ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 71, 2020-08-24 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום שני, ד' באלול התש"ף, 24 באוגוסט 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק רשות שדות התעופה (מלוות ואגרות חוב למטרות פיתוח ולצורך מימון פעילות שוטפת – הוראת שעה), התש"ף–2020.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם – החל בהצעת חוק שמספרה פ/1963/23 וכלה בהצעת חוק שמספרה פ/2025/23: הצעת חוק הכנסת (תיקון – חוות דעת בעניין השלכות חקיקה על השוויון), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת יוסף ג'בארין, ג'אבר עסאקלה, עופר כסיף, עאידה תומא סלימאן ואיימן עודה; הצעת חוק הכנסת (תיקון – קביעת שכר חברי הכנסת בידי ועדה ציבורית), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת עידן רול ויאיר לפיד; הצעת חוק יום השפה הערבית, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת יוסף ג'בארין, ג'אבר עסאקלה, עופר כסיף, עאידה תומא סלימאן ואיימן עודה; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – תגמול לעובדת עצמאית שבן זוגה משרת במילואים), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת מתן כהנא, אופיר סופר, ע'דיר כמאל מריח ומשה ארבל; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הארכת התקופה לקבלת קצבה רטרואקטיבית), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת יוסף ג'בארין, ג'אבר עסאקלה, עופר כסיף, עאידה תומא סלימאן ואיימן עודה; הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – קורס דיאלוג רב-תרבותי), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת יוסף ג'בארין, ג'אבר עסאקלה, עופר כסיף, עאידה תומא סלימאן ואיימן עודה; הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – ייעוץ אקדמי בערבית), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת יוסף ג'בארין, ג'אבר עסאקלה, עופר כסיף, עאידה תומא סלימאן ואיימן עודה; הצעת חוק דמי מחלה (תיקון – קרן ימי מחלה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – חובת הטמעת ערכי הסובלנות ומיגור האלימות), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת יוסף ג'בארין, ג'אבר עסאקלה, עופר כסיף, עאידה תומא סלימאן ואיימן עודה; הצעת חוק התרבות והאומנות (תיקון – הקצאה שוויונית בתקציב לחברה הערבית), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת יוסף ג'בארין, ג'אבר עסאקלה, עופר כסיף, עאידה תומא סלימאן ואיימן עודה; הצעת חוק הגנה על עובדים בשעת חירום (תיקון – היעדרות הורה מחמת הגבלת לימודים מכוח פקודת בריאות העם), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת יעקב טסלר; הצעת חוק התאמת אופן ההעסקה של מטפלות במשפחתונים המפוקחים על ידי האגף למעונות יום ומשפחתונים במשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון – הטבות רפואיות לאלמנה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת עוזי דיין; הצעת חוק המועצה להשכלה גבוה (תיקון – ייצוג הולם), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת יוסף ג'בארין, ג'אבר עסאקלה, עופר כסיף, עאידה תומא סלימאן ואיימן עודה; הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – התאמות לאוכלוסייה הערבית – חגים), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת יוסף ג'בארין, ג'אבר עסאקלה, עופר כסיף, עאידה תומא סלימאן ואיימן עודה; הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – פרסום ושילוט בשפה הערבית), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת יוסף ג'בארין, ג'אבר עסאקלה, עופר כסיף, עאידה תומא סלימאן ואיימן עודה; הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – ייצוג הולם במוסדות אגודת הסטודנטים), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת יוסף ג'בארין, ג'אבר עסאקלה, עופר כסיף, עאידה תומא סלימאן ואיימן עודה; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – תקופת לידה והורות להורה יחיד), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת הילה שי וזאן, יפעת שאשא ביטון ותהלה פרידמן; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון – החרגת עובד מערכת אכיפת החוק מתקופת ההתיישנות), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת שלמה קרעי, אריאל קלנר, מאי גולן, אוסנת הילה מארק ובצלאל סמוטריץ'; הצעת חוק המיזם הלאומי לביטחון תזונתי, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, יצחק פינדרוס ואליהו ברוכי; הצעת חוק לתיקון פקודת האגודות השיתופיות (מספר בתי אב ביישוב קהילתי), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת בצלאל סמוטריץ', חיים כץ, אופיר סופר, מכלוף מיקי זוהר, מתן כהנא, איילת שקד, מיכל שיר סגמן, משה אבוטבול, הילה שי וזאן, חוה אתי עטייה, אריאל קלנר, אוסנת הילה מארק, אליהו ברוכי, שרן מרים השכל, עוזי דיין, מיכאל מלכיאלי ויצחק פינדרוס; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – החזר דמי נסיעות עבור חולה סיעודי וחולה שנפטר), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון – הסדרת סוף שבוע ארוך), התש''ף–2020, מאת חברת הכנסת טלי פלוסקוב; הצעת חוק פיצוי עסקים קטנים בשל אירועי איבה מתמשכים, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק מס רכוש וקרן פיצויים (תיקון – פיצוי בעד נזקי מגפת הקורונה) (הוראת שעה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת יאיר לפיד; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – העברת מס בין עוסקים מורשים), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק הגבלת מימון מפעלים מזהמים (תיקוני חקיקה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ביטול מס בגין זקיפה סלולרית), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור בעת קניית דירה ראשונה לזוגות צעירים), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת ישראל אייכלר, מיכאל מלכיאלי ועופר כסיף; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי בגין הוצאות טיפול בילדים), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק לעידוד מחקר, פיתוח וחדשנות טכנולוגית בתעשייה (תיקון – תקציב הרשות הלאומית לחדשנות טכנולוגית), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת עידן רול, קרן ברק, אורלי פרומן ואלי אבידר; הצעת חוק לתיקון פקודת המכס (ביטול חיוב בעד בדיקת טובין), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת ישראל אייכלר ומיכאל מלכיאלי; הצעת חוק פיצוי עסקים קטנים בשל אירועי איבה מתמשכים או מצב חירום כלכלי, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון – איסור הפליה במוסדות חינוך, החלת אחריות אישית על מנהלי בתי ספר והגדלת סכום הפיצוי ללא הוכחת נזק), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק איסור פרסומת והגבלת השיווק של מוצרי טבק ועישון (תיקון – הגבלת כמויות חומרים רעילים בסיגריות), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לתיקון פקודת הנמלים (פרק הזמן המרבי למתן שירות מקדים לפריקת מטען מאוניות), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק תאגידי מים וביוב (תיקון – ביטול החוק והוראות מעבר), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון – איסור הפרדה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק איסור ניתוק משירותי חשמל, מים וגז (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (תיקוני חקיקה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת אוסאמה סעדי, אחמד טיבי וסונדוס סאלח; הצעת חוק רשות מקרקעי ישראל (תיקון – הקצאת קרקעות בנגב ובגליל לחיילים משוחררים), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק המים (תיקון – הוספת נציג ציבור לעניין איכות הסביבה למועצת רשות המים), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק להפסקת פעילות סוכנות הסעד והתעסוקה של האו"ם לפליטי פלסטין במזרח הקרוב (אונר"א), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת ניר ברקת, אופיר כץ, מיכל שיר סגמן, שלמה קרעי, קטי קטרין שטרית, אופיר סופר, בצלאל סמוטריץ', עודד פורר, מכלוף מיקי זוהר, מתן כהנא ויעקב אשר; הצעת חוק הטבות מס ליישוב מעורב, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת אופיר כץ, קטי קטרין שטרית, סעיד אלחרומי, ינון אזולאי, אלעזר שטרן, דוד ביטן, טלי פלוסקוב, מיכאל מלכיאלי, אוסאמה סעדי וקרן ברק; הצעת חוק השתלת איברים (תיקון – שינוי ברירת המחדל), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הכרה באחים שכולים ובזכויותיהם, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת מיכל שיר סגמן; הצעת חוק תמיכה במימון פעילות ארגון נכי צה"ל ובתי הלוחם, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת עוזי דיין; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – סייג להטלת התפקיד להרכיב ממשלה), מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק העונשין (תיקון – חילוט רווחי סרסרות), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הרבנות הראשית לישראל (תיקון – ייצוג הולם לנשים בהרכב האספה הבוחרת), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת תהלה פרידמן, עודד פורר, מיקי חיימוביץ', מיכל וונש, עינב קאבלה, קרן ברק, שרן מרים השכל, חוה אתי עטייה, יוליה מלינובסקי קונין, יבגני סובה, תמר זנדברג ומרב מיכאלי; הצעת חוק תיעוד הדבקה של כתבי בית דין (תיקוני חקיקה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת ישראל אייכלר ומיכאל מלכיאלי; הצעת חוק דמי מחלה (תיקון – הוספת ימי בידוד בעקבות נגיף הקורונה לימי המחלה) (הוראת שעה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי, משה ארבל, מיכאל מלכיאלי, משה אבוטבול וקטי קטרין שטרית; הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון – מינוי חברי הכנסת לוועדה לבחירת שופטים), מאת חברת הכנסת קארין אלהרר; הצעת חוק שיפוט בתי דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון – מינוי נציגות ציבור), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברות הכנסת תהלה פרידמן ועינב קאבלה; הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון – ביטול סעיפי הפינוי ושינוי שם החוק), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת מכלוף מיקי זוהר ובצלאל סמוטריץ'; הצעת חוק החברות (תיקון – ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית בדירקטוריונים של חברות ציבוריות), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת יוסף ג'בארין, ג'אבר עסאקלה, עופר כסיף, עאידה תומא סלימאן ואיימן עודה; הצעת חוק הדיינים (תיקון – כשירות למנהל בתי הדין הרבניים), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת תהלה פרידמן, עודד פורר, עינב קאבלה ומיכל וונש; הצעת חוק בתי המשפט (תיקון – מחלקות לעבירות מין), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון – קווי פעולה של חברה ממשלתית), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת תהלה פרידמן, מיכאל מלכיאלי ואוסנת הילה מארק; הצעת חוק פיצוי לנפגעי פוליו (תיקון – הרחבת הזכאות לחולים שנותחו לפני שנת 1980), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי, אנטאנס שחאדה, ישראל אייכלר ועופר כסיף; הצעת חוק הגנה על עובד הנעדר מעבודתו עקב התפשטות נגיף הקורונה, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת אוסאמה סעדי, אחמד טיבי וסונדוס סאלח; הצעת חוק יישוב סכסוכי עבודה (תיקון – הוספת שירות לשינוע מזומנים ומעות להגדרה "שירות ציבורי"), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – תווי קנייה בעסקת מכר מרחוק והארכת תוקף תווי קנייה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי ומשה ארבל; הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (רישוי הפגנות), התש"ף–2020, מאת חבר הכנסת אריאל קלנר.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות הוועדה המיוחדת לענייני ביקורת המדינה בעקבות דיון בהצעתו של חבר הכנסת אוסאמה סעדי בנושא: הסחר בהיתרי תעסוקה גורם לפגיעה בעובדים הפלסטינים.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת הפנים והגנת הסביבה בעקבות דיון מהיר בהצעתה של חברת הכנסת קרן ברק בנושא: מניעת גישה חופשית של אזרחים לנחל האסי על ידי קיבוץ ניר דוד.

ירדנה מלר-הורוביץ: הסכם בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת המדינה העצמאית של סמואה בדבר פטור מאשרה למחזיקים בדרכונים דיפלומטיים, דרכוני שירות ודרכונים לאומיים.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

בממשלה בשל: << נושא >>1.

בממשלה בשל: כישלון הממשלה המנותקת בהעברת תקציב מדינה, ובזבוז 100 הימים הקבועים בחוק להגשתו על התעסקות אך ורק בעצמם; << נושא >>

בממשלה בשל: << נושא >> 3.

בממשלה בשל: מחדל הממשלה במערכה מול נגיף הקורונה; << נושא >>

יריב לוין: כמדי יום שני, כמעט תמיד, אנחנו עוברים להצעות אי-אמון.

יריב לוין: ההצעה הראשונה היא הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם, שכותרתה: כישלון הממשלה המנותקת בהעברת תקציב מדינה, ובזבוז 100 הימים הקבועים בחוק להגשתו על התעסקות אך ורק בעצמם.

יריב לוין: ינמק את ההצעה חבר הכנסת עפר שלח.

יריב לוין: ואני כבר אומר, חבר הכנסת שלח, שאני לא אפעיל את השעון, כי אני לא רואה כאן אף שר.

יריב לוין: אוה, הינה הגיע השר אקוניס.

אופיר אקוניס: הייתי מחמיץ איזה נאום, מרגש ככל שיהיה.

יריב לוין: אני אמרתי כבר כמה פעמים שהשבתי פה לא פעם, כשהייתי השר המקשר, על הצעות אי-אמון, אבל אף פעם לא ידעתי להשיב על הצעות שלא שמעתי את מי שנימק אותן.

יריב לוין: אז את הכישרון הזה אני מתקשה להאמין שיש לי.

עפר שלח: השר אקוניס חונן בכישורים גדולים משלך.

יריב לוין: זה בהחלט יכול להיות.

יריב לוין: עדיין אני חושב שזה יהיה בהחלט פנומנלי, ולא הייתי מציע לבחון את העניין הזה.

עפר שלח: כנראה.

יריב לוין: אז טוב שהשר אקוניס כאן.

יריב לוין: בבקשה.

עפר שלח: תודה, אדוני היושב-ראש.

עפר שלח: הסיפור הישן, המסתיים בזה שהחוטא גם אוכל את הדג המסריח, גם לוקה במלקות וגם מגורש מהעיר, הוא סיפור די ארוך, מפני שהאיש המסכן עובר את זה שלב אחרי שלב.

עפר שלח: כל פעם הוא מתחרט, ואז הוא בוחר בעונש אחר, ובסופו של דבר לוקה בכולם.

עפר שלח: אני חושב שזו הפעם הראשונה בתולדות הכנסת שמונחת לפנינו הצעת חוק שבה מתנדבים האנשים שכנראה יעבירו אותה – אני לא יודע, אולי היו"ר או השר אקוניס יחלקו איתנו אינפורמציה, אנחנו במתח לקראת השעה 21:00 – אבל הצעת חוק שבה מתנדבת ממשלה שלמה, ובעיקר צד כחול לבן שבה, גם לאכול את הדג, גם ללקות במלקות וגם להיות מגורשים מהעיר, וכל זה בבת אחת.

עפר שלח: שהרי על מה קמה הממשלה הזאת?

עפר שלח: מה הייתה הסיבה המוצהרת שבגללה מה שמתואר גם על ידי ראש הממשלה ושותפיו הקואליציוניים כלא נישואים של אהבה אלא נישואים של הכרח – על מה הם היו?

עפר שלח: שלוש רגליים היו לכאורה לסיפור הזה: האחת היא טיפול במשבר הקורונה, השנייה היא העברת תקציב והשלישית היא מניעת בחירות.

עפר שלח: והיום אנחנו הולכים להעביר חוק שאומר שעוד 120 יום הממשלה הזאת תמשיך לטפל באופן הכושל שהיא עושה בקורונה, לא תעביר תקציב, ובסופו של דבר, ברור לכולנו, נלך לבחירות, שהרי הבחירה הזאת כבר נעשתה על ידי בנימין נתניהו, זו רק השאלה מתי זה יקרה.

עפר שלח: ונאומו המרתק אתמול, שבו הוא הודיע שהוא בעד פיוס, ובה בעת – מעולם לא ראינו אדם מצליח להגיד שני דברים, דבר ודבר סותר, בעת ובעונה אחת; אפרופו כישורים, את זה למשל לי אין – בה בעת תקף את שותפיו הקואליציוניים התקפה קשה, כולל התקפה אישית נגד שר המשפטים שלו עצמו, כולל האשמתו בשותפות בקנוניה שהיא על סף הפלילית.

עפר שלח: וזה שהדבר הזה יוביל בסופו של דבר לבחירות, כי ככה החליט בנימין נתניהו, מסיבות השמורות רק איתו, כולנו יודעים.

עפר שלח: ולכן נשאלת השאלה מדוע התנדבו שותפיו להיות אלה שגם אוכלים את הדג, גם לוקים מכות וגם מגורשים מהעיר.

עפר שלח: טיפול הממשלה הזאת בקורונה הרי הוא משל ושנינה.

עפר שלח: ראש הממשלה נהג להתגאות בזה שמכל העולם מתקשרים אליו, והיה נוקב בשמות של כל מיני אנשים, שחלקם לדעתי היום מועמדים אל עמוד הקלון במדינות שלהם עצמם.

עפר שלח: אבל כשמתקשרים אליו ושואלים אותו איך אנחנו עושים את ההישג שלנו, אז להלן אני מסכם את ההישגים.

עפר שלח: על פי פרויקטור הקורונה עצמו, שיעור התחלואה בישראל, או התחלואה החדשה בישראל, הוא הגבוה בעולם.

עפר שלח: הטיפול במשבר הכלכלי – אנחנו רואים אותו בנתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בהמלצות שירות התעסוקה ובאמירות של כל כלכלן סביר במדינת ישראל, והמשמעות שלו היא שאנחנו הולכים לזה שבחורף הקרוב תהיה בישראל אבטלה דו-ספרתית קשה.

עפר שלח: לא אנשים שהוצאו לחל"ת על פי הפטנט – בדיעבד הכושל – של הממשלה הזאת, אלא אנשים שאיבדו את מקום עבודתם, לא ימצאו מקום עבודה חדש בעתיד הנראה לעין, ואגב, רובם המכריע אנשים צעירים, בין 25 ל-40.

עפר שלח: זה הולך להיות הדור האבוד לא של הכלכלה הישראלית – זה הולך להיות הדור האבוד של החברה הישראלית: אנשים צעירים שאין להם מקום עבודה, שלא יהיה להם מקום עבודה, שמדינת ישראל לא מעמידה לרשותם שום מערכת ראויה של הכשרה מקצועית.

עפר שלח: אנחנו דנו בזה בוועדה לביקורת המדינה.

עפר שלח: המערכות הקיימות להכשרה מקצועית לא מסוגלות לענות בכלל על הביקוש הקיים, והם, חלקם כבר חוזרים לבתים של ההורים שלהם, חלקם עם ילדים חוזרים לבתים של ההורים שלהם, חוזרים לחיות על חשבון ההורים שלהם ומתחילים להתרגל לרעיון שעבודה לא תהיה להם בעתיד הנראה לעין.

עפר שלח: והנתונים האלה, כשהם נתונים דו-ספרתיים, שהם במאות אלפי אנשים, הם נתונים קשים מכל מה שידעה מדינת ישראל הרבה שנים.

עפר שלח: עכשיו, משבר הקורונה הוא משבר עולמי, משבר הקורונה הוא משבר קשה.

עפר שלח: לאף אחד אין פתרונות קלים עבורו.

עפר שלח: הדרך הכלכלית שבה טיפלה ומטפלת הממשלה הזאת, וביתר שאת מאז שהיא הממשלה המאוחדת שקמה לטפל במשבר הקורונה – הדרך שבה היא מטפלת, חוסר ההסכמה המוחלט שבה, המבנים המסובכים שלה, קבינט קורונה של 14 אנשים – אומנם שינו אותו, אבל זה לקח חודשים עד ששינו אותו, שבו מה שנשמר זה הפריטטיות המקודשת, ולא זה שפשוט יהיו בו אנשים שלתפקיד שלהם יש איזושהי נגיעה לקורונה, באופן מוזר – המבנה הניהולי שבנה ראש הממשלה, שבו המטה לביטחון לאומי, גוף מכובד עם זכויות, שאין לו שום התאמה לדון בזה בכלל, שאין לו שום התאמה להיות גוף המטה של זה, בוודאי לא הגוף האופרטיבי של זה – כל הדברים האלה מונחים לפנינו.

עפר שלח: העלייה בתחלואה, אני רוצה להגיד, זה לא רק שהיא במספרים מבהילים – אגב, המספרים האלה חלקם גם נובעים, צריך להגיד ביושר, ממספרי הבדיקות הגבוהים שעושים בישראל.

עפר שלח: אבל העלייה בתחלואה, שאי-אפשר להתווכח עליה, הן בתחלואה הקשה, הן במספר המתים, הן במספר הכללי של החולים, נובעת בין השאר מזה שכשהגיעה הקורונה לישראל – ואוקיי, לא התכוננו לזה; עסקתי בזה הרבה כשהייתי יו"ר ועדת הקורונה, בכל כשלי ההתכוננות שהייתה בזמן שהיה לנו מינואר ועד פברואר, 27 בפברואר, כשנרשם פה חולה הקורונה הראשון, ובוודאי עד מרץ, כשזה נהיה גל גדול.

עפר שלח: אבל אפשר להגיד שאז בכל אופן אנחנו התמודדנו עם דבר לא מוכר, התמודדנו עם דבר שהוא בסדר גודל עולמי, התמודדנו עם דבר שלמרות עבודות קודמות שנעשו – חבר הכנסת גולן מכיר חלק מהן, בהיותו אלוף פיקוד העורף לשעבר, עבודה שסוכמה על ידי עוזר שר הביטחון להתגוננות בתחילת 2019 להתמודדות עם שפעת פנדמית עם סממנים של מגפה – בוא נגיד, לא הייתה ברירה אלא לעצור את הכול, להטיל שמיכה על הכול וכן הלאה.

עפר שלח: אז אמרו: אנחנו נעשה סגר ונטיל שמיכה על הכול כדי שלקראת הגל השני – שניבאו אותו מההתחלה – לקראת העלייה, לקראת ההמשך, נהיה יותר מוכנים.

עפר שלח: השבוע התפרסם ש-1,700 מכונות הנשמה שהגיעו לישראל נמצאו לא מתאימות, ולמעשה לא יכולות להנשים חולי קורונה.

עפר שלח: זה מתחבר למטוס מלא ריאגנטים שהיו לא מתאימים; זה מתחבר למיליון ורבע מסיכות N-95 לא תקניות; זה מתחבר למטושים לא תקינים; זה מתחבר לכישלון כמעט בכל אספקט של הרכש.

עפר שלח: ובזה עוד עסקו הגופים הכי מיומנים בישראל.

עפר שלח: בדיון של הוועדה לביקורת המדינה לא מזמן התגלה – השר אקוניס, אני לא יודע אם אתה מכיר את הנתון – שמאז תחילת המשבר הזה, אתה יודע כמה מיטות נוספו לבתי החולים בכלל?

עפר שלח: 16,000 מיטות יש בבתי החולים בישראל.

עפר שלח: 20 נוספו מאז תחילת המשבר, 20.

עפר שלח: אנשי צוות – אין; תנאים לאנשי הצוות – אין; שום דבר בהתכוננות שלנו לגל השני, חמישה חודשים אחרי, לא יותר טוב מהנקודה שעמדנו בה בינואר ובפברואר.

עפר שלח: אז הכישלון של הממשלה הזאת בהיבט הזה הוא מוחלט; הכישלון שלה בהיבט הכלכלי הוא מוחלט; הכישלון שלה בהיבט הממשלי – כשמונה פרויקטור הקורונה, חבר הכנסת סגלוביץ', אנחנו התעסקנו בזה הרבה – כל אדם שעיניו בראשו אמר:

עפר שלח: פרויקטור הקורונה הזה נידון לכישלון.

עפר שלח: לא כי הוא לא איש מוכשר – רוני גמזו הוא איש מוכשר, הוא מינהלן רפואי, גם מוכשר וגם רב-ניסיון, אבל לא ניתן בידיו שום כלי.

עפר שלח: כל מה שניתן בידיו זה להסתובב בין הרגליים של פקידים אחרים במשרד הבריאות ולהתווכח איתם, ולהתווכח איתם על סמכויות, ולבוא לטלוויזיה ולהגיד דברים שהוא יודע כבר, שהוא לא יכול לכסות אחריהם, כי לא הוקמה מינהלת, כי לא הוקם גוף שיהיו לו סמכויות אופרטיביות שיוכל לטפל בהתפרצות בבני ברק, או בסגר בדיר אל-אסד, או בצורכי הרכש, ובוודאי לא יוכל להתמודד עם זה בהיבט הרוחבי של מה שזה עושה לכלכלה ולחברה בישראל.

עפר שלח: אז תקעו פרויקטור, ויש לי תחושה שגם לא להרבה זמן.

עפר שלח: אתמול השר ליצמן תבע ממנו להתפטר מפני שהוא נוגע בקודש-הקודשים, הלוא הוא הנסיעות לאומן, כי לזה מקדישים יותר זמן מאשר לכל דבר אחר בדיון בקורונה, אם יטוסו לאומן או לא.

עפר שלח: ובסוף גם רוני גמזו, שהוא איש עיקש, ירים ידיים וילך הביתה, מפני שעם הממשלה הזאת אי-אפשר לטפל בשום דבר.

עפר שלח: ואז ראינו את סדר-היום האמיתי של הממשלה הזאת – עיסוק במינויים של נושאי משרה בכירים; עיסוק במריבות אין-סופיות על קרדיט, ההוא אמר להוא, ההוא לא אמר לזה.

עפר שלח: ראש ממשלה שמזלזל בכל מערכת שלטונית במדינת ישראל, שלא טורח לקראת מהלך חשוב כמו ההסכם עם איחוד האמירויות, לא רק ליידע את שר הביטחון ושר החוץ – לא שומעים את הדרג הצבאי, לא שומעים מומחים, לא שומעים אף אחד.

עפר שלח: כל הדבר הזה מונח לפנינו.

עפר שלח: עכשיו הדבר הזה יוארך ב-120 יום.

עפר שלח: כאיש אופוזיציה הייתי צריך להיות שמח לאדכם – מחכים לכם עוד 120 יום של ייסורים.

עפר שלח: אם אלה לא היו הייסורים גם של הציבור הישראלי, הייתי שמח, ואל מול הייסורים האלה צריך להביע אי-אמון בממשלה הזאת ולשלוח אותה ואת ראשה הביתה עוד היום.

עפר שלח: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצגת הצעת האי-אמון הבאה, של סיעת הרשימה המשותפת, הצעת אי-אמון שכותרתה: כישלון הממשלה באישור תקציב למדינה בצל משבר הקורונה, המהווה פגיעה במשק ובאזרחים.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת סעיד אלחרומי להציג את הצעת האי-אמון, בבקשה.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: חבריי חברי הכנסת, מדינת ישראל נמצאת מאז תחילת 2019 בממשלת מעבר.

סעיד אלחרומי: אין לנו ממשלה שמכהנת מטעם ובבחירה ישירה של הציבור, אלא במשך שנה וחצי, עד כינון הממשלה האחרונה במאי השנה, היינו בתקופת ממשלת מעבר, על כל המשתמע מכך ועל כל ההשלכות על המשק הישראלי ועל אזרחי המדינה.

סעיד אלחרומי: במאי השנה התבשרנו על הקמת הממשלה הפריטטית, אדוני היושב-ראש, אבל נוסף עוד ממד, מעבר לזה שזאת ממשלת מעבר – נוסף הממד של מגפת הקורונה, כך שנוצר לנו עוד ממד, עוד השפעה מאוד מאוד קשה על האזרחים, על החברה הישראלית, על מדינת ישראל; בנוסף לנושא המעבר – מגפת הקורונה.

סעיד אלחרומי: אבל הממשלה שקיבלנו היא בעצם ממשלת מעבר.

סעיד אלחרומי: עכשיו מתברר לנו היום, 100 ימים להקמת הממשלה, שבעצם המשכנו את תקופת ממשלת המעבר שהתחילה בינואר 2019.

סעיד אלחרומי: אזרחי ישראל כמעט שנתיים, שנה ושמונה חודשים, נמצאים בתהליך מעבר.

סעיד אלחרומי: ויש לזה המון משמעויות, רבותיי: יש לזה משמעויות על המשק, על הצמיחה של המשק, יש לזה משמעויות על חיי האנשים, על פרויקטים, על הפקק הזה שסגר את התנופה במדינה.

סעיד אלחרומי: אחרי הבחירות בפעם שנייה, אמרנו: לא יהיו בחירות שלישיות, וכן היו בחירות שלישיות, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: ואז אמרנו: זהו, כבר יש ממשלה.

סעיד אלחרומי: אבל מה, כשקמה הממשלה, היא שמה לה ליעד – היעד הראשון זה העברת תקציב.

סעיד אלחרומי: למה העברת תקציב?

סעיד אלחרומי: כי כל בר-דעת, כל מי שהתעסק בארגון מסוים רוצה להעביר תקציב כדי לקיים את המדיניות שלו, לקיים את ההבטחה שלו לבוחר, לקיים את ה"אני מאמין" שלו.

סעיד אלחרומי: אבל משום מה, אנחנו 100 ימים מאז הקמת הממשלה, ונמשך הריב בין שני הניצים, בין שני חלקי הממשלה, בנושאים שהם הכי הכי רחוקים מטובת האזרח, הכי רחוקים ממה שהם אמורים לעסוק בו, הכי רחוקים ממה שמצפה האזרח הישראלי, ממה שמצפה המובטלת בעיירת הפיתוח, ממה שמצפה האישה הבדואית ביישוב בנגב, בפריפריה, ממה שמצפה ומצפה אדם בגליל.

סעיד אלחרומי: אנשים כורעים תחת המצב הבלתי-נסבל הזה, מאות אלפי מובטלים, ומה מקבלים?

סעיד אלחרומי: במקום שהיום כבר נהיה אחרי אישור התקציב, תהיה הנעה של גלגלי הצמיחה, שאנשים יראו אופק חדש וציפייה למצב יותר טוב, אנחנו מקבלים ארכה של 120 ימים.

סעיד אלחרומי: רבותיי, 120 ימים ויכוח על דברים שהם שוליים בעצם, הם לא מעניינים את האזרחים.

סעיד אלחרומי: הדברים השוליים האלה – תגידו לי, אתם חושבים שאזרחי ישראל מתעניינים איך נמנה את פרקליט המדינה, ועדת איתור או שנבחר שלושה או שהממשלה תחליט מי זה בסוף בצורה זו או אחרת?

סעיד אלחרומי: האם זאת המחשבה של האנשים שיושבים ללא פרנסה?

סעיד אלחרומי: ויכוח על הדברים השוליים, ספק אגו, ספק ציפייה שפרקליט זה, אדם זה או אחר, ישנה את הלך הרוח בבית המשפט?

סעיד אלחרומי: הרי תראו, גם אנשי המקצוע, אנשי אכיפת החוק שהתמנו – מינה אותם ראש הממשלה, מרוני אלשיך עד מנדלבליט.

סעיד אלחרומי: בזמנו התרעמנו כשהיועץ המשפטי לממשלה התמנה.

סעיד אלחרומי: אתם יודעים למה התרעמנו?

סעיד אלחרומי: אמרנו: לא יכול להיות שראש ממשלה ימנה את מזכיר הממשלה, איש אמונו.

סעיד אלחרומי: והוא מינה אותו, וראינו את התוצאות.

סעיד אלחרומי: למה ראינו תוצאות?

סעיד אלחרומי: כי יש דבר שגם מי שיש לך זיקה אליו – בענייני אכיפת חוק יש לפעמים שחור ולבן, אי-אפשר תמיד לשטח את העקומה בענייני אכיפת החוק.

סעיד אלחרומי: יש שחור ויש לבן.

סעיד אלחרומי: החבר הכי ותיק והכי טוב והכי נחמד אליך, הוא יצטרך להגיד לך את האמת בפנים, שזה לא חוקי או כן חוקי.

סעיד אלחרומי: רבותיי, לא רק שאנחנו נכנסים לעוד ארבעה חודשים ללא תקציב, וההשפעה של הפשלה הזאת באי-העברת תקציב וההשלכות שלה על החברה הישראלית, על מאות תוכניות, על פרויקטים שתקועים והם יחכו עוד כמה חודשים – ציפינו שאולי באוגוסט, תחילת אוגוסט, סוף יולי, יעבור התקציב.

סעיד אלחרומי: אפשר בכמה חודשים שנשארו אולי להציל משהו מהשנה הזאת, אבל לצערנו, במקום לקבל את הבשורה אנחנו דוחים את הקץ בעוד כמה חודשים.

סעיד אלחרומי: לא כל האזרחים מבינים למה הכול תקוע.

סעיד אלחרומי: כי אי-העברת תקציב משמעה הוצאה ממשלתית של 1 חלקי 12; משמעה שרק מה שנמצא בבסיס התקציב יועבר לאזרחים ויועבר לביצוע בשטח ולביצוע בפועל במשק הישראלי.

סעיד אלחרומי: מאות אלפי אזרחים מובטלים, מאות אלפי בעלי עסקים חיים באי-ודאות, ונוסף על כל זה – הטיפול השלומיאלי במשבר הקורונה.

סעיד אלחרומי: הטיפול השלומיאלי בתחילת המשבר ועם הסגר הראשון בחודש אפריל – בישר לנו ראש הממשלה, כמובן כשהיה במשא ומתן, עדיין לא הורכבה ממשלה, עדיין הייתה ציפייה שאולי יהיו בחירות – בישר ראש הממשלה שאנחנו נהיה המדינה הירוקה ביותר, ואנחנו עושים את המקסימום שלא ניכנס לגל השני.

סעיד אלחרומי: ואללה, נכנסנו לגל השני באבו-אבוה.

סעיד אלחרומי: אנחנו עכשיו המדינה האדומה אולי השנייה בעולם.

סעיד אלחרומי: מדינות העולם לא רוצות – ד"ר אחמד – לא רוצות לראות אותנו, לא רוצים שאזרחי ישראל יגיעו אליהן, כי אנחנו אדומים, באבוה אדומים.

אחמד טיבי: (אומר בערבית ומתרגם:) כמו אבטיח.

סעיד אלחרומי: (חוזר על המילים בערבית.

סעיד אלחרומי: ) כי הטיפול הוא שלומיאלי.

סעיד אלחרומי: זה כמו הסיפור של המסעדות באותו ערב שבת ידוע, שבבוקר הייתה החלטה לסגור את המסעדות, אחרי כמה שעות הייתה החלטה כן לפתוח את המסעדות – והבלגן חוגג, התוהו ובוהו חוגג, ולצערי הרב הסאגה הזאת נמשכת.

סעיד אלחרומי: אני קורא לך וקורא לממשלה – אתם הערב, נדמה לי, תקבלו את ה-120 יום, אבל אם אתם רוצים את טובת אזרחי ישראל, רבותיי, קחו לכם שבוע, תעבירו תקציב ותריבו אחר כך.

סעיד אלחרומי: תעבירו תקציב שאזרחי ישראל – לפחות תתירו את הפקק הזה, שהמשק יתחיל לנוע, שנראה לפחות פירות של המינימום שבמינימום, ואחר כך תריבו איך שאתם רוצים.

סעיד אלחרומי: כי לפי מה שראינו בשלושת החודשים האחרונים, ב-100 הימים האחרונים, הממשלה הזאת נולדה לחטא, נולדה לריב, ולקיים פעילות של – –

שרן השכל: משפט סיכום, בבקשה.

סעיד אלחרומי: – – לקיים פעילות של ממשלת מעבר ותו לא.

סעיד אלחרומי: ולכן אני קורא לאי-אמון בממשלה הזאת, ושתעבור מן העולם מוקדם ככל האפשר.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

שרן השכל: ינמק את ההצעה הבאה חבר הכנסת נפתלי בנט.

שרן השכל: מחדל הממשלה במערכה מול נגיף הקורונה, מטעם ימינה וישראל ביתנו.

שרן השכל: בבקשה, לרשותך עד עשר דקות.

נפתלי בנט: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, ממשלת ישראל מועלת באמון של אזרחי ישראל.

נפתלי בנט: הציפייה הבסיסית של אזרחים היא שהמנהיגים שלהם, משרתי הציבור, נבחרי הציבור, יקומו בכל בוקר, יבינו את הבעיות, ירגישו את הכאב של האזרחים ויפעלו למענם.

נפתלי בנט: בימי הממשלה הזאת לא היה יום אחד שהממשלה עשתה את זה.

נפתלי בנט: היא לא רואה את האזרחים, היא לא נוגעת באזרחים.

נפתלי בנט: היא מתנהלת בספרה משל עצמה, באיזו בועה מנותקת לגמרי מהאי-ודאות העמוקה שכל כך הרבה אזרחים נמצאים בה, מהמצוקה שנובעת מזה שאנשים לא יודעים אם המעון שלהם לילד בעוד עשרה ימים ייפתח בכלל, ובאיזה תנאים.

נפתלי בנט: אם אני שולחת את הילד שלי לבית ספר, יש קפסולה?

נפתלי בנט: אין קפסולה?

נפתלי בנט: אנחנו עשרה ימים לפני פתיחת שנת לימודים.

נפתלי בנט: אני כשר חינוך ארבע פעמים פתחתי שנת לימודים – בתנאים קשים, אבל פתחנו, ופה לא יודעים כלום.

נפתלי בנט: ואז הממשלה הזאת, ממשלת בועה, עוסקת בפריטטי ולא פריטטי, באקזיט, בכמה נקודות יציאה יהיו.

נפתלי בנט: אתם קולטים?

נפתלי בנט: מתעסקים בכמה נקודות יציאה יהיו.

נפתלי בנט: זה מה שמעסיק את הממשלה – איך לפרק את הממשלה.

נפתלי בנט: כרגע, בעודי מדבר פה, בחדרים אפלים פה בכנסת מנהלים משא ומתן מורכב כדי לאפשר לממשלה לפרק את עצמה.

נפתלי בנט: עד כדי כך הם לא סומכים על עצמם.

נפתלי בנט: אם מאית מהזמן שהם משקיעים בקשקוש הזה היו משקיעים עכשיו בפתיחת בתי הספר, אולי היה לנו קצת יותר ביטחון שבתי הספר ייפתחו כמו שצריך, ולא בכאוס חסר תקדים.

נפתלי בנט: אבל אז, מעבר לתסכול שאני פוגש כל יום בקרב אזרחי ישראל, ובייאוש, אני שואל את עצמי איפה הרוח הישראלית הגדולה.

נפתלי בנט: במקרה הטוב חותרים פה איכשהו לעבור בשלום את הגל ורבע הבאים.

נפתלי בנט: איפה הרוח הישראלית?

נפתלי בנט: איפה הרוח הישראלית שפרצה את דרך בורמה כשהיה צריך?

נפתלי בנט: איפה הרוח הישראלית שסללה את המוביל הארצי מטבריה, מהכינרת, לברזים של אזרחי ישראל?

נפתלי בנט: איפה הרוח הישראלית של Waze, של ההייטק, של סיירת מטכ"ל ו-8200?

נפתלי בנט: איך נהיינו כאלה פסיביים?

נפתלי בנט: בתחילת המשבר יצא לי להעביר הרצאת זום ל-20 שגרירי OECD על איך ישראל מתנהלת מול הקורונה.

נפתלי בנט: עכשיו אנחנו מסתכלים על הנעליים שלנו, מתביישים להסתכל בעיניים.

נפתלי בנט: אנחנו היינו צריכים להוביל את זה – להוביל את הטכנולוגיה הבין-לאומית ב-AI, בניטור, בזיהוי, בצפייה.

נפתלי בנט: יש חברה ישראלית – תבינו את האבסורד – חברה ישראלית שפיתחה מערכת לניטור מוקדי מחלה באמצעות ניטור הביוב.

נפתלי בנט: הם יודעים להגיד: בעיר הזאת, בשכונה הזאת, ברחוב הזה, בבלוק הזה, בבניין הזה, יש נשאי קורונה.

נפתלי בנט: בעולם משתמשים בזה; בישראל לא.

נפתלי בנט: כי אנחנו הפכנו להיות פסיביים.

אחמד טיבי: לפני בדיקה?

אחמד טיבי: לפני בדיקה.

נפתלי בנט: לפני.

נפתלי בנט: ממשלה פסיבית, ממשלה גלותית, ממשלה שנכנסת לקונכייה ורק עוסקת בשרידות פוליטית ולא בלהיות רוח גדולה.

נפתלי בנט: והנגיף הזה הוא חוצה דתות, הוא חוצה עמדות, ערבים ויהודים, דתיים, חילונים, חרדים.

נפתלי בנט: זו יכולה להיות השעה הגדולה של מדינת ישראל.

נפתלי בנט: במקום זה הממשלה מובילה אותנו לשעה של עלבון, של עליבות, שאנחנו מדשדשים.

נפתלי בנט: אנחנו כל הזמן רק לא, לא, לא.

נפתלי בנט: במקום לקחת את תנועות הנוער ולהטיל עליהן משימה לאומית – כי בכל דור לתנועות הנוער היו משימות לאומיות – לטפל בזקנים, לטפל במבודדים, סגרו את תנועות הנוער לכל הקיץ; שבו בבית, תהיו פסיביים, תחכו שעה שהפוגרום הזה יעבור.

נפתלי בנט: מה זה?

נפתלי בנט: מה אנחנו, גלותיים?

נפתלי בנט: אנחנו מדינת ישראל.

נפתלי בנט: היה צריך להוביל אותם, להנהיג אותם.

נפתלי בנט: ויש פה כוחות עצומים במדינה.

נפתלי בנט: כל הנוער, כל הנוער צריך להתנדב ולצאת, וההייטק, ולרתום את כוחות ההייטק העצומים.

נפתלי בנט: במקום זה רק אומרים להם מה לא, ולא זה ולא זה.

נפתלי בנט: במקום שאנחנו, שפיתחנו בעולם והובלנו בעולם את תחום האבטחה בטיסות – עם שכל, כי רק בישראל עובדים עם שכל, לא את כולם שולחים באותה צורה אלא מפעילים שכל – את אותו דבר היינו צריכים להוביל בתחום הקורונה: להפעיל את השכל; להבין מי מגיע ממוקד אדום ומי מגיע ממוקד כתום וירוק.

נפתלי בנט: וכמו שאנחנו מתשאלים אנשים כמה פעמים לקראת העלייה למטוס, אותו דבר אפשר להחיל גם בקורונה, זה לא מאוחר מדי.

נפתלי בנט: אבל בשביל זה מדינת ישראל צריכה מנהיגות – מנהיגות ערכית, מנהיגות נחושה, מנהיגות אנרגטית, שיודעת מה היא רוצה לעשות ולא מתעסקת כל הזמן בפריטטי ואיך לפרק את הממשלה.

נפתלי בנט: זאת כבר ממשלה בלי תקנה.

נפתלי בנט: אין שום דרך להניע מחדש את מדינת ישראל תחת הממשלה הגרועה, הפסיבית, הפוליטית הזאת, ולכן, אין מנוס אלא להחליף את הממשלה, לעשות ריסטרט ולהזניק את מדינת ישראל קדימה.

נפתלי בנט: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת נפתלי בנט.

שרן השכל: אני אזמין את הדובר הבא.

שרן השכל: כישלונה של הממשלה בתחום הכלכלי-חברתי, האזרחי והמדיני, מטעם סיעת מרצ – ינמק את ההצעה חבר הכנסת יאיר גולן, בבקשה.

שרן השכל: לרשותך עד עשר דקות.

יאיר גולן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, ברשותכם, ארחיב את מסגרת הדיון.

יאיר גולן: הכנתי לכם הפתעה מיוחדת להצעת האי-אמון הזאת.

יאיר גולן: נתניהו הוא לא הבעיה, נתניהו הוא רק חלק מהבעיה.

יאיר גולן: במשך שנים אנחנו מייחסים את כל תחלואי המדינה לאדם אחד – משפיע, קובע, לא אמין ומניפולטור חסר עכבות – אבל בסך הכול בן אדם אחד.

יאיר גולן: הבעיה היא לא רק נתניהו, הבעיה היא הליכוד כולו.

יאיר גולן: אחרי עשרות שנים בשלטון הליכוד הפך מושחת ומשחית.

יאיר גולן: אחרי עשרות שנים בשלטון הליכוד הסתאב והידרדר.

יאיר גולן: אחרי עשרות שנים בשלטון הליכוד הפך עיר מקלט לאומרי הן וכר פעולה פורה לאישים שאיבדו את עמוד השדרה המוסרי שלהם.

יאיר גולן: אני שואל אתכם, חבריי מהליכוד: עיניכם טחו מראות?

יאיר גולן: אוזניכם נאטמו משמוע?

יאיר גולן: אפיכם חדלו מהריח?

יאיר גולן: הרי את השילוב של מגלומניה, השחתת מידות, חתרנות, הסתה, שיסוי וביזוי ניתן למשש.

יאיר גולן: מה לכם כי תסכימו עם ערכים קלוקלים שכאלה?

יאיר גולן: הרי אין אדם בר-דעת שלא רואה את ההשחתה.

יאיר גולן: איך אתם שותקים לנוכח המעשים הנוראיים של העומד בראשותכם?

יאיר גולן: אתם לא מבינים ששיתוף פעולה עם נאשם בפלילים משמעו שותפות לפשע?

יאיר גולן: איך אתם לא מתביישים לראות בכלי התקשורת את תמונותיכם עטויי מסכות סביב נתניהו המחרף ומגדף את מערכת אכיפת החוק?

יאיר גולן: איך אתם לא מתביישים לומר שהטיפול במשבר בראש מעייניכם כאשר בולט לעין שעניינכם היחיד הוא המשך שלטונכם, תוך הרס הממלכתיות הישראלית, הרס את התקווה הישראלית?

יאיר גולן: ועכשיו לאחיי ואחיותיי מהציונות הדתית – לא כולכם, אך בהחלט חלק ניכר מכם.

יאיר גולן: איך הידרדרתם?

יאיר גולן: אתם, אנשי הציונות הדתית, מתוך יוהרה ושילוב של חרדה עמוקה ופסימיות עמוקה ואמונה יוקדת בדבר אחד בלבד, ארץ ישראל השלמה, אתם מכפיפים את הערכים שלכם, את החינוך שלכם, את העתיד שלכם, את העתיד שלכם ושלנו, לשחיתות ולריקבון המוסרי של אדם אחד.

יאיר גולן: אתם עושים זאת פעם אחר פעם במין נאיביות מכמירת לב – נכנסים לממשלה, יוצאים מהממשלה, תומכים בממשלה, מתנגדים לממשלה; צמאים לקצת תשומת לב, למילה טובה, לעוד קצת שררה, לעוד קצת תקציב, להשתלטות על עוד מוקד כוח.

יאיר גולן: האח הידד לכוח ההתמדה.

יאיר גולן: בושה וכלימה לזהות הערכית שלכם.

יאיר גולן: מה אתם קוראים בדיוק בספר הספרים?

יאיר גולן: אילו פרקים ואילו פסוקים?

יאיר גולן: איפה אתם ואיפה מוסר הנביאים?

יאיר גולן: איפה אתם ואיפה ערכי התורה?

יאיר גולן: היום יותר מתמיד אתם תורמים תרומה עצומה למימוש התוכחה של משה רבנו: "דור עִקֵש ופתלתֹל – – – עם נבל ולא חכם – – – כי דור תהפֻּכֹת המה, בנים לא אמֻן בם – – – כי גוי אֹבַד עצות המה, ואין בהם תבונה.

יאיר גולן: לו חכמו ישכילו זאת יבינו לאחריתם".

יאיר גולן: אתם, בציונות הדתית, הכפפתם הכול לתכלית אחת – ארץ ישראל השלמה, ארץ שכבר חולקה דה פקטו.

יאיר גולן: אתם מנהלים קרב מאסף מיותר, בזבזני ואלים על שלמות ארץ מדומיינת, קרב שימיט עלינו אסון.

יאיר גולן: אין עתיד לישראל עם סיפוח.

יאיר גולן: אין עתיד לישראל ללא גבולות ברורים – אין עתיד לעם ישראל ואין עתיד למדינת ישראל.

יאיר גולן: אם אתם במלוא איוולת

יאיר גולן: כם תביאו עלינו מדינה דו-לאומית, העומדת בסתירה לחזון הציוני ומממשת באופן מוזר ובלתי מוסבר בדיוק את מה שעוכרי ישראל הגרועים ביותר מייחלים לו – מאבק פנימי מתמיד שיפורר את מדינת ישראל מבפנים.

יאיר גולן: דוד בן-גוריון קבע פעמים רבות, ובצדק, כי קיומה של מדינת ישראל תלוי בשימור העליונות המוסרית והעליונות האינטלקטואלית, עליונות הרוח ועליונות השכל.

יאיר גולן: אתם באמת חושבים שאזרחי ישראל הצעירים והמוכשרים ימשיכו להתייצב חדורי שנאה ונבערים מדעת למשימות ביטחון ושיטור ביהודה ושומרון ללא שום סיכוי לפיוס, ללא שום שאיפה לשלום ורק עם שנאה יוקדת, עיוורת וחשוכת מרפא לדורות?

יאיר גולן: אתם באמת מאמינים בזה?

יאיר גולן: אין בכם מידת ההבנה הבסיסית שללא שימור צדקת הדרך, ללא שום סיכוי לתקווה, הנערות והנערים המוכשרים הגדלים פה יבחרו להם מולדת אחרת.

יאיר גולן: הרי מחר או מוחרתיים כבר לא תהיה קורונה, השמיים ייפתחו וכל מי שחש מוכשר מספיק ולא צודק די צורכו, פשוט יארוז חפציו ויעבור למקום אחר.

יאיר גולן: מה תגידו אז?

יאיר גולן: אני פונה גם לאחיי מהמפלגות החרדיות.

יאיר גולן: די, אינכם יכולים לומר יותר: ניקח חלקנו ממשאבי המדינה, אבל אין לנו כל עניין או חלק בעיצוב עתידה.

יאיר גולן: אני רוצה לומר לכם משהו: העושר של כל אזרחי ישראל הוא עניין שלכם.

יאיר גולן: הביטחון של כלל אזרחי ישראל הוא עניין שלכם.

יאיר גולן: הרווחה של כלל אזרחי ישראל היא עניין שלכם.

יאיר גולן: החינוך של כל ילדי ישראל הוא עניין שלכם.

יאיר גולן: הבריאות של כל אזרחי ישראל היא עניין שלכם.

יאיר גולן: הכול הוא עניינכם.

יאיר גולן: אז קחו אחריות, גבשו חזון והשמיעו אותו.

יאיר גולן: הראו את הדרך שלכם למדינה משגשגת, שיש בה רשת ביטחון כלכלית לכל אזרח.

יאיר גולן: הורו אתם את הדרך שלכם למדינה בטוחה החותרת לשלום עם סביבותיה.

יאיר גולן: ליטרת הבשר אינה העניין.

יאיר גולן: תפסו את האחריות בקרניה, התמודדו איתה ביושר, באופן אמיתי ונוקב, והראו את דרככם שלכם לעתידה של ישראל, כי גם אתם נושאים באחריות.

יאיר גולן: עד שלא תכירו בכך תהיו שותפים מדעת ושלא מדעת לממשלה הרעה ביותר, למנהיג הגרוע ביותר, לשלטון המושחת ביותר שמדינת ישראל ידעה מאז היווסדה.

משה אבוטבול: יאיר, אפילו – – – על מה אתה מדבר בכלל?

משה אבוטבול: אפילו בים לא נותנים – – –

יאיר גולן: משה, אני מודה לך על ההערות.

יאיר גולן: אנחנו נדבר אחרי.

משה אבוטבול: אבל תקשיב, אתה מדבר על השתלטות, על לקבל מהמשאבים.

משה אבוטבול: איזה משאבים?

משה אבוטבול: על מה אתה מדבר?

משה אבוטבול: אפילו – – – ראש עיר שם.

יאיר גולן: יש בקואליציה המוזרה – – –

משה אבוטבול: בוא תילחם שם למען – – –

יאיר גולן: משה, אני עברתי נושא.

יאיר גולן: אחר כך.

יאיר גולן: יש בקואליציה המוזרה שמובילה אותנו כיום עוד מפלגות, מפלגות של שיבוש פוליטי.

יאיר גולן: אין בכוונתי להתייחס למפלגות האלה.

יאיר גולן: מדובר במופת של עליבות ובפאר של קומבינות המוכיחות רק דבר אחד, פשוט אך עקרוני: לפוליטיקאים נטולי ערכים ועמדות ברורות לא הייתה ולא תהיה תקנה.

יאיר גולן: הבוחר, ששיקרתם לו במצח נחושה ואת אמונו הפרתם ברגל גסה, יראה לכם את הדרך החוצה.

יאיר גולן: עכשיו, אחרי כל הדברים הקשים הללו, נכון לומר כמה מילים של תקווה.

יאיר גולן: את הברית הלא-קדושה של ימנים מושחתים ושל ימנים משיחיים יחליף שלטון שמאל נאור, מודרני, ליברלי, ציוני, פטריוטי, לוחמני ונחוש; שמאל העומד על כך שישראל תיוותר דמוקרטיה מהותית ולא דמוקרטיה לכאורה; שמאל שיתעקש על כך שנהיה מדינה דמוקרטית וביתו הלאומי של העם היהודי; שמאל מפוקח הלוחם על ביטחון ישראל בלי לשכוח את הכמיהה לשלום; שמאל אקטיבי שישחרר את ישראל מהפסיביות הגלותית של הליכוד ושל אחרים; שמאל שמקדם שוויון; שמאל שמקדם חלוקה הוגנת של העושר; שמאל שיבטל את חוק הלאום – –

שרן השכל: מילת סיכום, בבקשה.

יאיר גולן: – – ובמקומו יהפוך את מגילת העצמאות למסמך מכונן ומחייב, לחוק-יסוד.

שרן השכל: תודה רבה.

יאיר גולן: עוד שורה אחת.

יאיר גולן: שמאל שיציל את ישראל מכוחות של נחשלות, שחיתות, עוני, אפליה, שנאה וההסתה; שמאל שיעסוק בתכנון ארוך טווח, בתיקון השירות הציבורי, במתן מענה מהיר ואפקטיבי לכל אזרח.

שרן השכל: תודה רבה לחבר הכנסת גולן.

יאיר גולן: גברתי, אני מייד מסיים, אני מודה לך.

שרן השכל: אתה כבר חרגת מעל לדקה.

יאיר גולן: גברתי, אני מקצר.

יאיר גולן: הממשלה הנוכחית חייבת לעבור מן העולם, כי יום חדש מפציע, יום של שמאל ציוני חדש.

יאיר גולן: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת יאיר גולן.

שרן השכל: יעלה וישיב השר אופיר אקוניס.

אופיר אקוניס: תודה, גברתי היושבת-ראש.

אופיר אקוניס: חברות וחברי הכנסת, כל מי שהציג הצעות אי-אמון ולא נותר להקשיב לתשובה לא יקבל את תשובת הממשלה, ואנחנו נתקדם היישר למי שעוד טורח גם לנמק – באופן, הייתי אומר, מעורר סלידה ככל שיהיה, ובכל זאת יקבל תשובה.

אופיר אקוניס: ובכן גברתי היושבת-ראש, אזרחי ישראל רצו ממשלת ימין של המחנה הלאומי בראשות בנימין נתניהו.

אופיר אקוניס: הם רצו זאת בבחירות הראשונות ונבלמו על ידי ישראל ביתנו.

אופיר אקוניס: הם רצו זאת גם בבחירות השניות, ונבלמו שוב על ידי ישראל ביתנו, וגם בפעם השלישית אזרחי ישראל רצו ממשלה של המחנה הלאומי, ממשלת ימין בראשות נתניהו.

יאיר גולן: 62–58.

יאיר גולן: אתם הפרתם את רצון העם.

אופיר אקוניס: אני מצפה מכל אדם, איש או אישה, מפגין או מפגינה, שיכבדו את הכרעת הבוחר.

אופיר אקוניס: לצערנו, גברתי היושבת-ראש, פעם אחר פעם לא יכולנו לממש את רצונו הברור של הבוחר, ונאלצנו להקים את הממשלה בהרכבה הנוכחי.

אופיר אקוניס: הממשלה הזאת היא הכרח שכפתה עלינו מציאות הקורונה.

אופיר אקוניס: נכון אמר חבר הכנסת בנט: זאת ממשלה פוליטית.

אופיר אקוניס: כך הוא אמר – הממשלה היא ממשלה פוליטית.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת בנט במידה רבה יכול היה לחסוך זאת אם לא היה מפצל את המחנה הלאומי, לא היה מקים מפלגה שלא עברה את אחוז החסימה בשנת 2019, ואז, גברתי היושבת-ראש, בישראל הייתה ממשלה מכהנת טובה, הומוגנית, של המחנה הלאומי, כמו שרוצה הציבור הזה שם, שצופה בנו כעת בבית או מקשיב לנו.

אופיר אקוניס: כך הוא רצה.

אופיר אקוניס: תִלמדו מהי דמוקרטיה, אל תְלמדו.

אופיר אקוניס: נכון, אנחנו פועלים במציאות משתנה בכל רגע, מציאות הקורונה, בדיוק כפי שפועלים בניו זילנד, כמו שפועלים בגרמניה, כמו שהם פועלים במדינות שונות ומגוונות בארצות הברית.

אופיר אקוניס: בכל מקום בעולם כך פועלים.

אופיר אקוניס: כולם בבית הזה יודעים שכך זה עובד בכל העולם.

אופיר אקוניס: לא מדבר איתכם ולא מנמק אדם אשר תומך במדיניות השגויה של סגרים, למעט סגרים נקודתיים ברורים מאוד על אזורים אדומים.

אופיר אקוניס: יש להוציא כל שיקול פוליטי מן הדבר הזה.

אופיר אקוניס: יהיה היישוב חילוני, יהיה היישוב חרדי, יהיה היישוב ערבי – רק שיקול הבריאות, חברי הכנסת, רק שיקול הבריאות צריך לעמוד לנגד עינינו.

אופיר אקוניס: פעם זו בני ברק ופעם זה דיר אל-אסד, פעם זה מודיעין עילית ופעם אלה שכונות בבית שמש, וכן, אם יהיה צורך, גם מקומות אחרים.

אופיר אקוניס: סגר כללי – אסון לכלכלת ישראל.

אופיר אקוניס: אסון לכלכלת ישראל.

אופיר אקוניס: אבוי לנו אם נגיע אליו, וכל מי שמציע אותו, אני מבקש ממנו להסתכל בעיניו של אותו מוכר בחנות קטנה – לא רשת, לא ממותגת, לא נייקי טאון; חנות קטנה לממכר נעליים ברחובות נתניה, ברחובות רחובות, בבית שמש, בכניסה לירכא או בקניון ליד אום אל-פחם, כן, להסתכל בעיניים שלהם ולומר להם: אנחנו נעשה סגר קולקטיבי, כשיודעים שהדבר איננו אפקטיבי.

אופיר אקוניס: גברתי היושבת-ראש, חבר הכנסת גולן האשים לפני דקות אחדות מיליון ו-300,000 מצביעי ליכוד בשחיתות ובשותפות לפשע.

יאיר גולן: רק את הנבחרים, לא את הבוחרים.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת יאיר גולן, אני לא יודע אם היית.

אופיר אקוניס: לא היית כנראה בשיעורי אזרחות או בשיעורי דמוקרטיה.

אופיר אקוניס: הנבחרים היושבים מסביב בכיסאות הללו נבחרו, חבר הכנסת גולן – אתה מזהה תהליכים, כן, אז אני מסביר לך, אולי חמקת מהשיעור הזה.

אופיר אקוניס: בשיעור שאני למדתי פה, בגימנסיה הרצליה בתל אביב – יש לי ברוך השם תעודת בגרות, קיבלתי ציון טוב באזרחות, קיבלתי ציון טוב בהבעה, קיבלתי ציון טוב בהיסטוריה ובתולדות עם ישראל.

אופיר אקוניס: בדמוקרטיה מודרנית, ברוך השם, העם קובע, ו-1.35 מיליון איש ואישה בחרו בנו לנהל את המדינה, ואת כולם אתה האשמת בשחיתות ובשותפות לפשע.

אופיר אקוניס: ואני אומר לך עכשיו בשם כולם, חבר הכנסת גולן, גברתי היושבת-ראש, בשם כל מצביעי הליכוד שהטילו את הפתק מחל אל הקלפיות רק לפני חמישה וחצי חודשים – אומר לך כך, חבר הכנסת גולן: אל תטיף לנו, אל תסית נגדנו, אל תתנשא מעלינו ואל תחנך אותנו.

יאיר גולן: זה מה שעושים בבית הזה.

אופיר אקוניס: ובשם כל מצביעי הליכוד אני אומר לך: תתבייש.

אופיר אקוניס: תודה, גברתי היושבת-ראש.

אופיר אקוניס: אני מבקש מן הכנסת לדחות את הצעות האי-אמון.

יאיר גולן: אני רוצה להגיב.

שרן השכל: תודה רבה לך, השר אופיר אקוניס.

שרן השכל: ואנחנו נעבור לרשימת הדוברים.

שרן השכל: לפני כן – הודעת מזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 50 – הוראת שעה), שהחזירה ועדת הכספים; הצעת חוק שכר שווה לעובדת ולעובד (תיקון מס' 6), התש"ף–2020, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

ירדנה מלר-הורוביץ: הסכם בין ממשלת מדינת ישראל לממשלת ממלכת תאילנד בנושא: גיוס והעסקה של עובדים תאילנדים בעבודה זמנית בענף החקלאות במדינת ישראל.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

שרן השכל: תודה רבה לך, מזכירת הכנסת.

בממשלה בשל: << נושא >>1.

בממשלה בשל: כישלון הממשלה המנותקת בהעברת תקציב מדינה, ובזבוז 100 הימים הקבועים בחוק להגשתו על התעסקות אך ורק בעצמם; << נושא >>

בממשלה בשל: << נושא >> 3.

בממשלה בשל: מחדל הממשלה במערכה מול נגיף הקורונה; << נושא >>

שרן השכל: אנחנו נעבור לדובר הראשון מסיעת יש עתיד-תל"ם, חבר הכנסת יאיר לפיד.

יאיר לפיד: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, מסתכלים עלינו היום אזרחי מדינת ישראל קרועי עיניים, הלומי רעם, מנסים להבין במה לעזאזל מתעסק הבית הזה.

יאיר לפיד: אין להם פרנסה, האבטלה ב-21.5%, עסקים קטנים מתמוטטים, דמי אבטלה לעצמאים אין, תקציב אין, משרדי הממשלה לא מתפקדים, יש להם ממשלה של 36 מנותקים ו-16 סגני מנותקים – והבית הזה מתעסק כל היום הזה בדבר אחד: בניסיון לדחות את התקציב בעוד 120 יום, כדי שהם יוכלו להמשיך לא לעשות שום דבר וכלום.

יאיר לפיד: וכל מה שקורה בבניין הזה הוא מריבה אחת ארוכה, מכוערת, מתמשכת, בין כחול לבן לבין הליכוד על כל מיני אזורי שליטה שלא נוגעים לחייהם של האזרחים בכלום.

יאיר לפיד: זו ממשלת החירום.

יאיר לפיד: זו ממשלת הקורונה.

יאיר לפיד: זו הממשלה הזאת שהם הקימו והודיעו שיהיה בה קבינט פיוס לאומי.

יאיר לפיד: בשעות האחרונות יש ניסיון שקט, זוחל, של הליכוד לגרום לכחול לבן לוותר על עוד דבר קטן אחד: על המפכ"ל.

יאיר לפיד: הליכוד רוצה למנות את המפכ"ל שבא לו, והוא אומר: כן, אנחנו נדבר על היועץ המשפטי לממשלה, ואנחנו נדבר על פרקליט המדינה ונעשה מזה רעש, ואז לא ישימו לב שוויתרתם לנו בנושא המפכ"ל.

יאיר לפיד: המפכ"ל הוא האיש שיחליט מה קורה בפרשת המניות.

יאיר לפיד: המפכ"ל הוא האיש שיחליט מה קורה בפרשת הצוללות.

יאיר לפיד: המפכ"ל יהיה אחראי לכל התפתחות בתיקי החקירות של נתניהו גם תוך כדי המשפט.

יאיר לפיד: הם רוצים את המפכ"ל.

יאיר לפיד: והשאלה הנשאלת היא, האם במסגרת הכניעה האין-סופית של כחול לבן לנתניהו בכל דבר, הדבר הזה, שהחל בהודעה על אחדות והפך להיות לזחילה מתמדת, הם יוותרו גם על המפכ"ל?

יאיר לפיד: האם בסוף היום הזה, תמורת דחייה בקץ הימים ב-120 יום, כחול לבן שוב תרכין את ראשה, תזחל על גחונה ותיתן לבנימין נתניהו, דרך אוחנה, למנות איזה מפכ"ל שבא לו? וההסבר שלהם, כמו תמיד, יהיה שהייתה להם פעם אישיות, אבל כבר אין להם.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת יאיר לפיד.

שרן השכל: והדוברת הבאה – הרשימה המשותפת: חד"ש, רע"ם, תע"ל, בל"ד – אימאן ח'טיב יאסין, בבקשה.

שרן השכל: גם לרשותך שלוש דקות.

אימאן ח'טיב יאסין: יו"רית נכבדת, כנסת נכבדה, הרגשה כבדה רובצת גם על הכתפיים וגם בלב, כאוס אחד גדול, שממש לא יודעים מה מחכה לנו.

אימאן ח'טיב יאסין: חברי סעיד דיבר על זה שתהיה הארכה של עוד 120 ימים, גם זה לא בטוח, ובינתיים כל המדינה ממשיכה לסבול, ממש לסבול: המובטלים, הרשויות המקומיות, העסקים המתמוטטים.

אימאן ח'טיב יאסין: לא מדברים כבר על פתיחת שמיים, אפילו שיש דיבור כזה, אבל זה עדיין רחוק.

אימאן ח'טיב יאסין: הסטודנטים שסיימו שנה בתלאות, והינה מתקרבת עוד שנה שצריכה להיפתח בחודש הבא, ועשרות אלפי סטודנטים צריכים לטוס ללימודים שלהם, וגם הם נמצאים בחוסר ודאות.

אימאן ח'טיב יאסין: גם במקומות שאפשר לטוס, המחירים בשמיים.

אימאן ח'טיב יאסין: אז ריבונו של עולם, מה אפשר עוד?

אימאן ח'טיב יאסין: כאילו על מה עוד אפשר לדבר כדי שמי ששולט במקום הזה יתעשת ויזכור את כובד הנטל, את כובד האחריות שצריך לקחת?

אימאן ח'טיב יאסין: אנשים מתוסכלים.

אימאן ח'טיב יאסין: מי שהיה לו קצת איך להמשיך כמה חודשים, כבר אין לו.

אימאן ח'טיב יאסין: תלמידים חוזרים לבתי הספר ולא יודעים בדיוק איך זה יהיה, איך זה יתנהל.

אימאן ח'טיב יאסין: כל פעם יש שליפות לכל דבר בדקה ה-99.

אימאן ח'טיב יאסין: בבוקר היינו בדיון בוועדת החינוך וראינו ושמענו על המתווה של הגננות.

אימאן ח'טיב יאסין: הילדים הקטנים שלנו, היקרים לנו מהכול – לא משנה איך ומה, העיקר שנשלח אותם ונשים אותם בין ארבעה קירות.

אימאן ח'טיב יאסין: לא משנה מי יטפל בהם, לא משנה מה יקרה להם, לא משנה מה יקרה עם אותם מטפלים שיטפלו בהם.

אימאן ח'טיב יאסין: זה – לגבי הקטנים.

אימאן ח'טיב יאסין: המצב לא יותר טוב לגבי הגדולים.

אימאן ח'טיב יאסין: הרשויות שאמורות לפתוח את בתי הספר ולהכין אותם לשנת הלימודים החדשה – אין להן מאיפה.

אימאן ח'טיב יאסין: הפרויקטים שמסתיימים בדצמבר וצריכים את האישור לשנה הבאה – אף אחד לא יודע מה יקרה.

אימאן ח'טיב יאסין: והעניין הוא לא גזרת גורל מהשמיים.

אימאן ח'טיב יאסין: זו החלטה.

אימאן ח'טיב יאסין: פשוט זו החלטה שצריך לקבל אותה, והיא לא מצריכה הרבה מחשבה.

אימאן ח'טיב יאסין: כל אדם פשוט יודע איפה טובת האזרחים ואיפה הטובה של כולנו במצב כזה.

אימאן ח'טיב יאסין: הטובה של כולנו היא ממשלה יציבה, היא כנסת מתפקדת, אלו ועדות שמקבלות החלטות שאפשר אחר כך ליישם אותן.

אימאן ח'טיב יאסין: זה מה שצריך, לא שום דבר אחר.

אימאן ח'טיב יאסין: מיותר לשאול למה לא מקבלים את ההחלטה הזאת.

אימאן ח'טיב יאסין: לסיכום, אני פונה מדוכן זה לכל מי שיש לו יד ואמירה ואחריות שיהיה משהו אחר לטובת הציבור ששלח אותנו לכאן לקבל את ההחלטה הנכונה.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לחברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, ואנחנו נעבור לדובר הבא, מהתאחדות הספרדים שומרי תורה, תנועתו של מרן הרב עובדיה יוסף זצ"ל, משה אבוטבול.

שרן השכל: בבקשה, לרשותך שלוש דקות.

משה אבוטבול: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, לפני כמה ימים נאם כאן חבר כנסת מטעם יש עתיד, וכמובן העלה הצעה איך לאפשר לגיורים נוספים להתבצע כאן במדינה.

משה אבוטבול: בלי ספק, הרצון לקבל גיורים בסיטונאות מכל הבא ליד זהו דבר בלתי נסבל, ומוכיח בעיקר זילות וחוסר הערכה כנראה למושג של מהו ומיהו יהודי.

משה אבוטבול: אנחנו רוצים להקדים ולומר שבדברים האלה שלי אין חלילה לפגוע במי שאינו יהודי, כי כבר חז"ל אמרו "חביב אדם שנברא בצלם", וכל אדם חביב לפני הקדוש ברוך הוא.

משה אבוטבול: הטענה והטרוניה באה לי על אלה שחושבים שבמחי יד או באווירת חוק כזה או אחר ניתן לצרף לכרם ישראל בבחינת כל מי שבא ברוך הבא.

משה אבוטבול: זוהי טעות, וחייבים לדעת לעמוד על המשמר, כי בעצם אם מקבלים מי שאינו יהודי על פי ההלכה הצרופה, המקובלת מדור דור, אזי דבר זה יכול לגרום למכשלות רבות גם בשלשלת הדורות ובהמשך הקמת הדורות הבאים, שהם דורות ההמשך של העם היהודי.

משה אבוטבול: כל הזהירות של היהדות הצרופה היא לדעת ולהודיע שיהודי – –

יאיר גולן: אנחנו לא בגולה, אנחנו בישראל.

משה אבוטבול: – – יהודי הוא רק מי שאימו יהודייה או שהתגייר על פי ההלכה הצרופה של השולחן ערוך.

משה אבוטבול: כבר לפני 50 שנה הייתה מערכה חריפה ביותר סביב תיקון חוק "מיהו יהודי" וחוק השבות.

משה אבוטבול: מי שאז הוביל בגאון את המערכה היה כבוד קדושת האדמו"ר מלובביץ' זצ"ל, שיחד עם גדולי ישראל ואדמו"ריו נלחמו במגמה שניסו להחדיר גויים רבים לתוך העם היהודי.

משה אבוטבול: ראש הממשלה דאז, מר דוד בן-גוריון, שלח שאלה מאוד תמימה ל-50 חכמי ישראל שיחוו את דעתם יחד עם אישי רוח שאינם שומרים תורה ומצוות – לחוות את דעתם בשאלה כיצד על המדינה לנהוג במי שאימו אינה יהודייה אך שני ההורים מסכימים שילדם יירשם כיהודי.

משה אבוטבול: זה לא סוד שבן-גוריון לא היה צם ביום הכיפורים, ובנו, לצערנו, גם התחתן עם אישה שאינה יהודייה – –

יוראי להב-הרצנו: למה לצערנו?

משה אבוטבול: – – כך ששאלתו לא באה בחלל ריק, אבל רוב הנמענים שקיבלו את שאלתו של בן-גוריון השיבו דעה נחרצת, כי ההלכה היא הבסיס היחיד להגדרת הזהות היהודית, ולא ניתן לערב בהחלטה שיקולים נוספים, כמו שיקולים לאומיים או תרבותיים, כמו השירות בצבא.

משה אבוטבול: ומה הקשר?

משה אבוטבול: הרי גם עשרות שנים דרוזים משרתים את המדינה בצבא, ואפילו לא מבקשים, ואפילו מתנגדים להיקרא יהודים.

משה אבוטבול: אין קשר בין שירות בצבא ובין להיקרא יהודי על פי ההלכה היהודית.

משה אבוטבול: גם אם נשיא ארצות הברית, שאוהב ואוהד את היהודים, טראמפ, יבוא ויגיד שהוא רוצה להיות יהודי, גם אם הוא ירצה, יש כללים, למרות שהוא עזר מאוד מאוד לעולם היהודי.

יוראי להב-הרצנו: ויש יהודים שהם לא דתיים.

משה אבוטבול: כמובן שהמאבק היה קשה, נערכו עצרות ענק בעניין, ולמרות דבריו של הרבי זצ"ל איימו על המוסדות של חב"ד שישללו להם תקציבים, ולחלופין, אם יפסיקו את ההפגנות וההצהרות, יוסיפו לחב"ד תקציבים.

משה אבוטבול: הרבי לא נרתע והמשיך במאבק בנושא שלא להכניס גויים במסווה יהודים לכרם ישראל, גם על ידי חוק כזה או אחר.

משה אבוטבול: לכן, כל הדיבורים של יש עתיד והצעות החוק שלהם בנושא לנסות לשנות את ההלכה ייתקלו בחומה בצורה של כל מי שההלכה נר לרגליו.

משה אבוטבול: ייאמר ברורות: מיהו יהודי?

משה אבוטבול: רק מי שעל פי ההלכה והשולחן ערוך הוא יהודי ויישאר יהודי.

משה אבוטבול: אני רוצה בעזרת השם גם לחזק את כל תנועת חב"ד, שנלחמה ותילחם בנושא הזה, ובעזרת השם נעשה ונצליח, כי יהודי זה לא דבר שעושים אותו על פי חוקים פה, אפילו בבית הזה.

משה אבוטבול: תודה רבה.

יוראי להב-הרצנו: אבוטבול, יש גם יהודים שהם לא דתיים.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת משה אבוטבול, ואנחנו נעבור לדובר הבא, מיהדות התורה, אליהו חסיד.

שרן השכל: בבקשה.

שרן השכל: לרשותך עד שלוש דקות.

משה אבוטבול: עכשיו, על חשבון הזמן שלך, כמה שאתה רוצה, אני אשמח.

יוראי להב-הרצנו: יש יהודים שהם לא דתיים.

יבגני סובה: משה, מי לקח לך את היהדות?

משה אבוטבול: יישאר יהודי, לא דתי, אבל לא יכול להיות יהודי על ידי זה שאתה מצביע פה.

משה אבוטבול: למה לא? ריבונו של עולם.

יבגני סובה: משה, מי לקח לך את היהדות?

יבגני סובה: מה קרה?

משה אבוטבול: יש כללים.

משה אבוטבול: אתה מנסה להכניס לנו כל מיני דברים מהצד.

יבגני סובה: חס וחלילה.

יבגני סובה: מי עשה לך את זה?

משה אבוטבול: יש כללים, אדוני.

משה אבוטבול: זה לא עובר בעיתונות.

יבגני סובה: כולנו יהודים, משה.

יבגני סובה: מה זה?

משה אבוטבול: אתה חושב שאתה באצבע יכול להפוך בן אדם יהודי?

יבגני סובה: כולנו יהודים.

יבגני סובה: מי לקח לך את זה?

משה אבוטבול: יש מועדון, במועדון האקסקלוסיבי הזה יש – – –

שרן השכל: אני מבקשת.

שרן השכל: חברים, אתם יכולים ללכת לפרסה ולדון בזה שם, מאחור.

יבגני סובה: – – – כולנו נהיה שווים, שווים.

יבגני סובה: מה הלאה?

יבגני סובה: מוישה.

שרן השכל: תודה רבה, בבקשה.

אליהו חסיד: כבוד היושבת-ראש, חברים, חבריי חברי הכנסת, יש משל בחז"ל על ציידי חיות שהיו יוצאים לציד, היו יוצאים למדבר, ליער, לצוד חיות.

אליהו חסיד: הגיעו למקום שהיו קופים, הניחו בקבוק עם צוואר קטן, שמו בתוך הבקבוק אגוזים לקוף; ירד הקוף מהעץ, הכניס את ראשו לתוך הבקבוק להוציא את האגוז.

אליהו חסיד: כשהוא רצה להוציא את הראש מהבקבוק, הוא לא הצליח להוציא את הראש ביחד עם האגוז – האגוז ניפח לו את הפה.

אליהו חסיד: דפק את הבקבוק הלוך ושוב, הלוך ושוב – לעזוב את האגוז הוא לא עזב.

אליהו חסיד: האגוז מאוד טוב לקוף, חברים, אבל צריך את הראש, את השכל, להוציא את הראש ולעזוב את האגוז בפנים.

אליהו חסיד: את זה לא היה לקוף.

אליהו חסיד: נדנד את ראשו הלוך ושוב, דפק את ראשו עם הבקבוק ביחד, אבל את הראש לא הוציא החוצה.

אליהו חסיד: משרד הבריאות, חברים, הנציגים שלנו דואגים לבריאות שלנו, רוצים לעצור את התחלואה.

אליהו חסיד: זה חשוב מאוד, זו מטרה נכונה וזו המטרה של כולנו כעת, לעצור את התחלואה, אבל צריך להיות היגיון בכל החלטה.

אליהו חסיד: לא לדפוק את הראש עם הבקבוק בקיר ולהחזיק את האגוז.

אליהו חסיד: צריך להיות היגיון.

אליהו חסיד: כל החלטה, אם זו החלטה לסגור בתי כנסת או כל החלטה אחרת – מקומות תרבות – צריכה להיות עם היגיון, לא החלטה שרירותית ללא היגיון.

אליהו חסיד: לא משנה גודל בית הכנסת, לא משנה גודל המקום, לא משנה גודל האולם.

אליהו חסיד: החלטות לא נכונות, החלטות שמגיעים אליהן כשלא מצליחים להשיג את המטרה – לפנות לנשיא אוקראינה בעניין אומן – כל ההחלטות מהסוג הזה הן החלטות שתופסים את האגוז בפה ואין שכל לעזוב את האגוז ולהוציא את הראש.

אליהו חסיד: רבותיי, המטרה היא טובה, האגוז הוא טוב, אבל צריך לעשות החלטות הגיוניות.

אליהו חסיד: ואנחנו קוראים מפה: בתי הכנסת – יש הבדל גדול בין בית כנסת של 100 מטר לבית כנסת של 1,000 מטר.

אליהו חסיד: ההחלטה צריכה להיות הגיונית.

אליהו חסיד: כשאין החלטות הגיוניות, מה שקורה בסוף – הכול נשבר: גם הבקבוק נשבר, גם האגוז נשבר.

אליהו חסיד: בינתיים הצייד תופס את הקוף וצד אותו.

אליהו חסיד: היגיון ושקיפות – שתי אלה צריכות להיות.

אליהו חסיד: אנחנו קוראים מפה לכל חברי הכנסת, ללא הבדל סיעות – אופוזיציה, קואליציה, כולם – ומבקשים החלטות הגיוניות, והשם יעזור שבעזרת השם נצליח לעצור את התחלואה.

אליהו חסיד: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת אליהו חסיד.

שרן השכל: הדוברת הבאה, מטעם ישראל ביתנו, חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

שרן השכל: בבקשה, גם לרשותך עד שלוש דקות.

אלי אבידר: היא טבעונית, חברת הכנסת השכל, הסיפורים על חיות – אני לא יודע.

יוליה מלינובסקי: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, ב-27 ביולי פורסם כי 30,000 ישראלים מתכוונים לטוס לאומן לקראת חגי תשרי.

יוליה מלינובסקי: הגשתי שאילתה דחופה לראש הממשלה בנושא, ומה הייתה התגובה?

יוליה מלינובסקי: אני, אני אנטישמית.

יוליה מלינובסקי: ב-28 ביולי הרבה נשמות טובות דאגו לבשר לי שאני טועה ומטעה ושזה לא המצב.

יוליה מלינובסקי: הראיתי להם חבילות טיסה לאומן, מסודרות ומאורגנות, אבל אני, אני אנטישמית.

יוליה מלינובסקי: ב-3 באוגוסט התבשרתי שהשאילתה שהגשתי לראש הממשלה כמובן לא אושרה על ידי יושב-ראש הכנסת.

יוליה מלינובסקי: ומה בסך הכול שאלתי?

יוליה מלינובסקי: מי אישר את המחדל הזה?

יוליה מלינובסקי: מי נתן אור ירוק להעמיד 30,000 ישראלים בסכנת הדבקה?

יוליה מלינובסקי: אבל אני, אני בסך הכול אנטישמית.

יוליה מלינובסקי: ב-5 באוגוסט, בוועדת החוקה של הכנסת, אמר שר הבריאות בקולו שרוב התחלואה בארץ מתרחשת במגזר החרדי, אבל אני, אני אנטישמית.

יוליה מלינובסקי: ב-17 באוגוסט ד"ר שלמון ממשרד הבריאות אמר בהקשר של הטיסות לאומן שהם במשרד הבריאות מתנגדים, כי הם חוששים התקהלות של עשרות אלפי אנשים באתר אחד, אבל אני, אני אנטישמית.

יוליה מלינובסקי: כמה ימים לאחר מכן פרופ' גמזו פנה לנשיא אוקראינה והביע חשש כבד מהתקהלות המונית באומן.

יוליה מלינובסקי: פרופ' גמזו גם אמר בערוץ 12 כי הוא מודיע – ואני מצטטת: אין טיסות לאומן.

יוליה מלינובסקי: נקודה.

יוליה מלינובסקי: סוף.

יוליה מלינובסקי: אבל אני, אני אנטישמית, יחד עם פרופ' גמזו.

יוליה מלינובסקי: היום פורסם כי מי שדחפו לשגר את המכתב הזה הם בכלל נציגים של מפלגות חרדיות כאן, בכנסת.

יוליה מלינובסקי: הם רועדים מפחד ממה שיגידו עליהם ברחוב החרדי, אז הם מנצלים את פרופ' גמזו, אבל אני, אני אנטישמית.

יוליה מלינובסקי: אולמות אירועים סגורים כבר כמעט חצי שנה, זוגות לא יכולים להתחתן, עסקים שלמים קורסים, וכל זאת מסיבה אחת בלבד: דואגים לבריאות הציבור.

יוליה מלינובסקי: אבל כשאני קוראת לעצור את הטיסות לאומן בדיוק מאותה סיבה, אתם יודעים כבר מה אני – אנטישמית.

משה אבוטבול: אנטישמית.

יוליה מלינובסקי: בזמן שאתם מתווכחים על פירורי תקציב ומשחקי אגו כמו בגן ילדים, יותר מ-2,000 איש כבר נמצאים באומן, והם מצפצפים עליכם.

יוליה מלינובסקי: בזמן שאתם מנהלים שיחות עם הרב הרוש וליצמן קורא לגמזו להתפטר, אומן ממשיכה להתמלא בעוד ועוד אנשים.

יוליה מלינובסקי: אתם שולחים את הבוחרים שלכם למסיבות הדבקה המונית באומן.

יוליה מלינובסקי: אתם אלו שמקבלים החלטות נגד הציבור שלכם ובניגוד לכל היגיון בריא.

יוליה מלינובסקי: בזמן שאני נלחמת על בריאות הציבור שאתם מייצגים, אתם משתלחים בי, שולחים אליי פעילים כמו אמסטפים לתקוף אותי אישית.

יוליה מלינובסקי: אז מי פה נגד הציבור החרדי?

יוליה מלינובסקי: מי פה מסכן את בריאות אזרחי ישראל?

יוליה מלינובסקי: אתם.

יוליה מלינובסקי: אתם האנטישמים האמיתיים.

שרן השכל: תודה רבה, חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

שרן השכל: מילים לא פשוטות.

יוליה מלינובסקי: היום לשם שינוי.

שרן השכל: אני מזמינה את הדובר הבא, מטעם סיעת ימינה, חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', בבקשה.

שרן השכל: גם לרשותך עד שלוש דקות.

בצלאל סמוטריץ': גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, לתקשורת שנשלטת בידי השמאל הכול מותר – מותר להפסיק את השידור של ראש הממשלה באמצע כשכל המדינה מצפה לשמוע מה יש לו לומר על מצב הקורונה והמצב הפוליטי – –

אלי אבידר: מה יש לו לומר?

בצלאל סמוטריץ': – – מותר להמשיך לחסום את הימין בתקשורת ו"לעשות טובה" שבכלל מביאים איזה עלה תאנה לשבת באולפנים שלהם; לדחוף את האג'נדה שלהם למהדורות החדשות של כולנו כאילו היה מדובר באיזה דיווח תקשורתי נקי מכל אג'נדה, וזה רק כדי להפיל את שלטון הימין; להתעלם ממיליוני מצביעי ימין ולא לסקר, או כמעט לא לסקר, הפגנות ימין מול אובר-דיווח, עם אולפנים ושידורים חיים, כשמדובר בהפגנות שמאל נגד ראש הממשלה; לתמוך בארגונים שמבקשים להפיל את הימין כשהם תוקפים את המשטרה ולא מוכנים לקבל את סמכותה למנוע אלימות בהפגנות השמאל.

בצלאל סמוטריץ': לבג"ץ בשירות השמאל הכול מותר.

בצלאל סמוטריץ': כשנוח לו באג'נדה אז הוא פוסק – כשההפגנות מול ביתו של רבין המנוח לא באות לו טוב באג'נדה אז הוא מגביל את זכות ההפגנה, תוחם אותה למקום ושעה, אבל כשמפגינים נגד נתניהו זה סבבה: המפגינים יכולים בכל שעה, בכל מקום, וזכויותיהם של תושבי האזור לא מעניינות כקליפת השום.

בצלאל סמוטריץ': למערכת המשפט שנשלטת על ידי השמאל מותר הכול – לצופף שורות מול עבירות הבנייה לכאורה של ליאת בן-ארי; להפעיל את יחידת הסייבר של משטרת ישראל כדי לסייע לליאת בן-ארי בהליך אזרחי; להעלים עין, להעלים עין ולעמוד כמו חומה בצורה סביב ניגודי העניינים בתיק "ניסנ-בליט" – כן, סגור לי ואסגור לך – ואז, בשיא החוצפה, עוד להכתיב לנתניהו הסדר ניגוד עניינים דרקוני.

בצלאל סמוטריץ': חברים בשמאל, מאז המהפך של שנות השבעים עוד לא הפנמתם שהרוב בישראל נמצא בימין, ומאז שהימין עלה לראשונה לשלטון אתם מנסים בכל דרך להדיח אותו משם באמצעים לא דמוקרטיים.

בצלאל סמוטריץ': הגיע זמן שתפנימו: ראש ממשלה מחליפים בקלפי.

בצלאל סמוטריץ': אם נתניהו הקים ממשלת שמאל ומינה את ניסנקורן לשר משפטים, הימין יחליף אותו בקלפי; אם הוא לא מסוגל לנהל את משבר הקורונה ואת המינימום ההכרחי של להעביר תקציב כדי שהמדינה תוכל להתנהל הוא לא מסוגל, נחליף אותו בקלפי; אם הוא ויתר על הריבונות וחזר אל האיוולת הנוראה של שיח שתי המדינות והסכמה למדינה פלסטינית, הימין יחליף אותו בקלפי.

בצלאל סמוטריץ': תקשיבו טוב: לא ניתן לכם להדיח את נתניהו ואת הימין באמצעים לא דמוקרטיים וברדיפה משפטית.

בצלאל סמוטריץ': כשהימין יחליט, הוא יעשה את זה בקלפי.

אלי אבידר: לדעתי רק הימין צריך לעשות את זה.

ניצן הורוביץ: רק ביבי.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ, תודה רבה.

אליהו ברוכי: הדובר הבא חבר הכנסת ניצן הורוביץ, מטעם סיעת מרצ.

אלי אבידר: בצלאל, זה נשמע כמו נאום זחילה לקואליציה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות לרשותך, אדוני, בבקשה.

ניצן הורוביץ: תודה, אדוני היושב-ראש.

ניצן הורוביץ: כמעט חצי שנה כבר עברה מאז תחילת משבר הקורונה, וממשלת ישראל היא כמעט הממשלה היחידה בעולם, בטח בעולם המפותח, במערב, שאין לה תוכנית כלכלית מסודרת.

ניצן הורוביץ: לא רק שאין לה תוכנית כלכלית מסודרת – אם מישהו חושב שמענקים פעם בחודשיים, 750 שקל או משהו כזה, זה תוכנית כלכלית, זה לא.

ניצן הורוביץ: אז לא רק שאין לה תוכנית כלכלית, גם תקציב אין לה.

ניצן הורוביץ: והיום את מה חוגגים?

ניצן הורוביץ: את מה הקואליציה שלכם חוגגת?

ניצן הורוביץ: את זה שיקפיאו את התקציב בעוד שלושה חודשים.

ניצן הורוביץ: זאת אומרת שאולי בשנה הבאה, אחרי שנתיים שלא הוגש פה תקציב, יוגש תקציב, וזה באמצע המשבר הכלכלי הכי גדול.

ניצן הורוביץ: מה הכוונה?

ניצן הורוביץ: הכוונה היא שאדם עומד על שפת תהום ובמקום לקחת צעד אחורה הוא אפילו מסתיר את העיניים ולוקח צעד קדימה, ביודעין.

ניצן הורוביץ: למה מצפים כאן בתקופה כזאת של שיא באבטלה?

ניצן הורוביץ: אגב, בניגוד לשקר של ראש הממשלה אתמול, שהאבטלה פה יותר נמוכה.

ניצן הורוביץ: האבטלה כפולה.

ניצן הורוביץ: כפולה.

ניצן הורוביץ: שירות התעסוקה והביטוח הלאומי של ישראל אומרים את זה.

ניצן הורוביץ: אבל לא, בסדר, גם אם הוא יגיד שעכשיו לילה ועכשיו 16:00 יעמדו פה מקהלת הביביסטים ויגידו: עכשיו לילה.

ניצן הורוביץ: מה שברור זה שלממשלה אין שום כיוון כלכלי.

ניצן הורוביץ: שום כיוון כלכלי.

ניצן הורוביץ: אין שום תוכנית, שום תוכנית לעודד צמיחה.

ניצן הורוביץ: אין למשל שום מפעל של השקעות בטכנולוגיה, בחינוך, בתחבורה ציבורית – כל מיני דברים שממשלה משקיעה כדי לעודד צמיחה.

ניצן הורוביץ: תראו לי דבר אחד.

ניצן הורוביץ: אז אתם מבקשים בשביל הישיבות, ומישהו מבקש בשביל תנועות הנוער, ומישהו מבקש בשביל מורי היל"ה, וזה הכול ככה מה שנקרא "נדבות", אבל אין שום תוכנית כלכלית מסודרת.

ניצן הורוביץ: וזה נתניהו, שחושב את עצמו מר כלכלה.

ניצן הורוביץ: התפיסה הכלכלית של נתניהו היא שורש הבעיה.

ניצן הורוביץ: הוא נשאר בין אחרוני המנהיגים בעולם שעוד תקועים בתחילת שנות התשעים, עם איזה מין קפיטליזם כזה שפותר הכול.

ניצן הורוביץ: היום, בכל העולם, באירופה, כולל בצפון אמריקה, יוצאים מהקורונה דרך השקעות ציבוריות וממשלתיות במיזמים גדולים.

ניצן הורוביץ: כך גם נלחמים באבטלה.

ניצן הורוביץ: פה אין שום יוזמה נגד האבטלה, אין שום סיוע לעסקים קטנים ולעצמאים חוץ ממענקים, אבל מענקים זה לא מדיניות.

ניצן הורוביץ: עסק לא יכול להתפרנס ממענקים.

ניצן הורוביץ: הנתון הוא שבחודשים האחרונים הצריכה הפרטית ירדה ב-50%.

ניצן הורוביץ: אם לי יש עסק, לא משנה מה אני מוכר – מכונות כביסה, אוכל או שירות לניקוי בתים – אם הצריכה הפרטית יורדת ב-50%, אני פושט את הרגל.

ניצן הורוביץ: ומה הממשלה הזאת עושה?

ניצן הורוביץ: נותנת איזושהי תוכנית?

ניצן הורוביץ: כלום.

ניצן הורוביץ: מה היא כן עושה?

ניצן הורוביץ: ושידעו אזרחי ישראל מה הממשלה הזאת עושה – מר כלכלה, אדם שתקוע בכלכלה מלפני 50 שנה – מה היא עושה?

ניצן הורוביץ: מקפיאה את התקציב.

ניצן הורוביץ: אגב, כמובן, צריך לחכות לרגע האחרון.

אליהו ברוכי: נא לסיים, בבקשה.

ניצן הורוביץ: מה השעה עכשיו?

ניצן הורוביץ: 17:20?

ניצן הורוביץ: אוקיי.

ניצן הורוביץ: יש כמה – שש וחצי שעות?

ניצן הורוביץ: בושה וחרפה.

ניצן הורוביץ: רק על זה הממשלה הזאת צריכה לעוף – איך היא דופקת את אזרחי ישראלי בלי תוכנית כלכלית.

ניצן הורוביץ: תודה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת שרן השכל, בבקשה.

אליהו ברוכי: השר המסכם – אחרון הדוברים, מייד אחרי חברת הכנסת שרן השכל.

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: אני חושבת שהשר אקוניס סיכם די יפה את הדיון פה, ולכן אני רוצה להתייחס לדיווחים על האונס הקבוצתי באילת, שעדיין פשוט מצמררים אותי, וכמו מאות אלפי נשים וגברים בישראל הם הדירו שינה גם מעיניי.

שרן השכל: ברשתות החברתיות ובתגובות לכתבות היה בעיקר שיח של האשמות.

שרן השכל: כל כך קל לשלוח אצבע מאשימה כלפי אותם טיפוסים שקל לכם לשנוא, או כלפי התנהגות או תרבות שלא תואמת את תפיסת העולם שלכם.

שרן השכל: במקום להסתכל בחצר האחורית שלנו הגיע מגוון האשמות, החל מהשלטון והקפיטליזם, עבור באיי נאפה וכלה בפורנו ותרבות מתירנית או שתיית אלכוהול בקרב מתבגרים.

שרן השכל: אני מבקשת מכל מי ששומע את הנאום הזה להפסיק לומר: זה קורה אצלם; להפנים ולומר: זה קורה אצלנו.

שרן השכל: זה קורה אצלנו בבית, אצלנו בקהילה, אצלנו במשפחה.

שרן השכל: אולי אז נוכל להתחיל לטפל ולמנוע מקרים כאלה.

שרן השכל: אונס קבוצתי מתרחש בקיבוץ הסוציאליסטי, האשכנזי, האליטיסטי ובכפר הערבי הדתי; אונס קבוצתי מתרחש בעיר המודרנית תל אביב, בהתנחלות הערכית ובעיר החרדית הטהורה; הוא מתרחש גם בקומונה הקטנה וההיפית בגליל העליון.

שרן השכל: נשים נאנסו בשנה האחרונה על ידי זכרים אשכנזים, מזרחים, אתיופים, יוצאי ברית המועצות, ערבים, נוצרים, דרוזים, צברים, עולים חדשים, חרדים וחילונים.

שרן השכל: בשבוע שעבר נאנסו ילדות קטנות בביתן על ידי אבא שלהן ונאנסו נשים בוגרות או נערות בבתי מלון בחופשה.

שרן השכל: זה קורה בחברות הכי שמרניות ודתיות, חרדיות וערביות, בלי טכנולוגיה וכשנשים מכוסות מכף רגל ועד ראש.

שרן השכל: זה קורה גם בקהילות הכי נאורות בישראל, על ידי המשכילים ביותר, כשהמרצה באוניברסיטה שלה אומר שאם היא תתנגד הוא יכשיל אותה במבחן; המפיק המפורסם שמתנה תפקיד באונס או איש התאטרון נערץ ומוכשר שתוקף שחקניות מתחילות; זמר אהוב ומוכשר שבשיריו מתחנן שלא תשבור לו את הלב אבל ביום הוא ואביו מפתים או אונסים קטינות.

שרן השכל: אנסים יכולים להיות עשירי העולם, מהטייקון שלא חסר לו כסף בחייו ומזמין קטינות כדי לאנוס אותן זו אחר זו ועד ראשי מדינות לשעבר שבבעלותם כל הכוח והעוצמה.

שרן השכל: אנסים יכולים להיות גם חסרי בית ונרקומנים שאונסים נשים ברחוב, או מסתננים שפורצים לבתים ותוקפים קשישות בנות 90.

שרן השכל: בני טובים, מלח הארץ ביצעו אונס.

שרן השכל: גם ערסים וצ'חצ'חים מתרבות השוקולד אנסו, כן.

שרן השכל: אם אנחנו נמשיך להאשים זה את זה ונעצום עיניים, נשים ימשיכו להיפגע.

שרן השכל: רק באמצעות התפתחות שיח אמיתי, פתוח, שיאפשר לנשים וילדות במצוקה לדעת שהן יכולות לתת אמון באנשים, שיאמינו להן ויגבו אותן בכל מחיר, נוכל לעצור את תופעת האונס.

שרן השכל: דברו על זה עם הילדות שסביבכם, שידעו שלא משנה מה הן עושות – אלכוהול, לבוש, תרבות – זה לא אשמתן.

שרן השכל: רק האנס אשם.

שרן השכל: תסבירו לילדים ולילדות שלכם כמה חשובה הגישה לאנשי המקצוע, כדי שאם חברה תתלונן, הם ידעו איך לסייע לה.

שרן השכל: והכי חשוב – תחנכו את הבנים, את הבנים שלכם, שידעו שאם מישהי לא אומרת לך: כן, אני רוצה, או לא מסוגלת להגיד את זה בצורה ברורה וצלולה מכל סיבה שהיא, זה פשוט מאוד אומר "לא".

שרן השכל: אני שולחת מכאן, מהבית הזה, תמיכה, אמונה, תפילה וחיבוק חם לנערה בת ה־16 שחייה השתנו.

שרן השכל: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חברת הכנסת שרן השכל.

אליהו ברוכי: השר אקוניס יעלה לסכם, בבקשה.

אופיר אקוניס: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: גברתי היושבת-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני כמובן מתפנה מייד לסכם את זה הצעות האי-אמון.

אופיר אקוניס: אני מבקש לפתוח בדברים שאני מודה, פשוט נגעו לליבי.

אופיר אקוניס: ישבתי כאן והקשבתי, גברתי היושבת-ראש, לחברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

אופיר אקוניס: אני מכיר אותה כמה שנים.

אופיר אקוניס: נפגשנו בבניין הזה כאשר היא הייתה שליחת ציבור; נדמה לי שזה היה בעיריית חולון.

אופיר אקוניס: יכול להיות שלעיתים חלקנו על הדרך – זה קורה מפעם לפעם – אבל כשהיא עמדה על הדוכן הזה ואמרה שהיא נתקלת בביקורת של מתנגדים פוליטיים בביטוי "אנטישמית", צמרמורת עברה בגופי.

אופיר אקוניס: הדבר הזה הוא בלתי נסבל.

אופיר אקוניס: מיליון ו-300,000 עולים מברית המועצות – הגיעו הנה אפילו יותר – מסוף שנות השמונים של המאה הקודמת.

אופיר אקוניס: תרומתם לחברה הישראלית היא כבירה – אני אומר לכם את זה כאזרח, אני אומר לכם את זה כשר המדע לשעבר.

אופיר אקוניס: כשר המדע פגשתי בהם במכון ויצמן, באוניברסיטת בן-גוריון, באוניברסיטת חיפה ובשלל מקומות סודיים יותר או פחות ברחבי הארץ, חברת הכנסת מלינובסקי.

יוליה מלינובסקי: אתה עושה לי צמרמורת כשאתה מתייחס לזה.

אופיר אקוניס: אני אומר לך מדוע אני מתייחס לזה – משום שאי-אפשר בשם שום ויכוח פוליטי להשתמש במילה האיומה הזאת.

אופיר אקוניס: אדם יכול לחשוב, גברתי היושבת-ראש, שהטיסות לאומן עלולות לסכן את החברה הישראלית בהידבקות גדולה בקורונה, ואני מודה, גם אני חושב כך, זוהי מחשבתי.

אופיר אקוניס: אינני כופר באמונותיו של איש, אף פעם לא, חבר הכנסת אבוטבול, בשום צורה.

אופיר אקוניס: אני מאמין בכל ליבי במושג "איש באמונתו יחיה".

אופיר אקוניס: וגם לא בכפייה של אורח חיים כזה על אורח חיים אחר.

אופיר אקוניס: אני מאמין בזה.

אופיר אקוניס: ליהדות פנים רבות.

אופיר אקוניס: אפשר להאמין בדבר ואפשר להאמין בחלק מן הדברים, ואפשר, חברת הכנסת זנדברג, להאמין גם במעט מאוד דברים מן היהדות.

אופיר אקוניס: אבל שאיש לא ייקח לעצמו מונופול על היהדות, ושלא ישתמש עוד במילים הללו.

אופיר אקוניס: ואני רוצה להגיד לך, גברתי היושבת-ראש, בהמשך לדברייך ולמעשה המזעזע באילת לפני כשבוע, ידידיי, חברות וחברי הכנסת, החברה הישראלית שלנו חולה.

אופיר אקוניס: היא חולה במחלה ממארת של שיח ציבורי אלים ומסוכן.

אופיר אקוניס: בזה חולה החברה.

אופיר אקוניס: גברתי היושבת-ראש, החברה שלנו – – –

קריאה: – – –

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אוסאמה.

אופיר אקוניס: כן, מי העיר על הקורונה?

אופיר אקוניס: אכן, ישנה מחלת הקורונה, אבל המחלה העיקרית שבה חולה החברה שלנו, חברת הכנסת מלינובסקי, היא השיח הציבורי האלים.

אופיר אקוניס: זאת המחלה, והיא מחלה ממארת, והיא מחלה קשה, והיא מחלה מסוכנת, והיא הסכנה האמיתית.

אופיר אקוניס: גברתי היושבת-ראש, לצערי הרב, בשיח הציבורי שלנו השתרשו בשנים האחרונות – חבל שחבר הכנסת יאיר גולן איננו נמצא כאן, וגם חבר הכנסת משה בוגי יעלון, אבל הם בוודאי שומעים את הדברים.

אופיר אקוניס: השתרש מנהג מגונה להשוות את ישראל או את השלטון או את הממשלה למשטר של הרייך השלישי, יימח שמם וזכרם, בגרמניה הנאצית של שנות השלושים.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, הינה, חבר הכנסת יעלון נכנס.

אופיר אקוניס: אני שמח.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת יעלון, התייחסתי קודם גם לדברים של חבר הכנסת גולן ודיברתי על השיח הציבורי האלים והמסוכן.

אופיר אקוניס: זאת היא המחלה האמיתית, הקשה, שישראל מוכה בה.

אופיר אקוניס: הקורונה היא בהחלט מחלה קשה.

אופיר אקוניס: צריך בוודאי – – –

רם בן ברק: תגיד את זה לראש הממשלה.

אופיר אקוניס: לא, לא.

אופיר אקוניס: אני אגיד את זה לכולם.

רם בן ברק: תגיד את זה קודם כול לראש הממשלה.

אופיר אקוניס: לא, ממש לא.

אופיר אקוניס: אני אתייחס גם לזה.

אופיר אקוניס: ובכן אדוני היושב-ראש, השיח הציבורי האלים והמסוכן הזה, שחלק מן הדוברים בו משווים את ישראל לגרמניה הנאצית או לשלטון הרייך השלישי, הדבר הזה, הדבר הזה – חבר הכנסת יעלון, ממך הייתי מצפה להשוואות – אתה, בתוקף היותך ראש מטה כללי לשעבר, שר ביטחון, שר ביטחון לשעבר – – –

משה יעלון: מאיפה אתה ממציא את זה?

משה יעלון: מאיפה אתה ממציא את זה?

אופיר אקוניס: אני קראתי את הציוץ.

אופיר אקוניס: אם הדברים הוצאו – – –

משה יעלון: אז תקרא את הספר.

אופיר אקוניס: אם הדברים הוצאו מהקשרם, אם דבריך הוצאו מהקשרם, אני אשמח לשמוע.

משה יעלון: תקרא את הספר.

אופיר אקוניס: אני אומר לך, חבר הכנסת יעלון – חבר הכנסת לפיד, חבר הכנסת לפיד, יו"ר האופוזיציה, אתה מפריע לי לדבר עם חבר הכנסת יעלון.

אופיר אקוניס: הוא אומר דבר חשוב, הוא לא אומר דבר מבוטל.

אופיר אקוניס: אני לא אומר את זה מן השפה אל החוץ.

אופיר אקוניס: הוא אומר שהדברים שמיוחסים לו לא היו ולא נבראו, או הקשר שעשו לא נכון, ואם אכן כך הדבר, טוב שכך.

אופיר אקוניס: אדוני, ההשוואה הזאת, ההשוואות הללו לשלטון, למשטר הנוראי, הפשיסטי, בגרמניה בשנות השלושים, הן נקלות ונוראיות, ואני מציע, אני מציע לכולנו פשוט לחדול.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת – אה, הוא פה.

אופיר אקוניס: לא ראיתי, הוא עלה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת הורוביץ, חבר הכנסת – – –

קריאות: – – –

אופיר אקוניס: פורר, חבר הכנסת פורר.

קריאות: – – –

אופיר אקוניס: חבר הכנסת פורר בנאום משלו, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת פורר בנאום שלו.

אופיר אקוניס: הוא נואם, הייתי אומר, באופן חליפי לנאום במליאה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת הורוביץ – – –

יריב לוין: חבר הכנסת עודד פורר – – –

אופיר אקוניס: שמעתי את דבריך – – –

יריב לוין: חברת הכנסת זנדברג, חברת הכנסת זנדברג.

יריב לוין: חבר הכנסת פורר, אתה גם עומד, גם מדבר, גם לא שומע.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת הורוביץ, שמעתי את דבריך בקשב רב, וביתר שאת את הנימוקים הכלכליים שלך.

אופיר אקוניס: אז קודם כול, לידיעתך, 100 מיליארד שקלים כבר הועברו כסיוע לאזרחי ישראל.

אופיר אקוניס: אבל אתה, שדבק עדיין בגישה כלכלית מוטעית ושגויה, מעביר ביקורת, מותח ביקורת על התפיסות הכלכליות המכונות "הכלכלה החופשית", "הקפיטליזם".

אופיר אקוניס: אגב, לזכותך ייאמר שהפעם לא הוספת תוארי שם: הקפיטליזם הזה – אתה מכיר את הסגנונות הללו.

אופיר אקוניס: גם אז חשבתי שזה מיותר לגמרי.

אופיר אקוניס: זה לא אתה, זה אדם אחר, שאיננו בין החיים.

אופיר אקוניס: לא הייתי מציע לקשור שמות תואר לכל דבר.

אופיר אקוניס: אפשר לנמק נימוקים, כפי שאתה עשית – נימוקים יסודיים מוטעים, כמובן – בלי שמות התואר.

אופיר אקוניס: השיטה הקפיטליסטית, אדוני היושב-ראש, היא השיטה שהצילה את עולמנו מן הסוציאליזם הנורא, שעשה דבר אחד, חבר הכנסת הורוביץ, ואתה יודע מה הוא: הוא הביא לשוויוניות – כולם היו עניים באופן שוויוני.

אופיר אקוניס: זאת הייתה השיטה.

אופיר אקוניס: כולם בשיטה הזאת היו עניים באופן שוויוני.

אופיר אקוניס: למזלנו הרב, ראש הממשלה נתניהו כשר אוצר הוביל את המהפכה הזאת.

אופיר אקוניס: ברוך השם, כלכלת ישראל יציבה, טובה.

אופיר אקוניס: לא שלא נדרשים או לא נדרשות עוד תוכניות לסיוע לציבור; זה בוודאי גם יקרה בשבועות ובחודשים הקרובים.

יריב לוין: אנחנו נספיק מבחינת הזמנים?

אופיר אקוניס: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש, שאפשרת לי להשיב, לסכם וגם לנמק, ולבקש ממליאת הכנסת להצביע נגד הצעות האי-אמון שהעלו כאן סיעות האופוזיציה.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לשר אופיר אקוניס.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

יריב לוין: נא לשבת במקומות כדי שאנחנו נוכל לעבור להצבעות על הצעות האי-אמון.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אם כן, אנחנו עוברים להצבעות על ארבע הצעות אי-אמון בממשלה.

יריב לוין: ההצעה הראשונה היא ההצעה של סיעות יש עתיד-תל"ם, שכותרתה: כישלון הממשלה המנותקת בהעברת תקציב מדינה ובזבוז מאה הימים הקבועים בחוק להגשתו על התעסקות אך ורק בעצמם.

יריב לוין: הצבעה על הצעת האי-אמון.

יריב לוין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעות יש עתיד-תל"ם להביע אי-אמון בממשלה – 29 נגד – 46 נמנעים – אין הצעת סיעות יש עתיד-תל"ם להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: אם כן, בעד – 29, נגד – 46, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, הצעת האי-אמון נדחתה על ידי הכנסת.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת אי-אמון – חבר הכנסת כסיף, ההצבעה שלך לא נקלטה, אז אני מצרף את קולך.

יריב לוין: אם כך זה היה 27 בעד, אבל הצעת האי-אמון כך או כך נדחתה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעת האי-אמון השנייה, שהיא הצעת סיעת הרשימה המשותפת, שכותרתה: כישלון הממשלה באישור תקציב למדינה בשל משבר הקורונה מהווה פגיעה במשק ובאזרחים – הצבעה.

יריב לוין: חבר הכנסת כסיף, עכשיו זה עובד?

יריב לוין: עכשיו זה בסדר?

יריב לוין: יופי.

יריב לוין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה – 23 נגד – 49 נמנעים – אין הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: אם כן, 23 בעד, 49 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, גם הצעת האי-אמון הזאת נדחתה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת האי-אמון השלישית, של סיעות ימינה וישראל ביתנו, שכותרתה: מחדל הממשלה במערכה מול נגיף הקורונה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעות ימינה וישראל ביתנו להביע אי-אמון בממשלה – 24 נגד – 49 נמנעים – אין הצעת סיעות ימינה וישראל ביתנו להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 24, נגד – 49, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, גם הצעת האי-אמון הזאת נדחתה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעת האי-אמון האחרונה, ההצעה של סיעת מרצ, שכותרתה: כישלונה של הממשלה בתחום הכלכלי, החברתי, האזרחי והמדיני – הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 4 בעד הצעת סיעת מרצ להביע אי-אמון בממשלה – 28 נגד – 50 נמנעים – אין הצעת סיעת מרצ להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: אם כן, 28 בעד, 50 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, גם הצעת האי-אמון הזאת נדחתה.

יריב לוין: אם כן, אני קובע שהכנסת דחתה את כל הצעות האי-אמון בממשלה.

יריב לוין: [מס' כ/847; דברי הכנסת, חוב' כ"ג, ישיבה 68; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, מכאן אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 50 – הוראת שעה), בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

יריב לוין: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה, ויציג אותה חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בשם יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת גפני, שאנחנו מאחלים לו בריאות טובה ושישוב אלינו במהרה.

יריב לוין: נמתין לחבר הכנסת פינדרוס שיגיע אלינו לאולם.

יריב לוין: חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 50 – הוראת שעה) (התפזרות בשל אי-קבלת חוק תקציב).

יצחק פינדרוס: הצעה זו היא הצעת חוק פרטית, שמטרתה דחיית מועד אישור התקציב לשנת 2020 ב-120 יום, וזאת במטרה למנוע את התפזרות הכנסת העשרים-ושלוש.

יצחק פינדרוס: לפי סעיף 36א(ב) לחוק-יסוד: הכנסת, בהיעדר אישור תקציב בתוך 100 ימים מיום כינון הממשלה, תפוזר אוטומטית הכנסת ויתקיימו בחירות כלליות.

יצחק פינדרוס: במסגרת הדיונים בוועדת הכספים נדונה שאלת ההוצאה בתקופה שעד אישור התקציב, וזאת נוכח האתגרים הכלכליים שעימם נדרשת הממשלה להתמודד, ובפרט עקב התפשטות נגיף הקורונה החדש.

יצחק פינדרוס: לפי סעיף 3ב לחוק-יסוד: משק המדינה, בתקופה שעד לאישורו של חוק התקציב רשאית הממשלה להוציא בכל חודש סכום השווה לחלק ה-12 מהתקציב השנתי הקודם, בתוספת הצמדה למדד המחירים לצרכן.

יצחק פינדרוס: ועדת הכספים בדיוניה החליטה להוסיף לסכום זה סכום של 11 מיליארד שקלים חדשים, שיתחלקו על פני התקופה האמורה.

יצחק פינדרוס: תוספת זו מותנית בכך שהממשלה, לפי הצעת שר האוצר, תביא לאישור ועדת הכספים תוכנית פעולה מפורטת לשימוש בסכום ההוצאה הממשלתית לא יאוחר מיום כ"ד באלול התש"ף, 13 בספטמבר 2020.

יצחק פינדרוס: יצוין כי כל עוד לא אישרה הוועדה את התוכנית המפורטת, לא ניתן יהיה לעשות שימוש בתוספת זו של 11 מיליארדי השקלים החדשים.

יצחק פינדרוס: עוד מוצע כי כל שינוי בשיעור העולה על 15% מרכיב הכלול בתוכנית המפורטת טעון גם הוא את אישורה של ועדת הכספים.

יצחק פינדרוס: להצעת החוק הוגשו הסתייגויות ובקשות רשות דיבור.

יצחק פינדרוס: אני מבקש מהכנסת לדחות את ההסתייגויות ולאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה והשלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת פינדרוס.

שרן השכל: אנחנו נעבור לרשימת הדוברים, והדובר הראשון הוא מיקי לוי.

שרן השכל: הוא בדרך לפה, ואנו נמתין דקה עד שיגיע לכאן.

שרן השכל: לרשותו 30 דקות.

שרן השכל: בבקשה, חבר הכנסת מיקי לוי.

שרן השכל: היום לרשותך עד 30 דקות.

מיקי לוי: תודה רבה, גברתי.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, די היה להזדמן לוועדת הכספים בימים האחרונים כדי להבין את הפארסה, את חוסר ההיגיון, את חוסר העשייה, את חדלות האישים שמסתתרים מתחת ומאחורי החוק הזה.

מיקי לוי: 100 יום חלפו עברו ולא עשיתם דבר.

מיקי לוי: דבר.

מיקי לוי: רבתם, התווכחתם – כן חד-שנתי; לא חד-שנתי.

מיקי לוי: כן מינויים; לא מינויים.

מיקי לוי: שום דבר לא עשיתם.

מיקי לוי: כן, שר האוצר הביא תקציבים ענקיים שחולקו ביד נדיבה בחוץ, לא תמיד לאנשים המתאימים – ואמרתי לא אחת שאין צורך לחלק כסף לאלה שלא איבדו את מקום עבודתם – אבל היה לכם קל לפזר כסף בחירות, ופיזרתם את הכסף לכל עבר.

מיקי לוי: זהו כסף שיחסר לנו, והנכדים שלנו ישלמו את החובות האלה.

מיקי לוי: מה לעשות, חובות צריך להחזיר.

מיקי לוי: הכסף אינו גדל על העצים.

מיקי לוי: די היה להזדמן לוועדת הכספים כדי לחוש את אווירת הפחד ורעד הרגליים שאחזו בכם, חבריי לשעבר, שמא הבחירות יתגלגלו החוצה.

מיקי לוי: לא היה מתחם אחד שלא ויתרתם עליו; לא הייתה תובנה אחת שלא ויתרתם עליה, ויתור ועוד ויתור ועוד ויתור.

מיקי לוי: ואפילו עשה מכם – לא רוצה להגיד מה – לא הודיע לכם שהוא מסכים לחוק של חבר הכנסת האוזר.

מיקי לוי: שמעתם את זה כמו כל מדינת ישראל, כמו כל אזרחי מדינת ישראל, דרך הטלוויזיה.

מיקי לוי: ראו כמה זלזול הוא מזלזל בכם.

מיקי לוי: אמרנו לכם, אמרנו לכם לפני שהלכתם: זה יהיה סופכם, אי-אפשר להאמין לאיש הזה.

מיקי לוי: ראו מה עלה בגורלכם, ראו כמה אתם סובלים מיום ליום.

מיקי לוי: אני רואה את חברי הכנסת שלכם כמו עכברים מוכי רעל, מתרוצצים ממקום למקום ומנסים להדוף, לאחוז.

מיקי לוי: והחולשה הזאת שאתם מגלים מתגלגלת לידיו של נתניהו – אני מודה, בעניין הזה, פוליטיקאי מאוד מאוד משופשף, עם ניסיון.

מיקי לוי: והוא רואה כמה אתם חלשים, והוא מנצל את החולשה הזאת עד תום, והוא ממש מתעלל בכם, אין לי מילה אחרת להגיד.

מיקי לוי: בכל יום אתם מוותרים על משהו אחר, בכל יום אתם נופלים לבור שאתם חפרתם.

מיקי לוי: פעם הוא לא מודיע לכם על איזשהו הסכם מסתמן עם איחוד הנסיכויות – מילא, לא הודיע לכם.

מיקי לוי: ראש הממשלה הרזרבי ושר הביטחון ושר החוץ, נראה לי שלשניכם יש עניין בהסכם הזה שהתגבש.

מיקי לוי: אגב, ההסכם הזה החל בשנת 1992, אם אני לא טועה, או 1994.

מיקי לוי: מי שהתחיל את הדרך זה רבין, זכרו לברכה.

מיקי לוי: המשיך אותו פרס ולאחר מכן שמיר.

מיקי לוי: זאת מערכת יחסים שנבנתה בעמל רב, מערכת אינטרסים משותפים, והלוואי שבקצה הדרך היא תתגלגל גם להסכם שלום.

מיקי לוי: הלוואי.

מיקי לוי: אבל ראו, הוא לא הודיע לכם אפילו.

מיקי לוי: מי זה "הוא"?

מיקי לוי: ראש הממשלה נתניהו לא הודיע לכם אפילו, חבריי לשעבר בכחול לבן, לא לראש הממשלה הרזרבי ושר הביטחון ולא לשר החוץ.

מיקי לוי: דקה לפני היציאה של ראש הממשלה למסכים אתם ידעתם כמו כל אזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: לא ידעתם מה המרכיבים של ההסכם; לא ידעתם לאן הוא מתגלגל; לא ידעתם את המהות.

מיקי לוי: דקה לפני כן אמרו לכם: ייחתם הסכם שלום.

מיקי לוי: זה לא בדיוק הסכם שלום, אבל אני מברך על כך, שלא תהיה לכם אי-הבנה.

מיקי לוי: גם הסכם אינטרסים לעת הזאת הוא חשוב מאוד כפתח להסכם שלום עתידי עם איחוד האמירויות ועם שאר נסיכויות המפרץ ומדינות ערב.

מיקי לוי: אנחנו מברכים על כך, בוודאי, אבל ראו כמה הוא מזלזל בכם.

מיקי לוי: הוא לא סופר אתכם.

מיקי לוי: כבר שבועיים שאין ישיבת ממשלה, אין הידברות, כלום ושום דבר.

מיקי לוי: הצלחתם להפשיט את עצמכם ולהיפרד מכל מה שהבטחתם.

מיקי לוי: אין אפילו הבטחה אחת שעמדתם בה, כלום ושום דבר.

מיקי לוי: והוא ממשיך להכות ולהצליף בכם, ואתם בכלל לא חשים בכאב, אתם מתעלמים ממנו.

מיקי לוי: בושו לכם.

מיקי לוי: לאן אתם רוצים להגיע?

מיקי לוי: והיום, אחרי שבילינו בוועדת הכספים עד 05:00, ולכאורה בא שלום על ישראל – או על הממשלה הזאת – הינה אנחנו נחשפים לחיכוכים חדשים ודרישות חדשות של צד זה או אחר.

מיקי לוי: ובכלל לא מעניין אותי איזה צד דורש.

מיקי לוי: אתם שם בממשלה, אתם אמורים הייתם לעשות את זה.

מיקי לוי: 100 ימים לא הספקתם ולא הצלחתם לעשות תקציב, לא כלום ושום דבר.

מיקי לוי: אולי חברי הכנסת המעטים שנוכחים כאן באולם אינם זוכרים – תקציב המדינה הוא מ-2018.

מיקי לוי: אנחנו מתנהלים על פי תקציב 2018.

אוסאמה סעדי: תקציב המשכי.

מיקי לוי: תקציב המשכי, 1 חלקי 12, מ-2018 – טירוף הדעת.

מיקי לוי: אין גמישות, אין תכנון, אין ראיית רוחב, אין ראיית עומק.

מיקי לוי: כלום ושום דבר.

אוסאמה סעדי: מה זה 120, מיקי?

מיקי לוי: כן, מה זה 120 ימים, חבר הכנסת אוסאמה?

מיקי לוי: נכון, אתה צודק.

מיקי לוי: קטן עלינו.

מיקי לוי: אחרי שנתיים של חוסר תקציב, אתה צודק, 120 יום קטן עלינו.

מיקי לוי: 120 יום – החוק התחיל בחוק פשוט: כל נושא תקציב המדינה יידחה למשך 100 ימים.

מיקי לוי: גם על זה בשבוע שעבר הגיע מרכז הקואליציה בכנסת, חבר הכנסת זוהר, והפך את הקערה על פיה, ולא הייתה הצבעה בכלל.

מיקי לוי: שבוע שלם דנו בתקציב הזה, בחוק החדש הזה של האוזר, וכשהוא בא לוועדת הכספים ונאם נאום חוצב להבות כמה זה חשוב, ואני פתאום הייתי זה שהואשם בזה שאני רוצה בחירות – חבר הכנסת גינזבורג אומר לי: אתה רוצה בחירות, כי התנגדתי לנוסח של החוק.

מיקי לוי: אתם רוצים דחייה?

מיקי לוי: תביאו גם תקציב.

מיקי לוי: אי-אפשר להמשיך ולהתנהל ככה – זה פוגע בכלכלה הישראלית, חוסר התכנון הזה.

מיקי לוי: צחקתי בליבי.

מיקי לוי: צחקתי מול פניו של חבר הכנסת גינזבורג ואמרתי: תביאו תקציב, אני לא רוצה בחירות.

מיקי לוי: מה לא ברור?

מיקי לוי: תביאו תקציב, אני לא רוצה בחירות.

מיקי לוי: אנחנו לא רוצים בחירות.

מיקי לוי: אנחנו מסתכלים קודם כול על האינטרס של מדינת ישראל.

מיקי לוי: אין לכם שום דרך.

מיקי לוי: הכול פוליטיקה אצלכם, ופוליטיקה הישרדותית בדיוק כמו של ראש הממשלה.

מיקי לוי: אתם לא שונים ממנו.

מיקי לוי: אתם עושים הכול כדי לשרוד.

מיקי לוי: הכול.

מיקי לוי: אתם התפשטתם מכל הנכסים שהיו לכם, מכל הערכים, מכל התובנות.

מיקי לוי: אין לכם דרך ואין לכם מצפן.

מיקי לוי: והחוק הזה שאושר לפנות בוקר – היינו עד 05:00 בוועדת הכספים – הוא ישראבלוף.

מיקי לוי: הוא חוק כאילו, כאילו יש תקציב לשנת 2020.

מיקי לוי: על מה רבתם?

מיקי לוי: אתם עכשיו משדרים החוצה – הו, יש תקציב.

מיקי לוי: אין תקציב ואין שום דבר.

מיקי לוי: איך אומרים בשפה שלכם, חבר הכנסת אוסאמה?

מיקי לוי: כולהו מסח'רה.

מיקי לוי: זהו.

מיקי לוי: הכול כלאם פאדי, הכול ישראבלוף.

מיקי לוי: תקציב 2020 מת.

מיקי לוי: מדובר על ללכת בלי ולהרגיש עם.

מיקי לוי: אין תקציב, שלא יהיו לכם אי-הבנות, אין שינוי סדרי עדיפויות, אבל יש ממשלה ויש פלסטרים לתקופת הדחייה.

מיקי לוי: זה רע לכלכלה, זה רע למדינה.

מיקי לוי: סוכם על המשך תקציב של 1 חלקי 12.

מיקי לוי: תגידו, בשביל זה הייתם צריכים להתכנס?

מיקי לוי: ממילא החשב הכללי באוצר הוא אשר ממונה על התקציב הזה.

מיקי לוי: על הדרך ניסיתם להכניס כל מיני שינויים – החוק הפשוט של דחיית התקציב ב-100 יום של חבר הכנסת האוזר תפח, קרם עור וגידים.

מיקי לוי: לא יאומן לאן אתם מגיעים.

מיקי לוי: עוד פעם זה מבצר את מבצרו של זה, וזה שומר על מבצרו של זה, וזה שומר על אורוותו של זה, וזה שומר על אורוותו של השני למען החמורים לא יברחו.

מיקי לוי: סוכם על המשך תקציב של 1 חלקי 12 עם תוספת של 11 מיליארד שקלים, ששר האוצר צריך לבדוק לאן צריך להקצות את התוספת הזו של 11 מיליארד שקלים.

מיקי לוי: חלק אנחנו יודעים – נאמר בוועדה, זה לא סוד – כ-3 מיליארד שקלים לתקציב הביטחון; חלק זה להסכמים קואליציוניים, ודי, אולי מספיק עם ההסכמים הקואליציוניים, שבמשך קיומה של מפלגתי, מפלגת יש עתיד, מעולם, מעולם לא נגענו בשקל אחד של הסכם קואליציוני.

מיקי לוי: מעולם.

מיקי לוי: אין להסכמים קואליציוניים מקום במשטר דמוקרטי.

מיקי לוי: הכול צריך להיות על השולחן ובבסיס התקציב, אין דרך אחרת.

מיקי לוי: ולכן, התקציב הזה של 1 חלקי 12 עם תוספת של 11 מיליארד שקל הוא באחריות של החשב הכללי באוצר, הוא ואין בלתו.

מיקי לוי: כן, לשר האוצר יש על ה-11 מיליארד שקל שליטת-מה.

מיקי לוי: אין תקציב ל-2020.

מיקי לוי: על מה נלחמתם, חברי הכנסת מכחול לבן?

מיקי לוי: על מה נלחמתם – תקציב דו-שנתי, חד-שנתי.

מיקי לוי: בשביל מה נלחמתם?

מיקי לוי: מה שהיה הוא שיהיה.

מיקי לוי: מדינת ישראל ללא תקציב מ-2018, והחשב הכללי באוצר הוא שר האוצר לענייננו.

מיקי לוי: במשרד האוצר לא יכלו להסתיר את התרגיל שאישרתם הלילה, ואני מצטט מתוך דברים שנאמרו בוועדה: "מדובר על תיקון שמשמעותו קביעת מסגרות תקציב ותקציב – – – בניגוד לחוק יסודות התקציב, שקובע כי תקציב המדינה ייקבע על ידי הכנסת" – כך רשום בחוק התקציב – "ויקבע את ההוצאות הצפויות המתוכננות של הממשלה".

מיקי לוי: ובמה מדובר פה?

מיקי לוי: "מדובר ביצירת מנגנון חדש שעוקף את חוק יסודות התקציב.

מיקי לוי: מייצרים כאן אישור תקציב מדינה בלי שעבר את הליכי האישור הנדרשים".

מיקי לוי: את זה לא אני אומר.

מיקי לוי: לא אני, חבר הכנסת מיקי לוי, אומר.

מיקי לוי: את זה אמרו בכירי האוצר בוועדה.

מיקי לוי: היועמ"ש של משרד האוצר אומר: "להצעת החוק הזאת יש בעיות חוקתיות", אבל מה זה מעניין אתכם?

מיקי לוי: ממילא כבר שיניתם חוקי-יסוד כדי להבטיח את מעמדכם בממשלה הזאת.

מיקי לוי: ריסקתם את המושג חוקי-יסוד.

מיקי לוי: "הכוונה לקחת את תקציב 2019 ולאשר אותו כרגע בוועדה", בוועדת הכספים, "נוגדת את חוק יסודות התקציב.

מיקי לוי: לצד זה, באותה שנת תקציב 2019 הועברו תקציבים ותקציבים קואליציוניים.

מיקי לוי: ההנחיות מחייבות לחשוף את כל אותם הסכמים שנוגעים לאופן בו מוצגים הסכמים קואליציוניים, איפה הם מוצגים ותנאי למה הם מוצגים" – מה המטרות שלהם.

מיקי לוי: "מאחר וב-2019 יש כסף פוליטי וקואליציוני, יש להניח את כל ההסכמים, בהתאם להנחיות היועץ המשפטי לממשלה", על שולחן הכנסת עוד הערב, טרם ההצבעה.

מיקי לוי: טרם ההצבעה.

מיקי לוי: אבל אני יודע, אתם תתעלמו מהחוק.

מיקי לוי: מה אכפת לכם חוקי מדינת ישראל?

מיקי לוי: גם עו"ד מאיר לוין, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, ציין זאת בלילה בפני נציגי הממשלה בדיון.

מיקי לוי: הוא עוד יותר – אמר:

מיקי לוי: מכיוון שהחוק הזה שאתם מגישים אינו חוקי, מה שמציע היועץ המשפטי לממשלה – להציב תקציב מעבר, לקרוא לו תקציב מעבר, תחליטו אתם לכמה חודשים, ואנחנו נצביע עליו בשלוש קריאות.

מיקי לוי: לא צריך לבצע העברה על חוק-יסוד: משק המדינה.

מיקי לוי: את מי זה מעניין?

מיקי לוי: שלא תטעו, קניתם זמן בשלטון בכסף ציבורי.

מיקי לוי: החקיקה הזאת יצרה מצב שבו כעת מכל תקציב 2020 יכולה הממשלה לאשר כל מיני תקציבי עתק קואליציוניים.

מיקי לוי: ברור לנו כי התקציבים יגדלו אוטומטית מאותו רגע, כאשר התקציב טרם הונח בכנסת.

מיקי לוי: ממשלה מבוצרת ומתבצרת בתוך עצמה.

מיקי לוי: החוק הזה מצמצם את היכולת של הכנסת לדון ולאשר תקציב.

מיקי לוי: הוא מדלג מעל 45 הימים שהכנסת נדרשת לדון בתקציבי המשרדים ולהבין את סעיף ההוצאה, את הצרכים, את הפערים.

מיקי לוי: מעבירים את הסמכות לאישור הממשלה – תוכנית מפורטת, שתידרש להיות מאושרת בוועדת הכספים.

מיקי לוי: אוי, אוי, כמה עוד חוקי-יסוד תרמסו כדי לחלץ את ראש הממשלה מההאשמות שהוא נתון בהן?

מיקי לוי: בכמה תשנו דברים, חברי הכנסת מכחול לבן, כדי לסייע לראש הממשלה לברוח מאימת הדין?

מיקי לוי: כמה עוד תשפילו את עצמכם, כחול לבן?

מיקי לוי: החשב הכללי באוצר ציין: "המצג שהוצג לחברי הוועדה על מקרי עבר" – שימו לב, חבריי מיש עתיד-תל"ם – ש"על פיו מקדמים פה את המתווה הזה שונה לחלוטין ממקרי עבר".

מיקי לוי: כי אמרו לו: היו מקרי עבר שכן ביצעו מין העברות כאלה, אבל הוא אומר: שונה מהותית ממה שהיה בעבר.

מיקי לוי: "ב-2015" תקציב לפיד – אני מצטט אותו – שאושר רק בקריאה הראשונה, ואז ראש הממשלה פיזר את הכנסת, "היה תקציב עם עודף של מיליארדים".

מיקי לוי: לא אומר את זה חבר הכנסת מיקי לוי, אומר את זה החשב הכללי באוצר, שלא מונה על ידי לפיד לתפקידו אלא מונה על ידי משה כחלון, שר האוצר הקודם.

מיקי לוי: הוא אומר: "זה היה תקציב עם עודף של מיליארדים רבים, שאפשר לממשלה להוציא כאשר לא היה תקציב" – כן, היה מעט יותר כסף, מעט הרבה, 30 מיליארד – "בתקופת ממשלת המעבר וההמתנה לתקציב.

מיקי לוי: היו עודפים של 30 מיליארדי שקלים עבור הצרכים שלנו.

מיקי לוי: היום אנחנו במצב אחר", אומר החשב הכללי באוצר.

מיקי לוי: "יש פערים עצומים בתקציב.

מיקי לוי: אנחנו למעשה מקצצים במשרדים על מנת להיכנס לגבולות ה-400 מיליארדי שקלים" בתקציב המדינה.

מיקי לוי: "אנחנו לא במצב שאנחנו יכולים להעביר להחלטת הממשלה והכנסת תקציב שהוא יהיה ברוח החוק", אומר החשב.

מיקי לוי: אבל למי זה אכפת?

מיקי לוי: לממשלה הזאת אכפת?

מיקי לוי: ודאי וודאי שלא.

מיקי לוי: "אנחנו קודם כול צריכים להעביר התחייבויות ומימון הסכמים.

מיקי לוי: לא יכול להיות שנעביר כסף לממשלה כדי לחלק, זה לא עומד עם החוק והסדר", כך אומר החשב.

מיקי לוי: "אנחנו מוכנים לכל תרחיש.

מיקי לוי: בתרחיש של 400 מיליארד אנחנו נדע להתמודד עם זה, אבל זה יהיה לנו קשה מאוד.

מיקי לוי: אם תהיה הגדלה נדע להתכנס לתוך זה, אבל הכול לפי הכללים הקיימים בחוק".

מיקי לוי: כל הזמן אומרים לממשלה: בחוק.

מיקי לוי: את מי זה מעניין?

מיקי לוי: אתכם זה בוודאי ובוודאי לא מעניין.

מיקי לוי: "לא ייתכן כי מי שעל פי החוק היה צריך לקבל לא יקבל, ומי שלא על פי חוק יקבל" – אלה הדברים של החשב הכללי באוצר, לא שלי.

מיקי לוי: השומר של הקופה הציבורית, הוא.

מיקי לוי: כאשר שודדים לאור יום, תוך כדי רמיסת הכנסת וסדר מינהל תקין – הכול כשר.

מיקי לוי: לא על פי חוק זה למעשה התוספות של הישיבות, שהן קואליציוניות.

מיקי לוי: ראש אגף התקציבים אמר בדיון: "כל עוד הריבון לא נתן לממשלה את ההיתר, מותר לנו להוציא רק על מה שאושר ורק את מה שדחוף.

מיקי לוי: המהות של החוק היא זו, ואת זה צריך להבין.

מיקי לוי: הדבר הנכון זה להרחיב במידה המינימלית האפשרית.

מיקי לוי: התיקון שמוצע פה צריך לעבור במשורה", אומר ראש אגף התקציבים.

מיקי לוי: "מה שצריך להיות זה להגיש תקציב מדינה", אומר ראש אגף התקציבים.

מיקי לוי: "אין איך לברוח מהדבר הזה".

מיקי לוי: אבל את הממשלה זה לא מעניין.

מיקי לוי: 1 חלקי 12 יימשך בתוספת של 11 מיליארד שקלים.

מיקי לוי: יתרה מזו, החוק מסתיים שבעה ימים – אם תגיע הממשלה הזאת לסוף הדרך, אם תגיע – מסתיים שבעה ימים לפני סוף שנה.

מיקי לוי: אם הוא מסתיים שבעה ימים לפני סוף שנה, מה תעשו?

מיקי לוי: תקציב מדינה ל-2020 לשבעה ימים?

מיקי לוי: הכיצד?

מיקי לוי: הכיצד?

שרן השכל: חכה, מיקי, עדיין לא סיימנו את היום.

מיקי לוי: כן, נכון, גברתי, את צודקת.

מיקי לוי: עדיין לא סיימנו את היום, ההפתעות בדרך.

מיקי לוי: אין לדעת.

מיקי לוי: גם החשב הכללי אמר את זה: "יש ועדת חריגים, מוציאים רק את מה שחייבים להוציא.

מיקי לוי: יש לנהוג במשנה זהירות", כי הנינים שלנו והנכדים שלנו ישלמו את זה.

מיקי לוי: "צריך לאשר תקציב".

מיקי לוי: צריך לאשר תקציב.

מיקי לוי: צריך לאשר תקציב.

מיקי לוי: עמדתם על העניין הזה, חבריי מכחול לבן.

מיקי לוי: מה עשיתם?

מיקי לוי: כלום ושום דבר: "שמעתי שרוצים לקחת כסף מתקציב העודפים.

מיקי לוי: זה לא ברור בכלל שזה אפשרי.

מיקי לוי: יש שימוש לכסף הזה וקיימת מגבלה".

מיקי לוי: החוק הזה משמעותו ריסוק של הכנסת והכלכלה.

מיקי לוי: טירוף מערכות.

מיקי לוי: כל גורמי המקצוע מתנגדים; כל מי שיש לו עניין קואליציוני בכסף תומך.

מיקי לוי: פלא.

מיקי לוי: ראש אגף התקציבים אומר: "השנה לא ניתן מענק לאינטל – אין כסף ואין תקציב – – – לא ניתן לעשות העתק-הדבק לתקציב 2019.

מיקי לוי: רק אחרי שאנחנו מקיימים את החוקים, על כלל העלויות שלהם, מממנים התקשרויות וחוזים – רק לאחר מכן יכולים להעביר כסף לשאר המנגנונים וסדרי העדיפויות.

מיקי לוי: לא ניתן לאשר הגדלת מסגרת לכל מיני מטרות ולדלג על הקבוע בחוק.

מיקי לוי: מדובר במנגנון עקרוני.

מיקי לוי: הגדלת הסכום תאפשר פתרון לכל הדברים האלו, אבל לא לדברים האחרים.

מיקי לוי: אני, ברשותכם, לא מתייחס לסוגיית ההסכמים הקואליציוניים" – ככה הוא אומר.

מיקי לוי: "אני כן אומר כי המנגנון לא משתנה בחוק, והיות ומדובר בתקציב המשכי לתקציב שלא קיבל את אישור הכנסת, זה נמצא לשיקול דעתו של החשב הכללי, שמקצה את התקציב לפי החוק ולא לפי דרישות ועדת הכספים" – וזה בסדר – "אלא אם מאושר תקציב מדינה".

מיקי לוי: משנים סדרי עולם: התמיכות שעד כה היו המדרג הנמוך ביותר בחוק יסודות התקציב – כעת מבקשים לשנות את זה, שקודם כול יהיה תקציב לתמיכות.

מיקי לוי: קודם כול התמיכות, ורק לאחר מכן לביטחון, בריאות ורווחה.

מיקי לוי: טירוף מערכות.

מיקי לוי: ולכך היועץ המשפטי למשרד האוצר מתנגד, והוועדה צפויה לעשות זאת בהוראת שעה – וגם זה שינוי חריג ולא טוב – במסגרת אותם 120 הימים.

מיקי לוי: הרי החוק הבסיסי היה 100 ימים והגדילו אותו ל-120 יום, לאפשר נשימה יותר גדולה לממשלה הזאת.

מיקי לוי: רציתם לחלק את הימים בין הכנסת לממשלה, דהיינו, מתי תניח הממשלה וכמה ימים לכל הפחות יהיו לכנסת לדון בתקציב.

מיקי לוי: החליטו על 60 ימים לממשלה ואז 60 ימים לכנסת, דהיינו 1 בנובמבר, ואז התברר הדבר הבא: עד 1 בנובמבר הממשלה צריכה להניח את תקציב 2021 – מוטב שחבריי מכחול לבן ישמעו.

מיקי לוי: מאחר שמבינים שלא יהיה תקציב 2021, את החלק הזה הפרידו מהחוק.

מיקי לוי: היום, לאחר שהחוק עבר ב-05:00, הגשתי רוויזיה – הפתעה, אה?

מיקי לוי: אחרי שהחוק עבר – ואז גילינו שאי-אפשר להפריד את הימים האלה מהתקציב עצמו, וביקשתי להפריד אותם, כי זה לא עובר.

מיקי לוי: אם זה היה עובר בצורה הזאת הייתי מבקש שינוי מהותי, הייתה צריכה להתכנס ועדת הכנסת, ואז הייתי מתחיל את כל ההסתייגויות שלי מחדש – ואז שום כוח שבעולם לא היה מביא את הכנסת הזאת לשעה 24:00, חצות.

מיקי לוי: אבל אז היועצת המשפטית, שהיא באמת יועצת מאוד רצינית ומקצועית, אומרת: בואו נביא את זה בהמשך כחקיקה נפרדת.

מיקי לוי: זאת אומרת שאין חובה לממשלה להציג את תקציב 2021.

מיקי לוי: אם הוציאו את זה מהחוק של ה-120 יום של צבי האוזר, שבהתחלה הלבישו על זה, ואז הממשלה הייתה מחויבת להביא את חוק התקציב ל-2021 – כרגע הצלחתי להוציא את זה מתוך החוק עצמו.

מיקי לוי: זה אומר שהוא לא בתוך החוק.

מיקי לוי: זה אומר שאין חובה על הממשלה להציג את תקציב 2021.

מיקי לוי: כחול לבן בלחץ: אפילו לא היה להם נציג בוועדה, חוץ מנציג אחד, שהוא לא חבר ועדת כספים.

מיקי לוי: אופס, הפתעה: שפן.

מיקי לוי: אם היה לכם משהו ביד שיכולתם איכשהו לנעול את ראש הממשלה בפינה כדי להכריח אותו להגיש את תקציב 2021, עכשיו לראש הממשלה אין חובה להציג את תקציב 2021.

מיקי לוי: זה לא מופיע בחוק.

מיקי לוי: אמרה היועצת המשפטית לממשלה: טוב, אפשר להביא את זה בחוק של 1.75 מיליארד שקל עבור החינוך, שגם הוא חוק משק המדינה, בשבוע הבא.

מיקי לוי: אני רוצה לראות את הכוח בכחול לבן שמכריח את הממשלה להכניס את הסייג הזה לתוך החוק שמחייב את הממשלה להגיש תקציב בשנת התקציב הזאת, 2020, לשנת התקציב 2021, עד 1 בנובמבר 2020.

מיקי לוי: אין כוח בעולם שזה יקרה ואין כוח בעולם שיכריח את ראש הממשלה להכין תקציב.

מיקי לוי: זה לא פתח יציאה, זה כיסא מפלט מ-F-15.

מיקי לוי: לא צריך אתכם, כחול לבן.

אורנה ברביבאי: F-35.

מיקי לוי: F-35.

מיקי לוי: לא צריך אתכם עכשיו, הוא פשוט אומר: לא, זה לא נראה לי להעביר את זה, אין לכם רוב.

מיקי לוי: איך תכניסו את זה כחוק?

מיקי לוי: זה לא יעבור.

מיקי לוי: הפתעה.

מיקי לוי: הם בהלם.

מיקי לוי: חלק מהבלגן שיש עכשיו – די אם תסתכלו בכלכליסט – זה שאומר שאין חובה על ראש הממשלה והממשלה להגיש תקציב ל-2021.

מיקי לוי: אין, אין.

מיקי לוי: איזה יופי.

מיקי לוי: בעניין הזה, אני אומר, לראש הממשלה ולממשלה יש יתרון, אבל אני פעלתי – מה זה רק 58 שניות?

אורנה ברביבאי: מיקי, ככה זה כשנהנים, הזמן עובר מהר.

מיקי לוי: אני פעלתי מתוך שיקולים, באמת, שיקולים פרלמנטריים.

מיקי לוי: כפרלמנטר אני צריך את כל התחמושת שהפרלמנט נתן בידי לעשות בה שימוש, ועשיתי בה שימוש והצלחתי להוציא את זה החוצה.

מיקי לוי: אין בחוק הזה חובה על ראש הממשלה להגיש את תקציב 2021, ואז יש לו פתח לו מילוט – –

שרן השכל: נא לסיים.

מיקי לוי: אני מסיים, יש לי 24 שניות.

מיקי לוי: – – ואז יש לו כוח לבוא ולהגיד – בהיעדר תקציב, נדמה לי על פי סעיף 30 בהסכם הקואליציוני, ראש הממשלה ימשיך להיות ראש הממשלה בממשלת מעבר, והכנסת תתפזר ותצא לבחירות.

מיקי לוי: הכול על פי שיקולו של ראש הממשלה, מה לעשות.

מיקי לוי: קיבלתם 120 יום של חסד.

מיקי לוי: זוהי מכונת הנשמה שנותנת לכם את הטיפות האחרונות של החמצן.

מיקי לוי: מכונת ההנשמה הזאת תלך ותשבוק חיים והיא לא תחזיק מעמד, הביאו את זה בחשבון.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת מיקי לוי, ונעבור לדובר הבא – חבר הכנסת רם בן ברק, בבקשה.

שרן השכל: לרשותך עד שלוש דקות.

רם בן ברק: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר אקוניס, האם גם אתם, כמוני, עומדים נפעמים נוכח תיאטרון האבסורד שמנוהל על ידי ראש הממשלה וחבר עושי דברו?

רם בן ברק: האם יש עוד מישהו בבית הזה שיש לו ספק מה כוונותיו של ראש הממשלה?

רם בן ברק: האם יש מישהו בבית הזה שעוד מאמין שראש הממשלה פועל לטובת המדינה ולא לטובתו הוא?

רם בן ברק: שמעניינים אותו מיליון המובטלים?

רם בן ברק: שמעניינים אותו העסקים הקורסים?

רם בן ברק: שאכפת לו ממצוקת הנכים?

רם בן ברק: שמעניין אותו כקליפת השום אם תיפתח שנת הלימודים?

רם בן ברק: הרי מה עשינו אתמול בלילה?

רם בן ברק: הארכנו ב-120 יום נוספים את חוסר העשייה, חוסר היוזמה, חוסר התפקוד, ואישרתם בהסכם מפוקפק, כמו ההסכם המפוקפק הקודם, להמשיך ולצנוח אל עבר התהום הבלתי-נודעת של הכלכלה הקורסת.

רם בן ברק: לא זו בלבד שאתם לא נותנים שום סיכוי לאושש את הכלכלה בהיעדר תקציב צמיחה, אתם מגדילים לעשות וממשיכים בשיסוי ובמרמה – מתכון בטוח לחורבן בית, אם לא נתעשת בקרוב.

רם בן ברק: רק אתמול עמד ראש הממשלה במסיבת עיתונאים ובלי למצמץ ובלי ששריר יזוז בפניו סיפר לנו שהאבטלה בישראל היא 12%, למרות שכולם, בלי יוצא מן הכלל, יודעים שהיא 21.5%.

רם בן ברק: אבל מה זה משנה?

רם בן ברק: אם הוא יגיד את זה 100 פעמים, אז אולי, חוץ מאלה שלא עובדים, חוץ מהמובטלים, כל השאר יאמינו לו.

רם בן ברק: אותו ראש ממשלה, בלי למצמץ, מאשים את היועץ המשפטי ואת שר המשפטים ברקיחת פרשייה שלא הייתה, ולא הוא בלבד, גם כל מלחכי הפנכה חוזרים כמו הד אחר השקר, מתוך תקווה שאם יגידו את זה מספיק פעמים, מספיק אנשים יאמינו בזה.

רם בן ברק: זו השיטה, זו המטרה, וכל האמצעים כשרים.

רם בן ברק: על מה אנחנו הולכים להצביע פה היום?

רם בן ברק: אנחנו הולכים להצביע על הקפאה של המצב למשך ארבעה חודשים.

רם בן ברק: המשמעות – שאין שום יכולת לייצר תוכנית כלכלית אמיתית, אין יכולת לייצר מנועי צמיחה למשק.

רם בן ברק: מדינה במצב הכלכלי החמור ביותר בתולדותיה נמצאת בשיתוק מתמשך שלושה חודשים מהקמת הממשלה ועוד 120 יום מהיום.

רם בן ברק: בנוסף, אתם מציעים הקפאה מוחלטת של כל המינויים.

רם בן ברק: משטרה ללא מפכ"ל, ניצבים שמנסים למצוא חן בעיני השר לביטחון פנים, מדינה של ממלאי מקום וראשים חלופיים, חוסר יכולת לקבל החלטות, וכל זה בגלל שנאשם בשוחד רוצה שתהיה לו שליטה בלעדית על המינויים של גורמי האכיפה והמשפט, וכמובן, היכולת הבלעדית להחליט מתי תהיינה הבחירות.

רם בן ברק: חברי הכנסת והשרים מהליכוד, מה עובר עליכם?

רם בן ברק: אתם לא מתביישים?

רם בן ברק: אין לכם ולא נשאר לכם שמץ של עצמאות להגיד לנאשם: עד כאן?

רם בן ברק: חבריי מהמפלגות החרדיות, האם אתם מוכנים להכשיר את הכול רק כי אתם מקבלים את התקציב בזמן?

רם בן ברק: לא הייתם אמורים להיות ערבים להסכם?

רם בן ברק: מה שמעניין אתכם זה שרידות הקהילה שלכם בלבד?

רם בן ברק: חבריי בכחול לבן, עד מתי תמשיכו ללכת שולל על ידי הנוכל הזה?

רם בן ברק: מה תרוויחו מהליכה אחריו?

רם בן ברק: כלום.

רם בן ברק: ומה אנחנו נפסיד?

רם בן ברק: נפסיד – עוד לפחות שבעה חודשים של שיתוק, פיזור הכנסת לכל המאוחר ב-23 בדצמבר, ובחירות שלושה חודשים לאחר מכן.

רם בן ברק: ההצבעה שלכם היום תבטיח שיתוק מוחלט של למעלה משנה.

רם בן ברק: תגידו, אתם השתגעתם?

שרן השכל: מילת סיכום, בבקשה.

רם בן ברק: האמת, היה כבר עדיף בחירות על הביזיון וההתנהלות של ממשלה מנותקת, מנופחת וחסרת יעילות לחלוטין.

רם בן ברק: תודה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת רם בן ברק, ואני מזמינה את הדוברת הבאה, חברת הכנסת אורנה ברביבאי.

שרן השכל: בבקשה, גם לרשותך שלוש דקות.

אורנה ברביבאי: תודה, גברתי היושבת-ראש.

אורנה ברביבאי: ברכות, ברכות לנתניהו.

אורנה ברביבאי: מה ששלך – שלך.

אורנה ברביבאי: אתה ייחלת לתקציב חד-שנתי בעוד שותפיך דיברו על דו-שנתי, וקיבלת את הטוב מכולם – את התקציב החד-חודשי.

אורנה ברביבאי: מהו התקציב החד-חודשי הזה, שאף ארגון לא היה יכול להתנהל כך – לא ארגון גדול, חס וחלילה, כמו מדינה.

אורנה ברביבאי: אפילו עסק, אפילו משפחה לא הייתה יכולה להתנהל עם תקציב חד-חודשי בלי לדעת לתכנן סדרי עדיפויות.

אורנה ברביבאי: מה הוא בעצם בשבילך, כבוד ראש הממשלה?

אורנה ברביבאי: הוא סוג של פטנט – שאני חושבת שבאמת צריך לחשוב על לתת איזה פרס על הפטנט הזה – של ראש ממשלה שמנהל תקציב של מאות מיליארדים בלי פיקוח, בלי דין וחשבון, בלי סדרי עדיפויות, בלי שום דבר שמחייב אותו להסבר מה הוא עושה בתקציב של אזרחי המדינה, בכסף של אזרחי המדינה.

אורנה ברביבאי: כי מה יותר טוב מלנהל כל פעם החלטה לא, חס וחלילה, על פי סדרי עדיפויות של מה חשוב למדינה הזאת, לא, חס וחלילה, לטפל במובטלים, לטפל במערכת הבריאות שהורעבה מעל עשור.

אורנה ברביבאי: לא.

אורנה ברביבאי: סדרי העדיפויות, ראש הממשלה, בפטנט המופלא שלך, הם סדרי עדיפויות שמי שמתחנף יותר יקבל יותר, מי שילחץ אותך יותר ויעשה אותך סחיט יותר – אנחנו יודעים – הוא זה שאתה תיתן לו יותר.

אורנה ברביבאי: ומי יפקח?

אורנה ברביבאי: לא בכנסת, לא בממשלה, אפילו לא השותפים שלך, שאני לא בטוחה שעדכנת אותם, למרות שאני יכולה להיות ערבה לחבריי לשעבר – הדלפות לא היו יוצאות מהם, גם לא בעניין הזה של התקציב שלך.

אורנה ברביבאי: אז האוזר רקח לו איזו עמדת פשרה של 120 ימים, שהיא חד-משמעית הקפאה של המדינה, היא חד-משמעית על חשבון הציבור, היא חד-משמעית פשרה שבעיקר משרתת את האינטרס של הממשלה המאוד-מאוד מוזרה הזאת, שבוחרת להתנהל באופן חסר מעצורים, באופן חסר יעילות, חסר אפקטיביות, ועכשיו יש גם חגיגה גדולה ואפשר לעשות עם הכסף של משלמי המיסים מה שרוצים.

אורנה ברביבאי: אז אני רוצה לומר לך ואני רוצה לומר לשותפים שלך לחגיגה הזאת: בסוף בסוף כל חגיגה נגמרת, ומה שיצא מהתקציב החד-שנתי הזה, שיובא היום כחוק כאילו הושגה איזו פשרה לתת איזה צ'ופר לאזרחי המדינה כאלטרנטיבה לבחירות, זאת רמאות אחת גדולה, זאת נוכלות שעיקרה שימוש בכספי ציבור שלא לתכלית, ללא פיקוח, ללא בקרה.

אורנה ברביבאי: ואני רוצה רק לקוות שהאזרחים שצופים בנו עכשיו, או בכלל, יבינו שהעניין הזה של האלטרנטיבה שמציגה היום ממשלת ישראל להצבעה על חוק כל כך פוגעני בעיקר פוגע באזרחי המדינה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לחברת הכנסת אורנה ברביבאי.

שרן השכל: אנחנו נעבור לדובר הבא.

שרן השכל: יואב סגלוביץ', בבקשה, לרשותך עד חמש דקות.

שרן השכל: בבקשה.

יואב סגלוביץ': גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, זהו, הייתה הודעה דרמטית: יש הסכם פשרה.

יואב סגלוביץ': הסכם פשרה.

יואב סגלוביץ': צופה מן הצד, מהחלל החיצון, שהיה שומע, היה שומע שיש איזה גוף בסכסוך והגיע להסכם פשרה.

יואב סגלוביץ': אז כן, לגוף בסכסוך קוראים "ממשלת ישראל", והם הגיעו להסכם פשרה, או אם תרצו, בשפה אחרת, הם החליטו לעשות סולחה, ובעקבות העניין הזה גם החליטו לשחוט כבש.

יואב סגלוביץ': רק יש בעיה אחת קטנה: אנחנו הכבש.

יואב סגלוביץ': הסכם הפשרה הזה שמדברים עליו, מהו?

יואב סגלוביץ': הפשרה היא עלינו.

יואב סגלוביץ': האם הגיעו להסכמה על פשרה שהם יקצו למרכזי הסיוע כספים?

יואב סגלוביץ': אולי למרכזים האקוטיים?

יואב סגלוביץ': אולי למעונות לנפגעות תקיפה מינית?

יואב סגלוביץ': לא, לא על זה הם התפשרו.

יואב סגלוביץ': הפשרה היא הרבה יותר מורכבת ומסובכת.

יואב סגלוביץ': הם התפשרו לשבת ביחד.

יואב סגלוביץ': אבל אני חשבתי שהם התפשרו לשבת ביחד כבר לפני כמה חודשים.

יואב סגלוביץ': ההסכם הקואליציוני שנעשה בזמנו – ושווה באמת לעיין בפיסה הספרותית הזאת – ההסכם הקואליציוני הוביל לשינוי בעקבותיו בחוק-יסוד: הממשלה, בחוק-יסוד: הכנסת, בחוק הכנסת, אז כמה ציטטות נבחרות מאותו הסכם מפואר: "טובתה של מדינת ישראל מחייבת הקמה לאלתר של ממשלת חירום ואחדות לאומית ובכללה קבינט חירום למאבק בנגיף הקורונה וקבינט פיוס שיפעל לאיחוי הקרעים בחברה הישראלית".

יואב סגלוביץ': זה לא היה מזמן.

יואב סגלוביץ': לא צריך ארכיאולוג בשביל למצוא את הקלף שבו הוא נכתב.

יואב סגלוביץ': זה היה ממש לא מזמן, ממש לא מזמן.

יואב סגלוביץ': אפילו היו שם סיפורים בזואולוגיה.

יואב סגלוביץ': אתם זוכרים את סיפורי הזיקות והזיקיות?

יואב סגלוביץ': יש זיקה לזה ויש זיקה לזה ומרוב זיקות אין ביניהם זיקה מינימלית של טובת מדינת ישראל.

יואב סגלוביץ': אז מדובר הרבה על קבינט הקורונה, כמה הוא מיטיב לפעול.

יואב סגלוביץ': אפרופו, מחר לדעתי נגמרות התקנות שצריכות להגיע, לפחות חלקן, של התו הסגול.

יואב סגלוביץ': הן עדיין לא יגיעו, כי לא היה קבינט היום, או עדיין לא הגיעו התקנות.

יואב סגלוביץ': אבל בכל מקרה, לא נדבר על קבינט הקורונה.

יואב סגלוביץ': הוא עובד.

יואב סגלוביץ': בואו נדבר על קבינט הפיוס.

יואב סגלוביץ': אתמול ראינו הופעה משובחת של ראש הממשלה כחלק מקבינט הטינוף, שבו השיטה הנוהגת היא שראש הממשלה מטנף על שריו.

יואב סגלוביץ': אז אתמול זה היה השר אבי ניסנקורן.

יואב סגלוביץ': לראש הממשלה אין שום בעיה.

יואב סגלוביץ': אנחנו מרגישים אי-נוחות מאוד גדולה כשאנחנו אומרים דבר שהוא לא תואם במדויק לעובדות.

יואב סגלוביץ': לראש הממשלה, אין לו הבעיה הזאת.

יואב סגלוביץ': הוא יכול לשקר כל הזמן, ואנחנו מקבלים את זה כמובן מאליו.

יואב סגלוביץ': אז אתמול זה היה על שר המשפטים בממשלתו, אבי ניסנקורן, שהוא בא והמציא סיפור שלא היו לו רגליים ולא היו לו ידיים ורק משל היה, אבל גם זה משל רע.

יואב סגלוביץ': אבל ממתי לראש הממשלה שלנו יש בעיה לתת משלים רעים?

יואב סגלוביץ': הוא נוהג לעשות את זה דרך קבע.

יואב סגלוביץ': אז אתמול זה היה השר אבי ניסנקורן, ולפני כן זה היה שר החוץ גבי אשכנזי, שהזכירו שהוא חותר וכו' וכו', וכל זה תחת הכותרת של ממשלה, וכנראה גם זה היה חלק מדיונים שהיו באותו קבינט פיוס, שגם הוא כנראה הלך כבר לקיבינימט.

יואב סגלוביץ': "בתקופת החירום" – זה המשך הציטוט מאותו הסכם קואליציוני מפואר – "בתקופת החירום לא יבוצעו מינויים בכירים בשירות הציבורי הטעונים אישור הממשלה.

יואב סגלוביץ': כל המינויים הבכירים כאמור, הזמניים ו/או המינויים בפועל – – – יוארכו – – – האמור לא יחול לעניין מינוי מנכ"לים במשרדי הממשלה".

יואב סגלוביץ': בזה אין שום בעיה – 36 שרים יכולים למנות מנכ"לים בלי שום בעיה.

יואב סגלוביץ': אבל מה?

יואב סגלוביץ': יש רק בעיה אחת קטנה: יש כמה תפקידים שמטרידים בעיקר את ראש הממשלה, ואיתם יש לו בעיה.

יואב סגלוביץ': אז יש לנו ממלא מקום מפכ"ל שנה ושבעה חודשים.

יואב סגלוביץ': תקשיבו טוב: שנה ושבעה חודשים.

יואב סגלוביץ': השר אקוניס, האם היית מסכים שרמטכ"ל יהיה שנה ושבעה חודשים ממלא מקום?

יואב סגלוביץ': ראש מוסד?

יואב סגלוביץ': ראש שירות ביטחון כללי?

יואב סגלוביץ': מה פתאום.

יואב סגלוביץ': משטרה אפשר.

יואב סגלוביץ': אבל מדוע אפשר משטרה?

יואב סגלוביץ': כי רוצים וחושבים שאפשר להחזיק משטרה על חוט וממלא מקום מפכ"ל על חוט.

בצלאל סמוטריץ': רגע, מי אשם בזה שלא מונה – – –

יואב סגלוביץ': ואת כל הדברים עושה מי?

יואב סגלוביץ': עושה ממשלה שאני מזכיר לכולם – – –

אלי אבידר: אתה הוא האשם – – –

יואב סגלוביץ': מזכיר לכולם, מזכיר לכולם, גם לך, איך נולדו ההחלטות על הקמת – – –

בצלאל סמוטריץ': איך אפשר, שנה שלמה מערכת בחירות – – –

יואב סגלוביץ': אני מזכיר לכולם מי הקים את ועדת שמגר בעקבות בר-און-חברון: קראו לו בנימין נתניהו – –

אלי אבידר: אתם, שהורדתם את הראש.

יואב סגלוביץ': – – למנוע מינויים פוליטיים.

יואב סגלוביץ': אבל כל מי ששאל את עצמו: מדוע ראש ממשלה עם שלושה כתבי אישום, על שוחד, מרמה והפרת אמונים, לא יכול לעשות את זה?

יואב סגלוביץ': אמרו כל האנשים: אין בעיה, הוא יכול לעשות את זה, הוא דבק בתפקידו, הוא יודע לנהל.

יואב סגלוביץ': הוא יודע לנהל אך ורק את ענייניו שלו, אבל אנחנו כולנו נגררים לענייניו שלו, וגם אתה, השר אקוניס, הולך אחריו, הולך אחריו, הולך אחריו, לצערי.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

שרן השכל: אני מזמינה את הדובר הבא, חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

שרן השכל: לרשותך עד 12 דקות.

אלי אבידר: בצלאל, אנחנו לא עומדים בזה.

אלי אבידר: אם זה עוד פעם נאום ממלכתי של כניסה לממשלה אנחנו נישבר פה.

בצלאל סמוטריץ': גברתי היושבת בראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, תשמע, אדוני השר, האמת, ליבי ליבי איתך.

בצלאל סמוטריץ': אתה יושב כאן כשר תורן בדיון בלוח שכותרתו "הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 50 – הוראת שעה)" וכותרת המשנה שלו עוסקת בתקציב המדינה, בעיתוי שלו, באיך מתנהלים בדרך לשם, ואולי גם על זה נגיד כמה מילים אם יאפשר לנו הזמן.

בצלאל סמוטריץ': אבל גם אתה יודע כמו שאין ילד וילדה במדינת ישראל שלא יודעים שאנחנו בסוג של תיאטרון.

בצלאל סמוטריץ': הדיון הזה הוא הצגה.

בצלאל סמוטריץ': הדיון הלילי הארוך, המעמיק, היסודי, הרציני, שנגמר בפרץ צחוק ספונטני, גם הוא סוג של הצגה.

בצלאל סמוטריץ': האירוע עכשיו הוא אירוע אחר – אירוע פוליטי בין שני אנשים שעוד לא החליטו אם ומתי נוח לכל אחד מהם לגרור את מדינת ישראל לבחירות.

בצלאל סמוטריץ': כל אחד עושה את הסקרים שלו, את החשבונות שלו ואת השיקולים שלו, ואף אחד לא עושה את החשבונות ואת השיקולים מה טוב לאזרחי ישראל.

בצלאל סמוטריץ': השר אקוניס, אני מקריא לך ציוץ שראיתי עכשיו של יניר קוזין.

בצלאל סמוטריץ': אתה מכיר אותו?

בצלאל סמוטריץ': זה כתב, בחור טוב.

אופיר אקוניס: אל תפגע בו.

בצלאל סמוטריץ': וכך כותב עכשיו יניר.

בצלאל סמוטריץ': זה קפץ לי בפיד – לא עכשיו, לפני 16 דקות:

בצלאל סמוטריץ': מורה נבוכים בשבילי "המשבר הפוליטי" – המירכאות במקור.

בצלאל סמוטריץ': בכותרת "חוסר האמון" בפשרת האוזר נכתב כי תוקם ועדה שתדון באופן מינוי הבכירים בשירות הציבורי.

בצלאל סמוטריץ': מה הדרך הנכונה לעשות זאת?

בצלאל סמוטריץ': לצד זאת נכתב כי תהיה הקפאה של המינויים.

בצלאל סמוטריץ': השאלה היא כמובן עד מתי, וכאן מתחיל הבלגן.

בצלאל סמוטריץ': נתניהו דורש שההקפאה תהיה לזמן בלתי מוגבל; ארוך מדי, טוענים בכחול לבן.

בצלאל סמוטריץ': במפלגה של גנץ דורשים שיוגדר תוך כמה זמן אותה ועדה צריכה להגיש את מסקנותיה, ובסוף, אם אין מסקנות מוסכמות, יחל הליך בחירת פרקליט המדינה על פי החוק הקיים – ועדת איתור וכו'.

בצלאל סמוטריץ': כאן בליכוד חוששים שכחול לבן ימסמסו את כל המסקנות, ובפועל ניסנקורן יוביל לבחירת פרקליט מדינה מטעמו.

בצלאל סמוטריץ': בכחול לבן טוענים שנתניהו בכוונה רוצה הקפאה ארוכה בלי נקודת סיום, כדי לטרפד את האפשרות של מינוי פרקליט מדינה.

בצלאל סמוטריץ': ישאל השואל: אבל מה, עדיף מנדלבליט?

בצלאל סמוטריץ': יש הטוענים שכן.

בצלאל סמוטריץ': במקרה הזה מדובר באויב מוכר שאותו אפשר לתקוף על כפל תפקידים וכו'; בכחול לבן טוענים: אנחנו מוכנים להקפיא לזמן ארוך, רק שבתמורה יאושר המנגנון הפריטטי בממשלה.

בצלאל סמוטריץ': מה הקשר?

בצלאל סמוטריץ': אז בכחול לבן חוששים שנתניהו יפר את ההסכמות ויביא הצעות שונות לממשלה למרות שכחול לבן יתנגדו.

בצלאל סמוטריץ': בקיצור – להיום עוד אפשר שהכול יידחה ואפשר שהדברים ייפלו על זה.

בצלאל סמוטריץ': נמתין.

בצלאל סמוטריץ': מה עוד נשאר לנו בחיים?

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לומר לך ולחבריך, השר אקוניס: יש עוד הרבה מה שנשאר בחיים.

בצלאל סמוטריץ': לגופו של עניין אני חושב שנתניהו צודק.

בצלאל סמוטריץ': דיבר כאן קודם חבר הכנסת סגלוביץ' על דוח שמגר.

בצלאל סמוטריץ': זה תהליך ארוך של חולשת המערכת הפוליטית, ונתניהו, יש לו אחריות גדולה מאוד לחולשה הזאת בלא מעט שנות שלטונו.

בצלאל סמוטריץ': אז יש דוחות, משפטנים, הנחיות ונבחרי ציבור.

בצלאל סמוטריץ': עזוב שהם משקפים את העם, את הריבון, והם אלה שאמורים לקבל החלטות בעניינים – זאת הדמוקרטיה.

בצלאל סמוטריץ': אז הם יכולים לקבל אין-ספור החלטות לחיים ולמוות, נכון, השר אקוניס?

בצלאל סמוטריץ': אנחנו בקבינט יכולנו לקבל החלטה לצאת למלחמה, לסכן חיילים, לחתום על הסכמי שלום ולקבל החלטות במיליארדים ובעשרות ובמאות מיליארדים.

בצלאל סמוטריץ': אבל למנות פרקליט מדינה?

בצלאל סמוטריץ': זה – חס וחלילה.

בצלאל סמוטריץ': את זה פוליטיקאים לא יכולים.

בצלאל סמוטריץ': למנות מפכ"ל?

בצלאל סמוטריץ': אגב, לכל הדוחות האלה – דוח שמגר, ועוד בג"ץ, מי שעוקב, הרחיב אחר כך עשרת מונים את החובה של הממשלה לוועדות איתור – מה שלא בא זכרו אפילו בדוח שמגר – העיקר שנבחרי ציבור לא ימנו חס וחלילה מינויים בשירות הציבורי, כי מי הם בכלל?

בצלאל סמוטריץ': הרי מי בסוף אמור למנות את הפקידים בשירות הציבורי – את היועצים המשפטיים, את המפכ"ל, את הרמטכ"ל ואת השופטים?

בצלאל סמוטריץ': הם עצמם.

בצלאל סמוטריץ': אחרת איך הם ישבטו את עצמם, ישכפלו את עצמם וימנו בני צלמם ודמותם אם חס וחלילה נציגי המון העם הנבער, אלה שיושבים בבית הזה, הם שיעצבו את פניו של השירות הציבורי במדינת ישראל?

בצלאל סמוטריץ': אז בנקודה הזאת אני בוודאי מסכים עם נתניהו.

בצלאל סמוטריץ': את דוח שמגר צריך לזרוק לפח ואת החלטת הממשלה שאימצה אותו צריך לבטל.

בצלאל סמוטריץ': מי שאמור למנות את אנשי השירות הציבורי אלה נבחרי הציבור.

בצלאל סמוטריץ': חזקה עליהם שיעשו את זה בניקיון כפיים ובשיקולים ענייניים, לטובתה של מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': כן, לא כל הפוליטיקאים מושחתים.

בצלאל סמוטריץ': אגב, בדיוק כמו שלא כל השופטים והמשפטנים הם מלאכים נקיי ידיים, ברי-לבב וטהורי לב.

בצלאל סמוטריץ': רובם כן, בדיוק כפי שרוב הפוליטיקאים כן, ומיעוטם תפוחים רקובים; כנראה יש בכל סל, בסל הזה וגם בסלים ההם, בואו לא נחיה באשליות.

בצלאל סמוטריץ': אבל איפה היה נתניהו במשך 11 שנים שהוא ראש הממשלה?

בצלאל סמוטריץ': למה הוא נזכר בזה רק עכשיו?

בצלאל סמוטריץ': מה השתנה?

בצלאל סמוטריץ': כי פתאום זה חורך את שולי גלימתו?

בצלאל סמוטריץ': זה מתקרב קרוב קרוב אליו?

בצלאל סמוטריץ': אבל בואו נאמר את האמת: גנץ ונתניהו משחקים במדינת ישראל, בכלכלתה, באזרחיה, בחינוך הילדים שלה, בבריאות שלה, ברווחה שלה, בחשבון הבנק שלה, בעיצומו של משבר כלכלי ובריאותי חסר תקדים במדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': הם לא מסוגלים להתעלות מעל המריבות הקטנוניות שלהם.

בצלאל סמוטריץ': והמינימום ההכרחי – להעביר תקציב מדינה.

בצלאל סמוטריץ': מדינה לא יכולה להתנהל בשגרה בלי תקציב מסודר, עם סדרי עדיפויות, עם מנועי צמיחה, עם פיתוח תשתיות, ובוודאי בוודאי היא לא יכולה להתנהל בתקופת משבר כלכלי בלי ודאות ויציבות.

בצלאל סמוטריץ': לא פותרים את משבר הקורונה באיזה חבילות כאלה של מיליארדים שאין ביניהן שום מכנה משותף וראייה מרחבית.

בצלאל סמוטריץ': לא ככה יוצרים ודאות בשווקים.

בצלאל סמוטריץ': לא ככה יוצרים אמון.

בצלאל סמוטריץ': לא ככה מחזירים את המשק לצמיחה ומוציאים אותו מהמיתון.

בצלאל סמוטריץ': אז את המינימום הזה אתם לא מסוגלים להביא?

בצלאל סמוטריץ': מהי פשרת האוזר?

בצלאל סמוטריץ': פה אני מגיע לחוק שאנחנו מדברים עליו עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': פשרת האוזר במקורה כללה סעיף אחד בלבד – זאת הצעת החוק שהגיש צביקה האוזר: דחייה של 100 יום, ועכשיו עבירה גוררת עבירה – 120 יום בתקציב וזהו.

בצלאל סמוטריץ': מה נרוויח בדחייה של 120 יום, חבר הכנסת מיקי לוי?

בצלאל סמוטריץ': נדחה את פיזור הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': למה?

בצלאל סמוטריץ': כי ההוא עוד לא החליט מתי ואיך טוב לו לצאת לבחירות.

בצלאל סמוטריץ': ומה יהיה באמצע?

בצלאל סמוטריץ': בסדר, דחיתם את התקציב ב-120 יום כי אתם לא מסוגלים להתגבר על המלחמות הפוליטיות שלכם ולראות את טובתה של מדינת ישראל מול העיניים.

בצלאל סמוטריץ': אתם לא מסוגלים בראש ובראשונה לראות מה טוב לאזרחי ישראל, אז דחיתם ב-120 יום.

בצלאל סמוטריץ': נו, מה?

בצלאל סמוטריץ': אז אנחנו נקפא?

בצלאל סמוטריץ': אז פתאום אנחנו שומעים בשבועות האחרונות שתוכנית היל"ה נסגרת, 360 נסגרת, כנפיים של קרמבו בקריסה וקרן קרב נסגרת, חמ"ד בקריסה, ואין תקציב לישיבות, ואין תקציב לרופאים ולאחיות, שחתמו איתם הסכם ואין מאיפה לשלם – נו, בטח, כי אין תקציב מדינה – ואין תקציב לביטחון, עם כל אתגרי הביטחון חסרי התקדים, שגם היום אנחנו סביבם, עם כל הבלגן – בדרום לבנון, בהתחממות בצפון, וגם על זה יש הרבה מה לומר.

בצלאל סמוטריץ': מה יהיה בזמן הזה?

בצלאל סמוטריץ': הכול יקפא.

בצלאל סמוטריץ': תוכניות ייסגרו, ילדים ייזרקו לרחוב.

בצלאל סמוטריץ': זה נזקים שייקח אחר כך שנים לתקן אותם.

בצלאל סמוטריץ': בני נוער שצריכים את התוכניות האלה – אתם יודעים מה, בני נוער נורמטיביים שצריכים תנועות נוער ואין להם, וגם מערכת החינוך עובדת למחצה, לשליש ולרביע, כי קורונה.

בצלאל סמוטריץ': שנים אנחנו נגרור את הנזקים האלה.

בצלאל סמוטריץ': זה לא מעניין, זה לא בפשרת האוזר.

בצלאל סמוטריץ': פשרת האוזר נועדה למנוע את הבחירות עד ששני השחקנים יחליטו שזה טוב להם לגרור אותנו לבחירות.

בצלאל סמוטריץ': אז מזל, השר אקוניס, שלחברי ועדת הכספים – קואליציה, אופוזיציה – יש אחריות.

בצלאל סמוטריץ': אני צעקתי בדיון ביום רביעי בבוקר ואמרתי: אתם השתגעתם?

בצלאל סמוטריץ': מילא שאתם לא מביאים תקציב ודוחים – תדאגו לתקופת הביניים.

בצלאל סמוטריץ': פה הוספנו את הסעיף שלפחות בתקופת הביניים נגדיל את מסגרת ההוצאה הממשלתית, את התקרה של 1 חלקי 12, באופן שייתן ביטוי לקצב גידול האוכלוסייה על גבי המנדט שקיים כבר היום בחוק.

בצלאל סמוטריץ': התוצאה היא תוספת של 11 מיליארד שקלים שאני מקווה מאוד שיובאו בתהליך מסודר של ממשלה וועדת כספים.

בצלאל סמוטריץ': נכון, זה קצת ישראבלוף, זה סוג של תקציב חד-שנתי בלי לעבור שלוש קריאות, אבל לפחות יהיה כסף כדי שמדינת ישראל תוכל להתנהל, לחיות, לנשום.

בצלאל סמוטריץ': המינימום ההכרחי.

בצלאל סמוטריץ': זה באמת מינימום שבמינימום.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, תראו, זה הרבה פחות טוב מלהביא תקציב מדינה בצורה מסודרת.

בצלאל סמוטריץ': תקציב מדינה מסתכל במבט רב-שנתי, יש בו מזומן, יש בו הרשאות להתחייב, הוא מייצר סדרי עדיפויות מאל"ף ועד תי"ו, הוא מעדכן את סדרי העדיפויות, כמובן, לאתגרי המשק והכלכלה הנוכחיים.

בצלאל סמוטריץ': אבל זה הרבה פחות גרוע מלהביא את פשרת האוזר כפי שהיא רק עם תחילת התקציב, וגזר דין מוות לאין-ספור גופים ותוכניות ואנשים ומוסדות שלא יכולים היו להתנהל לולא אנחנו, חברי הכנסת של ועדת הכספים – וצריך לפרגן כאן ליושב-ראש, חבר הכנסת פינדרוס, ולכל החברים, קואליציה ואופוזיציה – שבאנו ואמרנו: אנחנו, את החוק הזה, שמעכב את התקציב, בלי לתת מענה לתקופת הביניים לא נעביר.

בצלאל סמוטריץ': ותרשו לי להעריך – נכון, חבר הכנסת לוי?

בצלאל סמוטריץ': כנראה לא יעבור תקציב מדינה עד 23 בדצמבר למניינם, כי לא בטוח שלגנץ ולנתניהו ולנתניהו וגנץ זה יתאים.

בצלאל סמוטריץ': אז אולי הם – לא, אם זה לא יתאים להם בעצם אז הם כן יביאו תקציב, אבל רק חד-שנתי, כדי שתהיה תחנת יציאה ב-31 במרץ.

בצלאל סמוטריץ': מה שאתם לא מבינים, ראש הממשלה וראש הממשלה החלופי, זה שאזרחי ישראל איבדו אתכם מזמן.

בצלאל סמוטריץ': הם איבדו את הפלפולים והחשבונות וחשבוני-החשבונות.

בצלאל סמוטריץ': זה לא מעניין אותם.

בצלאל סמוטריץ': הם רוצים לקבל בריאות, וחינוך, ורווחה, והם רוצים לקבל, אגב, מדיניות ערכית, איש-איש לפי תפיסתו.

בצלאל סמוטריץ': אני כאיש ימין – מצביעי ימין רוצים מדיניות ימנית במשפט ובהתיישבות ובביטחון ובכלכלה, ומצביעי שמאל רוצים את ההפך, וזה בסדר.

בצלאל סמוטריץ': הם רוצים אוכל, הם רוצים פרנסה, הם רוצים נחת ורוגע וודאות ויציבות ואחדות, ואתם רחוקים רחוקים רחוקים מלדבר בשפתם.

בצלאל סמוטריץ': הם איבדו אתכם מזמן, ומתי שלא תחליטו שמתאים לכם ללכת לבחירות, אתם תאבדו אותם.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', ואני מזמינה את הדובר הבא, חבר הכנסת אחמד טיבי.

שרן השכל: לרשותך שמונה דקות, בבקשה.

אחמד טיבי: מה שלומך?

שרן השכל: בסדר.

אחמד טיבי: הולך טוב?

שרן השכל: מצוין, אין תלונות.

אחמד טיבי: בהצלחה.

שרן השכל: נראה, אולי זה כבר יקרה פה, תוך כדי, עם כל האורך של הדיון.

אחמד טיבי: אני פה.

אחמד טיבי: סיכמנו כבר.

אחמד טיבי: כבוד היושבת-ראש, רבותיי חברי כנסת, חברי כנסת ערבים, חברי כנסת יהודים ממוצא ערבי.

מיקי לוי: אני קלטתי את זה.

אחמד טיבי: זה מה שיש במליאה, מה?

אלי אבידר: אם כך, אז תדבר בערבית.

מיקי לוי: לא שמעת שדיברתי אני בערבית?

שרן השכל: אימא שלי ממרוקו.

אחמד טיבי: אימא שלה ממרוקו, אימא ממגרב.

אחמד טיבי: רבותיי, האמת היא, סיימנו – מיקי לוי כאן, אנטאנס – סיימנו את הדיונים ב-05:00 היום, ולכן אנחנו – הינה, הינה, הוא מפהק.

אחמד טיבי: זה טבעי.

אחמד טיבי: הדיון היה על מה שקרוי הצעת הפשרה של האוזר, שבמקור הציע לדחות ב-100 ימים; אחר כך זה הפך להיות 120 ימים.

אחמד טיבי: תוך כדי כך הייתה תוספת אישור של 11 מיליארד שקל, ובתוכם היו פרויקטים חשובים של היל"ה וקרב, שזה חשוב גם לתלמידים וגם למדריכים, גם פה וגם פה – מאות מדריכים, אלפי תלמידים – ופרויקטים אחרים, גם דרך משרד החינוך.

אחמד טיבי: אבל זה לא זה.

אחמד טיבי: הממשלה הזאת מקרטעת, והיא חיה מהצעה להצעה, משהו מעכרי כזה.

אחמד טיבי: סתם כדי להמחיש כמה הזיווג הזה הוא לא טבעי – אגב, הוויכוח בין הליכוד לכחול לבן היה גם על כל פסיק, גם על כל נקודה בהצעות שהיו, וראית את היעדר האמון המוחלט.

אופיר אקוניס: אני יודע שחשוב לך ניקוד עברי.

אופיר אקוניס: זה טוב, לא?

אחמד טיבי: אנשי כחול לבן והליכוד עבדו על זה ב-03:00.

אופיר אקוניס: אה, אוקיי.

אופיר אקוניס: כי זה חשוב.

אחמד טיבי: ואז עלה בדעתי להציע הסתייגות שמופיעה בהסכם הקואליציוני, ואמרתי – התחיל כבר לצחוק – ואמרתי:

אחמד טיבי: אני רוצה הסתייגות: הרוטציה בין ראש הממשלה לראש הממשלה החליפי תכובד, (אומר בערבית: זה הכול.

אחמד טיבי: )

אופיר אקוניס: זה מצחיק.

אחמד טיבי: לא אמרתי כלום חוץ מזה.

אופיר אקוניס: עכשיו הצחקת אותי.

אחמד טיבי: לא אמרתי כלום.

אחמד טיבי: הינה, זאת הייתה גם התגובה בוועדה – –

אופיר אקוניס: מיקי – – –

מיקי לוי: אדוני השר, זה מה שהוא אמר.

אחמד טיבי: – – מהאופוזיציה ומהקואליציה – פתאום מתחילים לצחוק – –

אופיר אקוניס: זאת הסתייגות מצחיקה.

אחמד טיבי: – – כאילו שאמרתי משהו שמעל בינתם או מתחת לבינתם.

אופיר אקוניס: זה חזק, אבידן.

אופיר אקוניס: שובר את הכלים.

אחמד טיבי: כאילו שההצעה הזאת שוברת את הכלים.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: ההצעה הזאת היא משהו בלתי נתפס, גדול.

אחמד טיבי: )

אופיר אקוניס: זה טוב, זה טוב.

אחמד טיבי: ואז ראיתי בהתחלה הלם על פניהם של כמה.

אחמד טיבי: אם ראיתם, מיקי זוהר – ישב לידי בהתחלה – עשה ככה, אחר כך נתקף בחיוך, וצחוק – שלושה שלבים.

אופיר אקוניס: אחמד, סליחה, חבר הכנסת טיבי, אני מייד צחקתי.

אחמד טיבי: עכשיו, בסדר.

אופיר אקוניס: לא חיכיתי.

אחמד טיבי: אבל השעה עכשיו 18:45, זו לא חוכמה.

אחמד טיבי: שם זה היה ב-04:00.

אופיר אקוניס: אה, 05:00, בבוקר, הבנתי.

אחמד טיבי: ואז הסתכלתי על חברי כחול לבן, וליבי-ליבי איתם: נכנסו למצוקה, פלפיטציות, לחץ הדם שלהם עלה, התחילו להזיע.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: מה קרה?) אמרתי.

אחמד טיבי: מה קרה, חבר'ה?

אחמד טיבי: תצביעו בעד.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: מה קורה?) מה קורה אם הייתם מצביעים בעד?

אחמד טיבי: הרוטציה בין ראש הממשלה לראש הממשלה החליפי תכובד.

אחמד טיבי: מופיע בהסכם.

אחמד טיבי: ואז חבר הכנסת גינזבורג הרים ופתאום הוריד, הרים והוריד, ומיקי צעק על הילה שי, חברת הכנסת הילה שי – מה השם השלישי?

אלי אבידר: וזאן.

אחמד טיבי: וזאן.

אחמד טיבי: הילה שי וזאן: הילה, נגד.

אחמד טיבי: אומרת לו: לא יכולה להצביע נגד.

אחמד טיבי: ואז גם שפע – ניסיתי לדרבן אותו, להגיד לו: אתה אדם אמיץ, תתקדם, תרים את היד, תצביע בעד.

סמי אבו שחאדה: לפרוץ גבולות.

אחמד טיבי: לפרוץ.

אחמד טיבי: העתיד עוד לפניך, אתה בכחול לבן.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: שום דבר.

אחמד טיבי: אסור להכפיל במאה, סעיד.) לא השתתפו בהצבעה, ומיקי זוהר הוביל ואמר: הקואליציה נגד.

אחמד טיבי: ומיקי לוי אומר להם: תצביעו, ולא הצביעו, וזה נפל.

אלי אבידר: בחיי.

אחמד טיבי: אבל אני מאתגר את המליאה.

אחמד טיבי: ההסתייגות הזאת תגיע לפה עוד שעתיים.

אחמד טיבי: אני אבקש הצבעה שמית.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: בשם.

אחמד טיבי: ) הבנת?

אופיר אקוניס: הבנתי לגמרי.

אחמד טיבי: שמית.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: שמית, כל אחד יצטרך להצביע בשמו.

אחמד טיבי: )

סמי אבו שחאדה: גם גנץ יהיה – – –

אחמד טיבי: גם גנץ, אני רוצה לדעת איך הוא יצביע.

אופיר אקוניס: הוא חייב להיות, כן, בטח.

אחמד טיבי: גם ביבי נתניהו – אני רוצה לדעת איך הוא יצביע.

אחמד טיבי: גם מי שעשו את ההסכם.

אופיר אקוניס: שמית, שמית, כמובן.

אופיר אקוניס: אוסאמה, שמית, תבקש.

אחמד טיבי: רבותיי, זה בנושא הזה של הממשלה והקלקולים.

אחמד טיבי: לפני שלושה ימים, אוסאמה – דיברו איתך, דיברו איתי, דיברו עם אחרים – נעדר בחוף בת ים צעיר, עבדול רחמן ח'ליל שהוואן (אומר בערבית: שלושה ימים הוא נעדר.

אחמד טיבי: ) נעדר.

אחמד טיבי: היה בים.

אחמד טיבי: המשטרה חיפשה שלוש, ארבע שעות, ומאז אין ממש חיפושים.

אחמד טיבי: המשפחה דיברה איתנו ודיברנו עם המשטרה להאיץ את החיפושים, ויש מתנדבים – מלוד, מיפו, מבאקה, (אומר בערבית: מהכפרים במרכז, מירושלים בפרט, הם רוצים להתנדב) – לא נותנים להם, יא זלמה.

אחמד טיבי: לא נותנים להם.

אחמד טיבי: לא, אתם לא מחפשים וגם לא נותנים למתנדבים?

אחמד טיבי: ליבי עם המשפחה.

אחמד טיבי: ואני קורא למשטרה ולכולם: מי שיכול לעזור, שיעזור.

אחמד טיבי: אתם יודעים מה עובר על המשפחה ברגעים כאלה – כל דקה.

מיקי לוי: אין הבדל בכלום.

שרן השכל: מילת סיכום.

אחמד טיבי: אין בכלל.

אחמד טיבי: אני בשלב זה מסתפק בזה, ואני אמרתי: אני מאתגר את הכנסת להשתתף בהצבעה על ההסתייגות הפשוטה, הנורמטיבית, שתהיה עוד שעתיים כאן.

אחמד טיבי: תודה רבה, גברתי.

מיקי לוי: להצביע בעד, אחמד.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת אחמד טיבי, ואני מזמינה את הדובר הבא, חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

שרן השכל: לרשותך עד חמש דקות.

שרן השכל: בבקשה.

אנטאנס שחאדה: כבוד היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני אמשיך באותה נימה שדיבר לפניי חברי אחמד טיבי, על ההתגלות של מציאות הפייק בישראל.

אנטאנס שחאדה: זה לא סוד שאנחנו כבר חמישה חודשים לפחות מתמודדים עם מציאות פייק.

אנטאנס שחאדה: זה התחיל בבחירות שהיו בחודש מרץ, ומתברר שאלה היו פייק בחירות, כי ראש הממשלה לא הצליח להרכיב ממשלה, התחיל להפיץ הסתה וגזענות ואלימות כלפי 20% מהאוכלוסייה, האוכלוסייה הערבית, ולא הצליח להכריע את הבחירות בפייק בחירות וניסה להקים ממשלה.

אנטאנס שחאדה: קיבלנו פייק ממשלה – ממשלה שאינה ממשלה, בעצם, אינה מתפקדת.

אנטאנס שחאדה: יש 36 פייק משרדים שהם כאילו עובדים, כאילו עושים ביקורי שטח, מבקרים, מציעים תוכניות, אבל הכול סרק, הכול ספינים.

אנטאנס שחאדה: היה לנו הסכם קואליציוני שמתברר שהוא פייק הסכם.

אנטאנס שחאדה: יש לנו ראש ממשלה חליפי שהוא בעצם פייק ראש ממשלה חליפי.

אנטאנס שחאדה: הכול כאילו.

אנטאנס שחאדה: אין דבר רציני בכל מה שהיה בשנה האחרונה, וזה לא משפיע על אף אחד.

אנטאנס שחאדה: ובשבוע האחרון, או לפני שבועיים, ראש הממשלה מביא לאזרחי המדינה פייק הסכם שלום.

אנטאנס שחאדה: הוא מתפאר, אחרי שעשה את כל המהומה לפני חמישה חודשים, שישה חודשים, במשבר הקורונה הראשון, בהופעה יום-יומית, הפחדה של האזרחים – שהתברר שזה גם פייק הפחדה, ושזה פייק, הכול הצגה להפחיד את האזרחים, להפחיד חלק מחברי הכנסת ולהרכיב ממשלה – עכשיו הוא מביא פייק הסכם שלום.

אנטאנס שחאדה: אחרי הפייק סיפוח – אתם זוכרים את הכאילו-סיפוח, כאילו החלת ריבונות?

אנטאנס שחאדה: כאילו.

אנטאנס שחאדה: הכול כאילו אצלו, ועכשיו הוא משווק את זה כאילו הסכם שלום.

אנטאנס שחאדה: זה לא הסכם שלום, זה הסכם תגמול ופרס למדיניות הכיבוש.

אנטאנס שחאדה: זה הסכם שירחיק את השלום, בעצם; זה הסכם שינטרל ויקשה על השגת שלום, כי מה שההסכם הזה עושה זה לתת פרסים לנתניהו להמשיך עם הכיבוש, להמשיך עם הדיכוי, להגביר את ההתנחלויות, להמשיך את המצור על עזה.

אנטאנס שחאדה: ומה ירגישו הפלסטינים עכשיו?

אנטאנס שחאדה: שגם אחרי עשר שנים של מאבק דיפלומטי ומאבק בדרכים עממיות ומאבק בדרכי שלום, בסופו של דבר באה מדינה ערבית ומתגמלת את נתניהו, מתגמלת את הכיבוש, במקום להעניש אותו ולכפות עליו הקמת מדינה פלסטינית.

אנטאנס שחאדה: הפייק הזה לא יחזיק מעמד מול הדברים האמיתיים, ואתמול קיבלנו חלק מהמציאות האמיתית, לא המדומה שנתניהו והממשלה מנסים לשווק: לדוגמה, דוח שירות התעסוקה מנבא שכמעט 500,000 מובטלים ימשיכו להיות מובטלים עד סוף השנה; הכלכלה חזרה שש שנים אחורה – התוצר, ההכנסה, רמת החיים – ומאות אלפי אנשים יצטרכו קצבאות כדי לחיות.

אנטאנס שחאדה: והמציאות הזאת, המציאות העגומה ביותר בקרב החברה הערבית – גם דוחות שירות התעסוקה, חבר'ה, אדוני השר, גם דוחות סיכוי, גם דוחות המכון הישראלי לדמוקרטיה מראים שהאוכלוסייה הנפגעת ביותר היא האוכלוסייה הערבית, במיוחד צעירים ערבים.

אנטאנס שחאדה: נכון, ד"ר טיבי, ישבנו אתמול עד 05:00 – זאת הייתה ישיבת פייק, שבעצם הכול סגור, ואותם מובטלים ואותן משפחות שנכנסו למעגל העוני, אותם עסקים – כמעט 20% מהעסקים ביישובים הערביים סגרו בתקופת משבר הקורונה; 60% מבקשות ההלוואה של העסקים הערבים נדחו על ידי הבנקים; נשים ערביות סובלות יותר; משפחות ערביות ממשיכות לסבול.

אנטאנס שחאדה: אבל האמת היחידה שקיימת כאן בכל הפייק מציאות הזאת היא המשך הכיבוש, המשך הדיכוי, המשך האפליה והגזענות והרצון של נתניהו להמשיך להיות ראש ממשלה ולדרוס את כולם.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך, ונעבור לדוברת הבאה.

שרן השכל: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, לרשותך עד חמש דקות.

שרן השכל: בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושבת-ראש, חברי כנסת נכבדים, אתמול בלילה והיום בבוקר, לצערי, הייתי חלק מצוות רפואת חירום – רופאה מתמחה בצוות טראומה, אחת שלא ישנה 26 שעות – בבית חולים.

עאידה תומא סלימאן: עבדנו עד השעות הקטנות של הלילה, צוות רפואי שלם.

עאידה תומא סלימאן: המשימה שלנו הייתה לחבר למכונת הנשמה חולה, חולה שנמצאת במוות קליני.

עאידה תומא סלימאן: אתם מכירים את המקרים המצערים האלה, כאשר כל הצוות הרפואי אומר למשפחה המבוהלת שהחולה שלהם, בן המשפחה, הוא כבר במוות קליני?

עאידה תומא סלימאן: אבל המשפחה מתקשה, מתקשה להיפרד ורוצה להשאיר אותו במכונת הנשמה.

עאידה תומא סלימאן: זה היה המצב אתמול, אתמול כשישבנו בוועדת הכספים, שסוף-סוף התכנסה כי אולי אולי יש הזדמנות להמשך החיים לממשלה שנמצאת במוות קליני.

עאידה תומא סלימאן: המשפחה עדיין מאמינה שאפשר להפיח חיים בממשלה שנולדה מתה.

עאידה תומא סלימאן: ישבנו, התווכחנו, צעקנו, חקרנו את הפקידים, הצענו הסתייגויות – שהופלו, לא נפלו, הופלו – והכול בשביל מה?

עאידה תומא סלימאן: בשביל שהממשלה הזאת תוכל להמשיך להישאר במצב של מוות קליני עד אולי עוד 120 יום.

עאידה תומא סלימאן: בהתחלה אמרו: תחברו ל-100 ימים, אחר כך אמרו: לא, לא, לא, 120 יום אנחנו צריכים.

עאידה תומא סלימאן: למה 120 יום?

עאידה תומא סלימאן: תעשו חישוב: עד 23 בדצמבר.

עאידה תומא סלימאן: הרי כל הוויכוח, כאילו – תקציב חד-שנתי או דו-שנתי.

עאידה תומא סלימאן: אז זה לא 127 ימים, כאילו עד סוף השנה, כי מה יצא?

עאידה תומא סלימאן: תקציב שנתי, והם לא מסכימים לתקציב שנתי, אז מחסירים שבוע, מחסירים שבעה ימים – 120.

עאידה תומא סלימאן: וככה אנחנו לא מציגים תקציב חד-שנתי וגם לא מציגים תקציב דו-שנתי ומרוויחים עוד 120 יום.

עאידה תומא סלימאן: הממשלה הזאת לא חייתה מעולם, היא נולדה מתה.

עאידה תומא סלימאן: לא פריטטית – פאתטית.

עאידה תומא סלימאן: זו ממשלת הצלה של ראש ממשלה מושחת, גזען והרסני, שהסתייע במי שרץ כדי להחליף אותו כדי להכשיר אותו.

עאידה תומא סלימאן: אחד התפקידים המרכזיים של ממשלה הוא להעביר תקציב, לקבוע סדרי עדיפויות ולהשתמש בכסף של כולנו כדי שיפעל עבור כולנו.

עאידה תומא סלימאן: בזמן משבר זה התפקיד החשוב ביותר, אבל ממשלת מוות קליני דוחה את התקציב ולוקחת אותו כבן ערובה להמשך שלטון הרודן.

עאידה תומא סלימאן: שר האוצר התווכח איתנו שהוא לא רוצה להביא תוכנית איך יוציא את התוספת התקציבית שהוא רצה שניתן לו אתמול; הוא רצה שיחליטו בממשלה, לא להביא את זה לכנסת.

עאידה תומא סלימאן: וזה עוד סממן – סממן שרוצים שכולם יהיו במוות קליני, כולל הכנסת הזאת, שגם הכנסת לא תפעל כדי לבקר את עבודת הממשלה.

שרן השכל: דקה לסיום.

עאידה תומא סלימאן: ממשלה חייבת למנות אנשים לתפקידים מרכזיים – שומרי סף, מנהלי רשויות משמעותיות – וממשלת מוות קליני כנראה סיכמה שהיא תדחה את מינויי הבכירים.

עאידה תומא סלימאן: למה?

עאידה תומא סלימאן: כי או שהמואשם מבלפור יחליט מי יטפל בתיקים הפליליים שלו או שהעולם מפסיק מלכת.

עאידה תומא סלימאן: נתניהו מכניס את כל המערכת עם ממשלתו לטירוף מערכות כדי להשיג את מבוקשו, להימלט מהמשפט שלו ולהמשיך להוביל את הציבור, את כולנו, לעתיד של מלחמות.

שרן השכל: תודה.

עאידה תומא סלימאן: זהו?

שרן השכל: זהו.

עאידה תומא סלימאן: זהו?

עאידה תומא סלימאן: חמש דקות עברו?

שרן השכל: כן, חמש דקות.

שרן השכל: זהו.

אנטאנס שחאדה: שורת המחץ.

שרן השכל: תודה רבה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

עאידה תומא סלימאן: שורת המחץ: הממשלה הזאת – צריך לנתק ממנה את מכשירי ההנשמה.

עאידה תומא סלימאן: ממילא היא במוות קליני.

עאידה תומא סלימאן: תרחמו עליה, תרחמו עלינו, תורידו את השאלטר וזהו.

שרן השכל: תודה רבה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

שרן השכל: הדובר הבא, חבר הכנסת איימן עודה – אינו נמצא.

שרן השכל: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה.

שרן השכל: לרשותך עד שלוש דקות.

שרן השכל: בבקשה.

עופר כסיף: תודה רבה, גברתי.

עופר כסיף: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אדוני השר, ברשותכם, אני רוצה לפתוח בשיר, ואני מתנצל מראש על המילים הקשות – שיר שנקרא "כל החבר'ה", שכתב יהלי סובול וביצעה להקת מוניקה סקס לפני כ-30 שנה: "כל החבר'ה עברו בתוכך, כאילו שאת רכוש ציבורי, אבל הם לא מהסוג שהולך לכלא, הם מהסוג שהולך לקרבי / הם מהסוג שמרים את הדגל בטקסים בבית הספר ובתנועה, הם למדו בצופים איך לקשור את החבל, והרבה יותר קל לקשור בחורה.

עופר כסיף: // כל החבר'ה חוזרים כל לילה לביקור בתוכך, הרופאים מקשיבים אם משהו זז בבטן, אבל הם לא מקשיבים לליבך / כי אין תרופה לאבן בנפש, לזה אי-אפשר לעשות הפלה / הרופאים מרוצים, הניתוח הצליח, ומעכשיו את לא חולה.

עופר כסיף: // כל החבר'ה הביעו צער שכל הסיפור הסתבך / וחרטה וכל החרא, אז למה הם לא מפסיקים לחייך / כי השופט הקל את העונש, כי לא צעקת ולא היית בתולה / החוק היבש לא נרטב אף פעם, אפילו לא מדמעה של ילדה.

עופר כסיף: " שיר חזק שנכתב אחרי האונס בשמרת, ולצערי ממשיך להיות רלוונטי ואקטואלי בימינו, וכמובן שברור שקראתי את זה בעקבות הפשע הנוראי, מעורר הפלצות, שאירע באילת.

עופר כסיף: קבוצה של נערים וגברים, מפלצות אדם, תקפו נערה צעירה באלימות שהלב אינו יכול לסבול והדעת אינה יכולה לשאת.

עופר כסיף: אני רוצה לשלוח מעל לבמה זו – אני משוכנע שאני מדבר בשם כל חברי וחברות הכנסת והשרים – חיזוקים לנערה.

עופר כסיף: אנחנו מאמינים לך, כואבים את כאבך ומאחלים לך רק טוב.

עופר כסיף: אבל מעבר למילים באוויר, חברי הכנסת, יש לנו אחריות גם לעשות.

עופר כסיף: תקציב מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית עמד על 8 מיליון ש"ח וקוצץ בינואר ב-30%.

עופר כסיף: כיום הוא עומד על פחות מ-6 מיליון ש"ח.

עופר כסיף: זהו תקציב מזערי אשר נועד להספיק ל-12 מרכזי סיוע, ל-50,000 פניות בשנה, להכשרות וסדנאות לעשרות אלפי תלמידים ואנשי מקצוע.

עופר כסיף: כיום, במחצית 2020, העביר משרד הרווחה רק 25% מהתקציב המקוצץ – 1.5 מיליון שקל ל-12 ארגונים, שהם תשתית חיונית וקריטית לסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית.

עופר כסיף: מחדל התקציב שיונצח כאן הערב פוגע גם בנפגעות תקיפה מינית, וזו אחריות שלנו למצוא פתרון עכשיו ומייד.

עופר כסיף: וכשאנחנו חושבים על זה ועל הנפגעים והנפגעות, תחשבו על הבושה שסביב התקציב בחוק שעומד היום להתקבל, לצערי, כדי לדחות את קבלתו.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת היבה יזבק – אינה נוכחת.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות לרשותך, אדוני חבר הכנסת.

אליהו ברוכי: בבקשה.

אוסאמה סעדי: תודה, כבודו.

אוסאמה סעדי: כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, באמת אני רוצה לברך את חברינו בוועדת הכספים, חבר הכנסת טיבי, חבר הכנסת אנטאנס, חברת הכנסת עאידה, שבילו כל השעות וכל היום, עד השעות הקטנות של הבוקר של יום זה, בהצעת חוק הזויה וגם לא חוקתית.

אוסאמה סעדי: אני ראיתי חלק מהדיון, ואפילו היועצים המשפטיים – גם של משרד המשפטים, גם של ועדת הכספים, גם של הכנסת – אמרו שיש בעיה בחוק הזה; שלמעשה מדובר בתקציב ביניים.

אוסאמה סעדי: הרי אתה לא יכול לבוא ולהגיד: אני עושה תקציב המשכי, ואז אתה מוסיף 11 מיליארד.

אוסאמה סעדי: 13 מיליארד?

אוסאמה סעדי: כמובן שהתוספת הזאת היא חשובה, וכמו שהזכיר חברי אחמד טיבי, הכסף הזה חשוב להיל"ה ולקרב ולעוד הרבה מגזרים שזקוקים לכסף הזה ולתקציב הזה נואשות.

אוסאמה סעדי: מן הראוי היה להביא תקציב למדינה, ואז היינו רואים ואז היינו מצביעים בעד או נגד.

אוסאמה סעדי: אבל כמובן שמדובר בישראבלוף, ועד שעה זו ממשיכים לריב בחוץ אם להצביע לחוק הזה, אם הולכים לבחירות או לא הולכים לבחירות.

אוסאמה סעדי: אבל אני רוצה לנצל את יתרת הזמן שנותרה לי ולדבר בערבית על שבוע שחור בחברה הערבית: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: שבוע שחור מכה בחברה הערבית שלנו, מכאבול, המשך בג'וליס, בואכה העיר ירושלים.

אוסאמה סעדי: תנחומינו הלבביים לכפר כאבול ולמשפחת ריאן, ירחם האל על המנוח, ואנו מאחלים החלמה לפצועים משתי המשפחות, ריאן ועכרי.

אוסאמה סעדי: כאבול יקרה לכולנו, ומכת הפשע שלחה את ידה הבוגדנית אליה.

אוסאמה סעדי: בני עמנו בכאבול, אנו קוראים לכולכם להפעיל שיקול דעת ולנהוג בשום שכל ולהימנע משפיכות דמים.

אוסאמה סעדי: בני עמנו היקרים בכאבול, תנו מקום לדיאלוג ביניכם.

אוסאמה סעדי: האהבה והסובלנות הן המילים העושות את ההבדל בפתרון המחלוקות והסכסוכים המשפחתיים.

אוסאמה סעדי: על כולנו לשמור על המארג החברתי בכל מחיר, בכאבול ובשאר היישובים הערביים.

אוסאמה סעדי: ועדת המעקב, הוועדה הארצית, אנשי ארגוני הצדקה וגם אנו פועלים מאתמול ובמהלך הימים האחרונים להרגעת הרוחות ולפיוס, וזה האינטרס של תושבי כאבול ושל החברה הערבית כולה.

אוסאמה סעדי: הכאב לא התרחק מכאבול.

אוסאמה סעדי: קיבלנו בתדה

אוסאמה סעדי: מה את ההודעה בדבר מותה של הצעירה לילא אבו נג'ם, שנפצעה אנושות בראשה במהלך עבודתה.

אוסאמה סעדי: לילא היא הקורבן – –)

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: (– – ה-34 של תאונות העבודה מתחילת שנה זו.

אוסאמה סעדי: לילא היא לא מספר.

אוסאמה סעדי: לילא היא צעירה שנקטפה מהגן של החיים.

אוסאמה סעדי: ) חצי דקה, אדוני.

אוסאמה סעדי: (עבד א-רחמן, גלי הים מטלטלים אותו, ועמיתי ד"ר אחמד טיבי ציין כי עבד א-רחמן שהוואן מבני העיר ירושלים טבע – –)

אליהו ברוכי: תגיד את זה בערבית.

אוסאמה סעדי: (– – בחוף בת ים אתמול ולא נמצא עד לרגע זה.

אוסאמה סעדי: אנו קוראים למשטרה ולרשויות המוסמכות לפעול במשנה מרץ ולמצוא אותו מוקדם ככל האפשר – –)

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: נא לסיים.

אוסאמה סעדי: (– – סבלנות ואורך רוח למשפחת שהוואן בירושלים ואינשאללה תהיינה התוצאות טובות, כלומר יאתרו אותו מוקדם ככל האפשר.

אוסאמה סעדי: )

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות, אדוני, בבקשה.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אתמול, בזמן שהתחוללה הדרמה הפוליטית או הדרמה הפוליטית לכאורה בחדרי המשא ומתן של הליכוד וכחול לבן, שיחקו בגמר ליגת האלופות באיירן מינכן ופריז סן ז'רמן.

יוסף ג'בארין: לרגע, אני רוצה להגיד לכם, שחקני פריז והכוכב שלהם ניימאר הזכירו לי באמת את כחול לבן: הם עברו דרך ארוכה, הגיעו לגמר גביע היסטורי, אבל ברגע האמת הם פישלו בגדול ולא התעלו לגודל השעה.

יוסף ג'בארין: גם ניימאר אתמול לא הפסיק להחמיץ, למרות שהוא הגיע למצבים שכל חלוץ היה חולם עליהם.

יוסף ג'בארין: כך, במקום שניימאר ייזכר אמש כגיבור היסטורי, הוא ייזכר כשחקן ששוב פספס הזדמנויות ושוב הפסיד.

יוסף ג'בארין: כמו ניימאר המסכן אתמול, שירד מהדשא מושפל, גם לבני גנץ הייתה לפני כמה חודשים הזדמנות להציג אלטרנטיבה לנתניהו ואולי להדיח אותו.

יוסף ג'בארין: לכחול לבן הייתה הזדמנות להציג אלטרנטיבה לדרך הגזענית והמסוכנת של הליכוד ושל נתניהו, אבל במקום לצעוד בדרך אחרת הם בחרו לצעוד בדרך שלו ולחבור אליו – לחבור לגזען, למסית ולנאשם בשוחד.

יוסף ג'בארין: למה הם ציפו, שהוא יכבד את ההסכמים דווקא איתם, אחרי שהוא הפר הסכמים כמעט עם כולם?

יוסף ג'בארין: למה הם ציפו אחרי שהם מכרו את עצמם לנתניהו ממש בזול?

יוסף ג'בארין: אני אומר לכם, מתישהו, מתישהו, אולי לא אחרי שלושה חודשים אבל מתישהו, יהיו כאן בחירות, ושוב יגיע מועמד שיטען שהוא יכול להדיח את נתניהו, ואז הוא יצטרך לשאול את עצמו, וגם הציבור יצטרך לשאול אותו, באיזה דרך הוא הולך.

יוסף ג'בארין: באיזה דרך הוא ילך – דרך של ליכוד ב', דרך אפלה, או דרך חדשה ונאורה?

יוסף ג'בארין: האם הוא ילך בדרך של נתניהו, דרך הכיבוש, ההסתה, הגזענות והאפליה, או שהוא ילך בדרך הפוכה, דרך של שותפות ערבית-יהודית לסיום הכיבוש, דרך של שוויון אזרחי ולאומי לציבור הערבי, דרך של חקיקה דמוקרטית ושל צדק חברתי לאוכלוסיות מוחלשות?

יוסף ג'בארין: אני אומר לכם, היום של הערכים הללו עוד יבוא.

יוסף ג'בארין: תודה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות, בבקשה, אדוני.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: שבוע לפתיחת שנת הלימודים, ואני רוצה להציב מראה מול ממשלת ישראל, מול אלה שמתקוטטים ברגעים אלה לגבי העברת התקציב או פירוק הממשלה.

סעיד אלחרומי: בבית הספר תל ערד בנגב, שנבנה בשנת 1962, בזמן שהיה מושל צבאי, עדיין אין מים, ומובילים את המים במכליות.

סעיד אלחרומי: עד עכשיו, משנת 1962 – אני מחזיק מכתב משייח' חסן א-סנע למנהל משרד החינוך בזמנו בירושלים עם העתק למושל הצבאי.

סעיד אלחרומי: הוא מבקש מורה ותוספת כיתה.

סעיד אלחרומי: מאז אין מים זורמים בבית ספר תל ערד ואין כביש גישה.

סעיד אלחרומי: בבית ספר אל-עזאזמה ג', אדוני היושב-ראש, אין מים זורמים.

סעיד אלחרומי: המים במכליות בשמש הקופחת, בחום הנוראי הזה, למרות שבית הספר הונח שם לאחר שקיבל את כל האישורים.

סעיד אלחרומי: אין גם חשמל ואין דרך גישה.

סעיד אלחרומי: בכפר אל-רויס יש אוהל מחאה כבר תקופה, כמה שבועות, כי מנסים לעקור את הכפר הזה, מנסים לחרוש את האדמות שלו.

סעיד אלחרומי: הצלחנו למנוע את הטרקטורים שם, אבל לאלפי ילדים שם אין אפילו גן ילדים אחד.

סעיד אלחרומי: בכפר ח'רבת אל-וטן אין גן ילדים, בכפר שיש בו 5,000 תושבים.

סעיד אלחרומי: אלפי ילדים לא יפתחו את שנת הלימודים.

סעיד אלחרומי: ב-1 בספטמבר בערך 5,000 ילדים בדואים לא יגיעו, כי אין להם מסגרת לימודים בתחילת השנה.

סעיד אלחרומי: זה המצב, זה המצב בנגב, והחבר'ה מתקוטטים אם להעביר תקציב או לא להעביר תקציב, אם לקבל פשרה או לא לקבל פשרה.

סעיד אלחרומי: זוהי המראה של החברה הישראלית, זו המראה של הפריפריה הישראלית, זו המראה של האוכלוסייה הבדואית, שסובלת.

סעיד אלחרומי: בתחילת שנת הלימודים כל ילדי המדינה, כל ילדי ישראל, יגיעו לכיתה א', אבל יש כאלה שלא יזכו לכיתה; יש כאלה שגם אם יגיעו לכיתה הם לא יזכו למים קרים כמו שאר ילדי מדינת ישראל.

סעיד אלחרומי: גם אם יגיעו לכיתה בחום אוגוסט ובתחילת ספטמבר, תהיה להם שם סאונה, בתוך הכיתות, כי אין חשמל והמדינה לא מספקת חשמל.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

ג'אבר עסאקלה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפעמים שואלים אותי: מה אתה עושה בימים שאין כנסת?

ג'אבר עסאקלה: ובאמת, מה עושים חברי הכנסת וחברות הכנסת מהרשימה המשותפת בימים שאין כנסת?

ג'אבר עסאקלה: אז אני אשתף אתכם, מה אני עושה.

ג'אבר עסאקלה: אני בדרך כלל עושה ביקורים, או כדי לבדוק דברים או כדי להזדהות עם בתים, אולמות, שתחת סכנת הריסה.

ג'אבר עסאקלה: למעשה, כל יום אפשר לבקר במקום שאנשים יושבים בו על קוצים מחשש שיגיעו להרוס להם את הבתים.

ג'אבר עסאקלה: אתמול ביקרתי בכפר נעורה, כפר קטן בעמק יזרעאל, קרוב לעפולה.

ג'אבר עסאקלה: יש שם עכשיו קו חשמל עילי 400 שמתוכנן ליד היישוב, מול או על הקרקעות של תושבי היישוב, ומלבד הנזק הבריאותי שהוא יגרום לתושבים הוא למעשה גובל את היישוב סופית, כך שהוא לא יוכל להתפתח לכיוון מערב בכלל, כי בכיוונים אחרים הוא סגור לגמרי.

ג'אבר עסאקלה: באותו ערב הייתי גם ביישוב עראבה, היישוב של חברי אוסאמה יש שם אולם פתוח, אולם חתונות פתוח שכבר יותר מכמה שנים, אני לא יודע כמה שנים בדיוק, אבל שנים רבות, התחיל בתהליכים כדי לקבל היתר למקום הזה.

ג'אבר עסאקלה: כל הניסיונות שלו נכשלו, והיום גם הוא נמצא בסכנת הריסה.

ג'אבר עסאקלה: אני שואל את עצמי: אם המדינה נמצאת במשבר עמוק כזה, גם בריאותי, גם כלכלי, גם פוליטי, מאיפה למדינה המשאבים האלה כדי להתעסק בלהרוס בתים?

ג'אבר עסאקלה: מאיפה להם המשאבים האלה?

ג'אבר עסאקלה: מאיפה להם הכוח להתעסק בזה?

ג'אבר עסאקלה: במקום להתעסק בדברים מאוד לחוצים בתקופת המשבר הזה, במקום לא להתעסק במאבקים פנימיים בתוך הממשלה הנלוזה הזאת, הם ממש משקיעים את המשאבים שלהם, את כוח האדם שלהם, בלשלוח פקחים ושוטרים להדביק צווי הריסה או להדביק קנסות או לבצע הריסות, ובתקופת הקורונה ההריסות מתקיימות.

ג'אבר עסאקלה: לכן אני אומר, חברים, הממשלה הזאת, צריך לעזור לה לשים סדר עדיפויות.

ג'אבר עסאקלה: תטפלו באנשים שנפגעו במשבר הזה קודם כול.

ג'אבר עסאקלה: מישהו מטפל בסטודנטים שעם אבטלה משלמים שכר לימוד מלא, משלמים שכר דירה מלא?

ג'אבר עסאקלה: מישהו מטפל בהם?

ג'אבר עסאקלה: זה סדר עדיפויות; העסקים הקטנים זה סדר העדיפות, ולא להשקיע את המשאבים בלהרוס את הבתים של האנשים.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות, בבקשה, לרשותך.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה, אדוני.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, החוק הזה – שהוא לא בדיוק חוק, האמת; זוהי קומבינה כדי לעקוף את החוק, מה שמוצע היום.

סמי אבו שחאדה: בערבית אנחנו אומרים: (אומר בערבית ומתרגם:) מי שחי אצל איזשהו שבט מסוים, קבוצה מסוימת, 40 ימים, בדרך כלל הופך להיות כמוהם או שהוא עוזב אותם.

סמי אבו שחאדה: עכשיו תאר לעצמך מה קרה עם האוזר, הנדל וראש הממשלה.

סמי אבו שחאדה: הם חיו אצלו יותר מדי והם כנראה הושפעו ממנו יותר מדי – איך להמציא קומבינות עוקפות חוק במדינה – ובאו אלינו עם הצעה של איך לעקוף את החוק ולא להעביר תקציב ולתת לזה עוד 120 ימים, דבר שלא מפתיע אותי, כי מבית מדרשו של נתניהו – אלה התלמידים שלו.

סמי אבו שחאדה: מה מבקשים בקומבינה הזאת?

סמי אבו שחאדה: מבקשים לתת חמצן למכונת הרס אדירה שמייצרת הרס לא רק לחברה במדינת ישראל כתוצאה מההתנהלות שלהם, עם כל מה שקורה במגפת הקורונה, היא גם מייצרת הרס ברמה האזורית; אחת ממכונות ההרס הגדולות והמשומנות ביותר בעולם.

סמי אבו שחאדה: בשבילי, לקצר את החיים לממשלה כזאת זה טובה לאנושות.

סמי אבו שחאדה: מדי יום, כל יום בבוקר אנחנו שומעים בחדשות שהצבא הפגיז עוד מטרות לחמאס בעזה.

סמי אבו שחאדה: חמאס, כמובן, הם אומרים; לא יודעים להגיד "חמאס", אז אומרים "לחמאס בעזה".

סמי אבו שחאדה: אני כל פעם שומע את החדשות ואני שואל את עצמי: כמה מטרות יש מעל ומתחת לאדמה לחמאס בעזה?

סמי אבו שחאדה: איזה מין אימפריה היא חמאס?

סמי אבו שחאדה: כמה אפשר להפגיז את עזה ולהגיד שהם מנסים פה להרוס תשתיות לחמאס?

סמי אבו שחאדה: כמה אפשר לשקר את אותו שקר?

סמי אבו שחאדה: איך בכלל האנשים יכולים להאמין לדבר כזה שבעזה מתנהלת אימפריה צבאית בשם "חמאס" שיש לה אין-סוף מטרות, שישראל מחליטה כל יום להרוס שם וזה לא נגמר?

סמי אבו שחאדה: ההתעללות בשני מיליון בני אדם שעוברת כל כך קל בתקשורת, בכנסת, בממשלה, בעם, היא פשוט דבר שקשה להבין אותו במאה ה-21.

סמי אבו שחאדה: בימים של המאה ה-19, עוד לפני שהעולם היה עם מהפכת התקשורת, אולי היה אפשר לשקר כל כך הרבה זמן.

סמי אבו שחאדה: ישראל זו באמת מדינה שמוכשרת בלשקר ולהאמין לשקר שלה, כך שדבר כזה יכול לעבור במשך המון זמן – –

אליהו ברוכי: נא לסיים.

סמי אבו שחאדה: – – להרוס את החיים לשני מיליון בני אדם, לשים אותם תחת מצור, כל יום להפגיז ולעשות שם פשעי מלחמה ולבוא ולהסביר את זה כאקט מדהים של הראש הישראלי.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה לך, אדוני.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת סונדוס סאלח, בבקשה, שלוש דקות.

סונדוס סאלח: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, היום בבוקר התקיימו בוועדת הפנים שני דיונים על האלימות המשטרתית.

סונדוס סאלח: הדיון הראשון היה על האלימות המשטרתית נגד יוצאי העדה האתיופית והדיון השני היה על האלימות המשטרתית בכלל.

סונדוס סאלח: אני התחלתי לחשוב על הפילוח של האוכלוסיות שפוגעת בהן המשטרה, וזה יוצא שהאוכלוסייה שהכי פגיעה, הפגיעה ביותר מהאלימות המשטרתית, זו החברה הערבית, ואחריה זו החברה אתיופית.

סונדוס סאלח: מתברר שהמשטרה לא עובדת לפי נהלים אלא לפי צבעים.

סונדוס סאלח: יותר קל לה לעבוד לפי צבעים.

סונדוס סאלח: ככל שאתה עם עור בהיר יותר – הסיכוי שלך להיות יותר בשלום עם המשטרה.

סונדוס סאלח: ככל שסוג העור שלך וצבע העור שלך כהה יותר ואתה דומה לערבים אז הסיכוי שלך להיתקל באלימות משטרתית הוא גבוה יותר.

סונדוס סאלח: אני שמחה שעכשיו יותר ויותר אנשים גילו וחשפו את הפנים האמיתיות של משטרת ישראל.

סונדוס סאלח: העם הפלסטיני 70 שנה סבל ועדיין סובל מהאלימות המשטרתית, 70 שנה חווה ועדיין חווה את האלימות המשטרתית.

סונדוס סאלח: זו לא רק אלימות שמסתמנת בהפגנות ופגיעה באנשים חפים מפשע, באזרחים, אלא עד רצח.

סונדוס סאלח: ועדת אור ממש סיכמה והבהירה שמשטרת ישראל מתייחסת לחברה הערבית כאל אויבים.

סונדוס סאלח: רצח איאד אלחלאק ורצח עוד הרבה אנשים חפים מפשע בגלל שהם ערבים, בגלל שהם פלסטינים, זו לא רק אלימות כלפי מפגינים, זה רצח אנשים חפים מפשע.

סונדוס סאלח: יותר גרוע מזה, יותר אכזרי מזה – העלמת הראיות.

סונדוס סאלח: כשיש חקירה במח"ש, זו לא מחלקה לחקירת שוטרים, זו מחלקה לחיזוק שוטרים.

סונדוס סאלח: ממש, אחרי כמעט כל חקירה השוטר יוצא חזק יותר, פוגע יותר, מקבל גב וגיבוי מלא כמעט לפגוע עוד ועוד יותר באנשים.

סונדוס סאלח: סליחה, ניסו גואטה לא נולד אתמול.

סונדוס סאלח: הוא קיים 70 שנה; הוא פוגע 70 שנה.

סונדוס סאלח: הוא וכל האנשים כמוהו פוגעים במיוחד בחברה הערבית.

סונדוס סאלח: יותר גרוע מזה – אותה משטרה, את אותה משטרה אני מאשימה ברצח של נורה כעבייה.

סונדוס סאלח: אתמול השתתפתי בצערם והייתי לצד המשפחה של נורה כעבייה בכעבייה.

סונדוס סאלח: הרצח היה מוכר – רוצח ששוחרר מהכלא והמשטרה שחררה אותו אחרי ניסיונות, כמה ניסיונות לרצוח את הבן שלו – –

אליהו ברוכי: תודה רבה.

סונדוס סאלח: – – ועוד כמה אנשים.

סונדוס סאלח: הדם של נורה על ידה של משטרת ישראל.

סונדוס סאלח: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חברת הכנסת סונדוס סאלח.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אלי אבידר – אינו נוכח.

אליהו ברוכי: נוכח, נוכח, נוכח, נוכח.

אליהו ברוכי: חמש דקות, בבקשה.

יבגני סובה: – – –

אלכס קושניר: עודד, אתה רוצה שאני אדבר לפניך?

עודד פורר: – – –

אליהו ברוכי: חמש דקות, אלי, בבקשה.

אלי אבידר: שנייה, המפקד.

אלי אבידר: עוד שנייה.

אליהו ברוכי: עוד שנייה.

אליהו ברוכי: עוד שנייה, בבקשה.

אליהו ברוכי: עצרתי לכבודך.

אלי אבידר: רחם עלינו.

אלי אבידר: תן לנו רק להתארגן.

אליהו ברוכי: אלי, בעדינות.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו נמצאים על סף שינוי.

אלי אבידר: עוד צעד קטן ונתניהו הולך הביתה, ויתאפשר לנו לטפל בפצעים הפתוחים והמדממים שהוא פצע בחברה הישראלית.

אלי אבידר: עד לפני שלושה וחצי חודשים המחאה עמדה על אלפים בודדים; היו 1,500 מחויבים ונחושים שהלכו לכל אירועי המחאות.

אלי אבידר: היום כבר הגענו למעל 30,000, כי האמנו שאפשר.

אלי אבידר: מספר הגשרים צמח מ-20 למאות רבות.

אלי אבידר: המחאה עלתה לירושלים, למרות שהרבה חשבו שאלפים רבים יגיעו רק לתל אביב.

אלי אבידר: יש שיגידו שהצמיחה היא תוצאה של מומנטום.

אלי אבידר: צר לי, אני מתנצל, אני לא מאמין במומנטום, לא מאמין בטריקים, לא מאמין בשטיקים, לא מאמין בפרובוקציות, לא מאמין בסיסמאות מחץ וגם לא בלוגו ובשלטים מרשימים.

אלי אבידר: אני מאמין בערכים, מאמין בתוכן, מאמין באמת.

אלי אבידר: אני מאמין במחאה שיוצאת מהלב.

אלי אבידר: יש מאות אלפים שעדיין לא הצטרפו אלינו.

אלי אבידר: אני נפגש עם אנשים מדהימים, חכמים, שאומרים לי: אהה, זה לא יצליח; אני מת שנתניהו ילך, אבל זה לא יצליח; נתניהו ישבור את המחאה; המשטרה תעצור את ההפגנות; המפכ"ל החדש יצליח לגרום – תנו לי להסביר לכם מה קורה כאן:

אלי אבידר: מדובר כאן בתופעה פסיכולוגית שנקראת עיוות מחשבתי, Cognitive Error.

אלי אבידר: זהו תהליך טבעי לחלוטין.

אלי אבידר: המחשבה האנושית מתורגלת לחפש את מה שמוכר, את מה שהיא יודעת, לחבר נקודות בין מה שמתרחש כעת למה שהכרנו בעבר.

אלי אבידר: ההיכרות הזאת יוצרת תחושה כוזבת של יציבות.

אלי אבידר: אחד מסוגי העיוות הנפוצים ביותר הוא שמה שהיה נכון בעבר תמיד יהיה נכון, ואחת התוצאות המיידיות שזה יוצר היא הימנעות, הימנעות מלעשות.

אלי אבידר: למה הימנעות?

אלי אבידר: כי הימנעות מורידה את המתח והפחד מהשינוי, ממצב לא ידוע.

אלי אבידר: הימנעות מחזקת את העיוות הראשוני – שמה שהיה נכון בעבר תמיד יהיה נכון.

אלי אבידר: אני משוחח עם אנשים מדהימים ומסביר להם: תומכי נתניהו לא באים לתמוך בו.

אלי אבידר: לפני שנה היו מגיעים עשרות אלפים לבלפור לתמוך בו.

אלי אבידר: הוא הגיש בקשה להפגנה של 3,000 והגיעו בקושי 250 איש.

אלי אבידר: והם אומרים לי: כן, אבל.

אלי אבידר: אז אני רוצה להגיד לכם שאין לנו עוד זמן ל"אבל".

אלי אבידר: נתניהו לא מחכה לנו.

אלי אבידר: הוא מסרס את שרי הליכוד, הוא מכניע את שרי כחול לבן, דוהר למינוי מפכ"ל כדי לחסל המחאה.

אלי אבידר: כבר עכשיו הוא הצליח לגרום למפקדי מחוז ירושלים לתת הוראות בעייתיות מבחינה מוסרית – לפגוע במפגינים בני 70, 80, שכל אחד מהם יכול להיות הסבא והסבתא שלנו.

אלי אבידר: מה קורה כאן, ריבונו של עולם?

אלי אבידר: אין לנו זמן.

אלי אבידר: נתניהו דוהר להטיל את הסגר הראשון.

אלי אבידר: הוא כבר השתלט על פרופ' רוני גמזו.

אלי אבידר: נתניהו נתן לו גיבוי בעצירת הנסיעות לאומן, וגמזו כבר בכיס שלו.

אלי אבידר: שמעתם את גמזו מצהיר שלמרות קריאות החרדים להתפטרותו, הוא לא מתפטר, כי הוא זוכה לאמונו של ראש הממשלה.

אלי אבידר: תקשיבו טוב: לא לאמון שר הבריאות יולי אדלשטיין, לא לאמון הציבור; לאמונו של ראש הממשלה.

אלי אבידר: תשמעו לי, הוא כבר בעניין של הסגרים.

אלי אבידר: ודעו לכם שזה תלוי רק בנו.

אלי אבידר: 300,000 מפגינים בבלפור יביאו אותו להתפטר.

אלי אבידר: 300,000 מפגינים יביאו את משתפי הפעולה שלו בפקידות הציבורית להפסיק לשתף פעולה, ובלעדיהם הוא גמור.

אלי אבידר: 300,000 מפגינים בבלפור יעשו את הלא-ייאמן: יביאו את שרי הליכוד וכחול לבן להפסיק לתמוך בו ולגרום להפלתו.

אלי אבידר: 300,000 מפגינים ינתקו את מכונת הדיקטטורה של נתניהו מהחשמל ויפסיקו את תהליך הדריסה, ההשחתה והחיסול של הדמוקרטיה הישראלית.

אלי אבידר: אחיי ואחיותיי, נתניהו ינצח אם אנחנו נרים ידיים – –

אליהו ברוכי: נא לסיים.

אלי אבידר: – – ואסור לנו להרים ידיים.

אלי אבידר: נקום מכורסאות האדישות – –

אליהו ברוכי: תודה.

אלי אבידר: – – נשכנע את כל המכרים והקרובים שלנו לעלות לירושלים – –

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אלי אבידר: – – נגיע ל-300,000 מפגינים ונגרום לנתניהו להתפטר.

אליהו ברוכי: תודה.

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אלי אבידר, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

אליהו ברוכי: בבקשה.

אלכס קושניר: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לברך כאן, מהבמה הזאת, את הרב גפני, את הרב דרעי ואת הרב ליצמן.

אלכס קושניר: אתם שוב הצלחתם לקפל את נתניהו.

אלכס קושניר: אני רוצה לברך גם את נתניהו.

אלכס קושניר: הוא רצה תקציב חד-שנתי – הוא קיבל תקציב חד-שנתי.

אלכס קושניר: הוא עקום, הוא לא יעיל, הוא בלי סדרי עדיפויות עדכניים, אבל הוא תקציב חד-שנתי.

אלכס קושניר: ואני רוצה לברך את גם כחול לבן ואת בני גנץ.

אלכס קושניר: אתם משתפרים ביכולת הגמישות שלכם פשוט מיום ליום.

אלכס קושניר: אמרתם: המדינה צריכה יציבות – הבאתם שיתוק; אמרתם: המדינה צריכה סדר – הבאתם בלגן.

אלכס קושניר: מה עשיתם, בעצם?

אלכס קושניר: אתם נתתם לממשלה עוד 120 ימים כדי לאשר תקציב.

אלכס קושניר: עכשיו, תגידו: 120 ימים בשביל תקציב שנתי, בסדר, אבל חבר'ה, זה לא תקציב שנתי, זה אפילו לא תקציב חודשי; זה תקציב שבועי.

אלכס קושניר: אתם נתתם לממשלה עד 23 בדצמבר לאשר תקציב לשבוע האחרון של השנה – גברתי השרה, את מפריעה לי לנאום.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה חקירה לגבי ההידבקות בכנסת, אז אני חייבת לעשות את זה כדי גם להגן על השאר.

אלכס קושניר: הבנתי.

אלכס קושניר: זה מה שאת עושה עכשיו, מה?

אלכס קושניר: אז אתם פשוט נתתם לממשלה 120 יום בשביל לאשר תקציב לשבוע.

אלכס קושניר: עכשיו, אתם חושבים שמנעתם בחירות?

אלכס קושניר: לא מנעתם בחירות, כי מה שנתניהו עשה לכם זה עוד תרגיל.

אלכס קושניר: אתם אישרתם לו קופה קטנה בסכום של 11 מיליארד שקלים כדי לעשות עכשיו כלכלת בחירות ולשחד את כל מי שצריך כדי שיתמכו בו בפעם הבאה.

אלכס קושניר: עכשיו, נכון, יש תוכניות חשובות שיקבלו מענה ב-11 מיליארד השקלים האלה, אבל אלה תוכניות שהבאתם אותן לסף קריסה, כי אתם לא מסוגלים לאשר תקציב.

אלכס קושניר: אז חברים, מה שאתם עשיתם כאן – נתתם לנתניהו שק עם כסף כדי שהוא יוכל לחלק לכל מי שהוא רוצה שיתמוך בו, ועכשיו הוא יכול לצאת לבחירות, ועכשיו הוא יגרור את המדינה לעוד טרלול.

אלכס קושניר: עכשיו הסטודנטים והחיילים המשוחררים וכל מי שעובד, משלם מיסים, משרת בצבא, עושה מילואים הולך להישאר קירח.

אלכס קושניר: אתם שוכחים שהחבר'ה האלה משלמים לכם את השכר, מממנים את כל המשרדים שלכם, ואנחנו, כשיגיע הזמן והממשלה תשים על שולחן ועדת הכספים את אותה תוכנית מפורטת של 11 מיליארד שקלים, נשב ונבדוק אות-אות, מילה-מילה, משפט-משפט, תקנה-תקנה, ולא נאפשר לכם לפגוע בהם, כי האנשים האלה – יש להם זכות לקבל ממשלה נורמלית, שדואגת להם ושעובדת בשבילם, ולא כמוכם, שדואגים רק לעצמכם.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אלכס קושניר, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום בצוהריים אנחנו, בסיעת ישראל ביתנו, אירחנו שלושה זוגות, שלושה זוגות של ישראלים לכל דבר; שלושה זוגות של חברים צעירים, אנשים שסך הכול הבעיה שלהם היא שהם לא יכולים להתחתן במדינת ישראל.

יבגני סובה: הם שירתו בצבא, חלקם עלו בגיל ממש צעיר – שנתיים, שלוש, ארבע – משלמים מיסים, עובדים, רוצים להקים בית בישראל, אממה – מדינת ישראל לא מאשרת להם להינשא בתוך המדינה שלהם.

יבגני סובה: העלינו את הסוגיה הזאת – בעצם ישראל ביתנו מעלה את הסוגיה הזאת למעלה מ-20 שנה – איך זה ייתכן שבמדינת ישראל יש ציבור שלם שמשרת בצבא, שמשלם מיסים, שנאמן למדינה יותר מכולם, ובסוף המדינה לא נותנת להם להתחתן, שזה הדבר הכי בסיסי.

יבגני סובה: בכל העולם אתה יכול לעשות את זה בשנייה, בקליק, בשתי דקות.

יבגני סובה: לפני שבוע עמד כאן על הדוכן סגן שר הפנים חבר הכנסת יואב בן צור, ולשאלה לגיטימית של חבריי מהסיעה – מה אפשר לעשות – עשה ככה עם הידיים ואמר: אין מה לעשות, זה המצב.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, אני רתחתי מעצבים.

יבגני סובה: כשחבר כנסת בישראל, סגן שר הפנים, אומר שאין מה לעשות ואת זה הוא נותן כתשובה לאזרחי המדינה – אני רתחתי מבפנים, כי זאת לא תשובה שצריכה להינתן על ידי פקיד מדינה, ובטח סגן שר הפנים.

יבגני סובה: אני חושב שמשבר הקורונה גרם לנו – ואני מקווה שהוא גרם לנו – לחשוב מחדש שבמדינת ישראל יש אוכלוסייה שלמה שצריך לפתור את הבעיה שלהם ולאפשר להם רישום נישואים במדינת ישראל, שזו המדינה שלהם.

יבגני סובה: ואני אגיד לך עוד דבר אחד, אדוני היושב-ראש: היום שמעתי ששר לשעבר, חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', מציע לבטל את סעיף הנכד בחוק השבות.

יבגני סובה: שוב רתחתי מעצבים.

יבגני סובה: אתה יודע למה, אדוני היושב-ראש?

יבגני סובה: כי החוק הזה לא רק שהוא נכתב בדם יהודי, זה חוק שהוא אחד מהחוקים החשובים ביותר בהיסטוריה של העם היהודי.

יבגני סובה: חבל שחבר הכנסת סמוטריץ' לא נמצא באולם, אבל אני אקרא לו מהבמה הזאת: בצלאל, ידידי, אחי – כולנו אחים בסופו של דבר – מה קרה לך, בצלאל?

יבגני סובה: מה, השתגעת לגמרי?

יבגני סובה: מה אתה רוצה לעשות?

יבגני סובה: אתה רוצה לקבוע מיהו הבן אדם ששייך לעם היהודי?

יבגני סובה: בצלאל, אני קורא לך, תחשוב טוב לפני שאתה מעלה את ההצעה הזאת, כי ההצעה שלך לא רק מביישת אותך, היא מביישת גם את יהדות ארצות הברית, כי הבעיה הזאת וסעיף הנכד לא קשורים ליהודי ברית המועצות, לכל מי שנשאר שם, זה קשור ליהדות ארצות הברית, כי אדוני היושב-ראש – ובזה אני אסיים – –

אליהו ברוכי: אני אתן לך עוד דקה.

אליהו ברוכי: יש לך עוד דקה.

יבגני סובה: – – למעלה ממיליון יהודי ברית המועצות, מאז שנפל מסך הברזל, במקום לעלות לארץ ישראל החליטו להגר לארצות הברית; לפה אנשים עלו, לשם היגרו.

יבגני סובה: הם גדלו שם, בארצות הברית.

יבגני סובה: יש שם התבוללות – זה לא סוד שיש התבוללות בארצות הברית.

יבגני סובה: יש שם כבר דור שלישי של יהודים, ובמקום לקרב אותם לעם היהודי, במקום לגרום לילדים ולנכדים שלהם לבוא לפה, שהם יקשרו את גורלם לעם היהודי ולמדינת ישראל, מה מציע ידידי וחברי בצלאל סמוטריץ'?

יבגני סובה: לבטל את סעיף הנכד, בשביל שלהם אף פעם לא תהיה אפשרות לעלות לארץ ישראל.

יבגני סובה: עכשיו תגידי לי, אדוני היושב-ראש, למרות שאתה לא חייב לענות: האם זה בכלל הגיוני?

יבגני סובה: האם זה נכון?

יבגני סובה: אני חושב שזאת שטות מוחלטת, שטות גמורה שלא רק תזיק להמשך קיומה של מדינת ישראל, היא תזיק גם לתדמיתה ולדימוי של מדינת ישראל כמדינת העם היהודי, כי כולנו בסופו של דבר אחים ויהודים.

יבגני סובה: אני מבקש שלא תתמכו בדבר הזה בשום פנים אופן.

יבגני סובה: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חבר הכנסת יבגני סובה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: תודה רבה.

עודד פורר: אדוני היושב בראש, חבריי חברי הכנסת, בצער לא רב וביגון לא קודר אני מודיע כי ממשלת ישראל השלושים-וחמש הלכה לבית עולמים.

עודד פורר: תעודת הפטירה כבר כתובה, אך עדיין, אדוני, לא נחתם התאריך.

עודד פורר: הצער לא רב והיגון לא קודר כי מאז הקמת הממשלה אני בכל פעם חושב שהממשלה הזאת לא יכולה להגיע למחוזות נמוכים יותר, ופעם אחר פעם אני מגלה שנתניהו, גנץ, ליצמן, גפני ודרעי מצליחים להוריד את הציבוריות הישראלית ביגון שאולה.

עודד פורר: עומדים מול הציבור הישראלי, אדוני, ומנהלים קרבות עזים לכאורה על נושאים שברומו של עולם, אבל בפועל אתם נלחמים על דבר אחד – על ההישרדות האישית שלכם.

עודד פורר: נתניהו נלחם על שרידותו המשפטית וגנץ – על השרידות הפוליטית שלו, על עוד יום על הכיסא המפנק.

עודד פורר: אבל יש לי צער עמוק, אדוני, והוא על הציבור הישראלי, על מדינת ישראל, על ארצי מולדתי שהולכת פייפן ועליכם, שאיבדתם את הבושה, שבלי בושה אתם עומדים מול הציבור ומנהלים ויכוח לכאורה על תקציב חד-שנתי, תקציב דו-שנתי, אבל כל הוויכוח הוא באמת על ענייניכם הפרטיים.

עודד פורר: הקמתם ממשלה כדי לטפל בקורונה, אבל כל מה שעשיתם עד עתה הוא בדיוק ההפך מטיפול במשבר, החל מהעיסוק במספר השרים ובתנאי ראש הממשלה החליפי, עבור בזמן שהשחתתם על תנאי השכר והחזרי המס של ראש הממשלה עשור אחורה ועד לדיון הנוכחי, שכל-כולו להציל את כחול לבן מדין הבוחר ואת נתניהו מהדין הפלילי.

עודד פורר: כי דבר אחד בטוח הממשלה הזאת לא עשתה: היא לא משלה, היא לא מושלת והיא גם לא תמשול.

עודד פורר: אתם תאפשרו לעשרות אלפים לנסוע, לטוס ולבקר באומן, למרות שאתם יודעים שאתם מסכנים את בריאות הציבור.

עודד פורר: במקביל, אתם תסגרו ותצמצמו את המשק, את המסעדות, אולמות האירועים, ענפי התיירות, ההסעות והחינוך ותהפכו אותם למקבצי נדבות בפניות שלהם לסיוע ממשלתי שגם לא יגיע.

עודד פורר: אתם לא מאפשרים להביא תקציב להצבעה, כי התקציב לא מעניין אתכם אלא רק אתם עצמכם, כי תקציב משמעותו יישום מדיניות, ולכם – לכם הרי אין מדיניות.

עודד פורר: אז תבינו מי הממתינים לאישור תקציב: ציבור הנכים, שמשווע לקיום ההסכם שאתם חתמתם והתחייבתם לו, ומינואר הם לא קיבלו את הפעימה שסוכם עליה בהעלאת הקצבאות; כל ארגוני המגזר השלישי הקורס; החיילים המשוחררים; החיילים הבודדים.

עודד פורר: כל אלה ממתינים לאישור תקציב, אדוני.

עודד פורר: בשבוע הזה בולטת העובדה שאפילו לא דאגתם לתקציב למרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית אלא טרחתם לקצץ אותו.

עודד פורר: לדבר אחר דאגתם היטב בחקיקה – דאגתם ליצור לעצמכם כסף כיס שיוכל לשריין את הכספים הייחודיים של ליצמן וגפני עד לסוף 2021, לא לתוכנית כלכלית, לא לתוכנית למלחמה באבטלה, ולא הבאתם חוק הסדרים לטיפול בתחלואי המשק ולהצלת המגזר העסקי.

עודד פורר: אתם ממשלה שתעודת הפטירה שלה כבר נכתבה, רק בלי תאריך, כדי להמשיך וליהנות מהקצבאות וההקצבות שסידרתם לעצמכם בממשלה הזאת.

עודד פורר: אני מסתכל עליכם, אנשים שתרמו ממיטב מרצם וזמנם למען מדינת ישראל, ושואל את עצמי: מה קרה לכם?

עודד פורר: מתי שכחתם על מה נלחמתם?

עודד פורר: מתי שכחתם על מה הייתם מוכנים להקריב את חייכם?

עודד פורר: מה יש בו, בכיסא העור המפנק הזה, שברגע שישבנכם מתחבר אליו שכחתם את כל מה שהבטחתם בדרך?

עודד פורר: בשביל זה באתם לכאן – בשביל להביא חוק שכל-כולו סידור אישי לתקציבים ייחודיים, תוך שאתם שמים בצד את כל מה שחשוב?

עודד פורר: לצערי, בקרוב ייכתב התאריך על תעודת הפטירה הזאת, אבל הבושה, אוי הבושה.

עודד פורר: "איכה דלותם פתאום, איכה חדלתם ישע! איכה נעזבתם בדד, אובדי עצה ונתיבה" – כתב ביאליק, אז כהיום – "ראיתיכם שוב בקוצר ידכם, ולבבי סף דמעה".

אליהו ברוכי: חבר הכנסת עודד פורר, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ההחלטה כבר נפלה, חבריי חברי הכנסת.

חמד עמאר: ראש הממשלה החליט: הולכים לבחירות.

חמד עמאר: השאלה היא מתי, מה התזמון הכי טוב בשבילו.

חמד עמאר: מה שאנחנו עושים היום, החוק הזה שאנחנו מחוקקים עכשיו לדחייה של 120 יום, זה לא אומר שאחרי 120 יום נתחיל לספור את ה-90 יום, זה אומר שיש לראש הממשלה 120 יום שבתוכם ימצא את התזמון הכי טוב בשבילו ללכת לבחירות.

חמד עמאר: לא הקורונה מעניינת אותו, לא המצב הכלכלי מעניין אותו, לא האבטלה מעניינת אותו.

חמד עמאר: עכשיו ביבי עובד בשביל נתניהו ונתניהו עובד בשביל ביבי.

חמד עמאר: זה בדיוק מה שקורה היום בממשלת ישראל.

חמד עמאר: ואתם, אדוני, שיושבים בקואליציה, אתם לא מחליטים כלום, לא אתם ולא ראש הממשלה הרזרבי.

חמד עמאר: אני רוצה להגיד לכם, אנחנו לא נגיע לשימוש בראש הממשלה הרזרבי.

חמד עמאר: הוא לא יהיה ראש ממשלה.

חמד עמאר: הוא לא יהיה ראש ממשלה, תירגעו.

חמד עמאר: כל הליכודניקים שאומרים: מתאים, לא מתאים – הוא לא יהיה ראש הממשלה, כי לא נגיע לשימוש בראש הממשלה הרזרבי.

חמד עמאר: תשמעו, אנחנו במצב של 800,000 מובטלים במדינת ישראל.

חמד עמאר: אנחנו בלי תקציב לשנת 2020 כשאנחנו מתקרבים לסוף השנה.

חמד עמאר: על איזה תקציב אנחנו עובדים?

חמד עמאר: התקציב שאנחנו עובדים לפיו עכשיו, 1 חלקי 12, ל-2019, הוכן בשנת 2017, כי הכינו אותו בשנת 2017, והצביעו עליו ב-2018–2019, כי היה דו-שנתי ל-2018–2019.

חמד עמאר: אז לא הייתה קורונה, אז לא הייתה אבטלה, אז לא היה כלום.

חמד עמאר: ומה עכשיו, אתמול בוועדת הכספים?

חמד עמאר: 11 מיליארד שקלים.

חמד עמאר: כאן אני מקשר למאבק של ראשי הרשויות הדרוזיות.

חמד עמאר: ראשי הרשויות הדרוזיות יצאו למאבק עיקש על מנת לזכות בכל מה שמגיע להם ולשפר את המצב שלהם, כי הם עובדים לפי תוכנית חומש שהסתיימה בסוף שנת 2019.

חמד עמאר: ראש הממשלה אמר להם: תשמעו, אנחנו לא יכולים להכין תוכנית חומש עכשיו, אנחנו במצב של בחירות, אנחנו במצב של ממשלת מעבר כל הזמן, ואז יצאו למאבק ואמרו: אנחנו לא מוותרים.

חמד עמאר: אז פגש אותם ראש הממשלה והבטיח להם, הבטיח להם – קודם כול הבטיח להם להקים ועדת חקירה שתחקור את כל הנושא של חוק קמיניץ ואיך עובדים על מנת להקפיא את חוק קמיניץ; דבר שני, הבטיח להם להעביר תוכנית חומש שלא תרד מתוכנית החומש שהייתה להם.

חמד עמאר: זה אומר מעל 2.2 מיליארד שקלים.

חמד עמאר: אבל אין תקציב.

חמד עמאר: לא יכולים להעביר להם כסף.

חמד עמאר: עכשיו, אחרי שחתמו והובטח להם על ידי ראש הממשלה, הם עכשיו שלחו מכתב לראש הממשלה ואומרים לו: הבטחת לנו, הבטחת לנו להעביר כסף, להעביר את התקציבים שמגיעים לנו.

חמד עמאר: לא עבר שום דבר, והם יצאו למאבק שוב, ואנחנו נעמוד לצידם שוב.

חמד עמאר: אני מקווה שהפעם לא נסתפק בהבטחות של ביבי נתניהו, כי ביבי עובד בשביל נתניהו ונתניהו עובד בשביל ביבי.

חמד עמאר: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חבר הכנסת חמד עמאר.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח, בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות, בבקשה.

ע'דיר כמאל מריח: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, עזבו נאומים כתובים, בואו נדבר דוגרי, אם כבר מדברים אל כנסת ריקה.

ע'דיר כמאל מריח: ואללה, שאפו, סחתיין, כל הכבוד לכם.

ע'דיר כמאל מריח: ממשלת ההוקוס-פוקוס הזאת של הקוסם האגדי, שנכשל בלהרכיב ממשלה שלוש פעמים ושוב מצליח.

ע'דיר כמאל מריח: אז הוא לא הצליח שלוש פעמים.

ע'דיר כמאל מריח: באה כחול לבן, נעמדה מתחת לאלונקה ואמרה: בואו נציל אותו.

ע'דיר כמאל מריח: נכנסו, עבר יום ועוד יום ועוד יום ועוד יום, אממה?

ע'דיר כמאל מריח: הכנסת הפריטטית למהדרין, ממשלת האחדות הזאת, לא מצליחה לעבוד.

ע'דיר כמאל מריח: אמרו: אוקיי, בואו ניתן 100 ימים נוספים.

ע'דיר כמאל מריח: בואו ננציח את הכישלון, נקבֵּע את המחדל עוד 100 ימים, כי לאזרחים יש זמן.

חמד עמאר: 120 יום.

ע'דיר כמאל מריח: 120 יום.

ע'דיר כמאל מריח: אומרים: בואו ניתן זמן.

ע'דיר כמאל מריח: יש אידיליה בחוץ.

ע'דיר כמאל מריח: אנשים, טוב להם.

ע'דיר כמאל מריח: אין משבר לאומי, לא בריאותי, לא כלכלי.

ע'דיר כמאל מריח: בואו ניקח את הזמן, בואו ניתן עוד צ'אנס, למה לא? ואללה, תתביישו לכם.

ע'דיר כמאל מריח: כמה פעמים אפשר להגיד "תתביישו לכם"?

ע'דיר כמאל מריח: ואתם יודעים מה?

ע'דיר כמאל מריח: אם אני אומרת לכם "תתביישו", אתם שומעים אותי בכלל?

ע'דיר כמאל מריח: איפה אתם?

ע'דיר כמאל מריח: אזרחים בבית שואלים, מסתכלים על הפרלמנט הישראלי, על הכנסת.

ע'דיר כמאל מריח: איפה אתם?

ע'דיר כמאל מריח: כיסאות ריקים.

ע'דיר כמאל מריח: אין כאן אף אחד.

ע'דיר כמאל מריח: איפה אתם?

ע'דיר כמאל מריח: איפה הכנסת?

ע'דיר כמאל מריח: איפה הממשלה שלא מתפקדת?

ע'דיר כמאל מריח: אתם יכולים לתת מענה ולספק פתרונות לאזרחים?

ע'דיר כמאל מריח: כמה פעמים אפשר להגיד לכם "תתביישו לכם"?

ע'דיר כמאל מריח: הרי הפירוש של המילה פרלמנט בצרפתית זה parler, לדבר, וזה כל הכוח שיש לנו והעוצמה שיש לנו כאופוזיציה – לדבר במילים שלנו, בנשק שלנו, בכוח שלנו, להילחם בכם ולהחזיר אתכם לשפיות, להדוף ולתת קונטרה למי שאתם, שאיבדתם את דרככם.

ע'דיר כמאל מריח: אז גם אנחנו מהמקום שלנו, בכלים הפרלמנטריים שיש לנו כאופוזיציה, וגם המפגינים ימשיכו ב-parler, בלדבר, כי בסופו של יום זה מה שיחזיר אותנו לשפיות.

ע'דיר כמאל מריח: אני אומרת לכחול לבן עוד פעם: תתעשתו ותתעוררו.

ע'דיר כמאל מריח: הוא משחק בכם פינג-פונג, פינג-פונג, ואתם לא מבינים את זה.

ע'דיר כמאל מריח: אתם, בנאיביות מטורפת, חיים בספרה פוליטית אחרת, עוד מאמינים שתתקיים רוטציה.

ע'דיר כמאל מריח: אז לא תהיה רוטציה ויהיו כאן בחירות.

ע'דיר כמאל מריח: השאלה היא לא אם, השאלה היא מתי.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו נמשיך להיות בצד הנכון, נילחם מהצד הנכון ועוד ננצח, כי נחשו מה?

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו לא מתכוונים לוותר, ואת זה תשמעו מהמקומות השונים שלכם, וכדאי שמדי פעם תיכנסו לכנסת ותתחילו לעבוד באמת.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יוראי הרצנו, בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב בראש, גברתי שרת המתנ"ס, חבריי חברי הכנסת, שמעתי אתמול את הנאום של ראש הממשלה, ראש ממשלתנו.

יוראי להב-הרצנו: מכל הדברים המנותקים שהוא אמר הדבר שהכי הדאיג אותי היה לשמוע ממנו שהמצב הכלכלי בארץ טוב, שהמצב כאן טוב מאשר באירופה.

יוראי להב-הרצנו: אני לא יודע, חבריי חברי הכנסת, באיזה אילוז' חי ראש ממשלתנו, אבל המצב הכלכלי כאן, אעפס, לא טוב.

יוראי להב-הרצנו: יש פה מיליון מובטלים.

יוראי להב-הרצנו: מיליון.

יוראי להב-הרצנו: יש פה 90,000 עסקים שעומדים לקרוס.

יוראי להב-הרצנו: הדור שלי קורס.

יוראי להב-הרצנו: חברים שלי לא חזרו לעבודה; הם יושבים בבית מבואסים ומובטלים.

יוראי להב-הרצנו: הניתוק המדאיג הזה לא מתחיל וגם לא נגמר בראש הממשלה.

יוראי להב-הרצנו: השרה גילה גמליאל חושבת שברקו מהטלוויזיה הוא שצריך לדאוג לאלה שאין להם מה לאכול.

יוראי להב-הרצנו: השר הנגבי חושב שאין דבר כזה שיש אזרחים בישראל שאין להם מה לאכול; חרטא.

יוראי להב-הרצנו: ממש דף מסרים מפלגתי למהדרין, של הליכוד, כמובן.

יוראי להב-הרצנו: זה מדאיג אותי, אדוני היושב בראש, כי אם אין בעיה אז גם אין מה למצוא פתרונות.

יוראי להב-הרצנו: ואתם יודעים מה?

יוראי להב-הרצנו: ככה זה גם נראה.

יוראי להב-הרצנו: יש הדרה של הצעירים, של הדור שלי, מכל תוכניות הסיוע הממשלתיות, כאילו שהבעיה היא למעשה מדומיינת, לא קיימת.

יוראי להב-הרצנו: אבל היא קיימת.

יוראי להב-הרצנו: יש בעיה בוערת.

יוראי להב-הרצנו: יש 21.4% אבטלה.

יוראי להב-הרצנו: רוב החברים שלי, בני הדור הצעיר, פוטרו או הוצאו לחל"ת.

יוראי להב-הרצנו: ומה המדיניות של ממשלת ישראל בעניין הזה?

יוראי להב-הרצנו: להשאיר את כוווולם, את כל החברים שלי כולם, בבית עם דמי אבטלה, עד ליוני מי יודע כמה; כרגע זה 2021, אבל עם המדיניות או עם האין-מדיניות הזאת זה גם יכול להפליג עד 2022 או 2023.

יוראי להב-הרצנו: אנא מכם, צאו מהאילוז' הזה שאתם חיים בו.

יוראי להב-הרצנו: בואו לעבודה או לבית הספר, כל אחד בהתאם למקום שבו הוא מרגיש בנוח, ותתחילו לעבוד עבור הצעירים בישראל, עבור הציבור הישראלי, עבור מישהו שהוא לא אתם.

יוראי להב-הרצנו: זה דרוש, וזה דרוש כעת.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת עפר שלח, בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

עפר שלח: תודה, אדוני היושב-ראש.

עפר שלח: בשנות השישים של המאה שעברה יצא בצרפת ספר שנקרא "תולדות השיגעון בעידן התבונה", של פילוסוף בשם מישל פוקו, שחוקר את המיתוס של השיגעון, ובין השאר כופר בזה שהמשוגע הוא גאון.

עפר שלח: יש הרי מין מיתוס כזה בתרבות – שהמשוגע הוא גאון.

עפר שלח: הדבר היחיד שלא מקביל בין זה לבין הסיטואציה שבה אנחנו נמצאים הוא שאנחנו לא בעידן של תבונה.

עפר שלח: אנחנו בעידן של כישלון חרוץ, של נתק מוחלט בין האזרחים לבין הבית הזה, הגבעה הזאת, שאמורה לשרת אותם ולעבוד בשבילם.

עפר שלח: אבל בראשנו יושב אדם שאני לא רוצה לכנות אותו בכינויים קליניים, אבל נוהג מזה זמן, וביתר שאת בדקות האלה שאנחנו נמצאים פה עכשיו, פשוט בשיגעון.

עפר שלח: תראו איפה אנחנו נמצאים.

עפר שלח: בעוד שעה בערך המליאה הזאת תתכנס כדי להצביע על חוק, חוק שמנציח מצב רע שבו אין תקציב, והממשלה לא מתמודדת עם הקורונה, ויהיו בסוף בחירות.

עפר שלח: ובחוץ מתזזים העיתונאים ממקום למקום ושואלים כל אדם – גם אותי, שאין לי מושג בתשובה הזאת – אם אנחנו נסיים את הערב הזה כשאנחנו נכנסים לתוך מערכת בחירות או לא.

עפר שלח: ומבחוץ לחוץ, מחוץ לבועה הזאת של המקום הזה שבו אנחנו נמצאים, מחוץ למקום שבו מושל האיש הזה, שנוהג בשיגעון ומחזיק עכשיו את כל המערכת הזאת בשיגעון, כולל את האנשים שזחלו מתחת לעגלתו וקוראים לעצמם שותפים, מחוץ למקום הזה משתוללת מגפה; משתולל משבר כלכלי שכמוהו לא ידעה מדינת ישראל עשרות שנים; משתוללים נתוני אבטלה.

עפר שלח: דיבר פה חברי יוראי להב על הדור שלו, שזה דור שנושא בעיקר המכה של האבטלה הזאת.

עפר שלח: הוא דור – יוראי, החדשות הרעות הן שזה לא שהוא לא מוצא עבודה היום; זה ספק אם הוא ימצא עבודה שנים קדימה.

עפר שלח: ואנחנו כולנו רוקדים בבית הזה לצלילי חלילו של האדם הנוהג בשיגעון, שעכשיו יושב ודן עם עצמו אם המחיר שהוא גבה מכחול לבן על מינויים של נושא משרה כזה או אחר או אם העלבון שהוא עלב במישהו שהוא במקרה שר המשפטים בממשלה שלו עצמו מספיק כדי שהוא יסכים להגיד לנו: באמת, תודה, בואו ניקח עוד 120 יום ונמשיך עם מחול השיגעון הזה.

עפר שלח: זה טירוף.

עפר שלח: זאת ההגדרה הטכנית כמעט של הטירוף.

עפר שלח: ובטירוף הזה נוטלים חלק אנשים טובים מהצד שנקרא לו "השני" של מתרס הקואליציה–אופוזיציה, שבאו לפה כדי לשרת, שבאו לפה כדי לעשות טוב ולא מוצאים בעצמם את הכוח לומר די.

עפר שלח: והאנשים האלה נמצאים בליכוד, ונמצאים בכחול לבן, ונמצאים בש"ס, ונמצאים ביהדות התורה, וכולנו יודעים – אנחנו, שטורחים להימצא פה, שרובנו ככולנו מהאופוזיציה – יודעים מה הם אומרים לנו כשהם יושבים ומדברים איתנו כשהם חושבים שהאיש הנוהג בשיגעון לא שומע; כשזה רחוק מהמיקרופון, שלידו הם מהללים אותו בדברים שכבר לא עושים היגיון להם עצמם, שכבר מסבכים אותם בתוך האמירות שלהם, ואחר כך הם מגיעים באמת למחוזות האבסורד, שבהם טוענים שאייל ברקוביץ' – אתם יודעים מה?

עפר שלח: אולי טוב שאייל ברקוביץ' ידאג לאנשים שאין להם מה לאכול.

עפר שלח: הממשלה הזאת עושה את זה יותר גרוע ממנו, את זה אני מבטיח לכם.

עפר שלח: אז הגיע הזמן לשים קץ לשיגעון הזה.

עפר שלח: הגיע הזמן שהאנשים האלה יפנו לבנימין נתניהו ויגידו: זהו, הטירוף שלך הגיע לנו עד פה.

עפר שלח: עכשיו.

עפר שלח: אם אין בחירות אז שיהיה תקציב, ושהממשלה תקים את הגופים שהיא צריכה בשביל להתמודד עם הקורונה, ושנתחיל לקבל החלטות בישיבות הממשלה.

עפר שלח: אני מקבל תיאורים של ישיבות הממשלה מהאנשים שיושבים בהן.

עפר שלח: אם היו מקרינים את הדבר הזה לאזרחי מדינת ישראל הם היו מבינים מהו טירוף.

עפר שלח: לא דנים שם בקורונה.

עפר שלח: יושבים ומקריאים – קטע מזה אפילו יצא לתקשורת – יושבים ומקריאים כתבי פלסטר נגד עיתונאים, נגד יועצים משפטיים ונגד מערכת אכיפת החוק.

עפר שלח: בשביל זה באתם לפה?

עפר שלח: בשביל זה הקמתם ממשלה?

עפר שלח: בשביל זה נכנסתם אליה?

עפר שלח: בשביל זה אתה מתזזים עכשיו במסדרונות ודנים באות האחרונה של כתב הכניעה התורן שכחול לבן צריכים להביא לנתניהו כדי שהוא ימשיך עם הטירוף הזה עוד 120 יום?

עפר שלח: אתם צריכים לשים לזה סוף.

עפר שלח: אנחנו, האופוזיציה, לצערנו, אין לנו את המספרים – ככה עובדת השיטה הפרלמנטרית.

עפר שלח: אם אתם לא תשימו לזה סוף אתם מטורפים ממש כמוהו.

עפר שלח: אם אתם לא תשימו לזה סוף אתם אחראים לתוצאות הטירוף הזה לא פחות מהאיש שהכניס אותנו אליו.

עפר שלח: תודה, אדוני.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת עפר שלח, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מאיר כהן, בבקשה.

אליהו ברוכי: חמש דקות, בבקשה.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים, הפארסה הפוליטית הזאת שמתרחשת לנגד עינינו החלה מיום הקמת הממשלה הזאת, יום אחרי; יום אחרי היה ברור לכולם.

מאיר כהן: ספוילר: הפארסה הזאת תימשך כנראה עוד 120 ימים.

מאיר כהן: אבל חבריא, הכישלון המהדהד של הממשלה בטיפול במשבר הקורונה החמור הוא עמוק, הוא עמוק מאוד.

מאיר כהן: אנחנו יושבים כאן בכנסת ולא כל כך – אנחנו עסוקים, מסתכלים על המריבות בתוך הממשלה ולא מאמינים, אבל לרגע אתה יוצא החוצה, אתה פוגש את האנשים בפריפריה, במרכז הארץ, ואתה מבין כמה השבר הוא עמוק.

מאיר כהן: אנחנו מדברים על כישלון של מערכת שמקובעת, לצערי הגדול, בתוך תפיסות ישנות ורואה בקורונה מעיין נובע של תירוצים.

מאיר כהן: אני נפגש, רואה בוועדות את השרים שמגיעים – מעיין נובע של תירוצים:

מאיר כהן: כמה קשה ומסובך ותירוצים על גבי תירוצים.

מאיר כהן: הממשלה הזאת יורה חיצים של האשמות, במיוחד בפקידים.

מאיר כהן: זה מדהים לשמוע את זה – לשמוע שרים שאומרים: הפקידים של המשרד הזה מונעים ממני והפקידים של המשרד הזה מונעים ממני.

מאיר כהן: ואני שואל אתכם, את כל השרים שהופיעו בכל הוועדות: מי ממונה על הפקידים?

מאיר כהן: מי מתווה את המדיניות?

מאיר כהן: למה נבחרתם?

מאיר כהן: מי קובע למשל, סוף-סוף, כמה בדיקות קורונה ייערכו ביום?

מאיר כהן: מי קובע – הפקידות?

מאיר כהן: השר?

מאיר כהן: ראש הממשלה?

מאיר כהן: מי קובע?

מאיר כהן: מי מחליט מתי תיפתח שנת הלימודים – הפקידות?

מאיר כהן: חבריא, הייתי ראש עיר, הייתי שר, ניהלתי, הקשבתי ליועצים, הקשבתי לפקידים, אבל בסופו של דבר אנחנו אלה שמתווים את הדרך.

מאיר כהן: לא נכתבה אות אחת בתוכנית הכלכלית.

מאיר כהן: אנחנו שומעים על מענקים.

מאיר כהן: שמישהו יגיד לי אם יש תוכנית כלכלית ברורה, סדורה, כתובה, שבסופה יש חתימת יד של השר הממונה.

מאיר כהן: אין דמי אבטלה לעצמאים.

מאיר כהן: כמה זלזלו וכמה צחקו עלינו וקראו לנו "פופוליסטים", אנשי יש עתיד, כשהבאנו את הצעת החוק לדמי אבטלה לעצמאים.

מאיר כהן: הכול כאן ועכשיו.

מאיר כהן: הכול פלסטרים ומטפי אש – זה מה שיש לממשלה הזאת להציע.

מאיר כהן: הטון הזה של "יהיה בסדר", בלי תוכנית, זה השבר הגדול.

מאיר כהן: על כל מה שאתה מדבר: יהיה בסדר.

מאיר כהן: למשל, העלינו הצעה לבטל את בחינות הבגרות.

מאיר כהן: אתם יודעים איך אפשר להפוך את האתגר הזה להזדמנות פז, איך אפשר לבוא ולהגיד: השנה הזאת אין מבחני בגרות, היות שממילא נכפו עלינו הלימודים מרחוק.

מאיר כהן: איזה חלום זה לבוא ולהחליט שאין בחינות בגרות.

מאיר כהן: כל התלמידים של כיתות י"א וי"ב וי', במקום לגשת לבחינות בגרות, מיקי, יעשו עבודות חקר.

מאיר כהן: ממילא הכול לפניהם, עולם שלם של לגלוש לכל האתרים ולהשוות מאמרים ולעשות היקש מהדברים הטובים ביותר.

מאיר כהן: והצענו את זה, ונאמר לנו: לא, לא, הפקידות היא שמחליטה.

מאיר כהן: אנחנו לא יכולים לעשות שינוי כזה.

מאיר כהן: ועוד איך אנחנו יכולים לעשות כזה שינוי.

מאיר כהן: אנחנו מדינה שיש בה מיטב המוחות.

מאיר כהן: אנחנו מדינה שיש בה מיטב המוחות, אז איך אנחנו יוצרים מצב של 500,000 מובטלים?

מאיר כהן: איך אנחנו יוצרים מצב של אנשים שמהלכים כמו אנשים שחרב עליהם עולמם?

מאיר כהן: שמעתי את התירוצים המוטרפים האלה: אצל השכנים יותר גרוע.

מאיר כהן: אז מה?

מאיר כהן: אז מה?

מאיר כהן: לנו יש את כל התשתיות כדי שאצלנו יהיה טוב יותר.

מאיר כהן: יש לנו מדינה שחלקים ממנה מבינים מה זה "כל ישראל ערבים זה לזה".

מאיר כהן: תנצלו את זה.

מאיר כהן: יש לנו מדינה שיש בה מערכת ביטחון שכן יודעת להתמודד עם מצבים מסוימים.

מאיר כהן: לקח שלושה חודשים להכניס את מערכת הביטחון לתוך הסיפור הזה של הקורונה.

מאיר כהן: ואתה מסתכל בוועדות ואתה לא מאמין.

מאיר כהן: אתה מסתכל על דרך קבלת ההחלטות ואתה לא מאמין.

מאיר כהן: אם ההורים היו רואים את מה שאנחנו רואים – לא יודעים להחליט כמה הורים ישלמו שבוע – – –

אליהו ברוכי: נא לסיים.

מאיר כהן: עוד דקה, עוד שנייה.

מאיר כהן: שבוע לפני פתיחת שנת הלימודים עדיין לא יודעים מה וכמה ישלמו ההורים.

מאיר כהן: ואנחנו אומרים להם: חבריא, למה שההורים היום ישלמו?

מאיר כהן: ואני פונה להורים האלה.

מאיר כהן: ממילא יש שנה כל כך מאתגרת, אז בואו, לשלם מקדמות וללכת ולבדוק, ומה שיקרה – על כל טיול אנחנו נשלם ועל כל פעילות אנחנו נשלם.

מאיר כהן: למה מראש לקחת מההורים שיש להם שניים ושלושה ילדים אלפי שקלים ואחרי זה יצטרכו לנהל איתם משא ומתן איך ולמה מחזירים להם?

מאיר כהן: זה בושה וחרפה, ואפשר לצאת מתוך הדבר הזה.

מאיר כהן: אפשר לצאת.

מאיר כהן: אתם יודעים איך?

מאיר כהן: פשוט להעביר היום תקציב ולהתחיל סוף-סוף, לשם שמיים – –

אליהו ברוכי: תודה רבה.

מאיר כהן: – – להתחיל לתכנן לאן אנחנו הולכים.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חבר הכנסת מאיר כהן.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

אליהו ברוכי: התגעגענו.

אליהו ברוכי: התגעגענו, מיקי.

קריאות: – – –

מיקי לוי: זה טוב בשבילכם, ממילא אין לכם – – –

דוד אמסלם: אתה בדרך כלל ממלא חורים?

מיקי לוי: מה?

דוד אמסלם: זה התפקיד שלך – ממלא חורים?

מיקי לוי: גם, למה לא?

מיקי לוי: זה חור מכובד פה, אדוני השר.

דוד אמסלם: ראיתי אותך בטלוויזיה חצי שעה.

מיקי לוי: רבע שעה.

אליהו ברוכי: הינה, קיבלת.

מיקי לוי: כמה שהם רוצים.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, אדוני השר, השרה, אני רואה מה מתגלגל פה בשעות האחרונות ואני פשוט לא מאמין.

מיקי לוי: השעה 20:14, זה אומר שלא נשאר לנו הרבה זמן עד חצות; שלוש שעות ו-46 דקות, זה מה שנשאר.

מיקי לוי: שלוש שעות ו-46 דקות.

מיקי לוי: תכף יתחלף השעון של הדקות וזה יהיה שלוש שעות ו-45 דקות, ומתרוצצים בין החדרים ויש אי-הסכמות – אי-הסכמות לא על התקציב; התקציב הוא רק היה תירוץ, מסתבר.

מיקי לוי: סתם עבדנו עד 05:00 היום.

מיקי לוי: ב-05:00 העברנו את התקציב.

מיקי לוי: החוק של חבר הכנסת האוזר זכה לעדנה: משורה אחת של דחייה ב-100 יום הוא קרם עור וגידים.

מיקי לוי: נוספו לו תקציבים, נוספו לו מטלות, נוספו לו הגדרות, נוספו לו ימים – מ-100 יום הפך ל-120 יום.

מיקי לוי: אבל לא כל כך שמו לב בוועדת הכספים שגם אם הממשלה הזאת תשרוד את כל 120 הימים, עדיין בשנת 2020 יישארו שבעה ימים בסוף הדרך ללא תקציב.

מיקי לוי: אז מה אמרו לי?

מיקי לוי: עזוב, מיקי, נגלגל אותה.

מיקי לוי: מה?

מיקי לוי: מה זה?

מיקי לוי: מדינת ישראל בלי תקציב?

מיקי לוי: בא המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

מיקי לוי: ביקשתי שישלחו נציג לוועדת הכספים מכיוון שהצבענו על כשלים חמורים, חוקתיים, בכל המהלך הזה, ואני ביקשתי ייעוץ של היועץ המשפטי לממשלה.

מיקי לוי: שלחו את המשנה שלו לעניין הזה.

מיקי לוי: ברוך הבא, אדוני.

משה ארבל: תודה, תודה רבה.

מיקי לוי: והמשנה שלו אמר: חברים, המהלך הזה איננו חוקי.

מיקי לוי: תקשיבו, חברים, מדינת ישראל מתנהלת ללא תקציב על בסיס 2018.

מיקי לוי: 2018.

מיקי לוי: זה טירוף.

מיקי לוי: מה אמר המשנה ליועץ המשפטי לממשלה?

מיקי לוי: בואו תעשו תקציב ביניים כדי שיעבור בכנסת, כפי שהחוק מחייב את חוק משק המדינה, בשלוש קריאות, ואנחנו אמרנו: נעשה את זה מהר כדי לא לבצע מהלך שהוא בלתי חוקי.

מיקי לוי: יש הסכמים קואליציוניים שעדיין לא מונחים על השולחן, יש כל מיני תקציבים שהלכו לתקציבים הלאומיים שאנחנו לא יודעים.

מיקי לוי: בסוף החליטו לא להחליט, כמו שתמיד עושים.

מיקי לוי: במה בחרו?

מיקי לוי: בהמשך המצב הקיים, זאת אומרת, תקציב של 1 חלקי 12, שהוא באחריותו של החשב הכללי באוצר, שהוא שר האוצר זה כמעט שנתיים – הוא יהיה הממונה על התקציב.

מיקי לוי: והוסיפו, איך לקרוא לזה, חטא על פשע, חטא על עוון, אני לא יודע איך לקרוא לזה, פתאום יש מאין – אני מתנצל.

משה ארבל: אני מניח שהמחייג הוא לא תושב ישראל, כי אחרת הוא ודאי היה עוקב אחרי הנאום שלך בערוץ הכנסת.

מיקי לוי: לא, תמיד אשתי ברגע הלא-מתאים.

מיקי לוי: הוסיפו 11 מיליארד שקלים – בסדר, 11 מיליארד שקלים, בבקשה, אין בעיה; מ-2018 שאין תקציב המטלות האלה גברו, אני בעד.

מיקי לוי: אבל תגידו איך מחלקים אותם.

מיקי לוי: אז הייתה המלצה ששר האוצר יחלק, וכמובן אמרנו לא.

מיקי לוי: אחר כך שראש הממשלה – אמרנו לא.

מיקי לוי: בסוף הוסכם על איזה מין מצב ביניים, שהחשב הכללי באוצר יחד עם שר האוצר יבצעו את החלוקה לפי המטלות, והמטלה המרכזית שם היא כ-3 מיליארד שקלים למערכת הביטחון, וזה בסדר; ידווח לוועדת הכספים.

מיקי לוי: גם זה איזה מין מצב ביניים, מצב כזה לא סביר למדינה מתוקנת, שמתנהלת ללא תקציב החל מ-2018.

מיקי לוי: והייתה הזדמנות, הייתה פה הזדמנות.

מיקי לוי: אז התווכחו כן תקציב חד-שנתי, כן תקציב דו-שנתי – לא גמרו את הוויכוח הזה, והכול ממניעים פוליטיים, כאילו כלכלת ישראל אינה חשובה.

מיקי לוי: ואני הייתי בעד להביא תקציב, לא חשוב איזה.

מיקי לוי: העיקר תביאו תקציב.

מיקי לוי: תביאו תקציב.

מיקי לוי: 100 יום לא עשיתם שום דבר.

מיקי לוי: כן, פה קיבלו x כספים ונתנו לכלל אזרחי מדינת ישראל – בניגוד לדעתי, שאמרתי: לא צריך לתת לכלל מדינת ישראל; לא צריך לתת לחברי הכנסת שיושבים כאן ועונים לקריטריונים, כי הם לא איבדו את מקור פרנסתם; לא צריך לתת לאלה שלא איבדו את מקור פרנסתם והמשיכו לעבוד.

מיקי לוי: צריך לקחת את אותם 850,000 איש שרשומים ככאלה שאיבדו את מקום עבודתם ולתת להם ולחלק את מה שהיה צריך לחלק לכלל האוכלוסייה.

מיקי לוי: דעתי לא התקבלה.

מיקי לוי: ועוד דבר עקום שנעשה, ופניתי לשר האוצר בעניין הזה – הייתי בביקור במפעל מתכת לעיבוד שבבי מדויק באשקלון, בעוטף עזה, שחטף כמה פעמים.

מיקי לוי: שלושה חבר'ה רציניים, אחד מהאחים הוא אלוף משנה שהשתחרר לא מזמן.

מיקי לוי: הם מנהלים את המפעל שהאבא בנה במו ידיו, בשתי ידיו, ועדיין פעיל, בגיל 80 ומשהו, נדמה לי.

מיקי לוי: ומה הם אומרים?

מיקי לוי: תפסיקו לתת חל"ת.

מיקי לוי: אנחנו מצלצלים לעובדים שלנו והעובדים שלנו אומרים: עזוב, דבר איתנו ביוני שנה הבאה, כי האריכו את החל"ת.

מיקי לוי: חברים, בואו נשנה את השיטה.

מיקי לוי: אתה רוצה לעודד חזרה לעבודה?

מיקי לוי: תיצור קשר עם אותם מעסיקים, או שהמעסיקים ייצרו קשר עם האוצר או עם רשות המיסים, יגידו כמה אנשים יש להם, כמה עובדים נמצאים בחל"ת.

מיקי לוי: המדינה, במקום לתת חל"ת מלא, תפצה את אותם בעלי מפעלים ב-20%–30% מהשכר, כדי לעודד חזרה לעבודה.

מיקי לוי: אבל למי זה אכפת?

מיקי לוי: יותר קל לחלק כסף קל.

מיקי לוי: ושלא יהיו לכם אי-הבנות, הנכדים שלנו ישלמו את החובות האלה.

מיקי לוי: כסף שמלווים צריך להחזיר, לא יעזור שום דבר.

מיקי לוי: היום אחר הצוהריים, אחרי שסיימנו להצביע בוועדת הכספים ב-05:00 והחוק של חבר הכנסת האוזר עבר, עם כל השינויים שהזכרתי, הגשתי רוויזיה בצוהריים, אחר הצוהריים.

מיקי לוי: כמובן שהרוויזיה נפלה, אבל אז גיליתי שהכניסו עוד נושא, והוא נושא חדש, שבו נקבעו התאריכים שחלה החובה על הממשלה להגיש את תקציב 2021.

מיקי לוי: אמרתי: רגע, עצרו, זה נושא חדש, אני מבקש להביא את זה לוועדת הכנסת, ואם זה נושא חדש, אני מתחיל את כל ההסתייגויות שלי מחדש.

מיקי לוי: אז היועצת המשפטית – בחורה חכמה – אמרה: רגע, איך נצא מהפלונטר?

מיקי לוי: בואו נוציא את הפיצול הזה, לא נכניס אותו לחוק, ואז אין נושא חדש.

מיקי לוי: מה קרה?

מיקי לוי: החוק שיובא היום – תשמע, אדוני השר, זה יעזור לך – החוק שיובא היום, לא חלה בתוכו החובה על הממשלה באיזשהו תאריך יעד להביא את תקציב 2021.

מיקי לוי: אמרתי: נראה אם כחול לבן ישכילו להביא את זה בהזדמנות אחרת.

מיקי לוי: הרי בשבוע הבא צריך לאשר 1.75 מיליארד שקלים כסיוע לפתיחת שנת הלימודים, וזה בסדר גמור, ואני אצביע בעד.

מיקי לוי: אמרה: תביאו את זה אז.

מיקי לוי: אבל נראה אם הליכוד יאפשרו לכחול לבן להביא את הדבר הזה.

מיקי לוי: הרי התגלגלה לידם ביצת ההפתעות.

מיקי לוי: אין תאריך יעד לממשלה הזאת לעמוד באיזשהו יעד ולהגיש את תקציב המדינה 2021 בשנת הכספים 2020.

מיקי לוי: אין תאריך יעד.

מיקי לוי: כמובן, אני מניח שהליכוד – גם אני הייתי עושה כך – לא יתרצו ויכתבו תאריך יעד, כי זה נותן להם כיכר רחבה מאוד לעשות בה לצורכיהם.

מיקי לוי: זה מראה רק על כל ההתנהלות הזאת.

מיקי לוי: עכשיו כולם ספונים בחדריהם, אצים-רצים בין החדרים כדי למצוא איזושהי פשרה, ואין פשרה, ואומר חבר הכנסת מיקי זוהר שאם לא יחול שינוי, כולל בהתנהגות כחול לבן, יכול להיות שנמצא את עצמנו במערכת בחירות.

מיקי לוי: אתם מבינים?

מיקי לוי: שלוש שעות לפני תום המועד.

מיקי לוי: אתם מבינים?

מיקי לוי: כחול לבן – אף אחד לא נוכח פה, וחבל.

מיקי לוי: תראו, ראש הממשלה, כמה הוא לא סופר אתכם, ואמרנו לכם את זה.

מיקי לוי: כמה הוא לא סופר אתכם.

מיקי לוי: אתמול יצא ראש הממשלה למרקעים והודיע בקולו – כולם ציפו, חיכו – שהוא נענה לבקשה של החוק של חבר הכנסת האוזר, והליכוד בעד.

מיקי לוי: אנחת רווחה נשמעה בחדרי כחול לבן, שלא היו מודעים לזה, וקיבלו בכלל את הידיעה דרך הטלוויזיה.

מיקי לוי: מה עוד צריך לקרות כדי שאתם תבינו?

מיקי לוי: אמרנו לכם.

מיקי לוי: לא האמנתם.

מיקי לוי: בשבועות האחרונים דיווחו שנושא התקציב הוא עילת המשבר, אבל עילת המשבר היא לא התקציב.

מיקי לוי: עילת המשבר היא שינוי שיטת מינוי הבכירים; עילת המשבר היא בקשתם של כחול לבן להפסיק להתערב במערכת אכיפת החוק מצידם של נתניהו והליכוד.

מיקי לוי: זה המשבר, לא תקציב ולא שום דבר.

מיקי לוי: אבל איך אומרים יודעי דבר?

מיקי לוי: חכו, יש עוד שלוש שעות ו-34 דקות והכול יכול להשתנות, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: הכול יכול להשתנות.

מיקי לוי: נו, אנחנו נמתין.

מיקי לוי: מה שאנחנו אומרים כאן כבר לא עקרוני.

מיקי לוי: כל ההסתייגויות – אני, מבחינתי, היינו עכשיו עוצרים את הדיון ומבקשים הצבעה.

מיקי לוי: שלא יהיה לכם ספק – לא הייתה שום הצבעה.

מיקי לוי: היה עולה לדוכן השר חבר הכנסת דודי אמסלם ובצדק מושך את הזמן, כי אין שום הסדרים; אין הסדרים, לא הגיעו לשום פשרות.

מיקי לוי: 100 יום, 100 יום שמסתיימים היום בשעה 24:00, חצות הלילה, ועדיין אין שום הסדרים ושום הסכמות.

מיקי לוי: רבים כמו ילדים קטנים בגן הילדים.

מיקי לוי: זה פשוט לא ייאמן, כל ההתנהלות הזאת – כאילו אין מדינה, כאילו אין מגפה, כאילו אין קורונה כלכלית.

מיקי לוי: הכול מותר.

מיקי לוי: לכן אני אומר לכם, המצב – בשכונה שלנו היו אומרים מילים קשות על המצב הזה.

מיקי לוי: בכחול לבן הכול שקוף – הכול שקוף, אז עושים היום את ההצהרה, לפי הדיווחים של העיתונאים, שלא יורשו להיכנס להצהרה של סיעת כחול לבן.

מיקי לוי: עושים את זה ללא עיתונאים; הם לא ייכנסו.

מיקי לוי: אז אני שואל: בשביל מה ההצהרה?

מיקי לוי: כבר מהצוהריים אתם מחזיקים אותנו נצורים: יש הצהרה, יש הצהרה.

מיקי לוי: תגידו מה ההצהרה.

מיקי לוי: אז מה, עכשיו אתם אומרים שלא ייכנסו עיתונאים?

מיקי לוי: אתם יודעים מה, אני לא מתערב, זאת בעיה שלכם.

מיקי לוי: לא רוצה לדבר על העניין הזה יותר.

מיקי לוי: אני אומר לכם, חברים, הבחירות קרובות.

מיקי לוי: גם אם החוק הזה יעבור היום והם יזכו ב-120 יום, זאת מכונת הנשמה שמספקת את טיפות החמצן האחרונות לממשלה המקרטעת הזאת, שידה קצרה מלהשיג הישגים לטובת הציבור, לטובת אזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: אני סברתי שלא טוב ללכת לבחירות; סברתי שיש נושאים שצריך לטפל בהם מאוד.

מיקי לוי: מי ששמע אותי לא יכול להגיד: אתה רצית בחירות.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: אמרתי: תביאו תקציב.

מיקי לוי: נכון, חבר הכנסת קרעי?

מיקי לוי: תביאו תקציב.

מיקי לוי: תביאו תקציב, כדי לחלץ את הכלכלה, כדי שתהיה תוכנית.

שלמה קרעי: ולא רצו.

מיקי לוי: את זה אתה אומר.

מיקי לוי: מה אני אעשה?

מיקי לוי: אני כל הזמן רוצה תקציב, כדי שנוכל לצאת לדרך – פחות טוב, יותר טוב.

מיקי לוי: בסוף הביאו אותנו ל-1 חלקי 12 עם תוספת של 11 מיליארד שקלים שלא בטוח שיודעים איך מחלקים אותם.

משה ארבל: תודה.

מיקי לוי: זוהי מכונת החמצן, מכונת ההנשמה, כמו שאומרים, עם הטיפות האחרונות של החמצן לממשלה הרעה הזאת.

מיקי לוי: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת מיקי לוי על דבריו, בכישרון רב.

משה ארבל: אנחנו נעבור לבקשות רשות דיבור.

משה ארבל: ראשון הדוברים – חבר הכנסת ניצן הורוביץ יעלה ויבוא.

משה ארבל: לרשותך, אדוני, חמש דקות.

ניצן הורוביץ: תודה, אדוני.

ניצן הורוביץ: חברי הכנסת, מה שהכי מרתק פה בכל הסיפור הזה שכרגע, בערך 100 מטר מפה, בחדר מאחור, יושבים ומנסים לסדר את הפשרה הזאת, ולאיש מחברי הקואליציה אין מושג מה קורה.

ניצן הורוביץ: אבל מה שבטוח – יש עדה של מקהלה שם בחוץ, כולל שופרות תקשורת, שלא משנה מה הוא יגיד – עכשיו הוא אומר חד-שנתי, דו-שנתי, תלת-שנתי – לא משנה מה הוא יגיד, יעמדו ויריעו לו.

ניצן הורוביץ: מה שמזכיר לי את הסיפור עם העסקה הזאת של המטוסים לדובאי.

ניצן הורוביץ: כשפרסם את זה נחום ברנע בידיעות אחרונות כל מקהלת הביביסטים בתקשורת צעקו: פייק ניוז, שקר וכזב.

ניצן הורוביץ: ואז האמריקאים, וגם האמירויות, אמרו: זה נכון, באמת הסכמנו, אנחנו הולכים למכור להם את הנשק.

ניצן הורוביץ: ואז אותם אנשים בדיוק אמרו: טוב מאוד, טוב שיש להם נשק, טוב שיקבלו את המטוסים.

ניצן הורוביץ: כשהיינו קטנים היה משחק כזה, "הרצל אמר".

ניצן הורוביץ: "ביבי אמר" – תקפצו, תשבו; עכשיו לילה, עכשיו יום.

ניצן הורוביץ: אותם אנשים, כמו איזה עיוורים – פעם אמר "עיזים עיוורות".

ניצן הורוביץ: אנחנו שלוש וחצי שעות לפני פיזור הכנסת בפעם הרביעית בתוך שנה וחצי.

ניצן הורוביץ: במה מתעסקים פה, בתוכנית כלכלית?

ניצן הורוביץ: על מה מדברים פה בחדר מאחור, על הקורונה?

ניצן הורוביץ: על משבר הבריאות?

ניצן הורוביץ: על מובטלים?

ניצן הורוביץ: על מה?

ניצן הורוביץ: על עניינים ביטחוניים?

ניצן הורוביץ: מדברים מה ביבי ישלוף ברגע האחרון בשביל לחלץ את עצמו באיזושהי צורה מהמשפט, מהחקירות, מהמשטרה, מהפרקליטות, מהיועץ המשפטי.

ניצן הורוביץ: רק על זה.

ניצן הורוביץ: אנחנו עשרה מיליון אזרחים במדינה הזאת.

ניצן הורוביץ: הגענו למצב שיש כאן עדר כזה, גם בכנסת, שהולך אחרי האיש הזה ממש כמו סומא בערפל.

ניצן הורוביץ: בשיחות פרטיות – הרי אנחנו מדברים – רבים מחברי הקואליציה מביעים שאט נפש מההתנהלות הזאת, מההתעסקות בעניינים האישיים של נתניהו והמשפחה שלו, הכספים שלו וכל הדברים שסובבים אותו.

ניצן הורוביץ: מה לזה ולענייני המדינה?

ניצן הורוביץ: אבל איכשהו יש פה עדה שנשבתה.

ניצן הורוביץ: יש את הסיפור הזה, החלילן מהמלין, איך הוא עובר ומחלל בחליל ומטיל קסם אפל על העיירה, וכל הילדים הולכים, והוא לוקח אותם אל האבדון.

ניצן הורוביץ: זה בדיוק מה שעושה פה נתניהו.

ניצן הורוביץ: ואני קורא לכם בשעה הזאת להתעשת.

ניצן הורוביץ: ללכת לבחירות רביעיות, להקפיא תקציב לעוד 100 ימים, אחרי שכבר כמעט שנתיים אין תקציב, בזמן המשבר הכלכלי הכי גדול שהיה כאן – זו פשוט כזאת הפקרות.

ניצן הורוביץ: אבל מה אומרים אנשי הקואליציה?

ניצן הורוביץ: עכשיו הוא אומר להם: תגידו שצריך חד-שנתי.

ניצן הורוביץ: זה שהוא דרש בהסכם ועמד על זה שיהיה דו-שנתי – לא משנה.

ניצן הורוביץ: עכשיו הוא אומר ככה.

ניצן הורוביץ: "הרצל אמר" – קופצים, חד-שנתי, דו-שנתי.

ניצן הורוביץ: הרי אין לכם שום, שום חשיבה עצמאית משל עצמכם.

ניצן הורוביץ: אלה אנשים – אני לא אגיד חסרי בינה, כי אנשים פה אינם חסרי בינה, אבל שעבדתם את עצמכם לחלוטין לרצונו של האיש הזה, שמהתל בכם, מסובב את כל הכנסת על האצבע הקטנה.

ניצן הורוביץ: ומילא, פעם עוד היו אומרים: כן – הייתי מדבר עם ליכודניקים – אבל המצב בישראל טוב בסך הכול.

ניצן הורוביץ: המצב טוב, אז מה אכפת לנו שהוא מושחת?

ניצן הורוביץ: המצב טוב.

ניצן הורוביץ: אבל עכשיו המצב לא טוב.

ניצן הורוביץ: המצב לא טוב, וגם לא יהיה יותר טוב.

ניצן הורוביץ: ובמקום להתפכח מאשליית הביביזם הזאת, מהכישוף הזה שהוא הטיל פה, הולכים אחריו עוד ועוד, ונותנים לו, ומשחקים לידיו.

ניצן הורוביץ: כבר מזמן מזמן מזמן היה צריך לצעוק: די, המלך הוא עירום, והוא בכלל לא מלך, וחולשותיו גדולות מיתרונותיו.

ניצן הורוביץ: עכשיו, כשאנחנו באמת במצב משברי קשה במדינה, הגיע הזמן שהאיש הזה וכל הביביזם שסביבו וכל ההערצה העיוורת הזאת והציות העיוור – אמר לקפוץ, קופצים; אמר לשבת, יושבים, בלי שום מחשבה, בלי שום היגיון – צריך להניח את זה בצד ולטפל בענייני המדינה.

ניצן הורוביץ: האיש הזה צריך ללכת, ויפה שעה אחת קודם.

ניצן הורוביץ: וכן, אם ידחו כאן את התקציב אז נגיע בדיוק לרגע הזה בעוד שלושה וחצי חודשים ונהיה בדיוק באותו מצב, רק שאז, אדוני היושב-ראש, עם יותר מובטלים ויותר חולים ועוד כמה פרשיות שחיתות שיתווספו לאיש הזה, שצריך לפנות את מקומו.

משה ארבל: תודה.

ניצן הורוביץ: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת ניצן הורוביץ.

משה ארבל: חברת הכנסת תמר זנדברג – תעלה ותבוא.

משה ארבל: חמש דקות לרשותך.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: בדרך, במסדרון, כשנכנסתי לכאן, פגשתי לדעתי עשרה, 15 אנשים.

תמר זנדברג: לא היה אחד שלא שאל אותי: נו, יעבור?

תמר זנדברג: לא יעבור?

תמר זנדברג: אני מזכירה: אנחנו מדברים על רבע שעה לסיום הדיון.

תמר זנדברג: נכנסתי ושמעתי את חברי ניצן הורוביץ אומר "הרצל אמר" – לקום, לשבת, לעלות, נכון?

תמר זנדברג: להוריד ידיים, להרים ידיים, ים, יבשה.

ניצן הורוביץ: ביבי אמר.

תמר זנדברג: ותוך כדי שאתה מדבר, ניצן, מתחילים להגיע הפושים: נתניהו הורה לחברי סיעתו להצביע בעד.

תמר זנדברג: ואללה, ישבו 120 חברי כנסת, כולל גנץ – שר הביטחון, ראש הממשלה החליפי – במשך שעות וכססו ציפורניים, ובדיוק כשגנץ בא להצהיר את ההצהרה הדרמטית שלו, ב-20:30, בזמן צפיית השיא, נתניהו שלח את הפוש.

תמר זנדברג: זו רמת המשחק שיש כאן.

תמר זנדברג: זה לא ייאמן, זה לא ייאמן, זה לא נתפס, זה לא הגיוני.

תמר זנדברג: להגיד "מהתלים בכם ומשחקים בכם" – אי-אפשר כבר להגיד את המילים האלה, באמת.

תמר זנדברג: והם ממשיכים, ועכשיו קיבלנו עוד ארבעה חודשים של כל הטוב הזה.

תמר זנדברג: ואני רוצה בנימה רצינית לחזור קצת אחורה, אל הסיבה האמיתית שאנחנו נמצאים במצב הזה.

תמר זנדברג: אני חוזרת לזה לא רק כדי להסתכל אחורה אלא כי זה גם לקח לעתיד, גם אם אנחנו נצא לבחירות ב-23 בדצמבר, או בינואר, או בפברואר, או לא משנה מתי הן יהיו.

תמר זנדברג: יש לקח מהשנה וחצי האחרונות, שבהן שלוש פעמים נתניהו, הקוסם הכל-יכול – לפרוטוקול, זה "כל" בלשון סגי נהור; למעשה מדובר בנוכל ומושחת – לא הצליח להקים ממשלה ולא ניצח בבחירות, בניגוד למה שאומרים לנו כאן מעל הדוכן הזה פעם אחרי פעם.

מרב מיכאלי: נכון.

תמר זנדברג: ומהי הסיבה שהרוב בכנסת – שקיים גם היום רוב של 61 חברי כנסת של מה שקוראים בלעג, אבל בצדק, "האנטי-ביבי", ובצדק, כי צריך להיות אנטי-ביבי במצב כזה – מהי הסיבה שהרוב הזה לא בא לידי מימוש, כולל היום בהצעות האי-אמון שנדונו כאן לפני כמה שעות?

תמר זנדברג: את הסיבה אפשר לתאר במילה אחת: גזענות.

תמר זנדברג: מפני שיש חברי כנסת ספורים מאוד, בפינצטה – אחת מהן, לצערי הרב, יושבת כאן מולי והתמודדה יחד איתי ברשימה, למרבה הבושה.

אורלי לוי אבקסיס: בושה של מי?

תמר זנדברג: שלי, בך.

אורלי לוי אבקסיס: התחננתם.

אורלי לוי אבקסיס: התחננתם להיכנס איתנו.

אורלי לוי אבקסיס: חתמתם על כך שיום למוחרת – – –

תמר זנדברג: גזענות וחוסר מוכנות להבין ולהפנים שיש אזרחי מדינה ערבים – –

אורלי לוי אבקסיס: ואני משתפת איתם פעולה.

אורלי לוי אבקסיס: יש הבדל – – –

תמר זנדברג: – – שהם אזרחים לא פחות ממך – –

אורלי לוי אבקסיס: יש הבדל בין תומכי טרור לבין ערבים.

אורלי לוי אבקסיס: כשאת שמה את כל הערבים בתומכי הטרור, את עושה להם עוול – –

תמר זנדברג: – – ולא פחות ממני ולא פחות מאף אחד כאן.

אורלי לוי אבקסיס: – – גרוע יותר מכל אחד אחר.

אורלי לוי אבקסיס: את לא תלמדי אותנו על גזענות.

תמר זנדברג: אבל בגלל הגזענות – – –

אורלי לוי אבקסיס: איפה אתם בנושא האסי?

אורלי לוי אבקסיס: את מדברת על גזענות?

אורלי לוי אבקסיס: אתם סותמים את הפה כשמדובר בשוויון זכויות?

תמר זנדברג: עיניים ועיניהם של האוזר והנדל, ועל זה מדובר.

אורלי לוי אבקסיס: – – – מדוע לא דיברו על קיבוצניקים?

אורלי לוי אבקסיס: למה לא תדברו על האסי, שהפרטתם, אתם והחברים שלכם, הפריווילגיים?

תמר זנדברג: שלושה חברי כנסת שקיבלו מנדט מרוב הציבור הישראלי ללכת לממשלה אחרת, לא בראשות נתניהו, בראשות גנץ – –

אורלי לוי אבקסיס: אל תדברי איתי על גזענות.

אורלי לוי אבקסיס: אל תדברי איתי על גזענות.

אורלי לוי אבקסיס: את צבועה, את צבועה, וכשאת שמה את כל הערבים בתומכי טרור את עושה להם עוול.

אורלי לוי אבקסיס: את צבועה.

תמר זנדברג: – – עם מפלגת העבודה ההיסטורית, עם מרצ ועם הרשימה המשותפת.

תמר זנדברג: זה המנדט שהתקבל מהציבור – –

אורלי לוי אבקסיס: פשוט צבועה.

אורלי לוי אבקסיס: את בחורה צבועה, שהתחננה להצטרף למה שהיה – – –

תמר זנדברג: – – ובגלל אחד או שניים או שלושה חברי כנסת בודדים שלא היו מסוגלים לקחת את המנדט – – –

אורלי לוי אבקסיס: – – – יום למוחרת.

משה ארבל: היא פנתה אליה בקריאות ביניים, היא פנתה אליה באופן אישי, ולכן אפשרתי את קריאות הביניים.

תמר זנדברג: הכול בסדר.

תמר זנדברג: הכול בסדר.

משה ארבל: אני עדיין לא הבנתי את סוגיית הגזענות – אם זה המזרחים או הערבים.

מרב מיכאלי: שתבקש הערה אישית.

מרב מיכאלי: מה קשור?

אורלי לוי אבקסיס: אצלם, עם האסי, זה ברור שיש פה גם לא ראויים ולא שווים.

אורלי לוי אבקסיס: אל תגידו לנו – – –

תמר זנדברג: בגלל אחד או שניים או שלושה חברי כנסת בלבד, שהסתכלו ימינה ושמאלה – –

אורלי לוי אבקסיס: אל תגידו לנו את זה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיב.

משה ארבל: כבוד השרה אורלי לוי, תוכלי להגיב בהודעה אישית לאחר מכן.

תמר זנדברג: – – וראו, השם ישמור, ערבים – היו מוכנים ללכת לבחירות, ולעוד בחירות, ולאחדות אחרי שרימו אותם, ועד לרגע זה היו מוכנים לשבת עם נוכל ונאשם בשוחד ולקיים איתו משא ומתן במקום להיות נאמנים למנדט שקיבלו מהציבור.

תמר זנדברג: את זה צריך להגיד כאן, ועל זה צריך לעמוד, ואת הלקח הזה צריך ללמוד, מפני שבמוקדם או במאוחר אנחנו נצא למערכת בחירות נוספת – כי זה לא תלוי, אדוני היושב-ראש, לא בסיעתך ולא במפלגתך ולא במפלגתו של אף אחד, ואפילו לא במפלגת הליכוד; זה תלוי אך ורק באדם אחד – איך אמרת, ניצן הורוביץ?

תמר זנדברג: "הרצל אמר".

ניצן הורוביץ: ביבי אמר.

תמר זנדברג: תשבו, תקומו, תלכו, תקפצו, ים, יבשה, וכשהוא יחליט – כולכם תקפצו.

יצחק פינדרוס: הייתם מתים בשמאל שיהיה לכם מישהו כזה, הא?

תמר זנדברג: ולכן הציבור – – –

יצחק פינדרוס: הייתם מתים בשמאל שיהיה לכם איזה מנהיג – – – אחריו.

תמר זנדברג: זה גם לא תלוי בך, חבר הכנסת פינדרוס.

תמר זנדברג: אני מכבדת אותך, אבל זה לא תלוי בך, אין מה לעשות.

תמר זנדברג: וכזה יקרה, תעמוד – – –

משה ארבל: אני מאפשר עוד כמה דקות – עוד כמה שניות, כדי להשלים את קריאות הביניים.

תמר זנדברג: זה עשר שניות אחרונות.

תמר זנדברג: וכשזה יקרה, תעמוד שוב אותה הבחירה: האם אנחנו נלך בגוש דמוקרטי, שוויוני, אזרחי, שמכבד כל אזרח המדינה באשר הוא – כן, גם ערבי – או שאנחנו נמשיך באותה מסורת של גזענות, הסתה, פירוד ושיסוי, שתביא אותנו שוב להיות "הרצל אמר" של נוכל ומושחת.

תמר זנדברג: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת תמר זנדברג.

משה ארבל: חבר הכנסת יאיר גולן.

משה ארבל: הודעה אישית אנחנו נוכל לאפשר רק אחרי ההצבעה, לפי התקנון, אלא אם כן המזכירה – – –

מרב מיכאלי: אי-אפשר לתת גם את כל קריאות הביניים וגם הודעה אישית.

משה ארבל: על פי התקנון, הודעה אישית היא רק לאחר ההצבעה, אז אנחנו נאפשר את זה מייד לאחר מכן.

משה ארבל: חבר הכנסת יאיר גולן, חמש דקות לרשותך.

משה ארבל: בבקשה.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום אמר שר, השר לעניינים אסטרטגיים במשרד מיותר – –

אורלי לוי אבקסיס: – – –

תמר זנדברג: נדמה לי שאת תושבת הרחבה של קיבוץ, לא?

יאיר גולן: – – השר אלי כהן – – –

אורלי לוי אבקסיס: – – – צבועה – – –

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, מפריעים לי לשאת את נאומי.

משה ארבל: השרה אורלי לוי, אני מבקש לאפשר לחבר הכנסת גולן להשלים את דבריו.

משה ארבל: בבקשה.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, תודה.

יאיר גולן: היום אמר השר אלי כהן שהליכוד צריך להיות מעורב במינוי בכירים: הם צריכים להזדהות עם הערכים שלנו.

יאיר גולן: אוסנת מארק, נציגת הליכוד בוועדה למינוי שופטים, אמרה ב-18 ביוני שהיא מחפשת שופטים עם השקפה מתאימה לליכוד.

יאיר גולן: ב-31 ביולי 2016 אמרה השרה מירי רגב: מה שווה התאגיד אם אנחנו לא שולטים בו?

יאיר גולן: היום התבשרנו שהתוכנית הפופולרית גב האומה יורדת מהמסך.

יאיר גולן: אני מבטיח לכם, חבריי חברי הכנסת, שאף משרה של איש תקשורת ימני לא נמצאת תחת סיכון, אבל תוכנית הסאטירה הפופולרית תרד מהמסך.

יאיר גולן: שלוש ציטטות וידיעה אחת חושפות את סדר-היום של הליכוד: שליטה במערכת אכיפת החוק ובתקשורת כדי לקיים שלטון מושחת.

יאיר גולן: מה קרה לערכים הליכודיים?

יאיר גולן: מה קרה לערכים ההיסטוריים של תנועת החרות?

יאיר גולן: אני מבטיח לכם דבר אחד: הדר בית"רי אין שם.

יאיר גולן: ממלכתיות אין שם.

יאיר גולן: ניקיון כפיים אין שם.

שלמה קרעי: מצאת לך חבר חדש.

שלמה קרעי: תצטרף.

יאיר גולן: במיוחד אצלך.

יאיר גולן: במיוחד אצלך.

שלמה קרעי: תצטרף – – – אתה מצאת לך חבר.

יאיר גולן: שחיתות.

יאיר גולן: שחיתות ופולחן אישיות – –

שלמה קרעי: תתבייש לך.

שלמה קרעי: אתה מדבר על שחיתות?

יאיר גולן: – – זה הערכים של הליכוד היום.

שלמה קרעי: – – –

יאיר גולן: זה הערכים של הליכוד היום – שחיתות ופולחן אישיות.

שלמה קרעי: אתה ובוגי.

שלמה קרעי: מצאת לך חבר.

משה ארבל: חבר הכנסת קרעי.

יאיר גולן: הלילה יעבור בסבירות גבוהה חוק דחיית הגשת התקציב.

יאיר גולן: אני אומר לחבריי מהליכוד: זה הזמן להמשיך הלאה.

יאיר גולן: חיוני לטפל בהפקרות של ההפגנות.

יאיר גולן: מה שווה משטרה אם היא לא משרתת את המטרות הפוליטיות שלנו?

יאיר גולן: מה שווה פרקליטות המדינה אם היא לא משרתת את המטרות הפוליטיות שלנו?

יאיר גולן: מה שווים יועצים משפטיים אם הם לא אנשי שלומנו?

יאיר גולן: מה שווה בית המשפט העליון אם אינו תומך בהמשך שלטונו של המנהיג העליון?

יאיר גולן: חיוני לחזק את פולחן האישיות.

יאיר גולן: אני מתפלא על חבריי בליכוד שלא מקדמים את הערך העליון הזה ביתר תקיפות.

יאיר גולן: אולי אחרי העברת החוק יועבר חוק חדש, שמחייב את תליית תמונת המנהיג העליון בכל בית, ובמקום בולט, ומי שלא, צפוי לסנקציות כבדות.

יאיר גולן: אבל אני רוצה לומר לכם: אל חשש.

יאיר גולן: אנחנו עם שכידוע ככל שיענו אותו כן ירבה וכן יפרוץ.

שלמה קרעי: זה מה שקורה – – –

יאיר גולן: לא ניתן לך, בנימין נתניהו.

יאיר גולן: לא ניתן לכם, מפלגת הליכוד.

יאיר גולן: נילחם על שלום הבית, נילחם על קיומו של הבית וגם ננצח.

יאיר גולן: כולי תקווה שלמרות הצפי הלא-מבטיח הממשלה הזאת תיפול לאלתר, כי זו ממשלה רעה ומושחתת, בזבזנית ולא יעילה, והיא צריכה לסיים את תקופתה במהרה.

יאיר גולן: אני וחבריי לא פוחדים מהבחירות.

יאיר גולן: העם, ליבו מונח במקום הנכון.

יאיר גולן: אנחנו מוכנים להתמודדות, וגם ננצח.

יאיר גולן: תודה רבה.

שלמה קרעי: איזה עם בדיוק?

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת יאיר גולן.

משה ארבל: אני מבקש לאפשר לשרה אורלי לוי אבקסיס להשיב בשם הממשלה על דברים שנאמרו כאן.

מרב מיכאלי: סליחה, סליחה, אדוני היושב-ראש.

משה ארבל: היא מתערבת בשם הממשלה בדיון.

מרב מיכאלי: אבל אדוני היושב-ראש – – –

משה ארבל: השרה אורלי לוי אבקסיס, בבקשה.

מרב מיכאלי: אבל אני, יש לי רשות דיבור.

משה ארבל: את תמתיני.

משה ארבל: בבקשה.

מרב מיכאלי: מה זאת אומרת?

משה ארבל: אני מאפשר לשרה להתערב בדיון בשם הממשלה, וזה בהתאם לתקנון.

משה ארבל: תודה.

מרב מיכאלי: אבל היא לא עונה.

משה ארבל: היא מתערבת בשם הממשלה בדיון.

משה ארבל: את מוזמנת להקשיב.

דוד אמסלם: דרך אגב, לרוב גם אתם לא מדברים על ההצעות שאתם מגישים.

מרב מיכאלי: לא, רק רציתי לדעת שהיא לא משיבה, שלא נגמר הדיון.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי הרגשה שכמה אנשים פה נלחצו.

דוד אמסלם: היא תדבר – – –

מרב מיכאלי: אני לא מתערבת לה בתוכן.

מרב מיכאלי: שתגיד מה שהיא רוצה, לא עניין שלי.

דוד אמסלם: חברת הכנסת מיכאלי, היא תאמר את מה שהיא רוצה.

מרב מיכאלי: חד-משמעית.

מרב מיכאלי: לא עניין שלי מה היא תאמר.

דוד אמסלם: אני יודע שאנחנו צריכים לבקש ממך אישורים.

אורלי לוי אבקסיס: לחלוטין, ואני בטוחה שייתנו לך את זכות הדיבור מייד כשאסיים.

אורלי לוי אבקסיס: מה קרה, תמר זנדברג ברחה?

מרב מיכאלי: התעניינתי בפרוצדורה, זה הכול.

אורלי לוי אבקסיס: למה?

אורלי לוי אבקסיס: כי היא מפחדת לקבל שיעור על צביעות ועל גזענות.

אורלי לוי אבקסיס: אני תקופה ארוכה סותמת את פי וממלאת פי מים.

מרב מיכאלי: בצדק.

אורלי לוי אבקסיס: בתור תושבת בית שאן, שכנה לעמק המעיינות, כמי שגדלה שנים וראתה לא רק את הקיפוח ואת הגזענות ואת אותם שערים שאמורים להרחיק אותנו, כילדים, מליהנות מאותו אוצר טבע שה' ברא לכולם, אני מסתכלת ואני רואה את אותם אנשים שבפיהם השוויון וערך החלוקה והצדק החלוקתי נמצאים כמי שבאים להגן על האתיקה ועל המוסר של המדינה.

אורלי לוי אבקסיס: האנשים הטובים, אותם אנשים סותמים את פיהם כשהם רואים מה נעשה, איזו עוולה, עד שמדובר על חלוקת המשאבים שאתם השתלטתם עליהם, אותם משאבים שהיו פעם לציבור כולו.

אורלי לוי אבקסיס: וכשאתם אומרים לנו: עמלנו קשות כדי לטפח את אוצר הטבע הזה, אני אגיד לכם איך עמלתם קשות: עמלתם קשות בזה שהעסקתם את הבית שאנים כתחליף לעבודה זולה, במקום הערבים שהיום אתם מציגים את עצמכם כחברים שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: להוציא לכם את הפרוטוקולים?

אורלי לוי אבקסיס: להוציא לכם מארכיון המדינה מה חשבתם עלינו ומה חשבתם עליהם, כשאנחנו מדברים על גזענות?

אורלי לוי אבקסיס: אז אני אספר לכם בגאווה גדולה: כאשר הייתי, כן, באותו מסע בחירות שהתחננתם שיצילו אתכם, עמיר ואני, ואמרתי שזו טעות היסטורית, ואמרתי שאין בינינו שום דבר משותף ותהום פעורה בינינו, אמרתם לי: אל תגידי את זה יותר מדי.

אורלי לוי אבקסיס: ואתם חתמתם על הסכם ההיפרדות יום למוחרת.

יאיר גולן: איך את מעיזה לדבר?

יאיר גולן: את מושחתת פוליטית.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מדברים על שוויון, תסתכלו על האחים המזרחים שלכם ותגידו למה אצלכם ברשימה אין ייצוג שכזה.

יאיר גולן: איזה מקופחת ואיזה נעליים?

יאיר גולן: ניצלת אותנו.

אורלי לוי אבקסיס: למה עד כאן?

אורלי לוי אבקסיס: למה אותם נציגים כמו בוסקילה מרגישים שאתם צבועים ושאתם לא חברים, וזה עד לייצוג האמיתי?

אורלי לוי אבקסיס: אותם אנשים שהם הפעילים אצלכם במפלגה.

אורלי לוי אבקסיס: וכאשר אתם חתמתם על ההסכם עבודה-גשר-מרצ, חתמתם על כך שזה שלוש מפלגות נפרדות, עם צביון שונה.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר אמרנו: יום למוחרת נפרדים, כשאני ביקשתי את ההיפרדות – – –

יאיר גולן: דבשת של צביעות יש לך על הגב, רק את לא רואה אותה.

יאיר גולן: דבשת של צביעות יש לך על הגב.

אורלי לוי אבקסיס: תקשיב לי טוב: מי שמדבר על צביעות, שייטול קורה מבין עיניו.

אורלי לוי אבקסיס: האם ידעת שבהסכם אנחנו חתומים להיפרד יום למוחרת?

אורלי לוי אבקסיס: למה הלכתם להסכם הזה אם לא הסכמתם לו?

אורלי לוי אבקסיס: למה הלכתם וביקשתם שנתחבר?

אורלי לוי אבקסיס: כדי להציל אתכם מאחוז החסימה.

אורלי לוי אבקסיס: מצבנו היה טוב בסקרים בלעדיכם.

יאיר גולן: אף אחד לא רצה אותך – – –

אורלי לוי אבקסיס: כאשר הגיע משה גאון ואומר לנו: ההתחברות תוריד לכם 30%, וזאת החלטה פוליטית, כן.

אורלי לוי אבקסיס: וחברתם לחלק ממפלגת העבודה כדי להבטיח שיהיה לכם חבל הצלה, בניגוד לעמדת היושב-ראש, וכן בניגוד לעמדה ולהסכם בן גשר לבין העבודה.

אורלי לוי אבקסיס: אז היינו על נושא נטו כלכלי, נטו חברתי, הבאנו בשורה, ובכל פעם שרציתי לדבר על העצמאות בכל נושא – מדיני, חברתי; בואו נדבר על דת ומדינה, שאתם חתומים על כך שגשר היא עצמאית ויש לה דעות משלה ולא תכפו את עצמכם עליה.

אורלי לוי אבקסיס: חתמתם למה, לריק?

אורלי לוי אבקסיס: עצמתם עיניים כשחתמתם או בניסיון להישרדות שלכם הייתם מוכנים לחבור לכל אחד?

יאיר גולן: אנחנו מתווכחים איתך על דבר אחד: על בוגדנות פוליטית.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר אתם מדברים על ערבים ושמים אותם באותה משבצת עם תומכי טרור, אתם הגזענים הכי גדולים.

יאיר גולן: אף אחד לא התווכח איתך על טרור.

אורלי לוי אבקסיס: כשדיברנו על היבה יזבק והיינו ביחד, גשר הייתה בעד הפסילה של היבה יזבק.

יאיר גולן: ביקשתי להיפגש איתך שלוש פעמים.

יאיר גולן: לא הסכמת.

אורלי לוי אבקסיס: נכון, לא הסכמתי.

יאיר גולן: שלוש פעמים ביקשתי לדבר איתך.

יאיר גולן: בושה.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא אסכים לתת את קולי לממשלת מיעוט שתישען על קולם של תומכי טרור.

אורלי לוי אבקסיס: אני, בגופי, לבדי, עם המנדט היחידי, מנעתי ממשלה שהייתה נשענת על כרעי תרנגולת, ואם הייתי צריכה לחזור על זה 20 פעם הייתי עושה את זה 20 פעם – אני, שחונכתי על להבדיל בין ערבים לתומכי טרור.

אורלי לוי אבקסיס: אתם צבועים.

יוראי להב-הרצנו: את מנותקת.

יוראי להב-הרצנו: זה מופע של חוסר מודעות עצמית.

אורלי לוי אבקסיס: כשאני באתי והצלתי את המדינה הזאת מהרפתקנות מיותרת, לא דיברתי לעולם על ערבים.

אורלי לוי אבקסיס: אני באתי מבית של שכנות בין ערבים ליהודים.

אורלי לוי אבקסיס: בואו תראו איך זה מגיע במרוקו.

יוראי להב-הרצנו: מה את עושה?

יוראי להב-הרצנו: את שרה ללא תיק.

אורלי לוי אבקסיס: אתה, תלך תלמד לפני שאתה מדבר איתי.

אורלי לוי אבקסיס: תעשה את 12 שנות הלימוד שלך ותלמד משהו.

יוראי להב-הרצנו: סליחה, מה?

אורלי לוי אבקסיס: אצלכם זה הפך להיות משהו בתוך המפלגה.

אורלי לוי אבקסיס: מה הדרישות שלכם לנבחרי ציבור?

אורלי לוי אבקסיס: לסיים 12 שנות לימוד ושמישהו יסדר לכם איזה תואר, אם וכאשר.

אורלי לוי אבקסיס: באמת, לך תלמד, לך תלמד את עבודת הכנסת.

יוראי להב-הרצנו: יש לי ארבעה תארים.

יוראי להב-הרצנו: לי את אומרת ללמוד?

משה ארבל: נא לסכם.

משה ארבל: כבוד השרה, נא לסכם.

אורלי לוי אבקסיס: לגבי צביעות וגזענות – – –

יוראי להב-הרצנו: לי את אומרת ללמוד?

יוראי להב-הרצנו: לי את אומרת ללמוד?

יוראי להב-הרצנו: תתביישי לך.

יוראי להב-הרצנו: מופע של חוסר מודעות עצמית.

אורלי לוי אבקסיס: אני שמרתי בכל מה שקשור לעמק המעיינות בבית שאן – – –

יוראי להב-הרצנו: גנבה.

אורלי לוי אבקסיס: בתור פוליטיקאית שרוצה לראות פה קצת שיח מכבד וקצת עניין של שיתופי פעולה, נתתי גם ליורם קרין וגם לג'קי אחי, שבמקרה הוא גם ראש העיר, לנסות ולמצוא את המתווה שיביא לשיח משותף, שיביא לשיתוף ולחלוקה.

אורלי לוי אבקסיס: לך תראה מה עשו ליוסי יונה כשדיבר על צדק חלוקתי – חיסלו אותו.

אורלי לוי אבקסיס: אני אספר לכם מה יוסי יונה סיפר לי על הקיבוצים.

אורלי לוי אבקסיס: אמרו לו: ביום שתדבר על שינוי גבולות, לא תהיה יום אחד נוסף בפוליטיקה הישראלית, וככה היה – הלכתם לו על הראש.

יוראי להב-הרצנו: תרדי מהבמה הזאת כבר.

יוראי להב-הרצנו: בושה וחרפה.

אורלי לוי אבקסיס: כשאני באה ומדברת על צדק ושוויון, צריך לראות צדק ושוויון לכולם.

אורלי לוי אבקסיס: וכשאתם מדברים איתי על האתיות שלכם, על המוסריות שלכם – אני גרתי בקיבוץ מסילות למעלה מ-15 שנה.

משה ארבל: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: כשהרופא של הקיבוץ, בן החברה הערבית, שנותן שירותי רפואה לקיבוץ שתומך במרצ – עשו שם ישיבה אם לקבל את הילד שלו לגיל הרך.

אורלי לוי אבקסיס: כולם הצביעו נגד.

אורלי לוי אבקסיס: כל הקיבוץ הצביע נגד לקבל את הילד של הרופא לגיל הרך בקיבוץ מסילות.

אורלי לוי אבקסיס: למה?

אורלי לוי אבקסיס: כי הוא ערבי.

אורלי לוי אבקסיס: אתם צבועים.

אורלי לוי אבקסיס: אתם לא יכולים לחיות איתם ביחד.

אורלי לוי אבקסיס: אתם תטיפו לנו מוסר?

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו חיינו איתם, שיתפנו פעולה איתם, ואני עדיין משתפת פעולה איתם.

משה ארבל: תודה רבה לשרה אורלי לוי אבקסיס.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבדילה בין ערבים לבין תומכי טרור.

אורלי לוי אבקסיס: אתם לא.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו תגיד לי, מי הגזענים?

אורלי לוי אבקסיס: צבועים.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לשרה אורלי לוי אבקסיס.

משה ארבל: אני מבקש לתת את זכות הדיבור לחברת הכנסת מרב מיכאלי.

משה ארבל: תעלה ותבוא.

משה ארבל: חמש דקות לרשותה.

אלי אבידר: שום זכות אין לך לדבר על קיפוח.

אלי אבידר: לאבא שלך כן, לך לא – – –

אורלי לוי אבקסיס: אלוהים אוהב אותנו שלא הפכת להיות יותר ממה שאתה – – –

משה ארבל: אני מבקש לאפשר לחברת הכנסת מרב מיכאלי לדבר.

יאיר גולן: – – –

אורלי לוי אבקסיס: – – – תתבייש לך.

אורלי לוי אבקסיס: תתבייש לך – – –

משה ארבל: חבר הכנסת יאיר גולן, חבר הכנסת אלי אבידר, חברת הכנסת מרב מיכאלי בדרך כלל מדברת דברי טעם.

משה ארבל: הדברים שלה גם ויראליים אחר כך.

משה ארבל: בבקשה.

מרב מיכאלי: במיוחד כשאדוני יושב – – –

משה ארבל: חמש דקות לרשותך, בבקשה.

אלי אבידר: לא הבנתי את הקשר – – –

משה ארבל: אתה מוזמן אחר כך לגשת ולברר.

משה ארבל: בבקשה.

אלי אבידר: אדוני, אנחנו צריכים פה הסבר, אנחנו לא יכולים לשבת פה עם פה פעור – – –

משה ארבל: זה לא במסגרת תפקידי בהתאם לתקנון הכנסת, אני מתנצל.

משה ארבל: בבקשה.

אלי אבידר: לא, תסביר לי – – –

מרב מיכאלי: אני אסביר, אני אסביר.

מרב מיכאלי: חבר הכנסת אלי אבידר, אני באתי להסביר.

קריאה: היא הייתה בישראל ביתנו.

קריאות: – – –

מרב מיכאלי: חבר הכנסת אלי אבידר, אני כאן להסביר.

מרב מיכאלי: בדיוק בשביל זה באתי.

מרב מיכאלי: טוב שביקשת הסברים, בשביל זה התכנסתי.

מרב מיכאלי: שים לב: אני באתי להסביר לכל אזרחיות ואזרחי ישראל את מרכיבי הפשרה המהוללת, המדהימה, זאת שמר נתניהו הנחה עכשיו את חברי וחברות הליכוד להצביע בעדה.

מרב מיכאלי: להלן, חברות וחברים, הפשרה – שימו לב, היא נקראת "הצעת 100 הימים".

מרב מיכאלי: חשבתם באמת שבאתם למנוע בחירות?

מרב מיכאלי: תחשבו שוב, חברות וחברים.

מרב מיכאלי: באמת נראה לכם שנתניהו מוותר על הקמפיין והבחירות?

מרב מיכאלי: לא לא לא לא לא.

מרב מיכאלי: מקסימום מקסימום הוא בא לדחות את זה קצת, ולכן אנחנו עכשיו דוחות ודוחים פה ב-100 ימים – זאת אומרת אני לא, אני אצביע נגד.

מרב מיכאלי: אני אצביע נגד העבודה בעיניים, המשוגעת הזאת, שכל מה שהיא עושה – היא באה לדחות את החפפת הזאת והטרללת שאתם מנהיגים פה ב-100 ימים.

מרב מיכאלי: עכשיו, זה לא שב-100 ימים האלה לא יהיה פה קמפיין.

מרב מיכאלי: תנוח דעתם, יהיה פה חתיכת קמפיין, אבל לפחות פורמלית דחינו את המשבר ב-100 ימים.

מרב מיכאלי: אז מרכיבי הפשרה – שימו לב, זה "פשרת 100 הימים": יש לנו דחיית משבר התקציב.

מרב מיכאלי: שימו לב, אפילו אצל מר האוזר, יוזם פשרת ה-100, כתוב: דחייה בפיזור הכנסת ב-100 ימים.

מרב מיכאלי: אפילו אצל מר האוזר כתוב שזה בסך הכול 100 ימים לדחות את פיזור הכנסת.

מרב מיכאלי: זה כל הסיפור כולו.

מרב מיכאלי: 100 ימים.

מרב מיכאלי: עכשיו, ב-100 הימים האלה אנחנו נשלם מחיר – אנחנו, אזרחיות ואזרחי ישראל, נשלם מחיר כל כך הרבה יותר גדול מאשר אילו היינו הולכות והולכים עכשיו לבחירות.

מרב מיכאלי: כל כך הרבה יותר גדול.

מרב מיכאלי: בחירות יעלו מיליארד שקל?

מרב מיכאלי: פה, בלילה, בוועדת הכספים, כשהעבירו את פשרת ה-100 המהוללת, כבר העבירו 11 מיליארד שקלים, כבר העבירו, ואנחנו בכלל לא יודעות לאן הם ילכו.

מרב מיכאלי: אף אחת ואף אחד לא יודעת לאן ילכו 11 מיליארד שקלים.

שלמה קרעי: הטייס האוטומטי של התקציב.

שלמה קרעי: אם היית בוועדה היית יודעת – – –

מרב מיכאלי: השר כץ, שר האוצר, אמר: אני אחלק, אני לבד אחלק.

מרב מיכאלי: אני, חברים, אני אחלק.

מרב מיכאלי: צודק השר כץ, צודק במיליון אחוז השר כץ.

מרב מיכאלי: למה?

מרב מיכאלי: אם ראש הממשלה נתניהו יכול להפציץ בסוריה, לעשות הסכם עם האמירויות – –

אלי אבידר: הוא כבר רמס אותו, את ההסכם.

מרב מיכאלי: – – להחליט על כסף נוסף לחמאס – כל זה בלי להתייעץ לא עם הקבינט, לא עם המטה לביטחון לאומי, לא עם הצבא, לא עם מערכת הביטחון; הוא לבד, עסק פרטי שלו – –

שלמה קרעי: הוא ראש הממשלה.

שלמה קרעי: 2.5 מיליון איש בחרו בו להיות ראש ממשלה, לא בך.

מרב מיכאלי: – – אם הוא יכול לעשות את זה, אז למה ששר האוצר לא יבוא ויגיד: אני אחלק, אני אחלק.

מרב מיכאלי: שלי, שלי.

מרב מיכאלי: אני אחלק.

מרב מיכאלי: אני שר האוצר – אני אחלק.

מרב מיכאלי: שלי.

מרב מיכאלי: ככה אתם נראים.

מרב מיכאלי: תנו לי לספר לכם משהו מדהים: זה לא עסק פרטי שלכם, לא של ראש הממשלה ולא של שר האוצר.

מרב מיכאלי: לא שר האוצר יכול לחלק לבד אף שקל, וגם ראש ממשלה הוא ראש ממשלה, הוא איננו קיסר, הוא איננו מלך.

מרב מיכאלי: הוא מחויב בחוק – אני יודעת שהוא לא קרוע על החוק, אבל הוא מחויב בחוק להתייעץ עם הקבינט ולהעביר כל החלטה שנוגעת לחיים עצמם ולגורלה של מדינת ישראל, הוא חייב להעביר אותה דרך – אתה יודע מה, שלמה קרעי?

מרב מיכאלי: דרככם.

שלמה קרעי: יש יועצים משפטיים.

שלמה קרעי: היו נותנים לו לזוז מילימטר אם לא – – –

מרב מיכאלי: אתם שכחתם שאתם נבחרתם על ידי ציבור ולא על ידי נתניהו, ולציבור הזה אתם חייבות וחייבים את הדין וחשבון שלכם.

שלמה קרעי: הציבור הזה זוכר אותנו בקלפי.

מרב מיכאלי: והוא, אפילו אתכם לא סופר.

משה ארבל: תודה.

מרב מיכאלי: כן, אדוני, הרבה דקות שלי הלכו פה על כל מיני צעקות.

מרב מיכאלי: בקיצור, רק להניח את דעתן של אזרחיות ואזרחי ישראל בסעיפים הנוספים בפשרה: במהלך הפשרה תוקם ועדה לבחינת מינוי בכירות ובכירים.

מרב מיכאלי: כתוב רק בכירים, זאת האמת, כי בכירות – בואו.

שלמה קרעי: כך זה בעברית.

שלמה קרעי: חברת הכנסת מיכאלי, כך זה בעברית.

מרב מיכאלי: אני רוצה לספר לכם סוד: יש ועדה למינוי בכירים.

מרב מיכאלי: קוראים לזה ועדת איתור.

מרב מיכאלי: זה פשוט לא נוח לנתניהו, אז תנו לו עכשיו 100 ימים לסדר את העניין הפעוט הזה.

משה ארבל: תודה.

מרב מיכאלי: אבל שלא תחשבו שבאמת חסכתם למישהו בחירות.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת מרב מיכאלי.

משה ארבל: חבר הכנסת שלמה קרעי – יעלה ויבוא.

אלי אבידר: אנחנו נפריע לו עכשיו, אדוני.

אלי אבידר: אני כבר אומר.

משה ארבל: תנסה.

אלי אבידר: אנחנו נפריע לו, כי הוא מפריע לכולם.

אלי אבידר: אנחנו נפריע לו.

שלמה קרעי: רק תיזהר, כי הילדים בבית צופים.

אלי אבידר: אנחנו נפריע, אין מה לעשות.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, נראה כאילו אנחנו נמצאים בשעת דמדומים של הממשלה הזאת, או אולי, ברוח חודש אלול והימים הנוראים, בשעת הנעילה של הממשלה הזאת.

שלמה קרעי: זה מצער מאוד.

שלמה קרעי: נכנסנו לממשלה הזאת מתוך רצון לפעול לטובת אזרחי ישראל.

שלמה קרעי: לא חשבנו שיוצאים לירח דבש, אומנם, אך גם לא שיערנו לעצמנו שיוצאים למסלול מפרך של מאבקים רק כדי לעשות את מה שנכון וטוב לישראל.

שלמה קרעי: הקפאנו ערכים רבים וחשובים ביותר לטובת הקמת הממשלה הזאת, ערכים שציבור בוחרינו היה רוצה שלא נוותר עליהם בשום פנים ואופן, כמו למשל המאבק שלנו נגד כרסום הדמוקרטיה על ידי מערכת אכיפת החוק והמשפט ובראשה בג"ץ.

שלמה קרעי: ציפו מאיתנו לומר על הערכים מהסוג הזה "ייקוב הדין את ההר", אבל מה נעשה וביתנו היחיד, מדינת ישראל, בנוי על פסגתו של אותו ההר?

שלמה קרעי: נתנו הכול, ומה קיבלנו בתמורה?

שלמה קרעי: הפרה יסודית של ההסכם הקואליציוני באופן שיטתי, חתירה תחת ראש הממשלה בניסיון לסכל את החלת הריבונות – והוא עוד מתגאה בזה, שר החוץ בממשלה – –

יבגני סובה: קרעי, זה מוקלט.

שלמה קרעי: – – הצבעה בניגוד לעמדת הממשלה על חוקים, בריחה כמו שפנים מהמליאה כשחוק ארדואני מגיע כנגד ראש הממשלה ועוד ועוד.

שלמה קרעי: אפילו אתמול, בוועדת הכספים, בניסיון לתת צ'אנס נוסף לשידוך הבלתי-מוצלח הזה, יושבים חברי כחול לבן ומתנהגים כאופוזיציה לוחמנית.

שלמה קרעי: הם לא רוצים תקציב אבל רוצים תקציב; רוצים תהליך מלא של אישור תקציב.

שלמה קרעי: תחליטו מה אתם רוצים.

שלמה קרעי: מה הטעם בכל זה?

שלמה קרעי: להעביר מסכת ייסורים את אזרחי ישראל עוד כמה חודשים?

שלמה קרעי: לא היה טרלול כזה מעולם.

שלמה קרעי: נתנו כמעט הכול – אני לא יכול לומר "לכם", כי אין כאן אף אחד מהם – נתנו כמעט הכול בממשלה הזאת.

שלמה קרעי: אתם הקרבתם?

שלמה קרעי: אצלנו כמעט כל עניין אידיאולוגי – של הימין, של הדתיים, של מסורת ישראל, של הליכוד – נשאר בצד לטובת ההצטדקות והצביעות שלכם מול התקשורת והשמאל.

שלמה קרעי: וגם אחרי כל זה אתם מטרילים את הממשלה הזאת, הורסים ומסכלים כל דבר אפשרי ב-100 הימים הראשונים שלה.

שלמה קרעי: ועכשיו, בגיבוי תקשורתי שקרי ממש, אתם מרגישים שהצלחתם להסיט את האש כלפינו, כלפי הליכוד, כלפי ראש הממשלה, כאילו האשמה אם נלך לבחירות תהיה עלינו.

שלמה קרעי: איך יכול להיות שמפלגה אחת שמובלת על ידי שני אנשים שלא עומדים בראשה גוררת מדינה שלמה לחוסר יציבות ואולי לבחירות?

שלמה קרעי: זה בדיוק מה שנעשה פה.

שלמה קרעי: שני אנשים שלא עומדים בראשה של השותפה הבכירה בממשלה עושים הכול, אפילו כנגד האינטרסים של המדינה, רק כדי להציל את עצמם – –

יבגני סובה: תגיד, למה הוא הסכים?

יבגני סובה: למה הוא הסכים, שלמה?

שלמה קרעי: – – מתדרכים גורמים בין-לאומיים נגד ממשלת ישראל ותוכניותיה, מגינים בגופם על פקידים מושחתים לכאורה ומקימים חומה מול כל אפשרות לבדיקת הדברים.

שלמה קרעי: רק כדי להציל את עצמם.

יבגני סובה: תגלה למה הוא הסכים.

יבגני סובה: בחייאת רבכ, תגלה לנו, שלמה.

שלמה קרעי: שמור לי ואסגור לך – זה משפט המפתח.

שלמה קרעי: פשוט לא ייאמן.

שלמה קרעי: בחירות לא טובות לאזרחי ישראל, אבל נראה שההסכם הזה הוא ברכה לבטלה.

שלמה קרעי: בחירות לא טובות לאזרחי ישראל, אבל ההתנהלות של חברי הקואליציה, חלק מחברי הקואליציה, אם תימשך כך, גרועה אף יותר.

שלמה קרעי: שטיפת המוח האינטנסיבית של אמצעי התקשורת לא תעזור לכם, חברים.

שלמה קרעי: עוד לא הבנתם, חברי כחול לבן, שהאלקטורט שאתם מנסים לרצות אותו כבר מזמן ברח ללפיד; עוד לא הבנתם שהחיבוק התקשורתי שאתם מקבלים בשבועות האחרונים זה רק כי הם רוצים שתפרקו את הממשלה ותמשיכו לייצר כאוס שלטוני; עוד לא הבנתם שברגע שנצא לבחירות הם יזרקו אתכם מתחת לגלגלי התעמולה וימשיכו לתמוך במפלגות השנאה של "רק לא ביבי".

שלמה קרעי: אתם כלי ואתם מאפשרים להם למלא אתכם באשליות.

שלמה קרעי: מרוב שאתם מנסים לרצות את אלו שרוצים לראות במפלתכם, אתם חיים בתוך בועה, חלום באספמיה.

שלמה קרעי: הבועה הזאת כנראה תתנפץ בקרוב אל קרקע המציאות.

שלמה קרעי: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת שלמה קרעי.

משה ארבל: סיימנו את בקשות רשות הדיבור, ועל כן, שר מסכם או יו"ר ועדה?

משה ארבל: ממלא מקום יו"ר ועדת הכספים חבר הכנסת יצחק פינדרוס יעלה לסכם.

משה ארבל: בבקשה, אדוני.

יבגני סובה: תגלה לנו למה הסכים גנץ, שלמה, נו.

שלמה קרעי: לא שמעתם, כרגיל.

יבגני סובה: שמענו בקשב רב ולא הבנו למה הוא הסכים.

יבגני סובה: ד"ר קרעי, למה, למה הוא הסכים?

שלמה קרעי: אנחנו הסכמנו, כדי לא לצאת לבחירות, הסכמנו לנסות לתת עוד צ'אנס.

שלמה קרעי: עוד צ'אנס.

יבגני סובה: זה שאתם הסכמתם שמענו, אבל למה גנץ הסכים?

שלמה קרעי: הם רוצים לגרור לבחירות ואנחנו נותנים עוד צ'אנס.

יבגני סובה: את זה הבנו, אבל לא אמרת למה הוא הסכים.

מיקי לוי: לשום דבר.

מיקי לוי: זה ייגרר עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם.

יצחק פינדרוס: אחרי דיון אני חייב לומר, כבוד היושב-ראש והשר המקשר, אחרי דיון כל כך מעמיק של שלוש שעות באמצע חודש אלול, חודש הרחמים והסליחות, דיון מעמיק ואינטליגנטי, שכל מי שממש רוצה בחירות היום בערב עמד פה והסביר למה הוא רוצה בחירות – ואני בטוח שהוא כבר גם נערך לבחירות, כי הוא מאוד רוצה הרי בחירות – וכל מי שלא רוצה בחירות עמד והסביר כמה שהוא לא רוצה בחירות בצורה מנומסת ואינטליגנטית.

יצחק פינדרוס: אבל, יאיר, מכיוון שאני מכבד אותך, אני מתפלא עליך.

יצחק פינדרוס: ואתה יודע שאני מכבד אותך, ולא מהפוליטיקה, הרבה לפני שאני חשבתי שאני אהיה פה ושאתה חשבת שתהיה פה; אולי כבר אז חשבת – אני למשל לא חשבתי.

יצחק פינדרוס: אתה עומד פה ומדבר איך יכול להיות שאנשים רוצים להשפיע על תפיסת העולם של שופטים.

יצחק פינדרוס: איך יכול להיות?

יצחק פינדרוס: הרי זה דבר מדהים.

יצחק פינדרוס: זה אפילו גובל בשחיתות.

יאיר גולן: פינדרוס, מה זה שירות ציבורי?

יאיר גולן: Civil servant.

יאיר גולן: Civil servant.

יאיר גולן: אתה לא יודע מה הוא חושב.

יצחק פינדרוס: זה גובל בשחיתות.

יאיר גולן: היית צריך לשרת את כל אזרחי ישראל.

יצחק פינדרוס: היה חייל שנהרג בפיגוע טרור, קראו לו עמית בן יגאל – – –

יאיר גולן: שמעת על השופט העליון שמגר?

יאיר גולן: הוא היה – – –

יצחק פינדרוס: הוא הגיע לבג"ץ.

יצחק פינדרוס: אני חייב לספר לך סיפור על שופט – אני עוד מעט אגיע לחלק השני ולנאום של אורלי לוי, ואני אספר סיפור על שופט יותר ותיק שאצלנו היה מוזכר לא לטובה, קראו לו חיים כהן, אבל לפני כן אני רוצה לשאול אותך שאלה, ובכנות.

יצחק פינדרוס: אתה מכיר את המערכת, היית במערכת, היית בחזית המלחמה בטרור, מי כמוני יודע.

יצחק פינדרוס: לא ישנת לילות.

יצחק פינדרוס: באותם לילות שאני לא ישנתי גם אתה לא ישנת, כי היית מוטרד מטרור.

יצחק פינדרוס: היה הטרוריסט והגיעו, כמו שעושים שנים רבות – יש כאלה שמתנגדים, בהגינות, אני לא חושב שתמר זנדברג או אתה היום בעד הריסת בתי מחבלים; אני גם לא חושב שאחמד טיבי בעד הריסת בתי מחבלים, לא חושב כך – והגיעו לבית המשפט העליון.

יצחק פינדרוס: היו שלושה שופטים בדיון, לאחד קוראים מזוז, שאף אחד לא ניחש קודם מה הוא חושב על העניין, והיה השופט קרא, שגם אף אחד לא חשב מה הוא חושב קודם, והייתה השופטת וילנר, שגם כנראה שקד לא האמינה כשהיא מינתה אותה, כי זו אחת מגאוות היחידה שלה, מה היא תפסוק.

יצחק פינדרוס: וראה זה פלא – הרי שם ייקוב המשפט, הנושא הוא משפטי טהור – במקום שווילנר תפסוק שצריך לא להרוס את הבית וקרא יפסוק שכן צריך, משום מה – אני מופתע, כי אני מאמין לך, אתה איש אמין, איש ישר דרך, עם כבוד, אז בטוח שאתה מאמין בשופטים האלה שזה מה שהיה קורה.

יצחק פינדרוס: ואני הנאיבי חושב שלמשל אם היו מחליפים את קרא בסולברג ההחלטה הייתה אחרת.

יצחק פינדרוס: למה אני חושב כך?

יצחק פינדרוס: כי אני איש תמים ונאיבי, ואין לי ארבעה תארים, כמו שהוא אמר קודם; אין לי תואר בכלל.

יצחק פינדרוס: בכללים של מדינת ישראל אני אפילו לא בוגר כיתה א', כי למדתי ביידיש.

יצחק פינדרוס: אבל יש חוסר צדק.

יצחק פינדרוס: אבל משום מה קרה משהו שאני חשבתי שיקרה – שקרא יפסוק לא להרוס את הבית ווילנר תפסוק כן, ולכן אני מנחש שאם מזוז היה מתחלף בסולברג התוצאה הייתה אחרת.

יצחק פינדרוס: איך יכול להיות דבר כזה?

יצחק פינדרוס: אז אני אספר לך סיפור.

יצחק פינדרוס: מכיוון שאוספים פה אנשים שלוקח להם זמן להגיע ואני צריך לעמוד במקומו של הרב גפני, שכולנו מחכים שתוך שבוע יחזור ויהיה בריא, אז אני אספר לך סיפור.

משה ארבל: רק אני מבקש מחבר הכנסת מיקי זוהר לא לעמוד עם הגב לנואם.

יצחק פינדרוס: אני אספר לך סיפור.

יצחק פינדרוס: השר אמסלם, אתה תיהנה מהסיפור הזה.

יצחק פינדרוס: היה יהודי בירושלים שקראו לו הרב יהודה פלאי.

יצחק פינדרוס: יום אחד הייתה לו בוררות עם בועז יונה מחפציבה בבית משפט.

יצחק פינדרוס: הגיעו לשופט, השופט ראה שמתעסקים בעסקי יהודים – אמר להם: לכו לבוררות לשופט חיים כהן.

יצחק פינדרוס: הלכו לשופט חיים כהן, קבעו בוררות.

יצחק פינדרוס: אומר להם חיים כהן: תקשיבו, יש שתי אפשרויות: אני לוקח 5,000 דולר לשעה, אבל יש אפשרות זולה יותר: על שני דפי פוליו בקצרה את הטענות של שני הצדדים, פסק, אותו מחיר – יש בוררות.

יצחק פינדרוס: כך עשו.

יצחק פינדרוס: הגיע הרב פלאי, דפק בדלת אצל השופט בבית המשפט העליון שהיה היועץ המשפטי לממשלה, ממקימי המשפט הנאור.

יצחק פינדרוס: דופק אצלו בדלת – הוא היה יהודי חרדי עם זקן ארוך, מי שהכיר אותו.

יצחק פינדרוס: אומר לו חיים כהן: הינה המעטפה, הפסק מוכן.

משה ארבל: חברי הכנסת, אני מבקש לשמור על השקט.

יצחק פינדרוס: רק תעשה לי טובה, אני רוצה לשאול אותך משהו.

יצחק פינדרוס: אני לא מתכוון לשנות את הפסק, תיכנס אליי הביתה.

יצחק פינדרוס: הוא קורא לאשתו: האיש הזה איש חכם, אני אומר לך, אני רוצה שתשמעי מה הוא אומר.

יצחק פינדרוס: תגיד לי את האמת: אתה כיהודי חרדי לא פחדת לבוא אליי לבוררות?

יצחק פינדרוס: אז ההוא היה גם קצת שחקן ואמר לו: אני מפחד להגיד לך את האמת.

יצחק פינדרוס: הוא אומר לו: בכל אופן תגיד לי את האמת.

יצחק פינדרוס: הוא אמר לו: אני אגיד לך את האמת:

יצחק פינדרוס: התלבטתי מה אתה שונא יותר, חרדים או מזרחים.

יצחק פינדרוס: אמרתי: זה פיפטי–פיפטי – הוא מזרחי, אני חרדי – מתאים לי, אני אבוא אליך לבוררות.

יצחק פינדרוס: התגובה של אותו שופט הייתה – הוא אמר לאשתו: אמרתי לך?

יצחק פינדרוס: האיש הזה חכם, מבין עניין.

יצחק פינדרוס: לכן, רבותיי, אני חוזר לדיון האינטליגנטי שהיה פה במשך שלוש שעות על בחירות ועל תקציב.

יצחק פינדרוס: הרי כמעט אף אחד מהנואמים כאן לא התכוון למה שהוא אמר.

יצחק פינדרוס: מי שאמר שהוא רוצה בחירות לא התכוון שהוא רוצה בחירות; מי שאמר שהוא רוצה תקציב לא התכוון שהוא רוצה תקציב.

יצחק פינדרוס: אבל בואו נהיה כנים עם עצמנו.

יצחק פינדרוס: כל הבית כאן כולו רוצה דבר אחד, כל אחד בבית הזה רוצה דבר אחד, בכאוס השלטוני שעברנו בשנה וחצי האחרונות.

יצחק פינדרוס: והעם, מה לעשות, לא הכריע בין השחורים והפלאחים כמונו לבין האינטליגנטים הנאורים.

יצחק פינדרוס: אף אחד לא קיבל יותר מחצי – לא הפלאחים ולא האינטליגנטים לא קיבלו יותר מחצי.

יצחק פינדרוס: מה לעשות?

יצחק פינדרוס: זאת המציאות.

יצחק פינדרוס: ואז יש פה מדינה במשבר כלכלי, אנשים שאין להם מה לאכול, אנשים שאין להם עבודה, אנשים שאין להם עתיד.

יצחק פינדרוס: הם לא יודעים מה לעשות עם עצמם.

קריאה: – – –

יצחק פינדרוס: אני אגיד לך מה ההבדל: כשפה כבר יהיה מלא ואני אוכל לדבר לחלק הזה, אני כבר אוכל לרדת מהבמה.

יצחק פינדרוס: לפחות אני משתדל להיות כן.

יצחק פינדרוס: בשביל הדבר הזה, שהוא מוסכם על רוב חלקי הבית, באנו לכאן היום, ואמרנו שני דברים, וזה מה שאמרנו בחוק הזה – מאוד פשוט: קודם כול אנחנו לא רוצים בחירות.

יצחק פינדרוס: אנחנו לא רוצים בחירות כרגע כי זה לא העיתוי ולא המצב, ומה לעשות?

יצחק פינדרוס: זה לא הולך להכריע.

יצחק פינדרוס: גם אתם יודעים שאם יהיו מחר בחירות זה לא יכריע, לא לכאן ולא לכאן.

יצחק פינדרוס: 2.

יצחק פינדרוס: אנחנו רוצים להתנהל באיזשהו היגיון תקציבי, כי המערכת התקציבית מתנהלת בלי היגיון.

יצחק פינדרוס: כל יום רביעי עולות פה הצעות לסדר-היום על תחום אחרי תחום אחרי תחום שניזוק, תחום אחרי תחום שנופל בין הכיסאות, תחום אחרי תחום שסובל.

יצחק פינדרוס: אנחנו עולים פה יום אחרי יום בדיוק לדבר הזה.

יצחק פינדרוס: ביקשנו דבר פשוט מאוד: תנו לנו את התקציב שהיה, פעילויות; עזבו תקציב, לא אוהבים לקרוא לזה "תקציב", כי יש לזה משמעויות חוקיות.

יצחק פינדרוס: תנו לפעילויות שהיו ב-2019 להימשך ב-2020 ללא הפרעה, תנו לדבר הזה להימשך, ובסופו של דבר נסיים את השנה בצורה סבירה ונורמלית, בצורה סבירה ונורמלית, בסופו של דבר, ולא נכניס את המדינה לכאוס שלטוני.

יצחק פינדרוס: מי הראשון פה שמתכחש לדבר הזה ואומר: כן, אני רוצה מחר בבוקר בחירות?

יצחק פינדרוס: הרי אף אחד מהנוכחים כאן לא מעוניין בדבר הזה.

יצחק פינדרוס: לכן, אותו תקציב שהיה ב-2019 לפעילויות, אותו תקציב שהיה לתוכניות, אותו תקציב שהיה לארגוני נוער, אותו תקציב שהיה למעונות לנשים מוכות, אותו תקציב שהיה לתמיכה בפעולות מכל הסוגים – אותו תקציב יהיה ב-2020, כדי שנוכל לסיים את השנה.

יצחק פינדרוס: כן, גם אנחנו מעוניינים, גם אנחנו רוצים – גם אנחנו מעוניינים שכל החלקים בקואליציה ילמדו לחיות ביחד ולעבוד ביחד ובעזרת השם בעוד שלוש שנים וחצי תנסו את מזלכם שוב.

יצחק פינדרוס: שוב, לפני שאני מסיים, אני רוצה להודות לאנשים שעבדו בשעות לא שעות, בזמנים לא זמנים: ליועצת המשפטית של הוועדה גב' שגית אפיק, למנהל הוועדה טמיר כהן, לצוות שלהם ולכל מי שעשה במלאכה.

יצחק פינדרוס: וכל מי שכן עם עצמו ויודע שהדבר האחרון שחסר למדינת ישראל זה בחירות, ושהדבר שמדינת ישראל צריכה זה איזושהי תוכנית כלכלית לשלושת החודשים הקרובים, יצביע בעד החוק ויוריד את כל ההסתייגויות.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק פינדרוס.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

יריב לוין: חברי הכנסת והשרים שנמצאים בבידוד, אנחנו ארגנו עבורכם עמדות הצבעה ביציע מעבר לזכוכית, אז אנא, תתפסו את מקומותיכם שם.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, מי שמקומו ביציע – אנא, לעלות ליציע ולשבת.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: חברי הכנסת שמצביעים מהעמדות שנמצאות מעבר לזכוכית, במקרה שתהיה תקלה בעמדה תסמנו, בבקשה, ואנחנו נפעל בהתאם.

יריב לוין: אני מקווה שהעמדות יעבדו.

יריב לוין: אני מבקש להודות למנכ"ל הכנסת, לצוות המחשוב ולכל מי שעסק בהקמת העמדות האלה, ממש מאתמול בלילה להיום, על המאמץ שנעשה, שמאפשר לנו לנהל את ההצבעה בצורה מסודרת למרות התנאים הלא-פשוטים.

יריב לוין: אני מבקש לשבת, מכולם.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: השרים כהן וכץ, נא לשבת.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

יריב לוין: השרה גמליאל, אנא, לשבת.

יריב לוין: השר אשכנזי, בבקשה לשבת.

יריב לוין: השר כץ, אנא, לשבת.

יריב לוין: השר כץ, בבקשה לשבת.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, אנחנו נצביע על הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 50 – הוראת שעה) בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

יריב לוין: אני מזכיר שמאחר שמדובר בתיקון לחוק-יסוד, אנחנו נדרשים ל-61 קולות בעד לפחות בהצבעה על כל אחד מהסעיפים בקריאה השנייה, וכן בהצבעה בקריאה השלישית.

יריב לוין: יש בפנינו הסתייגויות.

יריב לוין: אני אקרא להלן את שמות הקבוצות של המסתייגים: קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם – חברי הכנסת לפיד, יעלון, מאיר כהן, שלח, ברביבאי, אלהרר, רזבוזוב, שטרן, מיקי לוי, כמאל מריח, בן ברק, סגלוביץ', טופורובסקי, פרומן, קוז'ינוב, רול ולהב הרצנו; קבוצת סיעת הרשימה המשותפת – חברי הכנסת עודה, אנטאנס שחאדה, טיבי, עבאס, תומא סלימאן, טאהא, כסיף, יזבק, סעדי, ג'בארין, אלחרומי, עסאקלה, אבו שחאדה, סאלח וח'טיב יאסין; קבוצת סיעת ימינה – חברי הכנסת בנט, שקד, סמוטריץ', כהנא וסופר; קבוצת סיעת ישראל ביתנו – חברי הכנסת ליברמן, פורר, סובה, אבידר, מלינובסקי, עמאר וקושניר.

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה.

יריב לוין: חבר הכנסת מאיר כהן, אם דילגתי או יש משהו לתקן, אנא תעיר בהתאם להודעה שלך לגבי ההסתייגויות שמוסרות או שאינן מוסרות.

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים, ראשית, להסתייגויות לסעיף 1, של קבוצת יש עתיד-תל"ם והרשימה המשותפת.

יריב לוין: ההסתייגויות 1–3 הוסרו, ואם כך אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 4.

יריב לוין: הצבעה על הסתייגות.

יריב לוין: הצבעה מס' 5 בעד ההסתייגות – 38 נגד – 66 נמנעים – אין ההסתייגות (4) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 38 בעד, 66 נגד.

יריב לוין: לפיכך ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגויות 5 ו-6 הוסרו, ולפיכך אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 1 כנוסח הוועדה.

יריב לוין: הצבעה על הסעיף.

יריב לוין: הצבעה מס' 6 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 66 נגד – 39 נמנעים – אין סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יריב לוין: 66 בעד, 39 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שסעיף 1 התקבל כנוסח הוועדה.

יריב לוין: אחרי סעיף 1, הסתייגות מס' 7 הוסרה, ואנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 8.

יריב לוין: הצבעה על הסתייגות.

יריב לוין: הצבעה מס' 7 בעד ההסתייגות – 37 נגד – 66 נמנעים – אין ההסתייגות (8) של קבוצת סיעת ימינה אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 37 בעד, 66 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: הסתייגות מס' 8 לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו מכאן עוברים להסתייגויות לסעיף 2.

יריב לוין: הסתייגות 9 הוסרה, ולפיכך אנחנו יכולים להצביע על סעיף 2 כנוסח הוועדה.

יריב לוין: הצבעה על הסעיף.

יריב לוין: הצבעה מס' 8 בעד סעיף 2 – 67 נגד – 38 נמנעים – אין סעיף 2, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יריב לוין: 67 בעד, 38 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שסעיף 2 התקבל כנוסח הוועדה.

יריב לוין: הסתייגויות לאחר סעיף 2 – הסתייגות 10 הוסרה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 11.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 9 בעד ההסתייגות – 30 נגד – 66 נמנעים – 3 ההסתייגות (11) של קבוצת סיעת ימינה אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 30, נגד – 66, שלושה נמנעים.

יריב לוין: לפיכך הסתייגות מס' 11 לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 12.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 10 בעד ההסתייגות – 31 נגד – 64 נמנעים – אין ההסתייגות (12) של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 31 בעד, 64 נגד.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 13, של הרשימה המשותפת.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 11 בעד ההסתייגות – 27 נגד – 65 נמנעים – אין ההסתייגות (13) של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 27 בעד, 65 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: על הסתייגות מס' 14 הוגשה בקשה לקיים הצבעה שמית.

יריב לוין: אם כך – – –

אחמד טיבי: שמדברת על קיום הרוטציה – – –

יריב לוין: אתה רוצה מהמיקרופון, חבר הכנסת טיבי?

יריב לוין: בבקשה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, חשוב להסביר לחברים ולחברות: אנחנו אוהבים לקיים הסכמים, אנחנו מפיצים מודעות לקיום הסכמים בכל העולם, לרבות כאן בכנסת, ולכן אנחנו הגשנו הסתייגות שאומרת: הסעיף שמדבר על קיום הרוטציה בין ראש הממשלה לראש הממשלה החליפי יכובד.

אחמד טיבי: זה הכול.

יריב לוין: זה יחול גם בהצבעות אי-אמון שמגישים?

יריב לוין: טוב, חברות וחברי הכנסת – – –

אחמד טיבי: אדוני, אי-אפשר להחזיר את אלה שברחו לפני כמה דקות מהאולם?

יריב לוין: כל אחד וסמכותו, חבר הכנסת טיבי.

יריב לוין: תודה לך.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה שמית על הסתייגות מס' 14.

יריב לוין: מזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – נמנע אלי אבידר – בעד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – אינו נוכח קארין אלהרר – אינה נוכחת סעיד אלחרומי – אינו נוכח זאב אלקין – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – נגד גבי אשכנזי – אינו נוכח יעקב אשר – נגד אוריאל בוסו – נגד דוד ביטן – אינו נוכח רם בן ברק – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אורנה ברביבאי – בעד אליהו ברוכי – נגד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יוסף ג'בארין – אינו נוכח יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח עוזי דיין – נגד אבי דיכטר – נגד צבי האוזר – נגד ניצן הורוביץ – בעד עמית הלוי – נגד צחי הנגבי – נגד יועז הנדל – נגד שרן מרים השכל – נגד מיכל וונש – נגד מכלוף מיקי זוהר – נגד תמר זנדברג – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נמנעת מיקי חיימוביץ' – נגד אליהו חסיד – נגד ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – בעד אחמד טיבי – בעד יוסף טייב – נגד יעקב טסלר – נגד דסטה גדי יברקן – נגד היבה יזבק – אינה נוכחת עומר ינקל

ירדנה מלר-הורוביץ: ביץ' – נגד משה יעלון – בעד אלי כהן – נגד יצחק כהן – נגד מאיר כהן – בעד מירב כהן – נגד מתן כהנא – אינו נוכח ע'דיר כמאל מריח – בעד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד אביגדור ליברמן – אינו נוכח יאיר לפיד – בעד אוסנת הילה מארק – נגד פטין מולא – נגד מרב מיכאלי – לא משתתפת יוליה מלינובסקי קונין – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – נגד יעקב מרגי – נגד משולם נהרי – נגד אבי ניסנקורן – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח סונדוס סאלח – בעד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – בעד גדעון סער – נגד מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – נגד חמד עמאר – אינו נוכח ג'אבר עסאקלה – בעד עודד פורר – אינו נוכח יצחק פינדרוס – נגד טלי פלוסקוב – נגד אורלי פרומן – בעד תהלה פרידמן – נגד עמיר פרץ – אינו נוכח רפי פרץ – נגד אורית פרקש הכהן – בעד עינב קאבלה – נגד אנדרי קוז'ינוב – בעד אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – נגד אריאל קלנר – נגד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – נגד עידן רול – בעד יואל רזבוזוב – בעד יפעת שאשא ביטון – נגד אנטאנס שחאדה – לא משתתף יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – אינו נוכח הילה שי וזאן – נגד מיכל שיר סגמן – נגד עפר שלח – בעד איציק שמולי – נגד רם שפע – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – בעד פנינה תמנו – אינה נוכחת

יריב לוין: המזכירה, אנא לקרוא שוב בשמות חברי הכנסת שטרם הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח קארין אלהרר – אינה נוכחת סעיד אלחרומי – אינו נוכח גבי אשכנזי – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח יוסף ג'בארין – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח ווליד טאהא – אינו נוכח היבה יזבק – אינה נוכחת מתן כהנא – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יוליה מלינובסקי קונין – אינה נוכחת אבי ניסנקורן – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – בעד חמד עמאר – אינו נוכח עודד פורר – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח אלעזר שטרן – אינו נוכח רם שפע – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת פנינה תמנו – אינה נוכחת

יריב לוין: האם יש באולם חבר כנסת שמעוניין להצביע וטרם עשה זאת?

יריב לוין: אם כך, תמה ההצבעה.

יריב לוין: המזכירה, אנא, לסכם את הקולות.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, נא לשבת כדי שנוכל להתחיל בהצבעות.

יריב לוין: התוצאה של ההצבעה על הסתייגות מס' 14, של קבוצת הרשימה המשותפת: בעד – 28, נגד – 60, שני נמנעים.

יריב לוין: לפיכך ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצביע על הסתייגות מס' 15, של קבוצות יש עתיד-תל"ם והרשימה המשותפת.

יריב לוין: הצבעה על ההסתייגות.

יריב לוין: הצבעה מס' 12 בעד ההסתייגות – 35 נגד – 65 נמנעים – אין ההסתייגות (15) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 35, נגד – 65, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגות מס' 16 הוסרה.

יריב לוין: לפיכך אנחנו עוברים להצביע על הסתייגות מס' 17.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 13 בעד ההסתייגות – 36 נגד – 65 נמנעים – אין ההסתייגות (17) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 36, נגד – 65, אין נמנעים.

יריב לוין: הסתייגות מס' 17 לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 18.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 14 בעד ההסתייגות – 35 נגד – 66 נמנעים – אין ההסתייגות (18) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 35 בעד, 66 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 19.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 15 בעד ההסתייגות – 36 נגד – 67 נמנעים – אין ההסתייגות (19) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 36 בעד, 67 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 20.

יריב לוין: הצבעה מס' 16 בעד ההסתייגות – 36 נגד – 65 נמנעים – אין ההסתייגות (20) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 36 בעד, 65 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הצבעה על הסתייגות מס' 21.

יריב לוין: הצבעה מס' 17 בעד ההסתייגות – 35 נגד – 67 נמנעים – אין ההסתייגות (21) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 35 בעד, 67 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הצבעה על הסתייגות 22.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 18 בעד ההסתייגות – 36 נגד – 67 נמנעים – אין ההסתייגות (22) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 36 בעד, 67 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגות מס' 23 הוסרה.

יריב לוין: לפיכך אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 24.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 19 בעד ההסתייגות – 35 נגד – 67 נמנעים – אין ההסתייגות (24) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 35 בעד, 67 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגות מס' 25 ירדה, ולפיכך אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 26.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 20 בעד ההסתייגות – 36 נגד – 67 נמנעים – אין ההסתייגות (26) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 36 בעד, 67 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 27.

יריב לוין: הצבעה מס' 21 בעד ההסתייגות – 36 נגד – 66 נמנעים – אין ההסתייגות (27) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 36 בעד, 66 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 28.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 22 בעד ההסתייגות – 36 נגד – 65 נמנעים – אין ההסתייגות (28) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 36 בעד, 65 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 29.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 23 בעד ההסתייגות – 36 נגד – 67 נמנעים – אין ההסתייגות (29) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 36 בעד, 67 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 30.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 24 בעד ההסתייגות – 34 נגד – 66 נמנעים – אין ההסתייגות (30) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 34 בעד, 66 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 31.

יריב לוין: הצבעה מס' 25 בעד ההסתייגות – 37 נגד – 65 נמנעים – אין ההסתייגות (31) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 37 בעד, 65 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 32.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 26 בעד ההסתייגות – 36 נגד – 66 נמנעים – אין ההסתייגות (32) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 36 בעד, 66 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגות מס' 33 הוסרה, ולפיכך אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 34.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 27 בעד ההסתייגות – 36 נגד – 66 נמנעים – אין ההסתייגות (34) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 36 בעד, 66 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגויות מס' 35, 36 ו-37 הוסרו, ולפיכך אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 38.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 28 בעד ההסתייגות – 36 נגד – 67 נמנעים – אין ההסתייגות (38) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 36 בעד, 67 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגות מס' 39 הוסרה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 40.

יריב לוין: הצבעה מס' 29 בעד ההסתייגות – 31 נגד – 66 נמנעים – אין ההסתייגות (40) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 31 בעד, 66 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 41.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 30 בעד ההסתייגות – 35 נגד – 66 נמנעים – אין ההסתייגות (41) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 35 בעד, 66 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 42.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 31 בעד ההסתייגות – 32 נגד – 65 נמנעים – אין ההסתייגות (42) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 32 בעד, 65 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגויות מס' 43, 44, 45, 46, 47, 48 ו-49 הוסרו.

יריב לוין: הסתייגות מס' 50 – מוותרים על ההצבעה השמית אבל מצביעים.

יריב לוין: הצבעה על הסתייגות מס' 50.

יריב לוין: הצבעה מס' 32 בעד ההסתייגות – 30 נגד – 66 נמנעים – אין ההסתייגות (50) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 30 בעד, 66 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להסתייגויות של קבוצת ישראל ביתנו.

יריב לוין: הסתייגויות 51, 52, 53 ו-54 הוסרו.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 55.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 33 בעד ההסתייגות – 25 נגד – 67 נמנעים – 2 ההסתייגות (55) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 25 בעד, 67 נגד, שני נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 56.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 34 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 65 נמנעים – אין ההסתייגות (56) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 23 בעד, 65 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 57.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 35 בעד ההסתייגות – 28 נגד – 64 נמנעים – אין ההסתייגות (57) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 28 בעד, 64 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 58.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 36 בעד ההסתייגות – 29 נגד – 67 נמנעים – אין ההסתייגות (58) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 29 בעד, 67 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגויות מס' 59 ו-60 הוסרו.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 61.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 37 בעד ההסתייגות – 27 נגד – 67 נמנעים – אין ההסתייגות (61) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו אחרי סעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 27 בעד, 67 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגות מס' 62 הוסרה.

יריב לוין: לפיכך, כל ההסתייגות לאחר סעיף 2 הוסרו.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות לסעיף 3.

יריב לוין: הסתייגויות לסעיף 3 של קבוצת יש עתיד-תל"ם והרשימה המשותפת, הסתייגות מס' 63.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 38 בעד ההסתייגות – 36 נגד – 67 נמנעים – אין ההסתייגות (63) של קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 3 לא נתקבלה.

יריב לוין: 36 בעד, 67 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: הסתייגות מס' 63 הוסרה.

יריב לוין: ההסתייגויות לחלופין הוסרו כולן, נכון?

יריב לוין: לחלופין א' עד ט"ו הוסרו כולן, ולפיכך הוסרו כל ההסתייגויות לסעיף 3, ואנחנו יכולים להצביע על סעיף 3 כנוסח הוועדה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 39 בעד סעיף 3, כהצעת הוועדה – 67 נגד – 38 נמנעים – אין סעיף 3, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יריב לוין: אם כן, בעד – 67, נגד – 38, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, אני קובע שסעיף 3 התקבל בקריאה השנייה כנוסח הוועדה, ומכאן שהצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס 50 – הוראת שעה), התקבלה בקריאה השנייה כנוסח הוועדה.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן – – –

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, אני מבקש שההצבעה בקריאה שלישית תהפוך להצבעת אי-אמון בממשלה.

יריב לוין: הוגשו המסמכים?

יריב לוין: מי המועמד לראשות ממשלה?

קריאה: אחמד טיבי, אחמד טיבי.

קריאות: – – –

יריב לוין: רק שנוכל לעדכן את חברי הכנסת.

יריב לוין: אין בעיה, רק שנעדכן את חברי הכנסת מי המועמד לראשות הממשלה.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, על פי הבקשה של חבר הכנסת מאיר כהן, ההצבעה על הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 50 – הוראת שעה) בקריאה השלישית תיחשב גם להצבעת אמון בממשלה או אי-אמון, על פי התוצאה שתהיה.

יריב לוין: המועמד לראשות הממשלה, אם הצעת האי-אמון תתקבל, הוא חבר הכנסת יאיר לפיד.

יריב לוין: אני מזכיר: מי שבעד החוק ונגד האי-אמון מצביע בעד, ומי שנגד החוק ובעד האי-אמון מצביע נגד.

יריב לוין: מכובדיי, הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 40 בעד החוק – 67 נגד – 37 נמנעים – אין חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 50 – הוראת שעה), נתקבל.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, זה היה קרוב, אבל שעתיים ושלוש דקות לפני המועד האחרון הכנסת מאשרת את הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 50 – הוראת שעה), ברוב של 67 בעד, 37 נגד, ללא נמנעים, בקריאה השלישית, ודוחה את הצעת האי-אמון.

יריב לוין: אני קובע שהצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 50 – הוראת שעה) התקבלה בקריאה השלישית, ונכנסה לספר החוקים.

יריב לוין: [מס' כ/846; דברי הכנסת, חוב' כ"ב, ישיבה 66; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק שכר שווה לעובדת ולעובד (תיקון מס' 6), התש"ף–2020, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יריב לוין: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה, ויציג אותה יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת חיים כץ, בבקשה.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת החוק שכר שווה לעובדת ועובד, (תיקון מס' 6), התש"ף

חיים כץ: –2020, על חובת פרסום דוח שנתי הצעה.

חיים כץ: זו היא הצעת חוק פרטית של חברת הכנסת אתי חווה עטייה – ברכות.

חיים כץ: הצעת חוק ראשונה שלך.

חיים כץ: אני מקווה שרבות עוד תהיינה באמתחתך.

חיים כץ: חוק שכר שווה לעובד ולעובדת, התשנ"ו–1996, קובע חובה על מעסיק לשלם לעובד ולעובדת המועסקים אצלו שכר שווה בעד אותה עבודה – עבודה שווה בעיקרה או עבודה שוות ערך.

חיים כץ: החוק קובע כי מעסיק שמפר את החובה לשלם שכר שווה חשוף לתביעה על ידי העובד או על ידי ארגון עובדים.

חיים כץ: בנוסף, החוק היום מאפשר לעובד לדרוש ממעסיק מידע בדבר רמות השכר של העובדים במקום העבודה לפי סוגי עובדים, סוגי משרות או סוגי דירוגים.

חיים כץ: אני לא שומע את עצמי, וואו.

חיים כץ: עכשיו אני מרגיש, ירדנה, מה את מרגישה.

חיים כץ: אני לא שומע את עצמי.

יריב לוין: רבותיי, אם חבר הכנסת חיים כץ, הכל-כך מנוסה, עם קול חזק, לא עומד בזה, אז אנא, נא לשמור על השקט.

חיים כץ: למרות החובה החוקית לתשלום שכר שווה והכלים הקיימים היום בחוק, ישנו קושי רב לממש את הזכות הזאת, ועובדים רבים חוששים לפנות למעסיק ולעמוד על הזכות לקבל שכר שווה בתוך תקופת העסקתם.

חיים כץ: לפיכך, בהצעה שלפניכם מוצע להוסיף כלי שיסייע לעובד במימוש הזכויות לשכר שווה ולהטיל חובה על מעסיק פרטי המעסיק מעל 518 עובדים – 518 זה 100 פעמים חמסה ופעם אחת חי, זה מקור המספר – לאסוף נתונים ולערוך דין וחשבון על רמות השכר ופערי השכר במקום העבודה.

חיים כץ: במסגרת הדוח הפנימי שיערוך המעסיק יפורטו רמות שכר של כלל העובדים לפי חלוקה לסוגי משרות, סוגי עובדים ודירוגים, תוך ציון פערי השכר בכל פילוח עובדים.

חיים כץ: עם עריכת הדוח הפנימי ובהתבסס עליו, ימסור המעסיק לכל עובד עדכון על אודות פילוח העובדים שאליו משתייך העובד וכן על אודות פער השכר בתוך אותו פילוח.

חיים כץ: בנוסף יחויב המעסיק לפרסם לציבור דין וחשבון פומבי שיכלול דיווח על פערי השכר באחוזים במקום העבודה.

חיים כץ: הדוח הפומבי יפורסם באופן שאינו מאפשר זיהוי של עובדים ואינו כולל מידע שיכול לפגוע בסודות המסחריים של המעסיק.

חיים כץ: מטרת הצעת החוק היא להקל במימוש הזכות לשכר שווה, אולם מהצד השני עמד לנגד עיני הוועדה הרצון שלא להכביד על המעסיקים יתר על המידה, במיוחד בימים האלה – למרות שנתנו מספיק זמן למעסיקים לממש את הצעת החוק, והתאריך שנקבע להם הוא יוני 2022.

חיים כץ: אני מקווה שביוני 2022 יהיה לנו כבר גם חיסון וגם הקורונה תעזוב את מחוזותינו.

חיים כץ: לפיכך קבעה הוועדה כי ההסדר האמור, כמו שאמרתי, יחול על מפעלים מעל גודל של 518 עובדים, והדוחות יוכנו ופורסמו החל משנת 2022 בחודש יוני.

חיים כץ: בשנת 2022 יוכל שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת העבודה והרווחה, להרחיב את תחולת החוק ולקבוע כי החוק יחול גם על מעסיקים קטנים יותר, שמעסיקים מתחת ל-518 – אבל שיתייחס למספרים חי וחמסה תמיד, במספרים, שהוא יבין למה הוא צריך להתייחס.

חיים כץ: מדובר בהצעת חוק חשובה, שמאפשרת שקיפות של נתונים באופן שיקל על עובדים ועובדות לעמוד על זכותם לקבל שכר שווה תמורת עבודה שווה.

חיים כץ: ההצעה אושרה פה אחד בוועדה; הרבה מאוד חברים היו.

חיים כץ: אין לה הסתייגויות.

חיים כץ: לפיכך, אני מבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

חיים כץ: פעם נוספת אני רוצה לאחל ברכות לחברת הכנסת אתי חוה עטייה, שבתקופת הקורונה הצליחה להעביר חוק שאינו קשור לקורונה בקריאה השנייה – החוק הפרטי הראשון שעבר בתקופת הקורונה.

קריאה: – – –

חיים כץ: לא, זה חוק פרטי, חקיקה פרטית שתבוא אחריה הרבה חקיקה.

חיים כץ: ברכות.

חיים כץ: תודה רבה לכם.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת חיים כץ.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, להצעת החוק הזאת לא הוגשו הסתייגויות ואף לא היו בקשות דיבור.

יריב לוין: לפיכך, אנחנו יכולים מייד לעבור להצבעה על הצעת חוק שכר שווה לעובדת ולעובד (תיקון מס' 6), התש"ף

יריב לוין: –2020, בקריאה השנייה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 41 בעד סעיפים 1–6 – 21 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–6 נתקבלו.

יריב לוין: אם כן, אני מוסיף את קולותיהם של חברי הכנסת מלכיאלי, חבר הכנסת מלכיאלי – בעד; חבר הכנסת האוזר – בעד; חברת הכנסת קרן ברק – בעד; חברת הכנסת אתי עטייה – בעד; חבר הכנסת אליהו ברוכי – בעד; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – בעד; חבר הכנסת יוסף טייב – בעד.

יריב לוין: את מי עוד לא ראיתי?

יריב לוין: חבר הכנסת בוסו – בעד.

יריב לוין: עוד מישהו?

יריב לוין: אם כך, יש לנו שמונה.

יריב לוין: אנחנו 29 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, אני קובע שהצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השלישית.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 42 בעד החוק – 19 נגד – אין נמנעים – אין חוק שכר שווה לעובדת ולעובד (תיקון מס' 6), התש"ף–2020, נתקבל.

יריב לוין: אתחיל הפעם מימין לשמאל: חבר הכנסת בוסו, אני מוסיף אותך; חבר הכנסת טייב; חבר הכנסת מלכיאלי; חבר הכנסת האוזר; חברת הכנסת אתי עטייה; חברת הכנסת עינב קאבלה; חבר הכנסת ברוכי; חברת הכנסת ברק; חבר הכנסת סעדי.

יריב לוין: אם כך יש לנו 28 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, אני קובע שהצעת חוק שכר שווה לעובדת ולעובד (תיקון מס' 6), התש"ף–2020, התקבלה בקריאה שלישית ונכנסה לספר החוקים.

יריב לוין: אני מברך אותך, חברת הכנסת אתי עטייה, ברכות גדולות.

יריב לוין: אני מבקש להזמין את חבר הכנסת צבי האוזר כדי להשלים חוב של ברכות על החוק הקודם, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: – – –

צבי האוזר: ביקשתם לקצר את זה יותר, את הכנסת.

יריב לוין: חבר הכנסת האוזר, אני מציע ברכות באופן יחסי לגודל ההערכה שאישרנו כאן.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, היו כאלה שהיו רוצים לקצר עוד יותר, גם את התקופה וגם את הברכות.

צבי האוזר: אני רק אזכיר, למען הח"כים שעוד נשארו ולמען הפרוטוקול: אנחנו עומדים היום על 154,000 חולים מאומתים שנדבקו בנגיף הקורונה; 844 מקרי מוות בישראל – רק היום נוספו שבעה נפטרים; 830,000 מובטלים – המיתון הגדול אי פעם; צמיחה שלילית בתוצר הלאומי שלנו, שמעולם לא חווינו, בין 4.5% ל-6% מינוס.

צבי האוזר: לכן, על הכנסת הזאת הייתה חובה היסטורית לדחות את הבחירות.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, אני הייתי מעדיף שהחוק הראשון שלי כחבר כנסת יהיה אחר, אבל כשאין ברירה אז אין ברירה.

צבי האוזר: זה חוק שסיעת דרך ארץ הובילה בניגוד לכל הסיכויים, כפי שנראה היה בתחילת הדרך בשיחות של חברי הכנסת במסדרונות, בפרשנויות, בדיווחים התקשורתיים, אבל אזרחי ישראל לא היו סולחים לנו היום אם חלילה היינו מקבלים החלטה אחרת.

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, בעיקר מהקואליציה, הצעת החוק שעברה לפני כמה דקות לא פותרת את הבעיה, היא רק מספקת, כמו שאמרת, פתרון זמני, והפתרון האמיתי תלוי רק בנו.

צבי האוזר: אין לנו את האפשרות המעשית לנוח על זרי הדפנה.

צבי האוזר: החל מרגע זה העבודה רק מתחילה.

צבי האוזר: חובה עלינו לעשות הכול כדי למצוא נתיבים לעבודה משותפת כדי להוציא את מדינת ישראל מהמשבר הקשה שבו היא מצויה.

צבי האוזר: אני מאמין כי אם נתעלה על המאוויים הפוליטיים ונראה לנגד עינינו רק את אזרחי ישראל ששלחו אותנו לכאן, ניתן יהיה בחודשים הקרובים לפתור את המחלוקות.

צבי האוזר: אני מכיר את המחלוקות; הן יותר קטנות ממה שנדמה.

צבי האוזר: ניתן יהיה לשקם את האמון ולאחד את השורות מול אתגרי הביטחון, הכלכלה והבריאות שניצבים בפנינו.

צבי האוזר: אני רוצה לסיים ולבקש להודות לראש הממשלה ולראש הממשלה החליפי על שהתעלו מעל המחלוקות שהתגלעו ביניהם ברגע האחרון ובחרו להמשיך בשותפות.

צבי האוזר: זו צריכה להיות דרכה של ממשלת ישראל.

צבי האוזר: אני מאחל, אדוני היושב-ראש – אני יודע שאולי יגידו שזה קצת בדוק של מרירות, או בדוק של ציניות, אבל אני באמת מאחל מכל הלב לכנסת הזאת אריכות ימים ושתמשיך לשרת נאמנה את אזרחי ישראל.

צבי האוזר: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני שמח להזמין את חברת הכנסת אתי עטייה להודות ולברך את העושים במלאכה בעקבות אישור הצעת החוק שלה – הצעת חוק שכר שווה לעובדת ולעובד (תיקון מס' 6) התש"ף–2020.

חוה אתי עטייה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מרטין לותר קינג, הלוחם הידוע למען זכויות האדם בארצות הברית וזוכה פרס נובל לשלום, אמר:

חוה אתי עטייה: אי-צדק במקום כלשהו הוא איום על הצדק בכל מקום.

חוה אתי עטייה: חוק שכר שווה לעובדת ולעובד משנת 1996 מחייב שכר שווה, אבל מסתבר שזה לא מספיק כדי לצמצם את הפער.

חוה אתי עטייה: התיקון – חובת פרסום דוח שנתי – מחייב את המעסיקים במגזר הפרטי, כמו במגזר הציבורי, לדווח על פערי השכר בין נשים לגברים.

חוה אתי עטייה: מדובר בצעד ראשון שמניח כי חובת הפרסום תייצר שקיפות, תביא לצמצום פערים, תבטיח קידום שוויון ותמגר את האפליה.

חוה אתי עטייה: כל זאת – מתוך התחשבות מלאה במעסיקים בתקופה מורכבת זו.

חוה אתי עטייה: הצעת החוק שלי אינה כוללת עיצומים כספיים על עסקים שבהם יימצאו פערים.

חוה אתי עטייה: בנוסף, וידאנו שהפרסום לא יהיה כרוך בהוצאות מיוחדות מצד המעסיקים, שהרי מדובר בנתונים נגישים.

חוה אתי עטייה: אני יודעת כי ההשלכות תיקון החוק ייטיבו עם ציבור הנשים בשוק העבודה.

חוה אתי עטייה: בהזדמנות זו אני מודה ליו"ר הוועדה חבר הכנסת חיים כץ, שפעל רבות בהבאת תיקון החוק לקריאה ראשונה והכנתו לקריאה שנייה ושלישית; למנהלת הוועדה המסורה ענת כהן; ליועצת המשפטית ענת מימון; ללשכה המשפטית בכנסת; ליו"ר ויצו ישראל אורה כורזים; לארגון ויצו ישראל על שיתוף הפעולה המלא ועל העשייה המבורכת למען זכויות הנשים; לצוות המסור שלי אושרה גדרון, יהב כהן, אלון נוריאל ולכל העוסקים במלאכה שעזרו לי לקדם את החוק.

חוה אתי עטייה: בשם הנשים בישראל: שהחיינו וקיימנו והגיענו לזמן הזה.

חוה אתי עטייה: תודה רבה.

חוה אתי עטייה: תודה, יריב, וגם איתן גינזבורג.

יריב לוין: תודה רבה וברכות גדולות.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אני רק מוכרח לומר לחברי הכנסת טיבי, סעדי וסאלח שאם רק את תשימו סמל של בית"ר ירושלים על המסכות האלה, אנחנו נדע שהגענו באמת לימות המשיח.

אחמד טיבי: תע"ל זה צהוב.

סונדוס סאלח: תע"ל זה צהוב.

יריב לוין: כן?

יריב לוין: אז הינה, אתם רואים?

יריב לוין: יש משותף בכל זאת.

יריב לוין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/848).

יריב לוין: ]

יריב לוין: טוב, רבותיי, אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – הצעת חוק פנייה לגופים ציבוריים באמצעי קשר דיגיטליים (תיקון) (פנייה באמצעי קשר שאינו דיגיטלי), התש"ף

יריב לוין: –2020, לקריאה ראשונה, של חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי וחבר הכנסת משה אבוטבול.

יריב לוין: חבר הכנסת מלכיאלי, בבקשה.

יריב לוין: אנחנו כמובן בדיון לקריאה הראשונה.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת בעצם הולכת להיטיב עם אנשים שלא התקדמו, אין להם אינטרנט, אין להם מיילים; אנשים שרגילים לשלוח את כל – דרך התקשורת שלהם זה פקס.

מיכאל מלכיאלי: הקורונה הציפה לנו את הבעיה של אותם אנשים, שלא יכלו לגשת לבנקים, לא יכלו לגשת למשרדי ממשלה, בגלל שכשבאו לגשת למשרדי ממשלה ולהגיש להם מסמך כזה או אחר אמרו להם: תביא לי את המייל שלך, ומייל אין להם, ופקס – לבנק או למשרדי הממשלה אין.

מיכאל מלכיאלי: הצעת החוק הזאת הולכת להיטיב עם אותם אנשים על מנת שאותם משרדי ממשלה והבנקים יחויבו שיהיה להם פקס באותו מקום.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להדגיש שהצעת החוק – וחידדנו את זה בוועדה כמה פעמים – לא אמורה לגרוע מהמצב שהיה עד היום אלא רק להיטיב ולהוסיף דרך התקשרות.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לנצל את הבמה להודות ליושבת-ראש הוועדה עינב על הקידום של החוק הזה, על ניהול הוועדה, על העזרה בניסוח החוק.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שנתת לנו את הפן שלך, והצלחנו להוציא מוצר מוגמר ומוסכם יחד עם נירה, היועצת המשפטית של הוועדה, ומנהלת הוועדה איילת חאקימיאן.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להודות לאורן הלמן, שגם פנה אליי בעד הצעת החוק הזאת, שאמורה להיטיב עם אותם בעלי מוגבלויות שפחות יש להם נגישות לאינטרנט ולמייל – –

יריב לוין: שבאמת עושה בנושא הזה עבודת קודש אמיתית.

מיכאל מלכיאלי: מפעל חיים שלו, בהחלט.

מיכאל מלכיאלי: – – לסגן השר איציק כהן, שעזר לי בקידום הצעת החוק הזאת, לעו"ד יוני משריקי, שגם עזר בקידום הצעת החוק, ולעו"ד והמגשר עקיבא חופי.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: אני מבקש את תמיכתם של חברי הכנסת.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: לדיון הזה נרשמו דוברים.

יריב לוין: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – איננו; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – איננו; חבר כנסת – – –

קריאה: – – –

יריב לוין: אה, סליחה.

יריב לוין: ישנו ומוותר.

יריב לוין: איפה?

יריב לוין: חבר הכנסת פינדרוס ישנו ומוותר.

יריב לוין: חבר הכנסת איימן עודה – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, לגבי ההערה שלך על הצבע הצהוב של סונדוס, אוסאמה ושלי – בתע"ל הצבע הרשמי שלנו הוא הוא צהוב, ולנו אין – – –

יריב לוין: עכשיו אני מבין למה אני לא יכול להיות חבר בתע"ל, אתה רואה?

אחמד טיבי: בדיוק.

אחמד טיבי: בגלל הצהוב.

יריב לוין: הינה, נפתר העניין.

אחמד טיבי: למי שלא יודע, למרות העמדות הימניות, הניציות, של יושב-ראש הכנסת, הוא תומך בהפועל תל אביב, והצבע שלו הוא אדום.

יריב לוין: אז חבר הכנסת טיבי, בוא אני אגלה לך משהו:

יריב לוין: אתה יודע שכל מי שראה בילדותו איך מפלגת העבודה ניהלה את הפועל תל אביב אמר:

יריב לוין: טוב שהמדינה תהיה בידיים של הליכוד, ככה שהדברים דווקא מסתדרים טוב אחד עם השני.

אחמד טיבי: ולעיתים הוא רואה איך בית"ר ירושלים מנוהלת, ואז הוא אומר:

אחמד טיבי: כדאי לקחת את השלטון מהליכוד.

אחמד טיבי: רבותיי, א.

אחמד טיבי: אני רואה את חבר הכנסת פינדרוס, שביומיים האחרונים מנהל את ועדת הכספים.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות לך על העבודה והשקעה.

אחמד טיבי: כאילו מזמן אתה מנהל את הוועדה.

אחמד טיבי: אתה מנהל בפועל, Acting Chairman, בשל העובדה שחברנו חבר הכנסת גפני, היושב-ראש המיתולוגי של ועדת הכספים, לא הרגיש בטוב, עבר צנתור.

אחמד טיבי: אני מאחל לו מכאן בשם כולנו בריאות שלמה וחזרה מהירה לכנסת ולניהול ועדת הכספים.

יריב לוין: בהחלט.

יריב לוין: כולנו מצטרפים לאיחולים האלה.

אחמד טיבי: גפני הוא ההוכחה לכך שהעובדה שאין אדם שאין לו תחליף היא לא ממש נכונה ומדויקת.

יצחק פינדרוס: אני חולק עליך.

אחמד טיבי: בכספים, בכספים.

יצחק פינדרוס: תרשה לי לחלוק עליך.

יצחק פינדרוס: תרשה לי לחלוק עליך.

אחמד טיבי: לא הבנת אותי.

אחמד טיבי: לא הבנת אותי.

אחמד טיבי: אם תחלוק עליי, אתה תמצא את עצמך לא מנהל את הישיבה מייד.

אחמד טיבי: אז תיזהר.

יוסף טייב: תחזור עוד פעם?

אחמד טיבי: אמרתי שגפני הוא ההוכחה שהמשפט: אין אדם שאין לו תחליף – המשפט הזה לא מדויק, כי יש את גפני.

יצחק פינדרוס: אה, עכשיו הבנתי.

אחמד טיבי: עכשיו הבנת?

יצחק פינדרוס: מאה אחוז.

אחמד טיבי: כי הדאגת אותי לגבי העתיד הפוליטי שלך, בגלל ההערה הראשונה.

יצחק פינדרוס: לא, לא, לא.

יצחק פינדרוס: זה לא ש"ס אצלי, ותהיה רגוע.

יצחק פינדרוס: לא צריך להגיד – – –

אחמד טיבי: ש"ס, אתם רוצים לענות לו, בבקשה?

מיכאל מלכיאלי: יש להם לאן לשאוף.

מיכאל מלכיאלי: בסדר, תמיד לשאוף למעלה.

אחמד טיבי: עליתי כדי לומר את הדברים האלה על חבר הכנסת גפני, ואני שב ואומר שאני מאחל לו בריאות שלמה.

אחמד טיבי: תודה, אדוני.

יריב לוין: בהחלט.

יריב לוין: תודה רבה בשם כולנו.

מיקי לוי: אני מצטרף כחבר ועדת הכספים.

יריב לוין: בהחלט.

יריב לוין: אני חושב שבשם הכנסת כולה אנחנו מאחלים לחבר הכנסת גפני שישוב במהרה לאיתנו.

יריב לוין: אנחנו זקוקים לו כאן, וכמה שיותר מהר.

יריב לוין: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – איננה; חברת הכנסת היבה יזבק – איננה; חבר הכנסת עידן רול – איננו; חבר הכנסת עופר כסיף – אף הוא לא נמצא; חבר הכנסת אלי אבידר – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, חברי הכנסת מלכיאלי ואבוטבול, כל הכבוד על הצעת החוק הזאת, אנחנו תומכים בה, כפי שאנחנו תומכים ותמכנו בעוד חוקים חברתיים.

אוסאמה סעדי: אני רוצה לנצל את הזמן, כבוד היושב-ראש, שגם כבוד השר נמצא כאן, ולדבר על נושא שהוא כאוב מאוד לחברה הערבית, וזה נושא תכנון הבנייה וההריסות – תיקון 116, הידוע בחוק קמיניץ.

אוסאמה סעדי: אנחנו נפגשים ונפגשנו עם כבוד שר המשפטים, ונפגשנו גם עם המשנה ליועץ המשפטי ארז קמיניץ בעצמו.

אוסאמה סעדי: ביום חמישי האחרון הייתה לנו פגישה עם המשנה ארז קמיניץ, עם ראש עיריית כפר קאסם ועם חברי ווליד טאהא בעניין אזור התעשייה – בערך 2,000 דונם, חבר הכנסת טיבי – ויש שם צווים וקנסות במאות אלפי שקלים על מאות מחסנים ואזורי תעשייה.

אוסאמה סעדי: אני מקווה שאנחנו בדרך לפתרון.

אוסאמה סעדי: היה שם צו הריסה גם נגד ביתו של עו"ד עארף פריג', אחיו של חכ"ל – חבר הכנסת לשעבר – חברנו עיסאווי פריג', והיה צריך להיות צו הריסה ממש עד סוף החודש.

אוסאמה סעדי: הצלחנו זמנית לעכב ולדחות את ההריסה של הבית שלו ב-60 יום.

אוסאמה סעדי: אנחנו מקווים שנבטל בכלל את צו ההריסה ונכניס את ה-250 דונם האלה לתוך תוכנית המתאר.

אוסאמה סעדי: עיריית כפר כאסם שוקדת ועובדת על מנת באמת להכין תוכנית כוללנית ותוכנית מפורטת.

אוסאמה סעדי: אני רוצה לדבר על עוד צו הריסה, נגד אולם חתונות פתוח של משפחת נעאמנה, שנחברי ויסאם נעאמנה בנה, הוא ואחיו – אולם חתונות אצלנו ביישוב.

אוסאמה סעדי: אנחנו כבר עיר, אדוני היושב-ראש, אבל לצערנו אין אולמות חתונות, ויש את האולם הזה ועוד כמה אולמות פתוחים.

אוסאמה סעדי: הוא הגיש תוכניות גם לוועדה המקומית וגם למינהל, ולמרות זאת יש צו הריסה שהיה צריך להתבצע עד סוף החודש.

אוסאמה סעדי: הם קיבלו דחייה עד 26 בספטמבר.

אוסאמה סעדי: אני כבר פניתי גם למשנה וגם לראש היחידה הארצית אבי כהן בבקשה לבחון מחדש ולבטל את צו ההריסה, כי באמת יש שם תוכניות ואפשר להכשיר את הבנייה, מה גם שיש ותמ"ל, והוותמ"ל הוא על סף אישור סופי, ואז אפשר להכשיר את הבנייה הזאת.

אוסאמה סעדי: יש גם אוהל מחאה.

אוסאמה סעדי: אנחנו כמובן תומכים במאבקו.

אוסאמה סעדי: גם עיריית עראבה וגם הוועד העממי בעראבה תומכים במאבקו, ואנחנו נמשיך לעמוד לצידו על מנת לבטל צו הריסה.

אוסאמה סעדי: ובכלל, אני מקווה, איך שהבטיח שר המשפטים, כבוד היושב-ראש, שנגיע – אנחנו קרובים למתווה שמצד אחד ייתן הקפאה וייתן ארכה לרשויות המקומיות על מנת לתכנן תוכניות מתאר ותוכניות כוללניות והרחבת שטח השיפוט.

אוסאמה סעדי: למשל בעיר שלי הרחיבו את שטח השיפוט, אדוני היושב-ראש, ב-1,800 דונם, כך שאני מניח שבעשר השנים, 20 השנים הקרובות, לא תהיה התופעה הזאת של בנייה בלי היתר.

אוסאמה סעדי: כנ"ל גם בסח'נין, כנ"ל באום אל-פחם, כנ"ל בטורעאן.

אוסאמה סעדי: ברגע שמאשרים את התוכניות האלה אז אין צורך לבנות, ואף אחד לא יבנה ויסתכן בבנייה בלי היתר, בקנסות ובסיוט ההריסות.

אוסאמה סעדי: זה מה שאנחנו רוצים.

אוסאמה סעדי: אני מקווה שנביא את הבשורה לחברה שלנו בימים או בשבועות הקרובים.

אוסאמה סעדי: תודה.

יריב לוין: תודה רבה, חבר הכנסת אליהו חסיד – איננו; חבר הכנסת ווליד טאהא – איננו.

יריב לוין: חברת הכנסת סונדוס סאלח, בבקשה.

סונדוס סאלח: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, כפי שכולנו יודעים, זו עונת השמחות והחתונות.

סונדוס סאלח: מצד אחד כולנו רוצים ורוצות להיות שמחים ושמחות, אבל זו עונה שהיא בתקופת משבר והיא מדאיגה.

סונדוס סאלח: יכול להיות שחתונה אחת תהפוך דווקא למקור דאגה ועוד סיבה לעצב למשפחות, כשמגיע אדם אחד ולא במודע ולא בכוונה מדביק עוד אנשים בחתונה אחת.

סונדוס סאלח: הנתונים בימים האחרונים, במיוחד בשבוע האחרון, בחברה הערבית, ביישובים הערביים הם מאוד מדאיגים.

סונדוס סאלח: יש עלייה, עלייה במספר החולים בקורונה, וזה מחייב טיפול מיידי.

סונדוס סאלח: זה מחייב אותנו לשינוי התנהגות ולקחת אחריות כדי לעבור את התקופה ואת המשבר הזה עם כמה שפחות נזקים, מצד אחד.

סונדוס סאלח: מצד שני, מי שהחליט לסגור את האולמות, לפתוח את המסעדות ולפתוח את בתי הספר, לא התייחס לאנשים שרוצים להתחתן, ואסר פתיחת אולמות פתוחים ואפשר לאנשים לעשות את החתונות בכבישים, בבתים, הוא נתן יד לסכן את אותם אנשים.

סונדוס סאלח: יש מקום לבחון מחדש לפתוח את האולמות, אולמות החתונה, במיוחד האולמות הפתוחים.

סונדוס סאלח: זה מאוד חשוב.

סונדוס סאלח: לפחות שם נוכל לפקח על המרחק, נוכל לפקח על התנאים ששומרים על הבריאות של האנשים.

סונדוס סאלח: כמה מילים בערבית: (אומרת דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: אני פונה בעיקר לבני ובנות משהד.

סונדוס סאלח: עברנו את הגל הראשון של משבר קורונה בשלום עם קרוב לאפס מקרי קורונה חיוביים ביישוב משהד, אבל בימים האחרונים אנחנו עדים לקרוב לעשרה מקרים ביישוב משהד, ויש צפי למקרים נוספים.

סונדוס סאלח: אני פונה לכל בני ובנות היישוב שלי: עלינו לשמור על עצמנו, על בריאותנו ועל שלומנו ולהישמע להוראות משרד הבריאות.

סונדוס סאלח: עלינו לשמור במיוחד על הקשישים והקשישות.

סונדוס סאלח: אני יודעת היטב כי אחד הערכים החברתיים החשובים ביותר הוא השתתפות בצערם ובשמחותיהם של האנשים, אבל במשבר זה הערך החברתי והאנושי החשוב ביותר הוא קודם כול לשמור על בריאותנו ושלומנו ועל בריאותם ושלומם של יתר בני ובנות החברה שלנו והיישוב שלנו.

סונדוס סאלח: תודה.

סונדוס סאלח: )

יריב לוין: אני בהחלט מצטרף לפנייה שלך לתושבי משהד, ואני חושב שלכל אזרחי מדינת ישראל.

יריב לוין: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה – איננו; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – אף הוא איננו; חבר הכנסת מנסור עבאס – איננו; חבר הכנסת אלכס קושניר – איננו; חבר הכנסת מיקי לוי – מוותר; חבר הכנסת יואב סגלוביץ – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת אוריאל בוסו, בבקשה.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קודם כול אני רוצה לברך את יושב-ראש סיעת ש"ס בכנסת חברי חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי: הצעת חוק אחרי הצעת החוק שלפעמים נראות לאנשים כזוטות – מה הבעיה?

אוריאל בוסו: אבל זה נקרא הצעות חוק חברתיות, להסתכל על מישהו – כמה שזה נראה לי בעולם המתקדם, הטכנולוגי – מה הבעיה?

אוריאל בוסו: תשלח מייל, תשלח הודעה – יש אנשים שממשיכים לתקשר בדרכים הללו ומפסידים את הזכויות האלמנטריות שלהם.

אוריאל בוסו: הצעות פשוטות כאלה, להמשיך לקבל פקסים – אז אנחנו מברכים אותך, ותמשיך הלאה ככה.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, אני שמח שהיום הוסר האיום, לפחות באופן זמני, ואני מקווה שתמיד הזמני יישאר קבוע.

אוריאל בוסו: כוונתי לאיום לגרור את מדינת ישראל למערכת בחירות מיותרת כשאנחנו יודעים שיש מיליון אזרחים במדינת ישראל מובטלים וגם רעבים, ועכשיו צריך לטפל בבעיות האמיתיות של האזרח.

אוריאל בוסו: הוצאתי היום מכתב פנייה לשר הבריאות וגם לפרויקטור הקורונה.

אוריאל בוסו: אנחנו נמצאים בהתארגנויות לקראת החגים, חגי תשרי, אבל יש נקודות נוספות שלא נמצא את עצמנו בדקה האחרונה שואלים שאלות איך מתארגנים – שוק ארבעת המינים, מכירת סכך ודברים כאלה, שאחר כך יגידו שלפי ההנחיות לא ייפתחו שווקים, כן ייפתחו שווקים.

אוריאל בוסו: אלו דברים פשוטים.

אוריאל בוסו: אבא שלי, אימא שלי, כשאני פוגש אותם הם אומרים לי: אלו דברים – מה נעשה?

אוריאל בוסו: אתה יודע, יש בפתח תקווה שוק ארבעת המינים, בבני ברק יש שוק ארבעת המינים וגם בירושלים.

אוריאל בוסו: אלו דברים שאנשים מחכים להם שנה שלמה.

אוריאל בוסו: יש הרבה סוגי מכירה של ארבעת המינים דרך משלוחים, אבל עדיין ההיסטוריה היפה – לבוא ולחפש את האתרוג הכשר והטהור בשוק ארבעת המינים זה דבר שאי-אפשר לוותר עליו.

אוריאל בוסו: לכן אני מבקש וקורא לשר הבריאות לתת מענה ולתת את הדעת מה לעשות.

אוריאל בוסו: אחד הפתרונות הוא לפנות לראשי רשויות כדי שיאפשרו ברחובות מוגדרים מראש לפרוס את הדוכנים, אבל לא לוותר על המנהג הקדום והיפה הזה, שמזכיר לנו ונותן לנו באמת את השורשים של חגי ישראל בסממנים היפים האלה.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת סעיד אלחרומי – איננו; חבר הכנסת עודד פורר – איננו; חברת הכנסת אורלי פרומן – איננה; חבר הכנסת יוסף ג'בארין – גם הוא לא נמצא; חבר הכנסת עוזי דיין – לא נמצא; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – לא נמצאת.

יריב לוין: חבר הכנסת אליהו ברוכי, בבקשה.

אליהו ברוכי: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מעולם לא הייתי באומן, לא בראש השנה וגם לא באמצע השנה, לא לפני הקורונה וכפי הנראה גם לא אחרי הקורונה.

אליהו ברוכי: למה לא? כי "כשם שפרצופיהם אינם שווים, כך דעותיהם אינן שוות".

אליהו ברוכי: בתפילת ראש השנה אנחנו מבקשים: "וייעשו כולם אגודה אחת לעשות רצונך בלבב שלם".

אליהו ברוכי: הליטאי שמתפלל בפתח תקווה וחסיד ברסלב שמתפלל באומן מצפים לאותו הדבר.

אליהו ברוכי: חשוב לי להבהיר: לא בחנתי את מתווה אומן, לא את הסיכויים שבו ולא את הסיכונים שבו.

אליהו ברוכי: אני מודה, לא עסקתי בנושא; אין לי המלצות בעד, אין לי המלצות נגד.

אליהו ברוכי: לכן אני לא מדבר על ההחלטה ועל הסמכות שלה, אני מדבר רק על הסגנון.

אליהו ברוכי: מדי שנה עשרות אלפי אנשים נוסעים בשביל להתפלל, עשרות אלפים שמאחוריהם עומדים – ובעיקר עומדות – עשרות אלפים משפחות שהן לגמרי חלק מהסיפור הזה.

אליהו ברוכי: לכנות אותם חוגגים זאת לא רק פגיעה בהם, זאת פגיעה במאמץ הלאומי המשותף של כולנו לעצור את הנגיף.

אליהו ברוכי: אני לא עומד פה רק בגלל הפגיעה בחסידי ברסלב ובבני משפחתם; אני כואב את הפגיעה במאבק המשותף, במאמץ המשותף של כולנו.

אליהו ברוכי: כבוד היושב-ראש, אני מבקש לסיים, איך לא, באמרה נוקבת של רבי נחמן מברסלב שרלוונטית לכל מי שעסק, לכל מי שעוסק ולכל מי שיעסוק בנושא החשוב הזה: "איש הישראלי צריך תמיד להסתכל בשכל של כל דבר – – – כי השכל הוא אור גדול ומאיר לו בכל דרכיו".

אליהו ברוכי: הלוואי שנזכה לקיים.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת יאיר גולן – לא נמצא; חבר הכנסת ניצן הורוביץ – לא נמצא; חבר הכנסת יבגני סובה – לא נמצא; חבר הכנסת ינון אזולאי – אף הוא לא נמצא; חבר הכנסת רם בן ברק – איננו.

יריב לוין: תמה רשימת הדוברים, ואנחנו יכולים לעבור להצבעה על הצעת חוק פנייה לגופים ציבוריים באמצעי קשר דיגיטליים (תיקון) (פנייה באמצעי קשר שאינו דיגיטלי), התש"ף–2020, בקריאה ראשונה.

יריב לוין: הצבעה מס' 43 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 3 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק פנייה לגופים ציבוריים באמצעי קשר דיגיטליים (תיקון) (פנייה באמצעי קשר שאינו דיגיטלי), התש"ף–2020, לוועדת המדע והטכנולוגיה נתקבלה.

יריב לוין: אני אוסיף כמובן את הקולות של מי שנמצא כאן:

יריב לוין: חברי הכנסת ברוכי, קאבלה, מלכיאלי, בוסו, סאלח, סעדי.

יריב לוין: אם כך, אנחנו עם תשעה בעד, אין מתנגדים, נמנע אחד.

יריב לוין: אני קובע שהצעת חוק פנייה לגופים ציבוריים באמצעי קשר דיגיטליים (תיקון) (פנייה באמצעי קשר שאינו דיגיטלי), התש"ף

יריב לוין: –2020, התקבלה בקריאה הראשונה, ותועבר לוועדת המדע והטכנולוגיה לשם הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/849).

יריב לוין: ]

יריב לוין: אם כך, אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון מס' 11) (אמצעי התשלום להעברת תגמולי ביטוח), התש"ף–2020, בקריאה ראשונה, של חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי ומשה אבוטבול.

יריב לוין: אני מזמין שוב את חבר הכנסת מלכיאלי להציג לנו את הצעת החוק, בבקשה.

משה אבוטבול: אנחנו פה מאזינים ונהנים.

יריב לוין: זה מה שנקרא צדיק שמלאכתו נעשית בידי אחרים.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני אספר לך סיפור – לא תאמינו שזה קיים.

מיכאל מלכיאלי: אדם משלם כל החיים שלו ביטוח, ואז יש תאונה, גנבה, והוא רוצה לתבוע את הכסף.

מיכאל מלכיאלי: הוא תובע את הכסף.

מיכאל מלכיאלי: חברת הביטוח חוקרת, מתחקרת את האירוע ואומרת: אתה זכאי לכסף, אין ויכוח, ואז חברת הביטוח אומרת לאותו אדם שזכאי לכסף: אני אשלם לך.

מיכאל מלכיאלי: איך חברות הביטוח משלמות היום?

מיכאל מלכיאלי: מנפיקות לו צ'ק שתקף ל-60 יום.

מיכאל מלכיאלי: את הצ'ק מקבל הסוכן בדואר.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו מכירים את הדואר.

אוסאמה סעדי: גם למוטב בלבד, גם קרוס וגם 60 יום.

משה אבוטבול: 60 יום.

משה אבוטבול: זה מגיע לסוכן.

משה אבוטבול: לסוכן אסור לפתוח את המעטפה, והוא אמור לשלוח את זה לאותו אדם שמקבל את הכסף.

משה אבוטבול: כשזה מגיע אליו לא עברו 60 יום – עברו 120 יום.

משה אבוטבול: אז הוא מתקשר לחברת הביטוח ואומר שלא הגיע צ'ק.

משה אבוטבול: אתה צודק, אתה בסדר גמור, ניתן לך צ'ק חדש – וחוזר חלילה.

משה אבוטבול: עכשיו, עשרות מיליוני שקלים בשנה שוכבים בחברות הביטוח עד שהדוור החרוץ של אותה שכונה יבוא ויואיל בטובו להביא לו את הצ'ק בתוך הזמן של ה-60 יום.

משה אבוטבול: ריבונו של עולם, הרי חברת הביטוח גובה ממני כל חודש בכרטיס האשראי, בהוראת קבע.

משה אבוטבול: הם מכירים אותי, הם יודעים מאיפה לגבות – הם גובים כסף, נכון?

משה אבוטבול: באותה צורה שאתה גובה ממני, תחזיר לי את הכסף.

משה אבוטבול: זאת הצעת חוק שמחייבת את חברות הביטוח להחזיר לאדם כסף בצורה שהם גבו ממנו; הצעת חוק פשוטה מאוד, אבל אני חושב שהיא יכולה לעזור, בעיקר בזמן.

משה אבוטבול: אני רוצה להודות לשר המשפטים ניסנקורן, שתמך בהצעת החוק הזאת מהרגע הראשון; ליושב-ראש הוועדה יעקב אשר, שהריץ אותה גם להכנה לקריאה ראשונה; ליועץ המשפטי אלעזר שטרן; למנהל הוועדה אסף פרידמן.

משה אבוטבול: אני רוצה להודות למשה ברקת מרשות ההון.

משה אבוטבול: כבר לפני שנה דיברתי איתו על החוק הזה.

משה אבוטבול: הוא אמר: תשמע, הצעת חוק חכמה, נכונה, ואני אתמוך בה – יחד עם אוהד מעודי, שבאמת בצורה פיקחית וטובה התגברו על כל המכשולים וידעו לנסח את זה בצורה הנכונה ביותר; ליאור רוזנפלד מלשכת סוכני הביטוח, שגם הביא לי את הדוגמאות ואת כל המקרים, כדי שנוכל יחד להתגבר ולמצוא את הנוסח הנכון; יועץ החקיקה שלי, עו"ד חופי.

משה אבוטבול: תודה לכולם על התמיכה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: גם להצעת החוק הזאת נרשמו דוברים.

יריב לוין: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – איננו; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – לא נמצא; חבר הכנסת איימן עודה – איננו; חבר הכנסת אחמד טיבי – איננו; חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – איננה; חברת הכנסת היבה יזבק – איננה; חבר הכנסת עידן רול – איננו; חבר הכנסת עופר כסיף – איננו; חבר הכנסת אלי אבידר – איננו; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – מוותר; חבר הכנסת אליהו חסיד – איננו; חבר הכנסת ווליד טאהא – איננו; חברת הכנסת סונדוס סאלח – מוותרת; חבר הכנסת אנטאנס שחאדה – איננו; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – איננו; חבר הכנסת מנסור עבאס – איננו; חבר הכנסת אלכס קושניר – איננו; חבר הכנסת מיקי לוי – מוותר; חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – איננו; חבר הכנסת אוריאל בוסו – מוותר; חבר הכנסת סעיד אלחרומי – איננו; חבר הכנסת עודד פורר – איננו; חברת הכנסת אורלי פרומן – איננה; חבר הכנסת יוסף ג'בארין – איננו; חבר הכנסת עוזי דיין – איננו; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – איננה; חבר הכנסת יאיר גולן – איננו; חבר הכנסת ניצן הורוביץ – איננו; חבר הכנסת יבגני סובה – איננו; חבר הכנסת ינון אזולאי – איננו; חבר הכנסת רם בן ברק – אף הוא לא נמצא.

יריב לוין: אם כך, אנחנו יכולים לעבור להצבעה בקריאה הראשונה על הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון מס' 11) (אמצעי התשלום להעברת תגמולי ביטוח), התש"ף–2020.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 44 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 4 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון מס' 11) (אמצעי התשלום להעברת תגמולי ביטוח), התש"ף–2020, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יריב לוין: אני אוסיף את קולותיהם של חברי הכנסת מלכיאלי, טייב, בוסו, סעדי, סאלח – בעד, כך שבסך הכול יש לנו תשעה בעד, אין מתנגדים.

יריב לוין: אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שהצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון מס' 11) (אמצעי התשלום להעברת תגמולי ביטוח), התש"ף

יריב לוין: –2020, אושרה בקריאה הראשונה, ותועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט לשם הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: בבקשה, הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – מסקנות ועדת הפנים והגנת הסביבה בעקבות דיון מהיר בהצעתה של חברת הכנסת תהלה פרידמן בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: סחר בנשים לשם זנות דרך שדה התעופה רמון; בעקבות דיון מהיר בהצעתו של חבר הכנסת רם בן ברק בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: הקמת קו מתח בכפר קיש – קו 400.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, תם סדר-היום.

יריב לוין: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, ה' באלול התש"ף, 25 באוגוסט 2020, בשעה 16:00, אחר הצוהריים.

יריב לוין: ישיבה זו נעולה.