גילה גמליאל להשיב בשם שר המשפטים.

יריב לוין: בבקשה.

יבגני סובה: – – –

יריב לוין: לא הבנתי, חבר כנסת סובה.

יבגני סובה: – – –

יריב לוין: אין בעיה, אנחנו נחכה לך.

יריב לוין: אין שום בעיה, תלך לאט, הכול בסדר.

גילה גמליאל: כבוד היושב-ראש, מזכירת הכנסת, חברות וחברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לברך את חברת הכנסת יוליה על עצם העלאת הנושא, שהוא מאוד מאוד חשוב, וזה אכן פוגעני מאוד.

גילה גמליאל: אני אשיב בשם שר המשפטים ואני אקריא את התשובה שהוא כתב:

גילה גמליאל: עצם העובדה שבישראל 2020 יש עדיין מקרים של השחתת מודעות שעליהן מתנוססות דמויות נשיות היא דבר חמור ומטריד.

גילה גמליאל: כל ניסיון להדיר נשים מהמרחב הציבורי הוא פסול, ועלינו, נבחרי הציבור, מוטלת החובה להדיר כל ניסיון כזה.

גילה גמליאל: יתרה מזו, עלינו המחוקקים מוטלת החובה להבטיח את זכותן של הנשים לשוויון, לכבוד, ועל כן אין ספק כי הצעת החוק של חברת הכנסת מלינובסקי ואחרים נועדה לתכלית ראויה.

קריאה: אבל – – –

גילה גמליאל: יחד עם זאת – אומר שר המשפטים – ספק אם הפתרון המוצע בהצעת החוק הוא הדרך הנכונה ביותר להתמודד עם התנהגות פסולה כזאת.

גילה גמליאל: חוק העונשין קובע עונש מאסר, כבר היום, של שלושה חודשים על משחית מודעה או שלט שנתלו על פי דין או על פי הוראת עובד ציבור.

גילה גמליאל: ההצעה לקבוע עונש חמור יותר, של עד שנת מאסר, כאשר מדובר בהשחתה על רקע מגדרי, היא הצעה נקודתית העוסקת רק בחלק קטן מאוד של מעשים פסולים הקשורים בהדרת נשים.

גילה גמליאל: בנוסף, הצעת החוק עלולה לשלוח מסר כי השחתה על רקע אחר היא חמורה פחות.

גילה גמליאל: בעיקר הוא חושש כי היא עלולה להוות טיפול בסימפטום במקום בבעיה.

גילה גמליאל: כנבחרי ציבור המחויבים לשוויון, אני סבור כי עלינו לדאוג בראש ובראשונה – את זה השר אומר – לחינוך לשוויון מגדרי.

גילה גמליאל: עלינו להמשיך ולקדם חקיקה שתחייב שוויון הזדמנויות בלימודים ובעבודה, וכמובן שעלינו להבטיח ייצוג נשי שווה בכל פורום רשמי בישראל.

גילה גמליאל: כך יישלח מהבית הזה מסר ברור ומחלחל אל כל בית בישראל.

גילה גמליאל: הוספת עבירה חדשה לדין הפלילי או החמרה של ענישה קיימת צריכה להיעשות בזהירות מרבית.

גילה גמליאל: מחקרים מוכיחים שהחמרת הענישה אינה בהכרח הכלי האפקטיבי ביותר, ולעיתים אף אינה כלי אפקטיבי כלל במאמץ ליצור הרתעה מפני התנהגות פסולה.

גילה גמליאל: אין זה אומר שאין להשתמש בכלי זה.

גילה גמליאל: לעיתים מדובר במרכיב חשוב, כחלק ממאמץ כולל למיגור תופעה רעה; אולם לתפיסת השר גם אין להשתמש במכשיר זה על אוטומט.

גילה גמליאל: בכל מקרה, כמובן שבמידה שהצעת החוק תוגש לוועדת השרים לענייני חקיקה, הוא ידון בה בצורה מעמיקה עם ועדת השרים.

גילה גמליאל: אני חייבת לומר, חברת הכנסת יוליה, שאני באופן אישי כן הייתי מציעה לך אולי לשקול – – –

יריב לוין: חברי הכנסת, אי-אפשר לשמוע.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: סגן השר כהן, חברת הכנסת פלוסקוב, נא לשבת.

גילה גמליאל: חברת הכנסת יוליה, אני הייתי מציעה לך כן לשקול, לאור הדברים שגם שר המשפטים כותב, להעלות את הנושא לוועדת שרים לענייני חקיקה, ואולי כן להמתין לשמוע את ההחלטה שתתקבל שם טרם הקפאת הנושא לעוד חצי שנה – במידה שזה יעלה וייאלץ לקבל את הסירוב של הממשלה והקואליציה מכיוון שזה לא נדון בוועדת שרים לענייני חקיקה.

גילה גמליאל: תודה.

יריב לוין: תשיב חברת הכנסת מלינובסקי, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת – – –

יריב לוין: חברי הכנסת – רק דקה, חברת הכנסת מלינובסקי, רק דקה.

יריב לוין: חברי הכנסת, נא לשבת, נא לשבת, בבקשה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: בבקשה.

יוליה מלינובסקי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, אילו לא הייתי בסיבוב הזה בכנסת העשרים, הייתי קונה את זה.

יוליה מלינובסקי: אבל הייתי שם כבר, ואני מכירה את כל הדיבורים האלו, ושום דבר לא השתנה.

יוליה מלינובסקי: תשובה דומה קיבלתי בפעם הקודמת.

יוליה מלינובסקי: אז אני רוצה להגיד עכשיו: זה הזמן, לאור מה שדיברתי קודם, לאור השסע בעם, לאור הוויכוח המיני הקשה ביותר, לאור המקרים המזעזעים שאנחנו רואים, להביא אמירה של הכנסת שאנחנו לא מסכימים לכך, שאין לזה מקום.

יוליה מלינובסקי: יכול להיות שהדרך מהשחתת שלט עם דמות נשית לאונס היא דרך ארוכה, אבל זה קורה, כי ככה מלמדים, ככה מחנכים, והעונש בא בבית המשפט.

יוליה מלינובסקי: השוטרים מביאים את האנשים לבית המשפט, והשופטים קובעים – ואני לא מדברת על מאסר, אני ממירה את זה לכסף.

יוליה מלינובסקי: אין לנו מקום בבתי כלא – בכסף, בכיס, ככה לומדים, ככה מבינים.

יוליה מלינובסקי: ועכשיו אני רוצה להגיד: כל חברות הכנסת, בלי שום קשר למפלגות – את, גברתי השרה; קטי שטרית, שישבה בדיונים וצעקה נגד השימוש בסמלים מיניים; אוסנת מארק, טלי פלוסקוב, הילה וזאן, מאי גולן – כולכן.

יוליה מלינובסקי: מי שעכשיו מצביעה נגד השחתת שלטים על רקע מגדרי – אתן מצביעות נגד נשים, נגד עצמנו.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק השחתת מודעות על רקע מגדר, התש"ף

יריב לוין: –2020, של חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, בקריאה טרומית.

יריב לוין: חברת הכנסת מלינובסקי – – –

קריאות: – – –

יריב לוין: רגע, רגע, רגע.

יריב לוין: מבקשת הממשלה – חברת הכנסת מלינובסקי, מבקשת הממשלה לקיים הצבעה שמית, ולפיכך תתקיים הצבעה שמית – –

קריאות: – – –

יריב לוין: – – על הצעת החוק בקריאה הטרומית.

תמר זנדברג: הכרזת על הצבעה.

יריב לוין: בבקשה, מזכירת הכנסת.

יריב לוין: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת, בבקשה.

תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש, הכרזת על הצבעה.

אלי אבידר: – – – מה אתה פוחד?

יריב לוין: חבר הכנסת אבידר, תודה, שמענו.

יריב לוין: עכשיו, נא לאפשר את קיום ההצבעה.

מיקי לוי: לא היה להם רוב.

מיקי לוי: לא היה להם רוב.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) משה אבוטבול – נגד

יריב לוין: רבותיי, אי-אפשר לשמוע.

יריב לוין: חברת הכנסת זנדברג, לא שומעים את שמות חברי הכנסת.

יריב לוין: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – בעד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – אינו נוכח קארין אלהרר – אינה נוכחת סעיד אלחרומי – אינו נוכח זאב אלקין – נגד דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – נגד גבי אשכנזי – אינו נוכח יעקב אשר – נגד אוריאל בוסו – נגד דוד ביטן – אינו נוכח רם בן ברק – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אורנה ברביבאי – אינה נוכחת אליהו ברוכי – נגד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יוסף ג'בארין – אינו נוכח יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח עוזי דיין – נגד

יריב לוין: רבותיי, אני מבקש שקט.

יריב לוין: מספיק.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אבי דיכטר – נגד צבי האוזר – נגד ניצן הורוביץ – אינו נוכח עמית הלוי – נגד צחי הנגבי – נגד יועז הנדל – אינו נוכח שרן מרים השכל – נגד מיכל וונש – נגד

יריב לוין: מספיק, חבר הכנסת אבידר.

יריב לוין: מספיק כבר.

יריב לוין: מספיק כבר.

יריב לוין: מספיק.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מכלוף מיקי זוהר – נגד תמר זנדברג – בעד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת מיקי חיימוביץ' – אינה נוכחת אליהו חסיד – נגד ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – בעד אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – נגד יעקב טסלר – נגד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח היבה יזבק – אינה נוכחת עומר ינקלביץ' – אינה נוכחת משה יעלון – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח יצחק כהן – נגד מאיר כהן – בעד מירב כהן – אינה נוכחת מתן כהנא – אינו נוכח ע'דיר כמאל מריח – בעד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – נגד אביגדור ליברמן – בעד יאיר לפיד – אינו נוכח אוסנת הילה מארק – נגד פטין מולא – אינו נוכח מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי קונין – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד יעקב מרגי – נגד משולם נהרי – נגד אבי ניסנקורן – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח סונדוס סאלח – בעד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח גדעון סער – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – נגד חמד עמאר – בעד ג'אבר עסאקלה – בעד עודד פורר – בעד יצחק פינדרוס – נגד טלי פלוסקוב – נגד אורלי פרומן – בעד תהלה פרידמן – אינה נוכחת עמיר פרץ – אינו נוכח רפי פרץ – נגד אורית פרקש הכהן – אינה נוכחת עינב קאבלה – אינה נוכחת אנדרי קוז'ינוב – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – אינו נוכח אריאל קלנר – נגד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – אינה נוכחת עידן רול – אינו נוכח יואל רזבוזוב – בעד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אנטאנס שחאדה – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד הילה שי וזאן – נגד מיכל שיר סגמן – נגד עפר שלח – אינו נוכח איציק שמולי – אינו נוכח רם שפע – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת פנינה תמנו – אינה נוכחת

יריב לוין: נא לקרוא שוב בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח ישראל אייכלר – נגד קארין אלהרר – בעד סעיד אלחרומי – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח גבי אשכנזי – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח רם בן ברק – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אורנה ברביבאי – בעד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – נגד יוסף ג'בארין – אינו נוכח איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח ניצן הורוביץ – אינו נוכח יועז הנדל – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת מיקי חיימוביץ' – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח היבה יזבק – אינה נוכחת עומר ינקלביץ' – אינה נוכחת משה יעלון – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח מירב כהן – אינה נוכחת מתן כהנא – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח פטין מולא – אינו נוכח אבי ניסנקורן – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח גדעון סער – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח תהלה פרידמן – אינה נוכחת עמיר פרץ – אינו נוכח אורית פרקש הכהן – אינה נוכחת עינב קאבלה – אינה נוכחת יואב קיש – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת עידן רול – אינו נוכח יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אנטאנס שחאדה – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח עפר שלח – אינו נוכח איציק שמולי – אינו נוכח רם שפע – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת פנינה תמנו – אינה נוכחת

יריב לוין: האם נמצא באולם חבר כנסת שטרם הצביע ומעוניין לעשות זאת?

יריב לוין: לא.

יריב לוין: אם כך, תמה ההצבעה.

יריב לוין: מזכירת הכנסת, נא לסכם את התוצאות.

יריב לוין: להלן תוצאות ההצבעה: 24 בעד, 39 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, הצעת חוק השחתת מודעות על רקע מגדר, התש"ף–2002, לא התקבלה בקריאה הטרומית וירדה מסדר-היום.

יריב לוין: [הצעת חוק פ/89/23; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה – הצעת חוק החזר הוצאות כספיות בגין עריכת נישואין אזרחיים בחוץ לארץ למי שאינם רשאים להינשא בישראל על פי דיני המדינה, התש"ף

יריב לוין: –2020, של חבר הכנסת יבגני סובה וקבוצת חברי הכנסת.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת יבגני סובה להציג את הצעת החוק, בבקשה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מייד אתייחס לחוק שאני מציג, כמובן, ואני מאוד מקווה שתקשיבו לדבריי ותתמכו בחוק הזה, אבל לפני זה אני רוצה, ברשותכם, וברשותך, אדוני היושב-ראש, להתייחס למהומה שהייתה, ובעוד כמה דקות גם תהיה באולם הזה, סביב ביטול אפשרי של סעיף הנכד בחוק השבות.

יבגני סובה: בתאריך 26 באוגוסט 1941, חודשיים אחרי הפלישה הגרמנית לברית המועצות, בעיר יחסית קטנה ששמה קמניץ-פודולסקי, חיילים גרמנים, יחד עם הונגרים ואוקראינים, שחטו את היהודים במקום.

יבגני סובה: בתוך שלושה ימים נרצחו במקום 23,000 יהודים – נשים, זקנים, ילדים, נכדים של יהודים, נינים של יהודים.

יבגני סובה: מה שקרה שם זה אחד מאלפי הסיפורים של השואה.

יבגני סובה: למה אני מספר את זה ולמה בחרתי דווקא בעיר הזאת?

יבגני סובה: משום שהעיר הזאת נמצאת על גדות נהר בשם סמוטריץ'.

יבגני סובה: חבל שבצלאל סמוטריץ' עוד לא הגיע לאולם – אני מניח שבחוק הבא הוא יגיע.

יבגני סובה: אבל אם יש דבר כזה שושלת סמוטריץ', זה בא משם, מהעיר הזאת.

עודד פורר: אפשר שיהיה קצת שקט במליאה?

יבגני סובה: כנראה סיפורי שואה לא כל כך חשובים פה, אם אנשים מדברים.

יריב לוין: חבר הכנסת פורר, אני אשמח לדאוג לזה.

יריב לוין: אני רק מבקש שאתה תבקש את זה גם בכל פעם שחבר הכנסת אבידר מפריע פה.

יריב לוין: ואז אני אדע שהתקדמנו באמת.

אלי אבידר: אף אחד לא – – – בבקשה, עם כל הכבוד.

יריב לוין: חבר הכנסת פורר, סיכמנו.

יריב לוין: אני לוקח בשתי ידיים את ההצעה.

יריב לוין: בבקשה, נא לשמור על השקט.

יריב לוין: חבר הכנסת סובה, בבקשה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, אני אחזור על המשפט הזה.

יבגני סובה: העיר הזאת, קמניץ-פודולסקי, נמצאת על גדות נהר סמוטריץ' באוקראינה.

יבגני סובה: ב-1941, בתוך שלושה ימים, נרצחו שם כ-23,000 יהודים – ילדים, נשים, זקנים, נינים של יהודים.

יבגני סובה: בצלאל, אחי – אני קורא לך אחי – תשאל את אביך, שאני מאוד מעריך, את הרב סמוטריץ', מאיפה המקורות שלך.

יבגני סובה: אנחנו מכירים את הסיפורים האלה כבר למעלה מ-75 שנה.

יבגני סובה: כמעט 80 שנה.

יבגני סובה: אנחנו יודעים שאנשים הסתתרו, החליפו שמות, החליפו זהויות, ואחרי שנים רבות מצאו שהסבים שלהם – הסתבר – יהודים, ורצו לחזור לשורשים.

יבגני סובה: אני אגיד לך עוד משהו, בצלאל: ההצעה שלך לא רק מנותקת מהמציאות ומהקשר ההדוק שיש לנו לתפוצות, היא גם מנותקת מהסטטיסטיקה.

יבגני סובה: ב-30 השנים מאז העלייה מברית המועצות בסך הכול רק למעלה מ-7% השתמשו בסעיף הנכד, ועדיין קשרו את גורלם עם מדינת ישראל והעם היהודי.

יבגני סובה: מפרסמים דברים שגויים; מספרים על הכללות; מדברים על האוכלוסייה הזאת כאילו הדבר הכי חשוב שלה זה להסתנן לתוך מדינת ישראל, לקבל דרכון ולפגוע במדינה.

יבגני סובה: אני כמעט בטוח, אדוני היושב-ראש, שבעוד כמה דקות, כשהחוק השני הזה יגיע, הכנסת תדחה את זה, משום שכל בן אדם נורמלי לא יכול לקבל את הדבר הזה.

יבגני סובה: עכשיו, אדוני היושב-ראש, לחוק שאני מציע – אגב, זה מתקשר לסיפור חוק השבות, משום שחוק השבות מאפשר לנכדים של יהודים לעלות לישראל, והם באמת קושרים את גורלם עם מדינת ישראל.

יבגני סובה: אממה?

יבגני סובה: אי-אפשר להתחתן במדינה הזאת.

יבגני סובה: אני לא ביקשתי שיהפכו אותם ליהודים כדת משה וישראל.

יבגני סובה: אני גם לא ביקשתי שיכירו באנשים האלה כיהודים לפי ההלכה.

יבגני סובה: אני לא בא להחליף את האוטוריטה הדתית, אדוני השר – ואני רואה שאתה מקשיב לי בקשב רב – לא ביקשתי את זה.

יבגני סובה: מה שאני מבקש הוא שמדינת ישראל, לא הרבנות הראשית ולא האוטוריטה הדתית, תאפשר לאזרחיה להתחתן בשטחה של מדינת ישראל.

יבגני סובה: אם המדינה לא מאפשרת לעשות דבר כזה – אז צריך לשאת בעלויות.

יבגני סובה: לכן, החוק שאני מציע בא לתת החזר, והמדינה תקבע מהו אופן ההחזר הכספי.

יבגני סובה: אם בהוצאה מוכרת במס הכנסה על הנסיעות לחוץ לארץ – אני לא יודע עד מה אתם, אבל אני הייתי עצמאי ונסיעות לחו"ל מוכרות במס הכנסה.

יבגני סובה: בן אדם טס להתחתן – עד 7,000 שקל, זה החוק, ניתן יהיה להחזיר לו כהוצאה מוכרת במס הכנסה.

יבגני סובה: אדוני השר, מה יקרה אם המדינה כן תתמוך בדבר הזה?

יבגני סובה: מה יהיה?

יבגני סובה: האם אני פולש פה לנושאים של ההלכה וההשתלטות על הרבנות הראשית?

יבגני סובה: למה?

יבגני סובה: אם אתה, כמדינה, וגברתי השרה שנמצאת פה, מייצגים את הממשלה והממשלה לא מוצאת פתרון לזוגות האלה.

יבגני סובה: ומדובר על קרוב ל-9,000 זוגות בשנה.

יבגני סובה: כל שנה 9,000 זוגות נאלצים – אני מדבר על לפני הקורונה – לטוס לחוץ לארץ בשביל לעשות את הדבר המינימלי ביותר: לרשום את הנישואים שלהם.

אוריאל בוסו: – – – אזרחים שלוקחים את הדרכון ועוזבים – – –

יבגני סובה: אוריאל, ידידי, גם בזה אתה טועה, כי הסטטיסטיקה – – –

אוריאל בוסו: – – –

יבגני סובה: הינה, בצלאל הגיע.

יבגני סובה: אני מקווה שהוא שמע מה שאמרתי.

אוריאל בוסו: – – –

יבגני סובה: אוריאל, אני אומר לך, חברי אוריאל בוסו, אתה טועה גם בזה.

אוריאל בוסו: – – –

יבגני סובה: אתה תיקח – – –

אוריאל בוסו: – – –

יבגני סובה: או שזה דיאלוג – בוא ותשמע מה שאני אומר.

יבגני סובה: גם בזה אתה טועה, כי אם תסתכל על הנתונים של אנשים שמגיעים, וכפי שאתה אומר עוזבים, זה לא קשור.

יבגני סובה: אם בן אדם יהודי ורוצה לקשור את גורלו עם העם היהודי, מותר לו לקבל אזרחות, ואחר כך הוא מחליט מה שהוא מחליט.

אוריאל בוסו: – – –

יבגני סובה: אבל מה זה קשור לסעיף הנכד?

אוריאל בוסו: הוא לא רוצה להיות יהודי, הוא רוצה להיכנס למדינה ולא מעבר לכך.

יבגני סובה: מה זה קשור?

אוריאל בוסו: – – – היהודים.

יבגני סובה: תקשיב, אני לא רוצה – – –

אוריאל בוסו: – – – והיום אנחנו רואים את זה – – –

יבגני סובה: אוריאל, אוריאל.

אוריאל בוסו: – – – האזרחות הישראלית – – –

עודד פורר: – – – ואם יש אזרחים ישראלים – – –

קריאות: – – –

יבגני סובה: אוריאל, אגב – – –

עודד פורר: – – – לא – – –

יבגני סובה: שנייה, עודד.

יבגני סובה: שנייה.

יריב לוין: חבר הכנסת פורר.

יריב לוין: חבר הכנסת אוריאל בוסו.

יבגני סובה: חבר הכנסת בוסו, אתה גם בזה טועה, משום שלא מקבלים דרכון מייד עם ההגעה.

עודד פורר: – – –

יבגני סובה: רגע, אני אסביר לו.

יריב לוין: חבר הכנסת פורר וחבר הכנסת בוסו.

יבגני סובה: אתה תוסיף לי חצי דקה, ברשותך.

יריב לוין: אוסיף, כן.

יבגני סובה: רק שנייה.

יבגני סובה: גם בזה אתה טועה.

יבגני סובה: אתה יודע למה אתה טועה?

יבגני סובה: כי אתה שומע מהתקשורת דברים לא נכונים.

יבגני סובה: גם היום, אחרי שהחוק של עודד פורר וישראל ביתנו התקבל, לא מקבלים אוטומטית דרכון.

יבגני סובה: אתה צריך להגיע, לעלות, ואז לפנות למשרד הפנים לפי כתובת מגוריך.

יבגני סובה: אז תפסיק להפיץ את השקר הזה.

אוריאל בוסו: – – –

יבגני סובה: שנייה.

יבגני סובה: אתה שאלת אותי שאלה – אני עונה לך.

יריב לוין: חבר הכנסת בוסו, תן לו לענות.

יבגני סובה: אתה מפיץ השקר הזה.

יבגני סובה: זה לא נכון.

יבגני סובה: גם היום אתה צריך להציג את כתובת מגוריך ואז לקבל את הדרכון.

יבגני סובה: זה הדבר הבסיסי לאזרחות, כי זו אפליה.

יבגני סובה: כמה ישראלים מחזיקים דרכון זר, אתה יודע, אוריאל, חבר הכנסת בוסו?

יבגני סובה: אתה יודע כמה ישראלים רצים להוציא דרכון זר באירופה בגלל שסבא שלהם או סבתא שלהם נספו בשואה?

יבגני סובה: תבדוק כמה אנשים שקרובים אליך מחזיקים דרכון זר.

יבגני סובה: לכן, אל תעשה הכללות, אני מבקש ממך, ואל תכניס את הדבר הזה של היעדר אפשרות לרשום את הנישואים אל החוק של מתן דרכונים.

יבגני סובה: זה לא קשור.

יבגני סובה: זה לא קשור.

יבגני סובה: אני אגיד לך עוד מעבר לזה.

יבגני סובה: אם בן אדם יהודי – תאמין לי, רובם שם יהודים לפי ההלכה ואין שום בעיה.

יבגני סובה: תאמין לי שמי שבא לפה על פי סעיף הנכד נשאר פה ומשתכן פה ועושה הכול בשביל לתרום למדינה.

יבגני סובה: אני אומר לך עוד דבר אחד: האנשים האלה שמגיעים לפה, אנשי עסקים בעיקר, מבקשים דרכון כי הם מרגישים את הצורך להיות חלק מהעם הישראלי.

יבגני סובה: הם תורמים קודם כול לכם.

יבגני סובה: אתם יודעים כמה כסף הם תורמים לבתי כנסת בירושלים?

יבגני סובה: אתה יודע כמה מיליונים הם נותנים?

אוריאל בוסו: – – –

יבגני סובה: רגע.

יבגני סובה: שנייה.

יבגני סובה: עכשיו אני מדבר.

יריב לוין: חבר הכנסת בוסו, אי-אפשר להעיר על כל – – –

יבגני סובה: תראה מה אתה עושה.

יבגני סובה: אתה רוצה לקחת מהם כסף ואתה רוצה לקחת תמיכה.

יבגני סובה: זה לא קשור לרוסים – זה לכל העולם.

יבגני סובה: אתה רוצה לקחת תמיכה מהתפוצות, אבל כשמגיע להם להיות חלק מהעם היהודי, כולל מתן דרכון, אתה אומר: לא ניתן.

יבגני סובה: תגיד לי, אם זו לא גזענות, אז מה זה?

יבגני סובה: זו גזענות.

בצלאל סמוטריץ': – – –

יבגני סובה: לא דיברתי עכשיו על הנושא שלך, דיברתי על הנושא של דרכונים בכלל.

יבגני סובה: לכן, תבדוק – – –

בצלאל סמוטריץ': – – – דרכונים – – – ישראלי לכל יהודי בעולם, גם אם הוא לא עולה לישראל?

בצלאל סמוטריץ': תגיד את זה – – –

יבגני סובה: תבדוק לפי הסטטיסטיקה.

בצלאל סמוטריץ': – – –

יבגני סובה: מי שעולה לישראל ומקבל אזרחות מגיע לו לקבל את הדרכון תוך זמן קצר, וזה לא בשדה התעופה.

בצלאל סמוטריץ': אבל הוא לא עולה לישראל.

יבגני סובה: תפסיקו להשמיץ ולהכליל ולהפיץ פייק ניוז.

בצלאל סמוטריץ': – – – לא עלה לישראל.

יבגני סובה: זה לא נכון.

יבגני סובה: אני אומר לך שזה לא נכון.

יבגני סובה: אתה תמשיך להגיד שזה נכון, וזה לא נכון.

יבגני סובה: זה לא נכון.

אוריאל בוסו: – – –

יבגני סובה: לוקח בין חודשיים לשלושה חודשים לקבל דרכון, ותפסיק להפיץ את הפייק הזה.

יבגני סובה: אתה מפיץ פייק סתם.

יבגני סובה: זה לא נכון מה שאתה אומר.

יבגני סובה: מה שאתה אומר לא נכון.

יבגני סובה: שלושה חודשים זה לוקח.

יבגני סובה: משרד הפנים לא עושה את זה במקום.

יבגני סובה: תפסיקו לדבר שטויות.

קריאה: – – –

יריב לוין: אני מוסיף לך עוד דקה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, אני חוזר לחוק הזה.

יבגני סובה: אני חושב שזו בושה שמדינת ישראל מצד אחד לא נותנת אפשרות רישום נישואים בשטחה, ומצד שני גם לא מוצאת פתרון להחזר כספי.

יבגני סובה: הצעת החוק שלי באה לתת את האיזון הנכון הזה.

יבגני סובה: למדינת ישראל יש אפשרות גם לפצות את הזוגות שלא מסוגלים להתחתן בישראל.

יבגני סובה: לכן, אני מבקש לתמוך בדבר הזה.

יבגני סובה: אני חושב שהגיע הזמן שמדינת ישראל באמת – ועל פי החוק שר המשפטים ימצא דרכים לפצות את הזוגות האלה, כי הזוגות האלה הם אזרחי ישראל לכל דבר.

יבגני סובה: אז, אני מבקש לתמוך בדבר הזה, בחוק הזה.

יבגני סובה: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: תשיב, בשם הממשלה ובשמו של שר המשפטים, השרה גילה גמליאל.

יריב לוין: בבקשה.

יוליה מלינובסקי: גילה – – – למה – – – אין מישהו אחר?

גילה גמליאל: הם בבידוד.

יוליה מלינובסקי: שכל הג'יפה תלך למישהו אחר.

יוליה מלינובסקי: למה את – – – אין שרים אחרים?

גילה גמליאל: כבוד היושב-ראש, כבוד מזכירת הכנסת, חברי וחברות הכנסת, מכיוון ששר המשפטים בבידוד – נשאלתי מדוע בעצם אני משיבה בשמו.

גילה גמליאל: הוא נמצא בבידוד.

גילה גמליאל: המענה של שר המשפטים להצעת חוק החזר הוצאות כספיות בגין עריכת נישואין אזרחיים בחו"ל למי שאינם רשאים להינשא בישראל על פי דיני המדינה: כידוע, הדרך היחידה להינשא היום בישראל על פי חוק היא בהתאם לדין הדתי.

גילה גמליאל: החובה הזאת היא חלק מהסטטוס קוו המבקש לאזן בין אינטרסים ציבוריים שונים לבין ערכים ואמונות של קבוצות שונות בישראל.

גילה גמליאל: עם זאת, לא ניתן להתעלם מהעובדה שהסדרים הנגזרים מהסטטוס קוו בענייני דת ומדינה יוצרים מציאות פוגענית בעבור אזרחים רבים בתחומים שונים, ובהם בולט בבעייתיותו תחום הנישואים.

גילה גמליאל: במצב החוקי הקיים זוגות אשר מעוניינים להינשא אך לא יכולים למסד בישראל מסגרת משפחתית על פי הדין הדתי נאלצים לצאת אל מחוץ לגבולות הארץ כדי להיעזר בחלופה אזרחית זרה.

גילה גמליאל: לחלופה זו יש עלויות משמעותיות, כלכליות ורגשיות.

גילה גמליאל: שר המשפטים מבקש לומר כי הוא מאמין כי על הבית הזה להבטיח מיגור אפליה בכל תחום, וכי במקום שבו לא ניתן לקיים שוויון זכויות מלא עלינו לנסות לרפאו באמצעות סיוע ותמיכה מוסדיים.

גילה גמליאל: עם זאת, הוא טוען כי היות שבעניינו מדובר בנושא חברתי שנוי במחלוקת, הוא סבור כי לא ניתן יהיה לדון, ולקדם אותו, בתקופה זו של משבר בריאותי כלכלי וחברתי, וכמובן, על רקע אי-יציבות פוליטית מתמשכת.

גילה גמליאל: שר המשפטים מקווה כי ברגע שיסתיים המשבר נדע להמשיך לשמר את האחדות ישראל, ויחד להצליח לקיים דיונים ושינויים גם בנושאים מעוררי מחלוקת אשר יבטיחו שוויון זכויות במדינה לכל אזרחית ואזרח.

יריב לוין: תודה – – –

קריאות: – – –

גילה גמליאל: רגע, ברשותך.

גילה גמליאל: בהקשר הזה – שנייה, אני רוצה לומר משהו.

גילה גמליאל: אתה רוצה לומר עוד דברים, או – אז עוד כמה דקות אני אחזור אליך.

יריב לוין: חברי הכנסת, מי שרוצה להצביע, שיעלה למעלה, למעט חברת הכנסת – – –

גילה גמליאל: אז מה שחשוב לי לומר זה בעצם – הזעקה שאותה אתה מציג כאן, הרצון שלך לייצר פה פתרון, שהוא בהחלט יכול להיות פתרון יצירתי, כן צריך להישקל.

גילה גמליאל: אולי כדאי שתעביר את זה לוועדת שרים לענייני חקיקה.

גילה גמליאל: ברגע שבאמת תינתן – קודם כול, שבכלל תתכנס הוועדה, בתור התחלה.

גילה גמליאל: ואז, כולי תקווה שהסוגיה הזו, בסופו של דבר, כן יינתן לה הפתרון, ואנשים יוכלו להגשים את הזכויות המוקנות להם על פי חוק; לממש את הזכות האלמנטרית לנישואים גם אם זה לא מתאפשר בפרוצדורה בארץ, אבל כן – שזה לא יהיה כרוך בהוצאות כספיות עבורם כשהם ייאלצו לעשות זאת לא מתוך רצון.

גילה גמליאל: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת סובה מבקש להשיב.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: רבותיי, נא לשמור על השקט שם, מצד שמאל.

יריב לוין: נא לשמור על השקט.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת סובה, בבקשה.

יבגני סובה: אולי יושב-ראש הקואליציה רוצה לעשות הצבעה שמית – אני רק בעד, אין לי בעיה.

יבגני סובה: גברתי השרה, הצעת החוק, כפי ששמת לב, לא מדברת על שינוי בסטטוס קוו.

יבגני סובה: הצעת החוק גם לא מזכירה את המילה "דת"; רק בהקשר אחד: כל מי שנמנע ממנו מבחינת הדת לעשות את זה.

יבגני סובה: לכן, אני לא בא לשנות פה הרגלים דתיים.

יבגני סובה: אני גם לא בא להגיד לחבריי מה צריך לעשות מבחינת ההלכה.

יבגני סובה: לא.

יבגני סובה: המטרה היא אך ורק אזרחית, לחלוטין.

יבגני סובה: נמנע מבן אדם, ולכן אני אומר – – –

יריב לוין: רבותיי, אי-אפשר לשמוע את חבר הכנסת סובה.

יריב לוין: אי-אפשר ככה.

יריב לוין: בבקשה.

יבגני סובה: הנושא לא קשור לדת.

יבגני סובה: בן אדם רוצה לרשום את הנישואים.

יבגני סובה: הוא לא ביקש להפוך להיות יהודי לפי ההלכה.

יבגני סובה: הוא אומר: אני רוצה לרשום את הנישואים.

יבגני סובה: המדינה אומרת לו: לא, אתה לא יכול, מסיבות א', ב', ג', ד', ויש מלא סיבות.

יבגני סובה: זה לא רק מי שעלה מברית המועצות לשעבר.

יבגני סובה: יש כל מיני סיבות כאלה – גם מסיבות הלכתיות לא מאפשרים להתחתן, ואז מה, לא תתחתן?

יבגני סובה: הוא נוסע לחוץ לארץ.

יבגני סובה: אני לא מדבר כרגע על תקופת הקורונה – ואנחנו מעלים גם את הסוגיה הזאת כי אין טיסות, ואנשים מחכים, זוגות מחכים כבר חודשים לפתרון.

יבגני סובה: אם אתה לא רשום כזוג נשוי, אתה לא יכול אפילו לשלוח את הילדים שלך – אתה לא יכול לקוות, אתה לא יכול לתכנן את החיים שלך, אם אתה לא ממסד את הנישואים שלך.

יבגני סובה: ולכן, אפשר לעשות את זה כהוראת שעה זמנית; אפשר לעשות את זה כמשהו שנותן מענה כלכלי, עד 7,000 שקל.

יבגני סובה: זה, פחות או יותר, ההוצאות.

יבגני סובה: תכננו את הנסיעות לחו"ל, תכננו את השהייה של יומיים בבית מלון.

יבגני סובה: ואם את, גברתי השרה, תמצאי פתרון חלופי, כמו למשל רישום במקומות מסוימים – עלתה פה אפילו האפשרות לעשות את זה בשטח של השגרירות – אז החוק שלי לא רלוונטי.

גילה גמליאל: – – –

יריב לוין: רבותיי, נא לשבת ונא לאפשר לחבר הכנסת סובה לדבר.

יבגני סובה: אנחנו נשמח להעלות את זה רק אם תגידו, כממשלה, שאתם מוכנים לקבל את זה.

יבגני סובה: אבל כל הצעה של האופוזיציה אתם דוחים אוטומטית.

יבגני סובה: ואנחנו תומכים בהצבעות שלכם, של הממשלה.

יבגני סובה: ברוב ההצבעות של הממשלה תמכנו.

יבגני סובה: גם במה שקשור לקורונה תמכנו, והצבענו בעד, וגם בכל הנושא של המענקים.

יבגני סובה: יש לנו ביקורת אבל תמכנו.

יבגני סובה: אז מה הבעיה לקחת את הנושא הזה, שמעניין 9,000 זוגות בשנה – לקחת ולמצוא פתרון?

יבגני סובה: ואל תפחד, אדוני השר, שזה פוגע, כמו שאמרתי, באוטוריטה דתית.

יבגני סובה: זה לא קשור לזה.

יבגני סובה: יש בעיה של אזרחים – תמצאו את הפתרון הזה.

יבגני סובה: תבוא, תיזום, תגיד.

יבגני סובה: דווקא אתה, כבן אדם מאמין – תיקח את זה על עצמך, תקדם את זה.

יבגני סובה: אני מבטיח לך שזה לא נושא פוליטי.

יבגני סובה: אין לזה קשר לנושא פוליטי.

יבגני סובה: וגם כל מי שיושב שם למעלה יסכים איתי שזה נושא כלכלי בלבד.

יבגני סובה: כי בן אדם משלם עד 7,000 שקל, ואומר: למה, למה אני צריך לעשות את זה?

יבגני סובה: אחר כך אני מחזיר את זה כמיסים, כשירות בצבא; אחר כך אני צריך לתרום למדינה – להגן, להיפצע עבור המדינה הזאת.

יבגני סובה: אבל כשאני צריך לרשום את הנישואים, מה המדינה אומרת לי?

יבגני סובה: סע לצ'כיה, סע לקפריסין.

יבגני סובה: תחשבו על זה.

יבגני סובה: תחשבו, ואולי תעשו סוויץ' בראש שלכם.

יבגני סובה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת סובה, אני אאפשר לך להצביע מכאן על מנת שלא תצטרך לעלות, וכך חבר הכנסת סמוטריץ' – הוא המציע של ההצעה הבאה – וחברת הכנסת השכל.

יבגני סובה: רגע, אני עולה למעלה?

יריב לוין: לא, לא, לא.

יריב לוין: אתה יכול להישאר כאן, אם אתה רוצה.

יריב לוין: אתה רוצה לעלות?

יריב לוין: אני אחכה לך.

יריב לוין: תעלה ונמתין לך, אין בעיה.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה הטרומית על הצעת חוק החזר הוצאות כספיות בגין עריכת נישואין אזרחיים בחוץ לארץ למי שאינם רשאים להינשא בישראל על פי דיני המדינה, התש"ף–2020.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 24 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 39 נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדה את הצעת חוק החזר הוצאות כספיות בגין עריכת נישואין אזרחיים בחוץ לארץ למי שאינם רשאים להינשא בישראל על פי דיני המדינה, התש"ף

יריב לוין: –2020, לא נתקבלה.

יריב לוין: חבר הכנסת סמוטריץ' – להוסיף את קולך נגד, וחברת הכנסת השכל – להוסיף את קולך נגד.

יריב לוין: אם כך, בעד – 24, נגד – 41, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, הצעת החוק לא התקבלה בקריאה הטרומית והוסרה מסדר-היום.

יריב לוין: [הצעת חוק פ/1406/23; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה – הצעת חוק השבות (תיקון – זכויות בני משפחה), התש"ף

יריב לוין: –2020, של חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

יריב לוין: בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, חבריי השרים, חבריי חברי הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': כך פותח יחזקאל הנביא, בפרק ל"ז, את נבואתו הידועה על חזון העצמות היבשות: "היתה עלי יד ה' ויוציאני ברוח ה' ויניחני בתוך הבקעה והיא מלאה עצמות.

בצלאל סמוטריץ': והעבירני עליהם סביב סביב והנה רבות מאד על פני הקבע והנה יבשות מאד.

בצלאל סמוטריץ': ויאמר אלי בן אדם התחיינה העצמות האלה ואמר אדני ה' אתה ידעת.

בצלאל סמוטריץ': ויאמר אלי הנבא על העצמות האלה ואמרת אליהם העצמות היבשות שמעו דבר ה'.

בצלאל סמוטריץ': כה אמר אדני ה' לעצמות האלה הנה אני מביא בכם רוח וחייתם.

בצלאל סמוטריץ': ונתתי עליכם גדים והעליתי עליכם בשר וקרמתי עליכם עור ונתתי בכם רוח וחייתם וידעתם כי אני ה'.

בצלאל סמוטריץ': ונבאתי כאשר צויתי.

בצלאל סמוטריץ': ויהי קול כהנבאי והנה רעש ותקרבו עצמות עצם אל עצמו.

בצלאל סמוטריץ': וראיתי והנה עליהם גדים ובשר עלה ויקרם עליהם עור מלמעלה ורוח אין בהם.

בצלאל סמוטריץ': ויאמר אלי הנבא אל הרוח.

בצלאל סמוטריץ': הנבא בן אדם ואמרת אל הרוח כה אמר אדני ה' מארבע רוחות בֹאי הרוח ופחי בהרוגים האלה ויחיו.

בצלאל סמוטריץ': והנבאתי כאשר צוני ותבוא בהם הרוח ויחיו ויעמדו על רגליהם חיל גדול מאד מאד.

בצלאל סמוטריץ': ויאמר אלי בן אדם העצמות האלה כל בית ישראל המה הנה אמרים יבשו עצמותינו ואבדה תקותנו נגזרנו לנו.

בצלאל סמוטריץ': לכן הינבא ואמרת אליהם כה אמר אדני ה' הנה אנוכי פותח את קברותיכם והעליתי אתכם מקברותיכם עמי והבאתי אתכם אל אדמת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': וידעתם כי אני ה' בפתחי – –"

יאיר לפיד: סמוטריץ', מ"ז, כ"ב.

בצלאל סמוטריץ': "– – את קברותיכם ובהעלותי אתכם מקברותיכם עמי".

יאיר לפיד: מ"ז, כ"ב, סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': "ונתתי רוחי בכם וחייתם – –"

יאיר לפיד: יחזקאל מ"ז, כ"ב.

בצלאל סמוטריץ': "– – והנחתי אתכם על אדמת

בצלאל סמוטריץ': כם וידעתם כי אני ה' דברתי ועשיתי נאום ה'".

בצלאל סמוטריץ': יאיר – –

יאיר לפיד: יש לך את זה ביד – מ"ז, כ"ב.

בצלאל סמוטריץ': – – זה לא הרבנים הקיצוניים – –

יאיר לפיד: מ"ז, כ"ב.

יאיר לפיד: לך ליחזקאל מ"ז, כ"ב.

בצלאל סמוטריץ': – – זה לא הממסד הרבני – זה התנ"ך.

יאיר לפיד: סמוטריץ', לך ליחזקאל מ"ז, כ"ב.

בצלאל סמוטריץ': זה הקושאן שלנו על ארץ ישראל – – –

יאיר לפיד: אותו ספר – מ"ז, כ"ב.

בצלאל סמוטריץ': זה מקור הזכות – –

יאיר לפיד: יחזקאל מ"ז, כ"ב.

בצלאל סמוטריץ': – – של הצהרת בלפור – –

יאיר לפיד: יחזקאל מ"ז, כ"ב – פתח, תקריא.

בצלאל סמוטריץ': – – של הצהרת האומות המאוחדות – –

יאיר לפיד: תפתח, תקריא יחזקאל מ"ז, כ"ב.

בצלאל סמוטריץ': – – של מגילת העצמאות.

בצלאל סמוטריץ': זה מקור זכותנו כמדינת היהודים המתחדשת בארץ ישראל.

יאיר לפיד: אם יש לך ספר ביד, תפתח במ"ז, כ"ב.

יאיר לפיד: פסוק אחד תקריא.

בצלאל סמוטריץ': אחי ואחיותיי – –

יאיר לפיד: תקריא פסוק.

בצלאל סמוטריץ': – – אזרחי ישראל – –

יואל רזבוזוב: אבל מה כתוב שם?

יאיר לפיד: מה כתוב ביחזקאל מ"ז, כ"ב?

בצלאל סמוטריץ': – – זאת מדינת ישראל.

יאיר לפיד: תקריא פסוק אחד.

בצלאל סמוטריץ': בגלות היינו עצמות יבשות.

בצלאל סמוטריץ': סבלנו רדיפות והתבוללות רבה.

בצלאל סמוטריץ': איבדנו חלקים עצומים מהעם היהודי, ואנחנו הולכים ומאבדים גם היום, לדאבוננו הרב.

בצלאל סמוטריץ': תראו מה קורה – –

יואל רזבוזוב: בגללכם, בגלל החוקים האלה אנחנו הולכים ומאבדים.

בצלאל סמוטריץ': – – בארצות הברית ובאירופה.

בצלאל סמוטריץ': תראו את שיעורי ההתבוללות האדירים – –

יואל רזבוזוב: אתם – – – את היהדות.

בצלאל סמוטריץ': – – והכואבים – –

אנדרי קוז'ינוב: אתה הגדרת – – –

בצלאל סמוטריץ': – – שמאיימים על המשך קיומו הפיזי של העם היהודי.

אלעזר שטרן: אנחנו מתבוללים פה.

בצלאל סמוטריץ': מדינת ישראל היא שרשרת של דורות, מאברהם אבינו ויצחק ויעקב, דרך גלות מצרים – – –

קריאות: – – –

בצלאל סמוטריץ': לארץ ישראל, ועוד גלות, ושוב שיבה, ועוד גלות ארוכה של אלפיים שנים, וברוך השם, בחסדי שמיים – שיבה.

בצלאל סמוטריץ': העצמות היבשות, יאיר, קרמו – –

יאיר לפיד: מ"ז, כ"ב.

בצלאל סמוטריץ': – – עור וגידים, מארבע כנפות הארץ.

בצלאל סמוטריץ': ואז באה הרוח.

בצלאל סמוטריץ': מדינת ישראל היא עור וגידים, אבל היא רוח.

בצלאל סמוטריץ': זאת המשמעות של היהדות.

אנדרי קוז'ינוב: אתה תקבע מה זה יהדות – – –

בצלאל סמוטריץ': מעטים מאוד החוקים, אדוני היושב-ראש, שעולים כאן, אל המליאה הזו, ובאוזניים אנחנו שומעים את משק כנפי ההיסטוריה.

בצלאל סמוטריץ': האחריות הכבדה – –

יואל רזבוזוב: אתה מבזה ההיסטוריה.

יואל רזבוזוב: החוק הזה מבזה את ההיסטוריה.

בצלאל סמוטריץ': – – שמוטלת על כתפינו לעתידו של העם היהודי, במובן הפיזי הכי בסיסי של המילה.

יואב סגלוביץ': איפה נפתלי?

בצלאל סמוטריץ': בואו נדבר קצת על נתונים: לפי נתוני הלמ"ס, בשנת 2016 חיו בישראל 349,000 איש ואישה – –

אלעזר שטרן: בצלאל, זה בגללכם.

בצלאל סמוטריץ': – – שמוגדרים חסרי דת.

אלעזר שטרן: בצלאל, אתה מפעיל – – –

מיקי לוי: – – –

בצלאל סמוטריץ': שלוש שנים אחר כך, ב-2019, הנתון הוא 440,000 – –

אלכס קושניר: שקר.

בצלאל סמוטריץ': – – מי שאינם יהודים.

עודד פורר: זה לא נכון.

אלכס קושניר: זה לא נכון.

בצלאל סמוטריץ': 90,000 איש בשלוש שנים.

אלכס קושניר: מאיפה הנתון הזה?

אלכס קושניר: בצלאל – – –

בצלאל סמוטריץ': לצערי – –

אלכס קושניר: בצלאל, מאיפה הנתון הזה?

בצלאל סמוטריץ': – – ולצער כולנו – –

עודד פורר: בצלאל, לפחות תבדוק את הנתונים.

בצלאל סמוטריץ': – – מעטים, מעטים מהם – –

אלכס קושניר: – – – נתונים – – –

בצלאל סמוטריץ': – – 30,000, התגיירו ב-15–20 השנים האחרונות.

אלכס קושניר: מאיפה הנתון הזה?

בצלאל סמוטריץ': אנחנו אוהבים את העם היהודי כולו.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו רוצים שהוא יתקבץ – –

עודד פורר: לא לא לא.

בצלאל סמוטריץ': – – איתנו, עם העצמות היבשות.

עודד פורר: לא כל יהודי אתה אוהב – – –

בצלאל סמוטריץ': נתקבץ מארבע כנפות הארץ עם הרוח – –

קריאה: – – –

בצלאל סמוטריץ': – – עם הרוח היהודית.

עודד פורר: אתה אוהב רק את מי שכמוך – – –

בצלאל סמוטריץ': תחשבו, 300,000–400,000 שאינם יהודים שהם אזרחי ישראל – –

עודד פורר: ככה אתה אוהב יהודים.

עודד פורר: אתה לא אוהב יהודים באמת.

בצלאל סמוטריץ': – – שמשתלבים בחברה הישראלית, שמשרתים בצבא, וטוב שכך.

בצלאל סמוטריץ': בעוד דור – –

יאיר לפיד: יחזקאל מ"ז, כ"ב.

בצלאל סמוטריץ': – – זה כבר מיליון וחצי – –

יואל רזבוזוב: אתה מרחיק אותם.

בצלאל סמוטריץ': – – בעוד שני דורות זה שלושה מיליון שאינם יהודים.

בצלאל סמוטריץ': זו התבוללות עצומה.

יבגני סובה: – – –

בצלאל סמוטריץ': מדינת ישראל היא המקום היחיד שהעם היהודי יכול לשמור בה היום על קיומו – –

יוליה מלינובסקי: – – –

בצלאל סמוטריץ': – – אל מול ההתבוללות באירופה.

בצלאל סמוטריץ': תצעקו.

מיקי לוי: – – –

בצלאל סמוטריץ': תצעקו.

בצלאל סמוטריץ': אתם הרי רוצים להפוך את מדינת ישראל – –

קריאות: – – –

בצלאל סמוטריץ': – – למדינת כל אזרחיה.

בצלאל סמוטריץ': אצלך, יאיר, היטלר יקבע מי יהודי; הרשימה המשותפת תקבע מי יהודי.

יואל רזבוזוב: אתה גזען – – –

בצלאל סמוטריץ': ואצלך, ליברמן וחבריו – –

מיקי לוי: איפה – – –

בצלאל סמוטריץ': – – אתם, אתם רוצים מפעל ליבוא – –

יואל רזבוזוב: – – – מדינת הלכה.

בצלאל סמוטריץ': – – מנדטים.

בצלאל סמוטריץ': לא אכפת לכם מהזהות היהודית של המדינה.

קריאה: בצלאל, יש לי שאלה.

בצלאל סמוטריץ': אתם הרי קוראים לעולים היקרים האלה לא להתגייר.

בצלאל סמוטריץ': אתם הרי קוראים להם לא להרגיש אזרחים סוג ב' ולא להתגייר.

יוליה מלינובסקי: אני – – –

בצלאל סמוטריץ': יש לנו אחריות לעתידו של העם היהודי.

יוליה מלינובסקי: – – –

יאיר לפיד: אתה גם גזען וגם שקרן.

בצלאל סמוטריץ': יכולתי לתת עוד המון המון נתונים, אבל – –

יריב לוין: חברת הכנסת מלינובסקי – –

בצלאל סמוטריץ': – – באמת באמת חבל על הזמן.

יריב לוין: – – אנחנו לא בכיכר הפגנות.

יריב לוין: נא לשבת.

בצלאל סמוטריץ': אתם לא מסוגלים להקשיב – –

יוליה מלינובסקי: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת סמוטריץ' – – –

בצלאל סמוטריץ': – – כי אתם יודעים שזאת האמת.

יוליה מלינובסקי: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת סמוטריץ', רק רגע.

יריב לוין: חברת הכנסת מלינובסקי, נא לשבת.

יואל רזבוזוב: – – – המדינה, אתה פוגע במדינה שלנו.

יריב לוין: חבר הכנסת להב הרצנו, נא לשבת.

יריב לוין: חבר הכנסת קוז'ינוב, חבר הכנסת מיקי לוי, נא לשבת.

יריב לוין: נא לשבת, חבר הכנסת להב הרצנו.

יריב לוין: אפשרתי קריאות ביניים, אבל מספיק.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: נא לשבת, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': תוסיף לי זמן.

בצלאל סמוטריץ': אחי ואחיותיי, העולות והעולים היקרים – –

אלכס קושניר: – – –

בצלאל סמוטריץ': – – מברית המועצות – –

יריב לוין: חבר הכנסת קושניר.

בצלאל סמוטריץ': – – אל תתפתו אחרי – –

יריב לוין: גם לו מותר לומר את דברו.

בצלאל סמוטריץ': – – קמפיין השנאה ליהדות שמובילים לפיד וליברמן – הצמד-חמד האלה.

יריב לוין: זו לא הודעה אישית, חבר הכנסת לפיד, אל תעשה לי ככה.

בצלאל סמוטריץ': דווקא אתם, דווקא אתם – –

יריב לוין: זה ויכוח לגופו של נושא – – –

בצלאל סמוטריץ': – – כמי שחוו – –

יריב לוין: באמת, נו, מספיק.

בצלאל סמוטריץ': – – על בשרם את האנטישמיות הגדולה, כמי שחוו על בשרם את מסירות הנפש האדירה – –

יאיר לפיד: – – –

בצלאל סמוטריץ': – – של שמירת היהדות – –

יריב לוין: חבר הכנסת סובה – –

בצלאל סמוטריץ': – – של הקהילה היהודית – –

יריב לוין: – – תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': – – והאנטישמיות – –

יריב לוין: תודה רבה.

יבגני סובה: – – –

בצלאל סמוטריץ': – – תחת כפייה גדולה – –

יריב לוין: חבר הכנסת קושניר, תודה רבה.

יריב לוין: מספיק.

בצלאל סמוטריץ': – – אתם חייבים להתגייס – –

יבגני סובה: – – –

בצלאל סמוטריץ': – – כדי שמסירות הנפש של כל הדורות האלה שלכם ושל כולנו בגלות לא תהיה לשווא.

בצלאל סמוטריץ': שלא יהיה מצב שדווקא כאן, כשאנחנו מגיעים למדינה שלנו, של היהודים – כאן העם היהודי ילך לאבדון ויתבולל, וייעלם מעל בימת ההיסטוריה; כפי שקרה לכל כך הרבה עמים שעלו ונעלמו כיוון שהם לא שמרו על הזהות – ועל היהדות – שלהם.

יאיר לפיד: יריב, להגיד עליי שאני מנהל קמפיין שנאה ליהדות ואני אנטישמי?

בצלאל סמוטריץ': יאיר, איווט, אל תטיפו לנו על אהבת העלייה.

יבגני סובה: – – – שונה.

בצלאל סמוטריץ': העלייה מברית המועצות, כמו העלייה מארצות הברית, ומצרפת, ומאתיופיה, היא נס גדול של קיבוץ גלויות.

קריאות: – – –

בצלאל סמוטריץ': זו תחיית העצמות היבשות.

בצלאל סמוטריץ': אל תטיפו לנו.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו אלה שהובלנו את המאבק להפלת חומת הברזל בברית המועצות.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו הובלנו את קליטת העלייה של יהודי ברית המועצות – אל תטיפו לנו.

יואל רזבוזוב: אנשים שילמו – – – על מה אתה מדבר?

בצלאל סמוטריץ': אתם מקדמים את ישראל לעבר מדינת כל אזרחיה.

בצלאל סמוטריץ': אחיי, חברי הכנסת החרדים – –

מיקי לוי: – – – איפה נפתלי בנט – – –

בצלאל סמוטריץ': – – בואו נעשה היסטוריה.

מיקי לוי: איפה?

בצלאל סמוטריץ': עד מתי תישארו עלה התאנה של הממשלה הזאת?

יבגני סובה: – – –

בצלאל סמוטריץ': אם בחוק כזה, שהוא נשמת אפה של היהדות, של מדינת היהודים, אתם לא מסוגלים להשפיע על הקואליציה – איזו השפעה יש לכם?

יבגני סובה: – – –

בצלאל סמוטריץ': אז תברחו עכשיו מההצבעה, אין בעיה.

בצלאל סמוטריץ': אז לא נצביע.

יואל רזבוזוב: העיקר שבנט – – – ליכוד.

בצלאל סמוטריץ': תברחו מלמנוע את ההתבוללות – –

יואל רזבוזוב: למה – – –

בצלאל סמוטריץ': – – הגדולה של העם היהודי.

יואל רזבוזוב: – – –

בצלאל סמוטריץ': זאת – –

יריב לוין: חבר הכנסת רזבוזוב, תודה.

בצלאל סמוטריץ': – – ההזדמנות שלנו.

בצלאל סמוטריץ': זאת ההזדמנות שלנו.

יריב לוין: מספיק.

בצלאל סמוטריץ': חברי הכנסת בליכוד – – –

יריב לוין: חברת הכנסת מלינובסקי, לשבת, בבקשה, בפעם המי-יודע כמה.

בצלאל סמוטריץ': חבריי – – –

יריב לוין: חבר הכנסת לוי, חבר הכנסת לוי, שב, מספיק.

בצלאל סמוטריץ': חבריי בליכוד, חבריי בכחול לבן, אוהבי היהדות והזהות והמסורת, אתם יודעים שזה תיקון היסטורי מתבקש.

בצלאל סמוטריץ': יש לכם אחריות – –

יבגני סובה: יש לך מונופול על היהדות?

בצלאל סמוטריץ': – – למשק כנפי ההיסטוריה.

יבגני סובה: מי שמך – – – היהדות, תגיד?

בצלאל סמוטריץ': נצלו את ההזדמנות שלפיד וליברמן – –

יריב לוין: חבר הכנסת סובה, מספיק.

בצלאל סמוטריץ': – – שונאי היהדות והמדינה היהודית – –

יריב לוין: חבר הכנסת סובה, מספיק.

בצלאל סמוטריץ': – – לא בקואליציה, ותעשו את התיקון ההיסטורי הזה.

בצלאל סמוטריץ': אני מתחייב, אדוני היושב-ראש – –

יבגני סובה: תתבייש לך, תתבייש.

בצלאל סמוטריץ': – – בואו נעביר את זה בטרומית.

בצלאל סמוטריץ': אני לא – –

מיקי לוי: אתה שונא את היהדות.

בצלאל סמוטריץ': – – אקדם את זה במילימטר בלי הסכמת הקואליציה.

בצלאל סמוטריץ': קחו את זה, תדונו בזה – –

קריאה: אתה עכשיו – – –

בצלאל סמוטריץ': – – תגיעו על זה להסכמות.

בצלאל סמוטריץ': תקדמו את זה.

בצלאל סמוטריץ': תעשו היסטוריה.

יבגני סובה: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת סובה – – –

בצלאל סמוטריץ': תזכרו – – –

יריב לוין: חבר הכנסת פורר – – –

עודד פורר: תתבייש לך.

יריב לוין: חבר הכנסת פורר, מספיק.

יריב לוין: חבר הכנסת סובה, די.

בצלאל סמוטריץ': תזכרו – – –

עודד פורר: שונא היהדות – זה מה שאתה.

יריב לוין: חבר הכנסת פורר, מספיק.

עודד פורר: שונא היהדות והיהודים.

בצלאל סמוטריץ': חברי הכנסת היהודים בכנסת ישראל – –

מיקי לוי: אולי נבקש שקט – – – מי בעד.

בצלאל סמוטריץ': – – נצלו את ההזדמנות שלפיד וליברמן הם לא חלק מהממשלה, ותעשו את התיקון ההיסטורי הזה.

בצלאל סמוטריץ': אל תתפתו לדמגוגיה.

בצלאל סמוטריץ': תקראו בדברי הכנסת על התיקון של חוק השבות בשנת 1970.

בצלאל סמוטריץ': לא תמצאו מילה, מילה, על חוקי נירנברג, וקונטרה לנאצים.

בצלאל סמוטריץ': זה דברי הבל מוחלטים.

יואל רזבוזוב: – – – נירנברג.

בצלאל סמוטריץ': קמפיין פופוליסטי, ציני וזול – –

יבגני סובה: אתה המצאת את – – – הפופוליסטי – – –

בצלאל סמוטריץ': – – שמאפשר להם, להם, להכניס לארץ מאות אלפי גויים – –

יבגני סובה: אתה זה – – – אתה פופוליסט.

בצלאל סמוטריץ': – – ולפגוע, ולסכן את עתידו של העם היהודי.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו אוהבים את העלייה.

יאיר לפיד: – – –

בצלאל סמוטריץ': אנחנו אוהבים את העולים.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מכבדים – –

יריב לוין: חבר הכנסת סובה, די כבר.

בצלאל סמוטריץ': – – אותם.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו – –

יאיר גולן: אתה גלותי.

בצלאל סמוטריץ': – – שמחים על כל מי שהגיע לכאן – –

יאיר גולן: – – – עצמאות כבר 70 שנה – – –

בצלאל סמוטריץ': – – גם אם בגלל הגלות הארוכה והארורה, לצערנו הרב, הוא לא יהודי על פי ההלכה בגלל – –

יריב לוין: אני מוסיף לך עוד דקה – –

בצלאל סמוטריץ': – – סיבוכי הגלות הארוכים.

יריב לוין: – – חבר הכנסת סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו שמחים, ואנחנו רוצים לקרב ולאהוב – כן, ולהשלים את התהליך; להפוך אותם ליהודים אמיתיים על פי ההלכה היהודית.

בצלאל סמוטריץ': אין רב אחד, הרי, שיכול לקבוע שמי שלא נולד לאם יהודייה הוא יהודי.

בצלאל סמוטריץ': מה זה קשור לרבנים קיצוניים?

בצלאל סמוטריץ': זה הפופוליזם הזול של לפיד וחבריו, שטיפת ענייניות אין להם.

בצלאל סמוטריץ': שירות צבאי קובע מיהו יהודי?

יואל רזבוזוב: אתה בעד מדינת הלכה.

יואל רזבוזוב: אתה בעד מדינת הלכה.

בצלאל סמוטריץ': הדרוזים הם אזרחים; משרתים בצבא, משלמים מיסים – –

מיקי לוי: מי אתה שתקבע מיהו יהודי?

בצלאל סמוטריץ': – – פטריוטים.

בצלאל סמוטריץ': מישהו חושב – –

מיקי לוי: מי אתה?

בצלאל סמוטריץ': – – לתת להם לממש את זכות חוק השבות – –

מיקי לוי: מי אתה שתקבע מיהו יהודי?

בצלאל סמוטריץ': – – ולהעלות את קרובי המשפחה שלהם?

בצלאל סמוטריץ': מה זה קשור?

בצלאל סמוטריץ': הנאצים, יימח שמם וזכרם, הרגו צוענים, הרגו נכים, אז מה?

בצלאל סמוטריץ': מישהו חושב לתת להם את האישור על חוק השבות?

קריאה: בושה שאתה חבר כנסת, בושה.

בצלאל סמוטריץ': מאיפה אובדן הדרך הזה?

בצלאל סמוטריץ': אחיי בליכוד, בכחול לבן – –

יאיר גולן: גלותי וגזען.

בצלאל סמוטריץ': – – ובמפלגות החרדיות, בוא נעשה היסטוריה, שימו רגל בדלת.

בצלאל סמוטריץ': נעביר את זה בטרומית, נקדם את זה אחר כך בהסכמה, נסגור את הפרצה – –

אלעזר שטרן: – – –

בצלאל סמוטריץ': – – וניקח אחריות על המשך קיומו – –

אלעזר שטרן: – – – המדינה.

בצלאל סמוטריץ': – – ועתידו של העם היהודי.

יריב לוין: תודה רבה.

אלעזר שטרן: הכול – – – בגללכם.

בצלאל סמוטריץ': אני בטוח שהשכל הישר ינצח.

אלעזר שטרן: אתה יודע שאין סיכוי.

אלעזר שטרן: רק בשביל השנאה העלית את זה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני מזמין את השרה גילה גמליאל להשיב בשם הממשלה ובשמו של שר הפנים, בבקשה.

מיקי לוי: אפילו חברי סיעתך לא מאמינים לך.

יריב לוין: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': גדולי מלבי השנאה.

בצלאל סמוטריץ': כל הכבוד.

יריב לוין: חבר הכנסת לוי.

בצלאל סמוטריץ': אתם טוענים שאני מלבה שנאה?

בצלאל סמוטריץ': כל הקמפיינים שלכם, כל האסטרטגיה הפוליטית שלכם, הם שנאה אחת גדולה.

בצלאל סמוטריץ': אין בכם מעט אהבה.

בצלאל סמוטריץ': אתם כולכם שנאה.

יבגני סובה: אתה פוגע בכל המדינה, לא רק בעולים.

יבגני סובה: איפה החברים שלך – – –

יריב לוין: נא לשבת, תודה רבה.

מיקי לוי: חברים שלך לא מאמינים לך.

יריב לוין: חבר הכנסת סובה – אני רק מזכיר, מכובדיי, שמי שירצה להצביע, שיעלה למעלה, כי מייד בתום הדיון נעבור להצבעה.

יריב לוין: למעט חבר הכנסת סמוטריץ' וחברת הכנסת השכל, מי שירצה להצביע, שיעלה למעלה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: בבקשה.

גילה גמליאל: כבוד היושב-ראש, מזכירת הכנסת, כבוד השר וחברות הכנסת, אני פונה לשר סמוטריץ' מכיוון שהצעת החוק לא עלתה לדיון בוועדת שרים לחקיקה; שר הפנים מציע להסכים להצבעה במועד אחר ולפעול בהמשך להעלותה לדיון בוועדת שרים לחקיקה.

גילה גמליאל: אם זה יהיה מקובל עליך, יתאפשר דיון מעמיק בוועדת שרים לחקיקה.

גילה גמליאל: אם לא, העמדה של הממשלה זה להתנגד להחלטה.

גילה גמליאל: אז הכול תלוי במה שאתה מחליט.

בצלאל סמוטריץ': מתי תהיה ועדת שרים?

גילה גמליאל: מתי תהיה ועדת שרים?

גילה גמליאל: תצטרף לקואליציה.

בצלאל סמוטריץ': אפשר רגע?

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת סמוטריץ', אתה יכול לעלות.

יריב לוין: יש לך שלוש דקות, בבקשה.

אלעזר שטרן: בצלאל, אל תפספס שנאה.

אלעזר שטרן: אתה יכול לזרוע עוד שנאה.

יריב לוין: חבר הכנסת שטרן, די כבר.

יריב לוין: ואם אתה מעוניין להצביע, כדאי שתעלה, כי אנחנו עוברים מייד להצבעה.

אלעזר שטרן: אולי הוא יגיד שהוא לא רוצה.

עודד פורר: יש הצבעה או שאין?

עודד פורר: כי אומרים לנו שאין הצבעה.

יריב לוין: רבותיי, כרגע יש הצבעה, אלא אם כן חבר הכנסת סמוטריץ' יחליט שהוא מסכים למשהו אחר.

אלעזר שטרן: הוא לא יפספס עוד מופע של – – –

יריב לוין: נא לעלות למעלה, מי שרוצה להצביע.

יריב לוין: בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': גברתי השרה גמליאל, קודם כול אני שמח ומעריך את העובדה שהממשלה מבינה שמדובר בחוק חשוב ואמיתי, שכל מי שיש לו אחריות למדינת ישראל ולעתידה כמדינתו של העם היהודי, וכפי שאמרתי קודם, לעתידו, לעתיד קיומו הפיזי של העם היהודי, בלי להתבולל – אני שמח על זה שאתם מבינים שזה חשוב.

בצלאל סמוטריץ': מאחר שהחוק הזה חשוב גם לי, אין לי שום עניין לעסוק בהטרלות והבכות, ואני ממש לא רוצה שהוא ייפול.

בצלאל סמוטריץ': השאלה היא, השרה גמליאל, אם אפשר לקצוב איזה לוח זמנים, שבועיים-שלושה?

בצלאל סמוטריץ': כי אני באמת לא יודע, הרי לא תהיה ועדת שרים – – –

גילה גמליאל: תצטרף לממשלה.

אלעזר שטרן: הצבעה.

מיקי לוי: דורשים הצבעה.

בצלאל סמוטריץ': השאלה – האם אפשר להסכים על איזשהו לוח זמנים?

בצלאל סמוטריץ': שוב, אני אופטימי – – –

מיקי לוי: אנחנו דורשים הצבעה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני יושב-ראש הקואליציה, אולי אפשר להסכים – – –

אלעזר שטרן: רוצים הצבעה.

יריב לוין: חבר הכנסת סמוטריץ', אני אומר לך מידיעתי האישית, לא בתוקף תפקידי הזה, שאין דרך לקצוב לוח זמנים.

בצלאל סמוטריץ': אין דרך.

בצלאל סמוטריץ': ואם אני מסכים שלא להצביע, בלי זמן, אז אני יכול להעלות את זה בעצם מתי שאני רוצה, אם זה לא מתקדם?

אלעזר שטרן: סמוטריץ', אל תהיה שפן, לך להצבעה.

יריב לוין: אני אאפשר ליושב-ראש הקואליציה לענות מהצד.

בצלאל סמוטריץ': אני, בשונה מכם, רוצה להצליח להעביר את זה ולא לצעוק.

אלעזר שטרן: אתה שפן, לך להצבעה.

מכלוף מיקי זוהר: חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, עמדת הקואליציה, נכון לעכשיו, כמובן, היא נגד ההצעה.

מכלוף מיקי זוהר: העקרונות שאתה מדבר עליהם הם עקרונות שצריכים להיות סביב שולחן רחב, סביב שולחן עגול – לא באופן חקיקתי כמו שאתה מנסה לקדם.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו לא מתכוונים ליפול לכל הפופוליזם הזה וכל המשחקים האלה שאתה עושה ולהטרלות של הקואליציה.

יאיר לפיד: הצבעה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו נעשה שולחן עגול מסודר בנושא חשוב שאתה מעלה, ולאחר מכן נוכל באמת לנסות לבחון את הסוגיה החשובה הזאת בצורה רצינית ומקצועית, ולא באופן פופוליסטי, כמו שחבר הכנסת סמוטריץ' מציע.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

אלעזר שטרן: סמוטריץ', קיבלת קדחת.

יריב לוין: רבותיי, מספיק כבר.

יריב לוין: חבר הכנסת קוז'ינוב, אתה לא תוכל להצביע.

יריב לוין: חבר הכנסת רזבוזוב, אתם לא תוכלו להצביע אם לא תעלו.

אלעזר שטרן: בצלאל, ירקו לך בפרצוף.

יריב לוין: תעלו למעלה, כי לא תוכלו להצביע.

יריב לוין: אני אעבור להצבעה מייד.

יריב לוין: אני אומר את זה מראש.

אלעזר שטרן: אתה פחדן, לך להצבעה.

אלעזר שטרן: סמוטריץ', אתה פחדן.

בצלאל סמוטריץ': אדוני יושב-ראש הקואליציה חבר הכנסת זוהר, מאחר שעתידו של העם היהודי חשוב לי יותר מהעקיצה הפוליטית שלך, אני אסיר כרגע, ברשותך, אדוני היושב-ראש, את ההצעה, שלא נצביע עליה.

בצלאל סמוטריץ': אני אתן את ההזדמנות – – –

אלעזר שטרן: אתה שפן.

מיקי לוי: אתה פחדן.

בצלאל סמוטריץ': כן, אני דוחה את ההצבעה.

בצלאל סמוטריץ': אני שומר לעצמי, כמובן, את הזכות להעלות את זה חזרה להצבעה בעיתוי שאני אבחר.

בצלאל סמוטריץ': ואני אתן את ההזדמנות לממשלה, לקואליציה, שלהערכתי מזדהה עם 90% מההצעה הזאת, על כל חלקיה, לקדם את החוק הזה.

מיקי לוי: פחדן.

יואל רזבוזוב: בוא נשאל אותם אחד-אחד.

בצלאל סמוטריץ': זאת תהיה זכות עצומה לכולנו.

בצלאל סמוטריץ': ההיסטוריה היהודית תשפוט אותנו על זה.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

אלעזר שטרן: סמוטריץ', אם היית בשירות קרבי היית הולך להצבעה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: נוכח ההסכמה גם של המציע וגם של הממשלה, ההצבעה על הצעת החוק תתקיים במועד מאוחר יותר.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת יאיר לפיד, ראש האופוזיציה, לפנים משורת הדין, למסור הודעה אישית.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: אדוני ראש האופוזיציה, בבקשה.

יאיר לפיד: חבר הכנסת סמוטריץ', אם כבר פתחת בנביא יחזקאל – הרי בנוסף לכל הצרות, אתה לא מבין כלום ביהדות.

יאיר לפיד: מ"ז, כ"ב: "והיה תפלו אותה בנחלה לכם ולהגרים הגרים בתוככם אשר הולִדו בנים בתוככם והיו לכם כאזרח בבני ישראל".

יאיר לפיד: אתה גם גזען, אתה גם בור ועם הארץ.

יאיר לפיד: אתה לא מבין שום דבר – לא בהוויה היהודית, לא בשאלה איך מגינים על העם היהודי.

יאיר לפיד: ואני מנסה לחשוב, למה חשבת שההצעה הזאת תעבור?

יאיר לפיד: כי נדמה לך שאתה תגדיר לנו מהו העם היהודי ומיהם היהודים.

יאיר לפיד: הנכדים האלה, שהגיעו לארץ מברית המועצות לשעבר ומשרתים בצה"ל, תורמים למדינה יותר מכל הרבנים הקיצוניים שלך ביחד.

יאיר לפיד: מי אתה שתקבע להם אם הם יהודים או לא יהודים, זכאים להיות אזרחים או לא להיות אזרחים?

יאיר לפיד: מי אתה ומי רבניך?

יאיר לפיד: חצופים.

יאיר לפיד: אתם רוצים לדבר בשם היהדות?

יאיר לפיד: אין בכם נפש יהודית, ונשמה יהודית אחת, באף מילה שאתם אומרים.

יאיר לפיד: מי אתם שתקבעו להם אם הם אזרחים ישראלים או לא אזרחים ישראלים?

יאיר לפיד: יושב פה בוגי יעלון – בזמן שהוא היה שר ביטחון הוא זה שהתיר שיקברו אותם בבתי עלמין צבאיים, כי הם נלחמים למען מדינת ישראל.

יאיר לפיד: אז הגזענות מתבקשת להרכין את ראשה למול הגורל היהודי.

יאיר לפיד: לא שואלים אתכם.

יאיר לפיד: אתם לא תגידו לנו מה זה יהודים; אתם לא תגידו לנו מה זה יהדות, ואתם בטח לא תגידו לנו מי ישראלי ומי לא ישראלי.

בצלאל סמוטריץ': יאיר, מיהו יהודי, לשיטתך?

בצלאל סמוטריץ': מיהו יהודי, לשיטתך?

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: הודעה אישית – שוב, לפנים משורת הדין.

יואל רזבוזוב: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת רזבוזוב, די.

יריב לוין: הודעה אישית, שוב, לפנים משורת הדין, לחבר הכנסת אביגדור ליברמן.

יריב לוין: בבקשה.

אביגדור ליברמן: אדוני היושב-ראש, אני לא מקבל את לפנים משורת הדין.

אביגדור ליברמן: לא יכול להיות שיש פה מישהו שמטיח עלבונות, שעוסק בחילול השם, ומישהו יקבל פה, כביכול בהנחה, זכות דיבור.

אביגדור ליברמן: הרי אין שום קשר בינך לבין היהדות.

אביגדור ליברמן: כל מה שאתה עושה זה פגיעה ביהדות.

בצלאל סמוטריץ': לך לטיב טעם בשבת.

אוסנת הילה מארק: הודעת – – –

אביגדור ליברמן: אותך אני יכול להבין, אבל אדוני היושב-ראש, איפה החברים המתבגרים?

אביגדור ליברמן: איפה נפתלי בנט?

אביגדור ליברמן: איפה איילת שקד?

אביגדור ליברמן: הרי הם מדברים בשם הליברליות.

אביגדור ליברמן: איזה ליברליות זאת?

אביגדור ליברמן: למה הם לא נמצאים כאן?

אביגדור ליברמן: למה הם נתנו לך בכלל זכות להעלות את האיוולת הזאת פה, מעל דוכן הכנסת?

אביגדור ליברמן: אמר מישהו: מה שלא פרנסה לא מעניין.

אביגדור ליברמן: אתם מדברים: מה שלא פרנסה לא מעניין.

אביגדור ליברמן: מה תורם החוק הזה למאבק בקורונה?

אביגדור ליברמן: מה הוא תורם ליציאה מהמשבר הכלכלי?

אביגדור ליברמן: הרי אתה רק מוסיף פה שיסוי ופילוג בתוך העם היהודי.

אביגדור ליברמן: זה מה שאתה עושה.

שלמה קרעי: בנט ושקד לא יכולים – – –

אביגדור ליברמן: מי הביא את החוק הזה להצבעה בכנסת?

בצלאל סמוטריץ': ציפי לבני.

אביגדור ליברמן: מי שהביא אותו הוא איש מפד"ל.

בצלאל סמוטריץ': ציפי לבני הביאה אותו.

אביגדור ליברמן: אני רוצה להזכיר לך, ב-1970 זבולון המר הצביע בעד החוק.

אביגדור ליברמן: מנחם בגין הצביע בעד החוק הזה.

אביגדור ליברמן: דוד לוי הצביע בעד החוק הזה.

אביגדור ליברמן: ומי שהביא אותו – המפד"ל הביא אותו לכאן, להצבעה, ב-1970.

בצלאל סמוטריץ': אף אחד לא חשב שאתם – – –

אביגדור ליברמן: אני רוצה להזכיר לך עוד משהו – הרב קוק, 1950, הליגה נגד כפייה דתית.

אביגדור ליברמן: פעם ראשונה מקימים במדינת ישראל – –

בצלאל סמוטריץ': מה זה קשור לכפייה דתית – – –

אביגדור ליברמן: – – ומי מצטרף לשם?

אביגדור ליברמן: הרב קוק מצטרף.

אביגדור ליברמן: הרי כל מה שאתה עושה זה שיסוי ופילוג.

אביגדור ליברמן: אין לך בכלל זכות קיום.

אביגדור ליברמן: אתה מדבר בשם היהדות.

אביגדור ליברמן: מה אתה קשור ליהדות?

מאי גולן: – – –

אביגדור ליברמן: אתה רק מלבה שנאה.

אביגדור ליברמן: חוץ משנאה אין לך שום מסר.

אביגדור ליברמן: המסר היחידי שלך זה שנאה, פילוג של העם היהודי.

בצלאל סמוטריץ': שתי דקות.

בצלאל סמוטריץ': שתי דקות.

אביגדור ליברמן: ותזכור, מפד"ל הביאה את החוק הזה לכנסת.

אביגדור ליברמן: מפד"ל הצביעה בעד החוק הזה יחד עם כל גח"ל – אז קצת גם לזכור את ההיסטוריה.

אביגדור ליברמן: דבר אחרון – תראה, כרגע, כשאנחנו מדברים, בצבא ההגנה לישראל משרתים 5,500 חיילים שאינם יהודים לפי ההלכה – –

בצלאל סמוטריץ': גם דרוזים, גם בדואים.

בצלאל סמוטריץ': מה זה קשור – – –

אביגדור ליברמן: – – הם לא רק משרתים, הם ציונים, הם אזרחי מדינת ישראל, הם עובדים, עושים מילואים ומשלמים מיסים.

קריאות: – – –

בצלאל סמוטריץ': אתה דמגוג, אתה דמגוג.

אביגדור ליברמן: ותלמד ממרים פרץ, אולי אתה תזכור את הסיפור שלה על גרמן רוז'קוב, אותו חבר של אלירז פרץ, שנהרג, לצערי, אחריו.

אביגדור ליברמן: הוא לא היה יהודי לפי ההלכה אבל היה פטריוט ישראלי, היה ציוני, נלחם ונהרג.

אביגדור ליברמן: הוא היה בן ביתה של מרים פרץ.

אביגדור ליברמן: קצת תלמד שם על היהדות, על הציונות ועל הפטריוטיות.

אביגדור ליברמן: תודה.

בצלאל סמוטריץ': אתה דמגוג, זה מה שאתה.

בצלאל סמוטריץ': דמגוג.

קריאות: – – –

קריאות: [הצעת חוק פ/1250/23; נספחות.

קריאות: ]

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים מכאן להצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום דמי אבטלה החל מיום האבטלה הראשון), הצעתה של חברת הכנסת קארין אלהרר.

יריב לוין: אני מזמין אותה להציג את הצעת החוק.

יריב לוין: בבקשה.

קארין אלהרר: אדוני יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, לפני שאני אגע בהצעת החוק, אני רוצה להעלות כאן סוגיה חשובה ביותר.

קארין אלהרר: חוק הפיקוח על מעונות היום התקבל לפני למעלה משנתיים.

קארין אלהרר: התקנות של החוק היו אמורות לעבור לפני שנה.

קארין אלהרר: בין לבין, אנחנו נמצאים יום-יום עם סיפורים מזעזעים בחדשות – סיפורים של התעללות בפעוטות במעונות היום, שנותרו ללא פיקוח.

קארין אלהרר: אנחנו מבכים את המקרים הללו ומזדעזעים ומצקצקים, ואני שומעת כותרות וסיסמאות של שר הרווחה, שממונה על החוק הזה, ושל שר המשפטים, שהודיעו בשבוע שעבר בכותרת מפוצצת בעיתון: לא יידחה חוק המצלמות.

קארין אלהרר: יהיו תקנות בשבוע הבא.

קארין אלהרר: לפני יומיים היה השר שמולי, שר הרווחה, בוועדת הכנסת, הוועדה לזכויות הילד, והתחייב בקולו.

קארין אלהרר: הוא ישב לידי ואמר: התקנות יגיעו ביום רביעי.

קארין אלהרר: אז הגיע יום רביעי, והיום בבוקר הוא שלח את הפקידים כבשר תותחים לוועדה, כדי להודיע שאין תקנות.

קארין אלהרר: עכשיו תראו, זה נורא קל להציג כותרות בעיתונים, הרבה יותר קשה לעשות.

קארין אלהרר: אתם אומרים שאתם עושים אבל אתם לא עושים.

קארין אלהרר: אני מודיעה כאן: השרים והממשלה מפקירים את הילדים.

קארין אלהרר: שיהיה ברור.

קארין אלהרר: על הראש של הממשלה המקרה הבא.

קארין אלהרר: אני מקווה שכולכם הפנמתם את זה.

קארין אלהרר: ואני לא ארצה, ולא ההורים, לשמוע את ההתנצלות, את הבכי, את הצקצוק, את הנאומים מלאי הפתוס בדאגה – דאגה כנה – ולהבטיח שהמקרה הבא לא יקרה, כי הוא יקרה; כי אי-אפשר ליישם את חוק המצלמות; כי הם לא פתרו עניינים ביורוקרטיים ולא ניתן יהיה לפקח; כי יש 23 מפקחים על אלפי פעוטונים.

קארין אלהרר: 23.

קארין אלהרר: מה יבדקו קודם?

קארין אלהרר: זה דבר שאסור לו לקרות.

קארין אלהרר: אני מפצירה בממשלה: תטפלו בבעיה.

קארין אלהרר: רציתם להיות בממשלה, אמרתם: ישראל לפני הכול, ממשלת אחדות, מה שאתם רוצים.

קארין אלהרר: אבל איפה הטיפול?

קארין אלהרר: ובאמת, גם הצעת החוק שאני מביאה היום, הממשלה תפיל אותה, כמובן, כי באמת זאת הממשלה הכי גרועה בכל הזמנים, כי היא מנותקת.

קארין אלהרר: היא מנותקת, ואני רוצה רגע לחזור ולהתייחס להצדקות של הקיום לממשלה הזאת, אם בכלל יש.

קארין אלהרר: ממשלה שהוקמה בחטא, ברמייה של ציבור הבוחרים, באיזה תירוץ עלוב שלא הייתה ברירה וישראל לפני הכול.

קארין אלהרר: קראתם לה ממשלת חירום קורונה.

קארין אלהרר: ואללה, איזה שם מחייב.

קארין אלהרר: הממשלה הזאת קיימת 100 ימים.

קארין אלהרר: מה היא עשתה ב-100 ימים?

קארין אלהרר: מעניין.

קארין אלהרר: בואו נראה.

קארין אלהרר: אז הם שינו חוקי-יסוד בהתאם לקונסטלציה הפוליטית, לעוקם הפוליטי.

קארין אלהרר: הקימו מלא משרדים מומצאים – בזבזו על זה מיליארדים.

קארין אלהרר: סידרו לראש הממשלה הסדרי מס, כי הוא היה ממש-ממש פסע מלהיות – איך קראת לזה, מיקי זוהר – נכה כלכלית, נכון?

קארין אלהרר: אני טועה?

קארין אלהרר: נכה כלכלית.

קארין אלהרר: היה גם אאודי A2, פעמיים, כי בכל זאת, יש גם חליפי.

קארין אלהרר: ממש שיקמו את הכלכלה – של עצמם בעיקר.

קארין אלהרר: כל הטוב הזה לא נגמר, כי ממש בזמן הפציעות, כשכבר עברו 100 הימים והם היו צריכים להביא תקציב מדינה, אופס, לא יצא להם תקציב מדינה.

קארין אלהרר: הם לא הצליחו.

קארין אלהרר: מה קיבלנו?

קארין אלהרר: ארכה.

קארין אלהרר: עוד 120 ימים.

קארין אלהרר: מי יודע מה ישתנה חוץ מעוד קצת התנצחויות, עוד קצת רמאויות, עוד קצת הסכמים שלא יכובדו.

קארין אלהרר: כאילו אין ברקע משבר כלכלי, משבר בריאותי הכי קשה שהיה כאן.

קארין אלהרר: מה פתאום, אין כזה.

קארין אלהרר: אם חשבתם שזה מה שיגרום לשיפור מצבם של האזרחים, תנו לי לומר לכם: זה לא יקרה.

קארין אלהרר: אז בהצעת החוק, שהיא בעצם הוראת שעה, ניסיתי לשפר ולו במעט את מצבם הכלכלי של אנשים בישראל.

קארין אלהרר: היום החוק קובע שדמי אבטלה לא ישולמו בעד חמשת הימים הראשונים בכל תקופה של ארבעה חודשים רצופים שמתחילים ביום שהאדם פוטר.

קארין אלהרר: בימים הרגילים זה נועד כדי לתמרץ אנשים למצוא עבודה כמה שיותר מהר, לחזור לשוק התעסוקה.

קארין אלהרר: אבל כל מי שמסתובב ברחובות העיר רואה חנויות עם שלט "להשכרה".

קארין אלהרר: עסקים סוגרים, אין מקומות עבודה.

קארין אלהרר: לא רק חנויות, גם עסקים בינוניים, גם עסקים גדולים – הם מפטרים והרבה.

קארין אלהרר: ההצעה באה ואומרת: תעזרו לאנשים.

קארין אלהרר: כל שקל קובע.

קארין אלהרר: הם צריכים לגמור את החודש.

קארין אלהרר: תנו להם את דמי האבטלה מהיום הראשון, וגם זה – בהוראת שעה לשנה.

קארין אלהרר: תנו להם לנסות לעמוד על הרגליים, עד שמישהו בממשלה יתעורר וימצא פתרון רציני.

קארין אלהרר: אגב, ההצעה הזאת מוסכמת על הביטוח הלאומי.

קארין אלהרר: אבל בממשלה, איך נאמר, הניתוק הולך וגובר.

קארין אלהרר: לא בדיוק החליטו לעשות עם זה משהו.

קארין אלהרר: אז אני מציעה כאן: ממשלה יקרה ולא נכבדה, תעשו כאילו – כאילו אכפת לכם, כאילו אתם מנסים לעזור.

קארין אלהרר: תנו סימן שאולי אולי נותר בכם איזה שמץ של זיכרון להבנה שבאתם לשרת את הציבור ולא הוא אתכם.

קארין אלהרר: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חברת הכנסת קארין אלהרר.

אליהו ברוכי: ישיב סגן שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים משולם נהרי, בבקשה.

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברת הכנסת קארין, סעיף 172 לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה–1995, קובע כי לא ישולמו דמי אבטלה בעד חמשת ימי האבטלה הראשונים מכל תקופה של ארבעה חודשים רצופים המתחילים בתאריך הקובע.

משולם נהרי: סעיף זה תוקן לאחרונה, כפי שאפרט מייד.

קארין אלהרר: אני מדברת רק על החדשים – – –

יאיר לפיד: היא מדברת רק על החדשים, לא על – – –

משולם נהרי: חשבתי שאת כבר מכירה אותי.

משולם נהרי: אני לא משאיר שום דבר פתוח.

משולם נהרי: "חדשים גם ישנים דודי צפנתי לך".

משולם נהרי: אני אגלה את זה, לא אשאיר את זה צפון.

משולם נהרי: לאור המשבר הכלכלי שנכפה על המשק בעקבות התפרצות נגיף הקורונה תוקן החוק במסגרת חוק הביטוח הלאומי (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקון מס' 216) (הוראות מיוחדות לעניין ביטוח אבטלה), התש"ף–2020.

משולם נהרי: נקבע – – –

אליהו ברוכי: – – –

משולם נהרי: אז מה עושים?

אליהו ברוכי: – – –

משולם נהרי: כל מי שיקשיב, יהיה ברור לו הכול וגם ילמד מה החוק אומר, מה היה התיקון.

משולם נהרי: כי היו פה הצבעות עד השעות הקטנות של הלילה על הדברים הללו, ולפחות זאת אולי הזדמנות, ומי שלא הקשיב אז, או שלא ידע, יוכל להשלים עכשיו.

משולם נהרי: אני אמרתי את הדברים לשאלתו של היושב-ראש.

משולם נהרי: נקבע כהוראת שעה כי מי שכבר נוכו לו חמשת ימי האבטלה הראשונים, כאמור, לא ינוכו לו ימים נוספים.

משולם נהרי: זאת החל מחודש יולי 2020 עד חודש יוני 2021.

משולם נהרי: בכך ניתן מענה הולם וראוי לבעיית חמשת הימים הראשונים, המתחשב הן בצורכי הציבור מזה והן במעמסה התקציבית הגלומה בביטולו המוחלט של סעיף זה.

משולם נהרי: הצעת החוק דנן מבקשת לקבוע כי מובטל לא יידרש להמתין חמישה ימי המתנה מדי ארבעה חודשים בכל התקופה שבין יולי 2020 עד יוני 2021.

משולם נהרי: זה נכון מה שאמרתי?

משולם נהרי: קארין, אין חולק כי מדובר בהצעה שתיטיב עם חלק מציבור המובטלים, ואולם נוכח הפתרון שכבר ניתן רק בחודש שעבר – – –

קארין אלהרר: זה לא פתרון.

קארין אלהרר: אתם תקצבתם את זה בסכום שלא מתאים למובטלים החדשים.

משולם נהרי: אז עכשיו אני רוצה להבהיר את זה.

משולם נהרי: רוב-רובם של המובטלים, 900,000, ממילא המתינו כבר חמישה ימים.

משולם נהרי: מכאן עד חודש יוני 2021 הם לא יידרשו – – –

קארין אלהרר: אתה לא יודע.

קארין אלהרר: אתה לא יודע אם לא יהיו חדשים.

משולם נהרי: רגע.

קארין אלהרר: אתה לא יודע.

משולם נהרי: לא, לא, אני אגיע גם לזה.

משולם נהרי: אני אומר קודם כול, בואי נסכים ש-900,000 מובטלים שכבר מקבלים לא יידרשו לימי אבטלה נוספים.

משולם נהרי: להם החוק לא יעזור שום דבר.

משולם נהרי: את מתכוונת לומר שכל אלה שיגישו תביעה חדשה לדמי אבטלה יוכלו לקבל את חמשת ימי ההמתנה הראשונים.

משולם נהרי: עכשיו, תראי, אני רוצה לומר לך את זה בכל הכנות, קארין.

משולם נהרי: בכל הכנות אני רוצה להגיד לך: קודם כול הממשלה שדיברת עליה סרה והפלגת – הממשלה הזאת – – –

קארין אלהרר: הכול טוב.

קארין אלהרר: לא המצאתי כלום – – –

משולם נהרי: קארין, אני לא מדבר על נושאים אחרים עכשיו, אני מתמקד בדמי אבטלה.

משולם נהרי: דווקא בנושא הזה הממשלה היטיבה, התחשבה במצוקה של המובטלים והאריכה את האפשרות עד יוני 2021.

משולם נהרי: אז קודם כול, זוהי עובדה שהממשלה כן מתחשבת, כן אכפת לה מהמובטלים.

משולם נהרי: עכשיו את מדברת על חמישה ימים.

משולם נהרי: אני איתך, אני מסכים, אני חושב שזה נכון.

משולם נהרי: אני לא אומר: ממילא הם פוצו.

משולם נהרי: אני אומר להפך: אם כבר הייתם נדיבים – – –

קארין אלהרר: אני לא נדיבה – – –

משולם נהרי: לא אתם, הממשלה כביכול.

משולם נהרי: אם אנחנו כבר נדיבים כלפי המובטלים ונותנים להם שנה ומשהו ממרץ עד יוני 2021, אז גם את חמישה הימים האלה אפשר להביא.

קארין אלהרר: – – – אתם משלמים פעם ברבעון.

משולם נהרי: אני מציע לך, קארין – – –

קארין אלהרר: – – –

משולם נהרי: לא, לא, זה בוטל.

משולם נהרי: עד יוני 2021 זה בוטל.

משולם נהרי: עד יולי.

קארין אלהרר: אתם יכולים לשלם לחדשים ולעזור להם.

קארין אלהרר: זה לא מתוקצב – – –

משולם נהרי: אני מסכים איתך.

משולם נהרי: אני חושב שזאת הצעה מצוינת – –

קארין אלהרר: אוקיי.

קארין אלהרר: אז תצביע בעד.

משולם נהרי: – – אבל הדרך המקובלת היא להביא את זה לוועדת שרים לענייני חקיקה, לקיים דיון.

קארין אלהרר: הממשלה – – –

משולם נהרי: אני חושב שגם שר הרווחה פתוח לנושא הזה.

קארין אלהרר: – – –

משולם נהרי: אני אומר ששווה לדבר.

משולם נהרי: אני אעביר את זה לשר, אין לי בעיה, אבל שווה להביא את זה פעם אחרת להצבעה, במועד אחר.

משולם נהרי: חבל.

קארין אלהרר: – – –

משולם נהרי: כיוון שזה לא בא לוועדת שרים לענייני חקיקה ולא התקיים דיון עמדת הממשלה היא נגד.

אליהו ברוכי: סגן השר, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת, בבקשה.

אליהו ברוכי: בבקשה, שלוש דקות.

קארין אלהרר: אני רוצה להשיב לאדוני סגן השר, ובכלל גם לממשלה, ולהזכיר לכם שוועדת שרים לענייני חקיקה לא עובדת כבר חודש.

קארין אלהרר: אתם עסוקים בעצמכם.

קארין אלהרר: בינתיים צריך לעשות משהו.

קארין אלהרר: אני מציעה – אמר סגן השר בהגינותו, שמדובר בהצעה מצוינת.

קארין אלהרר: הרי אם אתם רוצים אפשר להתקדם.

קארין אלהרר: זה בידיים שלכם.

קארין אלהרר: בואו תצביעו בטרומית.

קארין אלהרר: אתם שולטים.

קארין אלהרר: זה צריך לעבור לוועדת הרווחה.

קארין אלהרר: אני בטוחה שחבר הכנסת חיים כץ לא יעביר שום דבר בלי שתהיה הסכמה של הממשלה.

קארין אלהרר: אתם רוצים לעשות את המעשה הנכון?

קארין אלהרר: תעשו אותו.

קארין אלהרר: אתם לא רוצים?

קארין אלהרר: תהיו הגונים ותגידו: לא רוצים.

אליהו ברוכי: אוקיי, תודה רבה.

אליהו ברוכי: אנחנו נעבור להצבעה, בבקשה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 25 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 38 נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדה את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום דמי אבטלה החל מיום האבטלה הראשון) (הוראת שעה), התש"ף

אליהו ברוכי: –2020, לא נתקבלה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תוצאות ההצבעה הן 25 בעד, 38 נגד.

אליהו ברוכי: אנחנו מוסיפים את חברת הכנסת שרן השכל – נגד, יש פה עוד חבר הכנסת אחמד טיבי – בעד, וחבר הכנסת אוסאמה – בעד.

אליהו ברוכי: יש 27 בעד ו-39 נגד.

אליהו ברוכי: גם השר פרץ הצטרף נגד, אז יש לנו 40 נגד ו-27 בעד.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: הצעת החוק לא התקבלה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: לפרוטוקול אנחנו מצרפים את חברת הכנסת מיכל שיר סגמן, שגם היא נגד החוק.

אליהו ברוכי: אנחנו לא משנים את תוצאות ההצבעה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: [הצעת חוק פ/882/23; נספחות.

אליהו ברוכי: ]

אליהו ברוכי: אנחנו נעבור להצעת החוק הבאה – הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ביטוח שאירים לאלמן), התש"ף–2020.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מאיר כהן, בבקשה.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, ואדוני אחמד – יש פעמים לא רבות שבהן אנחנו צריכים בבית הזה להתכנס סביב רעיון ולתמוך בו.

מאיר כהן: פשוט ככה.

מאיר כהן: אנחנו די מחויבים לפעול בכל הכוח לקדם עוולות ולפתור אותן, ולדאוג שלא תהיה אפליה.

מאיר כהן: עכשיו שימו לב, זו הצעת חוק הביטוח הלאומי, שנקראת תיקון – ביטוח שאירים לאלמן.

מאיר כהן: חיים כץ, אתה מכיר את זה, נכון?

מאיר כהן: מכיר את זה טוב ותומך בזה.

מאיר כהן: לפי הוראת החוק, שימו לב, אלמנה, כהגדרתה בסעיף 238, זכאית לקבלת קצבת שאירים בשל פטירתו של בן זוגה המבוטח, ללא מבחן הכנסה, ואף אם אין עימה ילד.

מאיר כהן: לעומת זאת, עכשיו תקשיבו, אלמן זכאי לקצבת שאירים בשל פטירת בת זוגו המבוטחת רק – רק – אם יש עימו ילד או שהכנסתו אינה עולה על הסכום המתקבל לפי פרט 1 – היום, זה משהו כמו 5,400 שקלים.

מאיר כהן: מה שאני מבקש זה לתקן את ההבחנה הזאת, שפוגעת באלפי קשישים אלמנים שההכנסות שלהם אינן גבוהות ואינן עומדות ברף הקבוע היום בחוק, ולקבוע כי אלמן – בדיוק כמו אלמנה – יהיה זכאי לקצבת שאירים, גם אם לא יתקיימו התנאים המפורטים שאני אמרתי.

מאיר כהן: המצב כיום, אם כן, מפלה באופן ברור בין אלמנים לבין אלמנות.

מאיר כהן: האפליה הזאת מבוססת על מציאות ישנה ולא רלוונטית, שאינה תואמת את אופי החיים בשנת 2020.

מאיר כהן: החוק המיושן מושתת, אדוני היושב-ראש, על הנחת יסוד שבן הזוג הוא המפרנס והרעיה היא עקרת בית.

מאיר כהן: כשהניחו את החוק הזה לפני עשרות שנים, כך חשבו.

מאיר כהן: כולנו יודעים שאין זו המציאות כיום, והגיע הזמן לתקן את החוק.

מאיר כהן: הפגיעה והאפליה באלמן מתבטאת בעיקר בארבעת המישורים הבאים: 1.

מאיר כהן: בניגוד לאלמנה, זכאותו של אלמן לקצבת שאירים מותנית בשני תנאים.

מאיר כהן: א.

מאיר כהן: שהוא אינו משתכר בשכר של למעלה מ-5,200 שקלים – כי אז הוא אינו זכאי כלל לקצבה.

מאיר כהן: ב.

מאיר כהן: כדי שמבחן ההכנסה יתבטל, צריך אלמן להוכיח כי ברשותו קטין מתחת גיל 18.

מאיר כהן: שני התנאים האלה, מבחן ההכנסה והחובה שיהיה לך בבית קטין, אינם חלים על אלמנות.

מאיר כהן: 2.

מאיר כהן: מפנסיית השאירים של הנפטרת מקבל האלמן 40%, בעוד האלמנה מקבלת 60%.

מאיר כהן: בניגוד לאלמנה, אם מתמזל מזלו של האלמן ומשמיים יזכוהו בזוגיות נוספת, תישלל ממנו הפנסיה של רעייתו המנוחה, שממנה הוא מקבל, להזכירכם, רק 40%.

מאיר כהן: הצעת החוק הזו לא תתקן את כל העוולות האלה שהקראתי, אבל היא מבקשת לתקן את המינימום שאנחנו חייבים לאותם אנשים, שאני מזכיר שבדיוק כמו אלמנות גם הם איבדו את השותפים שלהם לחיים.

מאיר כהן: הצעת החוק מבקשת להשוות את תנאי הזכאות לקצבת שאירים של זכאים אלמנים לתנאי הזכאות של אלמנות.

מאיר כהן: הראשון, לבטל את מבחן ההכנסה המגוחך הקובע כי 5,000 שקל זו הכנסה חודשית גבוהה – והיא לא.

מאיר כהן: השני, לבטל את החובה בהוכחה כי ברשותו יש קטין.

מאיר כהן: זה נשמע מטורף לגמרי.

מאיר כהן: זה פשוט נשמע מטורף לגמרי.

מאיר כהן: אם יש איתך קטין ואתה מרוויח 5,200, אתה תקבל.

מאיר כהן: יש משוואה שהיא מאוד מאוד, איך אנחנו אומרים – לא פיירית.

מאיר כהן: יש כל כך הרבה קשישים שפונים אלינו.

מאיר כהן: אגב, זה כבר ארבע או חמש שנים שאני מטפל בזה, ובכל פעם כולם אומרים: אין דבר יותר צודק מזה, אבל כל פעם נכנס משהו.

מאיר כהן: דיברתי אתמול עם שר הרווחה, עם שמולי, שבוודאי למד ומכיר את ההצעה הזו.

מאיר כהן: הוא תומך בה.

מאיר כהן: דיברתי עם השרה לשוויון חברתי, השרה מירב כהן, שבוודאי הצביעה בפעם שעברה לטובתו של החוק הזה, כי זה דבר שזועק לשמיים – ובלי שום קשר, אדוני, לא לקורונה ולא למציאות אחרת.

מאיר כהן: זה דבר שזועק לשמיים.

מאיר כהן: אמר לי מישהו בבדיחה שאין פה ניגוד עניינים, כי לרוב תוחלת החיים של נשותינו היא גבוהה יותר.

מאיר כהן: אז אין ניגוד עניינים, אבל יש צורך דחוף מאוד לתקן את העוול הזה.

מאיר כהן: אגב, גם אנשי הביטוח הלאומי מסכימים לכך.

מאיר כהן: גם אנשי הביטוח הלאומי מבינים את חשיבות העניין, ובשיחה איתם, בוודאי ובוודאי נמצא את – אני לא רוצה להגיד "פרוטות", אבל זה לא את התקציב הגדול שיזעזע את אמות הסיפים ויגרום לפגיעה תקציבית בשום דבר.

מאיר כהן: חוץ מאישור – אישורו של החוק הזה זה הדבר היחיד.

מאיר כהן: הוא באמת ייתן אפשרות לאלפי אלמנים לנשום עמוק, לקבל את מה שמגיע להם ולא להיקרע בשיני המציאות ובשיני המצב הכלכלי הקשה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

אליהו ברוכי: תודה רבה לחבר הכנסת מאיר כהן.

אליהו ברוכי: ישיב סגן שר העבודה והרווחה, חבר הכנסת משולם נהרי, בבקשה.

קריאות: – – –

חיים כץ: אם הוא עונה, אין – – –

קריאה: – – –

אליהו ברוכי: אוקיי, תודה רבה, מוסכם על שני הצדדים, על דעת המציע, שתשובה והצבעה במועד אחר.

אליהו ברוכי: אז ההצעה הזאת כרגע לא מועלית להצבעה.

אליהו ברוכי: [הצעת חוק פ/557/23; נספחות.

אליהו ברוכי: ]

אליהו ברוכי: נעבור להצעת החוק הבאה, הצעת חוק זכויות לעובד עצמאי, התש"ף

אליהו ברוכי: –2020, של חברי הכנסת עפר שלח, יאיר לפיד ורם שפע.

עפר שלח: אני מגיע למטה.

אליהו ברוכי: נמתין.

אליהו ברוכי: בבקשה.

עפר שלח: תודה, אדוני.

עפר שלח: מאז שפרץ משבר הקורונה מלאה כל הארץ דיבור על העצמאים.

עפר שלח: ובצדק.

עפר שלח: אף אחד לא נפגע מהמשבר הזה יותר מהעצמאים, מהעסקים הקטנים; ממאות אלפי האנשים שהקימו בזיעת אפם עסק שהיה שאיפת חייהם, והעסק הזה פתאום מצא את עצמו במציאות שבה הקטר הכלכלי נעצר בבת אחת ודורס אותם.

עפר שלח: מלאה הארץ הבטחות לעצמאים – רובן אינן מקוימות.

עפר שלח: אנחנו מכירים את זה.

עפר שלח: אנחנו עוסקים בזה בוועדות הכנסת השונות.

עפר שלח: אבל זה לא משכיח מלב את העוול המסורתי, את העוול המובנה, שיש בזכויותיו של העצמאי ביחס לשכיר במדינת ישראל.

עפר שלח: והעוול הזה – יש לו טעמים היסטוריים.

עפר שלח: האנשים שבנו את הארץ הזאת, שבנו את המדינה הזאת, עשו את זה מתוך השקפת עולם.

עפר שלח: והשקפת העולם הזו ראתה בזכויותיו של העובד והעבודה המאורגנת את תכלית הכול – וזה ממש לא דבר מגונה.

עפר שלח: זה ממש דבר ראוי.

עפר שלח: ויש פה מערכת משמעותית מאוד של זכויות לעובד המאורגן, לשכיר – וטוב שכך.

עפר שלח: טוב שהמשק הישראלי התבסס עליה.

עפר שלח: זה אפשר לו לעמוד בסערות מאוד גדולות.

עפר שלח: ובהצעת החוק הזאת אני לא בא לפגוע ולו בזכות אחת מהזכויות האלה.

עפר שלח: אבל העצמאי נחשב בראשית ימי המדינה ולתוך שנותיה כאיזה מין יצור קפיטליסטי מגונה, ועד היום – חבר הכנסת מאיר כהן; חבר הכנסת מיקי לוי מכיר את זה מצוין – כשאתה מדבר עם אנשי האוצר, למשל, על זכויותיו של העצמאי, הם אומרים לך: אבל העצמאי בוחר מתי הוא עובד, הוא מחליט לעצמו.

עפר שלח: כאילו זה איזה איש שחי בשפע ולא אדם שקם ועובד מבוקר עד ערב בעסק שלו – גם אם הוא עובד לבד, וגם אם הוא מחזיק עסק קטן – כדי להחזיק את העסק הזה מעל המים.

עפר שלח: אנחנו מדברים הרבה על הזכויות הכלכליות שנוגעות לזה, על הפגיעה המוחלטת בזכויותיהם של העצמאים – החל מדמי אבטלה ודמי מחלה ודמי פגיעה ודמי לידה.

עפר שלח: תעברו על כל דבר שמתחיל ב"דמי" – העצמאים נדפקים בו.

עפר שלח: אבל יש גם זכויות מהותיות, שהן זכויות מאוד מאוד חשובות וההשפעה הכלכלית שלהן היא עצומה, שלא בהכרח קשורות לכסף ישירות.

עפר שלח: הן לא בהכרח קשורות לעובדה שלמשל – חוק אחר שהנחתי על שולחן הכנסת ולא התקבל עד היום נוגע לדמי פגיעה.

עפר שלח: זה רק בשביל לתת דוגמה: אדם שהוא עצמאי ויש לו עובד אחד ושניהם מטפסים ביחד על איזה סולם בעבודה ונופלים – העצמאי ישלם לשכיר את שכרו מהיום הראשון, והוא עצמו יקבל את זה החל מהיום ה-13.

עפר שלח: יש זכויות שיש לעובד השכיר.

עפר שלח: שאין שום סיבה שלא יהיו לעצמאי.

עפר שלח: הזכות להתאגד – יכולים עצמאים להתאגד באיגוד מקצועי, איגוד של מוזיקאים או איגוד של עובדי במה או איגוד של מורי דרך או מה שזה לא יהיה ולקבל את הזכויות המלאות: זכויות למשא ומתן, זכויות לייצוג, בלי ששום דבר אחר ייפגע, הזכות לבוא כקבוצה של עצמאים לתוך מכרז ולהציג ביחד הצעה בלי שהם ייחשבו הסדר כובל, בלי שרשות התחרות – מי שהייתה פעם רשות ההגבלים – תגיד להם: רגע רגע, אתם יוצרים עכשיו איזה הסדר כובל ביניכם, הדבר הזה לא מקובל.

עפר שלח: הזכות ליהנות מכל התנאים שלא מאפשרים להפלות עובד שכיר – גם עצמאי צריך להיות זכאי להן.

עפר שלח: הזכות שבמקום עבודה שבו מועסקים עובדים עצמאים ועובדים שכירים כל הוראות הדין שנוגעות לבטיחות וגהות שחלות על השכירים יחולו גם על העצמאים, וכאמור, הזכות לחברות בארגון.

עפר שלח: כל זכויות היסוד האלה.

עפר שלח: עוד דבר אחד שעולה בהצעת החוק הזאת זה שבמכרזים שעורכת המדינה, לצורך חובת המכרזים יוכלו כאמור עובדים עצמאים ועסקים קטנים ובינוניים להתאגד ולהגיש הצעה אחת, בתנאי שהם מופיעים בה.

עפר שלח: כל הדברים האלה – כל הזכויות האלה, שיש להן גם משמעות כלכלית וגם משמעות ערכית, אינן ניתנות היום לעובד העצמאי.

עפר שלח: המשמעות הכספית של הצעת החוק הזו, בימים אלה של קורונה – קודם כול היא בטלה בשישים לעומת השוויון הערכי שעולה ממנה, אבל גם היא חלק ממה שאנחנו יכולים לתת לעובד העצמאי כדי לתת לו בסופו של דבר את היכולת להתמודד בתוך המשבר העצום הזה.

עפר שלח: כי התוכניות של סיוע ישיר לעצמאים ולעסקים קטנים ייגמרו מתישהו.

עפר שלח: הכסף ייגמר, ולא יוכלו לעמוד בזה ממילא.

עפר שלח: גם הכסף שהובטח להם הרי לא מגיע.

עפר שלח: יש נתונים שמתפרסמים מעת לעת – כמה מתוך כל האמירות הגדולות של הממשלה וכל ה-150 מיליארד שלכאורה היא הוציאה, כמה באמת הגיע לכיס, גם של השכירים, אבל עוד יותר מזה, של העצמאים.

עפר שלח: מחנק האשראי של העצמאים ושל העסקים, אנחנו מכירים אותו.

עפר שלח: עסקתי בו הן בוועדת הקורונה הן בוועדה לביקורת המדינה.

עפר שלח: בואו נתחיל בלתת להם את הזכויות הבסיסיות האלה.

עפר שלח: בואו נתחיל בלתקן את העוול בן היותר מ-70 שנה הזה, שמפלה את העצמאי לעומת השכיר כשאין שום סיבה להפלות את העצמאי לעומת השכיר.

עפר שלח: בואו נתחיל גם מצדק וגם מלעשות טוב בקבלה של הצעת החוק הזאת.

עפר שלח: תודה רבה, אדוני.

אליהו ברוכי: תודה רבה לחבר הכנסת עפר שלח.

אליהו ברוכי: תשיב השרה גילה גמליאל, בבקשה, בשם שר המשפטים.

גילה גמליאל: כבוד היושב-ראש, מזכירת הכנסת, חברי וחברות הכנסת, הנושא שהעלית הוא נושא מאוד מאוד חשוב, וטוב שהוא עולה כאן גם לדיון וגם בפוטנציאל לקדם שינויים בהליכי חקיקה.

גילה גמליאל: אבל אני משיבה כרגע בשם שר המשפטים, אז ברשותך אני אקריא את התשובה שלו לעניין.

גילה גמליאל: מענה שר המשפטים להצעת חוק זכויות לעובד עצמאי: מעמדם של העצמאים בישראל אכן אינו מוסדר בצורה מספקת בדיני העבודה שלנו, והגיעה העת שנדון בו בצורה מעמיקה ונחזק בחקיקה את זכויות העצמאים.

גילה גמליאל: החוק המוצע דן בארבעה מרכיבים עיקריים: איסור אפליה בהזמנת שירות מעובד עצמאי; הגנה על בטיחותם של עובדים עצמאים במקום העבודה; זכותם של עצמאים להתארגן וכן זכותם להשתתף במכרזי המדינה.

גילה גמליאל: כל אחד מהנושאים הללו מורכב מבחינה רעיונית, משפטית וכלכלית.

גילה גמליאל: ועל כן שר המשפטים סבור כי יש לקיים באשר לכל אחד מהם דיון נפרד ומעמיק.

גילה גמליאל: משבר הקורונה חשף בפני כולנו את הפגיעות הייחודיות של העובדים העצמאים בישראל.

גילה גמליאל: במסגרת תוכניות המענקים שהובילה הממשלה הובטחו מענקים תקדימיים לקבוצה חשובה זו, והוא מקווה שמגמה זו תימשך גם בשגרה.

גילה גמליאל: ראשית ולפני הכול חשוב לבחון פתרונות ארוכי טווח בנושא פגיעה בתעסוקת עצמאים, כגון דמי אבטלה או חלופות אחרות.

גילה גמליאל: ולסיכום, ככל שהצעת החוק הספציפית תגיע לוועדת שרים לענייני חקיקה, נקבל על אודותיה חוות דעת מקצועיות, נדון בה בכובד ראש, וייתכן שנקדם לפחות חלק ממרכיביה בחקיקה ממשלתית.

גילה גמליאל: מה שאני הייתי מציעה, עפר, שמכיוון שבאמת הנושא הוא נושא כל כך חשוב והוא נוגע לכל כך הרבה אנשים שזועקים לעזרה הזו – אם אפשר, להשאיר רגע את המחלוקות בצד וכן לראות אם אפשר שתסכים להעלות את זה לוועדת שרים לענייני חקיקה ולהמתין עם ההצבעה.

גילה גמליאל: חבל סתם ללכת על קו שהוא יהיה קו מתנגד.

גילה גמליאל: אז במידה שאתה תסכים, יהיה אפשר להעביר את זה גם במקביל, בינתיים, להצעה לסדר-היום.

גילה גמליאל: אתה יכול לדון על זה, גם כן, בישיבה באחת הוועדות, ואז אולי לקבל את זה, מכיוון שכל נושא שלצערנו לא מגיע לוועדת השרים לענייני חקיקה, אז הממשלה ומרכיביה בעצם מנועים מלהצביע בעד ההחלטות.

גילה גמליאל: וגם – עפר, חבר הכנסת עפר שלח – מכיוון שגם לנושא עדיין אין את הבשלות של הדיונים, אני באמת מציעה לך, ואני חושבת שאתה צריך להיות חלק מזה כמי שהציע את ההצעה, כן להמתין עם זה וכן ללכת בזה יד ביד עם הממשלה.

גילה גמליאל: גם ועדת השרים, וגם אפשר להפוך את זה להצעה לסדר-היום, מבחינתי.

גילה גמליאל: לדון בזה כבר בוועדות, לקיים כבר את הדיונים המקדימים גם בכנסת.

גילה גמליאל: ואז לייצר פה איזושהי פלטפורמה שתהיה אולי יותר נכונה ויותר בשלה – להגיע להחלטה שתוכל גם לקבל תמיכה מהממשלה, וכפי שאתה רואה הקו הוא חיובי.

גילה גמליאל: אז זו דעתי.

גילה גמליאל: אבל זה תלוי גם בך.

גילה גמליאל: אפשר?

גילה גמליאל: תודה.

אליהו ברוכי: אוקיי.

גילה גמליאל: עפר, אז הבמה שלך.

גילה גמליאל: אני חושבת שכדאי ללכת על זה.

גילה גמליאל: חבל סתם להוביל להצבעה מיותרת ולבטל את זה.

גילה גמליאל: אתה רוצה הצבעה במועד אחר?

גילה גמליאל: הצבעה במועד אחר?

גילה גמליאל: אתה יכול לעלות להשיב על זה.

אליהו ברוכי: אוקיי.

אליהו ברוכי: תודה רבה, השרה גילה גמליאל.

אליהו ברוכי: בבקשה, חבר הכנסת.

מאיר כהן: עפר, אתה רוצה להצביע?

עפר שלח: כן.

עפר שלח: השרה גמליאל, כמה טוב שאין ועדת שרים לחקיקה כבר שלושה שבועות.

עפר שלח: אין ועדת שרים לחקיקה, כי הממשלה הזאת היא ממשלה לא מתפקדת, שלא מסוגלת להגיע בתוכה לשום הסכמה ושום דבר, והיא עוסקת בחרמות על חקיקה, כולל חקיקה ראויה.

עפר שלח: עכשיו, הייתי מקבל את ההצעה שלך ברצון, אני אגיד לך מה הבעיה שלי: הנחתי את ההצעה הזאת גם על שולחנה של הכנסת העשרים, ועשיתי את זה יחד עם חבר הכנסת משה גפני, לא פחות, יו"ר ועדת הכספים.

עפר שלח: לא.

עפר שלח: זה לא העניין.

עפר שלח: הרי – כנהוג להגיד בדרך כלל לפני שאתם מפילים הצעות חקיקה – זה לא עניין של קואליציה ואופוזיציה.

עפר שלח: אין.

עפר שלח: האפשרות שלכם לקדם את החקיקה הזאת הייתה בכנסת העשרים ובכנסות אחרות – אני לא יודע, הכנסות התחלפו פה בקצב אדיר.

עפר שלח: והאמת, גילה, לא לך באופן אישי – לכם אני פשוט לא מאמין.

עפר שלח: אני לא מאמין לכם.

עפר שלח: אני לא מאמין שאם תבוא ההצעה הזאת, ועדת השרים תדון בה ברצינות.

עפר שלח: אני לא יודע מתי תהיה ועדת שרים לחקיקה, כי אני לא זוכר דבר כזה בשבע השנים שאני נמצא פה, שחודש לא הייתה ועדת שרים לחקיקה.

עפר שלח: אני לא יודע מתי יצליחו ניסנקורן ודודי אמסלם להגיע לאיזו הסכמה בכלל בשביל לכנס את הגוף הזה.

עפר שלח: אני לא יודע מתי אתם תדונו ברצינות באיזושהי הצעת חוק שמועלית פה.

עפר שלח: ולכן, למרות שאני מכבד בהחלט את המציעה, אני לא מקבל את ההצעה.

עפר שלח: אני מבקש להצביע.

עפר שלח: תודה.

אליהו ברוכי: אוקיי.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: אנחנו נעבור להצבעה.

עפר שלח: רגע, אעלה.

עפר שלח: אני עולה להצביע.

אליהו ברוכי: אנחנו נחכה.

אליהו ברוכי: מקסימום אנחנו נספור את הקול שלך מחוץ לפרוטוקול.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 31 נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדה את הצעת חוק זכויות לעובד עצמאי, התש"ף

אליהו ברוכי: –2020, לא נתקבלה.

משה אבוטבול: תוסיף אותנו, בבקשה.

משה אבוטבול: נא להוסיף.

משה אבוטבול: נא להוסיף.

אליהו ברוכי: אנחנו נוסיף את אלה שלא הספיקו להגיע.

משה אבוטבול: אם אפשר להוסיף גם – – –

אליהו ברוכי: רק רגע אחד.

אליהו ברוכי: כן, רק את אלה שפה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת טסלר, חבר הכנסת בוסו, חבר הכנסת אבוטבול, כן?

אליהו ברוכי: בסדר.

אליהו ברוכי: חבר יעלון, חבר הכנסת בוגי יעלון וחבר הכנסת סגלוביץ' – בעד.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת הרצנו – בעד.

קריאה: אתה היית כאן?

קריאה: אתה לא היית.

אליהו ברוכי: הורדתי.

אליהו ברוכי: לפרוטוקול בסדר.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת פרומן – בעד, וחבר הכנסת עפר שלח – בעד.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת קארין אלהרר – – –

קארין אלהרר: בעד.

אליהו ברוכי: היית כאן בהצבעה?

קארין אלהרר: – – –

אליהו ברוכי: אוקיי.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת קארין – בעד.

אליהו ברוכי: אז בעד יש לנו 12 ועוד חמישה.

אליהו ברוכי: 17 בעד.

אליהו ברוכי: נגד – 31.

קריאה: אתה מוסיף עוד שלושה.

אליהו ברוכי: עוד שלושה, אז ביחד – 34 נגד.

אליהו ברוכי: אז תוצאות ההצבעה: 34 נגד, 17 בעד.

אליהו ברוכי: הצעת החוק לא התקבלה.

אליהו ברוכי: אנחנו נעבור לנושא הבא – הצעה לסדר-היום בדבר הצורך להקים ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא: תרבות האונס בחברה הישראלית, מס' 1359.

אליהו ברוכי: תציג את הנושא חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: לנושא שאני עומדת להציג יש מאפיין מאוד מאוד מתסכל.

תמר זנדברג: כשקורה אירוע – נרצחת אישה, נפגעת אישה, נאנסת, מוטרדת, מותקפת – בשנים האחרונות, אני חייבת לומר, המדינה רועשת.

תמר זנדברג: וזה טוב.

תמר זנדברג: טוב שכך.

תמר זנדברג: ואנחנו רואים בשנים האחרונות דורות של נשים פמיניסטיות, צעירות, שמובילות את המאבק הפמיניסטי בעד נשים, תחת הכותרת אחת מתוך אחת – כי כן, כל אחת מאיתנו.

תמר זנדברג: כל אחת.

תמר זנדברג: אבל כל אחת, כל אחת המיושבות כאן, ומאלה שלא יושבות כאן, מכירה את תרבות האונס והביזוי המיני וההטרדה.

תמר זנדברג: וגם השבוע, לאחר האונס הבאמת-מחריד ומזעזע, האונס הקבוצתי באילת, חברות גדולות במשק שבתו.

תמר זנדברג: כבר באותו יום, בעשרות מוקדים ברחבי הארץ נערכו הפגנות תחת הסיסמה הכל-כך פשוטה, ועם זאת הכל-כך מצמררת: לא זה לא, זה לא, זה לא, זה לא; איזה חלק מהלא לא הבנת עד לפה.

תמר זנדברג: אנחנו כבר כל כך רגילות לצעוק את הסיסמה הזאת, שבאמת היה נראה שהארץ רועשת.

תמר זנדברג: אבל מה, אחרי כמה ימים הסיפור דועך ויש גל של השתקה.

תמר זנדברג: וככה התרגלנו.

תמר זנדברג: כל פעם להרים קול זעקה, לחקור, לשאול, ואחר כך להסתתר תחת החלק השטוח של הגל, שבו, לצערי, בא לידי ביטוי הנושא של ההצעה הזו, אדוני היושב-ראש, והוא תרבות האונס.

תמר זנדברג: כי תרבות האונס זה לא רק מעשי אונס.

תמר זנדברג: ומעשי אונס, לצערנו הרב, הם רבים.

תמר זנדברג: לפי נתוני איגוד מרכזי הסיוע, אחת מכל חמש נשים, אדוני היושב-ראש, עוברת אונס.

תמר זנדברג: 20% עד 25% מהנשים יעברו אונס או ניסיון אונס במהלך ימי חייהן.

תמר זנדברג: זה נתון מחריד ומזעזע.

תמר זנדברג: תחשוב על כל הנשים שאתה מכיר.

תמר זנדברג: אחת מכל חמש מהן – ינסו לאנוס אותה או יאנסו אותה במהלך חייה.

תמר זנדברג: אחת מכל שלוש נשים תעבור פגיעה מינית בימי חייה.

תמר זנדברג: וכמו שאנחנו יודעות, וכמו שמו של עמוד הפייסבוק המפורסם: אחת מתוך אחת תוטרד, כולל כאן בכנסת.

תמר זנדברג: הייתה כאן פעם חברת כנסת בשם ענבל גבריאלי שאמרה שכל אישה מוטרדת – והמדינה, ככה, הטילה ספק בדבריה.

תמר זנדברג: מאז אנחנו אומרות פעם אחרי פעם: כן, זו כל אחת מאיתנו.

תמר זנדברג: אחת מתוך אחת.

תמר זנדברג: אבל תרבות האונס היא לא המעשים עצמם.

תמר זנדברג: תרבות האונס היא העובדה שמתוך כלל הנפגעות האלה, המוטרדות, הנאנסות והנפגעות – מתוך כ-230,000 תקיפות מיניות שמתרחשות בישראל מדי יום, רק 6% מהן מדווחות לרשויות.

תמר זנדברג: רק 6% מגיעות למשטרה.

תמר זנדברג: שלא נדבר על כתבי האישום.

תמר זנדברג: ולמה זה?

תמר זנדברג: לפני כמה שנים, בעקבות מחאת MeToo, שהייתה גל עולמי של סיפורים ודיווחים ברשתות החברתיות על פגיעות, על תקיפות ועל הטרדות, הייתה מחאת המשך תחת ההאשטאג "למה לא התלוננתי".

תמר זנדברג: שם קראנו את כל הסיפורים שמצביעים על הפער הזה שבין 230,000 תקיפות ביום לבין 6% מהן שמדווחות.

תמר זנדברג: ולמה זה?

תמר זנדברג: בגלל האשמת הקורבן.

תמר זנדברג: בגלל שעכשיו, ברגעים אלה ממש, הפרטים של נערה בת 16 מופצים ברחבי הרשת, ויש שמירה על הבית שלה, בזמן שהיא נמצאת במיטה ומתקשה לאסוף את עצמה ולהתמודד, בזמן שיש חיסיון על השמות של החשודים והעצורים באונס שלה.

תמר זנדברג: האשמת הקורבן זה כאשר שואלים מה לבשת וכמה שתית.

תמר זנדברג: האשמת הקורבן זה כאשר עורך הדין של החשודים מדבר ברדיו ואומר: היא לא זוכרת כמה "קיימו איתה יחסי מין" – במירכאות כפולות, אני אומרת לפרוטוקול.

תמר זנדברג: אף אחד לא קיים איתה יחסי מין, אנסו אותה.

תמר זנדברג: האשמת הקורבן זה כאשר הנערים מקפריסין חוזרים לישראל ומתקבלים בשדה התעופה כמו גיבורים.

תמר זנדברג: תרבות האונס זה כאשר שחקני הכדורגל אומנם שוחררו ממכבי תל אביב אחרי הלחץ הציבורי, אבל נמצאים עכשיו במבחנים לקבוצות אחרות באותה ליגה, בליגה שלנו.

תמר זנדברג: תרבות האונס זה כשמשה איבגי מקבל עבודות שירות אחרי תקיפה סדרתית של עשרות נשים במהלך עשרות שנים, אחרי שהיה בתעשיית הבידור קשר שתיקה.

תמר זנדברג: תרבות האונס זה כאשר כל אחת מאיתנו, חברותיי חברות הכנסת, מתבקשת להגיע לאולפנים לתוכניות הבוקר כדי להתעמת עם מישהו שתומך באנסים; אונס – בעד ונגד.

תמר זנדברג: יש פה שתי עמדות שוות ערך, כאילו לאנוס, לתקוף, להטריד, לנצל, לבזות, להתייחס לאישה כמו אל חפץ ולא כמו אל בן אדם, זה שווה ערך לצד התוקפן.

תמר זנדברג: וככה אנחנו מוצאות את עצמנו פעם אחר פעם יושבות באולפנים ומסבירות למה אונס זה רע.

תמר זנדברג: עד שהפסקנו, אדוני היושב-ראש, כי אנחנו לא משתפות יותר פעולה עם תרבות האונס.

תמר זנדברג: אנחנו לא מרשות ומסרבות לקחת חלק בדיונים הכביכול-סימטריים האלה, כאילו יש כאן איזו משוואה שוות ערך בין תוקפן לקורבן ובין הטרדה לבין מוגנות ובטיחות.

תמר זנדברג: ולכן אני מציעה היום את ההצעה הזאת.

תמר זנדברג: הרבה שואלים אותנו – מדי שבוע עולות כאן הצעות לוועדות חקירה פרלמנטריות ושואלים אותנו למה.

תמר זנדברג: אם יש נושא אחד במדינת ישראל שראוי לחקירה פרלמנטרית מעמיקה של הכנסת זה תרבות האונס.

תמר זנדברג: כי אנחנו לא צריכות יותר צקצוקים בלשון, ואנחנו גם לא צריכות יותר זעזועים וגם לא חיבוקים.

תמר זנדברג: אנחנו צריכות חדרים אקוטיים בכל בתי החולים.

תמר זנדברג: וכשאישה מגיעה והיא נראית מטושטשת והיא לא יודעת מה עבר עליה, במקום לתת לה עירוי ולשלוח אותה – כשבינתיים הדם יתחלף ולא יוכלו יותר לאתר את סימני הסמים – אנחנו צריכות בדיקת סם אונס במקום.

תמר זנדברג: עד היום, אדוני היושב-ראש, במדינת ישראל הוגש כתב אישום אחד שכולל אישום על שימוש בסם אונס.

תמר זנדברג: אחד.

תמר זנדברג: אנחנו זקוקות לחינוך למיניות בריאה במערכת החינוך, כדי שגם הבנים, ולא רק הבנות, ילמדו על מיניות לא מפורנו, וגם לא ממה שהם רואים בטלוויזיה, גם לא בסדרות הנעורים.

תמר זנדברג: אנחנו צריכות להעניש את האנסים ולא לשמור על הקורבנות.

תמר זנדברג: אנחנו צריכות השרשה והטמעה של העובדה שלא משנה מה לבשת ולא משנה איך התנהגת.

תמר זנדברג: מותר לך לבלות, מותר לך לחגוג ומותר גם לשתות, אבל אסור בשום פנים ואופן לאנוס אותך.

תמר זנדברג: אנחנו צריכות מערכות משפט שעברו הכשרה ומודעות למאפיינים המיוחדים של עבירות מין על מנת שהחוק וחוקרי המשטרה וחוקרות המשטרה והשופטים בכל הערכאות יהיו מוכשרים.

תמר זנדברג: וכן, היום מדברים כבר על מערכת משפט ייעודית לעבירות מין, כמו בית הדין לעבודה, כי יש התמחות מיוחדת בתחום הזה, ואנחנו רוצות להתחיל לראות אותה, על מנת ששופט לא ישאל מתלוננת או נאנסת: תראי לי איך זה היה, תדגימי לי; על מנת שבנוהל של משרד הבריאות לתשאול בחשד לעבירות מין לא יהיה כתוב – לא יהיה תשאול על הרגלי האוננות.

תמר זנדברג: כשהנוהל השתנה, מהרגלי האוננות זה הפך להיות הרגלי הנגיעה העצמית.

תמר זנדברג: תארו לעצמכם.

תמר זנדברג: תרבות האונס נמצאת ומושרשת ומפותלת בכל כל כך הרבה מקומות: במערכת החינוך, כמובן במערכת המשפט והאכיפה, במערכת הבריאות, בתרבות הפופולרית, שכולנו חלק ממנה.

תמר זנדברג: ולכן, כל הדברים האלה, ראוי שהכנסת תעסוק בהם באופן קבוע, תעמיק בהם ותעמיד למדינת ישראל תוכנית לאומית להדברת תרבות האונס.

תמר זנדברג: זה אפשרי.

תמר זנדברג: זה ייתכן.

תמר זנדברג: לפני כמה שנים, כשדיברנו על תרבות האונס, אמרו לנו: ששש, אל תגידו אונס, זאת מילה לא יפה.

תמר זנדברג: אז עכשיו אנחנו אומרות שאנחנו מפסיקות לשתוק, ואנחנו מפסיקות בעיקר להמתין.

תמר זנדברג: אנחנו רוצות למנוע את האונס הבא, ואנחנו דורשות שרשויות המדינה – האחריות תהיה עליהן: על מערכות החינוך, הבריאות, האכיפה.

תמר זנדברג: מרכזי הסיוע מכירים את המציאות.

תמר זנדברג: הם מוצאים את עצמם לקראת כל סוף שנה בקיצוץ תקציבי.

תמר זנדברג: הגיע הזמן שבדרך המלך אנחנו נעסוק בתרבות הנלוזה והבזויה הזאת ונתחיל להדביר אותה פעם אחת, מלמעלה למטה, ולא נשאיר את האחריות בידיהן של האקטיביסטיות – שאני רוצה לסיים בלהצדיע להם על זה שבאמת בשנים האחרונות לא עובר אירוע כזה בלי שבאותו הערב כולנו יוצאות לרחובות ודורשות את הצדק שמגיע לנו.

תמר זנדברג: הגיע הזמן שהצדק הזה יצא מהבית הזה.

תמר זנדברג: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חברת הכנסת תמר זנדברג.

אליהו ברוכי: תשיב השרה גמליאל, בשמו של שר החינוך.

אליהו ברוכי: בבקשה.

גילה גמליאל: כבוד היושב-ראש, כבוד מזכירת הכנסת, חברות וחברי הכנסת, תמר, אין ספק שפרשיית האונס הקבוצתי באילת מהווה פשע שגם ענישה החמורה ביותר לא תיתן לו את המענה ההולם.

גילה גמליאל: השפל המוסרי העמוק הזה אכן דורש טיפול שורש בכל המערכות, ובראשן במערכת החינוך.

גילה גמליאל: עלינו להנחיל לדורות העתיד שלנו את אותו יחס הולם, יחס הולם ומכבד כלפי נשים, כלפי נערות ונערים בחברה שלנו.

גילה גמליאל: אני כאן משיבה לך בשם שני שרים – גם שר החינוך וגם שר הרווחה שביקשו להתייחס.

גילה גמליאל: אני רוצה לומר לך שהדיון הזה הוא דיון מאוד מאוד מהותי וחשוב, וצריך טיפול יסודי גם בכנסת.

גילה גמליאל: אני נוטה להסכים לזה.

גילה גמליאל: לא בהכרח השיח של ועדת חקירה הוא זה שיכול אולי לתת את המשמעות באופן ישיר, אבל אני יודעת שגם כאן רצו להגיש חמש חברות כנסת הצעה לסדר-יום דחופה, והיא לא התקבלה כי יש את הנושא שהעלית בהקשר של ועדת חקירה פרלמנטרית.

גילה גמליאל: אני חושבת שבבית הזה צריך לזעזע את אמות הסיפים, עם כל הוועדות, ולא להרפות מלהעלות את הנושא.

גילה גמליאל: לזמן לכאן את השרים והשרות הרלוונטיים, להעלות לדיונים בוועדות השונות את כל אנשי המקצוע ולדרוש הצעות אופרטיביות שיתנו את המענה והפתרון.

גילה גמליאל: אני אשיב בשם השר.

גילה גמליאל: הוא מבקש לפתוח ולהדגיש כי אירוע האונס באילת טלטל את כולנו ועורר בנו דאגה עצומה בכל הנוגע לפגיעה בילדים ובני נוער וניצולם.

גילה גמליאל: ליבנו, כולנו, עם הנערה, משפחתה, וסביבתה, ונפעל ככל שיידרש על מנת לסייע לה להשתקם ולשקם את האמון שלה בסובבים אותה.

גילה גמליאל: משרד החינוך פועל לשמירה על זכותם של ילדים ובני נוער לגדול במרחב בטוח ומוגן; מרחב שמספק ידיעה ברורה באשר לאסור ולמותר, לטוב ולרע, לחוקי ולפלילי; מרחב חינוכי, ערכי, חברתי, מכיל ומטפח, ולצד זה, מוקיע התנהגויות שליליות, פוגעניות והרסניות באופן נחרץ ובלתי משתמע לשתי פנים.

גילה גמליאל: בהנחיית שר החינוך, משרד החינוך יפעל ביתר שאת בשנת הלימודים הקרובה במטרה להרחיב, ולהדגיש את חשיבות החינוך למיניות בריאה ומניעת הפגיעה המינית, ויעשה זאת בחמישה מוקדים עיקריים – חברת הכנסת תמר זנדברג, הוא מציג בפנייך חמישה מוקדים עיקריים במשרד החינוך, חדשים, שאותם הוא רוצה לבצע בשנה הקרובה.

תמר זנדברג: – – – שלחו דווקא אותך, אישה, להיות בשר תותחים ולדחות את ההצעה הזאת.

גילה גמליאל: יש פה דברים חדשים שהם רוצים לקדם – נברך אותם ונאמר שצריך לעשות עוד.

גילה גמליאל: ברמה המיידית – משרד החינוך יוציא הנחיות לשיח בעקבות האירוע לצוותי החינוך בבתי הספר העל-יסודיים.

גילה גמליאל: השיח יתמקד ביחסים מתוך בחירה והסכמה, קשר מכבד ומניעת פגיעה.

גילה גמליאל: הנחיות בנושא יצאו בימים הקרובים.

גילה גמליאל: מייד לאחר החגים, משרד החינוך יוציא ערכה לחינוך למיניות בריאה לשכבות הגיל השונות.

גילה גמליאל: הערכה תכלול שיעורים, סרטונים, וחומרים חדשים ועדכניים, המהווים חלק מתוכנית "כישורי חיים" החדשה.

גילה גמליאל: עם תחילת השנה, ובמהלך השנה כולה, יחויבו צוותי החינוך בהכשרה לאיתור וזיהוי מצוקה, פגיעה וסיכון, קיום שיח רגשי ומתן מענים, כחלק מהכשרה ייעודית להתמודדות עם אתגרי הקורונה.

גילה גמליאל: חשוב לציין כי כבר היום, צוותי החינוך הם גורם מרכזי המאתר ומזהה התנהגויות סיכון ומצוקה בקרב ילדים ובני נוער.

גילה גמליאל: צוותי החינוך מזהים שינויים בהתנהגות, אמירות מדאיגות וקושי תפקודי אשר עלולים להעיד על מצוקה וסיכון.

גילה גמליאל: במהלך השנה משרד החינוך יבחן את האפשרות להרחבת התוכנית "מיניות במרחב בטוח" – כאן הייתי מצפה לשמוע שהוא לא יבחן אלא יקבע את הרחבת התוכנית "מיניות במרחב בטוח" – תוכנית בין-משרדית שפעלה כפיילוט בחמישה יישובים בלבד.

תמר זנדברג: התוכנית הזאת קיימת כבר שמונה שנים – – –

גילה גמליאל: היא נבנתה בשיתוף עם ג'וינט אשלים, ושותפים בה משרדי ממשלה, וארגונים ועמותות.

גילה גמליאל: כאן צריך כן לקיים את הדיונים – כפי שאמרתי לך, שתקיימו אותם בוועדת החינוך, וגם בשאר ההיבטים, על מנת לדרוש את ההתחייבות בסוגיות הללו, על מנת שזה יהיה בפרקטיקה.

תמר זנדברג: בוועדת החינוך ובוועדה לקידום מעמד האישה מתקיימים כל הזמן דיונים.

קטי קטרין שטרית: – – – גילה, הדיון יצוין היום בוועדת החינוך – – –

גילה גמליאל: אני שמחה לשמוע.

גילה גמליאל: בנוסף, חברת הכנסת קטי שטרית מעדכנת שכבר היום היו הדיונים הללו בוועדת החינוך, על מנת לממש ולקדם.

תמר זנדברג: לא, לא.

תמר זנדברג: זה העניין.

תמר זנדברג: הדיונים האלה – שנים.

תמר זנדברג: זה לא האונס הראשון שהיה.

תמר זנדברג: הדיון הזה – – –

גילה גמליאל: אני חייבת לומר שלי אין ספק, חברת הכנסת תמר זנדברג, שהכול הרי מתחיל ונגמר בחינוך.

גילה גמליאל: ועל כן צריך לדאוג ולוודא שהכול מושרש בראש ובראשונה במערכת חינוך בריאה.

גילה גמליאל: בואו נשמע מה בעצם השר אומר.

גילה גמליאל: הוא מוסיף: בנוסף, במהלך השנה, הם גם ימליצו למנהלים לקיים מליאת חדר מורים אחת לפחות בנושא מיניות בריאה ומניעת פגיעה מינית, בהנחיה והובלה של אנשי המקצוע.

גילה גמליאל: הכשרות חובה בנושא ימשיכו להיות חלק מההכשרה המחייבת.

גילה גמליאל: יש עוד דבר: משרד החינוך מתכוון להתחיל בהטמעת מתווה ההכשרה החדש לעובדי הוראה, אשר במסגרתו יהיה פרק חובה בנושא מיניות ומגדר, והלומדים להוראה יחויבו לעבור הכשרה ייעודית בנושא.

תמר זנדברג: ממש – – – בהיסטוריה.

תמר זנדברג: נזכרו עכשיו.

גילה גמליאל: חבר הכנסת מיקי זוהר, אני לא יודעת מדוע יש פה בקשה גם של שר העבודה והרווחה.

גילה גמליאל: בדרך כלל זה לא נהוג ששני שרים משיבים.

אורלי פרומן: – – –

גילה גמליאל: גם שר הרווחה מציג את עמדות המשרד לגבי חינוך למיניות וליחס לנשים.

גילה גמליאל: אנחנו נאמר בצורה חד-משמעית: עד שהדור שלנו, דור העתיד, הנערות והנערים, הנשים באשר הן, גברים באשר הם, שנפגעים מבחינה מינית – יש עוד עבודה רבה גם בבית הזה, ולכל השרים והשרות הרלוונטיים, על מנת למגר את התופעה.

גילה גמליאל: על כן, אומנם השרים לא מאשרים ועדת חקירה, אבל יש עבודה מרובה אחרת בבית הזה לקדם אותה.

גילה גמליאל: תודה רבה.

תמר זנדברג: הבעיה היא שעושים אותה כבר שמונה שנים, וכלום לא קורה.

תמר זנדברג: אני עולה להצביע.

אליהו ברוכי: בבקשה, אנחנו נמתין עם ההצבעה.

אליהו ברוכי: בבקשה, הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק ההוצאה לפועל (הקפאת הגבלת רישיונות נהיגה) (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת תמר זנדברג עדיין לא הגיעה.

אליהו ברוכי: נמתין רגע שהיא תיכנס.

אליהו ברוכי: נעבור להצבעה.

אליהו ברוכי: בבקשה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 23 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 34 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה לא נתקבלה.

אליהו ברוכי: תוצאות ההצבעה: 23 בעד, 34 נגד.

אליהו ברוכי: נוסיף לפרוטוקול – חבר הכנסת סעיד אלחרומי וחבר הכנסת מיקי לוי.

אליהו ברוכי: בבקשה.

אליהו ברוכי: יש לנו עוד שני קולות בעד – 25 בעד, 34 נגד.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: ההצעה נדחתה.

אליהו ברוכי: נעבור להצעות לסדר-היום בנושא:

אליהו ברוכי: דוח הלמ"ס לסיכום הרבעון השני של 2020 קובע: ישראל בעיצומו של משבר כלכלי עמוק, שעשוי להחמיר, מס' 1275, 1281, 1283 ו-1349.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת – – –

אליהו ברוכי: רק רגע, שנייה.

אליהו ברוכי: בבקשה, אפשר להתחיל.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו נמצאים עכשיו במשבר בריאותי – ואת זה יודע כל אחד.

ישראל אייכלר: אנחנו נמצאים גם במשבר כלכלי – ולזה לא מודע כל אחד.

ישראל אייכלר: ישנם במדינת ישראל מיליון בעלי משרות במגזר הציבורי, שברוך השם, ב-1 בחודש נכנסת אליהם המשכורת בלי שום בעיה, והם לא מרגישים שום שינוי במצב הכלכלי שלהם.

ישראל אייכלר: לעומתם, יש מיליוני אזרחים שעדיין לא קיבלו משרה ממשלתית, א.

ישראל אייכלר: בגלל שאין להם פרוטקציה, ב.

ישראל אייכלר: בגלל שהמדינה לא מכירה בלימוד שלהם ובהשכלה שלהם – כמו ההשכלה התורנית – כהשכלה שמצדיקה שהם יוכלו לקבל משרה שלטונית, או משרה במגזר הציבורי, ג.

ישראל אייכלר: אנשים שאין ידם משגת להשיג את המשרה הזאת, אלה צריכים ללכת לחפש – להיות או מעסיקים או מועסקים במגזר הפרטי.

ישראל אייכלר: אלה האנשים שמחזיקים במיסיהם – גם במס ההכנסה וגם במיסים העקיפים – את מימון שכרם של מיליון עובדי המגזר הציבורי.

ישראל אייכלר: יש פה אי-צדק בסיסי, בכל ימות השנה ובפרט בזמן הקורונה.

ישראל אייכלר: כי בזמן הקורונה, גם למעסיק אין מכירות, ואין לו אפשרויות להחזיק את העסק, וגם המועסק מפוטר.

ישראל אייכלר: גם אם המדינה השכילה לתת חל"ת, הקצבת אבטלה לאלה שקיבלו חופשה ללא תשלום, היא לא השכילה כאשר היא אמרה שמקבלים את זה עד 1 ביוני בשנה הבאה, באופן כזה שלחלק מהם לא כדאי לחזור לעבודה, וחלק – למעסיקים לא כדאי להחזיק אותם בעבודה.

ישראל אייכלר: ולכן, אדוני היושב-ראש, זה הזמן.

ישראל אייכלר: כאשר מטפלים בקורונה, ויש הרבה בעיות, צריך לטפל בדבר הזה.

ישראל אייכלר: קודם כול, להפסיק את האפליה הזאת של לא להכיר בלימודים תורניים ובהשכלה שאיננה השכלה חילונית – שאדם לא יוכל להתקבל לשום משרה ממשלתית, בשום מגזר ציבורי, מלבד מורות של החינוך העצמאי או משהו כזה, שזה מעט מאוד אנשים.

ישראל אייכלר: זה הדבר הראשון שצריך לתקן, שכל אזרח יוכל לגשת לכל משרה, ובלבד שיש לו את הכישורים ואת ההשכלה והכישורים לתפקיד שאותו הוא צריך לבצע.

ישראל אייכלר: אנחנו זועקים על זה הרבה שנים ואיש אינו שומע.

ישראל אייכלר: מדברים פה על כל מיני בעיות – כל מיני דברים אמיתיים ודברים לא אמיתיים, או דברים שנוגעים לקבוצה קטנה שיש לה אפשרויות לעשות הפגנות שיסוקרו בתקשורת.

ישראל אייכלר: כולם מזדעקים.

ישראל אייכלר: אבל אותו קול דומם, אותו רוב דומם, שאין לו אפשרות לקבל משרה ציבורית, והוא חסום בגלל שאין לו פרוטקציה, שזה הדבר הכי הכי חמור; שאם אין לך "חבר מביא חבר" – זה מתחיל מבית המשפט העליון עד אחרון פקידי העירייה הזוטר ביותר.

ישראל אייכלר: אם יש לך חבר, אתה יכול לקבל משרה.

ישראל אייכלר: אין לך חבר – אין לך משרה.

ישראל אייכלר: את זה חייבים לתקן, ואז יוכלו לבוא לתקן את כל שאר העוולות בחברה.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת ישראל אייכלר, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: חברי כנסת נכבדים, לפני כשבוע פורסמו נתונים מדאיגים על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לגבי המצב במשק.

מיקי לוי: זה לא מפתיע, אבל הנתונים הראו כי מדינת ישראל והמשק הישראלי נמצאים במשבר כלכלי עמוק מאוד.

מיקי לוי: על פי הדיווח, הצריכה הפרטית לנפש ירדה ב-43.4%; יצוא הסחורות ירד ב-28.1%; התמ"ג בצניחה חופשית, ירידה ל-28.7%; התוצר העסקי ירד ב-33.4%; יבוא השירותים והסחורות ירד ב-41.7% וההשקעות בנכסים – ב-31.6%.

מיקי לוי: נתונים אלה מצטרפים לנתוני אבטלה עגומים – מעל 20%, לגירעון הולך ומעמיק שעומד על 190 מיליארדי שקלים לערך, על 14.3%.

מיקי לוי: ותשלום המדינה על ריבית החוב צפוי לזנק ל-70 מיליארדי שקלים, שיבואו על חשבון ההוצאות הציבוריות.

מיקי לוי: הנתונים האלה מחייבים חשיבה מחודשת על הצעדים הכלכליים שננקטו על ידי הממשלה.

מיקי לוי: חברים, אי-אפשר להגיד שהאזהרות מפני המצב הזה שהגענו אליו לא הושמעו.

מיקי לוי: אבל גם היום נראה שאין קשב ואין רצון אמיתי להתעלות מעל צעדים אלה.

מיקי לוי: כך למשל, אני קורא הבוקר – תשמע אדוני, ידידי חבר הכנסת אוסאמה – שמשרד האוצר מתנגד לכוונה להרחיב את חוק העדפת תוצרת הארץ במכרזים ממשלתיים.

מיקי לוי: אז מה אתם רוצים, לקנות מסכות מסין ולקנות שירותים מסין?

מיקי לוי: ההתקשרות עם התעשייה הישראלית בשפל.

מיקי לוי: גם אם מדובר בהוראת שעה רק לשנה הקרובה, נוכח המשבר הכלכלי והבריאותי, אני קורא לאנשי האוצר ולממשלה הזאת להתעשת.

מיקי לוי: אני פותח את העיתונים ואני לא מאמין: מגדילים את מספר הפועלים הזרים שעובדים בבניין ל-30,000.

מיקי לוי: כשהייתי באוצר הכנו הוראת שעה שתוריד את מספר הפועלים הזרים מסין שבונים את בניינינו, לאט-לאט, כמעט עד לכמה אלפים בודדים.

מיקי לוי: אבל חברים, בשנה הזאת, בעקבות נגיף הקורונה, פוטרו 50,000 אזרחים ישראלים בענף הבנייה.

מיקי לוי: תגידו, אתם השתגעתם?

מיקי לוי: אתם רוצים להביא פועלי בניין זרים מחו"ל ולהדיר את רגליהם של פועלי הבניין והבנאים הישראלים?

מיקי לוי: הרצפים והטייחים והחשמלאים ועובדי המזגנים?

מיקי לוי: מה אתם עושים?

מיקי לוי: מה אתם עושים?

מיקי לוי: עכשיו תראו, משרד האוצר מתנער ואומר: זה לא אנחנו.

מיקי לוי: משרד השיכון אומר: זה משרד האוצר.

מיקי לוי: אולי תפסיקו עם הטרלול הזה?

מיקי לוי: תפסיקו להתווכח – חבורה של פחדנים – מי מביא פועלים זרים.

מיקי לוי: תעצרו את זה, כי אין עבודה לעובדים הישראלים.

מיקי לוי: תעצרו את יבוא העובדים הזרים מחו"ל.

מיקי לוי: בימים אלה שהפרנסה אינה מצויה ושיש מעל ל-800,000 איש שאיבדו את מקום עבודתם.

מיקי לוי: אז אם כבר יש מקום עבודה בטוח, וכבר רוצים להוסיף דירות ולשאוף לבנייה מחודשת – אתם מביאים עובדים זרים מחו"ל ומעדיפים אותם על העובדים הישראלים?

מיקי לוי: אתם יודעים בדיוק מי בונה את הבניינים – מי הם בעלי המקצוע הטובים ביותר בבניין.

מיקי לוי: אתם צריכים, חבריי מהרשימה המשותפת, צריכים להקים קול זעקה, כי רוב בעלי המקצוע הטובים – ואני לא אומר את זה לגנאי, לחיוב – הם מהמגזר.

מיקי לוי: 50,000 איש ימצאו את עצמם ללא תעסוקה, ובנוסף לכל בעלי המקצוע הישראלים האחרים – במקצועות נוספים בעבודות הבניין.

חמד עמאר: תודה רבה.

מיקי לוי: לעצור את הטרלול.

מיקי לוי: תודה.

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, המצב הכלכלי קשה מאוד.

אוסאמה סעדי: מיקי, אפילו בלי כל הנתונים שהזכרת, אין בר-דעת שלא יגיד לך שהמצב הכלכלי והמשבר הכלכלי הוא קשה מאוד.

אוסאמה סעדי: והבעיה שאין לנו ממשלה, ולא ממשלה חלופית, שתבוא ותגיד ותדבר ותביא תוכניות על מנת להוציא את המשק מהמשבר העמוק.

אוסאמה סעדי: נתוני הגירעון, האבטלה הגואה – 20%, ענפים שלמים שבסכנת קריסה טוטלית – וכל התוכניות למיניהן.

אוסאמה סעדי: כל שני וחמישי אנחנו שומעים על תוכנית.

אוסאמה סעדי: עכשיו אומרים שיש עוד תוכנית לקראת החגים: מס הכנסה שלילי, לא מס הכנסה שלילי, עוד מיליארדים.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, מרוב עצים לא רואים את היער.

אוסאמה סעדי: בוועדת הכספים מאשרים כמעט 200 מיליארד, אבל תרד לרחוב, תרד לעם, תראה את העסקים הקטנים, העסקים בינוניים, המובטלים, העובדים – כולם צועקים וכולם זועקים.

אוסאמה סעדי: זה טיפה בים, מה שנותנים.

אוסאמה סעדי: אנחנו כבר דיברנו על זה רבות.

אוסאמה סעדי: ולכן, אין ספק שצריך לקיים דיון מעמיק בוועדת הכספים, ולהכריח ולחייב את הממשלה.

אוסאמה סעדי: אנחנו מקווים שהממשלה הזאת תלך כבר ושיבוא כבר סופה של הממשלה הזו, ושתבוא ממשלה באמת חלופית, שתדאג לרווחת בני כל החברות.

אוסאמה סעדי: אבל אני רוצה לדבר על נושא אחר, ברשותך, אדוני היושב-ראש, וזה הנושא של תכנון ובנייה והריסות אצלנו בחברה הערבית, לרבות, כמובן, החברה הערבית הדרוזית, בני מערוף.

אוסאמה סעדי: אנחנו כבר צועקים שנים על חוק קמיניץ ועל תיקון 116, ואנחנו רואים את מה שהוא חולל אצלנו בחברה הערבית.

אוסאמה סעדי: אבל אתמול היה לנו מפגש מרגש.

אוסאמה סעדי: אני וחבריי מהרשימה המשותפת – אחמד טיבי, ג'אבר, עאידה, מנסור, אימאן – נפגשנו עם ועדי שכונות בשכונות ירושלים המזרחית הכבושה.

אוסאמה סעדי: ונתנו לנו מספרים: מאות בתים נהרסים, כעשרות – הרס על ידי האזרחים עצמם.

אוסאמה סעדי: כמעט מחייבים אותם להרוס את זה בעצמם.

אוסאמה סעדי: והמצב שם הוא יותר חמור.

אוסאמה סעדי: אנחנו אומרים שעיריית ירושלים – יש כיבוש, אבל גם לפי המשפט הבין-לאומי ההומניטרי יש חובה על הרשויות הכובשות, ובכלל זה על עיריית ירושלים, לספק פתרונות של תכנון ובנייה.

אוסאמה סעדי: אין תוכניות מתאר, אין הרחבה של שטחי בנייה, לא נותנים היתרים בעיסאוויה, בג'בל מוכבר, בסילוואן, בצור באהר ובעוד שכונות.

אוסאמה סעדי: ולכן אנחנו נעמוד לצד העם שלנו בירושלים המזרחית, ואנחנו ניאבק ביחד.

אוסאמה סעדי: אני גם חושב שהמאבק הזה נגד חוק קמיניץ הוא של כולנו.

אוסאמה סעדי: אני מקווה שהבשורה שנביא, והמתווה שיביא שר המשפטים יביא הקלה גם על אחינו בירושלים המזרחית.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: ישיב על ההצעה לסדר-היום סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

חמד עמאר: חבר הכנסת יצחק כהן?

מיקי לוי: אנחנו רוצים להעביר את זה לכספים.

חמד עמאר: אתם רוצים להעביר את זה לוועדת הכספים?

יעקב מרגי: לא, כלכלה.

מיקי לוי: כספים, כספים.

קריאות: – – –

חמד עמאר: תן לנו להצביע, להעביר את זה.

חמד עמאר: ואחרי זה, אם תמשיכו להתווכח, נעביר את זה לוועדת הכנסת, שתחליט איזו ועדה.

חמד עמאר: אבל חשוב שתסתדרו, במקום שנעביר את זה לוועדת הכנסת.

חמד עמאר: בואו נצביע.

חמד עמאר: על העברה לוועדת הכספים או הכלכלה נחליט אחרי זה.

חמד עמאר: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 5 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכלכלה נתקבלה.

מיקי לוי: שנייה.

מיקי לוי: אוסאמה, אני מקבל את הצעתו של מרגי.

מיקי לוי: הוא ייקח את זה ברצינות.

אוסאמה סעדי: אוקיי.

אוסאמה סעדי: גם אני.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, ועדת הכלכלה.

מיקי לוי: אנחנו מסכימים.

מיקי לוי: אתה צודק – – –

חמד עמאר: בעד – חמישה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

חמד עמאר: אני מוסיף אתכם, חבר הכנסת אוסאמה סעדי וחבר הכנסת שחאדה, אני מוסיף אתכם.

חמד עמאר: שבעה בעד – – –

אלי אבידר: גם מיכאלי, אדוני.

חמד עמאר: מה?

אלי אבידר: חברת הכנסת מיכאלי.

חמד עמאר: גם חבר הכנסת מיקי, אני מוסיף אותך – שמונה.

חמד עמאר: מרב מיכאלי – תשעה.

חמד עמאר: תשעה אנשים בעד.

חמד עמאר: אין נמנעים, אין מתנגדים.

חמד עמאר: אנחנו מעבירים את זה לוועדת הכלכלה, בהסכמה.

חמד עמאר: הנושא יעבור לוועדת הכלכלה בהסכמה.

חמד עמאר: [נספחות.

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים לנושא הבא – החלטת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בדבר פיצול הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (נגיף הקורונה החדש – הוראות שונות).

חמד עמאר: חברת הכנסת טלי, בבקשה.

חמד עמאר: הנושא דורש הצבעה.

טלי פלוסקוב: זו הודעה על פיצול, אדוני.

חמד עמאר: כן, כן.

חמד עמאר: הודעה על פיצול.

חמד עמאר: דרושה הצבעה.

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני היושב-ראש.

טלי פלוסקוב: חבריי חברי הכנסת, ועדת העבודה, הרווחה והבריאות מציעה לכנסת לפצל את הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (נגיף הקורונה החדש – הוראות שונות) (הוראת שעה), התש"ף

טלי פלוסקוב: –2020, לשתי הצעות חוק נפרדות, כך שחלק אחד מההצעה יכלול את סעיף 1, למעט סעיף 20ו לפקודת בריאות העם המוצע בו, וחלק אחר מההצעה יכלול את סעיף 20ו האמור ואת סעיף 2 להצעת החוק.

טלי פלוסקוב: החלק הראשון יכלול את הסדרת האכיפה והפיקוח על הוראות צו בידוד בית שהוצא מכוח פקודת בריאות העם, שהסדרי האכיפה הקיימים לגביו עתידים לפקוע בימים הקרובים, וכן הוראות לעניין עריכת חקירה אפידמיולוגית.

טלי פלוסקוב: החלק השני יכלול הוראות לעניין העברת מידע בין מדינות ותיקון לחוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה), התש"ף

טלי פלוסקוב: –2020, לעניין חובת יידוע של נוסעים בטיסות בין-לאומיות בהקשר זה.

טלי פלוסקוב: החלק השני יידון בהמשך.

טלי פלוסקוב: בשל דחיפות הנושא בחלק הראשון של ההצעה, אבקש את אישור מליאת הכנסת להחלטת הוועדה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה, אדוני.

חמד עמאר: חברי הכנסת, נא לשבת במקומכם.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה על פיצול.

חמד עמאר: מי שבעד – בעד פיצול.

חמד עמאר: הצבעה מס' 6 בעד הצעת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות – 5 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בדבר פיצול הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (נגיף הקורונה החדש – הוראות שונות) (הוראת שעה), התש"ף–2020, נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – חמישה, אין נמנעים, אין מתנגדים.

חמד עמאר: אני מוסיף את חברת הכנסת טלי.

חמד עמאר: שישה בעד, אין נמנעים, אין מתנגדים.

חמד עמאר: << הלסי >> הידרדרות במצבם של 56% מהזקנים בישראל, 40% במצב נפשי ירוד << הלסי >>

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצעות לסדר-היום הבאות: הידרדרות במצבם של 56% מהזקנים בישראל, 40% במצב נפשי ירוד, הצעות מס' 1301, 1319 ו-1355.

חמד עמאר: הראשונה, חברת הכנסת חוה אתי עטייה, בבקשה.

חמד עמאר: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, אתה רוצה לדבר מלמעלה?

חמד עמאר: בסדר.

חמד עמאר: בבקשה, עד שלוש דקות, נא להקפיד על הזמנים.

חוה אתי עטייה: תודה.

חוה אתי עטייה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בישראל חיים יותר ממיליון איש בני 65 ומעלה, המהווים כ-12% מכלל האוכלוסייה.

חוה אתי עטייה: סקר חדש של ג'וינט אשל, שפורסם לאחרונה באמצעות מכון ERI, בדק את השפעת הקורונה על מבוגרים מעל גיל 65.

חוה אתי עטייה: הדוח מציג תמונת מצב עגומה, שלפיה כמחצית מהזקנים בישראל חוו הידרדרות במהלך המשבר הבריאותי, הכלכלי והחברתי.

חוה אתי עטייה: 30% הידרדרו בתפקוד – כ-300,000 איש.

חוה אתי עטייה: 40% מכלל הזקנים, ו-84% מתוכם מתקשים בכיסוי הוצאות, דיווחו על הידרדרות במצבם הנפשי.

חוה אתי עטייה: 17% סיפרו על הידרדרות כלכלית.

חוה אתי עטייה: ומי שנפגע כלכלית מהמשבר נמצא בסיכון גבוה יותר להידרדרות נפשית.

חוה אתי עטייה: 7% מדווחים על מצוקה ממשית ומחסור בתרופות, מזון ומוצרים בסיסיים.

חוה אתי עטייה: 10% מדווחים שאין להם כלל למי לפנות לקבלת סיוע.

חוה אתי עטייה: כחמישית מכלל המשפחות שבראשן עומדים בני 65 פלוס הן משפחות עניות – הן הפגיעות והן אלה שחוו הידרדרות משמעותית במיוחד במשבר הנוכחי.

חוה אתי עטייה: אי-אפשר להישאר אדישים לנוכח הנתונים הללו.

חוה אתי עטייה: מוכרחים למפות ולהבין את הצרכים של האוכלוסייה המבוגרת.

חוה אתי עטייה: בדוח מנו כמה מנבאים לחוסן בשגרה ובמצבי משבר כמו הקורונה: 1.

חוה אתי עטייה: השקעה באוריינות דיגיטלית, רכישת מיומנויות לביצוע פעולות ושימוש בסביבת המחשב והאינטרנט.

חוה אתי עטייה: העולם השתנה ומוכרחים לשתף בו את האוכלוסייה המבוגרת.

חוה אתי עטייה: לדוגמה, בנקים, תחבורה ציבורית ועוד.

חוה אתי עטייה: 2.

חוה אתי עטייה: יצירת מקומות הכנסה מגוונים, שילוב בתעסוקה לאחר גיל פרישה, אם במסגרת פרויקט ואם במשרה חלקית – שומר על החיוניות ונותן משמעות.

חוה אתי עטייה: 3.

חוה אתי עטייה: חיזוק רשתות התמיכה, שמירת קשר – להרים טלפון להורים ולסבים, לבדוק מה שלום השכן המבוגר, לשאול לשלומם ואיך ניתן לסייע להם.

חוה אתי עטייה: משבר הקורונה ימשיך ללוות אותנו עוד תקופה.

חוה אתי עטייה: אנו מוכרחים לדון ולפתח פתרונות מעשיים.

חוה אתי עטייה: עם עליית תוחלת החיים שיעור הזקנים באוכלוסייה צפוי להכפיל את עצמו.

חוה אתי עטייה: זה תכנון לטווח הארוך, אסטרטגיה לפעולה, כדי שכולנו פשוט נוכל להזדקן בכבוד.

חוה אתי עטייה: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, שלוש דקות, בבקשה, אדוני.

ג'אבר עסאקלה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, 30% מהזקנים הוצאו לחל"ת ועוד 30% צמצמו את היקף עבודתם.

ג'אבר עסאקלה: אוכלוסיית הזקנים הושבתה והוגבלה יותר מכל אוכלוסייה אחרת בתקופה זאת, בגלל שהיא מהווה את קבוצת הסיכון העיקרית במגפה.

ג'אבר עסאקלה: סגר, בידוד חברתי וביטול פעילות פנאי עלולים להגביר פגיעה קוגניטיבית.

ג'אבר עסאקלה: 85% מהזקנים חוו קשיים רגשיים הקשורים לניתוק הפיזי ממערכת התמיכה, כמו גם דאגה וחרדה מהעתיד, חוסר ודאות ופחד להידבק.

ג'אבר עסאקלה: העובדה ששיעור גדול של זקנים הוצאו לחל"ת או צומצם היקף עבודתם יחסית לשאר החברה גורם להם להרגשה שהם לא נחוצים יותר בגיל הזה.

ג'אבר עסאקלה: גם זקנים שעזרו לילדיהם בשמירה על הנכדים נמנעו מלעשות זאת, ולא הצליחו לעזור לילדים בזמנים שהיו צריכים אותם.

ג'אבר עסאקלה: ההסתגרות הזאת פוגעת בבריאות וגורמת לנזקים קשים.

ג'אבר עסאקלה: כחצי מהזקנים חשו הידרדרות במצבם הגופני, מבחינת תשישות, חולשה וכו', כנראה כתולדה של המגבלות על הפעילות הפיזית.

ג'אבר עסאקלה: הידרדרות בריאותית נרשמה בעיקר בקרב בני 85 ומעלה.

ג'אבר עסאקלה: זקנים שמתקשים לכסות את הוצאותיהם החודשיות – גם כן הידרדרות.

ג'אבר עסאקלה: גם זקנים מהחברה הערבית במיוחד – גם כן דווח על הידרדרות.

ג'אבר עסאקלה: ההידרדרות הכלכלית נרשמה בעיקר בקרב זקנים שהתקשו גם קודם.

ג'אבר עסאקלה: כלומר, מי שהיה עני מצבו קצת החמיר.

ג'אבר עסאקלה: זקנים שפוטרו – כנ"ל, וזקנים מהאוכלוסייה הערבית – כנ"ל.

ג'אבר עסאקלה: רבים מהזקנים הצליחו לנצל את תקופת הסגר אולי כדי לפתח מיומנויות חדשות שלא ידעו קודם, במיוחד מיומנויות טכנולוגיות.

ג'אבר עסאקלה: אוכלוסיית הזקנים בישראל אינה מקשה אחת, לא מבחינת הצרכים שלה ולא מבחינת המענים שיש לפתח בעבורה.

ג'אבר עסאקלה: הסקר של הג'וינט מציג בפנינו תמונת מצב המסייעת בהבנת הצרכים והאתגרים בעת הזו.

ג'אבר עסאקלה: אנו רואים כי יש חשיבות יתרה להשקיע באוריינות דיגיטלית, במניעה על פני כל הרצף, ביצירת מקורות הכנסה מגוונים, בחיזוק רשתות התמיכה – בדגש על בני המשפחה של המטופלים.

ג'אבר עסאקלה: לאור ההבנה כי משבר הקורונה ימשיך ללוות אותנו עוד תקופה ארוכה, יש צורך מיידי לפתח פתרונות אפקטיביים לקידום נושאים אלה.

ג'אבר עסאקלה: לצד העובדה כי שיעור הזקנים באוכלוסייה צפוי לגדול, עם עליית תוחלת החיים, הרי שהשקעה במאמצים אלה היא אסטרטגיה לקידום זקנה מיטבית, מכובדת ומכבדת.

ג'אבר עסאקלה: המחקר של הג'וינט מדגים כמה חשוב, דווקא בשעת משבר, לא להתפתות לפתרונות מהירים או לפתרונות אחידים אלא לקבל החלטה בהתבסס על נתונים.

ג'אבר עסאקלה: למדנו כאן שאם אנחנו רוצים לתת מענה יעיל וממוקד לאוכלוסייה הזקנה בזמן משבר הקורונה, זה קריטי שנבין איפה הצורך הבוער ביותר ומי נמצא בסיכון הגבוה ביותר להידרדרות, ונמקד את המשאבים שם.

ג'אבר עסאקלה: אני רוצה רק להדגיש במשפט אחרון שהזקנים שהכי נפגעו הם הזקנים החלשים כלכלית, שמלכתחילה היו עניים.

ג'אבר עסאקלה: כמובן, יש בהם רוב של זקנים ערבים.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת אוריאל בוסו.

חמד עמאר: עד שלוש דקות, אדוני, בבקשה.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, הדוח הקשה שהוצג פה על מצבה של האוכלוסייה המבוגרת – להימנע מהמונח קשישים – יכול להיות עוד סקר, כמו משהו שעובר בשביל המספרים, בשביל הלמ"ס, אבל למעשה זה יכול להיות כלי עבודה אמיתי.

אוריאל בוסו: אנחנו נמצאים בעידן קשה.

אוריאל בוסו: הרי הסקר מדבר לא רק על הקורונה, אנחנו יודעים שזה משהו מתמשך.

אוריאל בוסו: אבל הקורונה טפחה על פנינו, על המבוגרים על אחת וכמה ועל הקשישים שבעתיים.

אוריאל בוסו: ההורים שלי – ואני מאמין שרובכם שומעים את אותם משפטים – אמרו לנו: ילדים יקרים, אתם שומרים עלינו מנגיף הקורונה, אבל אם לא ניפגע מנגיף הקורונה, חלילה, אנחנו ניפגע מהבדידות.

אוריאל בוסו: אנשים פשוט – המצב הנפשי שלהם, לא לראות את הילדים, לא לצאת; האנשים האלה, אפשרות היציאה היחידה שלהם היא מרפסת של 2X2 או 3X3, ואם יש להם עובדים סיעודיים, גם הם לא יכולים לצאת.

אוריאל בוסו: גם בנושא הזה צריך בדיקה ומעקב, כי לעובדים הסיעודיים מאפשרים, בקריטריונים מסוימים, ללכת לחופשות שלהם, אבל אין פיקוח על המקומות שבהם הם נמצאים, וזה יכול לפגוע בהם.

אוריאל בוסו: לכן אני אומר: הסקר הזה מטיח בפנינו תמונה, ואם אנחנו לא ניקח בידיים את ההחלטות, על הדור האמיתי שלנו, המובילים שלנו, אנחנו נמצא את עצמנו בסופו של יום מנהלים מדינה, אבל איך אומרים, בלי המנוע האמיתי, בלי שום דבר שמציג בפנינו את אלה שאנחנו מחויבים להם יותר מכולם.

אוריאל בוסו: אני יודע שיש ראשי רשויות שלקחו על עצמם יוזמות מבורכות: הפעלות בזמנים מסוימים, בבדידות מסוימת.

אוריאל בוסו: תמיד כשמדברים על חזרה לעבודה אומרים: אוקיי, עד גיל מסוים אפשר לצאת, ומהגיל הזה – כולם יודעים שמעל גיל 65–70 ודאי הם מחוץ לקטגוריה של לחזור למעגל החיים והעבודה.

אוריאל בוסו: אבל אנחנו חייבים לעשות מעשה אמיתי, וכאן זה המקום.

אוריאל בוסו: עיניהם נשואות אלינו.

אוריאל בוסו: אין להם לובי של קשישים.

אוריאל בוסו: הרי אנחנו יודעים שבתקופת הקורונה בתי אבות היו אחד המקומות שנפגעו יותר מכולם – המקום שהכי מוגן.

אוריאל בוסו: זה הבית שלהם, זה הפרח שלהם, ושם היו פגיעות נוראיות בנפש.

אוריאל בוסו: אני לא מאשים אף אחד, אבל זאת המציאות.

אוריאל בוסו: לכן, כאן אני קורא לחברים בכל מקום – בוועדות – להתחבר להצעות של חברתי חברת הכנסת אתי עטיה, ולהפעיל גם בטכנולוגיה וגם בחוגים האלה את מה שניתן לעשות למען דור האמת שלנו.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: תשיב השרה אורית פרקש הכהן בשם השרה לשוויון חברתי.

אורית פרקש הכהן: בהיעדרה של השרה לשוויון חברתי התבקשתי להקריא את המענה שלה, בשם הממשלה.

אורית פרקש הכהן: התייחסות לסוגיה העולה על סדר-יומה של הכנסת: חוסנה של אוכלוסיית האזרחים הוותיקים.

אורית פרקש הכהן: מצבם של האזרחים הוותיקים בימי משבר הקורונה איננו פשוט.

אורית פרקש הכהן: מדובר באוכלוסייה שהפגיעה בה, נוכח נגיף הקורונה, היא המשמעותית ביותר.

אורית פרקש הכהן: בהתאם לכך, פועל המשרד לשוויון חברתי בקשת רחבה של נושאים על מנת לספק מענים מהירים ואיכותיים לאזרחים הוותיקים בצל מגפת הקורונה.

אורית פרקש הכהן: בהיבט הכלכלי והחברתי, בתקופת הקורונה פועל המשרד להתאמת תוכניות הסיוע לצורכי האזרחים הוותיקים, לרבות בכל הקשור במתן מענק הסתגלות בשל יציאה לחופשה ללא תשלום, גם לאחר גיל הפרישה, בדומה לכלל העובדים במשק.

אורית פרקש הכהן: אתם יודעים שהדברים האלה גם הוארכו בהחלטות ממשלה כדי להשוות את זה לכלל העובדים במשק.

אורית פרקש הכהן: בנוסף, המשרד מקדם תוכניות תעסוקה להמשך השתתפותם הפעילה כחלק מכוח העבודה, שמתמקדת בעבודה אל מול המבוגרים עצמם לצד עבודה אל מול מעסיקים למיגור הגילנות.

אורית פרקש הכהן: המשרד פועל למתן מיומנויות בידי מעסיקים ומבוגרים ולשימור ושילוב של מבוגרים בעולם העבודה שיאפשרו התמודדות של ציבור זה אל מול האתגרים הכלכליים מולם הוא ניצב.

אורית פרקש הכהן: בהיבט החוסן הנפשי המשרד מקדם תוכנית לאומית להפגת בדידות בקרב אזרחים ותיקים.

אורית פרקש הכהן: מדובר בתוכנית רחבה, שגובשה בשיח עם גורמי מקצוע שונים, לרבות גורמים בחברה האזרחית.

אורית פרקש הכהן: התוכנית מתמקדת במתן מענה לצרכים המרכזיים שזוהו.

אורית פרקש הכהן: בין היתר היא עוסקת בהיבטים של צמצום תחושת הבדידות האישית, הרגשית והחברתית של האזרחים הוותיקים, ובמענים רציפים לחייהם.

אורית פרקש הכהן: התוכנית גם מקדמת הקניית מיומנויות וכלים למבוגרים להתמודדות עצמאית; מעמיקה שיתופי פעולה בין מגזרים לטובת קידום מענים אפקטיביים והרחבת מוטת ההשפעה, וכן מקדמת פתרונות למניעת הבדידות לפני התהוותה בכלים לעידוד זקנה פעילה.

אורית פרקש הכהן: מעבר לכך, המשרד לשוויון חברתי מפעיל מוקד לאזרחים ותיקים, בטלפון 8840*.

אורית פרקש הכהן: המוקד זמין בכל יום מ-08:00 עד 20:00, ומסייע לאזרחים הוותיקים במיצוי זכויותיהם בכלל התחומים הנוגעים להם.

אורית פרקש הכהן: בתקופת הקורונה אפילו הורחבה פעילותו של המוקד, והוא ערוך לתת מענה בכל הקשור להנגשת צרכים בסיסיים כגון מזון ותרופות, לצד סיוע טכנולוגי ומענה לחיזוק החוסן והפגת הבדידות.

אורית פרקש הכהן: זאת התשובה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אורית פרקש הכהן: תודה תודה.

אליהו ברוכי: לאן הדיון?

אליהו ברוכי: ועדת הכלכלה.

אליהו ברוכי: נצביע בעד או נגד להעביר את זה לדיון בוועדת הכלכלה.

קריאה: ועדת העבודה.

אליהו ברוכי: עבודה או כלכלה?

אליהו ברוכי: ועדת העבודה והרווחה.

אליהו ברוכי: אוקיי, אנחנו מצביעים, בבקשה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 5 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אליהו ברוכי: תוצאות ההצבעה הן: בעד ההצעה – חמישה; נגד – אין; אין נמנעים.

אליהו ברוכי: אנחנו מוסיפים את חברת הכנסת אתי עטיה, את חבר הכנסת אוריאל בוסו, את חבר הכנסת יעקב אשר, את חבר הכנסת סעיד אלחרומי, חבר הכנסת אוסמה סעדי.

אליהו ברוכי: יש לנו בסך הכול עשרה בעד.

אליהו ברוכי: ההצעה התקבלה ותעבור לדיון בוועדת העבודה.

אליהו ברוכי: << הלסי >> תופעת הקבצנים וניצול קטינים ל"תעשיית" הקבצנות << הלסי >>

אליהו ברוכי: נעבור לנושא הבא – הצעות לסדר-היום בנושא: תופעת הקבצנים וניצול קטינים ל"תעשיית" הקבצנות, מס' 1325 ו-1369.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

מרב מיכאלי: אני נרשמתי להצעה נוספת – – – שיהיה אחרי – – – בסדר?

מרב מיכאלי: תודה.

אליהו ברוכי: אוקיי.

אליהו ברוכי: בבקשה.

אחמד טיבי: כבוד היושב-ראש, אני רוצה להעלות כאן נושא כאוב: תופעת קיבוץ הנדבות על ידי קטינים בצמתים ליד הרמזורים.

אחמד טיבי: ילדים פלסטינים באים – או מובאים – –

אליהו ברוכי: לא רק פלסטינים.

אחמד טיבי: תוסיף.

אליהו ברוכי: כל הילדים.

אחמד טיבי: תכף.

אחמד טיבי: זה בסעיף 4.

אחמד טיבי: – – לישראל כדי לקבץ נדבות או למכור חפצים כגון עצי ריח לרכב, צעצועים, דברי מזון או דברי הדפסה שונים בין המכוניות בצמתים, בעיקר באזור המשולש ובכפרים בצפון, ששם הם נתונים לאלימות וחשופים לאין-ספור סכנות ול"קבלנים" שלוקחים את מרבית ה"רווח" – בגרשיים.

אחמד טיבי: התופעה הזאת היא לא רק של ילדים פלסטינים, כמו שאמרת, אלא ילדים שמנוצלים על ידי קבלנים או הורים לא אחראיים, ערלי לב, המשתמשים בילדים האלה, זורקים אותם, שולחים אותם, לצמתים, לרמזורים.

אחמד טיבי: לפי העדויות אותם ילדים, שלרוב מקבצים נדבות כדי לסייע למשפחה, שוהים בישראל לעיתים לתקופה של חודש.

אחמד טיבי: הם ישנים על קרטונים בלויים מתחת לעצים ליד הצמתים או ביער או בתעלות מתחת לכביש או בבתים בבנייה חדשה או לפעמים בתוך המסגדים.

אחמד טיבי: המנגנון הפועל – וזו הנקודה המסוכנת – מאחורי התעשייה הזאת ידוע היטב לרשויות.

אחמד טיבי: האב מתקשר למעסיקים עד שהוא מוצא מעסיק שמתאים לו ולילד.

אחמד טיבי: הוא שולח את הילד עם נהג ישראלי.

אחמד טיבי: לאחר שהילדים מגיעים, המעסיק מתדרך אותם, מלמד אותם משפטים שישכנעו נהגים לתת להם כסף ושולח אותם לצומת.

אחמד טיבי: הילד נמצא בצומת 12 שעות, (אומר בערבית: 12 שעות רצופות) לפחות.

אחמד טיבי: האוכל דל.

אחמד טיבי: הילד עושה ביום לא פחות מאשר 250 שקלים, אבל רוב הכסף כלל לא מגיע אליו או למשפחה שלו – לא אל הילד – אלא הקבלן לוקח את הכסף מהילד ועושה עליו חיפוש גופני, שלא הסתיר חמישה שקלים או שקל.

אחמד טיבי: רבע הולך להורים, והשאר – לקבלן של הילדים האלה, מקבצי הנדבות, (אומר בערבית: מושכרים.

אחמד טיבי: ) קבלני קבצני הנדבות – היש יותר בזוי מהעיסוק הזה?

אחמד טיבי: לא אנושי (אומר בערבית: קבלני ילדים לקיבוץ נדבות פושעים נגד עצמם ונגד החברה.

אחמד טיבי: ) באופן טבעי, הילדים העניים ביותר הם גם הפגיעים מכולם.

אליהו ברוכי: נא לסיים.

אחמד טיבי: מלבד הסיכונים הברורים מאליהם, כגון פגעי מזג האוויר – –

אליהו ברוכי: נא לסיים, בבקשה.

אחמד טיבי: דקה, אדוני.

אחמד טיבי: – – והאפשרות להיפגע ממכוניות, הם נוטים ליפול קורבן לאלימות קשה, אלכוהול, סמים ומה לא?

אחמד טיבי: נוסף לילדים, ישנן גם נשים צעירות שמסתובבות עם תינוקות בצמתים ובצידי הכבישים, ולפי עדויות, חלק מהפעוטות האלה מושכרים, (אומר בערבית: מושכרים.

אחמד טיבי: ) הפעוט הוא לא של האישה שנושאת אותו.

אליהו ברוכי: בבקשה, בבקשה נא לסיים.

אחמד טיבי: זה רק לטובת קיבוץ נדבות.

אחמד טיבי: לכן, כל רשויות המדינה חייבות לטפל.

אחמד טיבי: זו גם בעיה חברתית שלנו, של כולנו, אבל גם של המשטרה, של רשויות הרווחה.

אחמד טיבי: כולם חייבים להתאחד כדי לטפל בתופעה הזאת, ולמצוא מסגרת מתאימה.

אחמד טיבי: להחזיר את הילד למשפחתו או למצוא לו מסגרת, כי הקבלנים האלה – –

אליהו ברוכי: בבקשה, נא לסיים.

אחמד טיבי: – – הם פושעים.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אחמד טיבי, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת חמד עמֵאר, בבקשה.

קריאה: עמאר.

אליהו ברוכי: עמאר.

אליהו ברוכי: סליחה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, התופעה הזאת כל כך מסוכנת – אתם לא מתארים לכם עד כמה.

חמד עמאר: אותם ילדים שעומדים בצמתים, ילדים קטנים, נשים עם תינוקות על הידיים, מקבצים נדבות – אני אומר לך, אדוני היושב-ראש: אותם ילדים מובאים לצמתים, כי אם אתה פוגש אותם בצומת שפרעם אתה תפגוש אותם בצומת אחיהוד, ואם אתה לא פוגש אותם בצומת אחיהוד הם לא יהיו בצומת שפרעם, כי הם מובאים על ידי קבלן.

חמד עמאר: אני לא יכול לקבוע חד-משמעית שהם מובאים מהשטחים, כי באמת אני לא יודע ואף פעם לא שאלתי, אבל אני סומך על דבריו של חבר הכנסת אחמד טיבי.

חמד עמאר: זה כל כך מסוכן, שאנחנו, כמדינה, עם משטרה כזו חזקה ועם רשויות רווחה כאלה חזקות, לא מתערבים בנושא.

חמד עמאר: אני רוצה לספר לכם סיפור שקרה איתי.

חמד עמאר: אני עומד בצומת שפרעם, ועטים על האוטו שלי כמה ילדים כאלה ומבקשים נדבות.

חמד עמאר: אני מסתכל ורואה ניידת שעומדת שם בצד השני.

חמד עמאר: אני הולך לניידת.

חמד עמאר: אחרי שאני עובר את הצומת, אני עוצר את האוטו שלי ויורד מהאוטו, מציג את עצמי כחבר כנסת ואני שואל את השוטר: אדוני השוטר, אתה לא רואה שהם מסכנים את התנועה?

חמד עמאר: אתה לא רואה שהם מסכנים את החיים שלהם?

חמד עמאר: אתה לא רואה שהם מסכנים כל אחד שעובר בצומת?

חמד עמאר: הוא הסתכל עליי ואין לו תשובה.

חמד עמאר: הוא לא יודע לענות לי, כי הוא לא קיבל הוראה.

חמד עמאר: הוא לא ענה לי.

חמד עמאר: הוא חיפש כמה משפטים רק כדי להתפטר ממני והמשיך בתעסוקה שלו.

חמד עמאר: אני מכאן קורא לשר לביטחון הפנים: בכל צומת שתמצא ילדים כאלה תעצרו את כולם, עד שיגיעו ההורים שלהם, עד שיגיע אותו קבלן שמעסיק אותם.

חמד עמאר: תענישו את אותם קבלנים – תענישו אותם בחומרה; לא רק להכניס אותם לבית סוהר – גם כלכלית, כספית.

חמד עמאר: תמנעו מהם להיכנס לישראל, כי אותם קבלנים הם פושעים שמנצלים ילדים במצב הכי קשה.

חמד עמאר: אתה רואה תינוק על הידיים של אימו – או לא אימא שלו, אני לא יודע – בחום אימים, כשאתה בקושי מעז לפתוח את החלון.

חמד עמאר: והיא עומדת שם עם התינוק שלה, מבקשת נדבות ומסתובבת מאוטו לאוטו.

חמד עמאר: לכן, כאן תפקידה של המשטרה.

חמד עמאר: אני קורא גם לממלא מקום המפכ"ל: תיכנסו לתמונה.

חמד עמאר: תפסיקו את התופעה הזאת בשנת 2020 במדינת ישראל.

חמד עמאר: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת חמד עמאר, תודה רבה.

אליהו ברוכי: תשיב השרה אורית פרקש הכהן, בשם השר לביטחון פנים.

אליהו ברוכי: בבקשה.

שלמה קרעי: היושב-ראש, שינו את הסדר – – –

אליהו ברוכי: נכון, כן.

שלמה קרעי: למה?

אורית פרקש הכהן: התבקשתי להשיב בשם השר לביטחון הפנים להצעה הדחופה שהגיש חבר הכנסת טיבי, שאני חייבת להגיד שהיא הצעה מאוד מאוד חשובה, בנושא מאוד חשוב.

אורית פרקש הכהן: כאימא לילדים זו נראית לי תופעה פסולה ובזויה שחייבת להיות מטופלת.

אורית פרקש הכהן: אני אקריא את התגובה ואוסיף כמה דברים משלי.

אורית פרקש הכהן: מענה מטעם השר לביטחון הפנים להצעה דחופה לסדר-היום של הכנסת שהגיש חבר הכנסת אחמד טיבי בנושא: תופעת הקבצנים וניצולי קטינים.

אורית פרקש הכהן: סעיף 2 לחוק הנוער (טיפול והשגחה) מגדיר קטין מקבץ נדבות כ"קטין נזקק", כלומר: מסור לטיפולו של עובד סוציאלי, הפועל על פי חוק זה בהסמכת שר הרווחה.

אורית פרקש הכהן: על כן, מומלץ לחבר הכנסת המציע לפנות בעניין זה גם לשר הרווחה.

אורית פרקש הכהן: לגופו של עניין, קיים קושי בטיפול בקטינים מקבצי נדבות ובאכיפה כלפיהם, שמקורו באתגרים שונים.

אורית פרקש הכהן: בין היתר, הקטינים, שמרביתם מתחת לגיל האחריות הפלילית, בורחים ומסכנים עצמם עם הגעתה של המשטרה.

אורית פרקש הכהן: כמו כן, ישנו קושי באיתור פרטיהם וקושי בחקירה לאור היעדר שתוף פעולה מצד הקטינים בנוגע לזהותו של מי ששלח אותם לקבץ נדבות.

אורית פרקש הכהן: קושי עיקרי הוא היותם של הקטינים שב"חים, וכפועל יוצא – היעדר קשר אל מול גורמי רווחה ברשות המקומית והיעדרה של יכולת מיצוי הדין עם ההורים.

אורית פרקש הכהן: אשר על כן, לפי עמדתה המקצועית של משטרת ישראל, הטיפול צריך להיעשות באמצעות רשויות הרווחה.

אורית פרקש הכהן: נדרשת מעורבות של גורמי הרווחה ברשות המקומית לטובת טיפול בקטינים, ובמקביל – בהוריהם.

אורית פרקש הכהן: המשרד לביטחון פנים ומשטרת ישראל יעשו כל שלאל ידם על מנת לסייע למשרדי הרווחה והביטחון, ככל שיתבקשו.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה להגיד לך, חבר הכנסת טיבי, בעצם התשובה כאן של השר לביטחון הפנים היא שמדובר פה בסוגיה בגלל הרגישות שלה שהיא סוגיה שצריכה להיות מטופלת – ומטופלת – על ידי משרד הרווחה.

אורית פרקש הכהן: הדבר היחיד שאותי מטריד זה שאני – אתה יודע, לאור העובדה שהתבקשתי לתת את התשובה – לא הספקתי לדבר עם שר הרווחה, כי הייתי עושה את זה בעצמי לפני שהייתי עולה לדוכן הזה.

אורית פרקש הכהן: אני רואה שהוא חזר אליי, אבל באיחור.

אורית פרקש הכהן: זו אשמתי, אני מקבלת את זה על עצמי, פשוט התחייבתי להשיב בעבור השר לביטחון הפנים והחומרים הגיעו הבוקר.

אורית פרקש הכהן: הנושא הוא מאוד מאוד חשוב, ואני תומכת בהעלאת הנושא הזה.

אורית פרקש הכהן: גם אעדכן אותך על השיחה שלי עם שר הרווחה בנושא הזה.

אורית פרקש הכהן: עד כאן.

אליהו ברוכי: תודה רבה, כבוד השרה.

אליהו ברוכי: לפני ההצבעה אנחנו נבקש עמדה מהצד של חברת הכנסת מרב מיכאלי.

אליהו ברוכי: בבקשה.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

מרב מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לשאול אותך ואתכם, חבריי וחברותיי: אני לא מצליחה להבין למה שוב שר האוצר נותן כסף רק לחזקים.

מרב מיכאלי: בזמן שאנחנו יושבות ויושבים כאן מתנהל דיון בוועדת הכספים, שקיבל אישור להתנהל במקביל למליאה באופן חריג, שבו שר האוצר נותן דבר שקוראים לו פחת מואץ.

מרב מיכאלי: זה דבר רצוי ביותר לעזור למשק, אבל הוא נותן אותו רק לגדולים ורק לחזקים.

מרב מיכאלי: אני לא מצליחה להבין את הדבר הזה.

מרב מיכאלי: למה רק לגדולים ולחזקים?

מרב מיכאלי: פחת מואץ, צריך להסביר, חברות וחברים – זה הדבר הזה שכמו כשאתם בהתחלה קונים אוטו חדש אז הערך שלו יורד נורא נורא מהר?

מרב מיכאלי: אז אותו הדבר על מכונות חדשות בתעשייה – או אפילו לא מכונות אלא כל מיני חפצים, דברים שהערך שלהם יורד.

מרב מיכאלי: פחת מואץ זה כשהמדינה מכירה בירידה של הערך הזה – –

אליהו ברוכי: נא לסיים.

מרב מיכאלי: – – שלהם, והיא תיתן להם לשלם פחות.

אליהו ברוכי: תודה.

מרב מיכאלי: רק לסיים את הנקודה, ברשותך, אדוני.

אליהו ברוכי: בבקשה.

מרב מיכאלי: העניין הוא שאת ההטבה החשובה הזו שר האוצר מוכן לתת כרגע בשווי של 2 מיליארד ש"ח אך ורק למלונות ולתעשייה, להכי גדולים והכי חזקים.

מרב מיכאלי: כל העסקים הקטנים והבינוניים, עצמאיות, עצמאים, אולמות אירועים, מסעדות, בתי אבות – –

אליהו ברוכי: נא לסיים.

מרב מיכאלי: – – כל המקומות האלה – 85% מהמשק – לא יקבלו את ההטבה הזאת.

מרב מיכאלי: למה רק לחזקים?

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: נעבור להצבעה.

אליהו ברוכי: להעביר לוועדת העבודה – לוועדה בהסכמה.

אליהו ברוכי: הצבעה, בבקשה.

אחמד טיבי: הוועדה למעמד הילד.

אליהו ברוכי: להעביר לדיון בוועדה למעמד הילד – לזכויות הילד.

אליהו ברוכי: בבקשה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 5 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה לזכויות הילד נתקבלה.

אליהו ברוכי: חמישה בעד, ואנחנו מצרפים את חבר הכנסת אלי אבידר, חבר הכנסת חמד עמאר, חברת הכנסת טלי פלוסקוב וחבר הכנסת יעקב אשר – תשעה בעד, אין נגד ואין נמנעים.

אליהו ברוכי: ההצעה תעבור לדיון בוועדה לזכויות הילד.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (מס' 34), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

ירדנה מלר-הורוביץ: << הצח>> [מס' מ/1357; דברי הכנסת, חוברת כ"ג, ישיבה ס"ח; נספחות.

ירדנה מלר-הורוביץ: ]

אליהו ברוכי: אנחנו נעבור לדיון בהצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (מס' 34), התש"ף–2020.

אליהו ברוכי: ראשון הדוברים – חמד עמאר, בבקשה.

אליהו ברוכי: סליחה, חברת הכנסת טלי פלוסקוב מציגה את הצעת החוק בשם יושב-ראש הוועדה.

חמד עמאר: – – –

אליהו ברוכי: אתה ברשימת הדוברים.

טלי פלוסקוב: שלום אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, התבקשתי, כאמור, על ידי יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות להציג את הצעת החוק.

טלי פלוסקוב: אנחנו מדברים על קריאה שנייה וקריאה שלישית בהצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (מס' 34), התש"ף

טלי פלוסקוב: –2020, שהגישה הממשלה.

טלי פלוסקוב: הצעת החוק מעגנת עבירות ועבירות מינהליות בארבעה עניינים שמוסדרים היום בצו בידוד בית שהוצא מכוח פקודת בריאות העם, לנוכח ההכרזה של שר הבריאות כי המחלה שגורם נגיף הקורונה החדש היא מחלה מידבקת ומסוכנת, והסמכויות לפי הצעת החוק יחולו רק בעת שהכרזה זו בתוקפה.

טלי פלוסקוב: העניינים שעליהם קבועה עבירה, הם חובת בידוד, חובת הגעה לבידוד שלא בתחבורה ציבורית, חובת דיווח על בידוד וחובת עטיית מסכה.

טלי פלוסקוב: העבירות הן אלה שקבועות כבר היום בחוק להארכת תוקף תקנות לשעת חירום, שעומד לפקוע בסוף החודש – ולכן הדחיפות.

טלי פלוסקוב: החוק קובע גם מיהם הגורמים המוסמכים לאכוף את העבירות וכן מאמץ הוראות מחוק הסמכויות המיוחדות לעניין ביצוע האכיפה של עבירות אלה.

טלי פלוסקוב: מוצע לקבוע כי כל תיקון של צו בידוד בית שבו ייערך שינוי בהוראות שמהוות עבירה יהיה כפוף לפיקוח פרלמנטרי במנגנון הדומה לזה שהופעל לעניין קביעת תקנות בחוק סמכויות מיוחדות.

טלי פלוסקוב: כלומר, לפני פרסום התיקון לצו תוכל הוועדה לקבוע דיון בפרק זמן קצר של 72 שעות, ואחריו ייכנס התיקון לצו לתוקף, והוא ידרוש את אישור הוועדה; בהיעדר אישור כזה בפרק הזמן שנקבע בחוק – את אישור המליאה, ובהיעדר אישור כזה התיקון לצו יפקע והאחריות הפלילית מכוחו תתבטל.

טלי פלוסקוב: הצעת החוק מסדירה גם את האפשרות של חוקרים אפידמיולוגים לדרוש מכל אדם ידיעות ורשומות של עובדים ושוהים במקום.

טלי פלוסקוב: כמו כן הצעת החוק מאפשרת להסתייע בגורמים מסייעים לשם ביצוע החקירה האפידמיולוגית, קובעת את התנאים להסתייעות כזו וגם מבהירה כי אדם רשאי לבקש למסור את המידע דווקא לחוקר האפידמיולוגי ולא למסייע.

טלי פלוסקוב: הגורמים המסייעים מהווים מכפיל כוח ליכולת הפעולה של מערך החקירה האפידמיולוגית הדרוש לקטיעת שרשרת ההדבקה.

טלי פלוסקוב: מהצעת החוק פוצל חלק שעסק בהעברת מידע לרשויות הבריאות של מדינות אחרות – של מדינה זרה – והוא נשאר על שולחן הוועדה.

טלי פלוסקוב: על זה אנחנו לא מצביעים היום.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת מהכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאות השנייה והשלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

אליהו ברוכי: יש כמה בקשות רשות דיבור.

אליהו ברוכי: נעבור לראשון הדוברים – חבר הכנסת חמד עמאר – מוותר; חבר הכנסת אביגדור ליברמן – ויתר; חבר הכנסת עודד פורר – אינו נוכח; חבר הכנסת יבגני סובה – גם אינו נוכח.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אלי אבידר, בבקשה.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, לאחרונה החלו חברות וחברי הבית הזה במנהג יפה, הם סיפרו וציטטו את שאמרו ההורים שלהם.

אלי אבידר: היום אני רוצה לספר על שלי.

אלי אבידר: אבי, יצחק אבודרה ז"ל, היה יושב-ראש המפלגה הליברלית בבת ים וכיהן כממלא מקום ראש עיריית בת ים מטעם רשימת גח"ל – גוש חרות ליברלים.

אלי אבידר: יליד מצרים, בוגר כלכלה בסורבון, איש השכלה וספר, ידע שבע שפות על בוריין.

אלי אבידר: איש עסקים ופוליטיקאי מבריק – לא פוליטיקאי, הוא תמיד אמר לי, איש ציבור; תמיד תיקן אותי.

אלי אבידר: הוא מהווה בעבורי מודל לחיקוי עד עצם היום הזה.

אלי אבידר: הוא היה תוצר של תרבות מסורתית כבדה, ולא פעם מצחיקה.

אלי אבידר: כשרצה לומר על אדם שהוא ישר, ראוי, שאפשר לסמוך עליו, הוא היה אומר: האיש הזה גבר.

אלי אבידר: היינו שלושה אחים ואחות, איפה אנשי ש"ס שישמעו?

אלי אבידר: אה, הינה אני רואה את אבוטבול.

משה אבוטבול: פה, פה, אני פה איתך.

אלי אבידר: הכריח אותי לצום ביום הכיפורים מגיל שש וללוות אותו ברגל לסיור בבתי כנסת במהלך הצום.

אלי אבידר: אתם יודעים איך זה, לא מכובד שהוא ילך לבד.

אלי אבידר: את אחי הגדול ממני הוא העריץ.

אלי אבידר: אחי זרם עם כל השיגעונות שלו.

אלי אבידר: הוא היה אומר לי: אחיך רפי, גבר.

אלי אבידר: כשהוא רצה להחמיא לאחותי הגדולה, היה אומר לי בערבית: אוחתכ רגאל – אחותך גבר.

אלי אבידר: זו הייתה המחמאה הגדולה ביותר.

אלי אבידר: אז לא פעם אני שואל את עצמי מה אבא שלי היה אומר או עושה?

אלי אבידר: חברים בתנועת הליכוד בבת ים זוכרים אותו בשם זכי, וזכי, חברותיי וחברי הכנסת, לא היה מעריך בן אדם שאין לו מילה.

אלי אבידר: הוא לא היה מעריך אחד שיום אחד אומר כך ולמוחרת אומר אחרת.

אלי אבידר: הוא לא היה מעריך אדם שמקבל מתנות, ובטח לא שלוחץ שיקנו מתנות לאשתו.

אלי אבידר: האיש הזה בחיים לא היה נחשב בעיני אבי לגבר.

אלי אבידר: לשתות קפה איתו הוא לא היה מוכן.

אלי אבידר: יש תומכי ליכוד שכותבים לי: שכחת מי אתה ומאיפה באת, ואני רוצה לומר להם: לרגע לא שכחתי, לעולם לא אשכח.

אלי אבידר: אני פשוט חושב שבנימין נתניהו, במושגים של אבא שלי, הוא לא גבר.

אלי אבידר: הוא לא ראוי לתמיכה שלכם; אתם שווים פי אלף ממנו.

אלי אבידר: הוא עולה למעלה כי הוא דורך לכם על הראש ומעצים את הפחדים שלכם.

אלי אבידר: הוא לא מכיר את הערך "יהללך זר ולא פיך" – כל היום מהלל את עצמו: אני, אני, ואני.

אלי אבידר: אי-אפשר לשמוע את זה יותר.

אלי אבידר: יש מיליון מובטלים במשק שלא יודעים מה לעשות מחר, והוא ממשיך: אני, ואני, ואני.

אלי אבידר: לאנשים אין מה לאכול, ריבונו של עולם, והוא בלי בושה לוקח מיליונים מקופת המדינה לכיס שלו.

אלי אבידר: משפחות צעירות חזרו לגור עם ההורים בפריפריה, שבע ושמונה נפשות בדירות של 65 מטר מרובע, והוא לא מתבייש לדחוף אותנו לבחירות נוספות.

אלי אבידר: אבל למה שיתבייש?

אלי אבידר: אתם נותנים לו.

אלי אבידר: הוא יכול להמשיך לספר סיפורים כמה שהוא רוצה – האיש הזה הוא לא גבר.

אלי אבידר: חברותיי וחברי הליכוד, אתם צריכים להצטרף למחאה.

אלי אבידר: 300,000 מפגינים בבלפור, ובהם אתם, יצילו את העתיד של הילדים והנכדים של כולנו.

אלי אבידר: הצטרפו למחאה.

אלי אבידר: אין לנו ארץ אחרת, תודה רבה, אדוני.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חבר הכסת אלי אבידר.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת; חבר הכנסת חמד עמאר – ויתר; חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח.

אליהו ברוכי: נעבור להצבעות.

אליהו ברוכי: אוקיי, נעבור להצבעות.

אליהו ברוכי: נצביע.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים להצבעות בקריאה שנייה ושלישית על החוק לתיקון פקודת בריאות העם.

טלי פלוסקוב: רגע, אתם מצביעים בעד?

טלי פלוסקוב: רגע, שנייה.

טלי פלוסקוב: מיקי, אתם תומכים?

טלי פלוסקוב: לא תומכים?

טלי פלוסקוב: אז אני – – –

אליהו ברוכי: אז חברת הכנסת לפני ההצבעה תעלה לסיכום.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת טלי פלוסקוב, בבקשה.

תמר זנדברג: אבל עברת להצבעה.

אליהו ברוכי: אנחנו עדיין לא עברנו להצבעה.

אלעזר שטרן: אתה אמרת: נעבור להצבעה.

אליהו ברוכי: בסדר, נכון, אמרתי שנעבור להצבעה ועדיין לא גמרתי את המשפט הזה.

תמר זנדברג: אתה אמרת: נעבור להצבעה.

אליהו ברוכי: בבקשה, חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

טלי פלוסקוב: אני יכולה לסכם?

טלי פלוסקוב: אני חוזרת.

אליהו ברוכי: כן, כן, כן, בבקשה.

טלי פלוסקוב: יופי, אני מבקשת לסכם.

קריאה: הוא אמר: נעבור, ואז את אמרת.

טלי פלוסקוב: נכון, ואני ביקשתי לסכם.

טלי פלוסקוב: נכון.

אליהו ברוכי: בסדר גמור.

תמר זנדברג: הוא אמר: נעבור להצבעה.

אליהו ברוכי: ואז היא ביקשה לסכם.

קריאה: ואז הוא שאל אם היא רוצה לסכם.

תמר זנדברג: הוא לא שאל אם היא רוצה לסכם, הוא אמר:

תמר זנדברג: נעבור להצבעה – – –

טלי פלוסקוב: לא, המזכירה שאלה אותי – – –

אליהו ברוכי: היא הייתה פה למטה ושאלנו אותה אם היא רוצה.

תמר זנדברג: – – –

טלי פלוסקוב: אוקיי, רבותיי.

אליהו ברוכי: בבקשה.

קריאה: תמר, תוציאי אותי מהמשחק הזה.

תמר זנדברג: לא, לא אלייך.

תמר זנדברג: אני מדברת – – –

אליהו ברוכי: הכול בסדר.

אליהו ברוכי: בבקשה.

טלי פלוסקוב: שאלו אותי אם אני רוצה לסכם.

טלי פלוסקוב: טוב, רבותיי, הבנתי – לא רוצים לתמוך, הכול בסדר.

טלי פלוסקוב: אז אנחנו נדע לגייס.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אנשים, לגייס.

תמר זנדברג: אה, את רואה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה, אני פשוט רוצה – –

תמר זנדברג: היושב-ראש אמר:

תמר זנדברג: לעבור להצבעה – – –

טלי פלוסקוב: – – להסביר.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת תמר זנדברג, אני רוצה להסביר על מה אנחנו מדברים ולמה אני כן רואה חשיבות בהעברת החוק היום.

טלי פלוסקוב: אנחנו מדברים על החוק שפג תוקפו, סעיפים מאוד חשובים בתקופת הקורונה.

טלי פלוסקוב: זה בסוף החודש.

טלי פלוסקוב: בשבוע הבא אנחנו לא נמצאים כאן, ולכן אין לנו אפשרות להעביר את ההצבעה על החוק הזה לשבוע הבא.

טלי פלוסקוב: לכן, כמובן, אנחנו ביקשנו לפצל את החוק, כי לא הייתה לנו הסכמה בהצעת חוק – – –

יואב סגלוביץ': בשבוע הבא הולכים להביא לפה, הולכים להביא לוועדת חוקה בשבוע הבא דברים שהממשלה, ברשלנות, לא הספיקה לעשות.

יואב סגלוביץ': הכנסת – – – אולי במקום אחר.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת סגלוביץ', אני כרגע נמצאת כאן בפן של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יואב סגלוביץ': אני אומר שהכנסת תעבוד בשבוע הבא.

טלי פלוסקוב: אוקיי, אני בטוחה שהכנסת תעבוד.

מיקי לוי: כל היום אתם עושים פנצ'רים.

טלי פלוסקוב: אני רק אומרת שוב: אנחנו מדברים על דברים מאוד חשובים לתקופת הקורונה, ואם אנחנו לא נעביר את החוק הזה, אז הרשויות לא ידעו – –

קריאה: לא צריך להעביר את החוק הזה.

טלי פלוסקוב: – – איך לתפקד, ולכן אנחנו עשינו את הכול כדי שהחוק הזה יהיה מוכן.

טלי פלוסקוב: נכון שלא הסכמנו עם הסעיף האחרון של ההצעה הממשלתית, ולכן אני דיווחתי היום על הפיצול, והצבענו על הפיצול.

טלי פלוסקוב: כי הסעיף האחרון של ההצעה מדבר על העברת מידע בין-לאומי.

טלי פלוסקוב: יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת חיים כץ, היום קיבל החלטה אמיצה מאוד ואמר:

טלי פלוסקוב: אנחנו לא מוכנים כרגע לתמוך בסעיף הזה.

טלי פלוסקוב: אבל שאר הסעיפים שיש בהצעת החוק אלה סעיפים שצריך לאשר בדחיפות, ולכן אנחנו היום כאן.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לשתף אתכם במשהו שבעיניי הוא מאוד מאוד חשוב.

טלי פלוסקוב: אנחנו נמצאים בתקופת הקורונה ואני רוצה לספר לכם על משהו מאוד נחמד, שעזר לי להעביר שר האוצר ישראל כץ.

טלי פלוסקוב: על כך אני אנצל את ההזדמנות להודות לו.

טלי פלוסקוב: אני סיפרתי לו שהרבה אנשים מבוגרים – מהם ניצולי שואה – היום נמצאים בביתם בבדידות מאוד נוראית.

טלי פלוסקוב: האנשים האלה, אין להם עם מי לדבר.

טלי פלוסקוב: האנשים האלה, אסור להם לצאת מהבית, או אני לא יודעת אם אסור אבל הם משתדלים מאוד לשמור על עצמם, ואז הם באמת נשארים לבד.

טלי פלוסקוב: אז הלבד הזה, ביחד חשבנו איך אפשר לשבור אותו, והשתמשנו במערכת מאוד פופולרית היום שנקראת זום.

טלי פלוסקוב: אנחנו פה בכנסת כל הזמן משתמשים בה, מדברים עם אנשים ונציגים מהמשרדים, גם אלה שלא מצליחים להגיע לכנסת.

טלי פלוסקוב: אז אנחנו החלטנו על הוצאה מסוימת, 2.5 מיליון שקלים שהולכים לטובת מרכז הארגונים, כדי ללמד את ניצולי השואה איך להשתמש בזום.

טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד לכם, כבר ראיתי את התוצאות וחייכתי פשוט מרוב ההנאה.

טלי פלוסקוב: אנשים רוקדים ביחד, אנשים שרים ביחד, אנשים עושים ביחד התעמלות, ספורט, אנשים מטיילים בעולם ביחד.

טלי פלוסקוב: דברים כל כך יפים, וטוב שיש לנו אוזן קשבת גם ממשרד האוצר, ואני כרגע מדברת על שר האוצר.

טלי פלוסקוב: וגם השרה לשוויון חברתי מירב כהן שיתפה פעולה בהעברת הכספים לטובת הניצולים.

טלי פלוסקוב: אז אני חושבת שלנו, לנבחרים, כדאי לדבר גם על הדברים הנפלאים שקורים במדינה שלנו בתקופה כל כך לא פשוטה, ויש לא מעט.

טלי פלוסקוב: לא מעט.

טלי פלוסקוב: אנחנו רואים, אני אשתף אתכם בעוד משהו נורא יפה: אתם יודעים שבמדינת ישראל יש לא מעט מקבצי דיור בבתי גיל הזהב, שבאחריותם של משרד הקליטה ומשרד השיכון.

טלי פלוסקוב: מתגוררים שם אנשים מבוגרים.

טלי פלוסקוב: שוב, רובם עולי ברית המועצות לשעבר, והאנשים האלה נשארים לבד.

טלי פלוסקוב: מה עושים הרשויות, העמותות והמתנדבים?

טלי פלוסקוב: הם מביאים אומנים, הם עומדים ליד החלונות של המקומות האלה ושרים להם שירים, רוקדים למענם ומספרים להם סיפורים.

טלי פלוסקוב: זה היופי של החברה הישראלית, רבותיי.

טלי פלוסקוב: אנחנו לא משאירים את האנשים האלה לבד, אנחנו נותנים להם הרגשה ותחושה שאנחנו כאן למענם – תעצרו אותי אם אנחנו מוכנים שם, כי אני יכולה לדבר עד מחר – עד כמה אנחנו פה גם דואגים להם.

טלי פלוסקוב: באמת, מה שאני אומרת זה לא כדי למלא את הזמן, כי אני חושבת שיש לנו לא מעט דברים שאנחנו יכולים להיות גאים בהם.

טלי פלוסקוב: זה דבר שאני חושבת שכל אחד מכם יכול לספר ולשתף את האנשים המבוגרים, וכל מי שרוצה ללמוד ולהשתמש בזום יכול לפנות למרכז עיר גנים – כרגע אני מדברת כמובן על ניצולי השואה – יש שם מנגנון שיכול לתת להם מענה.

טלי פלוסקוב: דבר נוסף, אתם יודעים שאני מטפלת בנושא האזרחים הוותיקים.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שהתוכנית שהמדינה מקדמת היום והדיון שהתקיים בוועדת הקורונה לא מזמן, על איך המדינה נערכת כדי להגן על האנשים האלה, האנשים שנמצאים כיום בקבוצת סיכון הכי גדולה – נעשית שם עבודה יוצאת מן הכלל.

טלי פלוסקוב: זאת ההזדמנות שלי היום קודם כול להודות לאנשים שנמצאים לצידם של האזרחים הוותיקים.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להודות לאותן מטפלות סיעודיות, שבאות הביתה לקשישים, שמחזקות אותם, שעוזרות להם.

טלי פלוסקוב: דנית – לא שמעתי.

טלי פלוסקוב: אתם יודעים, מרוב הדברים והעבודה שיש לנו, אנחנו שוכחים להגיד תודה לאנשים שמשקיעים את הלב והנשמה כדי לעזור לאזרחים הוותיקים.

טלי פלוסקוב: היה פה היום דיון מאוד חשוב ביוזמתם של חברי הכנסת אתי עטיה – ועוד מישהו, אני לא זוכרת את השם – בנושא של בדידות הקשישים.

טלי פלוסקוב: רבותיי, האנשים האלה יכולים להישאר בחיים – מיקי?

טלי פלוסקוב: אנחנו אומרים שמי שהיום נמצא בצומת ההחלטות זה כמובן האזרחים הוותיקים.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שהאנשים שמטפלים בהם, האנשים שנמצאים לצידם, האנשים שיודעים לתת להם מענה – פה גם המקום להודות לקבוצות המתנדבים.

טלי פלוסקוב: חבר'ה, למה אני אומרת את זה?

טלי פלוסקוב: כי יש לנו כל כך הרבה דברים יפים בחברה הישראלית.

טלי פלוסקוב: המון אנשים עושים את זה בהתנדבות מלאה, רק כי הם מרגישים שהם צריכים לעזור לאנשים האלה.

טלי פלוסקוב: אני פונה לאזרחי מדינת ישראל ואומרת: אתם גרים בבית, אתם יוצאים בבוקר מהבית, תבדקו מי נמצא לידכם, אולי נמצא בן אדם מבוגר שזקוק לעזרה ומתבייש לבקש עזרה?

טלי פלוסקוב: אז תשאלו אותו.

טלי פלוסקוב: אולי כדאי לקנות לו משהו במכולת?

טלי פלוסקוב: אולי כדאי להביא לו משהו שהוא צריך היום?

טלי פלוסקוב: חבר'ה, אסור לנו לשכוח את החמלה, החמלה היא חלק מהחברה הישראלית.

טלי פלוסקוב: לכן, אני קוראת לכולם לקחת חלק בתקופה הזאת הכל-כך מורכבת ולעזור לאזרחים הוותיקים, שלא נשמע כל יום על המספר הגדל של אותם אנשים שהולכים לעולמם.

טלי פלוסקוב: רובם, לצערנו, הם האזרחים הוותיקים.

טלי פלוסקוב: אנחנו נמצאים לקראת תחילת שנת הלימודים, ואני יודעת כמה ויכוחים וכמה נושאים קשורים לתחילת שנת הלימודים.

טלי פלוסקוב: אני כמובן רוצה לברך את שר החינוך גלנט על ההחלטה להקטין את תשלומי ההורים בעבור שנת הלימודים.

טלי פלוסקוב: אנחנו גם מבינים שהתלמידים, הילדים שלנו, לא יקבלו את מה שהיו מקבלים בתקופה רגילה.

טלי פלוסקוב: אבל עם זאת, אנחנו צריכים לתת תמיכה מאוד רחבה, גם לצוות ההוראה, ויש הרבה אנשים חדשים שנכנסים היום ללמד, אולי הם גם ילמדו איך ללמד, אבל נורא חשוב לנו להבין, שיש אנשים חדשים במערכת ההוראה, במערכת החינוך של מדינת ישראל, וצריך לתת להם את מלוא הגיבוי בעבודה הנפלאה שהם עושים.

טלי פלוסקוב: דבר אחרון שהייתי רוצה לשתף אתכם בו: אתם יודעים שאני עומדת בראש ועדת האתיקה, ולצערי הרב, לוועדת האתיקה מגיעות לא מעט קובלנות – –

מיכאל מלכיאלי: אנחנו יודעים וגם מודים לך.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: – – מגיעות לא מעט קובלנות על האמירות הלא-ראויות של חברי הכנסת.

טלי פלוסקוב: אז רבותיי, כאן המקום לפנות לכל אחד ואחת מכם:

טלי פלוסקוב: בואו נשקול כל מילה שאנחנו אומרים; הציבור מקשיב לנו; הציבור עוקב אחרינו, אם אנחנו מאשרים לעצמנו להגיד מילות גנאי – אני לא אגיד פה איזה – אז גם הציבור מבין: אם מותר להם אז מותר גם לי.

טלי פלוסקוב: השיח שלנו יורד באופן מאוד לא ראוי ולא מכבד אחד את השני והרמה הזאת לא מתאימה לנו כחברה, במיוחד לנו כמדינת ישראל.

חמד עמאר: תגידי את זה למיקי זוהר.

טלי פלוסקוב: אני אומרת את זה לכולם, אדוני, ממש לכולם.

טלי פלוסקוב: אני פה גם לחברי הקואליציה וגם לחברי האופוזיציה, יש לנו הרבה אי-הסכמות, אפשר לריב, אבל יש מילים מתאימות לריב כזה.

טלי פלוסקוב: לכן, אנחנו, חברי ועדת האתיקה, הרבה פעמים צריכים לקבל החלטות קשות, ואנחנו מתחשבים גם בחברים שלנו, שהם חברי כנסת, אבל גם איפה אפשר להעביר גבול לגבי המילים שחברי הכנסת משתמשים בהן.

טלי פלוסקוב: אז זה הדבר האחרון שרציתי להגיד לכם.

טלי פלוסקוב: אני מאחלת לכולנו שבוע פורה ומבקשת כמובן לתמוך בהצעת החוק.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת טלי פלוסקוב, תודה רבה.

אליהו ברוכי: להצעת החוק לא נרשמו הסתייגויות.

אליהו ברוכי: נעבור להצבעה בקריאה שנייה ושלישית.

אליהו ברוכי: נצביע על הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (מס' 34), התש"ף–2020.

אליהו ברוכי: נעבור להצבעה בקריאה שנייה, בבקשה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 9 בעד סעיף 1 – 24 נגד – 17 נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

אליהו ברוכי: תוצאות ההצבעה הן 24 בעד, 17 נגד.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת טלי פלוסקוב מצטרפת בעד, גם חברת הכנסת שרן השכל, חבר הכנסת יעקב אשר וחבר הכנסת שלמה קרעי – ארבעה.

אליהו ברוכי: אז יש לנו 28 בעד ו-17 נגד.

אליהו ברוכי: החוק התקבל בקריאה שנייה.

אליהו ברוכי: נעבור להצבעה בקריאה שלישית על הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (מס' 34), הצבעה.

אליהו ברוכי: מי בעד?

אליהו ברוכי: מי נגד?

אליהו ברוכי: בבקשה.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 10 בעד החוק – 26 נגד – 14 נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת בריאות העם (מס' 34), התש"ף

אליהו ברוכי: –2020, נתקבל.

אליהו ברוכי: תוצאות ההצבעה הן 26 בעד, 14 נגד.

אליהו ברוכי: לחוק מצטרפים חברת הכנסת שרן השכל, חברת הכנסת טלי פלוסקוב, חבר הכנסת יעקב אשר וחבר הכנסת שלמה קרעי – ארבעה נוספים בעד.

אליהו ברוכי: לפיכך יש לנו 30 בעד ו-14 נגד, חוק לתיקון בריאות העם (מס' 34), התש"ף–2020, התקבל.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: נעבור לדיון על הצעת חוק ההוצאה לפועל (הקפאת הגבלת רישיונות נהיגה) (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התש"ף–2020, בבקשה.

אליהו ברוכי: יציג את החוק חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

אליהו ברוכי: הודעה למזכירת הכנסת.

אליהו ברוכי: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק להסדר התדיינויות בסכסוכי משפחה (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התש"ף–2020, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: [מס' מ/1358, פ/1358, פ/32/23, פ/399/23, פ/983/23 ופ/1089/23; דברי הכנסת, חוב' י"א, ישיבה 24, חוב' כ"ג, ישיבה 70; נספחות.

ירדנה מלר-הורוביץ: ]

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אשר, בבקשה.

יעקב אשר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד, בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט, להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק ההוצאה לפועל (הקפאת הגבלת רישיונות נהיגה) (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה), התש"ף–2020.

יעקב אשר: הצעה זו היא מיזוג של הצעה ממשלתית וחמש הצעות פרטיות שהגישו חברי הכנסת שלמה קרעי, שרן מרים השכל, חמד עמאר, ג'אבר עסאלקה, אוסאמה סעדי, יעקב אשר, יעקב טסלר, אביגדור ליברמן – גוטע ארבייט, אביגדור – עודד פורר – – –

אליהו ברוכי: עסאקלה ולא עסאלקה.

יעקב אשר: עסאלקה.

אליהו ברוכי: לא, הפוך, עסאקלה.

יעקב אשר: עסאקלה.

יעקב אשר: למה בליברמן לא התבלבלתי, תגיד לי?

קריאה: כי אתה חבר שלו לשעבר.

יעקב אשר: עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין, אלכסנדר קושניר, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף, יוסף ג'בארין, אחמד טיבי, סונדוס סאלח.

יעקב אשר: הצעה זו, כמו שאמרנו, היא מיזוג של הצעת חוק ממשלתית.

יעקב אשר: בשל התפרצות נגיף הקורונה, נקטה מדינת ישראל צעדים מרחיקי לכת כדי לצמצם את התפשטות המחלה.

יעקב אשר: בין היתר, הוטלו מגבלות שונות על שירותי התחבורה הציבורית ועל הנוסעים בה.

יעקב אשר: מגבלות אלו מצמצמות את היכולת של האנשים להתנייד ממקום למקום, ועקב כך הן פוגעות ביכולתם להגיע למקום עבודתם, ובכך גם נפגעת יכולתם להחזיר את חובם.

יעקב אשר: הצעת החוק מבקשת להקפיא, כהוראת שעה לתקופה של חצי שנה, את ההגבלות המוטלות על קבלה, החזקה וחידוש של רישיון נהיגה.

יעקב אשר: לפי המוצע, בתקופת הוראת השעה רשם ההוצאה לפועל לא יהיה רשאי להטיל על החייב מגבלה חדשה על קבלה, החזקה או חידוש של רישיון נהיגה – אני חושב שפה זה לא כל כך מעודכן.

שלמה קרעי: – – – היו הגבלות חדשות.

יעקב אשר: אוקיי.

יעקב אשר: והגבלה, כאמור, שהוטלה על החייב אך טרם נכנסה לתוקף – תתבטל.

יעקב אשר: באשר להגבלות שכבר תלויות ועומדות נגד החייב על החזקת רישיון נהיגה – הגבלות אלה יבוטלו.

יעקב אשר: לעומת זאת, הגבלות על חידוש רישיון נהיגה יישארו על מכונן.

יעקב אשר: זה התיקון.

יעקב אשר: הוראת שעה זו תתרום בשני היבטים: ראשית, היא תסייע בשמירה על בריאות הציבור ועל ריחוק חברתי; שנית, היא תעניק גמישות גדולה יותר לחייבים בחזרה לתעסוקה ובמציאת תעסוקה חדשה, ובדרך זו תאפשר להם לנסות לשלם את חובם.

יעקב אשר: לפני שאני מבקש מהחברים להצביע בעבור הדבר הזה – זה באמת צירוף של הרבה כוחות בעניין – אני חייב לציין את עבודתו של ותיק החברים בוועדת חוקה, ידידי אוסאמה סעדי, שגם נוטל איתי בהגה, בשרביט הניהול, בכמה וכמה דברים.

יעקב אשר: הוא, ושאר חברי הכנסת, באמת הצלחנו לחלוף על התנגדויות כאלה ואחרות, להגיע לפשרות הנכונות בנקודות הנכונות, ובסופו של דבר לעשות טוב להרבה מאוד אנשים.

יעקב אשר: אני רוצה לנצל את הזמן הזה גם לקרוא לאותם חייבים, שאולי יש להם חשש להגיע להסדר, אולי יש להם חשש להגיע לרשם כדי לגמור את העניין: נצלו את הזמן הזה.

יעקב אשר: עכשיו מחודשים לכם הרישיונות.

יעקב אשר: בואו ונסו לגמור את העניין הזה, כדי שלאחר תקופת הקורונה ולאחר תקופת החוק יחזור לכם רישיון הנהיגה ותוכלו להתפרנס, תוכלו לנסוע עם משפחותיכם.

יעקב אשר: אנחנו נדאג לפקח על כך שההתנהלות של ההוצאה לפועל והרשם יהיו כנדרש.

יעקב אשר: אנחנו נעקוב אחרי העניין הזה.

יעקב אשר: ההצעה, כפי שאמרתי, אושרה בוועדה פה אחד.

יעקב אשר: אין לה הסתייגויות, ולפיכך אני מבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאות שנייה ושלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

יעקב אשר: אני אחסוך כבר את התודות של הסוף ואני אודה לעו"ד אלעזר שטרן מהלשכה המשפטית, ולצוות, לצוות הנהלת הוועדה, ולעוזרי, עו"ד יהודה כהן, יועץ החקיקה.

יעקב אשר: תודה רבה לכולם.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יעקב אשר, תודה רבה.

אליהו ברוכי: אנחנו נעבור לרשימת הדוברים.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

אליהו ברוכי: לרשותך חמש דקות.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה קודם כול לברך את התלמידים הדרוזים על ההישג המרשים שלהם בזכאות לבגרות.

חמד עמאר: אני חושב שזה הישג חסר תקדים, שב-20 המקומות הראשונים נמצאים בתי ספר דרוזיים ויישובים דרוזיים.

חמד עמאר: במקום הראשון יצא בית ספר פקיעין, היישוב פקיעין הוא במקום ראשון בארץ.

חמד עמאר: מקום שלישי – בית ספר חורפיש, שישי – בית ג'ן.

חמד עמאר: סמיע – כולם נמצאים במקומות הראשונים.

חמד עמאר: אני רוצה לברך אותם.

חמד עמאר: תמשיכו בדרך הזאת.

חמד עמאר: אני רוצה להודות לראשי הרשויות, למנהלים ולמורים שמשקיעים שעות על גבי שעות כדי להגיע להישג הזה.

חמד עמאר: אני יודע שזה חשוב.

חמד עמאר: אני חושב שאנחנו בדרך הנכונה בהשכלה ואנחנו יכולים להתקדם.

חמד עמאר: אנחנו בדרך הנכונה, ובשנים האחרונות רואים את ההישגים שלנו.

חמד עמאר: בנושא של הצעת החוק, זאת הצעת חוק שהגשתי כבר בכנסת התשע-עשרה, והיום אנחנו מעבירים אותה כהוראה שעה לשישה חודשים, אבל ששת החודשים האלה חשובים מאוד לאותם חייבים, כי אנחנו נותנים כאן פתרון לקרוב ל-200,000 פסולי נהיגה.

חמד עמאר: 200,000.

חמד עמאר: המספר המדויק הוא 198,000.

חמד עמאר: אותם אנשים שבמצב הזה, המצב הנוכחי, יכולים לגשת עכשיו לקבל את הרישיון שלהם ולעשות את ההסדר של חייב משלם.

חמד עמאר: להגיע לרשם, לעשות הסדר, ואחרי שישה חודשים הם יכולים להמשיך לנסוע עם הרישיון שלהם.

חמד עמאר: אני באמת רוצה להודות קודם כול ליושב-ראש הוועדה על קיום הדיון אתמול והיום, והבאת החוק – כי זה חוק חשוב.

חמד עמאר: היה לנו חשוב להביא את זה לפני הכניסה לבתי הספר, כי יש הרבה הורים שרוצים להסיע את הילדים שלהם לבתי הספר, ואנחנו, כמחוקקים, במצב הנוכחי לא רוצים שייסעו בתחבורה הציבורית.

חמד עמאר: כמה שפחות שייסעו בתחבורה הציבורית – זה חשוב לנו.

חמד עמאר: נוכל להחזיר הרבה אנשים למעגל העבודה במצב הנוכחי, כי יש הרבה אנשים שהעבודה שלהם היא נהיגה, והרישיון בשבילם הוא הפרנסה.

חמד עמאר: אם הם יחזרו לעבוד עכשיו, בששת החודשים האלה, וינצלו אותם, הם יוכלו להחזיר את החובות שלהם ולעשות הסדר תשלומים.

חמד עמאר: אני רוצה להודות גם למציעים, כי זו הצעה ממשלתית שהתמזגנו איתה.

חמד עמאר: כמה חברי כנסת הגישו את אותה הצעת החוק – שלמה קרעי, שרן השכל, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, ג'אבר עסאקלה, ואני הגשתי בשם ישראל ביתנו וכל חברי ישראל ביתנו: חבר הכנסת אביגדור ליברמן, עודד פורר, אלכס קושניר וכולם – כל שבעת חברי הכנסת היו חתומים על הצעת החוק.

חמד עמאר: תודה לכל אחד שתמך בהצעת החוק.

חמד עמאר: אני מקווה שכל חברי הכנסת יתמכו בהצעת החוק.

חמד עמאר: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת חמד עמאר, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת שלמה קרעי, בבקשה.

אליהו ברוכי: חמש דקות בבקשה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לפתוח בסוגיה נוספת, שאנחנו מלווים כבר שנה וחצי, הסוגיה של ילדי הגנים בחינוך המיוחד במוכר שאינו רשמי.

שלמה קרעי: אנחנו שנה וחצי בקונסזוס מלא של כל חברי הבית; כל חברי ועדת הכספים מנסים להיאבק כדי לייצר את השוויון ולהפסיק את האפליה לרעת אותם 6,000–7,000 ילדי גנים של חינוך מיוחד במוכר שאינו רשמי.

שלמה קרעי: לשמחתי, בחוק שאנחנו מטפלים בו עכשיו בוועדת הכספים הצלחנו להשיג 17.5 מיליון שקלים שישולמו לתיקון האפליה של השנה שחלפה – של שנת הלימודים תש"ף.

שלמה קרעי: זה מעט מזעיר, אין הקומץ משביע את הארי, אבל בכל זאת זה הישג חשוב ונותן לנו מוטיבציה להמשיך ולהוביל, כדי שבשנת תשפ"א האפליה הזאת תיפסק לחלוטין.

שלמה קרעי: אנחנו מצפים ממשרד החינוך וממשרד האוצר לעמוד בהתחייבות הברורה מאוד שלהם לפרוטוקול בנושא הזה.

שלמה קרעי: אני רוצה להודות בסוגיה הזאת לשר ישראל כץ, לחבר הכנסת מיקי לוי, שדחף גם הוא בצורה שלא משתמעת לשתי פנים, ולכל חברי הוועדה שגם טיפלו בנושא הזה.

שלמה קרעי: זה גם משתלב יפה עם פרשת השבוע, כי תצא, שבה התורה מדברת הרבה על הדאגה לחלש, הדאגה לאוכלוסייה המוחלשת: "לא תטה משפט גר יתום ולא תחבל בגד אלמנה", "אבן שלמה וצדק יהיה לך – – – למען יאריכו ימיך על האדמה אשר ה' אלהיך נתן לך".

שלמה קרעי: אז הדבר הזה משמעותי מאוד – מאבק שאנחנו מלווים תקופה ארוכה.

שלמה קרעי: הילדים האלה הם הילדים הכי מסכנים והכי מוחלשים בחברה.

שלמה קרעי: יצא לנו גם לבקר במוסדות שלהם במודיעין ובעוד מקומות אחרים.

שלמה קרעי: ההתגייסות כאן וההירתמות של כל חברי הכנסת ושל כל חברי ועדת הכספים, שחתמו פה אחד על הדרישה הזאת, מראה שאנחנו יכולים לעשות כאן דברים טובים בקונסנזוס לטובת עם ישראל.

שלמה קרעי: הצעת החוק שעומדת לפנינו חשובה גם היא מאין כמותה; היא בשורה גדולה – בפרט לחייבים מהפריפריה, שאין להם תחבורה ציבורית יעילה ומספקת, מהדרום ומהצפון.

שלמה קרעי: מי שגר ביישוב כפרי או ביישוב עירוני נידח ועובד במרכז, אין לו סיכוי, הוא לא יכול להגיע בכלל.

שלמה קרעי: זה כמה שעות נסיעה הלוך וחזור, והדבר הזה לא משתלם בכלל.

שלמה קרעי: אז חייבים מהפריפריה, בפרט בתקופה הזאת של הקורונה, כשאנחנו דורשים מאזרחי ישראל למעט בהתקהלויות, למעט לנסוע בתחבורה ציבורית, החוק הזה שבא לפנינו ושנאשר אותו תכף בקריאה שנייה ושלישית, הוא חוק חשוב מאין כמותו.

שלמה קרעי: נכון, לא הצלחנו לטפל בכל אותם 200,000 שלולי רישיון בהוצאה לפועל.

שלמה קרעי: יש עדיין כמה אחוזים – כ-13,000 איש – שעדיין יצטרכו לבוא לרשם ולקבל את הסרת המגבלה מכיוון שכבר פג תוקף הרישיון שלהם.

שלמה קרעי: אבל כל היתר בהחלט יוכלו, מייד כשהחוק הזה יאושר – אני לא יודע אם זה היום או ממחר בבוקר כשהמחשבים יעודכנו – כבר לנסוע חצי שנה.

שלמה קרעי: זאת אומנם הוראת שעה, והיא נכנסת בינתיים לחצי שנה בלבד עם אפשרות להארכה לעוד ארבעה חודשים, אבל אנחנו מתכוונים להמשיך לפעול ולהפוך את הוראת השעה הזאת גם להוראת קבע.

שלמה קרעי: מעבר להקלה הזמנית, כמו שאמרתי, במיוחד לתושבי הפריפריה, ערב פתיחת שנת הלימודים זה מבורך עוד יותר.

שלמה קרעי: אנשים פונים אלינו, לא יכולים לקחת את הילדים לגנים, לבתי הספר ולמעונות.

שלמה קרעי: הם נאלצים לפעמים לנסוע בלי רישיון כי אין ברירה ואין דרך אחרת.

שלמה קרעי: אז הדבר הזה, ערב פתיחת שנת הלימודים, הוא דבר חשוב ומבורך מאין כמותו.

שלמה קרעי: כמו שאמר קודם גם חברי, אדוני היושב-ראש, זאת באמת הזדמנות לחייבים לנצל את חצי השנה הזאת ולהגיע להסדר עם ההוצאה לפועל, כדי לבטל את המגבלה שלהם לצמיתות.

שלמה קרעי: לא לחכות לנו שאנחנו אולי נצליח לעשות את זה בהמשך; יש לכם הזדמנות, הבטיחו לנו בהוצאה לפועל להיות קשובים, מגיעים להסדרים מאוד מקילים, ואפשר לנסות ללכת ולהסיר את המגבלה לצמיתות.

שלמה קרעי: לסיום אני רוצה להודות לכמה אנשים טובים שהיו לאורך הדרך, לא רק באמצע הדרך: שר המשפטים אבי ניסנקורן, שעם כל המחלוקות והתהום הפוליטית שפעורה בינינו, בנושא הזה לקח את זה על שכמו ודחף והוביל עד לסיום החקיקה; יושב-ראש ועדת חוקה חבר הכנסת יעקב אשר, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, שכבר אמרתי שהוא בולדוזר, אז גם אתמול עד השעות הקטנות ישבו, והוא ישב וניסה להגיע לפתרון גם לאותם 13,000 שהזכרתי, יחד עם תומר מוסקוביץ' ושרת התחבורה ונציגה אפי, שגם הגיע לוועדה.

שלמה קרעי: לא הצלחנו להשלים הכול, אבל אפשר לברך על המוגמר: הצעת חוק טובה.

שלמה קרעי: אני מברך עליה ומקווה שכולכם תתמכו בה.

שלמה קרעי: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השרה, חבריי חברי הכנסת, יש לנו היום בשורה לכ-200,000 נהגים שהרישיון שלהם היה מעוקל בעקבות חוב בהוצאה לפועל.

אוסאמה סעדי: כבר כמה כנסות אנחנו מנסים לבטל את ההגבלות האלה ללא הצלחה.

אוסאמה סעדי: עכשיו, בתקופת הקורונה, כשיש בעיות בתחבורה הציבורית ואנחנו רוצים למנוע את התפשטות הנגיף, חשוב מאוד שהנהגים ילכו לעבודה ויחזרו ויסיעו את התלמידים שלהם, את הבנים שלהם, במיוחד כשאנחנו בפתיחת שנת הלימודים.

אוסאמה סעדי: אז היה חשוב מאוד שנבטל את ההגבלות האלה, ונחזיר לנהגים את הרישיונות שהיו מעוקלים.

אוסאמה סעדי: לכן זאת בשורה.

אוסאמה סעדי: אני רוצה להדגיש שהחוק מדבר על כמה חלופות: החלופה הראשונה היא שבתקופה הזאת של חצי שנה, עד 27 בפברואר 2021, לא תוטל כל הגבלה – לא לקבל, לא להחזיק ולא לחדש.

אוסאמה סעדי: זאת אומרת שבתקופה הזאת, כבוד היושב-ראש, אי-אפשר להטיל הגבלות, ולגבי הגבלות שהיו בעבר – ביטלנו את זה למשך חצי שנה.

אוסאמה סעדי: נשארה קבוצה אחת של נהגים שהרישיון שלהם פג תוקפו.

אוסאמה סעדי: ניסינו עד השעות הקטנות של הלילה אתמול, כמו שאמר חברי שלמה קרעי, להכניס את הקבוצה הזאת.

אוסאמה סעדי: לא הצלחנו, והייתה ברירה לדחות לעוד שבועיים-שלושה ולנסות לדבר, ואז עלו בעיות חוקתיות – או שאנחנו נצביע ונביא את זה היום.

אוסאמה סעדי: אנחנו בחרנו באפשרות הזאת, ואנחנו נמשיך לנסות למצוא פתרונות גם לקבוצה האחרונה שנשארה.

אוסאמה סעדי: אני רוצה להדגיש – וקיבלנו הרבה פניות בעניין הזה, כאילו אנחנו מסתכלים רק על הצד של החייבים ולא על הצד של הזוכים – נכון, ג'אבר, סונדוס?

אוסאמה סעדי: אז אני אומר:

אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים תמיד לאזן בין שני הצדדים, ואכפת לנו גם מזכויותיהן של הנושים ומזכויותיהם של הזוכים בתיקי הוצאה לפועל.

אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים לנצל, וכמו שאמר יושב-ראש ועדת החוקה חברי יעקב אשר, שאת התקופה הזאת של חצי שנה, החייבים ינצלו, כי או-טו-טו תעבור חצי השנה – כמה חודשים – ואז אוטומטית ההגבלות תוחזרנה מיידית.

אוסאמה סעדי: ואז מייד יש לך עיקול, ובמחשב של המשטרה מופיע שאתה נוהג ללא רישיון.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו פונים מכאן כולנו, כל חברי הכנסת מכל הסיעות, לחייבים, לנצל את התקופה הזאת ולפנות להוצאה לפועל.

אוסאמה סעדי: אנחנו חוקקנו לפני כשנתיים תיקון להוצאה לפועל: חוק החייב משלם.

אוסאמה סעדי: החוק הזה אומר שמי שפונה לרשם ההוצאה לפועל, ללשכת ההוצאה לפועל, ויש לו חוב והוא מבקש הסדר תשלומים, ומשלם שלושה תשלומים רצופים, הרשם יכול לבטל את כל ההגבלות שלו.

אוסאמה סעדי: לא רק את ההגבלה על רישיון הנהיגה – גם על הבנקים גם על המשכורת, גם על נסיעה לחו"ל, גם על חידוש דרכון.

אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים שהתקופה הזאת של שישה חודשים – מעכשיו, לא לחכות – מעכשיו יש לפנות לרשם ההוצאה לפועל, להגיש בקשות ואז לשלם את שלושת התשלומים האלה, ואז הרישיון הזמני יהפוך לרישיון קבוע.

אוסאמה סעדי: ולכן, אני רוצה להודות לשר המשפטים אבי ניסנקורן; לחברי יושב-ראש ועדת חוקה, שבאמת נרתם למשימה הזאת וקבע דיונים מהיום למחר; לחבריי המציעים, ובראשם שלמה קרעי, שיזם את הצעת החוק, וההצעה שלו עברה בוועדת שרים – – –

שלמה קרעי: ליושב-ראש הכנסת – – –

אוסאמה סעדי: כמובן, כמובן, עוד לא גמרתי.

אוסאמה סעדי: לחברי ג'אבר עסאקלה; לחברתי סונדוס סאלח ולחברי אחמד טיבי; לחבר הכנסת חמד עמאר; לשרן השכל; כמובן, ליושב-ראש הכנסת, שבאמת נענה היום לבקשתנו והכניס את זה בסוף סדר-היום, למרות שמדובר בהצעת חוק ממשלתית; לשרת התחבורה מירי רגב, שנרתמה ופעלה; גם לתומר מוסקוביץ' מרשות האכיפה, וגם לאפי רוזן, שעזר לנו – זה חשוב מאוד.

אוסאמה סעדי: אני רוצה להגיד כמה מילים בערבית ולהסביר על החוק הזה.

אוסאמה סעדי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: אנחנו מצביעים כעת על הצעת חוק לבטל עיקולים של רישיון נהיגה לתקופה של שישה חודשים עם אפשרות הארכה לתקופה של שלושה חודשים.

אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על ביטול עיקולים לחייבים בלשכת ההוצאה לפועל רק בגלל מגפת הקורונה, כדי לתת להם הזדמנות לנהוג וללכת לעבודה ולחזור ממנה בשלום, ובפרט כשיש הגבלות על התחבורה הציבורית.

אוסאמה סעדי: לפיכך, אנו מדברים על תקופה של שישה חודשים בלבד.

אוסאמה סעדי: ואולם, אנו פונים מפה לכל הנהגים האלה, ואנו מדברים על קרוב ל-200,000 נהגים ערבים ויהודים בארץ: נצלו את ההזדמנות הזאת – ששת החודשים יכולים להסתיים תוך זמן קצר.

אוסאמה סעדי: נצלו את ההזדמנות הזאת.

אוסאמה סעדי: אנחנו גם דיברנו היום עם הממונים בלשכת ההוצאה לפועל.

אוסאמה סעדי: נצלו את ההזדמנות הזאת ופנו ללשכת ההוצאה לפועל כדי לעשות הסדר תשלומים.

אוסאמה סעדי: אם תפנו ללשכת ההוצאה לפועל ותשלמו שלושה תשלומים חודשיים רצופים, כל העיקולים יבוטלו, ובכלל זה העיקולים על הבנקים, המשכורת, מניעת הנסיעה לחו"ל, ואז גם הרישיון יהפוך לרישיון קבוע.

אוסאמה סעדי: לפיכך, זו בשורה למאות אלפי הנהגים שמחכים לחוק זה, אבל אנו גם רוצים שלא יהיה מדובר רק בשישה חודשים אלא שהדבר ייעשה באופן קבוע ורציף והם גם יפרעו את התחייבויותיהם בלשכת ההוצאה לפועל.

אוסאמה סעדי: תודה רבה ליעקב ולחבריי ברשימה המשותפת.

אוסאמה סעדי: ) אני מברך את כולם על החוק הזה, בקריאה שנייה ושלישית.

אוסאמה סעדי: אבל אני עוד מציין ומדגיש וחוזר ומדגיש שחשוב מאוד שתנצלו את התקופה הזאת ותלכו לעשות הסדר תשלומים, ואז הזמני יהפוך לקבוע.

אוסאמה סעדי: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

אוסנת הילה מארק: אפשר בצרפתית?

אוסאמה סעדי: צרפתית זה – – –

חמד עמאר: חבר הכנסת יבגני סובה – מוותר; חבר הכנסת איימן עודה – איננו נוכח; חבר הכנסת אנטאנס שחאדה; חבר הכנסת אחמד טיבי; חבר הכנסת מנסור עבאס; חברת הכנסת תומא עאידה סלימאן; חבר הכנסת עופר כסיף; חברת הכנסת היבה יזבק; חבר הכנסת יוסף ג'בארין; חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

חמד עמאר: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, בבקשה, עד חמש דקות.

ג'אבר עסאקלה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כמו שאמרו קודמיי, אני מברך, וזו בשורה לכ-200,000 נהגים שרישיונם לא חודש או הופסק בגין חוב להוצאה לפועל.

ג'אבר עסאקלה: אנחנו בכלל הגשנו את ההצעות האלה לפני הקורונה.

ג'אבר עסאקלה: הכוונה שלנו הייתה לסיים או לגמור עם החוק הזה או עם המגבלה הזאת לאלתר, אבל האילוצים שקיימים, וגם מאזני הכוחות בכנסת, הביאו אותנו להתפשר וכן להסכים על הוראת שעה כהצעה ממשלתית לשישה חודשים, עם אפשרות חידוש לעוד שלושה חודשים; שבעיניי זה דבר טוב, שנותן הזדמנות לעשרות אלפי נהגים לסיים את הסאגה הזאת.

ג'אבר עסאקלה: נראה לי שזה מאוד מאוד משמעותי לחיים של אנשים.

ג'אבר עסאקלה: הביקורת שהייתה על החוק הזה היא שאנחנו עוזרים לאנשים להשתמט.

ג'אבר עסאקלה: אנחנו בדקנו מי הזוכים בחובות האלה.

ג'אבר עסאקלה: רוב החובות, או נתח גדול מהחובות האלה – לחברות עסקיות, חברות הטלפון הסלולרי, כביש 6, חברות הכבלים וכאלה.

ג'אבר עסאקלה: מיעוט של העיקולים האלה הוא של אנשים פרטיים, ולכן זה מאוד משמעותי שכולם ידעו.

ג'אבר עסאקלה: בכל זאת, אני חושב שזאת בשורה, בשורה טובה.

ג'אבר עסאקלה: אני רוצה להודות, כמובן, ליושב-ראש הוועדה חבר הכנסת יעקב אשר; אני רוצה להודות לשר המשפטים, לחבריי שהיו שותפים להצעות – אוסאמה, קרעי, שרן השכל, וכמובן, כבוד יושב-ראש הישיבה חמד עמאר.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שנלחמנו בתוך הוועדה.

ג'אבר עסאקלה: חלקנו נלחם גם בתוך הוועדה, וגם עד שעות הלילה הקטנות מחוץ לוועדה.

ג'אבר עסאקלה: כל הכבוד, הישג מרשים.

ג'אבר עסאקלה: אני שותף לקריאה של כולנו.

ג'אבר עסאקלה: חייבים לנצל את ההזדמנות להגיע להוצאה לפועל ולעשות הסדרים, כי זאת באמת באמת הזדמנות נהדרת.

ג'אבר עסאקלה: אני מצטער עבור אלה שלא הצלחנו לפתור עבורם את הבעיה.

ג'אבר עסאקלה: מדובר על כ-13,000 נהגים.

ג'אבר עסאקלה: אני מקווה שהם ייגשו להוצאה לפועל ויקבלו הסדר תשלומים ויחזירו לעצמם את רישיונות הנהיגה.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

סמי אבו שחאדה: מוותר.

חמד עמאר: חברת הכנסת סונדוס סאלח; חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – איננה נוכחת.

חמד עמאר: אתה רוצה לסכם את הדיון או שנעבור להצבעה?

חמד עמאר: אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק ההוצאה לפועל (הקפאת הגבלת רישיונות נהיגה) (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה), בקריאה שנייה ושלישית.

חמד עמאר: נא להצביע, חברי הכנסת.

חמד עמאר: עכשיו אנחנו מצביעים בקריאה שנייה.

קריאה: תוסיף אותנו, חמד?

חמד עמאר: כן, כן, אני אספור אתכם.

חמד עמאר: הצבעה מס' 11 בעד סעיפים 1–3 – 6 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

חמד עמאר: בעד – שישה, אין נמנעים ואין מתנגדים.

חמד עמאר: אני אוסיף את חברי הכנסת שלא ישבו במקום: חברת הכנסת מרב מיכאלי, חברת הכנסת אימאן, חבר הכנסת אוסאמה, חבר הכנסת יעקב אשר, חברת הכנסת שרן, חבר הכנסת שלמה קרעי, חבר הכנסת טייב, חבר הכנסת בוסו וחברת הכנסת אוסנת – כמה יצא לנו?

חמד עמאר: אנחנו 15 בעד, אין נמנעים ואין מתנגדים.

חמד עמאר: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

חמד עמאר: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

חמד עמאר: נא להצביע.

חמד עמאר: הצבעה מס' 12 בעד החוק – 8 נגד – אין נמנעים – אין חוק ההוצאה לפועל (הקפאת הגבלת רישיונות נהיגה) (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה), התש"ף

חמד עמאר: –2020, נתקבל.

חמד עמאר: אני מוסיף את חברי הכנסת שלא ישבו במקום: חברת הכנסת אימאן, חבר הכנסת אוסאמה, חבר הכנסת יעקב, חבר הכנסת בוסו, חברת הכנסת אוסנת, חברת הכנסת שרן, חבר הכנסת קרעי וחבר הכנסת טייב – 16 בעד, אין נמנעים, אין מתנגדים.

חמד עמאר: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

חמד עמאר: אנחנו יוצאים להפסקה.

חמד עמאר: לא תם סדר-היום.

חמד עמאר: אנחנו יוצאים להפסקה עכשיו.

בשעה 15: << נושא >> מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת << נושא >>

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו מחדשים את הישיבה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 5); הצעת חוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה התקציבית (תיקון מס' 20), התש"ף–2020, שהחזירה ועדת הכספים.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 256) (הטבות מס ליישוב עירוני מעורב), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, של חברת הכנסת מיכל שיר סגמן וקבוצת חברי הכנסת.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: כפי שאני מבין מיושב-ראש ועדת הכספים ומיושב-ראש הקואליציה, הם מבקשים שלא להביא עכשיו את הצעת החוק להצבעה לקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: לפיכך, חברות וחברי הכנסת, תם סדר-היום.

יריב לוין: הישיבה הבאה תתקיים ביום י"ח באלול התש"ף, 7 בספטמבר 2020, בשעה 16:00.

יריב לוין: ישיבה זו נעולה.