ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 70, 2020-08-19 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום רביעי, כ"ט באב התש"ף, 19 באוגוסט 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת אמנה בדבר אלימות והתעמרות בעולם העבודה והמלצה בדבר אלימות והתעמרות בעולם העבודה, 2019, של ארגון העבודה הבין-לאומי.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: ברוח החיובית הזאת נעבור לשאילתות הדחופות.

יריב לוין: הראשונה בהן – שאילתה דחופה מס' 60.

יריב לוין: אני מזמין את סגן שר החינוך מאיר פרוש להשיב על שאילתה של חברת הכנסת מרב מיכאלי, בנושא: הצלת הספרייה הלאומית.

יריב לוין: חברת הכנסת מרב מיכאלי, את יכולה לגשת למיקרופון כדי להקריא את השאילתה ברגע שסגן השר יתפוס את מקומו על הדוכן.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת מיכאלי, בבקשה.

מרב מיכאלי: תודה, אדוני.

מרב מיכאלי: בוקר טוב.

מרב מיכאלי: בעקבות קיצוץ תקציבי חד מצד הממשלה, הספרייה הלאומית, שמהווה את האוצר החשוב ביותר של נכסי צאן ברזל תרבותיים והיסטוריים של עם ישראל, עומדת ממש בסכנת סגירה.

מרב מיכאלי: רצוני לשאול: 1.

מרב מיכאלי: אילו פעולות משרדך מתכוון לבצע, אם בכלל, כדי להציל את הספרייה הלאומית?

מרב מיכאלי: 2.

מרב מיכאלי: מהי המסגרת התקציבית לפעולות אלו?

יריב לוין: תודה.

מאיר פרוש: מותר לי לבקש ממנה שתרחיב על המשפט הזה, או שהיא חייבת להיצמד?

יריב לוין: חברת הכנסת חייבת להיצמד לשאלה, אבל אתה רשאי לבקש ממנה הבהרה, אם אתה רוצה.

יריב לוין: אין שום בעיה.

יריב לוין: חברת הכנסת חייבת להיצמד לשאלה, אבל בהחלט, אם יש משהו שאתה מבקש שהיא תוסיף ותרחיב, זה בהחלט אפשרי.

מאיר פרוש: אענה תשובה מפורטת, רק רציתי לדעת מאיפה יש לחברת הכנסת מיכאלי את האינפורמציה שזה בסכנת סגירה.

מרב מיכאלי: פורסם.

מאיר פרוש: אז בואו נחליט על דעת כולנו שאין מצב של סגירה, ואני אתן את התשובה.

תמר זנדברג: בשביל זה השאילתה.

מאיר פרוש: אבל עיתון שכותב סגירה?

מאיר פרוש: מוסד שמקבל בכל אופן כמה עשרות מיליונים – לא כמו שקיבל בשנה שעברה – זה לא סגירה.

מרב מיכאלי: כן, אבל לעם ישראל יש בכל זאת כמה אלפי שנים לתעד, עם כל הכבוד.

מאיר פרוש: משרד החינוך רואה בספרייה הלאומית נכס תרבותי ערכי ולימודי רב-ערך, והוא עושה בימים אלה מאמץ גדול כדי למנוע פגיעה בתוכניות מרכזיות וחינוכיות, ובהן הפעילות של המשרד בספרייה הלאומית.

מאיר פרוש: בעיית תקצובה של הספרייה נובעת מכך שטרם אושר תקציב המדינה לשנת 2020.

מאיר פרוש: כפי שידוע, משרד החינוך פועל במסגרת תקציב המשכי לשנת 2020, אשר נמוך במיליארדי שקלים מהתקציב שהיה אמור לעמוד לרשותו בעת הזאת אם היה תקציב למדינה.

מאיר פרוש: בימים אלה המשרד פועל מול משרד האוצר כדי לגשר על הפער ולייצר מענה למכלול הנושאים החינוכיים שנמצאים על סדר-היום.

מאיר פרוש: יצוין כי תקציב הספרייה הלאומית ברובו המוחלט מועבר למשרד החינוך על ידי משרד האוצר – אם תרצה לומר, משרד החינוך בעצם מקבל ממשרד האוצר x כסף כדי להעביר לספרייה הלאומית – וזאת בהתאם לסיכום בין אגף התקציבים באוצר לבין נציגי הספרייה הלאומית.

מאיר פרוש: בשנת 2019, ובהתאם לסיכום בין משרד האוצר לספרייה הלאומית, תוקצבה הספרייה בסך 52.5 מיליון ש"ח, ובשנת 2020, בהיעדר תקציב מדינה מאושר ובכפוף למגבלות התקציב ההמשכי, תוקצבה פעילות הספרייה בסך 38.4 מיליון ש"ח, דהיינו חסרים 14 מיליון שקל.

מאיר פרוש: אני מקווה שיגובש פתרון בהקדם בעניין הזה וכן בנושאים נוספים, למען תימשך פעילותה התקינה של מערכת החינוך וכן פעילותו של המשרד בספרייה הלאומית.

מאיר פרוש: לכן אמרתי שעם 38 מיליון שקל פלוס 400,000 זה עדיין לא נסגר.

מאיר פרוש: זה לא טוב, זה פחות מבשנה שעברה, אבל זה לא בסכנת סגירה, לכן צרם לי המשפט "בסכנת סגירה".

יריב לוין: אדוני סגן השר, לפני השאלה הנוספת של חברת הכנסת מיכאלי גם אני מוכרח לומר משהו בעניין הזה.

יריב לוין: אני מכיר היטב את הספרייה הלאומית.

יריב לוין: במידה מסוימת אני יכול לומר שממש גדלתי שם בין הספרים, כי אימי הייתה במשך עשרות שנים מנהלת מחלקת אסיה ואפריקה שם בספרייה.

יריב לוין: שלאף אחד לא יהיה ספק, היא בגמלאות למעלה מ-15 שנה, אז אני לא בא מהמקום הזה, אבל יש דבר אחד שאני אינני מבין אותו: מצד אחד נבנה מבנה חדש, גדול, לספרייה הלאומית, נבנה ממש פה, כאן, סמוך לכנסת, ומעבר למתן שירותים לקוראים וכו' הוא אמור גם להוות מקום שבו – כפי שתיארה קודם, ובצדק, חברת הכנסת מיכאלי – כתבי יד וספרים שמציגים את כל ההיסטוריה שלנו וכל המורשת שלנו על כל היבטיה, שנמצאים בספרייה הלאומית, יוצגו לציבור הרחב וכו'.

יריב לוין: אין בכלל ספק שבסכומים שאדוני מתאר כאן, ספק אם אפשר יהיה להחזיק בכלל את הבניין.

יריב לוין: הרי ביום שמחליטים להקים בניין כזה מוכרחים להביא בחשבון שאחר כך יהיה צריך לתחזק אותו לאורך שנים, ואנחנו עלולים להימצא במצב שבמקום ספרייה לאומית שיש בה פעילויות וכו', נקבל מבנה שמתחזקים בו את מערכות מיזוג האוויר והחשמל, ומעבר לזה לא יהיה כסף לשום דבר.

יריב לוין: לכן ברור לחלוטין שהתקציבים שיש היום, אם הם הספיקו איכשהו למה שקיים עכשיו, אין שום סיכוי שיספיקו ברגע שהבניין ייפתח – – –

מאיר פרוש: הוא הולך להיפתח עכשיו, מייד?

יריב לוין: לא, לא עכשיו, אבל בהסתכלות של המשרד, גם בהתנהלות שלו מול משרד האוצר, הרי ברור שמוכרחים בסוף לייצר הסדר שיבטיח את הפעילות הזאת, כולל הבנה שיהיה צריך תקציב מסוים, כנראה נוסף, על מנת שהמערכת הזאת תוכל לתפקד.

יריב לוין: אני חושב שבכלל – אני אומר את זה כלקח כללי, כי אני הייתי עד לעוד כל מיני מוסדות שניסו לקדם הקמת בניינים – אני חושב שאין שום טעם לאשר הקמה של בניינים חדשים בלי שמראש יודעים להבטיח את התקציב השוטף שדרוש לתחזוקתם, אחרת המוסדות נשארים עם בניין ובלי פעילות.

יריב לוין: לכן אני חושב שבהחלט בעניין הזה, שהוא רק דוגמה לעניינים אחרים מהסוג הזה, יכול להיות שצריך לקבוע איזשהו נוהל מסודר שאומר: רבותיי, אם מאשרים למוסד להקים בניין חדש, בהכרח חייבים מראש לאשר גם את ההגדלה התקציבית שדרושה לצורך התחזוקה, או לא לאשר את ההקמה, אחרת התוצאה היא בעיניי תוצאה אבסורדית ובעייתית.

יריב לוין: חברת הכנסת מיכאלי, שאלה נוספת, בבקשה.

מרב מיכאלי: תודה, אדוני.

מרב מיכאלי: א.

מרב מיכאלי: אני מחרה-מחזיקה אחרי מה שאמרת, כמובן.

מרב מיכאלי: ב.

מרב מיכאלי: אענה לאדוני סגן השר.

מרב מיכאלי: אז קודם כול, פורסם שסכנת הסגירה מרחפת מעל המוסד, ושנית היא סגורה בפועל.

מרב מיכאלי: הרוב המכריע של פעילויותיה נסגרו, פשוט מחוסר יכולת לתפעל אותן כרגע.

מרב מיכאלי: 300 עובדות ועובדים נמצאים בחל"ת, פשוט נמצאים ונמצאות בחל"ת, ואנחנו יודעות שלא בטוח כמה זמן עוד אפשר יהיה להחזיק אותם במצב הזה.

מרב מיכאלי: זה מצב אקוטי ממש.

מרב מיכאלי: זה לא משהו שככה, מחוסר תקציב, אתה יודע, יש מקומות שמתנהלים, איכשהו סוחבים את זה; כאן מדובר ממש במצב מאוד מאוד חמור, ונדרשת פעולת הצלה מיידית.

מרב מיכאלי: אז אני שמחה שאדוני אמר שהוא מקווה, אבל מקווה, לצערי, זה לא מספיק טוב.

יריב לוין: אדוני מעוניין לשמוע גם את השאלה הנוספת, של חברת הכנסת זנדברג, ואז לענות ביחד?

יריב לוין: בבקשה.

מאיר פרוש: יש לה זכות.

מאיר פרוש: יש לה זכות.

מאיר פרוש: לשני חברי כנסת יש זכות להצביע – – –

יריב לוין: זה נכון, אבל אדוני יכול לענות קודם לחברת הכנסת מיכאלי ואז לשני חברי הכנסת הנוספים.

יריב לוין: זה תלוי בו.

מאיר פרוש: אדוני מנהל את הישיבה כיושב-ראש – –

יריב לוין: אין שום בעיה.

מאיר פרוש: – – הוא יכול בכל רגע נתון – כך תעשה.

מאיר פרוש: אבל ההתנהלות עד היום זה שכאשר חברת כנסת שואלת, מייד כשהיא מתחילה לשאול מצביעים חברי כנסת, ומי שנרשם קודם, אז המזכירות מנווטת את – – –

יריב לוין: נכון.

יריב לוין: לא, לא, לא זו השאלה.

יריב לוין: השאלה היא – – –

מאיר פרוש: לאחר מכן, לאחר שאני עניתי על השאלה הראשונה של השואל או השואלת, נותנים רשות לעוד שניים שנרשמו, אם יש; במקרה הזה נרשמה רק אחת, או שיש עוד מישהו?

יריב לוין: לא, לא.

יריב לוין: אני אומר לאדוני סגן השר.

יריב לוין: הנוהל – אם רוצים לדייק בנוהל על פי התקנון – הוא שקודם כול – –

מאיר פרוש: אז היו כאלה כנראה ששיבשו את זה.

יריב לוין: – – נשאלת שאלה נוספת של השואל המקורי, עונים עליה, ולאחר מכן מאפשרים לשני חברי כנסת, ועונים להם.

יריב לוין: אבל אפשר בהחלט לקצר את ההליך הזה – – –

מאיר פרוש: אז כנראה שב-20 שנה שלי פה שיבשו את הנוהל הרגיל.

מרב מיכאלי: אולי כדאי להוציא רענון לשרים.

יריב לוין: לא, לא.

יריב לוין: אין בעיה, כי – – –

מרב מיכאלי: אדוני היושב-ראש, זו פררוגטיבה של – – –

מאיר פרוש: אני מרוענן, אני מרוענן.

יריב לוין: אני, מבחינתי, גם חושב שאין בעיה, אם סגן השר מסכים, ואפשר לחבר את השאלות יחד.

יריב לוין: אני חושב שזה יותר טוב.

יריב לוין: אז חברת הכנסת זנדברג, בבקשה, שאלה נוספת.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: קודם כול, תודה על הריענון בתקנון.

תמר זנדברג: אני רוצה להצטרף לדברים גם של חברת הכנסת מיכאלי וגם של יושב-ראש הישיבה.

תמר זנדברג: תראו, יש פה איזו בעיה.

תמר זנדברג: התחושה שלי זה שמקווים שכביכול בחסות העובדה שזו לא סגירה וזה רק איזשהו קיצוץ קל, נראה, ונראה אם תהיה תוספת תקציבית – ואם יהיה בכלל תקציב.

תמר זנדברג: אבל בפועל מדובר בסגירה של המוסד החשוב הזה, שהוא כל כך חשוב, שאם פתאום מדינת ישראל הייתה מודיעה שהיא סוגרת את הספרייה הלאומית שלה, אז היה קם קול צעקה.

תמר זנדברג: אבל בפועל, אדוני סגן השר, העובדים בחל"ת ולא יודעים מתי ישובו; הפעילויות מושבתות; המעבר לבניין החדש, כפי שציין היושב-ראש, אני לא חושבת שאפשר – או נשאל כשאלה: מתי זה יקרה, מה הצפי שלכם?

תמר זנדברג: ובכלל, איך המשרד נערך להחזיר את הספרייה לתפקוד פעיל?

תמר זנדברג: כי להשאיר אותה כאיזשהו ארכיון מעלה קורי עכביש, שאי-אפשר להשתמש בו ואי-אפשר ליהנות ממנו לא בפעילויות חינוכיות ולא בפעילויות ארכיוניות, והעובדים לא נמצאים וכו', אז בעצם הכוונה היא סגירה.

תמר זנדברג: אנחנו מבינים שאתם לא רוצים לקרוא לזה סגירה, גם מסיבות של מסר לציבור, וזה מבורך, אבל לפעמים צריך להגיד את האמת, כדי להילחם ואולי למנוע את זה.

תמר זנדברג: אז אם אני יכולה לכנס את זה לשאלה: אם אתה טוען שאין סגירה, אז מה צפי החזרה לפעילות מלאה, ואיך, מבחינה תקציבית?

תמר זנדברג: תודה.

יריב לוין: שאלה נוספת – לחבר הכנסת אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: כבוד סגן שר החינוך הרב פרוש, כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, זה עידן ועידנים, כולם יודעים, היו דיונים בוועדת הכספים על השוואת החינוך החרדי המיוחד בגני הילדים, ודובר – בשבועה חמורה שנשבעו כל אנשי האוצר והפקידים – שבשנת תשפ"א יהיה שוויון, כמו בשאר הדברים, ושבענייני חינוך מיוחד לא עושים אפליות.

ישראל אייכלר: והינה התברר השבוע גם בוועדת החינוך שלא היה ולא נברא ולא משל היה.

ישראל אייכלר: עדיין נמשך הקיפוח של הילדים האלה.

ישראל אייכלר: מה אדוני חושב שאפשר לעשות, עוד לפני התקציב או עם התקציב – אם זה התקציב, אני כבר יודע שלא יהיה, אבל לפני התקציב – כדי להשוות את גני הילדים של החינוך החרדי המיוחד לשאר גני הילדים של החינוך המיוחד?

ישראל אייכלר: תודה.

יריב לוין: בבקשה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, ברשותך, אני חושב שאני אענה על האחרון ראשון ואחר כך אני אתמקד על עצם השאילתה שבגינה אנחנו נמצאים כאן כרגע ואני נמצא על הדוכן.

מאיר פרוש: אם אנחנו שנינו מתכוונים לאותו דבר, חבר הכנסת הרב אייכלר, אז אני דווקא כן יודע לומר שלגבי ההתחייבות שהייתה, לגבי אותם ילדים בגני ילדים לחינוך מיוחד שהופלו לרעה – אנחנו יודעים למה הופלו לרעה; גני הילדים בחינוך החרדי לא קיבלו את מה שמקבל ילד שהוא לא חרדי בגן ילדים של החינוך המיוחד.

מאיר פרוש: למה?

מאיר פרוש: לא צריך אפילו להרחיב ולהסביר למה, זו עובדה.

מאיר פרוש: ואם אנחנו שנינו מתכוונים לאותו דבר, אז היה בג"ץ בעניין הזה, ובג"ץ אילץ את המדינה לענות תשובות.

מאיר פרוש: אני יודע שהתשובות, שאמורות להתפרסם בשבוע הבא, מדברות על כך – נמסר לי ממשרד החינוך אתמול או שלשום שהתשובות שתתפרסמנה בשבוע הבא הן שמעתה והלאה כל ילד בחינוך המיוחד – – –

משולם נהרי: תהיה הטבה.

מאיר פרוש: הינה, גם הרב משולם כנראה ידע.

מאיר פרוש: לא הטבה, אותו דבר.

מאיר פרוש: יהיה שווה.

מאיר פרוש: ילד או ילדה – אני צריך את זה לכבוד חברת הכנסת מיכאלי – ילד או ילדה בחינוך המיוחד, גם אם הם חרדים – לצורך העניין נאמר:

מאיר פרוש: חרדים ולא חרדים; נקפיד על זה כדי שאולי דרך זה זה ייכנס לעניין – יקבלו אותו דבר.

מאיר פרוש: הרב אייכלר – – –

ישראל אייכלר: יש פה איזו טעות, כי – – –

מאיר פרוש: תן לי רק להשלים את המשפט.

מאיר פרוש: אני יודע רק לומר שהייתה בקשה – הייתה בקשה שאותם אלה שעתרו לבג"ץ יתחייבו לא לבקש רטרואקטיבית.

מאיר פרוש: אני לא בטוח שהם הסכימו.

מאיר פרוש: אני לא יודע, אם הם לא הסכימו, מה קורה עם ההסדר שמוצע.

מאיר פרוש: אולי זה יחזור לבית משפט, ואם יחזור לבית משפט, אז אולי מה שאני אמרתי עכשיו בשם המשרד לא יתקיים.

מאיר פרוש: אני רוצה לקוות שכך או כך יימצא ההסדר, שבו, ולו מעתה ואילך, ילד או ילדה בחינוך המיוחד החרדי יהיה כמו ילד או ילדה בחינוך המיוחד הלא-חרדי.

ישראל אייכלר: זאת באמת הבעיה.

ישראל אייכלר: פקידי האוצר מנסים לאלץ אותם לוותר על כל מה שהגיע להם על פי דין, רטרואקטיבית – – –

מאיר פרוש: אז אמרתי את זה.

ישראל אייכלר: ולכן זה – – –

מאיר פרוש: אז אמרתי את זה, התייחסתי לזה.

מאיר פרוש: עכשיו אני רוצה לחזור לעצם השאלה שבשלה אני עומד כאן על הדוכן.

מאיר פרוש: אז היושב-ראש, קודם כול, הוא מעל הפרוטוקול, ואני מתייחס למה שהוא אמר.

מאיר פרוש: הוא דיבר על כך שבונים עכשיו מבנה גדול, חדש, לצורך הספרייה הלאומית, ואשרי כל מי שיש לו חלק ויד בעניין הזה.

מאיר פרוש: אני מאוד מקווה שאין מצב שאני כאילו הובנתי כך שעם אותם 38 מיליון שקל שהובטחו ב-2020 מועברים לספרייה הלאומית, אפשר עם זה לחיות.

מאיר פרוש: אמרתי במפורש שהמשרד לא רגוע, ורוצה לפחות להגיע ל-2020 עם אותו סכום של 52.8 – או כמה שאמרתי קודם, שיהיה לפחות ב-2020.

מאיר פרוש: אז אני מקווה שלא הובנתי כאילו שאני מסכים לזה.

מאיר פרוש: אני חוזר ואומר, כל בר בי רב, אם הוא בקואליציה או באופוזיציה – אם הוא בקואליציה הוא מבין, ודאי; אם הוא לא בקואליציה, יכול להיות שהוא רוצה להבין אחרת – יודע שעם 38 מיליון שקל הספרייה הלאומית לא צריכה להיות סגורה.

מאיר פרוש: ייתכן מאוד שהיא סגורה מכיוון שיש הרבה דברים שנסגרו בעקבות הקורונה.

מאיר פרוש: לא יכול להיות מצב – וזה לא התפקיד שלי; אני גם לא אמור להגן על הספרייה הלאומית – לא שהיושב-ראש היה אסור לו לומר, אבל אבי או אימי, זיכרונם לברכה, מעולם לא עבדו בספרייה הלאומית – אני לא אמור להגן על הספרייה הלאומית בגלל שאני מכיר את זה.

מאיר פרוש: אני לא מכיר את זה כל כך, לא השתמשתי כל כך הרבה בספרייה הלאומית, אבל אני לא חושב שעם 38 מיליון שקל אנחנו במצב שמנסה חברת הכנסת מיכאלי לתאר – שהדבר סגור.

מאיר פרוש: אם הוא סגור – שמישהו ילך לבדוק מדוע הספרייה סגורה למרות שהיא מקבלת 38 – – –

מרב מיכאלי: אדוני, זה באחריותך.

מרב מיכאלי: מי צריך לבדוק אם לא אתה?

תמר זנדברג: הספרייה סגורה עכשיו.

אורלי פרומן: איזה מישהו אחר?

מאיר פרוש: אני מכיר עוד דברים במדינה שסגורים בגלל הקורונה.

תמר זנדברג: זה נסגר בגלל הקורונה?

מרב מיכאלי: אבל הם לא סגרו בגלל הקורונה.

מאיר פרוש: אני לא אמרתי, אבל 38 מיליון שקל, זה לא אמור לסגור ספרייה.

תמר זנדברג: אבל אתה אחראי לזה, אז תגיד לנו – – –

אורלי פרומן: – – –

מאיר פרוש: 38 מיליון שקל, זה לא אמור לסגור ספרייה, סליחה.

תמר זנדברג: רגע, רגע.

מאיר פרוש: אני מצטער מאוד.

אורלי פרומן: קודם כול, הספרייה הזאת היא לא עוד ספרייה.

מאיר פרוש: אם יתברר ש-38 מיליון שקל זה רק כדי להכניס את המפתח בדלת ולסובב אותו, ואי-אפשר כבר כי אין יותר מ-38 מיליון שקל, אז אני אבוא לפה ואני אתנצל על כך.

אורלי פרומן: – – –

תמר זנדברג: רגע, רגע.

תמר זנדברג: מה זאת אומרת "אם יתברר"?

תמר זנדברג: אבל זה תחת אחריות המשרד, אז אדוני לא יודע למה היא סגורה ומה התנאים התקציביים?

מאיר פרוש: קודם כול, אם אנחנו מדברים על האחריות, אני מבקש לעבור אל האחריות.

מאיר פרוש: כולם יודעים – ולי אין עמדה משלי.

מאיר פרוש: כולם יודעים מדוע אנחנו ככה נמצאים, כולם יודעים מדוע מפסיקים את היל"ה ומדוע במתנ"סים מפסיקים כל מיני פעילויות, וכולם יודעים, אמרת את זה קודם, למה לספרייה הלאומית הגיעו – בינתיים יש התחייבות ל-38 מיליון שקל ולא מעבר לכך.

מאיר פרוש: כולם יודעים: כי אין תקציב.

מאיר פרוש: עכשיו, אתן רוצות לומר שאין תקציב בגלל שהקואליציה לא מעבירה.

מאיר פרוש: אני אומר שאולי הצד השני מתעקש.

מאיר פרוש: אני לא רוצה לומר לא על זה ולא על זה.

מאיר פרוש: על זה אפשר לדבר מחוץ לקופסה השחורה, לעשות מעשה ולדאוג לכך שיעבירו תקציב.

מאיר פרוש: כל מי שבא לפה ובוכה וצועק על כך שזה נסגר וזה נסגר וזה נסגר, שידבר עם אותם אלה שמתנגדים להעביר תקציב.

קריאה: – – – צד – – –

מאיר פרוש: אני לא יודע לאיזה צד – – –

קריאה: – – –

מאיר פרוש: אני לא יודע לאיזה צד אני מדבר.

מאיר פרוש: אני מדבר פה לכנסת ואומר שכל הדברים היפים שיש – הרבה דברים מהדברים היפים שיש – נסגרים בגלל שאין תקציב למדינה.

תמר זנדברג: סגן השר פרוש – – –

מאיר פרוש: אני אגיד לכם עוד משהו חשוב, שאולי הוא לא כל כך חשוב לכם, אבל הוא חשוב מאוד, חשוב מאוד לחלק נכבד, לפחות ל-16 חברי כנסת כאן במליאה: כל אחד יודע שבמגזר החרדי הדבר הכי חשוב, הכי חשוב – ויגיד לכם גם היושב-ראש בכובע הקודם שלו, לא של המשא-ומתן הקואליציוני האחרון אלא לפני חמש שנים: כשלא היה תקציב ל-2015, יהדות התורה וגם ש"ס ביקשו שיהיה סעיף תקציבי למצוא פתרון משפטי איך לתת כסף לישיבות ולכוללים, לאותו חלק שלא נמצא בבסיס התקציב.

מאיר פרוש: למרות שנאמר סעיף כזה בהסכם הקואליציוני, הישיבות והכוללים לא קיבלו את ההפרש ממה שיש בבסיס התקציב לתוספת הקואליציונית עד נובמבר 2015, כשאישרו את התקציב של 2015 ו-2016 יחד.

מרב מיכאלי: והינה עכשיו הביאו – לא, באמת, אדוני.

מאיר פרוש: אז אנחנו יודעים היום שבדבר הכי חשוב שיש ביהדות החרדית, קרי יהדות התורה וש"ס, יש לנו חסר של כ-500 מיליון שקלים מבסיס התקציב לתוספת הקואליציונית.

מאיר פרוש: אתם יודעים שחלק מהחברים שלנו הצביעו נגד ההצעה של חבר הכנסת האוזר.

מאיר פרוש: למה הצביעו נגד?

מאיר פרוש: כדי להביע מחאה.

מאיר פרוש: יש כאלה שאמרו שהם לא רוצים לעשות את האקט הזה, כי אולי זה חלילה יפיל את הממשלה, ואז יש לנו בחירות ואז אין שום תקציב.

מאיר פרוש: אבל הדבר הכי חשוב שלנו, ואני אומר שזה הכי חשוב לנו – חשובה לנו גם הספרייה הלאומית וחשובה לנו היל"ה וחשובות לנו הפעולות במתנ"ס – –

מרב מיכאלי: סליחה, אדוני.

מאיר פרוש: – – הכול חשוב לנו, אבל יש סיעה של 16 חברים, והכי חשוב להם זה הישיבות והכוללים.

מאיר פרוש: לכן אני אומר שזה לא חכם היום, על הדבר הזה של הישיבות והכוללים, לבוא.

מאיר פרוש: אני שומע שמועות שמנסים להגיד: גם זה יהיה וגם זה יהיה וגם זה יהיה.

מאיר פרוש: כל הדברים האלה שגם זה וגם זה וגם זה יהיה, הם לא דומים למה ש-16 חברים אומרים: זה הדבר הכי חשוב לנו.

מאיר פרוש: לכן אני אומר, מי שיכול לפעול כדי שנעביר תקציב, איך שהוא ייראה – העיקר שנוכל להשלים את הדברים החשובים לנו.

מאיר פרוש: אמרתי מה חשוב לסיעה בת 16 חברים, כולל יהדות התורה וש"ס וכל מה שאנחנו מעלים פה.

מאיר פרוש: לפני שבוע דיברנו על היל"ה, אחרי זה דיברנו על המתנ"סים והיום אנחנו מדברים על הספרייה הלאומית.

מאיר פרוש: מי שיכול לפעול כדי להעביר תקציב – אנא, תעבירו תקציב.

מאיר פרוש: איך ייראה – אני לא יודע להחליט.

תמר זנדברג: לא הבנתי.

תמר זנדברג: אתה מתנה את זה, את התקציב לספרייה, בתקציב לישיבות?

מרב מיכאלי: אבל אדוני, סליחה, ברשותך, אף אחת מהשואלות כאן לא ניגחה בשאלה שלה את הקואליציה בסוגיית התקציב.

מאיר פרוש: אני עניתי – – –

מרב מיכאלי: אנחנו שאלנו שאלה עניינית לעניין תפקוד הספרייה הלאומית.

מרב מיכאלי: אדוני.

מרב מיכאלי: הספרייה נמצאת תחת אחריותו במשרד החינוך.

מרב מיכאלי: השאלה היא אם המשרד בכלל מדבר עם הנהלת הספרייה, אם בכלל מנסים למצוא פתרונות.

מרב מיכאלי: זה שאתה עכשיו עולה חזרה ומתחיל עכשיו פה איזו התפלפלות פוליטית – ואם אתה רוצה תשובה על זה, אז בישיבת ועדת הכספים הבוקר יושב-ראש הקואליציה התנה את דחיית התקציב בכסף לישיבות, הוא לא התנה את זה בתוספת תקציב לספרייה הלאומית.

מרב מיכאלי: אז איפה נמצא משרד החינוך מבחינת האחריות שלו למפעל הספרייה הלאומית?

מאיר פרוש: אני מבקש להיות זהיר בלשוני, ואני מבקש שגם את תהיי זהירה בלשונך.

מרב מיכאלי: אני מאוד זהירה.

מאיר פרוש: אמרת – – –

מרב מיכאלי: מאוד זהירה.

מאיר פרוש: אני יכול להוסיף?

מרב מיכאלי: לא אמרתי מילה – – –

יריב לוין: חברת הכנסת מיכאלי, תאפשרי לסגן השר.

יריב לוין: גם ככה אנחנו מעבר לפרוטוקול.

מאיר פרוש: תחזרי על זה עוד פעם ואני אגיד לך.

מאיר פרוש: אני רוצה להיות זהיר בלשוני, ואני מבקש שגם את תהיי זהירה.

מאיר פרוש: קודם כול, את יודעת בדיוק מה זה סגן שר.

מאיר פרוש: כשאת רוצה ללגלג על תפקידו של סגן שר, את יודעת לומר שאין לו שום אחריות במשרד.

מאיר פרוש: לסגן שר אין שום אחריות במשרד.

מרב מיכאלי: אתה באת בשם השר.

תמר זנדברג: מה זאת אומרת?

תמר זנדברג: אתה באת בשם השר.

מרב מיכאלי: מה זה עניין שלי שאין לך סמכות?

מרב מיכאלי: למה אתה מסכים לכהן בלי סמכות?

מרב מיכאלי: למה אתה מסכים לכהן בלי סמכות, אדוני?

תמר זנדברג: איזה מין דבר זה?

מאיר פרוש: אני אומר שלסגן שר אין שום סמכות.

מאיר פרוש: יש לי את הכבוד, ואני עושה את זה בדרך ארץ, לענות את תשובת השר מעל הדוכן.

תמר זנדברג: לא, זה לא ייאמן.

מאיר פרוש: אני הודעתי פה מעל הדוכן שלספרייה הלאומית, בתקציב הנוכחי, בשנה הנוכחית, מעבירים 38 מיליון שקלים.

מאיר פרוש: זה לא שהעבירו לבנק ולא דיברו עם הספרייה.

מאיר פרוש: מדברים איתם.

מאיר פרוש: שלא תחשבי שלא מדברים, ודאי שמדברים איתם.

מרב מיכאלי: נו, ומה אומרים להם?

מאיר פרוש: אני התווכחתי על אמירה אחת שלך – שכתבת לי בכתובים שהספרייה סגורה.

מאיר פרוש: אמרתי: לא יכול להיות.

מאיר פרוש: אני לא מעלה על דעתי.

מאיר פרוש: אני גם לא הולך לבדוק את זה.

מרב מיכאלי: אתה לא צריך להעלות על דעתך, אתה צריך לדעת.

מאיר פרוש: כדאי שהאופוזיציה תבדוק איך יכול להיות שעם 38 מיליון שקלים הספרייה סגורה.

תמר זנדברג: אתה אמור לדעת.

מאיר פרוש: אמרתי.

מאיר פרוש: אמרתי כלימוד זכות: אולי בגלל הקורונה זה סגור ולא נותנים לאנשים לבוא.

תמר זנדברג: אתה באת לעבוד בלי לדעת את המידע?

תמר זנדברג: אני לא מבינה.

מאיר פרוש: אבל לא יכול להיות שעם 38 מיליון שקל – ולמה אין להם 52 מיליון שקלים?

מאיר פרוש: 52 מיליון שקלים גם לא מספיקים.

מאיר פרוש: ודאי שכשיהיה הבניין החדש זה לא יספיק, 52, כי יצטרכו עוד.

מאיר פרוש: אני צודק, היושב-ראש?

מאיר פרוש: 52 מיליון שקלים לא יספיקו.

מאיר פרוש: אבל אי-אפשר לומר שאם אין 52 מיליון ויש רק 38, הספרייה הלאומית סגורה.

מאיר פרוש: היא לא סגורה, היא לא צריכה להיות סגורה; רק אם יש קורונה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן לשאילתה דחופה מס' 58.

יריב לוין: אני מזמין את סגן שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים משולם נהרי לענות על שאילתה של חברת הכנסת אורלי פרומן, שכותרתה: מחדל ההתעללויות בחוסים בהוסטלים המפוקחים.

יריב לוין: נמתין שסגן השר יגיע לדוכן ואז אפשר יהיה להקריא את השאילתה.

ניצן הורוביץ: לפי הסדר יש גם לי שאילתה.

יריב לוין: השאילתה שלך היא מס' 4.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני סגן השר, לאחרונה הגיעו אליי תלונות רבות ועדויות מצולמות של הזנחה פיזית והתעללות קשה בחסרי הישע בהוסטלים.

אורלי פרומן: בתקופת הקורונה ביקורי ההורים הוגבלו מאחר שהשוהים בהוסטלים נמצאים בסיכון בריאותי גבוה.

אורלי פרומן: רצוני לשאול: כיצד מתכוון משרדך לפעול על מנת להפסיק לאלתר את ההתעללויות בחסרי הישע?

אורלי פרומן: אם תרצה, אני גם יכולה להביא לך כמה דוגמאות.

יריב לוין: בבקשה, אדוני סגן השר.

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברת הכנסת אורלי, גם אם לא הזכרת את הדוגמאות, אני אשתדל להרחיב גם על דברים שלא כתובים בשאילתה.

משולם נהרי: אגף הדיור במינהל המוגבלויות נותן מענה ל-17,000 דיירים הגרים בכ-1,000 יחידות קצה, במודלים שונים של דיור, בהתאמה לרמות התפקוד השונות ולצורכי הטיפול, התמיכה והמוגנות.

משולם נהרי: קיים רצף מענים של מעונות, הוסטלים, מכינות, מערכי דיור ודירות בקהילה.

משולם נהרי: מתן טיפול מכבד, איכותי, מקצועי ובטוח הוא הערך בהנחיה המרכזית של ניהול מסגרות הדיור.

משולם נהרי: המשרד פועל באופן שוטף וקבוע להטמעה ולביצוע ההנחיות השונות הקשורות לכך, ובכלל זה למניעה של פגיעה בחסרי ישע, על ידי: א.

משולם נהרי: פיקוח – בקרות קבועות יזומות וכן ביקורי פתע.

משולם נהרי: במסגרות שבהן עולה חשש לקשיים או שמגיעות תלונות לגביהם, רמת הפיקוח וליווי המסגרת היא אינטנסיבית ביותר; ב.

משולם נהרי: כניסה ובקרה של יועצים מקצועיים בתחומים שונים, כגון תזונאיות, מרפאות בעיסוק, קלינאיות תקשורת ואנשי רפואה; ג.

משולם נהרי: הכשרות והשתלמויות לאנשי הצוות השונים במסגרות ובעיקר למטפלים כמו מטפלים מוסמכים, קורסים להתמודדות עם התנהגות מאתגרת, הכשרות בתחום המיני והחברתי ועוד; ד.

משולם נהרי: הדרכות קבועות של עובדים סוציאליים לכלל העובדים במסגרות לצורך העלאת המודעות לחוק חסרי ישע וחובת דיווח; ה.

משולם נהרי: ברוב המסגרות ישנן מצלמות במרחבים הציבוריים; ו.

משולם נהרי: כל עובד נדרש להביא אישור היעדר עבירות מין ונבדק אם יש לו רישום פלילי.

משולם נהרי: לצערנו, במערכת כל כך גדולה, שבה יש כ-10,000 מטפלים, לא ניתן למנוע הרמטית אירועים של פגיעה והזנחה, אך כאשר מתרחש אירוע כזה הטיפול הוא מיידי, מקיף ואינטנסיבי, הן ברמת החוק והענישה והן ברמת הטיפול והמניעה.

משולם נהרי: ההתערבות תכלול תלונה וחקירה משטרה וועדות בדיקה של המשרד, עריכת תחקירים ללמידת האירוע והטמעת נהלים.

משולם נהרי: עד כאן זו ההקדמה.

משולם נהרי: עכשיו לגופה של השאילתה.

משולם נהרי: כעת אתייחס למקרה הפרטני שהועבר אלינו.

משולם נהרי: רוב התמונות והתלונות שהועברו אלינו מוכרות לנו ומתייחסות בכללותן למעון נווה האירוס.

משולם נהרי: מרגע קבלת התלונות הנושא נבדק באופן מיידי; הגורמים המקצועיים הבכירים במשרד ערכו ביקורים תכופים במעון; הפיקוח על מעון זה הוגבר, ובשנים האחרונות נעשו מהלכים משמעותיים לשיפור איכות חייהם של הדיירים, ואנו ממשיכים לפעול לשיפור זה.

משולם נהרי: יודגש כי לאחר בדיקתנו המקיפה נמצא כי חלק מהפניות אינן קשורות להזנחה או לפגיעה בחסרי ישע.

משולם נהרי: לגבי אחת התמונות שהועברו אלינו, פגיעה בראשה של אחת הדיירות, לאחר בדיקה מעמיקה התברר כי הדיירת אינה נמצאת עוד במסגרת של המשרד, והצילום הוא לאחר ניתוח רפואי שנעשה בעבר בשל בעיה רפואית שממנה היא סבלה.

משולם נהרי: לעניין התמונה של דלת שבורה – בעבר היו במסגרת דלתות לא תקינות.

משולם נהרי: הדבר טופל, וכיום, בהסתמך על ביקורי הפיקוח, הדלתות תקינות.

משולם נהרי: לעניין תלונות על רזון של אחד המטופלים, מדובר באירוע מלפני יותר משנה שנבדק וטופל בליווי דיאטנית, וגם אז לא נמצאו עדויות להזנחה מצד המעון.

משולם נהרי: בקשר לתמונה של הרגל הפצועה של דייר הנמצא בביתן חולי הקורונה, מדובר בתמונה שהועברה על ידי הצוות הרפואי בשל בעיה רפואית כדי לקבל מרופא המסגרת הנחיה לטיפול.

משולם נהרי: נכון לעכשיו הדייר עבר טיפול ויש שיפור משמעותי במצבו.

משולם נהרי: בכל מקרה, מפקחת המסגרת תבדוק לעומק את התלונה הזאת.

משולם נהרי: לעניין תמונה של הדייר הפצוע, מדובר בתאונה מצערת הנמצאת בחקירה משטרתית ובבדיקה של ועדת בדיקה משרדית.

משולם נהרי: בנוגע לתמונה שבה המטפלת ישנה, הנושא ייבדק ויטופל על ידי משרדנו.

משולם נהרי: יחד עם זאת, נציין כי מדובר בביתן של חולי הקורונה, שבו המטפלים עובדים 24/7 במיגון מלא, המקשה מאוד מבחינה פיזית, בלי לצאת לביתם.

משולם נהרי: חשוב לנו להדגיש כי בכל משמרת, וגם בסיטואציה זו, ישנם לפחות שני אנשי צוות.

משולם נהרי: לעניין תלונות על מעון בני ציון – אני מקווה שאני לא מדלג על שום דבר – זו תלונה נקודתית שנבדקה ולא אומתה.

משולם נהרי: ככלל, וכך גם בבני ציון, במסגרות שבהן דיירים מבודדים בשל נגיף הקורונה, צוות המסגרת דואג לשמור על קשר עם בני המשפחה באמצעים דיגיטליים ומקוונים.

משולם נהרי: תלונה על מעון בראשית – מבדיקתנו, מדובר בתלונה מלפני כמה חודשים.

משולם נהרי: בראשית היא מסגרת קצה, שבה מתגוררים אנשים עם מוגבלות ועם התנהגות מאתגרת, אלימה ומורכבת.

משולם נהרי: הטיפול בדיירים מורכב ביותר, ומסגרת זו מפוקחת באופן אינטנסיבי.

משולם נהרי: משרד העבודה והרווחה פועל לשיפור השירותים במסגרת ואיכות הטיפול.

משולם נהרי: תקופת הקורונה הינה מורכבת ומשפיעה על אורח החיים של כולם.

משולם נהרי: יחד עם זאת, אין בידינו עדויות לעלייה בפגיעות ובהזנחה של דיירים.

משולם נהרי: בנוסף, חשוב לציין כי ההורים יכולים לבקר במסגרות ואף לקחת את בני משפחתם לביתם.

משולם נהרי: משרד העבודה והרווחה ממשיך לפעול בכל דרך על מנת לשמור על איכות החיים ועל ביטחונם של הדיירים במסגרות הדיור, ובין היתר – מניעת פגיעה והזנחה של מטופלים.

משולם נהרי: תודה.

יריב לוין: שאלה נוספת לחברת הכנסת פרומן, בבקשה.

אורלי פרומן: תודה על תשובתך, אדוני סגן השר.

אורלי פרומן: ובכל זאת דברים מתרחשים, מתרחשים.

אורלי פרומן: יכול להיות שחלק נובע אולי מאיכות הצוותים, סף הקבלה – ההכשרה המקצועית של אותם אנשים, שעובדים בעבודה מאוד לא פשוטה וקשה.

אורלי פרומן: אבל התלונות חוזרות על עצמן, על הזנחה, על טעויות בחלוקת תרופות, על נעילת דיירים בחדריהם, על חיתוך ופציעות עצמיות, קללות, מכות, לפעמים מניעת קשר עם בני משפחה, חוסר ניסיון של הצוות, של רוב הצוות, מניעת מעקב רפואי, פיקוח רפואי רופף, תחלופה תדירה של מדריכים.

אורלי פרומן: יכול להיות שדרישות הסף שמציגים לתפקיד הזה, כשמטפל בעצם הוא האיש הכי קרוב למטופל, לאוטיסט, לכל מי שיהיה שם, והוא נדרש למשמרת לא פשוטה, להתמודד עם מצבי משבר, עם התפרצויות אלימות, לקלח, להכין אוכל ואף לחלק תרופות – ההכשרה היא מאוד מאוד קצרה, לפעמים תצפית בהוסטל, שלוש-ארבע תצפיות, ובזה נגמרת ההכשרה.

אורלי פרומן: היא לא מספיקה.

אורלי פרומן: אין מה לעשות, נדרשים ניסיון ובשלות כדי להתמודד עם התופעות האלה.

אורלי פרומן: במקביל קיים מחסור בכוח אדם, אנחנו יודעים.

אורלי פרומן: יש יותר מדי ילדים עם פחות מדי מטפלים.

אורלי פרומן: יכול להיות שזה נעוץ בתנאי העבודה הלא-אטרקטיביים של אותם עובדים.

אורלי פרומן: איך אומרים לי חלק מההורים?

אורלי פרומן: כל יום שאין בו אירוע חמור, שאין בו פגיעה בילד שלנו, הוא ממש נס.

אורלי פרומן: אז איך אנחנו, איך אתם, גורמים לכך שההורים שהילדים שלהם נמצאים בהוסטלים יוכלו לישון כמו שצריך ולדעת שהילדים שלהם מקבלים את הטיפול הטוב ביותר, המכבד והמכובד?

אורלי פרומן: תודה.

משולם נהרי: עוד מישהו שואל?

יריב לוין: לא.

יריב לוין: אין.

משולם נהרי: לא.

יריב לוין: בבקשה, אדוני סגן השר.

משולם נהרי: כן.

משולם נהרי: יהיה לי קל לענות לך על השאלה הזאת.

משולם נהרי: שנינו באים ממערכת החינוך.

משולם נהרי: מערכות כאלה, שמפעילות מוסדות ברחבי הארץ, לא חפות מטעויות או מהתנהלות כזאת או אחרת שהיא לא לפי הכללים.

משולם נהרי: אנחנו יודעים את זה במערכת החינוך, והתמודדנו הרבה כשאנחנו מדברים על אוכלוסייה נורמטיבית.

משולם נהרי: כשאנחנו מדברים פה על אוכלוסייה מאתגרת, עם מוגבלות, לפעמים עם התנהגות אלימה, אז שבעתיים צריך לתגבר את הצוותים, צריך להסדיר את השכר שלהם, לשפר את השכר.

משולם נהרי: אם אנחנו מדברים על עובדים סוציאליים – כמו שיש מורים במערכת החינוך ומתגברים עם מורים כדי להתמודד עם כל מיני בעיות במערכת, במשרד הרווחה צריך עובדים סוציאליים.

משולם נהרי: בכל מקום, בסופו של דבר, העובד המרכזי הוא העובד הסוציאלי.

משולם נהרי: ואם לא חושבים לשפר להם את השכר – אז המורים, שפר גורלם, אז יש הסתדרות שמשביתה את הכול ומערכת החינוך לא עובדת.

משולם נהרי: תארי לך שמשביתים מערכת כזאת של הילדים האלה, שזקוקים לפיקוח 24/7, לאן היינו מגיעים.

משולם נהרי: אז אם המדינה תשכיל ותבין – – –

אורלי פרומן: אתה זה המדינה.

משולם נהרי: מה?

אורלי פרומן: אתה זה המדינה.

אורלי פרומן: אתה חלק מהממשלה.

משולם נהרי: כן, כן, אבל המדינה שלנו – – –

אורלי פרומן: אתה חלק מהממשלה.

משולם נהרי: אבל המדינה שלנו מחולקת: יש מדינה שנמצאים בה השרים, ויש מדינה שהאוצר נמצא שם.

משולם נהרי: הוא מנהל מדינה משלו.

משולם נהרי: ברגע שלא ישפרו את השכר של העובדים הסוציאליים, אנחנו ניתקל בעוד בעיות.

משולם נהרי: גם ככה הם קורסים וגם ככה העבודה שלהם קשה.

אורלי פרומן: – – –

משולם נהרי: אני פשוט מנצל את הבמה הזאת כדי להדליק נורה אדומה.

משולם נהרי: הבאת מקרים – אנחנו מטפלים במקרים, המקרים האלה ידועים.

אורלי פרומן: אני רוצה למנוע את המקרים הבאים, זה מה שאני רוצה.

אורלי פרומן: אני רוצה שהנערים והנערות, הבחורים והבחורות, יקבלו טיפול מתמיד.

משולם נהרי: אני הבאתי לך את מערכת החינוך.

משולם נהרי: הלוואי שהיינו מצליחים למנוע.

משולם נהרי: אני גם הייתי מנהל בית ספר, אני יודע.

משולם נהרי: אלה דברים – כשאת מתעסקת עם ילדים ועם נוער ועם הכול, יש פקשושים, מה שנקרא, יש דברים, אבל – – –

אורלי פרומן: סגן השר נהרי, הנושא של העובדים הסוציאליים זה אצלכם במשרד.

משולם נהרי: כן.

אורלי פרומן: התגאה פה ראש הממשלה לפני שבוע שהוא הגיע להסכם והעלה את השכר, ואתה עכשיו אומר את זה.

אורלי פרומן: אז אנחנו יודעים שאולי סגרו איתם איזשהו הסכם; הוא לא מספיק, הוא לא נכון.

אורלי פרומן: מאות תקנים עומדים ריקים, והמקומות האלה משוועים לעובדים סוציאליים.

משולם נהרי: הם לא צריכים תוספות, הם צריכים שיבנו להם את השכר כמו שצריך, שייתן מענה.

משולם נהרי: הם עובדים קשה, הם מתמודדים עם בעיות שקשה להתמודד איתן.

משולם נהרי: הם עובדים גם בבית, כי הבעיה רודפת אותם לכל מקום, וצריכים לבנות להם שכר כמו שצריך.

אורלי פרומן: נכון.

משולם נהרי: ולא להגיד שזה פותח לעוד מגזרים.

משולם נהרי: זה מגזר שהוא בנפשנו.

משולם נהרי: אני אמרתי את הדברים הללו כמי שבא מהתחום, כמי שמכיר, כמי שיודע כמה חיוני עובד סוציאלי.

משולם נהרי: לכן, זה המקום.

משולם נהרי: אני במדינה – יש עוד מדינה, והיא צריכה לתקצב את המדינה שלי.

משולם נהרי: תודה.

אורלי פרומן: טוב, את זה תפתור בממשלה.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני סגן השר.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן לשאילתה דחופה מס' 54, של חבר הכנסת חמד עמאר, בנושא:

יריב לוין: ממצאי ועדת החקירה שהקים שר הפנים לשעבר גדעון סער בכנסת התשע-עשרה.

יריב לוין: אני מזמין את סגן שר הפנים יואב בן צור להשיב על השאילתה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, כבוד סגן השר, ידוע לנו כי מסקנות הוועדה שדנה בסוגיית התכנון והבנייה ביישובים הדרוזיים הועברו למשרד הפנים.

חמד עמאר: רצוני לשאול: 1.

חמד עמאר: מדוע מסקנות אלה עדיין לא פורסמו?

חמד עמאר: 2.

חמד עמאר: מהן המסקנות העיקריות?

חמד עמאר: 3.

חמד עמאר: מתי בכוונת משרדך לפרסם מסקנות אלה?

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדיי השרים, מכובדי, חברי וידידי חבר הכנסת חמד עמאר, אכן, בינואר 2014 מינה שר הפנים דאז וחבר הכנסת כיום גדעון סער ועדה ציבורית לבחינת הליכי התכנון והבנייה במגזר הדרוזי בראשות כבוד השופט בדימוס אורי גורן.

יואב בן צור: עיקרי מסקנותיה של הוועדה עסקו בנושאים כגון הצורך לקדם תכנון מתארי ותכנון מפורט ביישובים הדרוזיים, ייעול השימוש בקרקע, בחינת שטחי השיפוט המוניציפליים של הרשויות הדרוזיות ונושאים נוספים.

יואב בן צור: בשנת 2015 מינהל התכנון הועבר למשרד האוצר ויצא מסמכות שר הפנים.

יואב בן צור: כיום, לאחר מעבר מינהל התכנון בחזרה למשרד הפנים, יכול להיות שיוחלט על ידי השר על בחינה מחודשת של הנושא, לאור שינויי העיתים והצרכים המשתנים.

יואב בן צור: לצד זאת אומר, כפי שציינתי כאן בשבוע שעבר כשעלה נושא התכנון והבנייה במגזר הדרוזי על סדר-יומה של הכנסת, שבשנים האחרונות קיימת פעילות תכנונית נמרצת ביישובים הדרוזיים, הן ברמת התכנון המתארי והן ברמת התכנון המפורט.

יואב בן צור: אנו מודעים למצוקת הדיור במגזר הדרוזי ופועלים במרץ לקדם את התוכנית הייעודית לו.

יואב בן צור: שר הפנים אף שם את נושא הדאגה לצרכים של כלל אוכלוסיית המיעוטים בראש מעייניו, וביקש ממני באופן אישי, כסגנו, להוביל את הטיפול בנושא.

יואב בן צור: השר הנחה את הגורמים המקצועיים במינהל התכנון, במינהל הפיתוח ובמינהל השלטון המקומי במשרד הפנים לבחון לעומק את מצוקותיהם השונות של היישובים הדרוזיים, לרבות בתחום התכנון והבנייה, וכן הנחה להציג הצעות לפתרונות בפני ראשי העדה בהקדם האפשרי.

יואב בן צור: בימים אלו מגובשת תוכנית החומש החדשה ליישובים הדרוזיים, והיא תכלול כלים נוספים לקידום התכנון, לרבות תקציבי תכנון ופיתוח ביישובים הדרוזיים.

יואב בן צור: אני מאמין שנזכה לראות בשנים הקרובות תנופה משמעותית בתחום הזה.

יואב בן צור: כמו כן, ברצוני לומר לך, חבר הכנסת חמד עמאר, שהייתה אמורה להיות ישיבה עם כל ראשי הרשויות הדרוזים במינהל הפיתוח, במינהל התכנון, כדי לשמוע ולהשמיע – להשמיע את התוכניות שיש לנו לומר להם, תוכניות מתאר שקיימות, ולשמוע על המצוקות והבעיות שלהם.

יואב בן צור: לצערי זה נדחה בגלל הקורונה.

יואב בן צור: אני מקווה שבימים הקרובים ובשבועות הקרובים אנחנו נחדש את הישיבה הזאת.

יואב בן צור: אם לא נצליח לעשות את זה עם כולם יחד נעשה את זה במקטעים, עד כמה שיתאפשר לנו לקיים מפגשים כאלה בתקופה הזאת.

יואב בן צור: ולכן אני חושב שהמסקנות והדחיפה שהשר נותן לטובת הדברים הללו אכן יזיזו משהו בנושא הזה, ואני מקווה שנראה תוצאות, וקרובות.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: ידוע לכם שהנושא של התכנון והבנייה הוא הנושא הקשה ביותר במגזר הדרוזי.

חמד עמאר: כל צעיר וצעירה מחכים רק לסיים את הסוגיה הזאת של תכנון ובנייה.

חמד עמאר: הוועדה עשתה עבודה מקצועית.

חמד עמאר: אני בעצמי הופעתי בפני הוועדה וקיבלתי לא מזמן חלק ממסקנות הוועדה.

חמד עמאר: אחת המסקנות של הוועדה היא הקפאת כל ההליכים המשפטיים בנושא של תכנון ובנייה ביישובים הדרוזיים, ושנית – הלבנת כל הבתים בהליך מזורז, אלה שנמצאים בתוך הקו הכחול של היישובים.

חמד עמאר: מסקנות מאוד חשובות.

חמד עמאר: אני חושב שמה שמשרד הפנים צריך לעשות זה לקחת את המסקנות של הוועדה, כי הוועדה עשתה עבודה מקצועית ביותר.

חמד עמאר: היא ישבה, דנה וחקרה, והיא ידעה מי אשם בכל המצב שהגענו אליו ביישובים הדרוזיים.

חמד עמאר: אני מצפה ממשרד הפנים שייקח את המסקנות ויישם אותן.

חמד עמאר: זו הנקודה החשובה ביותר: הקפאת ההליכים המשפטיים, הליך מזורז לאותם בתים שנמצאים וממילא יקבלו את ההיתרים אם נתחיל בהליך המזורז, וכך אנחנו יכולים להתקדם בכל הנושא של התכנון והבנייה.

יואב בן צור: חברי, יש דיונים במשרד הפנים בנושא של הלבנת הבתים שנמצאים עד היום ונעשו שלא בהיתר, גם במגזר הערבי וגם במגזר הדרוזי.

יואב בן צור: השר הולך לכיוון הזה כדי באמת לנסות לפתור את הבעיה אחת ולתמיד ולחשוב – ולקדם שמכאן ולהבא על כל חריגה שתהיה, ההתנהלות מול החורג תהיה מאוד קשה.

יואב בן צור: אני מקווה שהדברים הללו כן יתקדמו וכן יקודמו.

יואב בן צור: אנחנו עושים כל שלאל ידנו כדי לקדם את הדברים הללו.

יואב בן צור: אנחנו מקווים שלא יהיה שום הליך שיעצור אותנו בימים הקרובים ונוכל להתקדם הלאה.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת ברוכי.

יריב לוין: בבקשה.

אליהו ברוכי: כבוד היושב-ראש, אדוני סגן השר, השרים, השבוע נחשפנו לנתונים לא נעימים בכל מה שקשור לשטחים של חופים נפרדים מול השטחים שיש לחופים לשחייה הכללית.

אליהו ברוכי: הנושא הזה, כפי שאני הספקתי לראות כאן, נמצא פה על השולחן משנת 2014.

אליהו ברוכי: עונת הרחצה, או נקרא לזה שיא עונת הרחצה, מאחורינו.

אליהו ברוכי: מה בדעת המשרד לעשות לקראת עונת הרחצה הבאה, שכנראה תגיע באיזשהו שלב?

יריב לוין: שאלה נוספת – לחבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: אז יהיה אפשר לענות על שתי השאלות.

ג'אבר עסאקלה: כבוד סגן השר, כבוד היושב-ראש, ההמלצות הנסתרות של הוועדה עדיין קיימות איפשהו.

ג'אבר עסאקלה: אני מסכים למה שאמר חברי חמד עמאר: צריך להוציא אותן ולהתחיל ליישם אותן.

ג'אבר עסאקלה: אבל נוסף לסוגיה של תוכניות מתאר והלבנת הבתים ללא היתר יש גם סוגיה מאוד משמעותית של שטחי שיפוט.

ג'אבר עסאקלה: למעשה, שטחי השיפוט של היישובים הערביים והדרוזיים, בכלל היישובים הערביים כולם, הם שטחים מצומצמים, שלא מאפשרים באמת תכנון מתארי אמיתי.

ג'אבר עסאקלה: ועדות גיאוגרפיות מוקמות ופועלות במשך חודשים רבים ושנים רבות וההמלצות שלהן בסוף נגנזות.

ג'אבר עסאקלה: היום יש על הפרק כמה ועדות גיאוגרפיות.

ג'אבר עסאקלה: יש ועדה גיאוגרפית עכשיו בעניין האדמות של הכפר ירכא: אדמות פרטיות של אנשי ירכא שלידן בסיס צבאי הועברו למועצה אזורית משגב, ששולטת על חצי מהגליל.

ג'אבר עסאקלה: זה לא הגיוני, זה לא הוגן.

ג'אבר עסאקלה: הארנונות שבשטח הזה אמורות להיות ליישובים הערביים – היישוב ירכא, כמפורט כאן.

ג'אבר עסאקלה: לכן אני מבקש להתייחס גם לסוגיה של שטחי השיפוט ואפשרויות התכנון העתידי על הקרקעות האלה.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

יואב בן צור: חבר הכנסת אליהו ברוכי, אני שמח על השאלה שלך.

יואב בן צור: אכן, אני קיבלתי את האחריות לחופים בתוקף היותי סגן השר.

יואב בן צור: השר העביר לי את האחריות לחופי הים.

יואב בן צור: אין ספק שאין לנו מספיק חופים נפרדים ביחס לגודל האוכלוסייה שאנחנו מהווים במדינת ישראל.

יואב בן צור: היה מגיע לנו הרבה יותר.

יואב בן צור: אנחנו פועלים ומנסים לפעול בכמה מישורים: בשיפור החופים הקיימים, בהנגשתם לנכים – גם לנכים חרדים, אנשים בעלי מוגבלויות; מגיע שיהיה להם חוף ים.

יואב בן צור: אנחנו עושים את זה בשיא המרץ, ואנחנו מקווים שיהיה לנו שיתוף פעולה גם עם משרד התיירות בנושא הזה, גם להנגשת חופים כלליים וגם להנגשת החופים הנפרדים.

יואב בן צור: מנגד, אנחנו מנסים ליצור עוד ועוד מקומות שבהם יהיה אפשר להקים חופים נוספים.

יואב בן צור: גם בכינרת, למשל, בתקופה הזאת, בתקופה של בין הזמנים, בשלושת השבועות הללו, הפכנו חוף אחד – חוף גולן – לחוף נפרד, וקיבלנו באמת הרבה תודות על הנושא הזה.

יואב בן צור: השר פעל בנמרצות כדי לקיים את החוף הזה.

יואב בן צור: אנחנו נשפר, אנחנו נעשה עוד ועוד חופים בכל הימים – גם בים התיכון, גם בים המלח וגם בים סוף.

יריב לוין: אדוני סגן השר, אם מותר לי להוסיף, חבר הכנסת ברוכי, בתקופה שכיהנתי כשר התיירות השקענו לא מעט בנושא הזה, בין היתר בחוף נפרד בים המלח, שנפתח לראשונה – –

יואב בן צור: אמת.

יריב לוין: – – והוא באמת ברמה הכי גבוהה שיכולה להיות – –

יואב בן צור: נכון, יוצא מן הכלל שם.

יואב בן צור: יוצא מן הכלל.

יואב בן צור: חוף ממש יפה.

יריב לוין: – – כך שיש בהחלט לאן ללכת.

יריב לוין: תמיד יש מה לשפר ויש מה לעשות, אבל הנושא, לפחות בתקופתי, היה בהחלט במקום גבוה בסדר העדיפויות של משרד התיירות.

יריב לוין: דברים גם נעשו בשיתוף פעולה, כמובן, עם שר הפנים ומשרד הפנים, לטובת כלל הציבור.

יואב בן צור: תודה.

יואב בן צור: אנחנו פועלים להקים חוף גם בצפון ים המלח, כדי להקל על תושבי ירושלים, שתהיה להם נסיעה קצרה להגיע לחוף כזה.

יריב לוין: ברוכים תהיו.

יואב בן צור: חבר הכנסת עסאקלה, אני רוצה לומר לך דבר אחד: מאז כניסתו של שר הפנים הרב אריה דרעי לתפקידו הוא הקים את הוועדות הגיאוגרפיות – הקים ועדות שבעצם גורמות לכך שהחזקים ייתנו לחלשים, שלא כל ההכנסות יתרכזו במועצות מסוימות שהן עשירות מאוד, אלא כל מועצה כזאת תתחלק בהכנסות שלה.

יואב בן צור: הוועדה לחלוקת הכנסות מתחלקת בהכנסות עם מועצות או עיריות סמוכות או לא סמוכות בתשלומי הארנונה כדי לעזור לרשויות החלשות.

יואב בן צור: הוועדות הגיאוגרפיות גם שוקלות את השיקולים שלהן ומקבלות החלטות להעברת שטחים מרשות לרשות לפי הצורך.

יואב בן צור: אני חושב שהן עושות עבודה מצוינת וטובה.

יואב בן צור: לא תמיד כל החלטה השר מאמץ; הוא בוחן אותה עם כל ההיבטים והצדדים שיש לה, וברגע שהוא מגיע למסקנה שזה אכן הדבר הנכון, הוא מאשר את ההחלטה הזאת, וכבר נעשו העברות וחילופי שטחים רבים בכל הארץ.

יואב בן צור: גם במקרים האלה – אני לא יודע להגיד עכשיו נקודתית.

יואב בן צור: אנחנו, כעיקרון – הדרג המיניסטריאלי לא מתערב בעבודתן של הוועדות, אלא הן מגיעות בסופן לאישור של השר והשר אמור לאשר אותן.

יואב בן צור: תוך כדי תנועה אנחנו לא מתערבים בוועדה.

יואב בן צור: אלה ועדות מקצועיות לחלוטין וניזונות מהיבטים מקצועיים בלבד.

יואב בן צור: שום שיח או סיג פוליטי או משהו אחר בנושא הזה לא מתערב בעבודתן של אותן ועדות.

יואב בן צור: ולכן, אין לי ספק, ההחלטות שהתקבלו עד עכשיו הן החלטות נכונות, הן החלטות טובות, והן ימשיכו להתקבל כך.

יואב בן צור: אנחנו נמשיך לעזור לחלשים כדי שיהיו להם הרבה יותר יכולות לשרוד ולהתקיים, ולתת את השירותים המתאימים לכל המגזרים.

יריב לוין: תודה, אדוני.

יריב לוין: ברשותך, מאחר ששר המשפטים, שאמור לענות על שתי השאילתות הדחופות הבאות טרם הגיע, לצערי, והוא נמצא בדרכו לכאן, אני מציע שנעבור לתשובות על שאילתות רגילות.

יריב לוין: אני מזמין ראשונה את חברת הכנסת טלי פלוסקוב להציג את שאילתה מס' 121, שכותרתה: מתן אפשרות תשלום במזומן עבור שירותים של משרד הפנים.

יריב לוין: בבקשה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

טלי פלוסקוב: אדוני סגן השר, במשרד הפנים אין אפשרות לשלם במזומן עבור שירותים בסיסיים כגון הנפקת תעודת זהות ודרכון.

טלי פלוסקוב: לחלק מהאוכלוסייה במדינה אין כרטיס אשראי, חלק משמעותי.

טלי פלוסקוב: ברצוני לשאול: האם יש אפשרות להחזיר את התשלום במזומן ללא אישור מיוחד?

יואב בן צור: תודה.

יואב בן צור: גברתי חברת הכנסת טלי פלוסקוב, במענה על השאלה בעניין האפשרות לשלם במזומן עבור שירותי רשות האוכלוסין במשרד הפנים אני אשיב כך: מדיניות גביית האגרות באמצעות כרטיסי אשראי בלבד הותאמה למדיניות הממשלה לצמצום השימוש במזומן במשק כולו, וההחלטה על קבלת מדיניות זו פורסמה באתר הרשות, בעמוד הפייסבוק ובכל לשכות מינהל האוכלוסין והפרסומים ואף תורגמה לכמה שפות.

יואב בן צור: מדיניות זו נקבעה, בין היתר, על מנת לקדם שירות באמצעים דיגיטליים, במטרה לשפר את השירות הניתן לציבור ולקצר את זמני ההמתנה.

יואב בן צור: הרשות נותנת למקבלי השירות חלופות רבות לתשלום עבור השירותים בערוצי השירות השונים: באתר האינטרנט, בעמדות השירות הפזורות בלשכות ובעת קבלת השירות מול עובד הרשות בלשכה באמצעות כרטיסי אשראי, כולל כרטיס של קרוב משפחה או מלווה, בכפוף לנוכחותו והזדהותו מול הפקיד, בהתאם לדרישת חברות האשראי, ואף באמצעות כרטיס אשראי נטען של דואר ישראל.

יואב בן צור: בנוסף, ניתנה לכל מנהל לשכה סמכות לאשר לפי שיקול דעתו תשלום במזומן במקרים חריגים, לאחר ששוכנע כי זה הפתרון הנכון ביותר לאותו מקרה פרטני.

יואב בן צור: מדיניות זו מונהגת בהצלחה רבה החל מחודש יולי 2019, ולא נתקלנו בבעיות מיוחדות שהתעוררו בעקבות מדיניות זו.

יואב בן צור: זאת אומרת שאדם יכול בהחלט, באישור מיוחד של מנהל לשכת האוכלוסין באותו מקום, לשלם במזומן.

יריב לוין: שאלה נוספת לחברת הכנסת פלוסקוב, בבקשה.

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני סגן השר.

טלי פלוסקוב: אני רק רוצה לשתף אותך:

טלי פלוסקוב: השאילתה הזאת עלתה בעקבות פנייה של אדם עיוור, שלא יכול היה לקבל והיה צריך להמתין שעות עד שמנהלת הלשכה נתנה לו בסוף אפשרות לעשות את זה ללא כרטיס אשראי.

טלי פלוסקוב: רק דבר אחד אני רוצה שתביאו בחשבון בקבלת ההחלטה: מדובר בכמיליון איש במדינת ישראל שלא מחזיקים בכרטיס אשראי.

טלי פלוסקוב: כמו שידעה שרת התחבורה מירי רגב – אני מאוד מברכת על החלטתה – לתת לאזרחים ותיקים לשלם עבור האוטובוס במזומן, אני מציעה ומבקשת מכם לשקול את האופציה הזאת גם לאנשים עם מוגבלויות, בלי להמתין למנהל הלשכה, וגם לאזרחים ותיקים.

טלי פלוסקוב: לתת להם אפשרות, ללא אישורים מיוחדים, לקבל אופציה לשלם במזומן.

יואב בן צור: אני אבדוק, גברתי, את האפשרות הזאת, שאזרחים ותיקים ובעלי מוגבלויות יוכלו לשלם במזומן.

יואב בן צור: כרגע זה המצב הנתון, ואני מקווה שנשנה אותו לפי בקשת גברתי.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנחנו עוברים לשאילתה מס' 152, של חבר הכנסת אלכס קושניר, שכותרתה: פקידות לשכות האוכלוסין אינה מעודכנת בנוהל הכניסה לישראל בתקופת הקורונה.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת קושניר.

אלכס קושניר: אדוני, נוהל הכניסה לישראל לבני זוג לאזרחים ישראלים עודכן ב-12 ביולי 2020.

אלכס קושניר: בדיון שנערך בוועדת העלייה והקליטה מסר מנכ"ל המשרד כי כל הלשכות מעודכנות ומתודרכות בהתאם.

אלכס קושניר: לפי הפניות שמגיעות ללשכתי לשכות רבות ברחבי הארץ כלל לא יודעות על קיום הנוהל.

אלכס קושניר: ברצוני לשאול: 1.

אלכס קושניר: כיצד ומתי ההוראות מגיעות לפקידות?

אלכס קושניר: 2.

אלכס קושניר: איזו אכיפה פנים-משרדית נערכת בנושא?

אלכס קושניר: תודה.

יואב בן צור: חבר הכנסת אלכס קושניר, אני רוצה לומר לך, אתה קיבלת מענה על השאילתה גם בכתב, אבל אני אחזור בכל זאת.

יואב בן צור: לשכות מינהל האוכלוסין מתעדכנות בדבר הקלות הכניסה לישראל מייד עם פרסומן לציבור הרחב באתר האינטרנט של רשות האוכלוסין וההגירה.

יואב בן צור: הלשכות מקבלות הנחיות ברורות בנוגע לכל אחת מההקלות, הכוללות פירוט של הקריטריונים והמסמכים הנדרשים בעת הגשת הבקשה בלשכה.

יואב בן צור: כמו כן, אני רוצה לציין כי מתקיים ערוץ תקשורת ישיר ומקצועי בין הלשכות לבין מטה האוכלוסין, כך שבכל שאלה שמתעוררת והפקיד בלשכת האוכלוסין לא יודע בדיוק לענות את התשובה, יש לו קשר ישיר ומיידי עם מטה האוכלוסין, עם אנשים ייעודיים שנמצאים שם כדי לתת לו תשובה באותו רגע.

יואב בן צור: לפעמים אנשים מקבלים איזושהי תשובה – או שהתשובה לא מוצאת חן בעיניהם או שהתשובה לא סיפקה את מה שהם רוצים או שאין בתקנות.

יואב בן צור: אני מוצף – כידוע לך, אם אתה מקבל פניות כאלה ואחרות, אני מוצף בעשרות אם לא במאות פניות על כל מיני בעיות של כניסה לארץ ויציאה מהארץ וחזרה לארץ של ישראלים, של יהודים ושל לא יהודים ושל כל מי שרוצה להגיע לפה.

יואב בן צור: ובכל זאת, לפעמים מתברר שאנשים מתעצלים להסתכל באתר האינטרנט או לראות את התקנות ואת הנהלים, כי אם הם היו עושים את זה, הם היו חוסכים לעצמם הרבה בנושא הבקשות.

יואב בן צור: ואני רוצה לומר לך שאנחנו כמעט לא חורגים מהתקנות והנהלים שקיימים.

יואב בן צור: יש ועדה מיוחדת שיושבת, ואם יש למישהו מסוים בעיה מסוימת שלא נמצאת בנוהל, הוועדה יושבת ומחליטה, אבל בעיקרון כולם אמורים להיות מעודכנים, ומי שלא מעודכן או פקיד שלא יודע – יש לו מענה מיידי במטה.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת קושניר.

יריב לוין: בבקשה.

אלכס קושניר: אדוני סגן השר, רק כהערת אגב, אני חייב לשבח את מנכ"ל רשות האוכלוסין וההגירה, שבאמת עונה, עובד ונותן מענה מקצועי, מהיר וענייני.

אלכס קושניר: שאלה נוספת: בעקבות משבר הקורונה הרבה זוגות שתכננו להתחתן שלא במסגרת הרבנות לא יכולים כרגע לצאת לחוץ-לארץ.

אלכס קושניר: השאלה: האם משרדך עושה איזושהי פעולה אקטיבית כדי לאפשר להם להתחתן?

אלכס קושניר: כי אחרת פשוט נמנעת מהם הזכות הבסיסית של כל אזרח – להתחתן ולהקים כאן משפחה.

יואב בן צור: קודם כול, נדמה לי שפתחו את השמיים ליוון, לא?

יואב בן צור: לבולגריה, לקרואטיה.

אלכס קושניר: עם בידודים והגבלות, אדוני.

אלכס קושניר: אדוני, יש – – –

יואב בן צור: בידודים והגבלות – לא אנחנו הבאנו את הקורונה, עם כל הכבוד.

אלכס קושניר: כן, אבל אתם יכולים לעשות פעולה אקטיבית כדי לאפשר לאנשים להתחתן.

אלכס קושניר: אגב, כדי לסבר את האוזן, מדובר בכ-4,000 צעירים שכרגע כבר חצי שנה לא יכולים להקים משפחה בישראל, והם, אגב, כמוני וכמוך, עם תעודת זהות כחולה.

יואב בן צור: אני שומע, ושמענו כבר ודיברנו על זה פה במליאה, בנושא הזה.

יואב בן צור: אנחנו מקווים שלאט-לאט השמיים ייפתחו, וגם אם מישהו רוצה להתחתן וצריך להיות בבידוד – אז אני רוצה לומר לך שיש הרבה זוגות מעורבים, יהודי וישראלית או ישראלי ויהודייה, שרוצים וצריכים להגיע לארץ כדי להתחתן, והם עושים את כל הנהלים ואת כל הסידורים כדי להישאר בבידוד והם באים ונשארים בבידוד ומתחתנים.

יואב בן צור: אז גם פה – אם למישהו דחוף מאוד להתחתן, ועכשיו פתחו את השמיים קצת לכל מיני ארצות שאפשר להתחתן שם – שיתכבד, ישב בבידוד וייסע או שיעשה בדיקות קורונה כמו שעושים, בשדה התעופה, ואז ברגע שהוא יוצא שלילי הוא בכלל לא צריך להיות בבידוד.

יריב לוין: תודה.

אלכס קושניר: אדוני, במעבדה – – –

יריב לוין: חבר הכנסת קושניר, זהו.

יריב לוין: זה לא עוד שאלה ועוד שאלה.

אלכס קושניר: אדוני, ברשותך, בבקשה רק משפט אחד: אני רק אזכיר לך שבבן-גוריון אין שום מעבדה וגם לא תהיה עוד הרבה מאוד זמן.

אלכס קושניר: אבל אתה לא ענית לי על השאלה: חוץ מלשלוח אותם לחו"ל ולשבת בבידוד, האם למדינת ישראל יש איזושהי כוונה לעשות פעולה אקטיבית כדי לאפשר זכות בסיסית של כל אזרח?

אלכס קושניר: זה מה שאני שואל.

אלכס קושניר: אני מזכיר לך, אנחנו עדיין חיים במדינה דמוקרטית.

יואב בן צור: אנחנו חיים במדינה דמוקרטית ויהודית.

יואב בן צור: לפי החוק, כל אחד יכול להתחתן פה.

יואב בן צור: מי שהוא יהודי יכול להתחתן.

יואב בן צור: לצערי, כרגע היהודים האלה – אנשים שלא יכולים להתחתן בארץ, אין לנו יכולת כרגע לתת להם איזשהו פתרון פה במדינה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנחנו עוברים לשאילתה מס' 155, של חבר הכנסת מיקי לוי, שכותרתה: גבייה רטרואקטיבית של תשלומי ארנונה בתקופת הקורונה.

יריב לוין: חבר הכנסת לוי, בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: אדוני סגן השר, מועצת גבע-בנימין החלה בימים אלו של משבר בריאותי וכלכלי במבצע גבייה רטרואקטיבי של תשלומי ארנונה, בגלל שינוי שיטת המדידה במועצה.

מיקי לוי: אני מבין ששינוי שיטת המדידה גם מאפשרת – אתם מאפשרים, אבל זה נראה לי לא תקין; אני מתנצל על התוספת הקטנה.

יריב לוין: בבקשה.

יואב בן צור: ידידי חבר הכנסת מיקי לוי, גבע-בנימין הוא יישוב אחד מתוך היישובים המרכיבים את המועצה האזורית מטה בנימין.

יואב בן צור: ראשית, יובהר כי גביית הארנונה היא בהתאם לצו הארנונה של הרשות והיא בסמכות הרשות המקומית עצמה.

יואב בן צור: לגופו של עניין, מבירור שנערך מול יועצה המשפטי של המועצה עולה כי המועצה לא שינתה את שיטת המדידה שלה או החלה במבצע גבייה רטרואקטיבי של ארנונה בהתאם לשינוי שכזה.

יואב בן צור: לפי תשובת היועץ המשפטי למועצה, הגבייה שתוארה בפנייתך מתייחסת ככל הנראה לתיקוני גבייה נדרשים עקב סקר נכסים שביצעה המועצה לאחרונה.

יואב בן צור: בסקר נתגלו, בין היתר, בנייה שהתבצעה ללא היתר ואף חריגות בנייה חמורות של כמה יחידות דיור להשכרה על ידי כמה מתושבי היישוב גבע-בנימין.

יואב בן צור: ככל שאכן כך הם הדברים, ואכן "הגבייה הרטרואקטיבית" המצוינת בפנייתך מתייחסת לגבייה רטרואקטיבית מנכסים הנדרשים לגבייה כפי שעלה בסקר הנכסים שביצעה המועצה וגבייה בגין חריגות הבנייה שהתגלו בסקר הנכסים האחרון, הרי שהרשות פעלה על פי הדין ללא חריגה מסמכותה.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת לוי.

מיקי לוי: אני מודה לך על תשובתך המפורטת ואני מסתפק בכך, אבל אם משרדך יוכל להעביר לי את תשובת היועצת המשפטית אני אודה לך, כי אז אני לא אטעה כשאני אענה לאותם תושבים שפנו אליי.

יואב בן צור: בהחלט.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אני מודה לך.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנחנו עוברים לשאילתה מס' 158, של חבר הכנסת ישראל אייכלר, שכותרתה: כניסת אזרח זר לפגוש את ילדיו בעידן הקורונה.

יריב לוין: בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, גם שאלתי נוגעת לעניין הקורונה: כניסת אזרח זר לפגוש את ילדיו בעידן הקורונה.

ישראל אייכלר: בישראל מקפידים לאפשר העברת קטינים בין הורים גרושים על פי הסדרי ראייה גם בזמני סגר ובשכונות סגר.

ישראל אייכלר: במקרה של בני זוג שהתגרשו ואחד ההורים הוא אזרח זר השוהה בחוץ-לארץ, הוא אינו מורשה להיכנס ארצה לראות את ילדיו.

ישראל אייכלר: רצוני לשאול: 1.

ישראל אייכלר: האם הדבר נכון?

ישראל אייכלר: 2.

ישראל אייכלר: אם כן – מדוע לא מאפשרים כניסה במסגרת הסדרי ראייה המעוגנים בצו?

יואב בן צור: מבדיקה שערכנו, ניתן לאשר מקרים מהסוג הזה.

יואב בן צור: על בן הזוג לשעבר הישראלי לפנות ללשכת מינהל האוכלוסין להגשת בקשה לאשרת כניסה.

יואב בן צור: יש להציג פסק דין המפרט את נושא המשמורת.

יואב בן צור: בלשכה יקבלו בקשה על פי הנהלים שהוגדרו בתקופה זו ויעבירו לנתב"ג לקבלת אישור עלייה למטוס.

יואב בן צור: שאלה נוספת?

יואב בן צור: בבקשה.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת אייכלר.

יריב לוין: בבקשה.

ישראל אייכלר: תודה רבה על התשובה.

ישראל אייכלר: יש לי שאלה נוספת, והיא לגבי עולים קשישים שרוצים לראות את ילדיהם בחוץ-לארץ לאחר חצי שנת סגר בארץ.

ישראל אייכלר: אני מבין את הבעיה הבריאותית, ואפשר לבדוק, כמו שאמרת קודם, את הבריאות של בני אדם ולאפשר לילדים לראות את הוריהם אחרי חצי שנה.

ישראל אייכלר: השאלה הזאת נכונה שבעתיים – יש משפחות ישראליות שבהן האימא וכל הילדים ישראלים עם דרכונים ישראליים ורק לאבא אין דרכון ישראלי אבל הוא יהודי כשר, זכאי חוק השבות.

ישראל אייכלר: למה מונעים כניסה לישראל לאחר בדיקות ואישורי בריאות מתאימים במשפחה שכזאת?

יואב בן צור: זו בדיוק הנקודה שבה אנחנו עוצרים את הכניסה של אנשים שאינם ישראלים לארץ ישראל בתקופה הזאת, בעת הזאת.

יואב בן צור: אם נפתח את זה, אז נפתח את הכול.

יואב בן צור: אין אפשרות לאפשר כרגע כניסה, לפי הנהלים.

ישראל אייכלר: משפחה ישראלית.

יואב בן צור: משפחה ישראלית – אז אני אתן לך מקרה יותר חריג: משפחה ישראלית שבה האבא ישראלי, האימא ישראלית והילדים נולדו באמריקה.

יואב בן צור: הסבא נפטר פה ונתנו לאימא להגיע עם הילדים הקטנים.

יואב בן צור: הבת הגדולה, שהיא מעל גיל 18, כיון שהיא לא אזרחית ישראלית, לא נתנו לה להיכנס לארץ.

יואב בן צור: גם זה.

יואב בן צור: שוב, עוד פעם, אז צריך לפתוח את זה ולפתוח את זה – אז בואו נסגור את הסגר, אין סגר ונותנים לכולם להיכנס בתקופה הזאת, וה' יודע מה יהיו התוצאות.

יואב בן צור: אנחנו לא רוצים להגיע – – –

ישראל אייכלר: יש ועדות מיוחדות למקרים חריגים.

יואב בן צור: אז שיפנו לוועדות.

יואב בן צור: יש ועדות מיוחדות, יכולים לפנות לאותן ועדות – הוועדות יקבלו החלטה.

יואב בן צור: בנהלים הרגילים זה לא קיים.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני סגן השר.

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים בחזרה לשאילתות הדחופות.

יריב לוין: אני מזמין את שר המשפטים אבי ניסנקורן לענות על שאילתה דחופה מס' 57, של חבר הכנסת ניצן הורוביץ, שכותרתה: ההתנהלות של משרד המשפטים בנושא פשיטות הרגל וההתנהגות הכוחנית בתקופת משבר כלכלי.

ניצן הורוביץ: תודה, אדוני היושב-ראש.

ניצן הורוביץ: מכובדי שר המשפטים, במשרד המשפטים החליטו שלא להגדיר סכום שמאפשר דמי מחיה בכבוד ויישאר בידי אנשים בפשיטת רגל והחליפו אותו בסכום ששווה לקצבת נכות, וזה בניגוד לחוק שחוקקה הכנסת, שהוא חוק חדלות פירעון, ובניגוד לדוח הוועדה הציבורית שקדם לו, שזו ועדת חריס.

ניצן הורוביץ: מדובר, אדוני שר המשפטים, בהבדל של אלפי שקלים בחודש.

ניצן הורוביץ: היות שיש עכשיו הרבה יותר פשיטות רגל בגלל הקורונה, אנחנו רוצים שגם חייב בפשיטת רגל יוכל להתקיים, הוא ומשפחתו, ולא יגיע לידי רעב, כי קצבת הנכות היא לא קיום בכבוד.

ניצן הורוביץ: אדוני, השאלה: מדוע המשרד בראשותך לא מפסיק את העוול הזה, במיוחד נוכח המשבר הכלכלי הנוכחי, שבו יש הרבה פשיטות רגל?

ניצן הורוביץ: תודה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מודה על הפנייה, ומה שאני רוצה לציין בשורה התחתונה – יש לי פה תשובה ארוכה, אבל אני רוצה להגיע ל-bottom line של התשובה: אני מסכים עם זה שצריכים להקים ועדה שתבדוק את הנושא של דמי קיום בכבוד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני נתתי הנחיה בתחילת השבוע שעד יום חמישי יהיה הרכב ועדה, שאני אאשר אותו, והיא תשב על המדוכה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסדר?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מייתר את יתר הסעיפים שם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אומר לכם מה אני הולך לעשות בשורה התחתונה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אם אתה רוצה, אני אעבור על כל התשובה המסודרת.

ניצן הורוביץ: לא, אז אני פשוט אבהיר.

ניצן הורוביץ: הייתה כבר ועדה ב-2015, ולפני שנתיים התקבל פה חוק שקבע את העניין הזה, ויש מחשבון בביטוח הלאומי שבאמצעותו אפשר לחשב מה זה דמי מחיה בכבוד, רק שבמשרד המשפטים אני מבין שזה – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא, אז אתה עכשיו רוצה שאני אתן לך את כל התשובה המלאה – אני אתן אותה, כי אני אומר לך, יש פה נושא מורכב, ואני מוכן לתת עכשיו את התשובה הארוכה.

ניצן הורוביץ: אז בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז אני אגיד את התשובה הארוכה ואני אחזור לתשובה הקצרה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסדר, אני מסכים, אני מקבל את זה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דמי מחיה מוגדרים בחוק כסכום הדרוש ליחיד להוצאות מחיה בסיסיות לשם מחיה בכבוד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עוד נקבע בחוק כי אופן חישובם של דמי המחיה ייקבע בתקנות של שר המשפטים, באישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מזכיר לך, אני שר משפטים שלושה חודשים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מאחר שתקופת – – –

ניצן הורוביץ: יש לך ניסיון קודם רלוונטי – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: מאחר שתקופת הבחירות נמשכה כשנה וחצי, לא ניתן היה להשלים את התקנת התקנות טרם כניסת החוק לתוקף.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בהיעדר תקנות גובש במשרד המשפטים, עוד בטרם כניסתי לתפקיד, נוהל לקביעת דמי מחיה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: נוהל זה תואם את עקרונות דמי המחיה בכבוד כפי שאלה נקבעו בחוק.

אברהם (אבי) ניסנקורן: משרד המשפטים ממשיך לקבל הערות על הנוהל ועל אופן יישומו, והנוהל יעודכן מעת לעת לפי הצורך עד אשר יותקנו התקנות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כפי שנמסר לי מאנשי משרדי, עקרונות דמי המחיה בכבוד שנקבעו בחוק לא בהכרח זהים למסקנות דוח ועדת חריס, אשר מונתה בשנת 2014 על ידי הכונס הרשמי דאז לשם בחינת תוכנית הפירעון בהליך פשיטת רגל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עוד חשוב לציין בהקשר הזה כי בפועל נמצא שהכונס הרשמי ובתי המשפט לא עשו שימוש רב במחשבון דמי המחיה שהציעה ועדת חריס בזמנו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עד פה התשובה, אבל אני אומר לך מה אני רוצה לעשות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני ביקשתי להקים ועדה שתדון בנושא דמי מחיה בכבוד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הוועדה תורכב מנציגים – לא רק ממשרד המשפטים, אלא נציגים נוספים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הוועדה הזאת, בעזרת השם, תורכב עד סוף השבוע, זאת אומרת, עד מחר ולכל המאוחר בתחילת שבוע הבא, והיא תשב על המדוכה בשביל באמת לקבוע קריטריונים מסודרים של דמי מחיה בכבוד, שיותקנו גם בתקנות.

ניצן הורוביץ: תודה.

ניצן הורוביץ: תודה.

שרן השכל: אנחנו נעבור לשאילתה הבאה – שאילתה דחופה מס' 61, מאת חבר הכנסת אופיר כץ, בנושא: עיכוב הליכי משפט.

אופיר כץ: אדוני השר, פרשת ההתעללות בגן מאיה בלוד נחשפה לפני כתשעה חודשים וטרם הוגש כתב אישום.

אופיר כץ: פרשת ההתעללות בגן הכוכבים של טל נחשפה לפני כשנה וארבעה חודשים וטרם התחיל שלב ההוכחות של המשפט.

אופיר כץ: מדוע מושכת מערכת המשפט את ההליכים?

אופיר כץ: ההורים מאוד מיואשים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לעניין גן הכוכבים של טל בחיפה, משטרת ישראל העבירה את התיק לפרקליטות מחוז חיפה (פלילי) בחודש מאי 2019.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לאחר עריכת השלמות חקירה נדרשות בתיק וקיום הליכי שימוע לחשודות הוחלט על הגשת כתבי אישום, ואלה הוגשו בחודש נובמבר 2019.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בתיק בית המשפט התקיימו כמה ישיבות, הן ישיבות הקראה והן ישיבות מקדמיות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בנוסף, נקבעו בתיק שני מועדי הוכחות בראשית חודש מאי 2020.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לנוכח המצב המיוחד שעליו הכריז שר המשפטים הקודם אמיר אוחנה, הדיון נדחה לחודש אוקטובר 2020, ולכן התיק הזה מתנהל, ויש המשך דיונים בהוכחות בבית המשפט באוקטובר 2020.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה לגבי התיק הראשון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לגבי התיק השני, של גן מאיה בלוד, התיק מצוי בטיפולה של פרקליטות מחוז מרכז (פלילי).

אברהם (אבי) ניסנקורן: משטרת ישראל העבירה את התיק לפרקליטות בחודש נובמבר 2019.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לאחר שבוצעו השלמות חקירה נדרשות, החלו הליכי השימוע לחשודות בתיק, והם התעכבו בשל התפרצות הקורונה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: השימוע כרגע מצוי בעיצומו, ובסופו תתקבל החלטה בשאלה אם יש מקום להגיש כתבי אישום בתיק.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מהפרקליטות נמסר לי כי הם פועלים לקבל החלטה בעניין בהקדם, והלשכה שלי תמשיך לעקוב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו לא מתכוונים לעכב את הדיון בתיקים האלה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תיק אחד מצוי כרגע בבית המשפט, התיק השני בסיום ההליכים לקבלת החלטה בנושא הזה, ואני מקווה שההחלטות יתקבלו בהקדם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דרך אגב, העיכובים – אני לא איכנס לעיכובים, אבל העיכובים לא היו בגלל הפרקליטות.

אופיר כץ: לא היו – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: היו נסיבות של העיכוב בתיק השני שבגללן עדיין לא התקבלה החלטה, אבל אני ביקשתי לזרז את הטיפול בזה ולקבל החלטה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה לא היה מתוך חוסר רצון של הפרקליטות לטפל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני גם אנצל את ההזדמנות הזאת לדבר על הנושא באופן כללי בכמה מילים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הטיפול הזה בנושא של אלימות בפעוטות הוא נושא שאני לוקח אותו כנושא מאוד מאוד מרכזי וחשוב ונושא שאני חושב שאני מחויב כשר משפטים לטפל בו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: באמת יש פה הצעת חוק פרטית שאתה יזמת והעלית אותה לוועדת שרים לחקיקה, וזה גם זירז את הטיפול וזירז את הנושא של התייחסות הפרקליטות לנושא הזה של הייעוץ המשפטי לממשלה ושלי כשר משפטים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש לנו עוד שני נושאים שמשיקים לנושא הזה, שהם בסופו של דבר הפתרונות האמיתיים, שהם נושא הפיקוח ונושא המצלמות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אתחיל עם נושא הפיקוח ונושא המצלמות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בנושא המצלמות – – –

סמי אבו שחאדה: אדוני יכול לדבר למיקרופון?

אברהם (אבי) ניסנקורן: כן.

סמי אבו שחאדה: תודה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בנושא המצלמות, הייתה בקשה למשרד העבודה והרווחה ולמשרד ראש הממשלה לדחות את היישום בשנתיים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הייתה גם בקשה שלך לדחות בכמה חודשים.

אופיר כץ: לא נכון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה מה שאני יודע.

אופיר כץ: לא.

אופיר כץ: ממש לא נכון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני סירבתי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני ושר הרווחה סירבנו לכל עיכוב, לכל עיכוב ביישום חוק המצלמות.

אופיר כץ: אני פניתי לראש הממשלה בעניין הזה והוא הורה שלא תהיה שום דחייה של יום – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אוקיי.

אופיר כץ: – – בהתקנת המצלמות, אבי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז לפני זה הייתה פנייה.

אופיר כץ: לא ביקשתי דחייה.

אופיר כץ: מאחר שהמדינה לא הכינה את הפעוטונים, חשוב שלא נהפוך אותם ביום אחד לעבריינים.

אופיר כץ: החוק יהיה ב-1 בספטמבר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אוקיי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז אתה תוכל להשיב אחרי שאני אתייחס.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני קיבלתי פנייה גם ממך לדחייה של כמה חודשים – – –

אופיר כץ: לא נכון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסדר, אבל זה לא פינג פונג.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תענה אחריי.

אופיר כץ: לא, אתה אומר דבר לא נכון.

אופיר כץ: זה כן יהיה פינג פונג.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אוקיי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מכיוון שאתה פנית אליי, אז אני יכול להגיד שזה נכון.

אופיר כץ: זה לא נכון.

אופיר כץ: לא ביקשתי לדחות את זה.

אופיר כץ: אתה אומר דברים לא נכונים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ביקשת ממני לדחות בחצי שנה.

אופיר כץ: לא ביקשתי לדחות.

אופיר כץ: אתה אומר דברים לא נכונים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ביקשת ממני – – –

אופיר כץ: החוק ייכנס ב-1 בספטמבר, כדי לאפשר להם להתקין את זה במהלך החודשיים.

אופיר כץ: דיברתי על אכיפה, לא על להפוך את אותם בעלי פעוטונים לעבריינים כי אנחנו כמדינה לא הכנו אותם להתקנת המצלמות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אוקיי.

אופיר כץ: תדייק, אתה שר המשפטים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז אני מדייק כשר המשפטים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה ביקשת ממני דחייה של חצי שנה, ומשרד ראש הממשלה – – –

אופיר כץ: שמע, אתה פשוט עומד פה ומשקר, זה לא להאמין.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא, לא, סלח לי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה משקר.

אופיר כץ: אתה ממש עומד פה על הדוכן ומשקר.

שרן השכל: חבר הכנסת אופיר כץ, אני אתן לך זמן אחרי זה לשאלת המשך אם תרצה, רק לא התפרצויות כאלה אחד בתוך השני.

שרן השכל: הוא יסיים את התשובה ואז אני אתן לך עוד אפשרות לשאלת המשך נוספת כתגובה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז אני רוצה להגיד בצורה ברורה: בנושא המצלמות, הייתה פנייה ממשרד ראש הממשלה למשרד הרווחה – זה נמסר על ידי שר הרווחה – לדחות את חוק המצלמות בשנתיים, והייתה פנייה ממך אליי באותו הקשר לדחות בחצי שנה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני ושר העבודה והרווחה באנו ואמרנו: לא תהיה דחייה של יום אחד בחוק המצלמות, יום אחד, כי זה בסוף הפתרון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הנושא השני, של הפיקוח – לפיקוח נדרשת הקצאה תקציבית, הקצאה תקציבית שמשרד העבודה והרווחה משווע לה בשביל לעשות פיקוח יעיל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: היכולת לתת הקצאה תקציבית היא על ידי משרד האוצר למשרד העבודה והרווחה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הם צריכים מקורות תקציביים, ומקורות תקציביים צריכים לבוא ממשרד האוצר, ואני מקווה באמת שיבואו המקורות האלה בשביל לעשות פיקוח יעיל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה בנושא האזרחי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בנושא הפלילי – אתה פנית אליי ואתה אמרת שאתה חושב שצריכים לעשות מאסר מינימום.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני, לאחר בדיקה, גם עם הייעוץ המשפטי לממשלה וגם עם פרקליטות המדינה, לאחר פגישה משותפת איתך, עם המשנים הרלוונטיים בפרקליטות המדינה והמשנים הרלוונטיים בייעוץ משפטי וחקיקה במשרד המשפטים, למרות התנגדות שלהם, ולמרות אמירה שלהם שמאסר מינימום זה לא הכלי הנכון ולא כלי שיביא לתוצאה הרצויה של החמרת ענישה, אני בכל זאת חשבתי שאתה צודק בדרישה הזאת, והנחיתי, והוצאתי גם תזכיר חוק של מאסר מינימום למטפלים או מטפלות שהילדים הועברו להשגחתם והם מתעללים בחסרי ישע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מעבר לזה, ביוזמתי, החמרתי בסעיף אחר בחוק – החמרתי משנתיים לארבע שנים בעבירה שלא משאירה סימנים של אותה אוכלוסייה, גם מתוך רצון להראות החמרה ולעודד החמרה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לכן עונשי המקסימום היום הם במדרג של תשע שנים, שבע שנים וארבע שנים, עם סעיף שבא ואומר: עונש מינימום – מאסר חובה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו, מכיוון שבדין הפלילי, בכל הדין הפלילי, לכל אורכו, אי-אפשר לבוא ולהגיד שאי-אפשר להמיר עבירת מאסר מינימום לעבודות שירות אם מאסר המינימום הוא עד תשעה חודשים, וזה שיקול דעת של בית המשפט; הסברתי לך באריכות – לא רק אני, גם משרד המשפטים, על כל האנשים הנוגעים בדבר – שזה שתי וערב בכל הדין הפלילי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: גם הנושא של מאסר מינימום הוא נושא חריג ביותר, שאני אמרתי, אני הסכמתי, בניגוד לעמדת הגורמים המקצועיים, אבל זה נעשה לגבי קשישים חסרי ישע לפני 18 שנה, ולקחתי את אותו סעיף של קשישים חסרי ישע ויישמתי אותו, את אותו סעיף, גם לגבי פעוטות חסרות וחסרי ישע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה בא בשביל לסמן משהו – ועשיתי את זה כהוראת שעה לחמש שנים, בשביל לראות אם זה באמת מביא תוצאה או לא מביא תוצאה, אם צריך להחמיר, צריך להקל, בשביל להסיק מסקנות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לצערי, למרות כל הדברים האלה, אתה ממשיך להטעות את ההורים ומוליך אותם שולל ואומר להם: אתם יכולים להשיג את ההישג שאנחנו נחריג את הנושא של עבודות שירות רק בסעיף הזה בכל ספר החוקים בישראל – דרך אגב, זה לא קיים, גם לא לעבירות מין, ההחרגה הזאת, כי זה חלק מהנדבך של ספר החוקים בישראל; אל תסתפקו בזה שיש מאסר מינימום, אל תסתפקו בהחמרה של 2–4 שנים, תלכו על הראש של שר המשפטים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא בצדק, כי שר המשפטים בא מתוך כאב אמיתי, כי אני מאמין בחקיקה הזאת, אני מאמין בהחמרה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואני אמרתי לך, אופיר, בוא נעשה דברים נכונים לטובת הציבור, נעמוד על חוק המצלמות שלא יזוז יום אחד, נעמוד על הנושא של פיקוח, ניאבק ביחד להביא תקציבים ממשרד הרווחה ונעביר את החקיקה הזאת, שזו חקיקה מחמירה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואני חושב שזה ביזיון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שכשאני מסביר לך כמה פעמים ומפגיש אותך עם הגורמים המקצועיים, והם גם נותנים את ההסבר הזה, והולך איתך על החמרה, והולך איתך על החמרה חריגה, בניגוד לעמדת משרד המשפטים, ונאבק שלא לשנות את חוק המצלמות, ואומר: לא יהיה, ורוצה באמת לעבוד פה – אני חושב שבסיטואציה הזאת צריך לדעת בכנסת ישראל להתעלות מעל פוליטיקה וללכת למצוא פתרון, ולא לחפש את האין פתרון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו, אני מכבד אותך, מכבד את הנושא הזה שאתה רוצה להתעסק בו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שזה בא מסיבות אמיתיות ורגש אמיתי, אבל צריך לדעת גם איך בסופו של דבר מייצרים מציאות, ואיך לא מוליכים שולל הורים, ואיך לא מעלים אוכלוסייה שלמה על עץ שאי-אפשר להוריד אותה ממנו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אותו דבר בעבודות שירות – קיים, אני אומר לך, בשלל עבירות במדינת ישראל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דרך אגב, זה שתי וערב בספר החוקים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דרך אגב, אני ביקשתי גם על זה התייחסות מסודרת של משרד המשפטים – את שלל העבירות שבהן זה קיים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש דברים שהם בלתי אפשריים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש מדיניות ענישה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מדיניות הענישה באה ומכניסה מאסר מינימום, שזה חריג מאוד בספר החוקים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: היא כן באה ומחמירה משנתיים לארבע שנים גם בעבירות יותר – נקרא לזה במירכאות – "קלות", אבל זה מעביר את זה מעוון לפשע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כן הולך להיות יישום מוקפד של חוק המצלמות, וכן הולך להיות פיקוח, בעזרת השם, עם תוספת תקציבית, ואני אומר לך שאני מחויב לנושא הזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כל הדברים האלה בסופו של דבר מביאים גם להחמרת מדיניות הענישה, כי הפרקליטות הבינה שצריך לקחת את המדיניות של החמרת מדיניות הענישה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מאמין שבתי המשפט, ברגע שיש את מאסר המינימום והמעבר משנתיים לארבע, יבינו שצריכים ללכת עם החמרת ענישה; כמובן, כל מקרה לגופו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לכן, אני חושב שבסיטואציה הזאת אפשר תמיד להמשיך בקרב, אפשר תמיד לעלות אנשים על עץ, אבל צריך לעשות את הדבר הנכון, באמת באמת את הדבר הנכון לאוכלוסייה האזרחית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו, זה כואב לי, כי אני כן האמנתי בנושא, כן האמנתי ומאמין בנושא הזה, כן נאבק לעשות אותו; לא כל כך אוהב את מה שקורה בשבועיים האחרונים בהקשר הזה, ואני רוצה להגיד לך – טוב, אני פה אעצור.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה.

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: אני נותנת לך אפשרות לשאלת המשך בתגובה.

אופיר כץ: כן.

אופיר כץ: קודם כול, לגבי המצלמות, לשמחתי, הייתה שיחת זום עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה ועם ארגוני הורים וגם הורים בעצמם, שהם עדים, שקבענו ל-1 בספטמבר.

אופיר כץ: יחד עם זאת, למצוא פתרון משפטי, והוגשה בקשה גם – לאותם בעלי פעוטונים שלא התקינו, לא להפוך אותם לעבריינים בגלל שהמדינה עוד לא אמרה להם איך לבצע ומה לבצע; בגלל זה, רק כדי לא להפוך אותם לעבריינים.

אופיר כץ: אבל החוק – אף אחד לא מתכוון להזיז אותו, לא ביקש להזיז אותו, רק לתת להם פתרון.

אופיר כץ: הוא יהיה בזמן – רק לא להפוך אותם לעבריינים, ולתת חודשיים אולי בלי אכיפה לעניין הזה, זה הכול.

אופיר כץ: אז מה שאמרת – אני חוזר על זה, אבי – זה לא נכון, ואני לא יודע למה אתה ממשיך לחזור על זה.

אופיר כץ: אתה יודע שזה לא נכון, ולשמחתי, יש לי עדים לפגישה שהייתה עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, הורים ונציגים.

אופיר כץ: זה דבר אחד.

אופיר כץ: לגבי שני החוקים, הפיקוח והמצלמות, התחייבתי ואני שוב מתחייב: זה דבר חשוב, וצריך לגייס לזה תקציבים, וכמרכז הקואליציה בוועדת הכספים אני אעשה כל שניתן – גם סבסוד מצלמות וגם מתקנים למשרד העבודה והרווחה.

אופיר כץ: זה דבר סופר-חשוב, ואני שמח שאנחנו הולכים לשתף פעולה בעניין הזה.

אופיר כץ: לגבי הצעת החוק, אבי, אני לא מוליך שולל.

אופיר כץ: אני נבחר ציבור, ואני קשוב לציבור, ואני מדבר עם הציבור, ואני גם הבאתי אותך לפגישה עם ההורים כדי שתשמע אותם, תשמע את מה שעל ליבם, ואני חושב שבפגישה הזאת אתה הבנת שאני לא מוליך שולל אף אחד.

אופיר כץ: יש פה מצוקה אמיתית של ההורים.

אופיר כץ: זו תופעה שחוזרת על עצמה.

אופיר כץ: רק לפני שעה התבשרנו על עוד חשד של התעללות בגן ילדים.

אופיר כץ: עכשיו ההורים הולכים לבקש – הרבה הורים ילכו לבקש עכשיו את המצלמות.

אופיר כץ: לצערי, נראה שזה הולך להיות – יהיו לנו עוד מקרים, וזו תופעה שצריך לטפל בה.

אופיר כץ: אני באמת, משיחות בינינו, מפגישות, אני באמת מאמין שזה נושא שחשוב לך, ואתה כן מצאת לנכון לטפל בו, ולמרות התנגדות משרד המשפטים אתה אמרת שכן צריך לעשות שינוי, והלכת צעד לקראת השינוי.

אופיר כץ: נקודת המחלוקת בינינו היא עניין עבודות השירות.

אופיר כץ: עכשיו, אתה יכול לקחת את זה לפוליטיקה, לתקוף אותי ברמה האישית.

אופיר כץ: אני לא מתכוון לרדת למקומות האלה.

אופיר כץ: אני, מה שאני שם לנגד עיניי זה את החוק.

שרן השכל: רק לסכם, בבקשה.

אופיר כץ: אני מסיים, כן.

אופיר כץ: הוא פשוט אמר הרבה דברים – אני חייב להגיב.

אופיר כץ: אני לא מתכוון לרדת לרמה הזאת של פגיעה ברמה האישית.

אופיר כץ: אני, מה שחשוב לי זה להיות ענייני ולקדם את החוק.

אופיר כץ: אני לא עושה את זה ממקום של להביך אותך או לגרום – או להשלות אותם.

אופיר כץ: אני באמת עושה את זה כי אני מאמין בזה.

אופיר כץ: אני עשיתי סקירה של מקרי עבר שבהם התעללו, ותקפו פעוטות בגני ילדים, ולצערי, אבי, אין מה לעשות, זו המציאות: אותן פושעות יצאו עם עבודות שירות, עם קנסות, עם מאסרים על תנאי.

אופיר כץ: העונש לא מידתי, העונש לא הולם.

אופיר כץ: אנחנו לא מייצרים ככה הרתעה, ולצערי, התופעה חוזרת על עצמה.

אופיר כץ: רק החמרת ענישה תביא קודם כול למידתיות וצדק, ולא עבודות שירות למי שהתעללה, וכמובן תייצר הרתעה – למרות שמשרד המשפטים אמר לנו בפגישה שהוא לא מאמין שזה מייצר הרתעה.

אופיר כץ: אני והרבה מאזרחי מדינת ישראל מאמינים שזה כן מייצר הרתעה.

אופיר כץ: אבי, אני לא בא להתנצח איתך, אני רוצה להגיע – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: טוב – – –

אופיר כץ: – – ליישום החוק – רגע, משפט אחרון.

אופיר כץ: אני רוצה להגיע ליישום החוק, ואני יודע שזו גם המטרה שלך.

אופיר כץ: אני אומר, עוד פעם: בוא נשב, נגיע להסכמה כלשהי על החמרת הענישה, על מנת שנקדם את החוק.

אופיר כץ: זה משהו שמחובתנו לעשות למען הציבור, למען ההורים, וכמובן – לשמור על ביטחון הילדים.

שרן השכל: תודה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: טוב, אני, מכיוון שיש לי מחויבות לציבור הזה, אני אמשיך עם תזכיר החוק הממשלתי של החמרת ענישה בשביל להגשים אותו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואני אמשיך עם היישום של חוק המצלמות – ואני לא אתן, דרך אגב, ארכה.

אופיר כץ: ומה?

אופיר כץ: לא שמעתי את הסוף.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואני לא הולך לתת ארכה בחוק המצלמות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ב-1 בספטמבר כל אחד יהיה צריך לקיים את החוק.

אופיר כץ: אף אחד לא התכוון לתת ארכה.

אופיר כץ: אתה יוצר משהו שלא קיים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז אני שומע דברים אחרים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שיקיימו את החוק.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה.

אופיר כץ: החוק יהיה ב-1 בספטמבר.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: [הצעת חוק פ/63/23; נספחות.

שרן השכל: ]

שרן השכל: אנחנו נעבור להצעות חוק והצעות לסדר-היום בישיבת הכנסת.

שרן השכל: הצעת החוק הראשונה – הצעת חוק הגנה על זכויות הדורות הבאים, התש"ף

שרן השכל: –2020, של חבר הכנסת בועז טופורובסקי.

שרן השכל: ישיב על ההצעה שר המשפטים אבי ניסנקורן.

שרן השכל: חבר הכנסת טופורובסקי, בבקשה, לרשותך עד עשר דקות.

בועז טופורובסקי: אל תיעלבי, אבל ציפיתי שיושב-ראש הכנסת יהיה.

בועז טופורובסקי: הוא פשוט ביטל את נציב הדורות הבאים, אז חשבתי שיהיה לי קצת שיג ושיח, אבל בכל זאת, אני כמובן מכבד, גברתי היושבת בראש – – –

שרן השכל: ודורות באים.

בועז טופורובסקי: נכון, ויש דורות הבאים בדרך, מה שנקרא, באפייה – שיהיה בהצלחה, בבריאות ובמזל.

שרן השכל: תודה.

בועז טופורובסקי: חבריי, חברות הכנסת, חברי וחברות הכנסת, אני רוצה לדבר על עולם טוב יותר – עולם שבו לכל אחד יש הזדמנות להצליח; עולם עם מערכת חינוך הכי טובה, שתהיה נגישה לכולם; עולם עם תחבורה ציבורית מצוינת ונגישה לכולם; עולם עם מערכת בריאות טובה, טובה מאוד, ושוב, לכולם; עולם עם אוויר נקי; עולם ללא התחממות גלובלית; עולם חזק וחיובי.

בועז טופורובסקי: איך יוצרים עולם כזה, עולם כל כך טוב?

בועז טופורובסקי: זאת שאלה שאפשר לענות עליה בהרבה תשובות מורכבות ופילוסופיות, ואני חושב שיש דרך מאוד פשוטה להסביר איך יוצרים עולם כזה.

בועז טופורובסקי: אם אנחנו, המדינה, חברי הכנסת, השרים והשופטים, אם כולנו נתייחס לאזרחים כאילו הם הילדים שלנו – נוגע בדיוק למה שדיברנו קודם.

בועז טופורובסקי: אם כל מי שיש לו סמכות שלטונית ומקבל החלטות על השלטון יתייחס לאזרחים ולאנשים תחת אחריותו כאילו הם הבן והבת שלו, אז העולם יהיה טוב יותר.

בועז טופורובסקי: כי כשאני מקבל החלטה שנוגעת לבת או לבן שלי, אני מסתכל על העתיד שלה ועל העתיד שלו ואני עושה הכול כדי להבטיח להם את העתיד הכי טוב.

בועז טופורובסקי: אני מוכן לשלם מחירים עכשיו בשביל שיהיה להם עתיד טוב יותר.

בועז טופורובסקי: לצערי, הדברים האלה לא קורים במדינה שלנו.

בועז טופורובסקי: לא סתם אנחנו קיימים במדינה עם מערכת חינוך מידרדרת והולכת ומידרדרת, עם מערכת בריאות שנפגעת, עם אנשים שישנים במסדרונות; לא סתם אנחנו נמצאים במדינה שבה אנחנו כאן, בכנסת, יכולים לישון בשקט כאשר יש כבישים שאף אחד לא מתקן אותם וכל יום יש מישהו שמת בהם.

בועז טופורובסקי: הרי אם אחד מהילדים שלנו היה נוסע בלילה בכביש ללא תאורה והיינו דואגים שאולי גם הנהג שיכור, לא היינו ישנים בלילה, אבל מקבלי ההחלטות כאן ישנים טוב מאוד בלילה בזמן שכל יום מתים אנשים בכביש.

בועז טופורובסקי: רק אתמול הקראתי פרטים של תשע תאונות דרכים שהיו בשבוע החולף, תשעה הרוגים.

בועז טופורובסקי: עם משבר הקורונה אנחנו כאן, הפוליטיקאים, יודעים ש-190 מיליארד שקל שהמדינה הוציאה עד עכשיו – הגירעון העצום, החובות, הריביות שכולנו הולכים לשלם – זה כסף שהילדים והנכדים שלנו ישלמו.

בועז טופורובסקי: אנחנו יודעים, אבל אנחנו גם יודעים שהאזרחים לא יודעים את זה.

בועז טופורובסקי: האזרחים לא יודעים שאותו כסף שעכשיו אנחנו מבזבזים על הטעויות שעשינו והטעויות שאנחנו עושים עכשיו זה לא כסף שלנו – זה כסף של הילדים שלנו וזה כסף של הנכדים שלנו שאנחנו לוקחים אותו עכשיו ומוציאים אותו עכשיו, והם אלה שיצטרכו לשלם את המחיר.

בועז טופורובסקי: אנחנו יודעים את זה, ובגלל שאנחנו יודעים שרוב האזרחים לא באמת מבינים את זה, אנחנו חיים עם זה בשלום ועושים פעולות חסרות אחריות.

בועז טופורובסקי: מכיוון שאנחנו לא רוצים שהדברים האלה יקרו – ואני רוצה שהכנסת, הממשלה, גם הרשות השופטת, בעצם כל רשויות השלטון, יקבלו החלטות מתוך ראייה ארוכת טווח.

בועז טופורובסקי: לכן, אני מציע כאן את החוק שיגן על זכויות הדורות הבאים.

בועז טופורובסקי: במסגרת החוק הזה תקום מועצת הדורות הבאים, ואותה מועצה תהיה כלי עבור כל פקידי השלטון, השרים, חברי הכנסת והשופטים – שימו לב: גם השופטים – יוכלו להשתמש במועצה הזאת ולדעת איך ההחלטות שלהם משליכות על הדורות הבאים; הם יוכלו לקבל מידע מעמיק ומקיף איך מה שהם קובעים עכשיו ישפיע על הילדים והנכדים שלנו.

בועז טופורובסקי: אני לא שומע, סליחה.

סמי אבו שחאדה: אני שואל אם בתוך החוק יהיה ייצוג הולם.

בועז טופורובסקי: ברור.

בועז טופורובסקי: המועצה תמונה על ידי נשיא המדינה, מתוך הבנה שיהיה ייצוג הולם לכל חלקי האוכלוסייה.

בועז טופורובסקי: מעבר לאפשרות שתהיה לכל אחד מאותם שופטים, שרים, חברי כנסת ופקידי שלטון בכירים לקבל מידע על יכול ההשפעה של ההחלטה שלהם על הדורות הבאים, הם גם לא יוכלו להגיד לא ידעתי; הם לא יוכלו להתעלם יותר מההשפעה של ההוצאה עכשיו על הדורות הבאים; הם לא יוכלו להתעלם יותר מההשפעה של אי-עשייה עכשיו על הדורות הבאים; הם לא יוכלו להגיד: אף אחד לא אמר לי; הם לא יוכלו להגיד: הידע והמידע לא היו ברשותי.

בועז טופורובסקי: תוקם מועצה שתוכל לתת להם את כל המידע והידע שהם רוצים.

בועז טופורובסקי: הצעת החוק הזאת מפיקה לקחים מנציב הדורות הבאים שהוקם כאן, בכנסת הזאת, לפני 20 שנה.

בועז טופורובסקי: זה חוק שנוזם, הוקם והוצא לפועל על ידי חבר הכנסת יוסף טומי לפיד, זיכרונו לברכה, שהקים את נציב הדורות הבאים – מוסד שנלקח כדוגמה ומופת על ידי הרבה מאוד כנסות או פרלמנטים בעולם, ולצערי, הוא בוטל בכנסת השבע-עשרה על ידי חלק מחברי הכנסת שנמצאים כאן.

בועז טופורובסקי: אנחנו הפקנו, יושב-ראש יש עתיד יאיר לפיד, בנו של יוסף טומי לפיד, זיכרונו לברכה, ואני, לקחים מאותו נציב דורות הבאים, והחלטנו להפוך את המועצה הזאת למשהו שהוא מצד אחד מרחיב יותר – זה לא רק נציב שבא – זה אפילו לא נציב שבא ואומר לכנסת את ההשלכות על הדורות הבאים, אלא מועצה שבאה ומייעצת לכל גורמי השלטון, בין שזה שר, בין שזה חבר כנסת ובין שזה שופט, בין שזה פקיד בכיר או פקיד זוטר; כל בן אדם שההחלטה שלו משפיעה על הדורות הבאים – אותה מועצה תוכל לבוא ולתת לו את מכלול השיקולים ארוכי הטווח של ההחלטה.

בועז טופורובסקי: המועצה הזאת לא יכולה לעכב אף החלטה של נציג שלטון.

בועז טופורובסקי: המועצה הזאת לא יכולה למנוע ואפילו לא יכולה להביע דעה בעד או נגד החלטה שלטונית.

בועז טופורובסקי: כל מה שהמועצה הזאת יכולה וצריכה לעשות הוא להביע את מנעד ההשלכות של כל החלטה, בעד או נגד החלטה שלטונית.

בועז טופורובסקי: בואו נבקש מנהיגים שלא מפחדים ממידע, שלא מפחדים ממחקר, שלא מפחדים מידע.

בועז טופורובסקי: בואו נבקש מנהיגים שרוצים לדעת ורוצים לקחת את כל הידע שהם יכולים לעשות בשביל לקבל החלטות טובות יותר.

בועז טופורובסקי: בואו נבקש מנהיגים שיעבדו קשה מאוד בשביל להפוך את העולם הזה למקום טוב יותר.

בועז טופורובסקי: בואו נגן על הדורות הבאים.

בועז טופורובסקי: אנא מכם, בואו נאשר את הצעת החוק.

בועז טופורובסקי: תודה ובהצלחה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת בועז טופורובסקי.

שרן השכל: ישיב על ההצעה שר המשפטים אבי ניסנקורן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: קודם כול לגבי הצעת החוק, אני חושב שהנושא שחבר הכנסת בועז טופורובסקי מעלה הוא נושא בהחלט חשוב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: קצת מוקדם מדי בממשלה הנוכחית לתמוך בהצעה, אבל אני חושב שהנושא כנושא הוא מאוד ראוי וחשוב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יכול להיות שבהמשך צריך לבחון הצעת חוק ממשלתית, ואז לבחון עוד פעם את הנושא של הצעת החוק הפרטית ואם להצמיד אותה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הצעת החוק של בועז טופורובסקי מבקשת להקים מועצת הדורות הבאים שתבחן את ההשפעות ארוכות הטווח של פעולות רשויות השלטון על הדורות הבאים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אין ספק שמדובר בהצעת חוק עם תכלית ראויה, אולם ספק אם המנגנון המוצע כרגע בהצעת החוק יהיה יעיל דיו להגשים את המטרות החשובות שהוא מבקש להגשים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כזכור, בכנסת פעלה בעבר נציבות הדורות הבאים, וזו בוטלה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: טרם יישקל לקדם את הצעת החוק, נכון כי המחוקק יבחן באופן מעמיק את הסיבות שהובילו להפסקת פעילותה של הנציבות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: נכון שתהיה עבודה תשתיתית של כמה משרדי ממשלה לגבי הצעת החוק הזאת, לראות את הישימות שלה, ובהנחה שהיא נחקקת – איך בדיוק מחוקקים אותה באופן שתהיה ישימה ותגשים את המטרות של הצעת החוק.

אברהם (אבי) ניסנקורן: חבר הכנסת טופורובסקי אומנם מסביר כי הצעת החוק שגיבש מביאה בחשבון את הלקחים שהופקו מפעילות הנציבות, אבל למיטב ידיעתי, עוד פעם, בתקופה הקצרה שהממשלה הזאת קיימת, טרם התבצעה עבודת מטה מסודרת בעניין הזה, ונכון יהיה לקיימה בטרם נדון בהצעת החוק.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כמובן שלהצעת החוק הזאת יש גם השלכות מינהליות, אולי תקציביות, שאותן יש לשקול ולבחון בטרם מעשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לכן, אני מסכם: הנושא הוא נושא ראוי, נושא ראוי לבחינה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני בא ואומר שאני כן רוצה לבחון את הנושא הזה – לא רק במשרד המשפטים; זה כמובן לא רק בכובע של משרד המשפטים – – –

בועז טופורובסקי: אולי נדחה את ההצבעה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואולי נדחה את ההצבעה, כי אני חושב שזה נושא ראוי שגם עוד לא עלה לדיון בוועדת שרים לחקיקה, אבל אני אקדים ואעשה בדיקה כבר עכשיו לגבי הישימות שלו, ואני כמובן אשמח לעדכן אותך ולשתף אותך.

מיכאל מלכיאלי: – – –

בועז טופורובסקי: אז נדחה, בשביל לנסות ליצור בעתיד – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז נדחה בחודשיים ונראה בחודשיים האלה מה קורה במישור הפוליטי.

בועז טופורובסקי: שיהיה בהצלחה.

מיכאל מלכיאלי: צריך לסכם על תקציב קודם כול.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז אמרתי שאני לא יודע עד כמה הדבר ישים, אבל זה נושא – כנושא אני חושב שהוא נושא ראוי וחשוב, ולכן מצריך בדיקה ממשלתית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: לבקשת חבר הכנסת בועז טופורובסקי, ההצעה לא תעלה היום להצבעה, והיא נדחית בחודשיים.

שרן השכל: אנחנו עוברים להצעה הבאה על סדר-היום – הצעת חוק איסור כספים קואליציוניים, התש"ף

שרן השכל: –2020, של חבר הכנסת יאיר לפיד וקבוצת חברי הכנסת.

שרן השכל: ישיב על ההצעה שר התשתיות והאנרגיה יובל שטייניץ.

קריאה: חבר הכנסת לפיד בדרך למליאה.

שרן השכל: הוא בדרך למליאה?

מאיר כהן: אפשר ששטרן יעלה קודם?

מאיר כהן: אנחנו מבקשים ששטרן יעלה, הוא בדרך למליאה.

שרן השכל: אנחנו מקדמים בתור ונחזור להצעת החוק הזאת לאחר מכן.

שרן השכל: [הצעת חוק פ/428/23; נספחות.

שרן השכל: ]

שרן השכל: אנחנו בהצעת חוק לתיקון פקודת העדה הדתית (המרה) (גיור על ידי רב מקומי), התש"ף

שרן השכל: –2020, של חבר הכנסת אלעזר שטרן.

שרן השכל: ישיב על ההצעה השר המקשר בין הממשלה לכנסת דודי אמסלם.

שרן השכל: אלעזר שטרן, בבקשה, לרשותך עד עשר דקות.

אלעזר שטרן: תודה, גברתי היושבת-ראש.

אלעזר שטרן: עמיתיי השרים, אני מעלה את ההצעה הזאת נוכח אתגר שאני בטוח שכל חלקי הבית שותפים לו: העלייה המבורכת מחבר מדינות, שהביאה איתה מאות אלפים שעד שהם דרכו כאן חשבו שהם יהודים; קראו להם שם "ז'יד", זרקו עליהם אבנים; הם אמרו: אנחנו מוכנים למות בשביל העם היהודי.

אלעזר שטרן: הם משרתים בצה"ל במקומות הכי קרביים, ומדינת ישראל לא מכירה בהם כיהודים לצורכי נישואין, הקמת בית או כל דבר דתי שקשור בזה.

אלעזר שטרן: אני רק רוצה, השר דודי אמסלם – תראו, יש שאלה: אם כבר העלית את זה ואולי אתה גם יודע שהיא תיפול, אז למה אתה מעלה את זה עוד פעם?

אלעזר שטרן: אני רוצה לומר לכם את המשמעות: בפעם האחרונה שהעליתי את זה, ביולי 2018, מאז ועד היום – אז הוגשו המלצות ועדת ניסים, שראש הממשלה בנימין נתניהו מינה – מאז ועד היום עברו 808 ימים; נולדו בישראל כ-12,120 תינוקות שאינם מוכרים כיהודים.

אלעזר שטרן: המספרים – השר אמסלם, אתה שומע?

אלעזר שטרן: מאז שהשר ניסים הגיש את המסקנות שלו לראש הממשלה – 12,000 תינוקות.

אלעזר שטרן: מאז שאני העליתי בפעם הראשונה את ההצעה הזאת – 37,000.

אלעזר שטרן: השר שטייניץ – אני חושב שהוא רוצה לנמק במקומי.

אלעזר שטרן: אני יודע שהוא יודע לנמק את זה במקומי.

קריאה: – – –

אלעזר שטרן: אוקיי, בסדר.

אלעזר שטרן: אני אומר את הדברים האלה – אני לא חושב שההצעה הזאת או שהדיון הוא, לצערי הרב, דיון שיש עליו מחלוקת פוליטית קשה.

אלעזר שטרן: אין מחלוקת פוליטית קשה.

אלעזר שטרן: יושב-ראש הכנסת, בהיותו יושב-ראש הקואליציה, אמר לי על החוק הזה שזה החוק הכי חשוב שיש בכנסת, והוא הפיל אותו.

אלעזר שטרן: אני רוצה להזכיר לכם שגם מועצת הרבנות הראשית לישראל, בנשיאותו של הרב עובדיה והרב שלמה גורן, מה שהם אמרו: כל מי שמערער על כך מוציא לעז על רבני ערים שגיוריהם אינם מוכרים.

אלעזר שטרן: אני שואל את עצמי את השאלה הזאת: הרי רבני ערים, מי שנתן להם את הסמכות זה הרבנות הראשית.

אלעזר שטרן: השר אמסלם, למדת כמוני בישיבה, ואתה יודע שגיור – להרכיב בית דין – לא צריך רשות של רבנות ראשית; צריך אפילו בית דין של שלושה הדיוטות.

אלעזר שטרן: דרך אגב, אתה גם יודע – ואני אקרא את זה אחר כך – – –

מיכאל מלכיאלי: – – – גם לפי ההלכה לא צריך – – –

אלעזר שטרן: בוא אני ארגיע אותך, אני ארגיע אותך, תשמע, תשמע: אני התחלתי את הגיורים בצה"ל אצל הרב עובדיה יוסף בבית.

אלעזר שטרן: קיבלתי את ברכתו.

אלעזר שטרן: הוא לא שאל אותי אם הם אחר כך ישמרו מצוות או לא, איך נוודא את זה או לא.

אלעזר שטרן: הוא לא שאל.

אלעזר שטרן: הרב עובדיה יוסף, שאתם כאילו ממשיכי דרכו – כאילו ממשיכי דרכו – –

קריאות: – – –

אלעזר שטרן: – – הוא הקל בגיור.

אלעזר שטרן: הוא הקל בגיור יותר מכל התרגילים הפוליטיים – –

משה אבוטבול: אתה מכניס דברים לפה שלו.

אלעזר שטרן: – – שאתם עושים.

אלעזר שטרן: אני ישבתי אצלו בבית.

משה אבוטבול: – – –

אלעזר שטרן: מה זה קשור לבן שלו?

אלעזר שטרן: מה זה קשור לבן שלו?

אלעזר שטרן: אני אגלה לכם – –

קריאות: כן, אנחנו ממשיכי דרכו.

אלעזר שטרן: – – אין ביהדות – –

משה אבוטבול: תהיה זהיר בדבריך.

אלעזר שטרן: – – ואני זהיר מאוד – –

משה אבוטבול: אתה לא זהיר.

אלעזר שטרן: – – אני הייתי עם הרב אלמליח – ותקשיב לי טוב, אתה עוד לא ידעת אז מה זה ש"ס.

אלעזר שטרן: אני הייתי עם הרב אלמליח – –

שרן השכל: חבר הכנסת משה אבוטבול, אני מבקשת שלא להשתמש במיקרופונים.

אלעזר שטרן: – – מנכ"ל בתי הדין, אצל הרב עובדיה בבית אחרי תפילת שחרית – –

שרן השכל: קריאות ביניים בסדר, אבל לא מהמיקרופונים.

אלעזר שטרן: – – וקיבלתי את ברכתו להתחיל את הגיורים.

אלעזר שטרן: אתה רוצה יותר מזה?

אלעזר שטרן: אז אני עכשיו אגלה לכם משהו: רציתם שנלך לבנו, לרב הראשי לישראל.

אלעזר שטרן: הייתי אצלו.

אלעזר שטרן: קיבלתי את הסכמתו.

אלעזר שטרן: קיבלתי את הסכמתו.

אלעזר שטרן: ישבתי איתו, ואת זה אתה לא יודע – – –

משה אבוטבול: בכתב?

משה אבוטבול: בכתב?

משה אבוטבול: בכתב או בעל פה?

אלעזר שטרן: בכתב.

אלעזר שטרן: שמעת?

אלעזר שטרן: בכתב.

משה אבוטבול: תציג את זה, תציג את הדברים.

משה אבוטבול: אל תעבוד עלינו.

אלעזר שטרן: בכתב, בכתב ידו.

אלעזר שטרן: תקשיב טוב: אם תרצה לבוא לראות, אני אראה לך.

משה אבוטבול: אתה משקר.

משה אבוטבול: תראה את המכתב.

אלעזר שטרן: תקשיב טוב – אתה משקר.

אלעזר שטרן: תקשיב טוב – – –

משה אבוטבול: – – –

אלעזר שטרן: עד שאני אגיד פה "משקר" עובר הרבה זמן, אבל בגלל שיש עדים, תקשיב טוב: לקח הרב יוסף את הדף שכתבתי עליו והוסיף בכתב ידו תנאי אחד על הרכב בתי הדין: ובתנאי שיעברו בחינות של הרבנות הראשית.

אלעזר שטרן: בכתב.

אלעזר שטרן: שמעת?

אלעזר שטרן: באתי לכאן – ראש המפלגה שלך, הרב אריה דרעי, אמר לי: אתה רואה שאפשר להסתדר?

אלעזר שטרן: שמעת?

אלעזר שטרן: אז אל תגיד שאני לא מדייק או לא מדבר דברי אמת.

מיכאל מלכיאלי: – – –

אלעזר שטרן: אני אראה לך את זה.

אלעזר שטרן: אני אראה לך את זה.

אלעזר שטרן: חבל על הדיון.

אלעזר שטרן: חבל על הדיון.

אלעזר שטרן: רק אני אגיד לך מה הבעיה: כשאתם עומדים פה וצועקים, נולדים היום עוד – –

מיכאל מלכיאלי: – – –

אלעזר שטרן: תקשיב לי טוב – לא, אני לא מוכן ככה.

אלעזר שטרן: – – נולדים היום עוד 15 תינוקות.

אלעזר שטרן: הגיור – אנשים נמאס להם, למרות שגם אצל הרמב"ם, אתה יודע: מילה וטבילה.

אלעזר שטרן: הוא לא דיבר על קבלת מצוות.

אלעזר שטרן: אחד מן העכו"ם שאמר: רוצה אני, מודיעים אותו כמה ישראל דוויים, כמה שנואים, כמה דחויים בין העמים – –

מיכאל מלכיאלי: זה דיון הלכתי שלא אני ואתה יודעים את זה.

אלעזר שטרן: – – אם אחרי הכול יאמר רוצה אני, מייד מקבלים אותו ומודיעים אותו מקצת מצוות קלות ומקצת מצוות חמורות – –

מיכאל מלכיאלי: – – –

אלעזר שטרן: – – ואין מאריכים בדבר.

אלעזר שטרן: הרב יוסף יודע את זה, הרב עובדיה ידע את זה, הרב ניסים ידע את זה, הרב עוזיאל ידע את זה.

קריאות: – – –

אלעזר שטרן: הם כולם כתבו את הדברים האלה, עד שנכנסתם לפוליטיקה עלובה – –

מיכאל מלכיאלי: – – –

משה אבוטבול: הרמב"ם לא מסתדר עם הדברים שלך – – –

אלעזר שטרן: – – עד שנכנסתם לפוליטיקה עלובה ונתתם ג'ובים ושמרתם מונופול וחיברתם את הדיור לכשרות.

מיכאל מלכיאלי: למי ג'ובים?

מיכאל מלכיאלי: איזה ג'ובים?

אלעזר שטרן: אני אראה לכם.

אלעזר שטרן: לא כדאי לכם.

משה אבוטבול: – – – איזה ג'ובים?

אלעזר שטרן: אני אגיד לכם את האמת, גם בהלכה לא כדאי.

אלעזר שטרן: אני אגיד רק מה הבעיה: אתם לא פוגשים אותם.

אלעזר שטרן: מי שמתנגד לזה, אין לו מספיק חברים בצה"ל.

אלעזר שטרן: כשחוזרים הילדים הביתה ואומרים: פגשתי מישהו או מישהי שמשרת איתי בגולני או בהנדסה קרבית, ואבא שלו יהודי ואומרים שאימא שלו לא יהודייה, והוא מוכן להיות כמונו, אז שואלים אותו באיזה חוף הוא התרחץ, בנפרד או במעורב.

אלעזר שטרן: לדקדקנות הזאת אתם רוצים ללכת, להביא התבוללות לפה.

משה אבוטבול: מה הקשר בין שירות בצה"ל לגיור – – –

אלעזר שטרן: אל תגידו לי לא.

אלעזר שטרן: אתם יודעים שזה נכון.

אלעזר שטרן: אתם יודעים שזה נכון.

עודד פורר: אתה לא מבין שום דבר מהחיים שלך.

משה אבוטבול: אין שום קשר בין צה"ל לזה.

עודד פורר: זה בדיוק קשור.

עודד פורר: המלחמה על ארץ ישראל – – – הרבה יותר גדולה.

משה אבוטבול: – – –

אלעזר שטרן: אני רוצה להגיד לכם מה כתוב במסכת יבמות: כל המקרב את הנוכרי ומגיירו, כאילו בראו.

אלעזר שטרן: ואהבתם את הגר – השר אמסלם, גם אתה יודע שרות המואבייה התגיירה ב"עמך עמי ואלהיך אלהי".

אלעזר שטרן: לצערי הרב, לא שואלים היום בתהליכי הגיור שלהם: מה אתה מוכן לעשות בשביל העם היהודי?

אלעזר שטרן: אני לא אומר שלא ישאלו אם אתה שומר שבת או לא, בסדר?

אלעזר שטרן: אבל איך יכול להיות שאצלם לא שואלים: תגיד, אתה מוכן למות בשביל העם היהודי?

אלעזר שטרן: מה אתה מוכן לעשות?

אלעזר שטרן: איך יכול להיות שבתהליך הגיור, שהמדינה הזאת מבודדת, מבודדת, אין ביטוי לשירות בצה"ל?

אלעזר שטרן: ואז, חס וחלילה, כשמישהו נהרג, הוא לא יכול להיקבר.

אלעזר שטרן: יש לו חלקה, כבר דאגנו שהיא תהיה מכובדת, אבל חלקה נפרדת בבתי הקברות, או שעושים רווח בינו לבין אחרים בבית הקברות הצבאי.

אלעזר שטרן: אנחנו יכולים להסכים לזה?

אלעזר שטרן: ואל תגידו לי: יש גם בית קברות דרוזי.

אלעזר שטרן: לא מדברים על זה, מדברים על אלה שמדינת ישראל העלתה לפה ודרשה מהם לשרת בצה"ל.

אלעזר שטרן: לא התנדבו לשרת בצה"ל – דרשה מהם, מתוקף היותם יהודים, לשרת בצה"ל.

אלעזר שטרן: הם טובים מבחינת המדינה לשרת בצה"ל, להקריב את חייהם.

אלעזר שטרן: הם לא טובים להתחתן פה.

משה אבוטבול: מתוקף היותם – – –

אלעזר שטרן: הם טובים לשרת בצה"ל, בגלל שהמדינה אומרת: אתם יהודים.

אלעזר שטרן: אם אתם דרוזים או בדואים, תתנדבו.

אלעזר שטרן: אם אתם יהודים, אתם חייבים לשרת בצה"ל.

משה אבוטבול: לא, אתם – – –

אלעזר שטרן: החבר'ה יוצאי חבר המדינות, לא שואלים אותם אם הם רוצים לשרת או לא.

אלעזר שטרן: הם לא צריכים להתנדב.

אלעזר שטרן: אומרים להם: אתם יהודים – עד שהם מגיעים אליהם.

אלעזר שטרן: עד שהם מגיעים אליהם.

יצחק פינדרוס: – – –

שרן השכל: מילת סיכום.

אלעזר שטרן: אני אגיד מילת סיכום.

משה אבוטבול: – – –

אלעזר שטרן: לא, לא, אתם לא מבינים בשירות.

אלעזר שטרן: סליחה, אתם לא מבינים בשירות.

אלעזר שטרן: אתם לא יודעים מה זה לשרת בצה"ל.

אלעזר שטרן: אתם לא יודעים.

מיכאל מלכיאלי: ואתה לא יודע מה זה הלכה.

משה אבוטבול: להיות יהודי זה משהו אחד – להיות אזרח זה משהו אחר.

אלעזר שטרן: אם את השנים שאני למדתי בישיבה אתם תשרתו בצה"ל, נסתדר מעולה.

אלעזר שטרן: שמעתם?

מיכאל מלכיאלי: אם השנים שאני למדתי בישיבה – – –

אלעזר שטרן: תעשו מה שאמר לכם הרב ניסים.

אלעזר שטרן: שמעתם את ההבדל?

אלעזר שטרן: תשרתו בצה"ל לא את השנים שאני שירתי בצה"ל – את השנים שאני למדתי בישיבה.

אלעזר שטרן: אז תוכלו לדבר.

אלעזר שטרן: הגיעה העת לעשות חוק.

אלעזר שטרן: תודה לך, גברתי.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת אלעזר שטרן.

שרן השכל: ישיב על ההצעה השר המקשר בין הממשלה לכנסת השר דודי אמסלם, בבקשה.

משה אבוטבול: כשתלמד בכולל תדע עוד כמה מושגים.

משה אבוטבול: אל תנסה לערבב אותנו פה עם הידע הדל שלך.

דוד אמסלם: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, לפני שאני אענה לאלעזר שטרן, אני רוצה להתייחס בקצרה לשתי נקודות שהיו בעצם על סדר-היום, לפחות היום.

דוד אמסלם: אז נתחיל מכך שלא מזמן קפצה לי ידיעה שבג"ץ לא קיבל את העתירה של תושבי ירושלים שגרים באזור מעון ראש הממשלה על מנת לאזן בין ההפגנות לבין שאר הזכויות שמגיעות להם, אז רציתי לומר: לא ציפיתי למשהו אחר.

דוד אמסלם: לשנייה לא חשבתי שבג"ץ ייתן סיוע לתושבים שם.

דוד אמסלם: למה שייתן?

דוד אמסלם: רק שאלתי לפני שבוע – הרי אותו בג"ץ היה ב-1992.

דוד אמסלם: ההבדל היה רק שבמעון ראש הממשלה, באותה תקופה ישב יצחק רבין, ומי שרצה להפגין זה אנשי הימין.

עודד פורר: דודי, הם מפגינים על גיור עכשיו?

עודד פורר: זה על הגיור.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: ולכן, זה ההבדל.

דוד אמסלם: זה אותם אנשים, אותם רעשים.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לספר גם לאותו בג"ץ: זה אותם כבישים.

עודד פורר: אבל על הגיור.

דוד אמסלם: זו גם אותה כיכר, אבל מה השתנה?

דוד אמסלם: מה נשתנה, מה שנקרא?

יוליה מלינובסקי: השאילתה שלי היא על גיור.

דוד אמסלם: שאז זה היה יצחק רבין, והיינו צריכים להגן עליו, והיום זה ראש הממשלה – דמו מותר.

דוד אמסלם: אז לכן, גם המערכות האלה כבר מסונכרנות.

דוד אמסלם: הכול מסונכרן.

דוד אמסלם: לשנייה לא חשבתי שיקום איזה שופט הגון שם ויאמר: רק שנייה, יש כאן זכויות אחרות, יש תושבים, יש חופש תנועה, יש חופשים אחרים, כפי שעשו בעבר אותם שופטים.

דוד אמסלם: הרי האיזונים הם אותם איזונים, לא השתנה כלום.

דוד אמסלם: טבע האדם הוא אותו טבע אדם שהיה אז, הצרכים הם אותם צרכים, הסעד היה אותו סעד.

דוד אמסלם: מה שהשתנה זה רק הדמות שיושבת בבלפור.

דוד אמסלם: ולאחר מכן הם שואלים וגם מתאוננים מול האזרחים במדינת ישראל מדוע הם מאבדים את האמון, או חלקם, גם בבית המשפט – בגלל שבסוף, גם כשאתה פוסק משהו, בסוף, תבין גם אתה, אדוני השופט בעליון, הציבור לא טיפש.

דוד אמסלם: הוא גם מבין את ההיגיון, הוא מבין מתי אתה צודק ומתי אתה טועה.

דוד אמסלם: לגבי הנושא השני שרציתי לדבר עליו, ראיתי היום באחד העיתונים ששר המשפטים התפאר באיזו רפורמה במח"ש שהוא עושה.

דוד אמסלם: אז אני מודה לו בכלל על הכיוון, אבל אני רוצה לומר, באופן מעשי, אין שום רפורמה.

דוד אמסלם: גם היום במח"ש, רוב החוקרים במח"ש – – –

יוליה מלינובסקי: מה עם גיור?

יוליה מלינובסקי: אנחנו דנים על גיור.

דוד אמסלם: אני אענה על הגיור.

דוד אמסלם: רוב החוקרים במח"ש הם חוקרים אזרחיים גם היום, להוציא שניים-שלושה – – –

יוליה מלינובסקי: מחר הילדים שלך ירצו להתחתן עם מישהו שלא מגויר וירצו גיור.

דוד אמסלם: שנייה, דקה.

דוד אמסלם: את מפריעה לי.

יוליה מלינובסקי: אני כל הזמן מפריעה לך, זה לא חדש.

דוד אמסלם: נו, אז אני מבקש ממך לא להפריע לי.

דוד אמסלם: אני מבקש לא להפריע לי.

שרן השכל: חברת הכנסת מלינובסקי, בבקשה לשבת.

יוליה מלינובסקי: אנחנו כולנו מפריעים.

שרן השכל: עוד מעט השר יגיע לתגובה בנוגע להצעת החוק.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר שבעצם רוב החוקרים היום, דרך אגב, הם חוקרים אזרחיים.

דוד אמסלם: בכלל, ההווה אמינא הייתה בזמנו – –

יוליה מלינובסקי: – – –

דוד אמסלם: – – מי שבעצם, אז, בכלל הקים את מח"ש כמו שהקים את מח"ש זה בן אדם עם חשיבה מעוותת ביסוד.

דוד אמסלם: ביסוד.

דוד אמסלם: אין לי מושג בכלל למה הקימו את זה, אבל משכבר זה קם, בוודאי שהדבר הזה דורש שינוי.

דוד אמסלם: דרך אגב, הוא לא שונה בגלל שמשרד המשפטים לא רצה כל הדרך.

דוד אמסלם: למה לא? איך אמרתי?

דוד אמסלם: לכל הצעה, דרך אגב – ותבדקו אותי – שבאה לעזור לזכויות אזרחים במדינת ישראל, שפוגעת בסמכות כזאת או אחרת במשרד המשפטים, הם התנגדו באופן אוטומטי.

דוד אמסלם: כל הצעת חוק שתגישו.

דוד אמסלם: תבדקו אם אני צודק או לא.

דוד אמסלם: לכן, אני חושב שבאמת צריך לעשות רפורמה בכיוונים הבאים: 1.

דוד אמסלם: להוציא את מח"ש בכלל ממשרד המשפטים; 2.

דוד אמסלם: מח"ש אמורה לחקור גם את המשטרה וגם את הפרקליטות, בגלל שזו כמעט אותה מערכת, בוודאי בכל מה שקשור לחקירות.

דוד אמסלם: ובוודאי – איך אמרה בזמנו ראשת מח"ש, כשמינו אותה?

דוד אמסלם: אנחנו באנו לעזור למשטרה.

דוד אמסלם: אני אמרתי לעצמי: היא התבלבלה בתפקידים, לא הבינה מה התפקיד בדיוק.

דוד אמסלם: ודבר שלישי – –

סמי אבו שחאדה: – – – אל תוותרו, תמנו את כולם – – –

דוד אמסלם: – – בוודאי – משרד המשפטים, כפי שאמרתי – מח"ש לא יכול לחנות בחניה של משרד המשפטים.

דוד אמסלם: הוא צריך לחקור גם את הפרקליטות, לא רק את השוטרים, ובוודאי, צריך להגביר שם את האמצעים באופן ניכר.

סמי אבו שחאדה: אל תוותרו.

סמי אבו שחאדה: אל תוותרו – – –

דוד אמסלם: ובוודאי ובוודאי – ועכשיו שר המשפטים גם חווה את זה, היות שמנדלבליט לא הסכים – הוא הציע דרך אגב הצעה מאוד הגיונית: שתהיה הפרדה בין החקירה לבין מי שמטפל בתיק באופן משפטי, כמו שקורה היום: יש משטרה ויש פרקליטות, זה לא אותו גוף, ומח"ש זה אותו גוף, אז לכן הוא הציע להפריד את זה.

דוד אמסלם: כמובן שמר מנדלבליט וחבר מרעיו לא הסכימו, והתוצאה – בוודאי, הוא מיישר איתם קו, בגלל שככה רואה שר המשפטים את תפקידו בתוך מערכת משרד המשפטים.

דוד אמסלם: הוא בעצם פועל על פי מה שמחליט מנדלבליט וראשי הפרקליטות שלו.

דוד אמסלם: לגבי הצעת החוק, אני רוצה להגיד לך משהו, אלעזר שטרן.

דוד אמסלם: אתה מעלה סוגיה, לדעתי, באמת בין החשובות שקיימת במדינת ישראל.

דוד אמסלם: אני באמת חושב שזאת סוגיה כואבת, וחייב להיות כיוון של פתרון בעניין הזה, בגלל שיש הבדל, לתפיסתי, בין לכתחילה לבין בדיעבד, הלכה למעשה.

דוד אמסלם: יש במדינת ישראל מאות אלפי אנשים שלכאורה, לפי ההגדרה היהודית ההלכתית, הם לא יהודים, אבל באופן מעשי הם מתנהלים פה וחיים פה, וחלקם נולדו וגדלו פה.

אלעזר שטרן: ומתים פה.

דוד אמסלם: חלקם עלו בגיל צעיר וחלקם נולדו במדינת ישראל, הם לא מכירים מציאות אחרת בכלל.

דוד אמסלם: בוודאי ובוודאי אנחנו צריכים להתייחס לעניין.

דוד אמסלם: אני לא רב אז אני לא יודע מה עושים, אבל ברור לחלוטין שצריכים לעשות מאמצים מרובים במסגרת ההלכה ולנהוג כמו בית הלל בעניין הזה, מכיוון שאם נטמון את הראש בחול, בסופו של דבר זה רק ילך ויתעצם.

דוד אמסלם: כל עוד הבעיה לא תיפתר היא תישאר אצלנו, כאן.

דוד אמסלם: אבל אני רוצה לומר כמה דברים לגבי מה שאמרת.

דוד אמסלם: כל פעם מכניסים את צה"ל לעניין.

דוד אמסלם: תבין, סוגיית הגיור הייתה בעם ישראל מאז ומעולם.

דוד אמסלם: תזכור שגם מבחינת ההלכה היהדות אף פעם לא עודדה גיור.

דוד אמסלם: כתוב בגמרא: גרים כמו ספחת לישראל.

דוד אמסלם: זאת אומרת, בניגוד לדתות אחרות היהודים אף פעם לא עודדו אנשים להתגייר, אלא אם כן הם רצו.

דוד אמסלם: כשרות רצתה להצטרף אז זה משהו אחר.

דוד אמסלם: אבל אמרתי, ברמה ההלכתית אנחנו כיהודים לא מעודדים ולא כל הזמן דוחפים אנשים לבוא ולהצטרף לדת היהודית.

דוד אמסלם: הגרים היו בעם ישראל לאורך כל הדורות – דרך אגב, לפני קום המדינה ולפני שהיה צה"ל, לכן צה"ל זה לא המבחן.

דוד אמסלם: דרך אגב, יש הרבה אנשים שמשרתים בצה"ל והם לא יהודים.

אלעזר שטרן: ברור.

דוד אמסלם: אז לכן, אין קשר בין הדברים.

אלעזר שטרן: אבל מי שאומר: אני משרת בצה"ל בגלל שאני יהודי?

דוד אמסלם: אין קשר.

דוד אמסלם: אמרתי, אין קשר.

אלעזר שטרן: לא, לא, יש קשר.

דוד אמסלם: לא, לא, אני רוצה לומר לך, אני שמתי לב שצה"ל עולה תמיד – –

אלעזר שטרן: תן לי, אני מבין קצת.

דוד אמסלם: – – כאילו זה המבחן היחידי כאן אם אתה ישראלי או יהודי.

אלעזר שטרן: לא, לא, תן לי, אני אגיד לך את ההבדל.

אלעזר שטרן: אם אתה בדואי, אין עליך חוק חובת גיוס ואתה יכול להתנגד.

אלעזר שטרן: אם אתה יהודי, גם אם ההלכה לא מכירה בך, יש עליך חובת גיוס, בגלל שאתה יהודי.

אלעזר שטרן: שמעת?

אלעזר שטרן: לצורכי גיוס לצה"ל, גם אם ההלכה לא מכירה בך אתה חייב גיוס, ואם יגידו לך: תלך לגולני או לשריון או להנדסה קרבית – – –

דוד אמסלם: אז אני אתן לך את התשובה.

דוד אמסלם: אני לא הכרתי את החלוקה הזאת, אבל באופן בסיסי בכל מדינה יש אזרחים, ולאזרחים עצמם יש חובה כזאת או אחרת, בוודאי גיוס כזה או אחר.

דוד אמסלם: במדינת ישראל, היות שיש לנו כאן מיעוט ערבי ואנחנו נמצאים איתם בקונפליקט, אז אני מניח – –

אלעזר שטרן: – – –

דוד אמסלם: – – לדעתי, מכאן נבעה ההחלטה שעשו את החלוקה, כפי שאתה אמרת.

דוד אמסלם: אם אתה בדואי ואתה לא רוצה להתגייס לצה"ל אז מאפשרים לך, בגלל שיש עדיין מתח בין הלאומיות הערבית לעם ישראל שיושב כאן.

אלעזר שטרן: לא, גם אם אתה נוצרי אתה לא חייב.

אלעזר שטרן: רק אם אתה יהודי אתה חייב.

דוד אמסלם: אז אני לא נכנס לזה.

דוד אמסלם: אני רק אומר שאני לא חושב שזה המבחן, בוודאי לא בגיור.

דוד אמסלם: אבל אני רוצה לענות לך לגבי הסיפור הזה.

דוד אמסלם: היות שהבעיה ידועה, ואני מסכים איתך באופן מלא שזה חייב להיות בסדר-היום הציבורי, לא חשוב כרגע איזו ממשלה יש; זאת בכלל לא שאלה של חרדים, זאת שאלה של עם ישראל, שגדל פה.

דוד אמסלם: אנחנו נמצאים פה, זה הילדים שלי.

אלעזר שטרן: נכון.

דוד אמסלם: אני לא רוצה להקריא לך הכול, אבל בסופו של דבר הוקמה ועדת ניסים בעניין הזה.

דוד אמסלם: הרעיון הוא להביא פתרון מעשי, אמיתי, שמצד אחד הבן אדם יתגייר והוא באמת יהודי ומצד שני זה לא מה שנקרא פוילע-שטיק, זה לא מנוגד להלכה.

אלעזר שטרן: – – – ההלכה.

דוד אמסלם: לכן.

דוד אמסלם: כרגע יש הדוח של משה ניסים, הוא יושב על השולחן.

דוד אמסלם: הממשלה רצתה להעלות את זה כמה פעמים לדיון, ונכנסנו לתוך כל הסיפור של השנה וחצי האחרונות של בחירות, וכרגע אנחנו ממתינים שהמצב הפוליטי יאפשר את זה, וכמובן, הממשלה תידרש לנושא.

דוד אמסלם: לגבי הצעת החוק שלך – הממשלה תידרש לנושא ותגיש הצעת חוק ממשלתית מוסדרת שתסגור את כל הפינות.

דוד אמסלם: לכן, מה שאני מציע לך כרגע: בוא נחכה חודש, חודש וחצי.

אלעזר שטרן: לפני ראש השנה.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: אז לא נצביע עכשיו, כי אם תהיה תשובה, תהיה תשובה.

אלעזר שטרן: עד יום כיפור.

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: בכל מקרה, כפי שאמרתי, זה גם לא עבר ועדת שרים, אז בסדר גמור.

דוד אמסלם: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך, השר המקשר דודי אמסלם.

שרן השכל: בהסכמת חבר הכנסת אלעזר שטרן הוא מסיר את הצעת החוק מסדר-היום לעוד חודש.

שרן השכל: רק לידיעתך, אם תביא אותה בעוד חודש לא תהיה תשובה אלא רק הצבעה.

דוד אמסלם: לא, זכות דיבור שלוש דקות.

אלעזר שטרן: שלוש דקות.

שרן השכל: אתה תוכל לנאום, אבל השר לא ישיב שוב.

שרן השכל: [הצעת חוק פ/1051/23; נספחות.

שרן השכל: ]

שרן השכל: אנחנו נחזור להצעה לסדר-היום הקודמת – הצעת חוק איסור כספים קואליציוניים, התש"ף

שרן השכל: –2020, של חבר הכנסת יאיר לפיד וקבוצת חברי הכנסת.

שרן השכל: ישיב על ההצעה השר יובל שטייניץ.

יאיר לפיד: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, בעוד אנחנו יושבים פה ודנים בעמקות בנושאים ברומו של עולם, לוועדת הכספים נכנס יושב-ראש הקואליציה הבוקר וביקש 21 מיליארד שקל לכספים קואליציוניים.

יאיר לפיד: לאנשים אין מה לאכול; הכנסת הפילה את דמי האבטלה לעצמאים; אתה הולך ברחוב ועל כל חנות שנייה כתוב "להשכרה", "להשכרה"; האבטלה ב-21.4%, יותר מכל מדינה באיחוד האירופי; הממשלה נכשלה לחלוטין בטיפול במשבר הקורונה – אבל דבר אחד הם יודעים לעשות: לבקש כסף, פוליטיקאים שלוקחים כסף מאזרחי ישראל ונותנים אותו לפוליטיקאים אחרים כדי לקנות שקט, כדי לקנות ג'ובים, כדי לקנות את השחיתות הבאה.

יאיר לפיד: 21 מיליארד שקל בתקופה הזאת, בתוך המשבר הזה, נכנסים לוועדת כספים בלי למצמץ.

יאיר לפיד: הקואליציה הגדולה, המכוערת והמיותרת בתולדות המדינה רוצה את הכסף של אזרחיה ומחלקת אותו אחד לשני.

יאיר לפיד: הצעת החוק הזאת אומרת כך, בפשטות: הכסף הזה הוא של אנשים שעבדו ממש ממש קשה, קמו מוקדם בבוקר, הלכו לישון מאוחר בלילה, שילמו מיסים גבוהים מדי בתקופת משבר.

יאיר לפיד: זה לא כסף של פוליטיקאים, זה לא יכול להיות כסף של פוליטיקאים.

יאיר לפיד: הפוליטיקאים בבניין הזה מתבקשים להסיר את ידיהם מכספם של אזרחי ישראל.

יאיר לפיד: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת יאיר לפיד.

שרן השכל: ישיב על ההצעה השר יובל שטייניץ, בשם שר האוצר.

שרן השכל: לרשותך עד עשר דקות, בבקשה.

יובל שטייניץ: גברתי היושבת-ראש, אני מתכבד להציג את תשובתו של שר האוצר ישראל כץ.

יובל שטייניץ: אני מקריא כאן את תשובתו: כבוד היושבת-ראש, חברי הכנסת הנכבדים – – –

דוד אמסלם: – – – ותספר להם גם מה הם היו.

יובל שטייניץ: כן, כן, אני אוסיף.

יובל שטייניץ: עליזה ביקשה ממני להוסיף קצת.

דוד אמסלם: מאז קום המדינה.

יובל שטייניץ: קצת, עליזה, לא הרבה.

יובל שטייניץ: התקנון לעבודת הממשלה קובע כי הצעת חוק פרטית שתובא לדיון במליאת הכנסת טרם נקבעה עמדה לגביה על ידי ועדת השרים לענייני חקיקה, עמדת הממשלה תהיה להתנגד לה.

יובל שטייניץ: לפיכך בהיעדר עמדה כאמור, הממשלה מתנגדת להצעת החוק, לכן נבקש מחברי הכנסת להסיר את הצעת החוק מסדר-היום.

יובל שטייניץ: עד כאן הקראתי את תשובתו של שר האוצר ישראל כץ.

יובל שטייניץ: אני גם רוצה לומר שזאת הצעת חוק שלדעתי אין לה מקבילה בשום פרלמנט מערבי אחר.

יובל שטייניץ: ברור שמפלגות שונות ונציגי ציבור שונים מייצגים לעיתים סקטורים וקהלים כאלה או אחרים ודואגים לאותם סקטורים או קהלים.

יובל שטייניץ: ככה זה בארצות הברית, שכל חבר סנאט וכל חבר קונגרס מייצגים אזור מסוים.

יובל שטייניץ: חברי סנאט מייצגים תמיד אחת מ-50 המדינות בארצות הברית, חברי קונגרס מייצגים county, שזה אזורים יותר קטנים, אבל כל חבר קונגרס וכל חבר סנאט שבאים ומייצגים אזור מסוים גם דואגים לעיתים להקצאת משאבים לפרויקטים, לתעשיות או לפיתוחו של אותו אזור.

יובל שטייניץ: זו בדיוק הסיבה כך שבחלק גדול מהדמוקרטיות במערב, גברתי היושבת-ראש, הייצוג הוא בכלל ייצוג לפי אזורים.

יובל שטייניץ: הבחירות לפרלמנט הן על פי אזורים דווקא מתוך הנחה שכדאי שלכל אזור יהיה נציג משלו שידאג לאינטרסים של אותו אזור, למשל הקמת מפעלי תעשייה, שיפור מערכת החינוך, שיפור התשתיות, טיפול בקשישים או באוכלוסיות חלשות, הפחתת האבטלה.

יובל שטייניץ: הדמוקרטיה המודרנית מניחה שנציגי ציבור מייצגים כמובן גם את כל טובת המדינה, אבל מייצגים גם ציבורים ספציפיים – ציבורים שבחרו בהם: נציגי הקיבוצים, נציגי המושבים, נציגי עיירות הפיתוח, נציגי הנגב, נציגי הגליל, נציגי ההתיישבות ביהודה ושומרון, נציגי היישובים החרדיים, בני ברק וכו'.

יובל שטייניץ: הדמוקרטיה המערבית מניחה שנציגות בפרלמנט היא לא רק נציגות אפלטונית, כוללת, אידיאלית של האינטרס העליון של המדינה והחברה – ברור שזה מה שמדריך אותנו בראש ובראשונה – אלא שיש טעם בגיוון הנציגות בפרלמנט, כדי שלמגזרים שונים ולאזורים גיאוגרפיים שונים ולסקטורים שונים יהיה קול ויהיה ייצוג ויהיה מי שידאג להם.

רם בן ברק: עד גבול מסוים – – –

יובל שטייניץ: ברור שזה תמיד עד גבול מסוים, אבל אמרתי, ידידי רם בן ברק, הרי יש המון ערכים ואינטרסים שמתנגשים זה בזה; זה לא הופך אותם ללא לגיטימיים.

יובל שטייניץ: צריך למצוא את האיזון הנכון, אבל זה לא עניין מתמטי.

יובל שטייניץ: מי שרוצה יכול כמובן ללכת בעקבותיו של גדול הפילוסופים אפלטון, שבאמת התנגד לדמוקרטיה.

יובל שטייניץ: אחד הטעמים לכך שהוא התנגד לדמוקרטיה היה שהוא אמר: רגע, בדמוקרטיה יהיו נבחרי ציבור, הם ירצו לדאוג לקהל ששלח אותם, למשל נבחרי ציבור חרדי ידאגו לקהל החרדי, חילונים – לקהל החילוני, פריפריה ונציגי ציבור מהנגב והגליל ידאגו לנגב ולגליל.

יובל שטייניץ: כדי להימנע מהדבר הזה אפלטון באמת הציע לבטל את הדמוקרטיה, לבטל את כל העניין של בחירות ושל נציגי ציבור – – –

יואב סגלוביץ': אבל אפלטון לא התכוון לזה שחבר כנסת מהקואליציה אומר:

יואב סגלוביץ': אם לא תיתנו 40 מיליון, אני לא אצביע.

יואב סגלוביץ': לזה אפלטון לא התכוון.

יובל שטייניץ: זה יכול להיות.

יואב סגלוביץ': על זה הוא לא חשב.

יובל שטייניץ: לא, לא, הוא חשב בדיוק גם על אירועים כאלה, ולכן הוא העדיף מדינה שנשלטת על ידי מועצת גדולי הפילוסופים.

רם בן ברק: החכמים.

יובל שטייניץ: מועצת גדולי החכמים, שלשיטתו הם הפילוסופים.

יובל שטייניץ: גם בתקופתנו יש ציבורים בארץ שמעדיפים מועצת גדולי חכמים.

יובל שטייניץ: יש כאלה שהיו מעדיפים אולי שמועצת גדולי התורה תנהיג את המדינה; לא כל הציבור החרדי, אבל יש.

יובל שטייניץ: יש כאלה בשמאל הליברלי שמעדיפים שמועצת גדולי המשפט, שיושבת בבית המשפט העליון, תנהל את ענייני המדינה, והכנסת תהיה רק סרח עודף.

יובל שטייניץ: על כל פנים, בכל הדמוקרטיות הדבר הזה, כמובן, לא התקבל.

יובל שטייניץ: וההנחה המובנית – ואפלטון באמת ראה את זה כחיסרון – שבמערכת דמוקרטית של נבחרי ציבור, מאחר שיהיה להם אינטרס להיבחר עוד פעם – יש קהלים מסוימים שבוחרים נציגים של אזור כזה או של מפלגה כזאת – אז גם אינטרסים שונים יבואו לידי ביטוי.

יובל שטייניץ: בדמוקרטיות המערביות, בניגוד אלינו, הגדילו לעשות, ולכל אזור יש את הבחירה שלו – למשל, קודם כול, כל מדינת ניו יורק, אבל בתוך מדינת ניו יורק יש אזורים חרדיים שיש להם את הנציג שלהם.

יובל שטייניץ: הוא יכול להיות חרדי, הוא יכול להיות לא חרדי, אבל הוא יודע טוב טוב שהוא צריך לייצג את האינטרסים שלהם, אחרת הוא לא ייבחר עוד פעם; במדינת וושינגטון יש נציג שדואג לאינטרסים של תושבי מדינת וושינגטון או תושבי מדינת אורגון וכו'.

יובל שטייניץ: ככה זה מקובל.

יובל שטייניץ: אני רוצה לנצל את ההזדמנות שעליזה מעניקה לי כאן – עוד שלוש דקות?

יובל שטייניץ: עליזה מודעת לזה שזה עוד שלוש דקות?

יובל שטייניץ: אינני יודע.

יובל שטייניץ: עוד שלוש דקות אני צריך לרדת מהבמה, אז אני רוצה לנצל את ההזדמנות להעיר משהו שרבות דובר בו אתמול וגם היום.

יובל שטייניץ: הייתה אתמול טענה, שהוכחשה נמרצות, שהסכם השלום ההיסטורי, ההישג הזה – שהוא באמת הישג היסטורי – עם איחוד האמירויות כולל גם הסכמה ישראלית למכירת F-35 לאיחוד האמירויות.

יובל שטייניץ: אז קודם כול, כפי שטען ראש הממשלה, זה עורבא פרח, זה לא חלק מההסכם.

יובל שטייניץ: ישראל גם לא הסכימה, ישראל נשארה בהסתייגויותיה בעניין הזה.

יובל שטייניץ: אבל שנית, אני רוצה לומר פה לחברי הכנסת שמטוסי F-15 בסעודיה צריכים להדאיג אותנו פי אלף, משתי סיבות, שהן – 1.

יובל שטייניץ: מטוסי F-15 בסעודיה מוצבים 150 קילומטר מאילת וטווח הפעולה שלהם הוא 1,800 קילומטר.

יובל שטייניץ: לעומת זאת, מטוסי F-35 באיחוד האמירויות – טווח הפעולה, מה שנקרא range of operation, של F-35 – שזה מחצית מטווח הטיסה, כי מטוס קרב לא נוחת איפה שהוא מגיע, הוא צריך לחזור – – –

רם בן ברק: הייתה עסקה או לא הייתה עסקה?

יובל שטייניץ: רגע, שנייה.

יובל שטייניץ: טווח הפעולה של מטוסי F-35 זה 1,100 קילומטר.

יובל שטייניץ: הטווח מאיחוד האמירויות למדינת ישראל הוא 2,400 קילומטר, כלומר, ללא תדלוק – ללא שני תדלוקים; אפילו תדלוק אחד לא מספיק – הם לא יכולים בכלל להגיע לכאן.

עפר שלח: אני מציע שנקנה ספינות נגד צוללות.

יאיר לפיד: אני שמעתי.

יאיר לפיד: אותי הצחקת.

יובל שטייניץ: אחת החולשות הגדולות של מטוסי ה-F-35, שהוא מטוס מאוד מתוחכם, זה הטווח הקצר שלהם.

יובל שטייניץ: זה מטוס לטווח קצר.

יובל שטייניץ: מי שבאמת צריכה להיות מודאגת יותר זה איראן, כי הטווח מאיחוד האמירויות לגבול איראן הוא 150 קילומטר, ולכן – –

קריאה: זה יבייש אתכם עוד פעם אחר כך.

קריאה: שלא יצא כמו הצוללות.

יובל שטייניץ: – – מטוסי קרב מהסוג הזה באיחוד האמירויות – –

קריאה: – – –

יובל שטייניץ: – – שישראל מסתייגת, ומתנגדת להם – מי שבאמת צריכה להיות מודאגת הרבה יותר זאת איראן.

יובל שטייניץ: מטוסי F-15 בסעודיה, בבסיס טאבוק, באמת מכסים את כל שטח מדינת ישראל בקלות ממרחק מאוד קצר, וזה צריך להדאיג אותנו הרבה יותר ממטוסים שנמצאים 2,400 קילומטר מכאן, שזה יותר מכפול מטווח – מה שנקרא range of operation.

קריאה: וצוללות ממצרים מדאיגות אותך?

יובל שטייניץ: לא במיוחד.

יובל שטייניץ: לא.

יובל שטייניץ: F-16 במצרים מדאיג אותי יותר.

קריאה: – – –

יובל שטייניץ: כן, מדאיג אותי יותר.

יובל שטייניץ: על כל פנים, אני אומר את זה כי המון אנשים גם מבלבלים בין טווח טיסה לטווח פעולה.

יובל שטייניץ: מטוס נוסעים טס מנקודה א' לב', והוא נוחת בנקודה ב' להוריד את הנוסעים ולקחת נוסעים אחרים.

סמי אבו שחאדה: עכשיו הבנו.

יובל שטייניץ: אז טווח הטיסה שלו הוא טווח הפעולה שלו.

יובל שטייניץ: מטוס קרב, שהולך להפציץ או לבצע פעילות בשטח האויב, לא נוחת בשטח האויב, הוא צריך לחזור לבסיס שלו, ולכן, לגבי מטוסי קרב, מה שנקרא ה-range of operation הוא בדרך כלל חצי, אפילו קצת פחות, הוא בדרך כלל 50% מטווח הטיסה.

יובל שטייניץ: ולכן, כשמדובר על מטוסי F-35 – –

תמר זנדברג: נגמר לך הזמן.

יובל שטייניץ: – – הטווח שלהם ללא תדלוק לא מאפשר להם אפילו להתקרב בהמראה מאיחוד האמירויות לישראל ללא תדלוק, והם יצטרכו תדלוק נוסף גם כדי לחזור לבסיסם.

תמר זנדברג: נגמר הזמן.

יובל שטייניץ: זה לא דבר בלתי אפשרי, אבל זה דבר שהופך – –

שרן השכל: מילות סיכום, בבקשה.

יובל שטייניץ: – – את יכולת הפעולה שלהם למגושמת מאוד, ולמעשה, שני תדלוקים אוויריים זה כמעט בלתי ריאלי.

יובל שטייניץ: על כל פנים – היושבת-ראש, כמה זמן עוד נותר לי?

שרן השכל: זהו, מילת סיכום.

יובל שטייניץ: אבל רם בן ברק צעק לי קריאות ביניים.

יובל שטייניץ: לא מגיע לי זמן ספייר?

שרן השכל: לא, לא.

שרן השכל: תודה רבה לך, השר שטייניץ.

שרן השכל: היה מאוד מעניין.

תמר זנדברג: זמנך עבר.

יובל שטייניץ: אוקיי, אז תודה רבה לך – ורם, קריאות הביניים שלך ראויות ונעמו לאוזניי.

יובל שטייניץ: תודה.

שרן השכל: תודה רבה לך, שר התשתיות והאנרגיה, השר יובל שטייניץ.

שרן השכל: אתה עוד מעוניין להשיב?

שרן השכל: אוקיי, חבר הכנסת יאיר לפיד יבוא וישיב על תשובת הממשלה.

שרן השכל: יש לרשותך עד שלוש דקות.

יאיר לפיד: השר שטייניץ, לא מזמן עלה הנה לדוכן ראש הממשלה ודיבר על הדמוקרטיה האתונאית ועל סוקרטס ואפלטון, ועכשיו אני רואה שגם אתה עולה הנה לדבר על סוקרטס ואפלטון והדמוקרטיה האתונאית.

יאיר לפיד: ניסיתי לחשוב למה פתאום אתם מתגעגעים לדמוקרטיה האתונאית, ופתאום הבנתי את התשובה.

יובל שטייניץ: אצלי זה מנהג עתיק.

יאיר לפיד: אני יודע.

יאיר לפיד: אתה יודע למה ראש הממשלה שלנו כל כך מתגעגע לדמוקרטיה האתונאית?

יאיר לפיד: כי היו להם עבדים.

יאיר לפיד: זו לא באמת הייתה דמוקרטיה – היו עבדים.

יאיר לפיד: אז אני רוצה להגיד פה, מהדוכן הזה: במדינת ישראל אין עבדים.

יאיר לפיד: אזרחי ישראל הם לא עבדים שלכם.

יאיר לפיד: הם לא צריכים לשלם את החשבונות שלכם.

יאיר לפיד: הם לא צריכים לעמוד כאן

יאיר לפיד: בשקט מול השחיתות שלכם.

יאיר לפיד: מותר להם להפגין לכם מול הבית.

יאיר לפיד: ימי העבדות הסתיימו.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת יאיר לפיד.

שרן השכל: אנחנו נעבור להצבעה.

שרן השכל: ישנה בקשה להצבעה שמית של האופוזיציה, של סיעת ישראל ביתנו וסיעת יש עתיד, ויש לנו פה מעל 20 חתימות.

שרן השכל: לכן אנחנו נעבור להצבעה שמית על הצעת חוק איסור כספים קואליציוניים, התש"ף

שרן השכל: –2020, של חבר הכנסת יאיר לפיד.

שרן השכל: מזכירת הכנסת, בבקשה.

יאיר לפיד: לא, לא, שרן.

יאיר לפיד: זאת לא השמית.

שרן השכל: זאת לא השמית?

יאיר לפיד: זאת לא השמית.

שרן השכל: סיעת יש עתיד משכה את הבקשה להצבעה שמית, והשר זאב אלקין מבקש הצבעה שמית מטעם הממשלה, ולכן נעבור – – –

זאב אלקין: לא, לא.

שרן השכל: אז הממשלה לא מעוניינת בהצבעה שמית.

שרן השכל: אנחנו נעבור להצבעה אלקטרונית.

שרן השכל: כולם, נא לשבת.

שרן השכל: מי בעד?

שרן השכל: מי נגד?

שרן השכל: נא להצביע.

שרן השכל: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 21 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 42 נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדה את הצעת חוק איסור כספים קואליציוניים, התש"ף

שרן השכל: –2020, לא נתקבלה.

שרן השכל: התוצאה היא 21 בעד, 42 נגד.

שרן השכל: ההצעה נדחית ויורדת מסדר-היום.

שרן השכל: אני מצרפת לפרוטוקול את חבר הכנסת צביקה האוזר.

שרן השכל: נגד?

שרן השכל: נגד.

שרן השכל: מזכירת הכנסת, הודעה, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת, הצעת חוק פנייה לגופים ציבוריים באמצעי קשר דיגיטליים (תיקון – פנייה באמצעי קשר שאינו דיגיטלי), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, של חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי ומשה אבוטבול.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

שרן השכל: תודה רבה, מזכירת הכנסת.

שרן השכל: [הצעת חוק פ/1466/23; נספחות.

שרן השכל: ]

שרן השכל: אנחנו נמשיך להצעת החוק הבאה – הצעת חוק הרשות הלאומית לשעת משבר, של חבר הכנסת עפר שלח וקבוצת חברי הכנסת.

שרן השכל: ישיב על ההצעה השר המקשר בין הממשלה לכנסת דוד אמסלם.

שרן השכל: בבקשה, חבר הכנסת עפר שלח, לרשותך עד עשר דקות.

עפר שלח: תודה רבה.

עפר שלח: חבריי חברי הכנסת, צר לי שהשר שטייניץ יצא כבר מהאולם, כי השר שטייניץ, בהיותו אדם משכיל, שלהבדיל מראש הממשלה גם מצטט באופן יותר מדויק את אפלטון, ומן הסתם גם מכר לראש הממשלה את כמה המשפטים המשומשים על אפלטון שבהם הוא השתמש – בהיותו אדם משכיל, הוא יודע, אפרופו עסקת ה-F-35 שהוא דיבר עליה, שלא צריכה להיות בכלל הסכמה של ישראל בכתב – הו, השר שטייניץ, חזרת.

עפר שלח: אני בדיוק מדבר בשבחך.

עפר שלח: אתה בוודאי יודע שלא נדרשת הסכמה בכתב של ישראל למכירת F-35 לאמירויות או לכל עסקה אחרת.

עפר שלח: חוק שימור היתרון האיכותי של ישראל, ה-QME, משנת 2017, דורש שהנשיא יתייעץ עם הגורמים הראויים בישראל – קרי, לצורך העניין, ראש הממשלה – לפני שהוא מאשר עסקה כזאת.

עפר שלח: ואם שמעת אתמול את ההכחשה האמריקאית, ההכחשה האמריקאית – מכיוון שהאמריקאים, בניגוד לראש הממשלה, נוהגים לדייק בדבריהם – אמרה שבהסכם אין שום דבר שלא פורסם.

עפר שלח: זה נכון, אבל לא נדרש מסעיף כזה להיות בהסכם.

עפר שלח: זה מה שקוראים לו – אני מניח, שוב, שאתה כאדם משכיל מכיר את הסרט "כל אנשי הנשיא", שעוסק בווטרגייט – לזה קוראים שם non-denying denial.

עפר שלח: זו הכחשה שאיננה מכחישה.

עפר שלח: וראש הממשלה, אם הוא מכחיש שההבנה האמריקאית וההבנה האמיריתית היא שאנחנו לא נתנגד לעסקה כזאת, אז הוא משקר.

עפר שלח: אני אומר לך, הוא משקר.

עפר שלח: זה שזה לא מופיע בכתב – גם זה נכון, אבל זה לא צריך להופיע בכתב.

עפר שלח: השר אמסלם, זה לא צריך להיות שם.

עפר שלח: עכשיו לענייננו.

עפר שלח: הצעת החוק היא הצעת חוק שעוסקת בהקמת רשות לאומית לשעת משבר.

עפר שלח: זאת הצעת חוק שאני עיצבתי כשהייתי יו"ר ועדת הקורונה, וחתמו עליה חברי ועדת הקורונה דאז מקיר לקיר.

עפר שלח: למה?

עפר שלח: כי בדיונים של ועדת הקורונה ובאמירות של מומחים חיצוניים לא מעטים שדיברו על זה מתחילת המשבר עלה שמשבר מהסוג של הקורונה, או משבר של אסון טבע, ואפילו אסון סייבר – חבר הכנסת גולן, אתה היית אלוף פיקוד העורף, אתה מכיר את הדברים האלה, אני מניח, היטב – אסון כזה, או אירוע כזה, שהוא אירוע רב-מערכתי, יש בו אלמנטים של עומק, הוא נוגע בהרבה מאוד שכבות באוכלוסייה, ויש בו אלמנטים של רוחב.

עפר שלח: כי זה לא החלטה בריאותית לעשות סגר – זו החלטה שיש לה השפעות כלכליות ויש לה השפעות חברתיות.

עפר שלח: בדבר כזה צריך להיות גוף אופרטיבי מנהל; אם תרצו, בהקבלה לצבא – מטה כללי שיש בו את הפיקודים, יש בו את המומחיויות השונות, יש בו את הזרועות, והוא בסופו של דבר מנהל את המשבר הזה מיום ליום.

עפר שלח: ואם צריך לטפל בעיר בני ברק או שיש התפרצות בדיר אל אסד, או לחלופין יש עניין כלכלי כזה או אחר, הוא עולה לגוף הזה.

עפר שלח: ובגוף הזה מיוצגים משרדי הממשלה הראויים, מיוצגות בו הרשויות המקומיות, מיוצגים בו מגזרים – תכף אני אדבר על כל הדברים שקרו מפני שלא היה גוף כזה – יש לו דסק הסברה שטובי האנשים בישראל יושבים בדסק ההסברה הזה ומנהלים מערך של הסברה.

עפר שלח: כשבוועדת הקורונה הופיע ראש המל"ל ושאלנו אותו על הסברה אז הוא אמר: ראש הממשלה מופיע ב-21:00 בטלוויזיה ומסביר דברים.

עפר שלח: אמרתי לו: זה מה שאתה מבין בהסברה?

עפר שלח: אין לי טענה לראש המל"ל – הוא לא אמור להבין בזה.

עפר שלח: הסברה זה אומר שכל אזרח בישראל יודע למי לפנות, שהמידע בנוגע להשלכות ולהחלטות הוא מידע נגיש ושטובי האנשים עוסקים בעיצוב של מדיניות הסברה, שיוצרת את מה שראינו במדינות אחרות – וזה שבסופו של דבר נוצר אמון בהחלטות הממשלה.

עפר שלח: וכשיש אמון בהחלטות הממשלה גם ממלאים אחריהן.

עפר שלח: מה היה אצלנו?

עפר שלח: למרות האמירות של ועדת הקורונה בכנסת, של מומחים חיצוניים, למרות הדרישה הזאת, ראש הממשלה התחיל את ניהול המשבר הזה כשהוא עושה את זה יחד עם המל"ל – גוף שאין לו שום התאמה לניהול משבר כזה; אין לו את הגופים, אין לו את הסמכויות, אין לו שום דבר, אין לו את הידע.

עפר שלח: ובצד השני – מנכ"ל משרד הבריאות.

עפר שלח: וקיבל החלטות, אז מצד אחד הוא עסק בהחלטות מיקרו-ניהול, כמו אם איקאה תיפתח ודוכן הפלאפל שלידה יהיה סגור, ומצד שני הוא לא עסק במדיניות.

עפר שלח: כי באנלוגיה שנתתי למטה כללי של הצבא שמנהל מערכה – הוא מנהל את המערכה הצבאית, ומעליו יש דרג מדיני שמקבל החלטות מדיניות.

עפר שלח: לא קורה מצב שבו בזמן חירום נכנס הקבינט או נכנסים שרי הממשלה ומחליפים את אלוף פיקוד דרום או אלוף פיקוד העורף.

עפר שלח: אין דבר כזה.

עפר שלח: הסדר נשמר בדבר הזה, המדרג נשמר, ואז הדרג המדיני יכול להיות פתוח להחלטות מדיניות.

עפר שלח: מה קרה כתוצאה מזה?

עפר שלח: התקבלו החלטות גורפות לכל האורך – כי כשאין ידע וכשאין גופים אופרטיביים, התקבלו החלטות גורפות שהמשמעות שלהן למשק הישראלי ולחברה הישראלית הייתה הרסנית.

עפר שלח: ואם לא ראינו את זה בהתחלה – ואני אומר, בשביל להיות הוגן, שיכול להיות שבהתחלה, כשרמת הידע הייתה יותר נמוכה, התבקשו צעדים כאלה.

עפר שלח: ראינו את זה בהמשך, ואת התוצאות שלהם אנחנו רואים היום.

עפר שלח: לדברי פרויקטור הקורונה פרופ' רוני גמזו, רמת התחלואה החדשה בישראל היא הכי גבוהה בעולם; רמת האבטלה בישראל היא היום מהגבוהות בעולם המערבי; הפגיעה הכלכלית חמורה הרבה יותר מאשר במדינות אחרות; בעיקר – רמת אמון הציבור בשלטון נמצאת באפס.

עפר שלח: תסתכלו על מדינה כמו גרמניה, ששם הקנצלרית לקחה את הגופים מתחתיה, לקחה מומחים להסברה, הופיעה, הסבירה דברים בלי לטפוח על החזה של עצמה ולספר שהיא דיברה עם מנהיגי עולם ולהגיד שמכל העולם מתקשרים אליה בשביל להתפעל ממה שהיא עושה.

עפר שלח: ואמון הציבור היום בשלטון בגרמניה, או באוסטריה, או במדינות אחרות, הוא בשיא; או בניו זילנד – במדינות אחרות שניהלו את זה באופן הראוי הזה.

עפר שלח: ואת זה לא יכול לעשות דרג מדיני שאין מתחתיו לא גוף מטה ולא גוף אופרטיבי.

עפר שלח: שום דבר במדינת ישראל, בטח לא משבר כזה עמוק, כזה רחב, לא יכול להתנהל מהכיס האחורי של ראש ממשלה.

עפר שלח: ואת התוצאות אנחנו רואים.

עפר שלח: אבל אנחנו רואים אותם גם במקומות אחרים.

עפר שלח: ברגע שלא גוף אופרטיבי שיושבים בו למשל נציגים של המגזר הערבי והמגזר החרדי מנהל אלא הממשלה, ראינו בתחילתו ובהמשכו של המשבר הזה סדרת החלטות שהסיבות שלהן נבעו רק מלחצים פוליטיים שבהם הנציגים של הציבור החרדי פגעו בציבור החרדי.

עפר שלח: הייתי בבני ברק, השר אמסלם, כשידידי רוני נומה התנדב לבוא לשם.

עפר שלח: ראיתי אותו נכנס פנימה וראיתי אותו לומד מההתחלה – כפרויקטור כמעט מטעם עצמו – לומד מההתחלה איך פונים לציבור החרדי, כי אף אחד לא פנה אליו; כי לא היה גוף שבתוכו יושב אדם או יושב דסק שמבין בזה, שיודע איך פונים דרך רבנים, שיודע איך פונים דרך רופאים, שתרגל את זה.

עפר שלח: ואז הכול התחיל פה מההתחלה.

עפר שלח: ושוב, את התוצאות של חוסר האמון הזה, של הפגיעה הזאת, אנחנו רואים גם היום.

עפר שלח: מה זה הגוף הזה שאנחנו מציעים?

עפר שלח: מאוד פשוט: לא גוף גדול, לא גוף ביורוקרטי, לא גוף מסובך; גוף שבראש השולחן שלו יושב לא פרויקטור נעדר סמכויות.

עפר שלח: פרופ' רוני גמזו הוא מינהלן רפואי מעולה, אבל אין לו שום סמכויות לנהל את המשבר הזה – הוא רק מסתובב בין הרגליים של משרד הבריאות – ובוודאי אין לו סמכויות לקבל תשומות ולקבל החלטות בהקשרים הכלכליים והפוליטיים של המשבר.

עפר שלח: אז יש גוף כזה שבראשו יושב אדם שבא מהמגזר הציבורי או מהמגזר הפרטי – יש הרבה אנשים כאלה במדינת ישראל – שיודע להפעיל מערכות, ויושבים סביבו נציגים של משרד האוצר ומשרד הבריאות ומשרד הרווחה ומערכת הביטחון, כולל פיקוד העורף.

עפר שלח: רח"ל לא יכולה לנהל את המשבר הזה, כי רח"ל בנויה לנהל – כשהיא הייתה בנויה; ניוונו אותה לחלוטין בשנתיים האחרונות.

עפר שלח: אבל גם כשהיא הייתה בנויה, היא הייתה בנויה לנהל משברים שהאופי שלהם הוא ביטחוני וקצר מועד, לא משבר מהסוג הזה.

עפר שלח: וכמו שאמרתי, נציגים של מגזרים, נציגים של השלטון המקומי.

עפר שלח: עכשיו רוני גמזו מתחיל לדבר על זה שיעבירו סמכויות לשלטון המקומי.

עפר שלח: היו צריכים לעשות את זה מהרגע הראשון, אנחנו אמרנו את זה בוועדת הקורונה; אנשים אחרים – בוודאי ראשי השלטון המקומי – אמרו את זה מההתחלה.

עפר שלח: יושב בו דסק הסברה ראוי, שולחן של 20–25 אנשים, שמתרגל פעם-פעמיים בשנה את המצבים האלה, שמכין תיקים לפעולה, שיש לו ידע, שצובר ידע לאורך שנים על איך מנהלים משבר כזה, וכשקורה חס וחלילה משבר כזה הוא נכנס לפעולה.

עפר שלח: ומעליו – הוא לא מאיין את הממשלה, הוא לא מאיין את קבינט הקורונה – מעליו יש, לצורך העניין, קבינט שהוא קבינט רזה.

עפר שלח: לא 14 איש שמחברים אותם יחד, כל מיני שרים שאין להם שום תפקיד שנוגע לקורונה ומאגדים אותם יחד רק מטעמים של כבוד וכביכול פריטטיות, אלא קבינט רזה, יעיל, בהובלת ראש הממשלה, שמקבל החלטות מדיניות.

עפר שלח: את זה היה צריך לעשות מהרגע הראשון.

עפר שלח: היינו היום במקום אחר.

עפר שלח: את זה ראש הממשלה לא רצה לעשות, כי ראש הממשלה רצה להופיע בטלוויזיה ולספר בשבחים של עצמו.

עפר שלח: ואת התוצאה של זה היום מרגיש כל אזרח במדינת ישראל, במשבר האמון העמוק בין האזרחים לבין השלטון, באבטלה, בתחלואה האיומה שיש לנו היום.

עפר שלח: את התוצאה של זה שבנימין נתניהו, כשם שהוא לא רוצה לעדכן את המטכ"ל שלו ואת שר הביטחון שלו בהחלטה כמוF-35 לאמירויות, כשם שהוא לא מכנס את הקבינט אני לא יודע ממתי – לדעתי, הקבינט התכנס פעם אחת מאז שהוקם – כשם שהוא לא רוצה את זה, הוא גם לא רוצה גופים כאלה, כי בנימין נתניהו יודע הכול, רק היום, כל מי שמסתכל על מצבנו במשבר הקורונה יודע שהוא לא יודע כלום.

עפר שלח: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לחבר הכנסת עפר שלח.

מכלוף מיקי זוהר: יבוא ויסכם את הדיון השר המקשר בין הכנסת לממשלה השר דוד אמסלם, או דודי אמסלם, איך שתרצו.

מכלוף מיקי זוהר: דודי או דוד אמסלם?

דוד אמסלם: מה שבא לך.

מכלוף מיקי זוהר: דוד דודי אמסלם, בבקשה.

דוד אמסלם: הכול בסדר, הכול מתקבל בברכה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם כול אני רוצה לענות לעפר שלח, על הסיומת שלו.

דוד אמסלם: הוא אמר: ראש הממשלה חושב שהוא מבין הכול.

דוד אמסלם: בוא נסכם דבר אחד: הוא מבין יותר מכולכם בכל נושא.

דוד אמסלם: בוא נסכם.

דוד אמסלם: על כל השאר נתווכח, אבל בואו נצא מהנחת עבודה כזאת.

יאיר גולן: שעת החנופה היומית.

יאיר גולן: יפה מאוד.

יאיר גולן: שעת החנופה היומית.

דוד אמסלם: אני מניח שזה, דרך אגב, גם יהיה בכל מבחן של גנון.

דוד אמסלם: כולם יודעים את זה במדינת ישראל, אבל לא חשוב.

עפר שלח: דודי, בעולם שלך הוא גם רץ מרתון יותר מהר ממני.

עפר שלח: זה בסדר.

דוד אמסלם: בוא נסכם: בכל מה שקשור לחשיבה, קבלת החלטות וגם השכלה, הוא מבין בוודאי יותר מרובכם.

דוד אמסלם: על זה אין מחלוקת.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני מניח שגם אתם בתוך-תוככם מכירים את האמת.

דוד אמסלם: זאת לא השאלה.

דוד אמסלם: אתם מנסים באמת לגמד את כל הסיפור הזה של הסכם השלום עם האמירויות – אמרנו את זה גם בשבוע שעבר – בגלל שזה באמת כואב לכם.

דוד אמסלם: אני גם לא מבין מדוע.

דוד אמסלם: הרי אין ספק – – –

קריאה: בירכנו על זה.

עפר שלח: אתה ממש טועה.

עפר שלח: אנחנו דרשנו את זה שש שנים.

עפר שלח: שש שנים דרשנו את זה.

דוד אמסלם: אני אספר לך.

דוד אמסלם: רק שנייה, עפר.

דוד אמסלם: אני בשבוע שעבר או השבוע מדליק את הטלוויזיה ורואה את החבר שלך אברמוביץ'.

דוד אמסלם: הביאו אותו עכשיו, שאלו אותו שאלה: תגיד, מה אתה אומר על ההסכם?

דוד אמסלם: בן אדם זז בעצבנות, אמר: תראו, זה בסדר, אבל תמיד נתניהו היה שם.

דוד אמסלם: התחיל בהסכם וואי, הסכם חברון, והוא ויתר גם על הסיפוח.

דוד אמסלם: אמרתי לעצמי: רק שנייה, אברמוביץ', אתה בעד הסיפוח?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: בגלל שבסופו של דבר לא חשוב מה ראש הממשלה יעשה, תמיד ייקחו את זה למחוזות הלא-נכונים בשמאל.

דוד אמסלם: מדוע?

דוד אמסלם: בגלל שהוא הנושא.

דוד אמסלם: זה לא משנה מה יקרה.

דוד אמסלם: גם אם הוא יביא עכשיו הסכמי שלום עם כל מדינות ערב, עם כל העולם; גם אם עכשיו הוא יביא מענקים למדינת ישראל והסכמי סחר בלתי נתפסים – דרך אגב, מי שבעיקר נהנה מהם זה השמאל; רוב העשירים במדינת ישראל, שנהנים עם היאכטות, עם המרצדסים, זה אנשים שמצביעים שמאל; נהנים מכל, מה שנקרא, המאמצים שהוא עושה, אבל באים לפה ומגדפים אותו ואת משפחתו.

קריאה: יש מיליון אנשים מובטלים.

דוד אמסלם: זה האנשים, הלכה למעשה.

דוד אמסלם: תבדוק.

דוד אמסלם: תבדוק אפילו איפה מצביעים לימין, איפה מצביעים לשמאל.

דוד אמסלם: תבדוק את מבחני ההכנסה של האנשים, איך הם חיים, ואתה תראה, הפלא ופלא.

דוד אמסלם: בכל העולם, לרוב, העשירים תומכים במי שעוזר להם להיות עשיר.

דוד אמסלם: פה הכול הפוך.

דוד אמסלם: לכן, אני אומר לך שהסכם השלום, הסכם השלום – – –

יאיר גולן: איך זה קשור לנושא – – – אתה מקופח, אנחנו יודעים שאתה מקופח.

יאיר גולן: אנחנו יודעים שאתה מקופח.

יאיר גולן: אתה מקופח ומסכן, אבל מה זה קשור לנושא?

דוד אמסלם: מספיק להפריע לנו.

דוד אמסלם: מספיק.

דוד אמסלם: אתה הרי צורח כמו איזה – כל היום.

דוד אמסלם: זה התפקיד שלך.

יאיר גולן: – – –

דוד אמסלם: אתה יושב פה, צורח, צורח, צורח.

דוד אמסלם: אתה מבין?

דוד אמסלם: אז לכן אני אומר, בגדול: תבדוק את העובדות.

דוד אמסלם: ההסכם הזה מפריע לשמאל.

דוד אמסלם: מדוע?

דוד אמסלם: בגלל שזה נותן קרדיט לראש הממשלה – –

מיקי לוי: ממש לא.

מיקי לוי: מברכים – – –

דוד אמסלם: – – באיזו זירה?

דוד אמסלם: בזירה שאתם הכי פחות מבינים בה.

עפר שלח: – – – מה לעשות?

עפר שלח: בירכנו עליו, ובירכנו עליו פעמיים: פעם על ההסכם ופעם – – –

מיקי לוי: – – –

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: אתם מדברים קורונה, לא קורונה, אבל בסוף היתרון המשמעותי הכי בולט אצל ראש הממשלה זה הזירה הבין-לאומית.

דוד אמסלם: הוא מנהיג בסדר גודל עולמי.

דוד אמסלם: אתם יודעים את זה.

דוד אמסלם: אין כמעט ילד בעולם לדעתי שלא מדליק טלוויזיה, ואתה אומר לו: מי זה נתניהו?

דוד אמסלם: אז הוא מכיר את פוטין, מכיר את מרקל, מכיר את נשיא ארצות הברית, מכיר את ראש ממשלת ישראל.

דוד אמסלם: מעולם זה לא היה.

דוד אמסלם: לכן, ראש הממשלה בעצם – – –

קריאה: – – –

עפר שלח: – – – 62% מאזרחי מדינת ישראל חושבים שהוא עושה עבודה רעה גם – – – וגם בכלכלה, אז אולי – – –

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: בגלל זה, דרך אגב, הליכוד קיבל 36 מנדטים, והימין, שרץ – דרך אגב, מפלגות הימין אמרו:

דוד אמסלם: אנחנו תומכים בנתניהו מלכתחילה – בגלל שהם הבינו, אבל אתם, כולכם ביחד, קיבלתם 40.

דוד אמסלם: מה אתה רוצה?

דוד אמסלם: 40–42.

עפר שלח: – – – קיבלו 58, קיבלו 58 – – –

דוד אמסלם: נכון, אבל אתם פחות, אבל אתם – – –

עפר שלח: – – – ואלה שאמרו לא נתניהו קיבלו 62 – – –

דוד אמסלם: לא, דרך אגב, אני אחלק לך גם את זה.

דוד אמסלם: עפר, אני אספר לך.

דוד אמסלם: גם פה אתה עושה גנבת דעת, כי ה-15 מנדטים שקיבלה הרשימה המשותפת – בוודאי ובוודאי הם לא תומכים בכםף הם תומכים בהם.

דוד אמסלם: זה לא קשור.

דוד אמסלם: הרשימה המשותפת, בסופו של דבר, הרי הם לא חלק מהציר שלכם, אלא אם כן אתה אומר: חבר'ה, אנחנו הולכים – יזבק, היא כמוני, אותו דבר.

דוד אמסלם: אני מסכים איתה.

עפר שלח: 62 מנדטים שאמרו לא לנתניהו זה רוב.

דוד אמסלם: לכן, האמת היא שלשמאל במדינת ישראל יש כ-40 מנדטים.

דוד אמסלם: בקרב האוכלוסייה היהודית, לדעתי, הוא אפילו לא 30%, לכן, עזוב.

דוד אמסלם: אתם רק מבלפים כל הזמן במספרים.

עפר שלח: ולענייננו.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה לענות ללפיד לגבי מה שהוא אמר.

דוד אמסלם: זה נכון, ראש הממשלה התייחס לאפלטון, וגם אמר את זה עכשיו יובל שטייניץ.

דוד אמסלם: באמת, אפלטון בסופו של דבר המליץ שמי שתנהל את המדינה זה מועצת החכמים.

דוד אמסלם: אתה מכיר את זה – כמה מאות חכמים, כ-300.

דוד אמסלם: אתה שדרגת את זה עוד צעד ואתה לקחת את זה למועצת החכם: יש לך מפלגה שבאמת יש לה מועצה, ויש חכם אחד שקוראים לו יאיר לפיד.

דוד אמסלם: לקחת את זה, אז למה אתה מתנגד לאפלטון?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: אתה לקחת אותו, שדרגת את זה בכלל.

דוד אמסלם: ולכן, ההפגנות – דרך אגב, אני אמרתי קודם: ההפגנות שקורות במדינת ישראל, הכאוס שקורה במדינת ישראל, זה דבר שהוא חסר תקדים.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה יחזור כבומרנג על מדינת ישראל באיזשהו שלב.

דוד אמסלם: הרי זה היה.

דוד אמסלם: אמרתי, ב-1992, כשהיה רבין, היו כללים.

דוד אמסלם: אותו בג"ץ – – –

קריאה: 1993.

דוד אמסלם: 1993, סליחה.

יאיר לפיד: – – – 1977 – – –

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: היו כללים.

דוד אמסלם: אהרן ברק – – –

יאיר לפיד: דודי, 1977 – המהפך היה טוב?

דוד אמסלם: נו.

יאיר לפיד: זה קרה מההפגנות ברחוב.

דוד אמסלם: לא.

יאיר לפיד: אני אומר לך – – –

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: דרך אגב, אין קשר להפגנות.

דוד אמסלם: אני אסביר לך.

דוד אמסלם: הבחירות – הרי עכשיו יצאנו משלוש מערכות בחירות.

דוד אמסלם: עכשיו.

יאיר לפיד: לא.

יאיר לפיד: הפגנות.

יאיר לפיד: אני מדבר על 1977.

יאיר לפיד: המהפך היה טוב?

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: דרך אגב, גם בין מערכה למערכה יצאתם להפגנות.

דוד אמסלם: אתם חושבים שהכרעות מוכרעות בסוף ברחוב.

דוד אמסלם: הן לא שם.

יאיר לפיד: אביב 1977, המהפך.

דוד אמסלם: בסוף, במדינה דמוקרטית – – –

יאיר לפיד: המהפך.

דוד אמסלם: לא.

עפר שלח: – – –

דוד אמסלם: בסוף, במדינה דמוקרטית, אני רוצה להזכיר לך, ההכרעות נופלות בקלפי, לא בהפגנות.

דוד אמסלם: דרך אגב, זו זכות בסיסית, בוודאי במשטר דמוקרטי, אבל בוודאי לא מה שקורה עכשיו ולא הכאוס הזה.

דוד אמסלם: לכן – – –

עפר שלח: עברנו חמש דקות.

עפר שלח: אתה יכול לענות על הצעת החוק?

דוד אמסלם: כן, עכשיו לגבי – – –

עפר שלח: אוקיי.

יואל רזבוזוב: בדיוק חמש דקות.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: אני מבין שעכשיו אתה גם מנחה אותי מה לעשות.

דוד אמסלם: אוקיי.

עפר שלח: לא, אני מבקש ממך.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני יכול לענות לך בשתי דקות, גם בדקה.

עפר שלח: מצוין.

דוד אמסלם: תשובה אינטליגנטית.

דוד אמסלם: בסוף, אל תדאג, פטור בלא כלום לא תצא.

דוד אמסלם: גם לגבי מה שאמרת לגבי הנושא של הסכמתו של ראש הממשלה למכור את ה-F-35.

דוד אמסלם: הרי זה השקר הכי גדול.

דוד אמסלם: ראש הממשלה עצמו הכחיש את זה.

דוד אמסלם: האמריקאים הכחישו את זה.

עפר שלח: לא נכון.

דוד אמסלם: אתה עולה לפה, בעזות מצח – – –

עפר שלח: לא נכון.

דוד אמסלם: תקשיב עד הסוף.

עפר שלח: לא נכון.

דוד אמסלם: עולה לפה, בעזות מצח, ביהירות, בשחצנות, כפי שמאפיין אותך – –

עפר שלח: אוקיי, שפכת מילים.

עפר שלח: שפכת מילים.

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: – – ואומר: ראש הממשלה שקרן – על סמך מה?

עפר שלח: נכון.

דוד אמסלם: אתה שקרן.

דוד אמסלם: אתה שקרן.

דוד אמסלם: למה שהוא ישקר?

דוד אמסלם: מאיפה זה בא לך?

עפר שלח: תשאל את ניר ברקת אם ראש הממשלה שקרן.

דוד אמסלם: בוא תספר לי מאיפה.

דוד אמסלם: מאיפה אתה יודע בכלל?

דוד אמסלם: שמעת?

דוד אמסלם: על סמך מה?

דוד אמסלם: אתה קובע.

עפר שלח: – – –

דוד אמסלם: אתה לא אומר אפילו: אני חושב.

דוד אמסלם: אתה קובע: הוא שקרן.

דוד אמסלם: מאיפה?

עפר שלח: זה שראש הממשלה שקרן – כן.

דוד אמסלם: אתה מבין את החוצפה שלך?

עפר שלח: כן.

דוד אמסלם: או אתה אפילו לא מבין את העומק של החוצפה שלך.

דוד אמסלם: תגיד: אני חושב – –

עפר שלח: עוד מעט.

דוד אמסלם: – – יש לי הרגשה; הניתוח – לא, הוא שקרן.

דוד אמסלם: אתה קובע פה עובדה.

עפר שלח: תשאל, תשאל את חברי הסיעה שלך.

דוד אמסלם: אתה מבין?

דוד אמסלם: עכשיו, עם האמריקאים – – –

עפר שלח: שאל את חברי הסיעה שלך – – –

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: לא שואל כלום.

דוד אמסלם: את הבלופים שלכם אני מכיר, גם בצוללות וגם פה.

דוד אמסלם: אתם כל היום משקרים, בגלל שזה מה שאתם.

עפר שלח: – – –

דוד אמסלם: ככה אתם יכולים להילחם בו.

דוד אמסלם: אתם מנסים לפגוע בו רק באמצעות השקרים שלכם מהבוקר עד הלילה.

עפר שלח: – – – את הסוד.

עפר שלח: עד היום לא שמענו את הסוד הזה.

עפר שלח: זה שקרן.

עפר שלח: זה נקרא שקרן.

דוד אמסלם: עכשיו, ראש הממשלה בעצם – כן, אני מבין שכל מה שראש הממשלה אומר, הוא שקרן.

עפר שלח: לא, לא הכול.

דוד אמסלם: אתה אומר: הוא משקר.

עפר שלח: לפעמים הוא אומר "כנסת נכבדה".

עפר שלח: זה לא שקר.

דוד אמסלם: כן, אני עוד לא מבין מאיפה אתה מביא את זה.

דוד אמסלם: אתה יודע, היהירות שלך הורגת אותי.

דוד אמסלם: עזוב את – מאיפה אתה יודע?

דוד אמסלם: אתה בא לפה, קובע: ראש ממשלת ישראל שקרן.

עפר שלח: אתה רוצה את הרשימה של השקרים שלו?

דוד אמסלם: לא קשור.

דוד אמסלם: עפר – – –

עפר שלח: מה אתה אומר על הרשימה של השקרים שלו?

דוד אמסלם: עפר, אני לא רוצה להגיד לך את רשימת השקרים שלך.

עפר שלח: בבקשה.

דוד אמסלם: אבל – – –

עפר שלח: בבקשה.

מיקי לוי: תמשיכו, יאללה.

מיקי לוי: אין זמן.

עפר שלח: בבקשה.

דוד אמסלם: בבקשה?

דוד אמסלם: כדוגמה, אנחנו ישבנו כאן – אתה יודע מה?

דוד אמסלם: כדוגמה, כשאני הייתי יושב-ראש הקואליציה, סגרנו כאן עם חסון לגבי חוק מסוים.

דוד אמסלם: אתה קפצת והפרת בין השנייה לשלישית.

דוד אמסלם: כששאלתי אותך: אבל למה?

דוד אמסלם: אמרת: תעזוב, זה לא מעניין אותי.

דוד אמסלם: אתה זוכר את זה?

דוד אמסלם: שיקרת במצח נחושה.

עפר שלח: לא שיקרתי.

עפר שלח: לא שיקרתי במצח נחושה.

דוד אמסלם: שיקרת, בגלל שאתה ככה.

עפר שלח: לא שיקרתי.

דוד אמסלם: כשיש לך הזדמנות אתה משקר, ואז אתה בטון שלך, בשפה שלך, אתה מצייר את עצמך כאילו איזה צדיק גדול; אני איש ישר.

דוד אמסלם: מה קרה לכם?

עפר שלח: – – –

דוד אמסלם: אבל זה מה שקרה.

דוד אמסלם: אתה אומר לראש הממשלה שהוא שקרן.

דוד אמסלם: אני אומר לך, זה דבר שלא מתקבל על הדעת שמישהו בכלל יבוא ויטען את הטענה הזאת כשהוא לא יודע כלום.

דוד אמסלם: קרא בעיתון; החברים שלו התקשרו אליו; ברנע דיבר איתו.

דוד אמסלם: הרי אתם כל היום, מהבוקר עד הלילה, משקרים פה.

דוד אמסלם: כל היום, בכל נושא, מהקורונה – בכל נושא.

דוד אמסלם: בוגי יעלון בא, עולה לפה, אומר שראש הממשלה קיבל שלמונים וקיבל שוחד בפרשת הצוללות.

דוד אמסלם: שאל את הבן אדם, שר ביטחון.

עפר שלח: דודי, שתי דקות.

עפר שלח: אתה יכול לענות על הצעת החוק?

דוד אמסלם: לא מתבייש.

עפר שלח: שתי דקות.

עפר שלח: אתה יכול לענות על הצעת החוק?

דוד אמסלם: מה?

עפר שלח: שתי דקות.

עפר שלח: אתה יכול לענות על הצעת החוק?

דוד אמסלם: אוקיי.

דוד אמסלם: עכשיו אני אענה לך על הצעת החוק.

עפר שלח: תודה.

דוד אמסלם: אמרתי: בסופו של דבר, התשובה יכולה להסתכם ב-30 שניות.

דוד אמסלם: תראה, במדינת ישראל יש גוף שקוראים לו רח"ל.

דוד אמסלם: אולי אתה לא מכיר אותו.

עפר שלח: אני מכיר אותו יותר טוב ממך.

דוד אמסלם: יפה.

דוד אמסלם: אז אם אתה מכיר, אני שמח; גם יותר טוב ממני, זה עוד יותר טוב.

דוד אמסלם: מה ראשי התיבות?

דוד אמסלם: רשות חירום לאומית.

דוד אמסלם: זה פחות או יותר מה שאתה מציע.

דוד אמסלם: עכשיו, לגוף הזה, בעצם – זה לא חשוב כרגע תחת איזה כובע הוא יושב, אם משרד הביטחון, משרד ראש הממשלה וכו'.

דוד אמסלם: סיפור הקורונה זה אירוע, משבר שבאמת אף אחד לא צפה, ולכן הגוף הזה גם ישב ויעשה הפקת לקחים, בסופו של דבר, גם לגבי הנושא, יעשה – –

עפר שלח: תגיד לי, הפעילו את רח"ל?

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: – – יעשה – –

עפר שלח: סליחה, יש גוף.

עפר שלח: הפעילו אותו?

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: תן לי.

דוד אמסלם: אתה מפריע לי.

דוד אמסלם: אני לא הפרעתי לך.

עפר שלח: הפעילו את רח"ל?

דוד אמסלם: עפר, לא הפרעתי לך.

עפר שלח: אתה אמרת רח"ל.

דוד אמסלם: אז אמרתי.

עפר שלח: הפעילו אותו?

דוד אמסלם: אני אגיד לך.

דוד אמסלם: – – יעשה בעצם ישיבה, עבודת מטה בין-משרדית, כדי גם לבחון את המבנה הארגוני של רח"ל וגם לבחון אותו מול נגיפים.

דוד אמסלם: עד היום רח"ל יותר – החשיבה הייתה שהיא תתעסק יותר בעורף האזרחי, יותר בסוגיות של אסונות המוניים, רעידות אדמה וכו' וכו'.

דוד אמסלם: וכאן, באמת דבר שהיה מחוץ לקופסה אפילו בחשיבה, אז לכן, הממשלה גם תעשה את זה.

דוד אמסלם: דרך אגב, מלבד רח"ל קיימים גופי מטה נוספים העומדים לרשות הדרג המדיני המוסמך לצורך ניהול משאבים, ובכלל זה המרכז לניהול משברים וחדר המצב הלאומי.

דוד אמסלם: אני באמת לא מאמין שצריך להקים 7,000 גופים.

דוד אמסלם: זה, דרך אגב, חלק מהבעיה.

דוד אמסלם: במדינת – – –

עפר שלח: אחד לא הפעלתם.

עפר שלח: אחד.

דוד אמסלם: שנייה, דקה.

דוד אמסלם: עזוב.

דוד אמסלם: אתה שאלת אם להקים או להפעיל.

דוד אמסלם: אתה הצעת הצעת חוק – – –

עפר שלח: אני חושב שרח"ל – –

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: תראה, עפר – –

עפר שלח: – – בגלל שאני מכיר את רח"ל, אני יודע שהיא גם יודעת לטפל בזה.

דוד אמסלם: – – יש פה – רק שנייה, תן לי.

עפר שלח: אבל אפילו את מה שיש לא הפעלתם.

דוד אמסלם: רק שנייה, דקה.

עפר שלח: כן.

דוד אמסלם: אתה הצעת הצעת חוק, אתה הצעת להקים רשות לאומית לשעת משבר.

דוד אמסלם: זה מה שהצעת.

דוד אמסלם: אתה לא שאלת עכשיו: איך הופעל?

דוד אמסלם: אתה הצעת להקים עוד גוף, זאת אומרת, עוד ביורוקרטיה.

דוד אמסלם: בוא נקים עוד.

שרן השכל: מילת סיכום, בבקשה.

דוד אמסלם: אני מאמין שצריך לעשות.

שרן השכל: כן.

דוד אמסלם: אם צריך לטייב את רח"ל – –

שרן השכל: תודה רבה לך, כבוד השר.

דוד אמסלם: – – או את הגוף, את רשות החירום הלאומית – צריך לטייב אותה, לעשות עבודת מטה שם.

דוד אמסלם: זה הגוף שאמור לטפל בזה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך, כבוד השר דודי אמסלם.

שרן השכל: ואנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק הרשות הלאומית בשעת משבר, התש"ף.

שרן השכל: אני אמתין שתי דקות שתעלו להצביע.

שרן השכל: נמתין שעפר שלח יגיע להצביע.

שרן השכל: שתי דקות.

שרן השכל: אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק הרשות הלאומית לשעת משבר, התש"ף–2020, של חבר הכנסת עפר שלח.

שרן השכל: נא להצביע – בעד ונגד.

שרן השכל: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 18 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 42 נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדה את הצעת חוק הרשות הלאומית לשעת משבר, התש"ף

שרן השכל: –2020, לא נתקבלה.

שרן השכל: והתוצאה: 18 בעד, 42 נגד.

שרן השכל: ההצעה לא עברה ויורדת מסדר-היום.

שרן השכל: ואנחנו עוברים להצעה הבאה בסדר-היום – – –

יעקב טסלר: לא עבד.

שרן השכל: לא עבד?

שרן השכל: מי זה, פינדרוס?

קריאה: טסלר.

שרן השכל: חבר הכנסת טסלר.

שרן השכל: נא להוסיף אותו לפרוטוקול, בבקשה.

שרן השכל: אתה נגד או בעד?

יעקב טסלר: נגד.

שרן השכל: מה?

יעקב טסלר: נגד.

שרן השכל: נגד.

שרן השכל: בסדר גמור.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: [הצעת חוק פ/248/23; נספחות.

שרן השכל: ]

שרן השכל: ואנחנו עוברים להצעה הבאה – הצעת חוק המשתתף החופשי, של חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

שרן השכל: ישיב על ההצעה סגן שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים משולם נהרי.

שרן השכל: חבר הכנסת, לרשותך עד עשר דקות.

ניצן הורוביץ: כן.

ניצן הורוביץ: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

ניצן הורוביץ: חבריי חברי הכנסת, תקופת העבדות נגמרה.

ניצן הורוביץ: הגיע הזמן שמאות אלפי עוסקים קטנים – שליח, גרפיקאית, גנן, כל האנשים האלה שמוציאים חשבונית ומחכים לשוטף פלוס אין-סוף כדי שיגיע הכסף – גם האנשים האלה יזכו להגנה ולזכויות כמו כל עובד.

ניצן הורוביץ: החוק הזה, שנולד עוד בהצעת חוק ראשונה ב-2009 – הייתה אז שלי יחימוביץ' שהובילה את החוק הזה.

ניצן הורוביץ: אגב, היו שותפים לה יריב לוין, אמנון כהן בזמנו, אלכס מילר, ככה, היו פה מכל הסיעות.

ניצן הורוביץ: החוק הזה משווה את הזכויות וההגנות של פרילנסרים ועוסקים קטנים אישיים לזכויות של עובדים שכירים מבחינת חוקי המגן.

ניצן הורוביץ: ההצעה הזאת היא באמת תוצאה של שנים של מאבק מקצועי ופרלמנטרי ושל הרבה מאוד פסיקות בבית הדין לעבודה שקבעו שהדרך היחידה לטפל בעניין היא באמצעות שינוי החוק.

ניצן הורוביץ: עובד מה שנקרא פרילנסר, או משתתף חופשי, הוא מצב ביניים, בין עובד שכיר לעצמאי, ולא ניתן לשייך את הבן אדם לאחד משני הסטטוסים המוכרים בדיני עבודה.

ניצן הורוביץ: כמו שאמר השופט אהרן ברק, זה תחום אפור, מצב ביניים; "מכלל עובד יצא ולכלל קבלן עצמאי לא הגיע".

ניצן הורוביץ: אז המעמד הזה מוכר בפסיקה.

ניצן הורוביץ: אנחנו מדברים כאן על אדם שהוא עובד לבדו, נותן שירות, מבצע עבודה על פי הכישרונות שלו והיכולות שלו בעיקר לגוף אחד.

ניצן הורוביץ: היום אדם כזה לא זכאי להגנות שמוקנות לעובד על פי חוקים וצווי הרחבה שונים.

ניצן הורוביץ: אם התמורה בעד שירותיו לא משתלמת בזמן, כמו נגיד עובד שכיר, שמקבל משכורת כל חודש במועד קבוע, הוא גם לא נהנה מהזכויות שמקנה חוק הגנת השכר.

ניצן הורוביץ: כמובן שגם יתר חוקי המגן לא חלים.

ניצן הורוביץ: חלק גדול מהסממנים של עובד שמקובלים היום בפסיקה ובבתי הדין לעבודה קיימים במשתתף החופשי, בפרילנס, אבל חוץ מהאמירות פה ושם של שופטים לא נעשה דבר.

ניצן הורוביץ: חשוב להבין: בישראל יש רבע מיליון פרילנסרים, רבע מיליון איש.

ניצן הורוביץ: הם עובדים קשה; הם משלמים מיסים, ביטוח לאומי; הם מצביעים למפלגות בכנסת – עובדים לכל דבר אבל הם לא זכאים לזכויות בסיסיות כמו ימי מחלה, כמו דמי לידה, כמו דמי הבראה.

ניצן הורוביץ: לרובם גם אין חיסכון פנסיוני.

ניצן הורוביץ: אני לא מבין למה.

ניצן הורוביץ: למה שליח שעובד על בסיס חשבונית מול מעסיק אחד – בעצם, אותו מעסיק, במקום לקחת עובד שכיר ולשלם לו גם את הזכויות, לוקח יעני פרילנסר, שליח, אבל הוא עושה את אותה עבודה כמו עובד שכיר – אותו פרילנסר, בגלל שהוא במעמד כזה, אז הוא לא מקבל שום דבר?

ניצן הורוביץ: בימים האלה זה קריטי.

ניצן הורוביץ: האנשים האלה נדפקו מכל הכיוונים.

ניצן הורוביץ: הם לא מקבלים דמי אבטלה או חל"ת, כי הם לא שכירים; הם לא מקבלים את המענקים – אין להם עסקים.

ניצן הורוביץ: אפילו יש פה חוקים כמו החוקים למניעת הטרדה מינית, שוויון הזדמנויות בעבודה, שוויון זכויות לאנשים מוגבלים – אפילו הדברים האלה לא חלים.

ניצן הורוביץ: זאת אומרת שיש לנו כאן ציבור ענק של עובדים בישראל שמופקר בלי שום רשת ביטחון.

ניצן הורוביץ: מדוע?

ניצן הורוביץ: מה ההיגיון פה חוץ מלדפוק אנשים שעובדים קשה?

ניצן הורוביץ: פעם, מזמן, הייתה חלוקה: או שאתה שכיר או שאתה בעל עסק.

ניצן הורוביץ: היום יש את אותו מעמד, וזה יותר ויותר אנשים.

ניצן הורוביץ: בארצות הברית, לדעתי משהו כמו יותר מ-35% מכוח העבודה זה אנשים כאלה.

ניצן הורוביץ: עם האינטרנט יותר ויותר אנשים עובדים בבית, בכל מיני מקצועות – גרפיקאים, יועצים, הייטק ואינטרנט – פרילנסרים.

ניצן הורוביץ: הם מוציאים חשבונית.

ניצן הורוביץ: למה אין להם זכויות בסיסיות?

ניצן הורוביץ: הם עובדים בדיוק כמו כל אחד אחר.

ניצן הורוביץ: יותר ויותר הפרילנסר, העוסק הקטן, דומה לעובד שכיר.

ניצן הורוביץ: מה שברור מאליו ביחס לעובד שכיר, כשיש יחסי עובד–מעביד, לא קיים אצל עובדים האלה.

ניצן הורוביץ: אין להם זכויות סוציאליות בסיסיות כמו לשאר העובדים, ואני בטוח שלכל במשפחה או בסביבתו יש אחד כזה.

ניצן הורוביץ: עוסק קטן מיגיעה אישית, שהוא בעצמו עובד, מוציא חשבונית.

ניצן הורוביץ: הוא לא על תלוש משכורת, הוא על חשבונית.

ניצן הורוביץ: הוא פרילנסר, אז אין זכויות.

ניצן הורוביץ: אנחנו גם צריכים להסתכל טיפה קדימה.

ניצן הורוביץ: ברור ששוק העבודה, יהיו בו יותר ויותר אנשים מהסוג הזה.

ניצן הורוביץ: גם הטכנולוגיה הולכת לכיוון זה.

ניצן הורוביץ: יותר ויותר אנשים עובדים מהבית, עובדים דרך המחשב.

ניצן הורוביץ: האנשים האלה הם פרילנסרים, ולכן הגיע הזמן לשים קץ לאפליה הזאת שיש בחוק ולתת את הזכויות הבסיסיות.

ניצן הורוביץ: אני אומר שעכשיו זה הזמן המתאים ביותר, משום שעכשיו האנשים האלה במצוקה מאוד גדולה.

ניצן הורוביץ: מה קרה עד עכשיו?

ניצן הורוביץ: במקרה של פרילנסרים כאלה – אני מכיר את זה, אגב, מכל מיני תביעות שהיו בכלי תקשורת שבהם אני עבדתי.

ניצן הורוביץ: היו כתבים שהועסקו למעשה כשכירים לכל דבר אבל הם היו במעמד של פרילנסר והגישו חשבונית, ואז, אחרי שנים רבות של עבודה מול מקום העבודה העיקרי, הם פוטרו, וכמובן, בלי שום זכויות.

ניצן הורוביץ: אז הם צריכים ללכת לבית הדין לעבודה – או לבית המשפט, בעצם – ורבים מהם מוותרים מראש על זה כדי לא להיקלע להליכים משפטיים ארוכים ומייגעים.

ניצן הורוביץ: לכן יש צורך – והשופטים בבתי הדין לעבודה אמרו את זה הרבה פעמים: קצרה ידם מלהושיע, צריך לתקן את החוק.

ניצן הורוביץ: החוק הזה הופך את המצב המשפטי לברור ולא משאיר את זה כאיזה סימן שאלה באוויר, אלא האנשים האלה, כמו כל עובד, ילכו לבית הדין לעבודה ויקבלו את זכויותיהם.

ניצן הורוביץ: כאמור, ב-2009 זה התחיל עם שלי יחימוביץ', יריב לוין, אמנון כהן, ישראל חסון ואלכס מילר.

ניצן הורוביץ: זה היה הגלגול הראשון של הצעת החוק הזאת, שאומרת שעצמאי שלפחות 75% מההכנסה שלו היא מול מזמין אחד, מול מעסיק אחד, על עבודה שהוא עצמו עשה – מה שנקרא "מיגיעה אישית" – יהיה לו מעמד כמו של עובד רגיל.

ניצן הורוביץ: אחר כך חבר הכנסת אילן גילאון ממרצ העלה את ההצעה.

ניצן הורוביץ: ההצעה זוכה לתמיכה של ארגוני העצמאים.

ניצן הורוביץ: רק אבהיר פה את עומק האפליה.

ניצן הורוביץ: אלה החוקים שיחולו על הפרילנסר על פי הצעת החוק שלי, אם ההצעה תתקבל: חוק דמי מחלה, חוק הגנה על עובדים, חוק למניעת הטרדה מינית, חוק עבודת הנוער, חוק עבודת נשים, חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, חוק שכר מינימום, חוק שעות עבודה ומנוחה, חוק הגנת השכר, חוק שכר שווה לעובד ולעובדת, חוק שוויון הזדמנויות בעבודה, חוק בית הדין לעבודה.

ניצן הורוביץ: כל המגילה המפוארת הזאת של חקיקת העבודה בישראל – והיא באמת מאוד מרשימה; ישראל התקדמה מבחינת חקיקת העבודה – לא חלה על אותם מאות אלפי עובדים שעובדים קשה, ביגיעה אישית, אבל בגלל שהם לא מוגדרים שכירים אז כל זה לא חל עליהם.

ניצן הורוביץ: למה?

ניצן הורוביץ: לפעמים עובדים שני אנשים באותו עסק, אחד במעמד שכיר, אחד מגיש חשבונית כל חודש.

ניצן הורוביץ: הם עושים את אותה עבודה, לאחד יש את כל הזכויות ולאחד לא.

ניצן הורוביץ: סגן השר נהרי, אומרים שיהיה פה נטל על המדינה, על המעסיקים.

ניצן הורוביץ: זאת טעות להסתכל על זה בצורה כזאת.

ניצן הורוביץ: כשכזה מספר של אנשים לא מקבלים זכויות בסיסיות, יש פגיעה בכלל החברה ובכלל הכלכלה, מה גם שפה צריך להגיד משהו: גם אני, בתקופה שהייתי עוסק מורשה זעיר – הפרקטיקה המגונה הזאת שאדם מבצע עבודה, מגיש את החשבונית או מגיש חשבונית עסקה ומקבל את התשלום אחרי חצי שנה, אחרי שמונה חודשים – איזה מין דבר זה?

ניצן הורוביץ: אני אומר שהרבה פעמים הפקידים באוצר שמקבלים משכורת לא יודעים מה זה להוציא חשבונית, מה זה לרדוף אחרי הצ'ק, מה זה לעשות את העבודה אבל לא לקבל את הכסף.

ניצן הורוביץ: לא מבינים.

ניצן הורוביץ: אומרים שפרילנסר זה אחד תייר שעושה פיקניק.

ניצן הורוביץ: זה עובד.

ניצן הורוביץ: ומה קורה לעובד הזה שיש לו מחלה, חס וחלילה?

ניצן הורוביץ: יש לו אירוע מוחי, אירוע לב – מה הוא עושה?

ניצן הורוביץ: מי עוזר לו?

ניצן הורוביץ: איזו רשת ביטחון יש לו?

שרן השכל: מילת סיכום, בבקשה.

חיים כץ: זה לא – – – כושר עבודה עיסוקי?

ניצן הורוביץ: סליחה?

חיים כץ: הוא לא משלם אובדן כושר עבודה עיסוקי?

ניצן הורוביץ: תשמע, אם יש לו ביטוח שהוא – – –

חיים כץ: 2.5% אחוז מהשכר עושה אובדן כושר עבודה עיסוקי, כי אם הוא לא עושה את זה הוא פושע לעצמו.

ניצן הורוביץ: יפה, אבל את זה אתה צריך לעשות את זה בעצמך, כביטוח פרטי.

שרן השכל: מילת סיכום, בבקשה.

ניצן הורוביץ: כן, אני אומר מילת סיכום.

חיים כץ: אז מה אם אין לו תלוש שכר?

חיים כץ: ברגע שהוא מפריש – – –

ניצן הורוביץ: אני אומר מילת סיכום.

ניצן הורוביץ: האנשים האלה – ומדובר בהרבה מאוד אנשים, וכל הזמן יותר ויותר, כי שוק העבודה מתקדם למקומות האלה – האנשים האלה רוצים פתרון, ואנחנו לא יכולים לעצום עיניים ולהגיד: הם לא שכירים, אז אין להם זכויות.

ניצן הורוביץ: אז מה אם הם לא שכירים?

ניצן הורוביץ: הם עושים לפעמים בדיוק את אותה עבודה ממש.

ניצן הורוביץ: צריך לסדר את זה, ויפה שעה אחת קודם, כי חס וחלילה – אלה האנשים שבסוף נשברים בגלל המצב הכלכלי.

ניצן הורוביץ: תודה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

שרן השכל: ישיב על ההצעה סגן שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים משולם נהרי.

שרן השכל: לרשותך עד עשר דקות.

שרן השכל: בבקשה.

משולם נהרי: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, ההצעה מבקשת להחיל על משתתף חופשי שעיקר הכנסתו ממזמין אחד זכויות של עובד שכיר.

משולם נהרי: "משתתף חופשי" מוגדר בהצעה "מי שהוא בעל מקצוע או בעל ידע מיוחד שהתקשר בחוזה עם מזמין לשם ביצוע עבודה אישית, שלא על בסיס קבוע ושלפחות 75% מהכנסתו מיגיעה אישית לפי סעיף 2(1) או (2) לפקודת מס הכנסה, באותה תקופת התקשרות מקורם בהתקשרות עם אותו מזמין".

משולם נהרי: "מזמין" מוגדר בהצעה "מי שאצלו, בשירותו או עבורו מתבצעת העבודה האישית של המשתתף החופשי".

משולם נהרי: ההצעה מבקשת להחיל עליהם את החוקים ואת צווי ההרחבה, ובין היתר את חוק שכר מינימום, חוק שעות עבודה ומנוחה, צו ההרחבה בנוגע לפנסיה, חוק דמי מחלה, הסכמים קיבוציים ועוד.

משולם נהרי: אציין כי לפי המוצע, דינה של המדינה הוא כדין כל מזמין אחר, וזכותו של משתתף חופשי, בהתאם להצעה, אינה ניתנת להתניה או לוויתור.

משולם נהרי: ההצעה מטילה על שר העבודה והרווחה את האחריות על ביצוע החוק, כמו גם את קביעת רשימת החוקים והצווים האמורים לחול על המשתתף החופשי.

משולם נהרי: לפי דברי ההסבר להצעה, ההבחנות המסורתיות בין עובד שכיר לבין קבלן עצמאי אינן נותנות מענה הולם להתפתחות מעמד ביניים של המשתתף החופשי – הפרילנסר – שעיקר עבודתו היא אצל מזמין שירות יחיד.

משולם נהרי: אדם כזה דומה במידה רבה לעובד שכיר, אולם לא מתקיימים בינו לבין המזמין יחסי עבודה.

משולם נהרי: כמו כן, הוא אינו מעסיק עובדים ופועל לבדו מול מזמין השירות.

משולם נהרי: לדברי ההצעה, מספרם של העובדים במעמד של משתתף חופשי הולך וגדל, ועובדים אלו נותרים ללא זכויות סוציאליות בסיסיות.

משולם נהרי: על מנת לצמצם את הוויכוחים המשפטיים בנושא, מוצע לאמץ הסדר אשר במובנים רבים משווה את מצבו של המשתתף החופשי למצבו של עובד שכיר.

משולם נהרי: הנושא ראוי לקידום ולבחינה, והוא נושא שיש עליו דיון בעולם.

משולם נהרי: יחד עם זאת, מוצע לבחון קידום של הצעה ממשלתית בנושא זה, בשים לב גם להסדרים שייקבעו לעניין העצמאיים.

משולם נהרי: לעמדתו של הנשיא אדלר בפרשת צדקא, "המונח 'משתתף חופשי' מבטא היבטים מסוימים של ביצוע עבודה.

משולם נהרי: הדיבור 'משתתף' משמעו שמבצע העבודה נוטל חלק בעסקו של מקבל העבודה, אך אינו מהווה חלק אינטגרלי ממנו, בשונה מעובד 'רגיל'.

משולם נהרי: הדיבור 'חופשי' משמעו שמבצע העבודה בתבנית העסקה זו חופשי יותר מעובד 'מן המניין' לקבוע את היקף עבודתו, זמני ביצועה ותוכנה", הווי אומר, "חלקו של 'המשתתף החופשי' במפעלו של מקבל העבודה וכפיפותו למסגרתו הארגונית שונים משל 'העובד הרגיל'.

משולם נהרי: " למשתתף החופשי רק חלק מן המאפיינים של עובד רגיל.

משולם נהרי: הצורך במעמד של משתתף חופשי נשען על ההקשר התעשייתי.

משולם נהרי: מעמדו יפה למקרים שבהם לא ניתן ליישם את המבחן המעורב לקביעת יחסי העבודה, כאשר גם אם המשתתף משתלב בעסקו של המעסיק, ואינו מנהל עסק עצמאי, עדיין אין להגדירו כעובד.

משולם נהרי: המשתתף החופשי האותנטי הוא אחד שלא ניתן לסווגו כעובד, אולם מנגד, לא ניתן לסווגו כעצמאי, בשל הסממנים המצביעים על הקשר בינו לבין מקבל העבודה, כגון תלות כלכלית, יחסים מתמשכים ונותן עבודה אישית.

משולם נהרי: בין הסממנים המאפיינים את המשתתף החופשי קיימים אלה: הוא עובד בהיקף שהוא קובע לעצמו; הוא מחליט אם לקבל את הצעת העבודה; ביכולתו של המשתתף החופשי להפחית או להגדיל את הכנסתו על פי כמות העבודה שהוא מקבל ומבצע; אין לו הכנסה קבועה מראש אלא הוא תלוי בהצעות של מקבל עבודתו; הוא יכול להשפיע על היקף הוצאותיו בעת מתן השירות האישי.

משולם נהרי: זאת, להבדיל מעובד עצמאי, אשר בין הסממנים המאפיינים אותו: העצמאי רשאי לבצע את העבודה בעצמו, באמצעות עובד או על ידי מיקור-חוץ; הוא רשאי להפעיל את עסקו באופן אישי או באמצעות חברה או שותפות; העצמאי קובע כיצד לנהל את עסקו, בוחר איזו עבודה לקבל ומתי וכיצד לבצעה; העצמאי יכול להשפיע על גובה הכנסותיו והוצאותיו; העצמאי מסכן את הונו המושקע בעסק.

משולם נהרי: מאחר שמבקשים ממני לקצר, אז אני אסיים.

משולם נהרי: אני כבר מסיים, אבל אני צריך לסיים בתקווה: בעיקרון, אלו דברים שצריך באמת להסדיר אותם ולפתור את הבעיה, כי היא לא כאן ולא כאן.

משולם נהרי: יש להכיר בכך כי העסקה מתמשכת על בסיס פרילנסר התפשטה לענפי תעסוקה שההשתכרות בהם נמוכה יחסית, כמו תרגום, עריכה וגרפיקה, וקיים חשש ממשי לניסיון לפגוע בזכויות העובדים המשתייכים לכל דבר ועניין למסגרת הארגונית של המעסיק אך נשללות מהם זכויות מגן בסיסיות בשל צורת ההתקשרות כמשתתף חופשי.

משולם נהרי: כמו כן יש לציין את התפתחות כלכלת הפלטפורמות, שבה משגשגים מתווכים דיגיטליים בין ספק לצרכנים פרטיים, ואותם מתווכים משתמשים במנגנון המשתתף החופשי כדי להימנע מתשלום זכויות מלאות לעובדיהם, ויש לתת לכך מענה רגולטורי.

משולם נהרי: בהקשר התעשייתי שבו פועל המשתתף החופשי, ובהתחשב בכוח המיקוח שלו אל מול מזמין השירות, בהתקיים תנאים מסוימים, יש כדי להצדיק את התערבות המחוקק בחוזה שבין משתתף חלש לבין מזמין שירות חזק.

משולם נהרי: החלטה של ועדת השרים הייתה על המשך הדיון בעוד שלושה חודשים, ולא לדחות.

משולם נהרי: בכל אופן, תישקל חקיקה ממשלתית – לוקחים את זה ברצינות – שתתואם עם משרד האוצר.

משולם נהרי: אז אם אדוני עומד על כך שתהיה הצבעה, נצטרך להתנגד.

ניצן הורוביץ: הצעה ממשלתית.

ניצן הורוביץ: שלא תהיה הצבעה.

ניצן הורוביץ: אנחנו נמתין להצעה הממשלתית.

משולם נהרי: בסדר גמור.

חמד עמאר: הוא מוכן להמתין להצעה הממשלתית, ולא תהיה הצבעה עכשיו.

משולם נהרי: הוא ממתין, ממתין.

חמד עמאר: אנחנו דוחים את ההצבעה על הצעת חוק המשתתף החופשי.

חמד עמאר: [הצעת חוק פ/60/23; נספחות.

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצעת חוק ליישוב תחת איום מיידי (הוראת שעה), התש"ף–2020, של חבר הכנסת אלכס קושניר.

חמד עמאר: בבקשה, אדוני, עד עשר דקות.

חמד עמאר: בבקשה.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לפנות לראש הממשלה, למרות שהוא לא נמצא כאן:

אלכס קושניר: אדוני ראש הממשלה, אתה זוכר את הערב של 25 בדצמבר 2019?

אלכס קושניר: אז, במהלך כנס בחירות שלך באשקלון, הופעלה אזעקת צבע אדום.

אלכס קושניר: קפצו עליך מאבטחים, כיסו אותך בשכפ"צים ולקחו אותך למרחב מוגן.

אלכס קושניר: אדוני ראש הממשלה, אני רוצה לגלות לך סוד: כמה מטרים משם, ממש מעבר לכביש, יש תושבים שגרים בבתים שאין להם מרחב מוגן.

אלכס קושניר: אין להם לאן לברוח.

אלכס קושניר: יותר מעשר שנים כבר אין להם לאן לברוח, אדוני.

אלכס קושניר: אתה מבטיח להם, מבטיח ובורח; משקר להם בפנים ובורח.

אלכס קושניר: חצי שנה לפני כנס הבחירות ההוא, ביולי 2019, הגעת לאשקלון, נפגשת עם ראש העיר תומר גלאם, עשיתם סרטון משותף.

אלכס קושניר: עשית תנועת אגרוף סמכותית כזאת – אני זוכר את זה – ביקשת לראות את מפת העוטף ואמרת: אשקלון צריכה ותקבל עוצמה כלכלית.

אלכס קושניר: אני רוצה לעזור בהטבות המס.

אלכס קושניר: אחרי יותר מעשור גילית שאשקלון לא נמנית עם היישובים בעוטף עזה?

אלכס קושניר: בחייאת, על מי אתה מסתלבט, אדוני?

אלכס קושניר: אמרת גם שאתה נערך לפעולה התקפית בעזה והוספת: אני מנוע מלפרט.

אלכס קושניר: "בתחבלות תעשה לך מלחמה".

אלכס קושניר: על מי אתה עושה תחבולות, אדוני?

אלכס קושניר: בדרך כלל על הציבור; הפעם על תושבי אשקלון ועל ראש העיר שאני בטוח שאז האמין לך, אבל אתה באת, הבטחת וברחת, כפי שאתה בורח מההצבעה הזאת היום.

אלכס קושניר: בנובמבר 2019 הגיע לאשקלון שותפך הטבעי שר הפנים אריה דרעי.

אלכס קושניר: לאחר הביקור צייץ בטוויטר, ואני מצטט: הגעתי היום לאשקלון כי אשקלון אינה נכללת באזור עוטף עזה, לא זוכה להטבות למרות שסובלת מירי רקטות.

אלכס קושניר: הודעתי לראש העיר כי החלטנו לתקן את החוק כדי להכניס את אשקלון לחוק הרשות לפיתוח הנגב, שיזכה אותם בכל ההטבות שלהן זוכים יישובי עוטף עזה.

אלכס קושניר: בא, הבטיח וברח.

אלכס קושניר: רק לפני חודש הגיעו לאשקלון השר אלי כהן יחד עם חברת הכנסת מאי גולן.

אלכס קושניר: לאחר הביקור אמר השר שהוא מקדם יחד עם מאי גולן חוק שיכיר באשקלון כאזור עדיפות א'.

אלכס קושניר: בדקתי במערכת סנהדרין – זו מערכת שמרכזת את כל הצעות החוק של חברי הכנסת – אין הצעת חוק כזאת.

אלכס קושניר: פשוט אין.

אלכס קושניר: היא לא קיימת.

אלכס קושניר: ושוב, באו, הבטיחו וברחו.

אלכס קושניר: כמה אפשר לברוח, אדוני ראש הממשלה?

אלכס קושניר: כמה אפשר למרוח, אדוני ראש הממשלה?

אלכס קושניר: רק אתמול הייתה שוב אזעקה באשקלון.

אלכס קושניר: שוב רצנו לממ"ד.

אלכס קושניר: שוב בכי, שוב חרדה, שוב ייאוש.

אלכס קושניר: אדוני, אנחנו כבר מבינים שאת ההבטחה שלך מ-2009 – למוטט את שלטון החמאס – שנתת באשקלון, אתה לא מסוגל לקיים, אז לפחות תקיים את ההבטחה שלך ממערכת הבחירות.

אלכס קושניר: הצעת החוק שלי מגדירה את אשקלון כיישוב תחת איום מיידי ומבקשת להעניק הטבות מס לתושבי העיר; למעשה להשוות את ההטבות לאלה שניתנות לעיר כמו נתיבות, למשל.

אלכס קושניר: אשקלון, אדוני, היא העיר המופגזת ביותר בישראל – להוציא שדרות, כמובן – ולא זכאית לשום סיוע.

אלכס קושניר: הצעת החוק שלי היא המינימום שאפשר לתת לתושבים – זיכוי מס בשיעור של 10% מהכנסה שנתית עד תקרה של 162,000 שקלים.

אלכס קושניר: אל תספרו לי סיפורים שאין לכם כסף ואין תקציב.

אלכס קושניר: יותר מעשר שנים הילדים שלנו תחת אש.

אלכס קושניר: לקשישים שלנו אין מרחבים מוגנים.

אלכס קושניר: הרוגים.

אלכס קושניר: פצועים.

אלכס קושניר: מבנים הרוסים.

אלכס קושניר: עסקים נסגרים.

אלכס קושניר: אתם יודעים, ביום הזיכרון בזמן הצפירה האינסטינקט הראשוני של ילדי אשקלון הוא לא לעמוד דום אלא לרוץ לממ"ד.

אלכס קושניר: כן, ביום הזיכרון יש להם אינסטינקט לרוץ לממ"ד.

אלכס קושניר: אתם מבינים את זה בכלל?

אלכס קושניר: אני פונה כאן לחברי הקואליציה, לחברי מפלגת השלטון: תצביעו בעד החוק.

אלכס קושניר: תצילו את כבודכם.

אלכס קושניר: תקיימו לפחות הבטחה אחת.

אלכס קושניר: תנו תקווה לתושבי העיר.

אלכס קושניר: 140,000 תושבים צופים בכם כעת ומצפים מכם להצביע בעד.

אלכס קושניר: אל תאכזבו אותם, בבקשה – או שגם הפעם פשוט תברחו?

אלכס קושניר: תודה.

חמד עמאר: ישיב השר יובל שטייניץ.

חמד עמאר: בבקשה.

חמד עמאר: השר יובל שטייניץ, בבקשה.

חמד עמאר: מי עולה?

חמד עמאר: השר עמיר פרץ.

חמד עמאר: בבקשה.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש.

אלכס קושניר: עמיר, אתה מתנגד?

עמיר פרץ: לא.

עמיר פרץ: מי אמר לך שאני מתנגד?

עמיר פרץ: אבל יש קואליציה.

עמיר פרץ: אני שר תורן, מותק.

עמיר פרץ: מה לעשות?

אלכס קושניר: תודיע שאתה בעד.

עמיר פרץ: ברור שאנחנו בעד.

חמד עמאר: יש לך עשר דקות, אדוני.

חמד עמאר: בבקשה.

עמיר פרץ: אסתפק בפחות.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש – – –

דוד אמסלם: אתה, אל תרד עד שיגידו לך.

עמיר פרץ: למה?

דוד אמסלם: – – – הצבעה – – –

עמיר פרץ: טוב, אז לפני שאתייחס לנושא עצמו – – –

דוד אמסלם: – – –

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, לפני שאתייחס להצעת החוק החשובה שהונחה כאן, אני רוצה להתייחס לאירוע שמלווה אותנו בימים אלה.

עמיר פרץ: אני חושב שהסכם שלום שראש הממשלה חתם עליו – עוד לא חתם, הגיע; אני מקווה שתהיה החתימה שתקבע את ההסכם – לדעתי הוא הסכם חשוב ביותר, ונותן סיכוי לייצר אווירה חדשה במדינת ישראל, באזור כולו.

עמיר פרץ: אני מברך על כך שביחד עם ההסכם יש הודעה חד-משמעית של כל הגורמים המשמעותיים שלא יהיה סיפוח.

עמיר פרץ: זו הודעה לא פחות חשובה מההודעה על כך שמטפחים ומחזקים את הנורמליזציה עם מדינות במפרץ.

עמיר פרץ: אני חושב שהעובדה שהסיפוח ירד מסדר-היום היא דבר חשוב מאוד ליציבות האזורית, דבר חשוב מאוד לסיכוי לפתח הסכמים נוספים.

עמיר פרץ: אני גם רוצה להתייחס לשאלה של מעורבות משרד הביטחון.

עמיר פרץ: כמי שכיהן כשר ביטחון, אני מוכרח להדגיש שתהליך מהסוג הזה שמתבצע בלי שכל המערכות הביטחוניות מעורבות בו הוא תהליך פגום, ודאי כאשר מדובר בנושאים כל כך רגישים, כל כך רציניים.

עמיר פרץ: אני גם חושב שלנסות להסביר זאת בכך ששר הביטחון או גורמים במשרד הביטחון או שר החוץ – שני אנשים שכיהנו כרמטכ"לים – להסביר שהעובדה שהם לא היו בתוך פרטי ההסכם ובתהליך כולו קשור בסיכוי כלשהו שתהיה הדלפה שתפגע בתהליך שנוצר – אז אני רוצה לומר שהתוצאה היא תוצאה טובה – גם יש לנו הסכם, גם יש לנו הורדת הסיפוח מעל סדר-היום – אבל התהליך היה תהליך פגום, ואסור שיחזור על עצמו.

עמיר פרץ: באשר להצעה לסדר-היום – – –

קריאה: הצעת חוק, לא הצעה לסדר-היום.

עמיר פרץ: הצעת חוק, סליחה, סליחה, אדוני.

עמיר פרץ: באשר להצעת החוק, חברי אלכס, אני אתמול קיימתי דיון רב-משתתפים עם ראש העיר באשקלון תומר גלאם.

עמיר פרץ: כמובן, במסגרת הסמכויות שאני מופקד עליהן, בעיקר בכל השאלה של הקמת אזורי תעשייה – דבר מאוד מאוד חשוב, מאוד מאוד משמעותי, כי יש שם התפתחות בלתי רגילה של הקמת מקומות מגורים.

עמיר פרץ: אנחנו רואים אלפי דירות שקמות שם.

עמיר פרץ: רואים שם ביקוש רב של זוגות צעירים.

עמיר פרץ: יחד עם זאת, הפרופורציה בין היקף הדיירים החדשים, הזוגות הצעירים, המקצועות המאוד-מתקדמים שמגיעים יחד איתם, לבין האופי, האופי של התעשייה שקיימת היום באשקלון – יש פער עצום, ובהחלט הדרישה של ראש העיר לנסות ולהעביר לשם מפעלי עוגן נוספים – אומנם אלקטרה זו הצלחה, אבל זה לא מספיק.

עמיר פרץ: צריך בהחלט לעשות הכול כדי שמפעלי עוגן נוספים, שיכולים באמת לתרום לרמת תעסוקה, לאיכות התעסוקה, לרמת ההכנסה הממוצעת – ואני הודעתי לו אתמול שאני הנחיתי את האגף האסטרטגי שלנו להכין את כל הנדרש כדי להעביר החלטה בממשלה בכל מה שקשור לאזורי התעשייה.

עמיר פרץ: אני מקפיד, כדי שחלילה לא אמסור לך אינפורמציה לא מדויקת, כי ראיתי שאתה בין היתר שם את הצעת החוק שלך גם בשאלת ההטבות האישיות לתושבים עצמם.

אלכס קושניר: מה דעתך על זה?

עמיר פרץ: שמע, זו סוגיה מאוד מאוד חשובה, ואני לא חושב שצריך לשלול את זה.

עמיר פרץ: צריך לבחון זאת, אבל אני חושב שסוגיית – – –

אלכס קושניר: מה עמדת הממשלה?

אלכס קושניר: הם יצביעו נגד?

עמיר פרץ: אני לא.

עמיר פרץ: אני אגיד לך את עמדת הממשלה בנושאים שאני מופקד עליהם – – –

אלכס קושניר: אנחנו הולכים להצביע עכשיו.

עמיר פרץ: מאה אחוז.

עמיר פרץ: אני תכף אומר לך מה הממשלה מבקשת לעשות.

עמיר פרץ: אני חושב שזה נושא חשוב.

עמיר פרץ: אני חושב שבקרוב מאוד תגיע החלטת ממשלה מיוחדת לאשקלון.

עמיר פרץ: אנחנו מנסים לגבש אותה ביחד עם משרד ראש הממשלה, אבל היא נוגעת בעיקר בעיקר לשדרוג אזורי התעשייה, לשדרוג האופי של התעשייה שם, לאופי של התעסוקה.

עמיר פרץ: אני חושב שזה בהחלט מנוף מאוד חשוב.

עמיר פרץ: אני לא רוצה לומר לך דבר וחצי דבר בשאלה שקשורה לזכויות האישיות, לפטור ממס, להקלות במס.

עמיר פרץ: אני מניח שעל דעת כל הגורמים – אני לא רוצה לדבר בשמו של ראש העיר, אבל אם אני אשאל את ראש העיר מה דחוף לו היום במיוחד, אז מה שדחוף לו יותר הוא השאלה של אזורי התעשייה, מקומות עבודה חדשים ויצירת תנאים להגעתם של מפעלי עוגן גדולים, חשובים, שייתנו גם תשובה – – –

אלכס קושניר: זה לא סותר.

עמיר פרץ: אני אמרתי שזה סותר?

עמיר פרץ: אמרתי מה העדיפות.

אלכס קושניר: שמת את זה כאילו – – –

עמיר פרץ: אמרתי לך מה העדיפות.

עמיר פרץ: אני אומר רק שמבחינת משרד האוצר – משרד האוצר מתנגד מטעמיו שלו, אבל אני מבחינתי מודיע שבכל מה שקשור לשאלת ההכרה באשקלון בנושאים של תעשייה, תעסוקה והשקעות, אני בהחלט מתכוון להוביל מהלך שאשקלון תקבל מעמד של אזור פיתוח א' בתחומים אלה.

עמיר פרץ: באשר לשאלות האחרות, כרגע, לצערי, האוצר מתנגד לשאלה של זכויות במיסוי.

עמיר פרץ: אני מקווה כמוך שיגיע הרגע שנצליח לשכנע את שר האוצר, שמופקד על כך.

עמיר פרץ: אותי שכנעת בכל מה שקשור לאזורי התעשייה ולפיתוח מקומות עבודה.

עמיר פרץ: את זה אני מתחייב לך להוביל כשר בממשלה, ובקרוב מאוד אנחנו מתכוונים להגיש הצעה מיוחדת לממשלה.

קריאה: – – –

עמיר פרץ: אני מקווה.

עמיר פרץ: זה תלוי בך.

עמיר פרץ: אם הבחירות יהיו ביום שני, כנראה שלא נספיק.

עמיר פרץ: אני מודה לכם ואני נותן לכם להצביע, דודי.

עמיר פרץ: אני יורד.

עמיר פרץ: תודה רבה.

חמד עמאר: הוגשה בקשה להצבעה שמית.

חמד עמאר: אבקש ממזכירת הממשלה – אתה רוצה להשיב?

חמד עמאר: אנחנו נאפשר לך, בבקשה.

חמד עמאר: עד שלוש דקות, בבקשה, אדוני.

חמד עמאר: אחרי זה ניגש להצבעה שמית.

קריאה: למה שמית?

קריאה: מה קרה?

קריאה: יש בחירות.

קריאה: מי שרוצה לעשות – – –

חמד עמאר: בבקשה, אדוני, שלוש דקות.

אלכס קושניר: אדוני השר, אני הקשבתי בקשב רב לדבריך, ואני גם חושב שהשאיפות האלה והרצונות האלה הם מבורכים, כמובן, אבל יש כמה בעיות.

עמיר פרץ: – – –

אלכס קושניר: הרצונות והשאיפות – כן, מה שדיברת.

עמיר פרץ: – – – ההתחייבות שלי לגבי התעשייה?

אלכס קושניר: אז ההתחייבות שלך.

עמיר פרץ: לגבי התעשייה, קח את זה כמובן מאליו.

אלכס קושניר: אני חושב שזה מבורך ומאוד מאוד חשוב, ואני מקווה שאם זה יקרה, זאת באמת תהיה בשורה.

אלכס קושניר: הבעיה היא, אדוני, שאני שומע את ההבטחות האלה כבר הרבה מאוד זמן.

אלכס קושניר: ולעניין ההטבות שאני מציע, אני עשיתי חישוב, אומדן תקציבי – לא הכי מדויק, ובכל זאת.

אלכס קושניר: באשקלון היום מתגוררים כ-140,000 תושבים, כ-71,000 מהם מפיקים הכנסה; אני מדבר איתך על לפני משבר הקורונה.

אלכס קושניר: השכר הממוצע הוא 9,500 שקל, אז בחישוב גס אתה מגיע לסכום ההטבה שאני מציע – קצת פחות מ-500 מיליון שקלים.

אלכס קושניר: עם המספרים שעפים פה באוויר מימין ומשמאל, אתה מבין שזה לא סכום כזה גדול.

עמיר פרץ: סליחה, אבל – – –

אלכס קושניר: שנייה.

אלכס קושניר: כי אם אתה מסתכל על הכנסות המדינה בשנת 2019, הן היו 350 מיליארד, אז 500 מיליון זה פחות מאלפית האחוז.

אלכס קושניר: אני שומע רק הבטחות והבטחות והבטחות, ואתה יודע למה כל ההבטחות האלה אף פעם לא מתממשות?

אלכס קושניר: כי אני ואתה רגילים לצליל הזה, אבל יש הרבה מאוד חברים שלא.

חמד עמאר: אסור.

חמד עמאר: אסור.

חמד עמאר: לא, לא, לא, לא.

חמד עמאר: אלכס, בבקשה.

חמד עמאר: אסור.

חמד עמאר: אבל אסור.

יאיר לפיד: אסור, אלכס.

אלכס קושניר: חברים, זה צליל של צבע אדום, מי שלא מכיר ומי שלא יודע.

אלכס קושניר: עכשיו, זה כיף להגיע לאשקלון לחמש דקות, להבטיח הבטחות ולעוף.

אלכס קושניר: תבואו, תגורו בעיר, ואחר כך תתחילו לדון, ולדחות, ולדחות, ולהבטיח ולא לקיים.

אלכס קושניר: אתם משקרים ובורחים.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה שמית.

חמד עמאר: מזכירת הכנסת, בבקשה להקריא שמות.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – בעד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד קארין אלהרר – אינה נוכחת סעיד אלחרומי – אינו נוכח זאב אלקין – אינו נוכח דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח גבי אשכנזי – אינו נוכח יעקב אשר – נגד אוריאל בוסו – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח רם בן ברק – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אורנה ברביבאי – אינה נוכחת אליהו ברוכי – נגד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יוסף ג'בארין – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח עוזי דיין – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח צבי האוזר – אינו נוכח ניצן הורוביץ – אינו נוכח עמית הלוי – נגד צחי הנגבי – נגד יועז הנדל – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וונש – נגד מכלוף מיקי זוהר – נגד תמר זנדברג – אינה נוכחת אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת מיקי חיימוביץ' – אינה נוכחת אליהו חסיד – נגד ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – נגד יעקב טסלר – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח היבה יזבק – אינה נוכחת עומר ינקלביץ' – נגד משה יעלון – בעד אלי כהן – אינו נוכח יצחק כהן – אינו נוכח מאיר כהן – בעד מירב כהן – אינה נוכחת מתן כהנא – אינו נוכח ע'דיר כמאל מריח – בעד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – נגד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – נגד אביגדור ליברמן – בעד יאיר לפיד – בעד אוסנת הילה מארק – נגד פטין מולא – נגד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי קונין – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד יעקב מרגי – נגד משולם נהרי – נגד אבי ניסנקורן – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח סונדוס סאלח – אינה נוכחת יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח גדעון סער – נגד מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – נגד חמד עמאר – בעד ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח עודד פורר – בעד יצחק פינדרוס – נגד טלי פלוסקוב – נגד אורלי פרומן – בעד תהלה פרידמן –

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד עמיר פרץ – אינו משתתף בהצבעה רפי פרץ – אינו נוכח אורית פרקש הכהן – אינה נוכחת עינב קאבלה – אינה נוכחת אנדרי קוז'ינוב – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – אינו נוכח אריאל קלנר – נגד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – אינה נוכחת עידן רול – בעד יואל רזבוזוב – בעד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אנטאנס שחאדה – אינו נוכח יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד הילה שי וזאן – נגד מיכל שיר סגמן – נגד עפר שלח – בעד איציק שמולי – אינו נוכח רם שפע – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת פנינה תמנו – אינה נוכחת

חמד עמאר: אני אבקש להקריא את השמות שוב, של אלה שלא היו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח קארין אלהרר – אינה נוכחת סעיד אלחרומי – אינו נוכח זאב אלקין – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח גבי אשכנזי – אינו נוכח אוריאל בוסו – אינו נוכח דוד ביטן – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח אורנה ברביבאי – אינה נוכחת יוסף ג'בארין – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח עוזי דיין – נגד אבי דיכטר – אינו נוכח צבי האוזר – אינו נוכח ניצן הורוביץ – אינו נוכח יועז הנדל – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה נוכחת תמר זנדברג – אינה נוכחת אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת מיקי חיימוביץ' – נגד ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – בעד אחמד טיבי – אינו נוכח יעקב טסלר – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – נגד היבה יזבק – אינה נוכחת אלי כהן – אינו נוכח יצחק כהן – אינו נוכח מירב כהן – אינה נוכחת מתן כהנא – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח חיים כץ – נגד ישראל כץ – אינו נוכח מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד אבי ניסנקורן – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח סונדוס סאלח – אינה נוכחת אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח רפי פרץ – אינו נוכח אורית פרקש הכהן – אינה נוכחת עינב קאבלה – אינה נוכחת יואב קיש – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אנטאנס שחאדה – אינו נוכח איציק שמולי – אינו נוכח רם שפע – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת פנינה תמנו – אינה נוכחת

חמד עמאר: יש מישהו באולם שרוצה להצביע?

קריאה: שנייה, אני אקרא את השמות.

חמד עמאר: אופיר אקוניס.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) אופיר אקוניס – נגד

חמד עמאר: אנחנו באמצע ההצבעה, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מאי גולן – נגד צבי האוזר – נגד יש עוד מישהו?

חמד עמאר: חברת הכנסת תמר זנדברג.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חברת הכנסת) תמר זנדברג – בעד

חמד עמאר: יש עוד מישהו?

חמד עמאר: חבר הכנסת פטין מולא?

קריאה: הוא הצביע.

חמד עמאר: תמה ההצבעה.

חמד עמאר: חבר הכנסת פטין מולא, תירגע, בבקשה.

חמד עמאר: תודה, תודה רבה.

חמד עמאר: עכשיו אני מקריא את השמות.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת אלכס קושניר, אתה לא רוצה לשמוע את התוצאה?

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: תירגע.

חמד עמאר: חבר הכנסת קרעי, תודה.

חמד עמאר: בעד – 24 חברי כנסת, נגד – 43.

חמד עמאר: הצעת החוק לא עברה, והיא יורדת מסדר-יומה של הכנסת.

חמד עמאר: הודעה אישית של חברת הכנסת מאי גולן, בבקשה.

קריאה: מה זאת אומרת הודעה אישית – – –

קריאות: – – –

קריאה: מאי, מה עם הצעת החוק – – –

חמד עמאר: תודה רבה, חבר הכנסת אלי אבידר.

מאי גולן: חבר הכנסת קושניר, אכן הגשנו הצעת חוק לגבי צירופה של העיר אשקלון כאזור עדיפות לאומית א'.

מאי גולן: לא פופוליזם, לא דמגוגיה, כמו שאתה אוהב לצעוק; לא כל מיני שטויות שאתה פה מפיץ – אבל זה רגיל, זה בסדר.

מאי גולן: אגב, אתה לא יודע, הייעוץ המשפטי של הכנסת החזיר את הצעת החוק עם תיקונים שצריך לבצע, והם מתוקנים בתיאום מלא עם ראש העירייה.

מאי גולן: אתה אומר שדיברת איתו?

מאי גולן: גם אנחנו דיברנו איתו.

אלכס קושניר: עד כמה שאני מכיר – – –

מאי גולן: אין בעיה.

מאי גולן: אין בעיה.

מאי גולן: אני פועלת – – –

אלכס קושניר: ברגע שהצעת החוק הוגשה היא נמצאת במערכת – –

מאי גולן: חבר הכנסת קושניר, אני פועלת ביחד – – –

אלכס קושניר: – – היא לא שם.

אלכס קושניר: בואי נוציא תדפיס, נפרסם אותה לציבור – – –

מאי גולן: אתה נתת לי דקה.

חמד עמאר: בבקשה.

קריאות: – – –

אלכס קושניר: קרעי, באמת מזמן לא שמענו אותך.

קריאות: – – –

מאי גולן: אתה תשמור על הדקה שלי.

מאי גולן: חבר הכנסת קושניר, אנחנו פועלים יחד עם גורמים בקואליציה.

מאי גולן: הינה, חברי יושב-ראש הקואליציה מיקי זוהר, השר אלי כהן, כולם מגויסים לנושא הזה, כולל אותי, כדי להעביר את החוק הזה שייתן מענה לאשקלון.

מאי גולן: כל מי שעושה את זה פה זה מתוך תחושת הזדהות – –

עודד פורר: היום בוועדת הכספים – – –

מאי גולן: – – ומתוך תחושת שליחות, למען תושבי אשקלון ומה שהם עוברים בדרום.

מאי גולן: זה באמת לא מגיע ממקום פופוליסטי אחר.

מאי גולן: אני אומרת לך את זה מתוך הזדהות אמיתית עם התושבים.

אלכס קושניר: את לא תגידי לי פופוליסט – – – מה את אומרת בכלל?

אלכס קושניר: אני פופוליסט?

מאי גולן: תקשיב, חבר הכנסת קושניר, תקשיב, תקשיב.

מאי גולן: לא צריך לפזר – – –

אלכס קושניר: אני אתמול עם הבת שלי נכנסתי לממ"ד.

אלכס קושניר: אני פופוליסט?

חמד עמאר: חבר הכנסת קושניר, תשב, בבקשה.

חמד עמאר: שב, שב.

מאי גולן: לא צריך לפזר סיסמאות פופוליסטיות ודמגוגיות – עוד פעם, אני חוזרת – וגם לא להגיש הצעות חוק שאתה יודע שלא יעברו.

אלכס קושניר: – – –

מאי גולן: אתה יודע.

מאי גולן: אתה יודע שאתה והמפלגה שלך חדשות לבקרים תוקפים את הממשלה, את ראש הממשלה.

מאי גולן: עכשיו גם אני זכיתי לכבוד המפוקפק.

מאי גולן: אני יכולה להגיד לך שזה לא ירתיע – –

אלכס קושניר: – – –

מאי גולן: – – זה לא ירתיע, חבר הכנסת קושניר, אף אחד מהקואליציה ומהממשלה הזאת להמשיך ולפעול למען תושבי אשקלון והדרום, גם – – –

אלכס קושניר: אנחנו ניפגש בעוד שנה באותו מצב – – –

מאי גולן: אנחנו לא ניפגש בעוד שנה, והצעת החוק הזאת בעזרת השם תוגש מחדש ותעבור בתיאום עם ראש העירייה – –

אלכס קושניר: – – –

מאי גולן: – – ותעבור בצורה מלאה, בעזרת השם.

מאי גולן: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

אלכס קושניר: – – –

חמד עמאר: הודעה למזכירת הכנסת, עד שיעלה חבר הכנסת אנטאנס, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת, הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון מס' 11) (אמצעי התשלום להעברת תגמולי ביטוח), התש"ף–2020, של חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי ומשה אבוטבול.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

הצעת חוק-יסוד: [הצעת חוק פ/1200/23; נספחות.

הצעת חוק-יסוד: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה – הצעת חוק-יסוד: המיעוט הערבי כמיעוט לאומי, של חברי הכנסת אנטאנס שחאדה, סמי אבו שחאדה והיבה יזבק.

חמד עמאר: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, עד עשר דקות.

חמד עמאר: בבקשה, אדוני, עד עשר דקות.

אנטאנס שחאדה: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חוק זה, חוק-יסוד זה, הוא חוק חיוני במיוחד, דמוקרטי במהותו.

אנטאנס שחאדה: הוא בא לתקן עוול של שנים.

אנטאנס שחאדה: בפועל, במציאות, ישנה הכרה דה פקטו במיעוט הערבי כמיעוט לאומי, אבל רק בהיבטים השליליים, כמובן – רק כאשר יש גזענות ואפליה ועוינות כלפי אוכלוסיית המיעוט.

אנטאנס שחאדה: זה מעין הכרה דה פקטו שישנו מיעוט לאומי שחי במדינה הזאת.

אנטאנס שחאדה: הרי כאשר אומרים "הערבים נוהרים", הכוונה לקולקטיב הלאום הערבי; כאשר מדברים על אלימות בחברה הערבית, גם מדברים על קולקטיב; כאשר מדברים על תעסוקת נשים, פיתוח כלכלי, רשויות מקומיות, מדברים על מאפיינים של קולקטיב; כאשר מדברים על גזענות ואפליה, מדברים על גזענות ואפליה נגד קבוצת לאום.

אנטאנס שחאדה: הרי גזענות היא תמיד כלפי קבוצה או אינדיבידואלים ששייכים לקבוצה, אחרת הגזענות לא תהיה תופעה סוציאלית או פוליטית.

אנטאנס שחאדה: במציאות הקיימת, החוק הישראלי אינו מכיר – חבר'ה.

אנטאנס שחאדה: זה ממש מפריע, אדוני היושב-ראש.

חמד עמאר: חברי הכנסת.

חמד עמאר: חבר הכנסת דוד ביטן, אני שומע אותך, לא שומע אותו, תאמין לי.

אנטאנס שחאדה: במציאות הקיימת, החוק הישראלי אינו מכיר בזכויות קולקטיביות של הערבים אזרחי מדינת ישראל אלא על בסיס שייכות דתית.

אנטאנס שחאדה: הרשויות בישראל מדברות באופן רשמי על בני מיעוטים או על אוכלוסייה לא יהודית, לא על מיעוט לאומי ערבי.

אנטאנס שחאדה: מטרתו של חוק זה להכיר במיעוט הערבי בישראל כמיעוט לאומי ערבי הזכאי לזכויות קולקטיביות ולבסס אותן על שוויון זכויות אזרחי מלא של האזרחים הערבים, כיחידים או כקולקטיב.

אנטאנס שחאדה: הכרה בזכויותיו של המיעוט הלאומי כקולקטיב משמעותה גם הכרה בזכותו לנהל את ענייניו התרבותיים.

אנטאנס שחאדה: המתנגדים להכרה זו רואים בכל זכות קולקטיבית של מיעוט לאומי או אחר רצון להיבדלות, והאמת היא שבמקרים מסוימים אין אפשרות להבטיח שוויון מלא לאזרחים ללא הכרה חוקית בקולקטיב.

אנטאנס שחאדה: צריך למצוא את האיזון הנכון בין שני האספקטים של היחס בין היחיד למדינה: הסטטוס שלו כאזרח שווה זכויות במדינה והשייכות הלאומית שלו למיעוט לאומי ערכי, שהתגבשותו הלאומית הערכית קדמה להקמת המדינה.

אנטאנס שחאדה: מן הדין להוסיף כאן היבט המאחד את האוכלוסייה הערבית בישראל, והוא היותה אוכלוסיית ילידים מקוריים שאינה מיעוט של מהגרים שהגיע למדינה במטרה להשתלב כאומה חדשה או ליצור אומה אחרת חוץ מזו שאליה הוא משתייך.

אנטאנס שחאדה: הצעת החוק הזאת רואה בשוויון אזרחי במדינת כל אזרחיה ובהכרה באזרחות הערבים גם כקבוצה שני אספקטים משלימים של חיי האזרח הערבי במדינת ישראל.

אנטאנס שחאדה: הצעת החוק מנוסחת ברוח העקרונות של ההכרזה וההצהרות בדבר זכויות האדם, ובכלל זה ההצהרה על זכויותיהם של אנשים המשתייכים למיעוטים לאומיים, אתניים, דתיים או לשוניים משנת 1992.

אנטאנס שחאדה: אנחנו לא מבקשים יותר מאימוץ החוק הבין-לאומי, אך לא נסתפק בפחות מכך.

אנטאנס שחאדה: היות שאני משוכנע שכמעט אף אחד מהנוכחים לא קרא את הצעת החוק, אני אקריא את הסעיפים ואסביר במידת האפשר.

סמי אבו שחאדה: ד"ר שחאדה, לא יכול להיות.

סמי אבו שחאדה: מה, הם מתנגדים לשוויון?

אנטאנס שחאדה: או לדמוקרטיה.

אנטאנס שחאדה: תתפלא, מתנגדים לדמוקרטיה ושוויון.

סמי אבו שחאדה: – – – שנלחמו באירופה של המאה ה-19 למען שוויון – –

קריאה: החוק הזה הוא נגד חוק-יסוד – – –

סמי אבו שחאדה: – – מה, יכול להיות?

קריאות: – – –

אנטאנס שחאדה: חוק-יסוד: המיעוט הערבי כמדינת לאום: 1.

אנטאנס שחאדה: "חוק-יסוד זה, מטרתו לעגן בחוק" – זה מעין תגובה לחוק הלאום – "לעגן בחוק-יסוד את מעמדו של המיעוט הערבי בישראל כמיעוט לאומי הזכאי לזכויות קולקטיביות ולשוויון אזרחי מלא", ולא רק לגזענות ואפליה והדרה ומתקפות, שמתחילות בראש הממשלה, ממשיכות בשרים ובשאר הממסד.

אנטאנס שחאדה: "תחולה: 2.

אנטאנס שחאדה: נמנה על המיעוט הערבי בישראל כל אזרח ישראלי ששפת האם שלו היא השפה הערבית.

אנטאנס שחאדה: " זכויות היסוד והחירויות בסיסיות: 3.

אנטאנס שחאדה: "זכויות היסוד והחירויות הבסיסיות" – אם אתם באמת שואפים למשטר שוויוני דמוקרטי שמושתת על ערכים אוניברסליים של חירות ושוויון, אתם חייבים לתמוך בחוק הזה – "זכויות-היסוד והחירויות הבסיסיות של בני המיעוט הערבי מושתתות על ההכרה בערך האדם, בקדושת חייו, בכבודו ובהיותו בן-חורין, והן יכובדו ברוח עקרונות הצדק הטבעי וכללי המשפט הבין-לאומי, והכול תוך הדגשת היותם של אזרחי המדינה הערבים ילידים".

אנטאנס שחאדה: 4(א).

אנטאנס שחאדה: "אזרחי המדינה הערבים זכאים לשוויון אזרחי מלא".

אנטאנס שחאדה: אף אחד לא יעשה לנו טובות.

אנטאנס שחאדה: אף אחד לא יתנה זכויות בתנאים פוליטיים או בעמדה פוליטית.

אנטאנס שחאדה: אנחנו מבקשים שאזרחי המדינה הערבים יהיו זכאים לשוויון אזרחי מלא.

אנטאנס שחאדה: "אין להפלות אדם בשל היותו ערבי".

אנטאנס שחאדה: (ב) "כל דין, מדיניות וכל תוכנית ממשלתית או פרטית, המיטיבים עם בני המיעוט הערבי בשל קיפוחו בהווה או בעבר אינם בגדר אפליה".

אנטאנס שחאדה: ייצוג הולם: 5.

אנטאנס שחאדה: כידוע יש חוק ייצוג הולם, אבל לא מיושם וסובל מפגמים רבים.

אנטאנס שחאדה: בחוק-יסוד זה נעגן את הזכות לייצוג הולם.

אנטאנס שחאדה: "בני המיעוט הערבי זכאים לייצוג הולם בכל מוסדות המדינה".

אנטאנס שחאדה: אנחנו זכאים גם לטפח ולפתח את תרבותנו, התרבות הייחודית, ואת המסורת והמנהגים "באופן חופשי וללא התערבות מצד רשויות המדינה".

אנטאנס שחאדה: 8(א) "השפה הערבית, שפתו הלאומית" – שחוק הלאום התעלם ממנה, דרס אותה וביטל את מעמדה המיוחד – "של המיעוט הערבי, היא שפה רשמית שנייה במדינת ישראל".

אנטאנס שחאדה: (ב) "המדינה תנקוט באמצעים הדרושים על מנת לתת לבני המיעוט הלאומי הערבי הזדמנויות הולמות ללמוד את שפת האם שלהם.

אנטאנס שחאדה: " החלטות הנוגעות למיעוט הערבי – 9.

אנטאנס שחאדה: "לבני המיעוט הלאומי הערבי תינתן הזכות להשתתף באופן פעיל בקבלת ההחלטות הנוגעות אליהם", כגון תוכנית למלחמה בפשיעה והאלימות, תוכנית לפיתוח כלכלי, תוכנית לפיתוח רשויות מקומית ערביות, תוכנית להקמת אזורי תעשייה, אבל גם בהיבט התרבותי והערכי.

אנטאנס שחאדה: אי-אפשר – חבריי, אין אפשרות שתוכנית למיגור הפשיעה והאלימות תצליח להשיג תוצאות חיוביות בלי שהחברה הערבית תהיה שותפה מלאה.

אנטאנס שחאדה: תבוא תוכנית מהמדינה, מהממשלה, תוכנית של מנכ"לים, ותנסה לכפות על האוכלוסייה הערבית את התוכנית, היא תמשיך בכישלון החרוץ שנחלה המדינה, שהתעלמה בעצם ולא ניסתה לטפל בבעיה הזאת, וכן הטיפול בבעיות עוני, השתתפות בכוח העבודה ופיתוח כלכלי.

אנטאנס שחאדה: אבל כל זה – בתנאי שהמדינה תכיר במיעוט הערבי כקולקטיב שיש לו מאפיינים ייחודיים, שיש לו שייכות מיוחדת ושיש לו עבר והיסטוריה מיוחדים והוא יליד המקום.

אנטאנס שחאדה: 10.

אנטאנס שחאדה: קשרים עם בני לאומם – אנחנו לא מבקשים טובה מאף אחד.

אנטאנס שחאדה: חבריי חברי הכנסת, אנחנו לא מבקשים טובה מאף אחד, ואנחנו לא מוותרים על הקשר המיוחד שיש לנו עם העם – אנחנו בני העם הפלסטיני – ועם שאר מדינות ערב.

אנטאנס שחאדה: לכן: מדינת ישראל מכירה בזיקה המיוחדת של המיעוט הערבי לעם הפלסטיני ולשאר עמי ערב.

אנטאנס שחאדה: 11.

אנטאנס שחאדה: (א) "המדינה תנקוט באמצעים הדרושים על מנת לאפשר לאזרחים הערבים להביע את זהותם הערבית, לפתח את תרבותם, שפתם ומסורתם", כמובן בלי לחשוש מענישה או התניה פוליטית כלשהי.

אנטאנס שחאדה: (ב) "המדינה תנקוט בצעדים הדרושים בתחום בחינוך על מנת לאפשר לבני המיעוט הערבי, ואף לעודדם, לרכוש ידע וללמוד את ההיסטוריה שלהם, את מסורתם ואת תרבותם".

אנטאנס שחאדה: זה אומר אוטונומיה תרבותית, במקום שהשב"כ ישלוט בתוכניות הלימוד במוסדות החינוך הערבי וישתלט בעצם על הזהות, על התרבות, על ההיסטוריה והידע של התלמידים הערבים.

אנטאנס שחאדה: בלי זהות, תרבות ושייכות שום דבר לא יצליח – לא כלכלה, לא מלחמה בפשיעה, לא פיתוח ולא תרבות.

אנטאנס שחאדה: לכן, על המדינה לנקוט בצעדים הדרושים כך שהאזרחים הערבים יהיו מעורבים באופן מלא בקדמה הכלכלית ובפיתוח של המדינה.

אנטאנס שחאדה: חבריי חברי הכנסת, כל חבר כנסת שבאמת באמת מאמין בדמוקרטיה, בשוויון, באמת מאמין בערכים האוניברסליים האלה, חייב לתמוך בחוק הזה, שבא לתקן עוול של עשרות שנים.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: ישיב שר המשפטים אבי ניסנקורן, בבקשה.

חמד עמאר: עד עשר דקות, בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בעצם, מה שצריך כרגע במדינת ישראל – ופה אני כן מתחבר לנושא עצמו – זה לעגן את עקרון השוויון בחוק-יסוד, ואני חושב שהנושא הזה הוא בעצם בלב השיח הציבורי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הצעת החוק המדוברת – –

סמי אבו שחאדה: – – – לא שומע – – – אחר כך תצא נגד שוויון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עוד פעם לא שומע?

סמי אבו שחאדה: בבקשה למיקרופון, מה הם ההסברים הלוגיים המדהימים שיהיו נגד שוויון.

סמי אבו שחאדה: בבקשה, למיקרופון.

סמי אבו שחאדה: ניתן לך את הכבוד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אומר את הבעד ואת הנגד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני בא ואומר שחוק ספציפי לגבי אוכלוסייה מסוימת זה לא מה שצריך כרגע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא צריך כרגע חוק-יסוד למיעוט הערבי או חוק-יסוד אחר שיתייחס למיעוטים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מה שצריך – ופה אני כן מקבל את זה וכן חושב שזה דבר נכון, ואני מקווה שבעתיד יהיה רוב בכנסת לנושא הזה, בסיעות הבית – צריך לעגן את עקרון השוויון, מהרבה מאוד סיבות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ספר החוקים במדינת ישראל – לצערי, בתחילת שנות החמישים לא נכנסו לסוגיה של חוקה בישראל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: היה איזשהו רעיון של אחד מחברי הכנסת המכובדים במדינת ישראל ללכת פרק-פרק ולבנות את עקרון החוקה בחוקים שיהיו על פני השנים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: באמת עשו חוקים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: במהלך השנים עשו חוקים שנקרא להם חוקי-יסוד, כמו חוק-יסוד: השפיטה וחוקי-יסוד אחרים, אלא שהעשייה הזאת לא הושלמה, כי חלק מחוקי-היסוד אפשר לבטל אפילו ברוב רגיל – כמו חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו וחוק-יסוד: השפיטה – או לשנות אותם אפילו ברוב רגיל, ואת חלק מחוקי-היסוד לא השלימו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסוף היום, כשאתה מסתכל היום מה מדינת ישראל צריכה במישור החוקתי, היא צריכה שלושה דברים: היא צריכה את חוק-יסוד: השוויון לעגן בספר החוקים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מהרבה מאוד סיבות ובהרבה מאוד מובנים, אני חושב שזה חוק הכרחי.

סמי אבו שחאדה: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: היא צריכה חוק-יסוד: חקיקה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אין במדינת ישראל חוק-יסוד: חקיקה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: רק מה ההבדל ביני, למשל, לבין איילת שקד?

אברהם (אבי) ניסנקורן: בכל העולם, כשמדברים על חוק-יסוד: חקיקה, זה חוק שאמור לחזק את הדמוקרטיה ולא להחליש את הדמוקרטיה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: רק בישראל כשמדברים על חוק-יסוד: חקיקה, זה חוק שמי שמציע אותו רוצה להחליש את הדמוקרטיה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז כשאתה שואל אותי מה חסר – חסרים במדינת ישראל שני חוקי-יסוד: חוק-יסוד: שוויון וחוק-יסוד: חקיקה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הדבר השלישי שחסר זה לקחת את סך כל החוקים ולקבוע נורמה, באיזה רוב אפשר לבטל אותם, כי לא יכול להיות שיש חוק-יסוד ורוב רגיל יכול לבטל אותו, ולדעתי, גם לא רוב של 61.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסוף, ברגע שיש חוקי-יסוד, אתה צריך קונסנזוס כדי לבטל אותם.

סמי אבו שחאדה: – – – חוק-יסוד: שוויון, וחוקה בכלל – כל זה כן.

סמי אבו שחאדה: עכשיו, מה שאפשר זה החוק שהציע ד"ר שחאדה, שהוא מוביל אותנו לכיוון.

סמי אבו שחאדה: הוא מוביל אותנו לכיוון.

סמי אבו שחאדה: בוא נצביע בעד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז אני חושב שזה לא הכיוון.

קריאה: – – –

סמי אבו שחאדה: אה, אתה אומר: אם השוויון לערבים – זה לא הכיוון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שהכיוון הוא בסוף – –

סמי אבו שחאדה: שוויון ליהודים – הכיוון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – גם אם זה לוקח זמן, לעשות את הדברים הנכונים.

סמי אבו שחאדה: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה, אבל תן לי לדבר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מקשיב ואני גם עונה לך, אבל תן לי שנייה לדבר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש את חוק-יסוד: השוויון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אחרים מתרגמים את זה לחוק-יסוד: ערכי מגילת העצמאות, שזה משהו שהוא דומה או חופף במידה מסוימת לחוק-יסוד: השוויון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה חוק אחד שצריך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה יכול להגיד: חוק-יסוד: השוויון – הכוונה היא: השוויון האזרחי, אתה יכול להגיד: חוק-יסוד שמגלם את ערכי מדינת ישראל כמדינה יהודית דמוקרטית, אתה יכול להגיד: חוק-יסוד: חקיקה, אבל צריך להשלים את מלאכת חוקי-היסוד בישראל.

סמי אבו שחאדה: אדוני רק יסביר לי – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הדבר השני – אמרתי – – –

סמי אבו שחאדה: – – על העניין הלאומי.

סמי אבו שחאדה: אני באמת רוצה להבין – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנייה.

סמי אבו שחאדה: – – כי יש כזה עם שבא מ-120 מקומות, שפות שונות, תרבויות שונות, עולמות שונים; אמר "עם" – אמרנו: בסדר, עם.

סמי אבו שחאדה: יש עם שיש לו את אותה שפה וכמעט לכולם אותו דת ומנהגים, ואומר "אני עם", ואתה אומר: לא.

סמי אבו שחאדה: למה הערבים הם לא קבוצת לאום?

סמי אבו שחאדה: למה לא?

קריאה: יש רק לאום אחד – – – מדינת לאום של העם היהודי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תשמע, אתה עכשיו עברת מעולם חוקי-היסוד לעולם פוליטי – –

סמי אבו שחאדה: להפך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – של לאום.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו אני אומר לך – – –

סמי אבו שחאדה: חוק-היסוד מדבר על הכרה במיעוט הערבי כמיעוט לאומי – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז אני אומר עוד פעם.

סמי אבו שחאדה: – – זה הנושא.

סמי אבו שחאדה: זה שחסרה חוקה – חסרה חוקה, צריך, מסכימים לגבי חוק-יסוד, הכול בסדר.

סמי אבו שחאדה: אבל הנושא היום, מה שהוצג היום, זה הכרה בערבים כמיעוט לאומי.

סמי אבו שחאדה: זה ה-issue.

קריאה: סמי.

סמי אבו שחאדה: בוא ותגיד לי למה אתה לא רואה בהם מיעוט לאומי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אוקיי, אז אני עוד פעם, חוזר ואומר – – –

יובל שטייניץ: אתה מכיר ביהודים – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז אני עוד פעם בא ואומר – – –

יובל שטייניץ: אתה מכיר בישראל כמדינה יהודית, לצורך העניין?

סמי אבו שחאדה: – – –

אנטאנס שחאדה: יש הבדל בין – – –

יובל שטייניץ: נכון, אבל יש גם קרבה ביניהם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז אני אומר עוד פעם:

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אומר מה לדעתי חסר היום במדינת ישראל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מה שחסר במדינת ישראל זה לא להכניס עכשיו עוד חוקי-יסוד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הרי אין סוף לחוקי-היסוד שאנשים רוצים להעביר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: צריך להתרכז במה שחסר – וגם זה לא פשוט.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כשאתה מדבר על עקרון השוויון כולם אומרים כן, אבל אף אחד לא מחוקק את זה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסוף בסוף בסוף, אני חושב שאם מחפשים את הקונסנזוס הרחב ביותר, גם בכנסת ישראל – זה חוק-יסוד: השוויון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הקונסנזוס השני שצריך להיות, ולצערי לא קיים, זה חוק-יסוד: החקיקה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אם היינו משלימים את שני חוקי-היסוד האלה, אני חושב שזו גם השלמת העשייה החוקתית, וזה גם יעשה הרבה דברים טובים בסופו של דבר להתנהלות היום-יומית של האזרחים בארץ הזאת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: גם בתחושה האישית, גם בתחושה של השוויון, גם בתחושה של קידום נושאים וגם בתחושה של החירות האישית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שבסופו של דבר – וזה גם יוריד הרבה ויכוחים ומתחים שקיימים היום.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת עמדתי, לכן אני בא ואומר: זאת הדרך שצריכים ללכת בה, ולא חוקי-יסוד אחרים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז זו בעצם התשובה – – –

אחמד טיבי: שר המשפטים ניסנקורן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כן.

אחמד טיבי: אבי, העמדה של כחול לבן היא – – – שאמרתי מקודם, שאתם מחוקקים את חוק-יסוד: השוויון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: נכון.

אחמד טיבי: האם אתם מתכוונים לחוקק אותו ולתת – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז אני בא ואומר, אני בא ואומר – שנייה.

יעקב מרגי: למה אתה שואל, שישקרו לך?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז אני בא ואומר: העמדה של כחול לבן היא שצריך לחוקק את חוק-יסוד: השוויון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: העמדה הזאת לא השתנתה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ההפך, אני חייב להגיד לך שאצלי כשר משפטים העמדה הזאת רק מתחדדת עוד יותר, כי כשאני מסתכל באמת ואני עושה דיונים, אני רואה מה חסר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו, כרגע, דרך אגב, הציעו את הצעת חוק-יסוד: השוויון – חברי הכנסת של כחול לבן שנמצאים בוועדת החוקה, ארבעה חברי הכנסת, הגישו הצעת חוק פרטית של חוק-יסוד: השוויון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כרגע, כרגע, כרגע, אחמד, אין לי קונסנזוס בממשלת ישראל להצעת חוק-יסוד: השוויון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שזה דבר נכון, אני חותר להביא את זה, אני אפעל להביא את זה, ואני אחפש את – –

אחמד טיבי: על זה אפשר לפרק ממשלה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – ואני אחפש את המועד הנכון להביא את זה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא חושב שחוק-יסוד: השוויון צריך לפגוע במישהו מהסקטורים או מהאוכלוסיות שמרכיבות את הבית הזה.

חמד עמאר: סיימת, אדוני השר?

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא.

חמד עמאר: בבקשה, יש לך עוד 1:44 דקות.

עאידה תומא סלימאן: ממילא אנטאנס יענה.

עאידה תומא סלימאן: הוא עולה להתייחסות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: טוב.

אחמד טיבי: אדוני, אנטאנס מתכוון לעלות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מה?

קריאה: הוא מתכוון לענות לך.

עאידה תומא סלימאן: אז ממילא – – –

אנטאנס שחאדה: אני אעלה לענות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסדר, בבקשה, בוא תענה.

עאידה תומא סלימאן: עד כדי כך אתם לא בוטחים בנו?

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת אנטאנס, בבקשה.

חמד עמאר: כל מי שרוצה להצביע, שישב במקום שלו.

חמד עמאר: אני לא אוסיף אף אחד שנמצא למטה.

אנטאנס שחאדה: לא, אל תדאגו, הוא היה ממשיך לדבר על השלום עם ערב, ו-F-35 – ימצא לו כמה דקות.

אנטאנס שחאדה: כבוד השר, חוק – – –

עודד פורר: אתה רוצה לשבח את ההסכם עם האמירויות?

אנטאנס שחאדה: הוא, הוא, הוא ישבח, לא אני.

עודד פורר: – – – לשבח את ההסכם עם האמירויות.

אנטאנס שחאדה: חוק-יסוד: השוויון, כבוד השר, מדבר על שוויון אינדיבידואלי, על שוויון ברמת הפרט, ומה שאנחנו מבקשים כאן זה הכרה בקבוצה הקולקטיבית הערבית כקבוצת לאום, ואז להתייחס אליה באופן שווה – הכרה בנו כקבוצת לאום, עם ההיסטוריה, עם התרבות, עם השפה.

אנטאנס שחאדה: אנחנו לא מתנגדים כמובן לחוק שוויון, אנחנו נתמוך בזה, ואנחנו אף הגשנו את זה, אבל ההבדל הוא שאז אף אחד לא יעז לתקוף את האוכלוסייה הערבית או להסית נגד הקבוצה הערבית, קבוצת הלאום, או לחוקק חוקים גזעניים כלפי החברה הערבית.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה, אדוני.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה.

חמד עמאר: נא לשבת.

חמד עמאר: אני עובר להצבעה.

חמד עמאר: נא לשבת במקומותיכם.

חמד עמאר: לשבת.

חמד עמאר: הצבעה, נא להצביע.

חמד עמאר: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 33 נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדה את הצעת חוק-יסוד: המיעוט הערבי כמיעוט לאומי לא נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – 12, נגד – 33.

חמד עמאר: הצעת החוק לא עברה, והיא יורדת מסדר-יומה של הכנסת.

חמד עמאר: [הצעת חוק פ/835/23; נספחות.

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצעה הבאה – הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – זכאות לדמי אבטלה מגיל 18), של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

חמד עמאר: ירדה מסדר-היום?

חמד עמאר: בבקשה.

חמד עמאר: תשובה והצבעה במועד אחר.

חמד עמאר: על הצעת החוק הזאת הצבעה במועד אחר ותשובה במועד אחר.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, אני היום מעלה את הצעה לתיקון חוק הביטוח הלאומי – זכאות לדמי אבטלה מגיל 18.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שהצעת החוק הזאת הוגשה בעבר והונחה על שולחן הכנסת על ידי חבר הכנסת מטעם חד"ש חברי מוחמד ברכה וקבוצת חברים אחרים, ח"כים אחרים, ואני הגשתי את ההצעה והנחתי אותה בכנסת העשרים ושוב אני מעלה אותה.

עאידה תומא סלימאן: הרצון להזכיר שהוגשה הצעת החוק הזאת בעבר – כדי להדגיש את העובדה שזה עוול שכבר נמשך הרבה זמן, עוול שחוק הביטוח הלאומי עושה, ומכוון אותו, על ידי המחוקק, נגד קבוצת צעירים שבעבר היו בעיקר צעירים ערבים והיום כנראה עוד קבוצות מצטרפות להצעה הזאת.

עאידה תומא סלימאן: למה אני אומרת שזה עוול, אבל הפעם ההצעה שלי מקבלת נפח וחשיבות יותר אפילו מכל זמן אחר?

עאידה תומא סלימאן: בגלל משבר הקורונה; בגלל העובדה שכיום קיימות קבוצות של צעירים שעבדו עד לפני תחילת משבר הקורונה, שילמו את הביטוח הלאומי כפי שהחוק דורש מהם – תשמעו, אין תמונה שמביעה יותר את המצב כלפי האוכלוסייה הזאץ יותר מאשר התמונה של מה שקורה בתוך הכנסת עכשיו, בתוך המליאה עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: כנראה באמת קבוצת הצעירים הערבים בגיל 18–20 לא מעניינת אף אחד בבית המחוקקים.

עודד פורר: הצעירים שאני מכיר בגיל 18 מתגייסים.

עאידה תומא סלימאן: הצעת החוק – זה שאתה מכיר, לא כולם מתגייסים ולא כל היהודים – –

עודד פורר: שיתגייסו.

עאידה תומא סלימאן: – – מתגייסים – –

עודד פורר: אז שיתגייסו.

עאידה תומא סלימאן: – – כולל היהודים החרדים.

עודד פורר: אז שישרתו בשירות לאומי.

עאידה תומא סלימאן: והעיוות העיקרי הוא לא בזה שיש צעירים שעובדים; העיוות העיקרי הוא בזה שיש אנשים במדינה הזאת שחושבים שאם המדינה לא דורשת ממך – כי זה המצב; המדינה לא דורשת מהערבים להתגייס, והערבים לא רוצים להתגייס, אז לא מגיעות להם זכויות בסיסיות.

עאידה תומא סלימאן: הרי מה הרעיון של הביטוח הלאומי?

עודד פורר: את בעד שהמדינה תדרוש?

עודד פורר: את בעד שהמדינה תדרוש?

עאידה תומא סלימאן: הרעיון של הביטוח הלאומי הוא פוליסת ביטוח המונפקת על ידי המדינה לכלל אזרחיה, ואפילו לתושבים; לא רק לאזרחים – לתושבים מגיעה הזכות.

עאידה תומא סלימאן: הם קונים את הפוליסה הזאת.

עאידה תומא סלימאן: איך הם קונים אותה?

עאידה תומא סלימאן: בזה שהם מפרישים מההכנסה שלהם ומשלמים לביטוח הלאומי, כדי שבימים קשים של אבטלה או של חוסר יכולת לעבוד הפוליסה הזאת תתחיל לפעול והם יקבלו את דמי האבטלה או הקצבאות שמגיעות להם.

עאידה תומא סלימאן: חוק הביטוח הלאומי אומר בצורה ברורה שגם תושבים ותושבים ארעיים צריכים לשלם ביטוח לאומי, וזה מה שעושים הצעירים האלה, שעובדים בגיל 17, לפעמים, ולפעמים 16, אבל מתחילים לשלם ביטוח לאומי.

עאידה תומא סלימאן: שמישהו יסביר לי – שר המשפטים עמד על הדוכן הזה ודיבר על עקרון השוויון; שמישהו יסביר לי למה אני או צעיר ערבי או צעירה ערבייה שווים בתשלומים אבל לא שווים בזכויות.

עאידה תומא סלימאן: הם כן צריכים לשלם ביטוח לאומי אבל לא לקבל דמי אבטלה.

עאידה תומא סלימאן: יש היגיון?

עאידה תומא סלימאן: יש מישהו שיכול להסביר?

עאידה תומא סלימאן: אמרו לי שהביטוח הלאומי עשה החרגה.

עאידה תומא סלימאן: מה ההחרגה שעשה?

עאידה תומא סלימאן: איזה צעירים בגיל 18 עד 20 מקבלים דמי אבטלה?

עאידה תומא סלימאן: אלה שיש להם תינוק או שהם מפרנסים יחידים.

עאידה תומא סלימאן: אתם חושבים שצעירים בני 18 יוצאים לעבוד עבודה קשה בשביל הכיף?

עאידה תומא סלימאן: הם עובדים ומתפרנסים כי יש להם ולהורים שלהם הרבה כסף בבית אבל בא להם סתם לעבוד במקום להיות באוניברסיטה או להיות בכל מקום אחר?

עאידה תומא סלימאן: הם יוצאים לעבוד כי בדרך כלל הצעירים שעובדים בגיל הזה באים משכבות סוציו-אקונומיות נמוכות, באים מבתים שאפילו אם יש בהם עוד מפרנס, הוא לא מצליח לפרנס את כל המשפחה, והילד, הבן או הבת, יוצאים לעבוד בגיל צעיר כדי לעזור בפרנסת המשפחה.

עאידה תומא סלימאן: אבל אי-אפשר להסתיר את העובדה שהכוונה בחוק כזה היא בדיוק להפלות לרעה את הקבוצות הכי מוחלשות באוכלוסייה, קודם כול את הערבים, וכנראה עכשיו גם חלק מהצעירים החרדים או הדתיים, שבעצם אין להם אף מסגרת מגיל 18 עד 20.

עאידה תומא סלימאן: ההנחה של המדינה היא שאם אתה לא במסגרת שאנחנו מחייבים אותך בה או לא רוצים שתהיה בה, שהיא הצבא או השירות, לא מגיעה לך זכות בסיסית.

עאידה תומא סלימאן: אבל הם שילמו דמי ביטוח, הם עשו את המוטל עליהם כדי לקבל את הזכות הבסיסית הזאת של דמי אבטלה.

עאידה תומא סלימאן: בתחילת המשבר היו כמה קבוצות שלא קיבלו דמי אבטלה.

עאידה תומא סלימאן: תשמעו, הפנסיונרים מעל גיל 67 שעבדו, לא הגיעו להם דמי אבטלה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו ידענו שהקבוצה הזאת היא בעיקר קבוצה שרובה מיוצאי ברית המועצות לשעבר, אנשים שכן צריכים לקבל תמיכה, ואנחנו לא נגד.

עאידה תומא סלימאן: בתוך שבוע ימים הממשלה הצליחה לספק להם פתרון ולתת להם כסף.

עאידה תומא סלימאן: אבל ככל שהעלינו את הנושא של דמי אבטלה לצעירים בגיל 18–20 נתקלנו בקיר, קיר של אטימות ושל גזענות.

עאידה תומא סלימאן: העלינו את זה בוועדת הכספים, העלינו את זה בוועדת הרווחה, העלינו את זה בכל ועדה שהגענו אליה, חבריי ואני, חברי הכנסת מהרשימה המשותפת, התעקשנו, אבל נאמר לנו בצורה הכי ברורה: לא יהיה.

עאידה תומא סלימאן: אפשר שמישהו יעלה – ואני מאוד מקווה שלממשלה תהיה תשובה למה, למה מתעקשים לא לתת פתרון לקבוצה הזאת אבל לאלה שמעל 67 תוך שבוע אפשר למצוא גם פתרון וגם תקציב.

אנטאנס שחאדה: – – –

עאידה תומא סלימאן: לכולם, לכל קבוצה שהייתה בלי עורף חברתי או שצריכה להיות כלולה ברשת הסוציאלית שהמדינה בונה, לכולם היה מקום, חוץ מהצעירים שעבדו קשה ושילמו ביטוח לאומי וכל אשמתם כנראה שהם ערבים במדינה.

עאידה תומא סלימאן: זה בלתי מתקבל על הדעת.

עאידה תומא סלימאן: זה דבר שאי-אפשר לסלוח עליו.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד שמחה שבממשלה הסכימו לדחות את התשובה וההצבעה, ואני חושבת שהגיע הזמן, ולו מתוך קצת הרגשת בושה, לתקן את העוול הזה ולתת לצעירים הערבים שמשלמים את הביטוח הלאומי לקבל גם דמי אבטלה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: כמו שנאמר, הצבעה ותשובה במועד אחר.

חמד עמאר: אנחנו עוברים עכשיו להצעות לסדר-היום.

חמד עמאר: הצעה לסדר-היום בדבר הצורך להקים ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא: חוסר שקיפות בהליך קבלת רופאים ואחים לעבודה בבתי החולים ובהתמחויות השונות, מס' 1276, של חבר הכנסת מנסור עבאס.

חמד עמאר: בבקשה, אדוני.

חמד עמאר: זה הפך להצעה לסדר-היום רגילה, לא ועדת חקירה; הצעה לסדר-היום רגילה.

חמד עמאר: בבקשה, עד עשר דקות, אדוני.

מנסור עבאס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מאז שנבחרתי לחבר כנסת פנו אליי מספר רב ומייצג של רופאים צעירים ורופאות, אחים ואחיות, בדרישה לפנות או להתערב בקבלתם לעבודה בבתי חולים או בקופות החולים.

מנסור עבאס: אותם רופאים ורופאות, אחים ואחיות, מבקשים הגינות ושקיפות בתהליך הקבלה וכמובן הזדמנות שווה ויחס לא מפלה.

מנסור עבאס: הם לא מתכוונים לאפליה על רקע לאומי, דתי ומיני אלא מדברים, לטענתם, על אפליה על רקע שיקולים זרים של חבר מביא חבר, אבא מביא בן ועוד כהנה וכהנה שיקולים זרים.

מנסור עבאס: ברשותכם, אני רוצה להיות זהיר ולא מתלהם ולא אפנה האשמות שווא למנהלי בתי החולים וקופות החולים לפני שאנחנו בודקים את המידע והתלונות.

מנסור עבאס: לכן ביקשתי קודם לבדוק את מידת השכיחות של תופעות פסולות של מינויים על רקע שיקולים מפלים ולא הוגנים או לא צודקים כלפי הרופאים והאחים, שהם העתיד של מערכת הבריאות.

מנסור עבאס: מצאתי לנכון לבדוק את הטענות קודם דרך ועדת חקירה פרלמנטרית, אך שיניתי את בקשתי כדי לתת הזדמנות לבדוק את הנושא בוועדת העבודה והרווחה ובהתאם לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, שקובע מפורשות: "לא יפלה מעסיק בין עובדיו או בין דורשי עבודה מחמת מינם, נטייתם המינית, מעמדם האישי, היריון, טיפולי פוריות, טיפולי הפריה חוץ-גופית, היותם הורים, גילם, גזעם, דתם, לאומיותם, ארץ מוצאם, מקום מגוריהם, השקפתם, מפלגתם או שירותם במילואים, קריאתם לשירות מילואים" ועוד תנאים, וכמובן מצוין שם שקבלת העבודה נמצאת תחת הוראות החוק.

מנסור עבאס: בהתאם לחוק, שר העבודה והרווחה אמור לפקח על יישום הוראות החוק דרך מפקחים, והחוק גם הקים את נציבות שוויון ההזדמנויות בעבודה בתיקון מס' 10, מ-2006, כדי לתת מענה על פניות האזרחים בעניין.

מנסור עבאס: לצערי, הנציבות לא מונגשת לציבור הערבי, ולכן, למרות עלייה קלה בפניות לנציבות, עדיין אזרחים רבים לא מממשים את זכותם לפנות ולהתלונן על עוולות אלה.

מנסור עבאס: בהיעדר נתונים מהימנים, אפשר לטפל בתופעה זו בשתי דרכים: קודם יש לבדוק ולחקור ולפקח על העמידה בהוראות חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, וגם להגביר את השקיפות והבקרה על תהליך המיון והקבלה בבתי החולים ובקופות החולים.

מנסור עבאס: מצד שני, הממשלה נדרשת להוסיף עוד תקנים לרופאים ומתמחים ואחים, נוסף על מה שהוחלט לפני כמה שבועות, ולהגדיל את מצבת כוח האדם במערכת הבריאות כדי שתתאם את הצרכים של מערכת הבריאות.

מנסור עבאס: בישראל כיום 3.1 רופאים על כל 1,000 אזרחים – שיעור נמוך מהממוצע במדינות ה-OECD, והתוצאה היא רפואה ממהרת או פחות טובה.

מנסור עבאס: החברה הערבית העמידה וממשיכה להעמיד לרשות מערכת הבריאות בישראל את מיטב הרופאים, הרופאות, האחים והאחיות, שעומדים היום בחזית המאבק במגפת הקורונה.

מנסור עבאס: לפי עדויות שהגיעו לידי גלובס, בעיית ההעסקה חינם של רופאים צעירים אחרי סטאז', המכונה "הסתכלות", הולכת ומתרחבת.

מנסור עבאס: מנהלים בבתי החולים אומרים שהם לא מכירים את הנושא אבל הרופאים טוענים: אנחנו עושים הכול ללא שכר, ללא תנאים, ללא הבטחות; תהליך הבחירה להתמחות לא שקוף.

מנסור עבאס: כמובן שבמשרד הבריאות מודעים לתופעה המנוגדת לחוק אך לא יוזמים צעדי אכיפה.

מנסור עבאס: התופעה הזאת, תופעת ההסתכלות, היא אחת הדרכים שבהן שרופאים ורופאות מנסים לקבל הזדמנות שווה, הוגנת, כדי להתקבל גם לעבודה אבל גם להתמחויות במסגרת בית החולים.

מנסור עבאס: כמובן, אדוני היושב-ראש, אני ויתרתי על הצעה לוועדת חקירה פרלמנטרית.

מנסור עבאס: אנחנו מבקשים להעביר את זה לוועדת העבודה והרווחה, וכמובן מבקשים, או דורשים, שיתוף פעולה ממשרד הבריאות וגם ממשרד העבודה והרווחה, בהתאם לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה.

מנסור עבאס: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה לך.

חמד עמאר: ישיב סגן שר הבריאות חבר הכנסת יואב קיש.

חמד עמאר: בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, קודם כול, הבנתי שזה הפך להיות הצעה לסדר-היום.

יואב קיש: אני אתייחס לנושא שהיה, לשאלה, למרות שהרחבת בדבריך – אני אתייחס לטענה של חוסר שקיפות בהליך קבלת רופאים ואחים לעבודה.

יואב קיש: ככלל, הליכי הבחירה והאיוש של משרות בדירוג אחיות ורופאים מתמחים בשירות המדינה מתקיימים על פי הוראות התקשי"ר ובכפוף להנחיות נציבות שירות המדינה בנושא.

יואב קיש: הליכים אלה מחייבים פרסום המשרות, בחינת עמידה בדרישות סף וכינוס ועדות בוחנים או ריאיון.

יואב קיש: כל הליכי הבחירה ואיוש המשרה בשירות המדינה נועדו לצמצם פגיעה בעקרון שוויון ההזדמנויות ומאפשרים לקיים הליך ישר, הגון ושקוף.

יואב קיש: תהליך גיוס רופאים מתמחים במערכת הממשלתית נעשה בהליך מכרז פומבי בהתאם לכללים שמתווה נציבות שירות המדינה.

יואב קיש: הרכב ועדת הבוחנים נקבע גם הוא על ידי נציבות שירות המדינה, וכולל יו"ר שהוא רופא והוא הנציג של הנציבות, חבר שהוא רופא נציג משרד הבריאות ונציג של ארגון רופאי המדינה.

יואב קיש: נציין כי במכרזים שבהם מתמודדות גם נשים הרכב הבוחנים מחויב לכלול גם אישה.

יואב קיש: למכרז פומבי רשאי לגשת כל אזרח במדינת ישראל, ומועמדותו תאושר בכפוף לעמידה בתנאי הסף הנדרשים לתפקיד.

יואב קיש: אני רוצה לציין שיש גם העדפה מתקנת לקבוצות ייצוג באוכלוסייה, כדלקמן: 1.

יואב קיש: ליוצאי אתיופיה; 2.

יואב קיש: בן האוכלוסייה הערבית, הדרוזית או הצ'רקסית; 3.

יואב קיש: אדם עם מוגבלויות – גם זה מוגדר בתקשי"ר – בן או בת האוכלוסייה החרדית ונשים.

יואב קיש: להלן פירוט הליכי האיוש לגבי כל משרה על פי התקשי"ר: מתמחים – מכרז פומבי; אחיות – הליך מדרגת שיא 14 ומעלה מחייב מכרז פנימי, אם לא נבחר מועמד או מועמדת מתפרסם מכרז פומבי; עד דרגת שיא 13 – הליך בחירה עד לדרגה זו פטור ממכרז בהתאם לכללי התקשי"ר והנחיות הנציבות.

יואב קיש: הליך הבחירה כולל ריאיון ווידוא עמידה בדרישות סף.

יואב קיש: לגבי איוש תפקידים בשירותי בריאות כללית, שהיא המעסיקה הגדולה ביותר מחוץ למערכת הממשלתית וכוללת גם בתי חולים נוסף לקהילה – הנהלת הקופה בוחנת בימים אלה את הליך המכרז של קליטת מתמחים, שער הכניסה למסגרת העבודה הציבורית במערכת הבריאות.

יואב קיש: לסיכום, אנו רואים חשיבות רבה בקיום הליכים שקופים והוגנים לקליטת עובדים במערכת הבריאות – מתמחים, רופאים, אחיות ואחים – הן מבחינת כללי הצדק הטבעי והן מתוך רצון לראות גיוון בעובדי המערכת, שיוכלו לשקף טוב יותר את פני החברה ולתת שירות טוב יותר לחולים.

יואב קיש: לפי הנתונים שיש כיום בידינו, היקף העובדים בני החברה הערבית המועסקים במערכת הבריאות הממשלתית הוגנים ומדברים בעד עצמם.

יואב קיש: על פי הנתונים העכשוויים, נכון ל-18 באוגוסט 2020, מכלל עובדי המערכת הממשלתית 18.6% הם עובדי החברה הערבית, והיעד שהוצב על ידי הנציבות הוא 10% מכלל העובדים.

יואב קיש: בהתייחס לאחיות והאחים בשירות המדינה, מועסקות סך הכול 3,522 אחיות ערביות, המהוות 22.9% מכלל האחיות המועסקות במערכת הממשלתית, ורופאים – מתוך 4,869 רופאים יש 21.9% בני החברה הערבית, והיעד הוא 10%.

יואב קיש: לסיכום, משרד הבריאות גאה בכך שהוא בין משרדי הממשלה והמעסיקים המובילים בתחומי העסקה שוויונית לכלל אזרחי מדינת ישראל, ולכן, כמובן, הדבר מייתר את הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית, אבל אם בחרת ללכת למסלול של הצעה לסדר-היום, אנו נכבד את זה ונאשר ונתמוך בהצעה הזאת.

יואב קיש: תודה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה על ההצעה לסדר-היום – העברה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חמד עמאר: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 5 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – חמישה, אין מתנגדים ואין נמנעים.

חמד עמאר: ההצעה תועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חמד עמאר: אני מוסיף אותך – שישה.

חמד עמאר: [מס' מ/1343; דברי הכנסת, חוב' י"ט, ישיבה 56; נספחות.

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים עכשיו להצעת החוק למתן שירותים חיוניים מרחוק (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה), התש"ף–2020.

חמד עמאר: תציג את הצעת החוק יושבת-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה חברת הכנסת עינב קאבלה.

חמד עמאר: בבקשה.

עינב קאבלה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבדת להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה והשלישית את הצעת חוק למתן שירותים חיוניים מרחוק (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה).

עינב קאבלה: ההצעה היא הצעה ממשלתית העוסקת במתן שירותים חיוניים מרחוק בתקופת ההתמודדות עם נגיף הקורונה.

עינב קאבלה: הצעת החוק נועדה לסייע בהמשך התנהלות תקינה של שירותי הממשלה, התאגידים שהוקמו בחוק והחברות הממשלתיות גם כאשר השירותים הניתנים פנים מול פנים אינם יכולים להינתן או שהם ניתנים באופן מצומצם או מוגבל על רקע ההגבלות בתקופת ההכרזה על מצב החירום בשל נגיף הקורונה.

עינב קאבלה: הוועדה קיימה כמה ישיבות באשר להצעת החוק ודנה בסעיפיה השונים, תוך מתן דגשים והתייחסויות לסוגיות שונות, כפי שאפרט בהמשך.

עינב קאבלה: השירות מרחוק לפי חוק זה יכול שיהיה גם באמצעות טלפון, דואר, דואר אלקטרוני, פקס או אמצעי דיגיטלי אחר.

עינב קאבלה: השירותים אשר אפשר לתת מרחוק, כמו גם הרשויות שנותנות אותם, מופיעים בתוספת לחוק ברשימה סגורה אשר השר הרלוונטי יוכל לשנות אותה באישור ועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת.

עינב קאבלה: גוף ציבורי, כפי שציינתי בקצרה קודם, יכול שיהיה, על פי ההגדרה בהצעת החוק, משרד ממשלתי, לרבות יחידותיו ויחידות הסמך שלו, תאגיד שהוקם על פי חוק, חברה ממשלתית או חברה-בת ממשלתית.

עינב קאבלה: בשלב זה, התוספת כפי שהובאה על ידי משרדי הממשלה כוללת שירותים אשר ניתנים על ידי משרדים ממשלתיים בלבד, אך כאמור החוק מהווה מסגרת המאפשרת הוספת שירותים הנכללים בהגדרה.

עינב קאבלה: את ההחלטה על מתן שירות חיוני מרחוק יכול לתת אך ורק גורם ממונה המנוי בתוספת לחוק.

עינב קאבלה: לעניין שירות חיוני שאופן נתינתו נקבע בחוק יהיה הגורם הממונה השר הממונה על ביצוע החוק, ולעניין שירות שאופן נתינתו נקבע בתקנות, הרי שהשר או גורם אחר שמוסמך להתקין את התקנות האמורות יכולים להחליט בעצמם או לקבוע גורם שהוא עובד בעל תפקיד בכיר בגוף הציבורי.

עינב קאבלה: בתוספת נקבעו לדוגמה גורמים כגון האפוטרופוס הכללי, הממונה על מרשם המקרקעין, מנהל מערכת ההוצאה לפועל, רשם האגודות השיתופיות וכיוצא באלו – אלה בעצם בעלי תפקידים בכירים שבפועל אחראים על מתן השירות הרלוונטי.

עינב קאבלה: לגבי שירות שנותן תאגיד שהוקם בחוק או חברה ממשלתית – הגורם הממונה יהיה השר הממונה על ביצוע החוק הרלוונטי.

עינב קאבלה: על רקע נסיבות התקופה, וכדי לאפשר את המשך מתן השירותים המנויים בתוספת לחוק, החוק מסמיך גורם ממונה, בתקופת תוקפה של ההכרזה על מצב החירום בשל נגיף הקורונה, לקבוע כי השירות יינתן מרחוק, גם אם נדרש לשם כך לסטות מדרישות הקבועות בחוק או בתקנות לעניין נוכחות פיזית של אדם, הזדהות של אדם, חתימה או המצאה בדרך מסוימת וכיוצא באלה.

עינב קאבלה: כל זאת, בלי לגרוע בקיום תכליות של גמירת דעת, אימות זהות, מהימנות תהליך מתן השירות ומהימנות של מידע העובר אגב מתן השירות.

עינב קאבלה: התכליות מפורטות בתוספת השנייה לחוק.

עינב קאבלה: לאור חשיבות ההחלטה כאמור והצורך לקבלה בזהירות הראויה קבעה הוועדה כי הגורם הממונה נדרש לשקול את השפעת מתן השירות מרחוק על נושאים כגון הסתמכות צד שלישי, מהימנות מסמכים והשפעה על דיני הראיות.

עינב קאבלה: כמו כן, הוועדה ביקשה לציין כי גורם ממונה לפי החוק נדרש לבצע, לפני קבלת החלטה כאמור, הליך מתועד של ניהול סיכונים שבו ישקול את החשיבות שבמתן השירות ואת הסיכונים הכרוכים בנתינתו מרחוק וינקוט אמצעים להקטנתם, ובכלל זה אמצעים הקשורים להגנת סייבר, הזדהות בטוחה ואבטחת המידע.

עינב קאבלה: נותני השירות מרחוק נדרשים לנקוט אמצעים הולמים לשם הגנת הפרטיות, לרבות במצבים שבהם מתן השירות הביא ליצירת מאגרי מידע שיש צורך לפקח ולהגן על הנתונים שבהם, וכן אמצעים למנוע שימוש בלתי מורשה במידע ודליפתו.

עינב קאבלה: הוועדה ביקשה עוד להדגיש כי מתן שירות חיוני כשירות מרחוק יבוא בנוסף, ולא יחליף את מתן השירות בדרך הקבועה בחוק או בתקנות, אלא אם כן ההגבלות שהוטלו בשל תקופת הקורונה, כמובן, הן כאלו שאינן מאפשרות את מתן השירות.

עינב קאבלה: כלומר, הכוונה בחוק היא לא להפוך שירותים הניתנים פרונטלית לכאלה הניתנים מרחוק בלבד בכל מצב ונסיבות אלא לאפשר את מתן השירות מרחוק, שהיום אינו מתאפשר, ובכך גם להתגבר על המגבלות שתקופת הקורונה יוצרת וגם כפתרון במקרה שבו מתן השירות הפרונטלי אינו נגיש.

עינב קאבלה: הצעת החוק מציינת את חובת הגורם הממונה להתחשב במאפיינים הייחודיים של קבוצת מקבלי השירות, לרבות כאלה שעשוי להיות להם קושי לעשות שימוש בשירות מרחוק.

עינב קאבלה: הוועדה ראתה לנכון להדגיש כי יינתן מענה הולם גם לאנשים עם מוגבלות מסוגים שונים, לרבות על ידי ביצוע התאמות במתן השירות.

עינב קאבלה: לעניין זה קבענו גם חובת פרסום למתן השירות באופן נגיש, שיאפשר את איתורו בקלות ושיהיה מונגש גם לאנשים עם מוגבלות.

עינב קאבלה: לבסוף, נוכח השינויים בפועל שהחוק מאפשר במתן השירותים ולאור החשיבות שאנו נותנים לפיקוח הפרלמנטרי, קבענו בוועדה כי שינוי של התוספת לחוק, הקובעת אילו שירותים ניתן לתת מרחוק, יתבצע באישור הוועדה.

עינב קאבלה: כך גם לגבי התוספת השנייה, שקובעת את התכליות שבבסיס אופן מתן השירות.

עינב קאבלה: בנוסף לכל אלה מתקן החוק באופן עקיף ולתקופת זמן קצובה שתי הוראות חוק הקשורות ליכולת לקבל שירותים מרחוק בתקופת מצב החירום.

עינב קאבלה: החוק הראשון הוא חוק כרטיסי חיוב, התשמ"ו–1986, שקובע בסעיף 2 את הכלל שלפיו נדרשת הסכמתו של הלקוח לחוזה כרטיס חיוב בחתימתו ביד הלקוח.

עינב קאבלה: בעקבות הצמצום בפעילות סניפי הבנקים לנוכח ההגבלות בתקופת הקורונה, תוקן סעיף זה במסגרת תקנות שעת חירום להנגשת שירותים פיננסיים – שפקעו בינתיים.

עינב קאבלה: על רקע המשך הצורך בהנפקת כרטיסי חיוב ללא חתימה פנים מול פנים, במיוחד לצורך קבלת קצבאות, מוצע להמשיך את ההסדר כך שניתן יהיה לכרות חוזה לשימוש בכרטיס חיוב באמצעות הסכמת הלקוח, שתתועד, ובכך להתגבר על דרישת החתימה כאמור, בדומה להסדר הקבוע בסעיף 2 לחוק שירותי תשלום, שצפוי להיכנס לתוקף ולהחליף את חוק כרטיסי חיוב ב-14 באוקטובר 2020.

עינב קאבלה: עם כניסתו לתוקף של חוק שירותי תשלום תפקע ההוראה בחוק הזה שסיפרתי עליו, שמובא כיום לאישור.

עינב קאבלה: הוראות אלו יחולו רטרואקטיבית ממועד פקיעתן של תקנות שעת החירום.

עינב קאבלה: התיקון העקיף השני שמבצע החוק הוא בסעיף 66א לחוק ההוצאה לפועל, התשכ"ז–1967, המסמיך את רשם ההוצאה לפועל להטיל הגבלות שונות על חייב בעל אמצעים שאינו משלם את חובו בהתאם לתנאי הסעיף.

עינב קאבלה: הרשם רשאי לקבוע, בין שאר ההגבלות, גם הגבלה על שימוש בכרטיסי חיוב.

עינב קאבלה: בעניין זה, הותקנו ב-7 באפריל 2020 תקנות שעת חירום שאפשרו הלכה למעשה למנפיקים להנפיק לחייב בעל אמצעים כרטיס חיוב מיידי גם כנגד קיומה של מסגרת אשראי בחשבונו.

עינב קאבלה: תוקפן של התקנות פקע.

עינב קאבלה: בחוק זה מוצע להאריך את ההסדר שהיה קבוע בתקנות שעת החירום כך שיאפשר לחייב בעל אמצעים המעוניין בכך לבקש הנפקת כרטיס חיוב מיידי בלי שיידרש לוותר על מסגרת האשראי בחשבונו כפי שנהוג לדרוש מחייבים, על מנת להתמודד עם האתגרים הכלכליים שהביאה עימה תקופת הקורונה.

עינב קאבלה: תיקון זה יחול אף הוא רטרואקטיבית מיום פקיעת תוקפן של תקנות שעת החירום.

עינב קאבלה: תוקפו של החוק המובא לאישור מותאם לתקופת תוקפו של חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה, הקבוע כיום ל-21 ביוני 2021.

עינב קאבלה: לסיום, אני מבקשת להודות לכל חברי הוועדה וכן לחברי חבר הכנסת אנדרי קוז'ינוב, שהיה שותף לכל דיוני הוועדה.

עינב קאבלה: בנוסף, אני מבקשת להודות לנציגות ולנציגי משרד המשפטים, וכן לנציגי משרדי הממשלה הנוספים, ובהם משרד הדיגיטל הלאומי ומערך הסייבר הלאומי.

עינב קאבלה: נציגי המשרדים לקחו חלק חשוב בישיבות הוועדה ושיתפו פעולה למען קידומה של הצעת חוק זו.

עינב קאבלה: אני מבקשת להודות גם למשתתפים הנוספים שבחרו לקחת חלק פעיל בדיוני הוועדה ולתרום מידיעותיהם.

עינב קאבלה: כמובן, אני מודה לצוות הוועדה המסור והמקצועי, למנהלת הוועדה הגב' איילת חכימיאן ולגב' נעמי ברוך, רכזת תחום פרלמנטרי.

עינב קאבלה: כמו כן, תודה רבה ליועצת המשפטית לוועדה עו"ד נירה לאמעי רכלבסקי ולדובר הוועדה מר יעקב אליאך.

עינב קאבלה: הצעת החוק אושרה בוועדה פה אחד ללא הסתייגויות.

עינב קאבלה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק נועדה לשרת את האזרחים בתקופה המורכבת שבה אנו מצויים ולפעול למען מתן שירות טוב יותר ונגיש יותר.

עינב קאבלה: אני מבקשת מהכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאות השנייה והשלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

עינב קאבלה: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: להצעת החוק אין הסתייגויות אבל יש בקשת דיבור אחד, של חבר הכנסת משה אבוטבול.

חמד עמאר: איננו נוכח.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק למתן שירותים חיוניים מרחוק בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

חמד עמאר: נא להצביע.

חמד עמאר: הצבעה מס' 5 בעד סעיפים 1–12 – 14 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–12 נתקבלו.

חמד עמאר: בעד – 14, אין נמנעים, אין מתנגדים.

חמד עמאר: ואני מוסיף אותך, כי הצגת את הצעת החוק מכאן, חברת הכנסת עינב; גם חברת הכנסת מיכל שיר; גם חבר הכנסת קרעי.

חמד עמאר: 17 בעד, אין נמנעים, אין מתנגדים.

חמד עמאר: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

חמד עמאר: נא להצביע בקריאה שלישית.

חמד עמאר: הצבעה מס' 6 בעד החוק – 13 נגד – אין נמנעים – אין חוק למתן שירותים חיוניים מרחוק (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה), התש"ף

חמד עמאר: –2020, נתקבל.

חמד עמאר: אני מוסיף את חברת הכנסת עינב – זה 14, חבר הכנסת קרעי – 15, וחברת הכנסת מיכל שיר – 16.

חמד עמאר: 16 בעד, אין נמנעים, אין מתנגדים.

חמד עמאר: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית, והיא תיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

חמד עמאר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1358).

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצעת חוק ההוצאה לפועל (הקפאת הגבלת רישיונות נהיגה) (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), לקריאה ראשונה.

חמד עמאר: יציג שר המשפטים אבי ניסנקורן, בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אחת ההשפעות של התפשטות נגיף הקורונה היא צמצום השימוש בתחבורה הציבורית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: צמצום זה נובע מהגבלות שהוטלו על השימוש בתחבורה הציבורית במטרה לצמצם את התפשטות הנגיף, אך גם מכך שאנשים נמנעים מנסיעה בתחבורה הציבורית, בפרט אלה המצויים בקבוצת סיכון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כך נפגעת למעשה יכולתם של אנשים להגיע למקום עבודתם או לבצע קניות הכרחיות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: על רקע מצב זה מתעורר קושי נוסף בקרב חייבים של הוצאה לפועל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: במדינת ישראל יש כמעט 200,000 חייבים בהוצאה לפועל שהוטלה עליהם הגבלה הנוגעת לשימוש ברישיון הנהיגה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: האפשרות שלהם להתנייד מצטמצמת עוד יותר מאחרים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בתקופה מורכבת זו, שבה התחבורה הציבורית אינה נגישה לנוסעים כבשגרה, יש לאפשר לחייבים להשתמש ברישיונות הנהיגה שלהם כדי שיוכלו להגיע למקום העבודה ולהתפרנס.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הצעת החוק מבקשת לקבוע הוראת שעה אשר תקפיא את האפשרות להטיל הגבלות על רישיונות נהיגה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: במשך חצי שנה לא תוטלנה על חייבים הגבלות חדשות מסוג זה, וההגבלות הקיימות יוקפאו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עם זאת, מוצע כי הוראת השעה לא תחול על חובות בתיקי מזונות, בשל הצורך בהבטחת האכיפה של תשלום חובות אלו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה לשרה פנינה תמנו שטה על ההערה החשובה בנושא זה בוועדת השרים לחקיקה, אשר הובילה להחרגה זו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מבקש להודות גם לחבר הכנסת שלמה קרעי, שיזם הצעת חוק פרטית בנושא זה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לנוכח חשיבותה של הצעת החוק בתקופה זו, הכנסת מתבקשת לאשר את ההצעה בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת חוקה, חוק ומשפט לצורך הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

חמד עמאר: ראשון הדוברים – חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מודה גם לחבר הכנסת אוסאמה סעדי, שדחף את הנושא.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים – גם השר עמיר פרץ פה – חבריי חברי הכנסת – – –

עמיר פרץ: – – –

אוסאמה סעדי: אבי לא צריך גיבוי.

אוסאמה סעדי: כשהוא מביא הצעות חוק טובות אנחנו תומכים ומחזקים את ידיו.

אוסאמה סעדי: זאת אחת מהצעות החוק הטובות.

אוסאמה סעדי: כבוד שר המשפטים אבי ניסנקורן, זאת בשורה למאות אלפי נהגים שמחכים שהצעת החוק הזאת כבר תעבור בקריאה שנייה ושלישית כדי שיוכלו לנהוג ולקבל את רישיון הנהיגה שלהם.

אוסאמה סעדי: ציינת את חברי שלמה קרעי, ואני מציין גם את חברי כבוד היושב-ראש חמד עמאר, שגם הגיש הצעת חוק, גם חברנו ג'אבר עסאקלה וגם חברת הכנסת שרן השכל.

אוסאמה סעדי: נדמה לי שספרתי את כל הצעות החוק הפרטיות, שכבר עברו בטרומית לפני שבועיים.

אוסאמה סעדי: אנחנו חיכינו, ותאמין לי – אתה לא יודע, וגם אליך פנו אלפים – שאנחנו מקבלים פניות, כבוד היושב-ראש; שואלים מתי זה כבר ייכנס לתוקף.

אוסאמה סעדי: אנחנו כמובן תומכים בהצעת החוק הזאת, שבתקופה הקשה והמורכבת הזאת נותנת לאנשים האלה להתפרנס ולנהוג ברישיון – ולא יפרו את החוק.

אוסאמה סעדי: אבל יש כמה דברים.

אוסאמה סעדי: אתה יודע שהיינו בקשר בשבועיים האחרונים ונפגשנו כמה פעמים, וגם נפגשת עם שרת התחבורה מירי רגב וגם עם אפי רוזן, מנהל משרד הרישוי.

אוסאמה סעדי: יש כמה תיקונים שנכניס במסגרת הדיונים בוועדת חוקה.

אוסאמה סעדי: למשל, אחד הדברים שצריך תיקון הוא שמאחר שאנחנו מדברים פה על ביטול ההגבלה לשישה חודשים, אז יש פה את ההגבלות הקיימות.

אוסאמה סעדי: נגיד, אם רישיון של מישהו מוגבל לארבע או לחמש שנים, לפי הוראות ותקנות משרד הרישוי, הוא צריך לעבור בחינה תיאורטית וטסט מעשי.

אוסאמה סעדי: זאת לא הכוונה.

אוסאמה סעדי: כשעשיתי את החוק הראשון יחד עם חבר הכנסת אחמד טיבי וביטלנו את הקנסות, שר התחבורה הקודם ישראל כץ אישר שמי שהרישיון שלו היה מעוקל עד עשר שנים – הוא פטר אותו מתיאוריה וטסט.

אוסאמה סעדי: הכוונה שלנו, כמו שאמרת – וזה בנימוקי הצעת החוק – שאנחנו נזרז את ההליך הזה.

אוסאמה סעדי: זאת אחת הנקודות שנעלה בדיונים בוועדת החוקה.

אוסאמה סעדי: דבר שני, אנחנו לא מדברים על כך שהנהגים ילכו ויקבלו רישיון ממשרד הרישוי.

אוסאמה סעדי: מי שיש לו רישיון ויש לו הגבלה ומופיע במכשיר, אז פשוט ההגבלה הזאת לא תחול עכשיו והוא ינהג באופן חוקי, כך שלא צריך ללכת למשרד הרישוי ולהוציא רישיון עכשיו.

אוסאמה סעדי: את זה אני אומר לאזרחים שמחכים להסברים שלנו ולהצעת חוק.

אוסאמה סעדי: דבר אחרון, אני מבקש מכל החברים וגם ממך, כבוד שר המשפטים, וביקשנו כבר מיושב-ראש ועדת חוקה, שנביא את זה כבר ביום שני הבא לדיון בוועדת חוקה לקראת הכנה לקריאה שנייה ושלישית, על מנת שהחוק יעבור בקריאה שנייה ושלישית בשבוע הבא, וככה נביא את הבשורה המיוחלת למאות אלפי נהגים.

אוסאמה סעדי: תודה לך.

אוסאמה סעדי: באמת, זאת בשורה לכל הנהגים, (אומר בערבית: בשורה לכל הנהגים שמחכים לחוק הזה.

אוסאמה סעדי: אנו מקווים שהוא יאושר סופית בשבוע הבא.

אוסאמה סעדי: )

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אריאל קלנר – אינו נוכח; חבר הכנסת סעיד אלחרומי – מוותר.

חמד עמאר: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מי שעוקב אחרי הכותרות והמבזקים שיוצאים עכשיו במהדורות החדשות ובאתרי האינטרנט חושב שמדינת ישראל נמצאת באיזה שיט רגוע בקריביים, וכל מה שאנחנו יכולים לריב עליו זה סידור הכיסאות על הסיפון: מי יותר קרוב לבריכה; מי יש לו נוף יותר טוב לים, מעבר למעקה של הספינה.

עודד פורר: כחול לבן נגד הליכוד, הליכוד נגד כחול לבן, והכול סביב מה?

עודד פורר: איך נחלק את התפקידים; איך נמנה את בעלי התפקידים; איך נמנה את האנשים; איך נוריד את האנשים – הכול סביב האתננים הפוליטיים.

עודד פורר: כאילו אין 800,000 מובטלים, כאילו אין עשרות אלפי עסקים שנמצאים בסכנת סגירה וחלקם כבר נסגרו, כאילו אנחנו לא נמצאים במצב שבו אף אחד מההורים לא יודעים איך ילדיהם אמורים ללכת לבית הספר בעוד שבועיים.

עודד פורר: לקנות להם ספרים או לא לקנות להם ספרים?

עודד פורר: כמה ימים הם ילמדו?

עודד פורר: כמה שעות?

עודד פורר: גם המורים והמורות עצמם לא יודעים איך הם ילמדו במהלך שנת הלימודים הזאת.

עודד פורר: בעוד שבועיים היא אמורה להיפתח ואין להם מושג איך זה הולך להיראות.

עודד פורר: בעלי העסקים לא יודעים מתי הם יכולים לפתוח את העסק ומתי הם צריכים לסגור את העסק – האם הם חייבים או לא חייבים?

עודד פורר: גם כשהם חושבים שהם יודעים מסתבר שהם טעו, כי הממשלה משנה את דעתה ארבע פעמים ביום.

עודד פורר: אבל יש כאן קבוצה אחת, חברות וחברים, שיודעת טוב מאוד שהממשלה דואגת לה.

עודד פורר: יש כאן קבוצה אחת שברור לה לחלוטין שהיא נמצאת בראש סדר העדיפויות.

עודד פורר: הם יודעים שמה שלא יהיה – לעניינם ידאגו.

עודד פורר: מי ששמע היום בוועדת הכספים – יושב-ראש הקואליציה מגיע ושם את התנאים על השולחן, הבהיר לנו בדיוק מי הכי חשוב בסדר מבחינת נתניהו וגנץ ולמי כן צריך לדאוג, גם אם לא יהיה תקציב.

עודד פורר: מבחינתם העצמאיות והעצמאים, הסטודנטיות והסטודנטים יכולים לחכות; מבחינתם בעלי העסקים הקטנים, משרתי המילואים, החיילים, יכולים לחכות.

עודד פורר: יש רק קבוצה אחת שלא יכולה לחכות.

עודד פורר: מבחינתם ליצמן וגפני – שאגב, עושים את עבודתם בעבור מצביעיהם – זה מה שחשוב; אם רק יעבירו 400 מיליון שקלים לטובת הכספים הייחודיים שדורשים ליצמן וגפני, נפתרה הבעיה.

עודד פורר: יעשו מה שהם רוצים.

עודד פורר: הם לא יכולים לחכות, ומבחינתם זה הדבר הכי חשוב היום על סדר-היום.

עודד פורר: אז אני יכול להגיד לכם מה אפשר לעשות ב-400 מיליון שקלים שהממשלה הזאת לא עשתה: ב-400 מיליון שקלים אפשר לתת ל-80,000 סטודנטים שלא יודעים אם יפתחו את שנת הלימודים הבאה מענק של חצי שכר לימוד; ב-400 מיליון שקלים אפשר לתת דמי אבטלה לעצמאים.

עודד פורר: זה בדיוק המספר שמשרד האוצר – – –

ישראל אייכלר: סטודנטים גויים.

ישראל אייכלר: לסטודנטים יהודים אתה לא דואג.

עודד פורר: הסטודנטים הם עכשיו גויים?

ישראל אייכלר: סטודנט שלומד תורה הוא לא סטודנט?

עודד פורר: עכשיו הסטודנטים הם גויים.

ישראל אייכלר: – – –

עודד פורר: בחייך, מר אייכלר, באמת, אתה יודע, לפחות אל תצעק שטויות.

ישראל אייכלר: – – – על יהודי אחר.

עודד פורר: לפחות אל תצעק שטויות.

עודד פורר: לא כל מי שלא חושב כמוך הוא גוי.

יוראי להב-הרצנו: מה יש לך?

יוראי להב-הרצנו: הסטודנטים הם גויים – – –

עודד פורר: אני רוצה שתאפשר לי לסיים.

יוראי להב-הרצנו: – – –

ישראל אייכלר: לא, הוא דואג רק לגויים.

יוראי להב-הרצנו: – – – תתבייש לך.

ישראל אייכלר: – – –

מנסור עבאס: סגן השר, נא לאפשר לחבר הכנסת לסיים את דברו.

עודד פורר: מייד ברגע – – –

ישראל אייכלר: אנחנו לא ניתן לך את הבמה הזאת לשסות, אנטישמיות.

ישראל אייכלר: 21 מיליארד שקלים – – –

מנסור עבאס: אוקיי, תודה, תודה, חבר הכנסת ישראל אייכלר.

עודד פורר: כמובן שחבר הכנסת אייכלר, מבחינתו – אני לא יכול – – –

ישראל אייכלר: זה מה שמדאיג אותו.

ישראל אייכלר: הלומד תורה הוא סטודנט יהודי כמו כל הסטודנטים היהודים, ואם אתה מפריד אותם, אתה דואג רק לסטודנטים הגויים.

מנסור עבאס: תודה, תודה, חבר הכנסת.

עודד פורר: אני בהחלט מוכן שהתקציב שמועבר לסטודנטים עצמם – כל כסף שהסטודנט מקבל מהמדינה, שיינתן לכל מי שלומד.

עודד פורר: אין לי שום בעיה עם זה.

עודד פורר: הבעיה היא שמה שאתה מדבר עליו זה בסוף לא על הסטודנטים – אתה מדבר בדיוק על משהו אחר.

עודד פורר: אני רק רוצה להשלים את הטיעון.

ישראל אייכלר: – – – סטודנטים לומדי תורה – – –

מנסור עבאס: חבר הכנסת – – –

עודד פורר: הוא לא אפשר לי לסיים אפילו את הדברים האחרונים.

מנסור עבאס: אוקיי, אז משפט אחד, בבקשה.

עודד פורר: לסיכום, חברות וחברים, זה סדר העדיפויות של הממשלה הזאת: לא סטודנטים, לא חיילים, לא מילואימניקים; המצביעים של ליצמן, גפני ויהדות התורה הם הראשונים בתור בממשלה הזאת.

עודד פורר: אגב, לא משנה מי ראש הממשלה – מי שמנהל אותה זה כנראה ליצמן וגפני.

מנסור עבאס: אוקיי, תודה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה, תעלה ותבוא ותגיע.

יוראי להב-הרצנו: אדוני, איפה השר?

יוראי להב-הרצנו: יש 36 שרים.

יוראי להב-הרצנו: אף אחד לא יכול להגיע ולכבד את הכנסת?

אלי אבידר: אנחנו מסתפקים ברב אייכלר.

אלי אבידר: הוא בשבילנו שר של השרים.

יוראי להב-הרצנו: אני לא.

יוראי להב-הרצנו: אני מבקש שיגיע לכאן שר.

אלי אבידר: – – – בשבילנו אייכלר הוא השר של השרים.

מנסור עבאס: אם חבר הכנסת חמד עמאר רוצה לחכות עד שיגיע השר – – –

חמד עמאר: התקנון מאפשר להתחיל לדבר עד ששר מגיע.

חמד עמאר: זה מקובל.

חמד עמאר: אז אני אנצל את הזמן קודם כול לדבר על החוק.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני רוצה להודות לך על שהחלפת אותי.

חמד עמאר: תודה לך.

חמד עמאר: אני רוצה לנצל את הזמן הזה לשני דברים: דבר ראשון – הצעת החוק.

חמד עמאר: כל מי שיזם, כל מי שהביא את הצעת החוק – היא הצעת חוק מאוד טובה, הצעת חוק שתשרת הרבה אזרחים במדינת ישראל.

חמד עמאר: חיכו לה הרבה אנשים, כי אותם אנשים הכי חלשים, ששוללים להם את הרישיון בגלל חוב כספי שהם באמת לא יכולים להחזיר אותו – שוללים להם את הרישיון ולא מאפשרים להם לאחוז בהגה.

חמד עמאר: אמרתי את זה גם כשדיברתי על החוק בקריאה טרומית – הרבה מהם ממשיכים לנהוג, וזה יותר מסוכן מאשר לשלול להם את הרישיון בגלל עצם העובדה שהם לא מצליחים להחזיר את החובות שלהם.

חמד עמאר: חלק גדול מהם, העבודה שלהם היא נהיגה, ואז גודעים להם את הפרנסה שלהם.

חמד עמאר: לכן, חשוב מאוד שנעביר את הצעת החוק הזאת היום בקריאה ראשונה, נביא אותה כבר ביום שני לוועדת החוקה, נעביר אותה בקריאה שנייה ושלישית.

חמד עמאר: אני מקווה שנצליח להביא אותה כבר ביום שני הבא לקריאה שנייה ושלישית, שתיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

חמד עמאר: נכון שזאת הוראת שעה לחצי שנה.

חמד עמאר: אני מקווה שנצליח להאריך אותה יותר ונאפשר לאותם אנשים לסדר את החוב שלהם, או שיהיה חוב שלא יקשור את רישיון הנהיגה של אותם אנשים עם החוב שהם צוברים לפעמים ולא מצליחים להחזיר אותו.

חמד עמאר: אני רוצה לנצל את הזמן הזה גם לדבר על נושא חשוב מאוד – אני חושב שיעניין גם אותך, אדוני היושב-ראש.

חמד עמאר: קראתי בשבוע שעבר כתבה.

חמד עמאר: נכנס השר, אתה יכול להפעיל את השעון מעכשיו, אדוני.

מנסור עבאס: כן, זכותך.

מנסור עבאס: אנחנו חוזרים לשלוש דקות.

עמיר פרץ: – – –

חמד עמאר: עמדת בחוץ או עמדת בפנים – זה הבדל אדיר בין לעמוד בחוץ לבין לעמוד בפנים.

חמד עמאר: כשאתה בפנים אתה נחשב עכשיו השר, ואני מתחיל עכשיו לחשב את הזמן.

חמד עמאר: גם תפעיל את השעון, אדוני היושב-ראש, כי אני לא רוצה לקחת את הזמן יותר מדי.

חמד עמאר: אדוני השר, אדוני היושב-ראש, בשבוע שעבר קראתי כתבה שפורסמה בעיתון גלובס שנגעה למדיה בערבית.

חמד עמאר: היא הוזמנה על ידי מנכ"ל – פורסם כאילו הגיע לידי גלובס דוח פנימי שהזמין מנכ"ל תאגיד השידור הציבורי ושנעשה על ידי איזו כתבת שהייתה כתבת לענייני ערבים בגלי צה"ל והכינה את הדוח, דוח חריף מאוד על כל מה שקורה במדיה הערבית.

חמד עמאר: ואני רוצה להגיד לכם מהיכרות אישית שלי עם המדיה בערבית, כל מה שנכתב שם לא נכון.

חמד עמאר: אני אגיד לכם, הייתה מהפכה אדירה במדיה בערבית בשנים האחרונות, מאחוזי צפייה של כמעט לא 1% לאחוז צפייה ושמיעה – גם ברדיו, גם בטלוויזיה, גם בדיגיטל – עלייה דרסטית.

חמד עמאר: ההנהלה שמנהלת את המחלקה בערבית עושה עבודה מעולה, מהמנהל יאסר עטילה דרך כל העובדים שיושבים שם.

חמד עמאר: אני מכיר אותם אישית.

חמד עמאר: אני אומר לכם, פעם לא שמעתי את המדיה בערבית בכלל.

חמד עמאר: היום, בגלל הנושאים החשובים שעולים שם, אני שומע, והרבה אזרחים שומעים את זה שם – לא מאות ולא אלפים; עשרות אלפים מהמגזר הערבית התחילו לשמוע את המדיה בערבית.

חמד עמאר: והפתיע אותי שהוציאו את השד העדתי גם שם.

חמד עמאר: אני לא מבין איך אותה חוקרת שואלת את אותו עובד: אתה נוצרי או אם אתה דרוזי או אם אתה מוסלמי, וכותבת שם, בדוח שלה, שיש יותר מדי עובדים נוצרים ודרוזים מאשר מוסלמים.

חמד עמאר: ואני בדקתי וזה לא נכון.

חמד עמאר: מה, היא רוצה להוציא את השד העדתי?

חמד עמאר: מה, המנכ"ל רוצה להוציא את השד העדתי בתוך המיעוט?

חמד עמאר: להגיד מי העובד, האם הוא דרוזי או נוצרי או מוסלמי?

חמד עמאר: שיתבייש לו כל מי שהזמין את הדוח הזה.

חמד עמאר: שיתבייש כל מי שהכין את הדוח הזה, שנכנס לנושא העדתי בתוך תאגיד ציבורי.

חמד עמאר: אני חושב ששר התקשורת קודם כול צריך לזמן את אותו מנכ"ל בדחיפות, בבהילות, ולגנוז את אותו דוח שנכתב, שאני מאמין שהוא הוזמן על ידי אנשים מסוימים והודלף בגלל מטרות אישיות של אותם אנשים שהזמינו אותו.

חמד עמאר: לא צריך להיות דוח כזה בשידור ציבורי במדינת ישראל.

חמד עמאר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת חמד עמאר.

מנסור עבאס: גם דיברת בשמי.

מנסור עבאס: החלפתי אותך והחלפת אותי.

מנסור עבאס: אני מסכים איתך.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, בבקשה.

ג'אבר עסאקלה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אומנם שר המשפטים יצא מהאולם, אבל אני רוצה לברך – – –

מנסור עבאס: אצלך, שר הכלכלה.

ג'אבר עסאקלה: אדוני היושב-ראש, אתה מפריע לי.

ג'אבר עסאקלה: אומנם שר המשפטים יצא מהאולם, אבל אני רוצה לברך על ההתקדמות בחקיקת החוק הזה.

ג'אבר עסאקלה: גם אם הוא הוראת שעה, אני חושב שזאת מדרגה חשובה לבטל את הנוהל הזה של שלילת רישיון בגין חוב להוצאה לפועל.

ג'אבר עסאקלה: זה מקל את החיים של הרבה מאוד אזרחים, במיוחד כשהעבודה שלהם כרוכה בנהיגה.

ג'אבר עסאקלה: זאת התקדמות משמעותית.

ג'אבר עסאקלה: אני הייתי רוצה שהחוק הזה יחוקק כחוק ולא כהוראת שעה, ולא רק לשישה חודשים אלא חוק אמיתי.

ג'אבר עסאקלה: לא צריך להיות קשר, או לא צריך לתלות את האפשרות לנהוג במדינה, בארץ הזאת, בחובות, כי החובות האלה – אם אנחנו לא נאפשר לאנשים לנהוג ולעבוד, הם לעולם לא יוכלו להחזיר אותם.

ג'אבר עסאקלה: כמובן, אני מברך, ומודה לחברים שהגישו הצעות חוק פרטיות בעניין הזה – אוסאמה, חמד, קרעי, שרן השכל ואחרים.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שזאת התקדמות משמעותית, ואנחנו נתמוך בה.

ג'אבר עסאקלה: לגבי הנושא שידידי חמד עמאר העלה, נושא "מכאן", אני חושב שצריך לבחון את הנושא.

ג'אבר עסאקלה: פעם (אומר בערבית: בית השידור הישראלי) היה מין, כאילו – –

מנסור עבאס: – – – שופר.

ג'אבר עסאקלה: – – מין נשלטת על ידי השב"כ.

ג'אבר עסאקלה: כן, כן, אנשי השב"כ כאן לא יודו, אבל אני אגיד שהיא הייתה ממש מכוונת גם להורדת המורל וגם לטשטוש הזהות.

ג'אבר עסאקלה: היום "מכאן" עשתה קפיצת מדרגה מאוד מאוד משמעותית.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שיש פה ושם מאבקים פוליטיים פנימיים.

ג'אבר עסאקלה: אנחנו לא צריכים לתת למאבקים פוליטיים פנימיים לגבור על הצורך של תחנות רדיו וטלוויזיה, שהן משמעותיות.

ג'אבר עסאקלה: ואני מאוד מאוד רוצה שניקח את הנושא – שר התקשורת צריך לקחת את הנושא לידיים ולפתור את הסוגיה הזאת.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת היבה יזבק – אינה נוכחת.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שלמה קרעי.

קריאות: – – –

מנסור עבאס: שב"כ לא יודה, אבל אמ"ן יודה.

אלי אבידר: יש דיון, יש דיון ער.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, הבוקר קיימנו את הכינוס הראשון של שדולת הנגב בראשותי.

שלמה קרעי: ראש הממשלה אמר בדיון כי אחת מאבני היסוד בדרך להפיכת הנגב למרכז היא המשך הקמתה של תשתית מתקדמת של תחבורה ציבורית יעילה ומהירה.

שלמה קרעי: אנחנו נפעל שכל זה יקרה, בעזרת השם, בהקדם האפשרי, כולל הקמת שדה התעופה הבין-לאומי בנגב ופריסת פסי רכבת מקצה הארץ ועד קצה.

שלמה קרעי: אבל עד שכל זה יקרה, רישיון נהיגה אינו מותרות.

שלמה קרעי: רישיון נהיגה הוא כלי עבודה מרכזי של האזרחים.

שלמה קרעי: איך אפשר לצפות מאדם להחזיר חוב להוצאה לפועל כאשר נוטלים ממנו את חופש התנועה ומחרימים לו כלי כל כך מרכזי כמו רישיון נהיגה.

שלמה קרעי: הקושי מתגבר בייחוד כשמדובר בחייבים תושבי הפריפריה או אזורים אחרים נעדרי תחבורה ציבורית יעילה ומספקת.

שלמה קרעי: הקושי מחריף אף יותר בתקופה זו של משבר הקורונה והשלכותיה על ההימנעות מנסיעה בתחבורה ציבורית.

שלמה קרעי: אולי במקרה הזה, אדוני היושב-ראש, אפשר לומר שמעז יצא מתוק.

שלמה קרעי: המצב כיום פוגע פגיעה קשה אף יותר בצעירים ובנהגים חדשים, ששלילת רישיונם מחייבת אותם לעיתים בתיאוריה וטסט מחדש, או נהגים ותיקים עם שלילה ארוכה מדי, שמחייבת גם אותם, למרות שהמגבלה לא הוטלה כתוצאה מאיכות הנהיגה שלהם.

שלמה קרעי: כפי שהזכיר חברי חבר הכנסת אוסאמה סעדי, שהוא באמת בולדוזר בעניין הזה, מייד כשהגשנו ושהצעת החוק עברה בקריאה טרומית, הוא כינס את כולם, ישבנו בישיבות משותפות, והוא פועל גם מאחורי הקלעים כדי להביא את הנושא הזה לסיומו.

שלמה קרעי: כמו שהוא הזכיר, אנחנו מתכוונים לטפל בכך שגם כאלה שצריכים תיאוריה וטסט מחדש לא יצטרכו הפעם הזאת, בהוראת השעה הזאת, כמו שהזכרנו קודם.

שלמה קרעי: אנחנו מתכוונים גם לזרז את התהליך כך שבעזרת השם כבר ביום שני הקרוב נביא את הצעת החוק מושלמת לקריאה שנייה ושלישית.

שלמה קרעי: אנחנו מקווים שנספיק לעשות את זה בישיבה בוועדת חוקה עוד לפני כן ולסגור את זה.

יוראי להב-הרצנו: לפני פיזור הכנסת?

שלמה קרעי: גם יכול להיות.

שלמה קרעי: הצעת החוק תשפר את תפקודם של חייבים המצויים במצב קשה ממילא מעצם מעורבותם בהליכי ההוצאה לפועל ותקל עליהם להחזיר את חובם.

שלמה קרעי: אני רוצה להודות לשר המשפטים אבי ניסנקורן, שנמצא כאן רק כשאני תוקף אותו, ועכשיו כשאני מפרגן לו הוא כבר – תמסרו לו בשמי תודה על הנושא הזה.

שלמה קרעי: הוא שולט שליטה בלתי מעורערת בוועדת השרים לענייני חקיקה, ולולא הדחיפה שלו וההבנה שלו שהנושא הזה חשוב כנראה שזה לא היה קורה.

שלמה קרעי: אני רוצה להודות, כמו שאמרתי, לחברי אוסאמה סעדי, לחמד עמאר, היושב-ראש, לג'אבר עסאקלה ולשרן השכל, שהגישו גם הם הצעות חוק כאלה.

שלמה קרעי: אני מקווה שביטול הסנקציה יהפוך בהמשך מהוראת שעה להוראת קבע.

שלמה קרעי: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת ווליד טאהא, בבקשה.

חמד עמאר: אני באמת רוצה להודות לסדרנים, שמחטאים כל הזמן, אחרי כל אחד שמדבר.

חמד עמאר: תודה רבה לכם.

חמד עמאר: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות.

וליד טאהא: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברות וחברים, גם אני רוצה לברך על החוק הזה, שמאפשר לנהגים להשתמש ברישיונות שלהם בתקופה כה קשה, במיוחד כאשר רבים, מאות מהם, מסתמכים על הרישיון הזה כדי לחיות, כדי להתפרנס.

וליד טאהא: אולם אני חושב – אוסאמה וכל החברים שהציעו את ההצעה הזאת – שהגבלות על החזקת רישיון צריכות להיות אך ורק בעטיים של נושאים הקשורים בעבירות תנועה.

וליד טאהא: אי-אפשר לבוא בטענות על רישיון של אדם בכל נושא ונושא שאיננו קשור בהכרח לעבירות תנועה שלו.

וליד טאהא: ציינתם את הקטע: אלא אם כן מדובר בתשלום מזונות.

וליד טאהא: אז אפשר להבין את הסעיף הזה, אבל על כל חוב כספי לבוא ולעשות עיקול על הרישיון זה דבר לא מתקבל על הדעת.

וליד טאהא: אז אם אפשר, קרעי, אוסאמה ואחרים, רישיון נהיגה – לא צריך להגביל או למנוע שימוש בו או לעשות עליו עיקול אלא אם כן מדובר בעבירות הקשורות לדיני תנועה.

וליד טאהא: זה מה שצריך לעשות ולזה צריכים לייחל.

וליד טאהא: הנושא השני – לפני שעה פורסם שהלילה הייתה קטטה המונית בחוף ים בכינרת.

וליד טאהא: ומה הסיבה לקטטה?

וליד טאהא: היו שם עובדי ניקיון, עובדי קבלן שעבדו, והיו שם גם עשרות צעירים, יהודים לצורך העניין, שהפעילו שם מוזיקה מרעישה מדי במקום שאסור לעשות זאת.

וליד טאהא: ניגשו אליהם העובדים, ביקשו שיפסיקו עם הרעש באזור, ואז הם התנפלו עליהם במכות, "מוות לערבים" ומה לא.

וליד טאהא: אני כמובן לא מופתע.

וליד טאהא: אני מגנה בתוקף את המעשה, אבל לא מופתע מגילויי הגזענות, שמתרחבים במדינה בלי שמישהו מתעורר בזמן כדי לבלום את התופעה הכל-כך מחרידה הזאת.

וליד טאהא: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך, אדוני.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חבר הכנסת אנטאנס שחאדה – אינו נוכח.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת עידן רול, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': רשימת הדוברים סגורה.

עידן רול: תודה רבה, גברתי היושבת בראש.

עידן רול: כנסת נכבדה, תרשו לי, מעבר להצעת החוק שעל הפרק, להתייחס שנייה לנושא הכללי של אבטלה במשק.

עידן רול: ולהנמיך את הפודיום – נורא גבוה מי שלפניי.

עידן רול: תראו, מדינת ישראל נמצאת במשבר אבטלה חסר תקדים.

עידן רול: בזמן שמאות אלפי ישראלים קמים כל בוקר לריטואל באמת מבעית של שליחת קורות חיים, בידיעה שיש סיכוי קלוש שהם יקבלו תשובה חיובית או אפילו זימון לריאיון – ומי שלא היה בסיטואציה הזאת לא יבין את החשש הקיומי, את חוסר ההערכה העצמית בסיטואציה הזאת, לא מבין את גודל המשבר.

עידן רול: עבודה עבור אנשים זה מעבר לקודם כול כסף כדי לשלם שכר דירה ולשים אוכל על השולחן; עבודה עוזרת לנו גם לדימוי העצמי, גם לתחושת השייכות, גם לחלק מההגדרה העצמית שלנו.

עידן רול: כל עוד ממשיכים להתנהל בתוך משבר הקורונה, ללא שום אופק עבור אותם מובטלים, ממשלת ישראל חוטאת לציבור הישראלי וחוטאת לתפקידה כמנהיגה של הציבור הישראלי.

עידן רול: לפני שנדבר על פתרונות למשבר האבטלה צריך לציין עובדה מאוד מאוד מדאיגה.

עידן רול: נכון להיום – אנחנו באמצע אוגוסט – ממשלת ישראל עדיין לא יודעת לנקוב במספר המובטלים שיש כרגע במדינה.

עידן רול: יש לפחות שלוש הערכות שונות שמסתובבות.

עידן רול: למעשה הדיבור של ראש הממשלה נתניהו על הקמת צוות מיוחד כדי לפצח מה מספר המובטלים במדינה – ואנחנו סטרטאפ ניישן, כן?

עידן רול: יש לנו ביג דאטה, יש לנו רישומים, יש לנו את הלמ"ס, יש לנו הכול, ועדיין ממשלת ישראל לא יודעת לנקוב במספר המובטלים שיש כרגע במדינה.

עידן רול: תחשבו על מה שאמרתי הרגע ואז תחשבו מה הסיכוי שהיא תדע לטפל במשבר האבטלה אם היא לא יודעת אפילו לומר כמה מובטלים יש.

עידן רול: בזמן שמשבר הקורונה לא חדש, ואנחנו כבר חמישה חודשים כאן, יש ניסיונות ברחבי העולם – מוצלחים יותר ומוצלחים פחות, אבל לפחות יש ניסיונות.

עידן רול: ממשלת ישראל יכולה לאמץ את שלושת הדברים הבאים כדי לייצר איזושהי תשתית קדימה לפתרון האבטלה: אימוץ המודל הגרמני של מתן תמריץ למעסיקים, אבל בצורה מובנית ונכונה ברמת הענפים שנבחרים; מענקים לעובדים בענפים המתקשים לגייס ידיים עובדות.

עידן רול: יש לי הצעת חוק שנקראת "מועדפת קורונה" בדיוק על זה.

עידן רול: יש ענפים שאנחנו ממשיכים לייבא אליהם ידיים עובדות מבחוץ בזמן שיש לנו ישראלים שאולי עם התמריץ הנכון יעבדו בענפים האלה – ענפי החקלאות, מלונאות, מסעדות.

עידן רול: חובתה של ממשלת ישראל לעודד עבודה עברית, ובמקום לשלם דמי אבטלה כחל"ת עד יוני 2021, לקחת את דמי האבטלה האלה ולהוסיף אותם כמענק לעובדים צעירים שאולי ירצו ללכת לעבוד באותם ענפים שמשוועים לידיים עובדות.

עידן רול: בנוסף, הגיע הזמן לתקן את הסוגיה של דמי אבטלה לאלו שעושים הכשרות מקצועיות.

עידן רול: אנחנו חייבים לצאת בפרויקט נרחב של הכשרות מקצועיות.

עידן רול: ממשלת ישראל עתידה לקדם תוכנית הכשרות מקצועיות שנכונה לפני שנתיים-שלוש, כלומר לא רלוונטית לשוק העבודה של הקורונה.

עידן רול: נדרשת תוכנית מקיפה של הכשרות מקצועיות שמעבירה את הנושא לגופים פרטיים ומסמיכה אותם ועובדת צמוד לתוכנית התמריצים למעסיקים, כדי שתהיה פה בעצם תוכנית משלימה – הכשרות מקצועיות לענפים שזקוקים לידיים עובדות ומעסיקים שמתחייבים לקלוט את אותם עובדים מוכשרים בסוף העבודה.

עידן רול: וכדי לוודא שהם יוכלו ללמוד בצורה רגועה בהכשרות המקצועיות – לבטל את הקיזוז בדמי האבטלה ולאפשר להם איזשהו אופק כלכלי.

עידן רול: אלה צעדים בסיסיים שמרביתם ננקטו במדינות אחרות בעולם, ובמדינת ישראל אנחנו עדיין מחכים למוצא פיה של הממשלה כדי להבין כמה מובטלים יש כאן.

עידן רול: זה מעורר דאגה, וזה לבטח לא מעורר ביטחון אצל אותו אזרח או אזרחית שקמים בבוקר ושולחים קורות חיים וחושבים איך הם יפרנסו את המשפחה שלהם החודש.

עידן רול: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אלי אבידר, בבקשה.

אלי אבידר: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, בתקופה האחרונה מתקיים בישראל כאוס חוקתי ללא הפרעה עד כי קיימת סכנה שהכאוס הזה יהפוך לנורמה.

אלי אבידר: יושב-ראש הכנסת יריב לוין שכח מושג בסיסי באזרחות, והמושג הזה הוא "הפרדת רשויות".

אוסנת הילה מארק: אבל מה עם הבג"ץ – – –

אלי אבידר: בשבועות החולפים דחף ראש הממשלה לפתחה של הכנסת חוקים שהשם ההולם אותם הוא "חוקי הדיקטטורה" – –

שלמה קרעי: – – –

אלי אבידר: – – הכנסת השב"כ לטלפונים, חוק הסמכויות של נתניהו להטיל סגרים, הארכת מעצרים באמצעות אמצעים אלקטרוניים.

אלי אבידר: הכנסת הפכה במקרה הטוב לכנסת בדיעבד.

שלמה קרעי: – – –

אלי אבידר: יושב-ראש הכנסת הכשיר את התופעה – דחף לדיונים מהירים בוועדת חוץ וביטחון ובוועדת חוקה, חוק ומשפט, העניק אישור גורף לקיום דיוני הוועדות במקביל לדיוני מליאת הכנסת – וכל זה כדי לקיים את רצונו של ביבי.

אלי אבידר: לאחרונה הוא הגדיל לעשות והצהיר שראש הממשלה הנחה אותו – תקשיבו טוב – הנחה אותו לעשות מאמץ עליון כדי להגיע להבנות עם כחול לבן.

אלי אבידר: חברותיי וחבריי חברי הכנסת, יושב-ראש כנסת שהוא שליח פוליטי של ראש ממשלה – זה עוד לא היה לנו.

אלי אבידר: ואז בא הדיון בשבוע שעבר שבו נתניהו הגיע לענות בשם הממשלה, וכאן ראינו את הכנסת בהתבטלותה בפני הממשלה.

אלי אבידר: נתניהו דיבר כמה שהוא רצה, ללא הגבלה מהיושב-ראש.

אלי אבידר: שמענו משפטי מחץ: חשוב שתקשיבו לראש הממשלה, אמר לנו יריב לוין.

אלי אבידר: ואני לרגע טעיתי וחשבתי שדודי אמסלם נמצא פה.

אלי אבידר: נזכיר ליושב-ראש ששכח: הממשלה, הרשות המבצעת, קיימת רק מכוח אמון הכנסת, לא להפך.

אלי אבידר: מנחם בגין, זיכרונו לברכה, כתב שהמבחן האמיתי לדמוקרטיה הוא במערכת היחסים בין הממשלה לכנסת; שחשוב שיתקיימו יחסים של ניגוד ושותפות, או להפך – שותפות וניגוד.

אלי אבידר: אם יהיו יחסים של ניגוד בלבד, אזי זה יביא להקפאת המדינה, אבל שותפות בלבד, הוא אמר, כפי שמוביל יושב-ראש הכנסת יריב לוין, משמעותה היא אחת: עריצות.

אלי אבידר: ניגוד ושותפות – זו הסתירה הבונה, הוא אמר.

אלי אבידר: היא סותרת עריצות, היא בונה דמוקרטיה, הוא כתב.

אלי אבידר: במושגיו של ראש הממשלה המנוח מנחם בגין, זיכרונו לברכה, אנו נמצאים כיום במערכת יחסים של שותפות בלבד, ומשמעותה היא אחת: עריצות, דיקטטורה.

שלמה קרעי: – – –

אלי אבידר: חברותיי וחבריי חברי הכנסת, העריצות והדיקטטורה של נתניהו ינצחו כשאנחנו נרים ידיים, ואנחנו לא נרים ידיים – –

שלמה קרעי: – – –

אלי אבידר: – – נצא מהאדישות, ריבונו של עולם, אנשי ימין ואנשי שמאל.

אלי אבידר: נעלה לירושלים ונישאר עד שנתניהו יתפטר.

אלי אבידר: תודה רבה, גברתי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת ישראל אייכלר.

שלמה קרעי: – – – הפריימריז של ישראל ביתנו – – – ליברמן, אבידר?

אלי אבידר: אני אענה לך, אבל זה יחזק אותך בפריימריז שלך, אז אני לא אענה לך.

אוסנת הילה מארק: למה?

אוסנת הילה מארק: תחזק את שלמה.

קריאה: – – – דמוקרטית – – –

אלי אבידר: אני אענה לך, אני חוזר.

ישראל אייכלר: כבוד היושבת-ראש, כבוד השר, כבוד חברי הכנסת, אני רוצה להגיד משפט על החוק עצמו: הוא חוק חשוב מאוד, ולא רק בגלל הקורונה.

ישראל אייכלר: החברים זוכרים – ודאי חבר הכנסת אוסאמה זוכר – היו דיונים בוועדה לפניות הציבור על הבעיה ששוללים את רישיון הנהיגה לא מסיבות של נהיגה לא בטוחה – חובות, הוצאה לפועל, וכל מיני דברים כאלה.

ישראל אייכלר: מה שקורה הוא שאותו מסכן שאין לו מאיפה לשלם – הדרך היחידה שהוא ישלם את חובותיו זה שיהיה לו רישיון נהיגה והוא יוכל לנהוג על משאית או על מונית או על משהו ושהוא יוכל להתפרנס.

ישראל אייכלר: דיברנו על זה אז הרבה, ואני רוצה לשבח את המנהל של רשות הרישוי אפי רוזן, שביטל הרבה ביורוקרטיות שם, שעמדו דווקא נגד האנשים החלשים, ובאמת הביא להישגים בדברים האלה.

ישראל אייכלר: אני מאוד מברך על החוק הזה, דווקא בגלל המצב של קורונה, אבל לא רק.

ישראל אייכלר: תמיד אסור לערב את העניין של רישיון נהיגה עם משהו שלא קשור לנהיגה.

ישראל אייכלר: רבותיי, עכשיו, בימים האלה, כשהממשלה מתפרקת או הולכים לבחירות – אני לא יודע מה יהיה – יש איזה דיון עכשיו על 21 מיליארד שקלים, שהמדינה לא יכולה להמשיך, כי אין תקציב.

ישראל אייכלר: בתוך ה-21 מיליארד יש פחות מ-400 מיליון לסטודנטים לומדי תורה, שאפילו באומות העולם היו קוראים להם סטודנטים תורניים תלמודיים.

ישראל אייכלר: ופה אומרים כך: אין כסף לסטודנטים, אין כסף לבעלי מסעדות, אין כסף לאף אחד, אין כסף לאנשי עסקים, אין כסף לאזרחים – כאילו החרדים לא סובלים מכל הדברים האלה.

ישראל אייכלר: אין להם עסקים, אין להם עבודה, אין להם שום דבר.

ישראל אייכלר: הם לא נמנים בצרות ישראל, הם רק מרוויחים.

ישראל אייכלר: אני רוצה להמשיל – גברתי היושבת-ראש, ודאי את מכירה את הנושא הזה.

ישראל אייכלר: הייתה מגפה ביער, וכל בעלי החיים עשו אספה לחשבון נפש, למה באה מגפה.

ישראל אייכלר: ישב האריה, המלך, והגיע הנמר, ואמר: טרפתי כבשה, אולי אני לא בסדר.

ישראל אייכלר: אמרו לו: מה פתאום?

ישראל אייכלר: זה שרשרת המזון שלך, אין לך ברירה.

ישראל אייכלר: כך באה כל חיה וחיה והתוודתה על מה שהיא עשתה – כולן בסדר.

ישראל אייכלר: עד שהגיעה כבשה ואמרה שהיה לה קר בדיר והיא גנבה ערמת קש והתכסתה בלילה.

ישראל אייכלר: אוה – כולם צעקו – היא אשמה במגפה.

ישראל אייכלר: זה היה שחשבתי היום כששמעתי – – –

אלי אבידר: – – – היא פשוט טבעונית – – –

ישראל אייכלר: אל תפריע לי, תעשה לי טובה.

ישראל אייכלר: יש לי רק שלוש דקות.

ישראל אייכלר: זה מה שחשבתי קודם כששמעתי חבר כנסת שעולה, ואת מי הוא מאשים?

ישראל אייכלר: אגב, לא רק הוא, גם כלי התקשורת חוגגים.

ישראל אייכלר: את מי הוא מאשים בכל המשבר שיש לנו?

ישראל אייכלר: את תלמידי הישיבות, שהשבוע פותחים את שנת הלימודים, בחודש אלול.

ישראל אייכלר: היהודים באים – היהודים אשמים.

ישראל אייכלר: זה דבר שאנחנו לא יכולים להשלים איתו בשום פנים ואופן.

ישראל אייכלר: אנחנו נילחם נגד הדבר הזה, כי זה ממש, בדיוק, מה שהאנטישמים אומרים תמיד: היהודים אשמים.

ישראל אייכלר: עכשיו אני רוצה לברך את תלמידי הישיבות שנכנסים השבוע ללמוד תורה, בפת לחם ומים לחץ, במסירות נפש בלתי רגילה, אבל הם היהודי הנצחי.

ישראל אייכלר: הם מבטיחים את נצח ישראל לא רק בשביל עצמם אלא בשביל כל עם ישראל.

ישראל אייכלר: על כך יבורכו בשנת לימודים טובה ובהצלחה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נצטרף לברכות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אופיר סופר, בבקשה.

אלי אבידר: – – – היושבת-ראש היא טבעונית.

אלי אבידר: אתה מספר לה סיפור על חיות חיות ולא – – –

ישראל אייכלר: לא, אבל זה בסדר, לא?

אלי אבידר: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אף חיה לא נאכלה בסיפור הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה בסדר, אלי.

אלי אבידר: אבל את המתקן, נכון?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני בעד כבשים, מאוד.

קריאה: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

אופיר סופר: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, אני רוצה לומר לחבריי שאני מאוד מוטרד מזה כמה ימים, מאוד מוטרד מהפרסומים הנלווים, צריך לומר, להסכם עם איחוד האמירויות.

אופיר סופר: וזה לא שאני מתנגד לנרמול היחסים ולשלום המאוד-מאוד חשוב הזה – אני מוטרד משלוש סיבות עיקריות.

אוסנת הילה מארק: הייתה תוכנית המאה.

אופיר סופר: אני מדבר.

אוסנת הילה מארק: זה קורה – – –

אופיר סופר: הסיבה הראשונה – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת מארק, באמת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני לא חשבתי – – –

אופיר סופר: הסיבה הראשונה נוגעת לאופן תפקוד הממשלה – –

אלי אבידר: – – –

אופיר סופר: – – בסוגיה – חבר הכנסת אבידר – בסוגיה כל כך משמעותית, בסוגיה אסטרטגית מן המעלה הראשונה.

אופיר סופר: אנחנו מדברים על שינויים אסטרטגיים במזרח התיכון, מדברים על מכירת נשק שובר שוויון, מדברים על ויתור על העליונות האווירית – –

אוסנת הילה מארק: איפה – – –

אופיר סופר: – – ומי כמוך, שר הכלכלה, השר עמיר פרץ – היית שר ביטחון בתקופה קריטית.

שלמה קרעי: – – –

אופיר סופר: ואנחנו יודעים כמה חשוב החיבור בין ראש הממשלה לשר הביטחון, לרמטכ"ל, ואנחנו רואים שדברים דרמטיים קורים, ועל פי פרסומים, יכול להיות שאולי גם הרמטכ"ל לא מעורב בכך.

אופיר סופר: אני לא יכול שלא להיות מוטרד, ואני בטוח שזה מטריד גם אזרחים רבים במדינת ישראל.

אופיר סופר: הסיבה השנייה שבגללה אני מוטרד, חבר הכנסת קרעי, היא שכשאני מקשיב ומתבונן ושומע את ג'ארד קושנר מדבר, ושומע קול צלול וברור – שהוא מדבר על זה – –

אוסנת הילה מארק: – – –

אופיר סופר: – – שסיפור הריבונות ירד לגמרי מהפרק.

אופיר סופר: ירד לגמרי.

אוסנת הילה מארק: – – – בגלל שיושב-ראש המפלגה שלך פעל לא טוב.

אופיר סופר: הוא מדבר על סרטוט של מפה של מדינת פלסטין.

אופיר סופר: על זה ג'ארד קושנר מדבר, והוא עושה את זה בקול צלול.

שלמה קרעי: – – – אז פתאום אתם בוכים – – – התחילו להיפתח.

אוסנת הילה מארק: – – –

אופיר סופר: בוא, בוא.

אופיר סופר: אני אקבל את השניות האלה בחזרה אחר כך?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מחבר הכנסת קרעי, כן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה?

אופיר סופר: אני אקבל את השניות האלה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני אתן לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן.

אופיר סופר: סבבה.

אופיר סופר: אתה יודע למה אני מוטרד, חבר הכנסת קרעי?

אופיר סופר: ואתה יודע, אנחנו גם מיודדים מאוד וחברים טובים, ואני חושב שאנחנו רואים הרבה דברים עין בעין.

אופיר סופר: הסיבה השלישית שבגללה אני מוטרד – וזה יכול להישמע אישי, וזה לא אישי.

אופיר סופר: יש לי הערכה רבה מאוד, אבל אני רוצה לומר כזה דבר: מי שנכווה ברותחין, ייזהר מאוד בצוננין.

אופיר סופר: ואני יודע – והצהיר על כך ראש הממשלה, וזה היה קמפיין הבחירות שלו, שהוא רוצה להטביע את חותמו המדיני.

אופיר סופר: ויש לכך משמעות.

אופיר סופר: מכיוון שנכווינו ברותחין, אני מאוד נזהר ואני מאוד מוטרד.

אוסנת הילה מארק: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מספיק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבקשת, מספיק עם קריאות הביניים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נא לסיים.

אופיר סופר: זהו.

אופיר סופר: לסיכום דבריי – אני מסיים.

שלמה קרעי: זה – – – שלנו, גברתי היושבת-ראש – – –

אופיר סופר: אני רוצה לשמש פה לאזרחי ישראל – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בסדר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל לא צריך להפריע כל הזמן.

אופיר סופר: – – שאני מניח שהשאלות האלה מטרידות גם אותם.

אופיר סופר: הריבונות נדחתה זמנית או ירדה לגמרי, כליל, מהפרק – כן או לא?

שלמה קרעי: נדחתה – – –

אופיר סופר: מדינה פלסטינית קיימת?

אוסנת הילה מארק: – – – תחשוב על התעמולה שלך ושל בנט ושל שקד.

אופיר סופר: – – – או שחזרנו לנאום בר-אילן ולחזון שתי המדינות לשני העמים?

אוסנת הילה מארק: אתם עובדים על זה.

אופיר סופר: השאלה השלישית – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן, ואחרונה.

אופיר סופר: – – היא אם אין באמת שינויים ביטחוניים או שיש כאן שינויים ביטחוניים אסטרטגיים דרמטיים.

אופיר סופר: וכל זה קורה לא בניהול של ממשלת ישראל.

אופיר סופר: תודה רבה.

אוסנת הילה מארק: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בבקשה.

שלמה קרעי: מה בנט עשה לטובת ביטחון ישראל כשהוא היה שר הביטחון?

אוסנת הילה מארק: הסתובב בין העסקים.

קריאה: אולי – – – בין העסקים – – –

אוסנת הילה מארק: הוא מסתובב.

אוסנת הילה מארק: פתאום זוכר שיש עסקים קטנים במדינת ישראל.

אוסנת הילה מארק: פתאום הוא זוכר.

שלמה קרעי: אנחנו דאגנו לתוכנית לפיצוי העסקים, מעל לרבע מיליון שקל בחודש.

שלמה קרעי: אם היית בא לוועדת הכספים, אם היה אכפת לך מהם, אולי היית יודע את זה, אבל זה לא מעניין אתכם באמת.

שלמה קרעי: לא אתה ולא – – –

קריאה: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': רבותיי, אני מבקשת לכבד כעת את הנואם הבא.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

יצחק פינדרוס: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, כואב לי נורא שחברי הכנסת של ישראל ביתנו לא פה.

יצחק פינדרוס: מיותר לציין שהחוק של רישיונות הנהיגה – אנחנו בעד החוק הזה.

יצחק פינדרוס: אנחנו חושבים שהוא חוק טוב ונכון, ולא צריך לעצור אנשים בגלל ההוצאה לפועל עם רישיונות הנהיגה שלהם אם זה לא נושא של מזונות.

יצחק פינדרוס: אבל אני רוצה כן להתייחס למופע שהיה פה קודם – וזו לא פעם ראשונה – של עודד פורר ושל חברים אחרים.

יצחק פינדרוס: היה פה יושב-ראש המפלגה שלו לפני שבוע באותה הצגה של צביעות ושקר, פשוט צביעות ושקר.

יצחק פינדרוס: יושבים פה פעם אחר פעם, נואמים – בחודש האחרון שאני נמצא בכנסת, עולים מהקואליציה ומהאופוזיציה ומסבירים לכולנו, בצדק, שמכיוון שאין תקציב מדינה, תקציבי היל"ה, פרויקטים של היל"ה נסגרים; מעונות לנשים מוכות נסגרים; פרויקטים ברווחה נסגרים; פרויקטים – בכל מיני פרויקטים יש בעיות בגלל החוק שאומר אחד חלקי 12 מתקציב 2019.

יצחק פינדרוס: כל מיני מילים יפות כאלה ואחרות – והכול בסדר גמור.

יצחק פינדרוס: באים היום לוועדת כספים, והם יודעים את זה, ומבקשים לפתור רק את הדבר הזה.

יצחק פינדרוס: אם נעשה את חוק דחיית התקציב – דבר אחד ביקשנו לפתור, רק דבר אחד:

יצחק פינדרוס: כל הפעילויות שהיו ב-2019 יוכלו להימשך באותה מידה ב-2020.

יצחק פינדרוס: כל הפעילויות.

יצחק פינדרוס: מגיעים אותם צבועים ושקרנים, באים לפה למליאה פעם אחר פעם, ואומרים: הייתה הדרישה – תקציב הישיבות.

יצחק פינדרוס: א.

יצחק פינדרוס: אני לא מתבייש שאני אדאג לתקציב הישיבות.

יצחק פינדרוס: לזה אני אדאג במסגרת התקציב שיבוא בתוך עשרה ימים, 20 יום, 30 יום.

יצחק פינדרוס: מבקשים את אותם דברים שכל אזרחי ישראל, מכל הסוגים, מכל הגילים, סובלים מהם.

יצחק פינדרוס: יושב פה שר.

יצחק פינדרוס: כמה דברים אצלך במשרד לא נותנים לך לעשות כי זה לא היה בבסיס של 2019?

יצחק פינדרוס: כמה דברים, פעולות אמיתיות שאתה צריך לעשות?

יצחק פינדרוס: באים לפתור את הדבר הזה.

יצחק פינדרוס: והחבורה הזאת באה לכאן עוד פעם – בדיוק כמו הסיפור השקרי הזה, שעמד פה איווט ליברמן וסיפר לכל עם ישראל שהולכים להכניס לפה בחורי ישיבות ללא בידוד.

יצחק פינדרוס: צביעות ושקר פעם אחר פעם.

יצחק פינדרוס: ייסתם פיהם של דוברי שקר.

יצחק פינדרוס: יש גם גבול.

יצחק פינדרוס: מותר בפוליטיקה לשקר, אבל רק לשקר – לעמוד פעם אחר פעם פה על הבמה ולשקר?

יצחק פינדרוס: תפסיקו עם הצביעות הזאת.

יצחק פינדרוס: תפסיקו עם השקר הזה.

יצחק פינדרוס: השקר הזה אולי ייתן לכם פעם מנדט, שניים.

יצחק פינדרוס: בסוף אתם תיעלמו מהמפה הפוליטית, כי הציבור יודע לאחר זמן להבחין בשקרנים ונוכלים.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת מרב מיכאלי, את מוותרת?

מרב מיכאלי: כן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

מרב מיכאלי: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: גברתי היושבת-ראש, אני לא יודע אם פספסת את התמונות האלה, כי את כאן – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן.

יוראי להב-הרצנו: – – אבל ביבי התחיל את קמפיין הבחירות ממש עכשיו, במחנה יהודה בירושלים.

אוסנת הילה מארק: – – –

יוראי להב-הרצנו: זה שאנחנו בעיצומו של אסון כלכלי – הצחקתם אותו.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו בעיצומו של אסון כלכלי.

יוראי להב-הרצנו: אסון.

שלמה קרעי: – – –

יוראי להב-הרצנו: בני הדור שלי, חבר הכנסת קרעי, עומדים בפני חורבן, לא פחות.

יוראי להב-הרצנו: חורבן.

יוראי להב-הרצנו: מתווה החל"ת של הממשלה, שאתה חלק מהקואליציה שלה, הוא אסון.

יוראי להב-הרצנו: אתם משלמים לאנשים צעירים שישבו בבית במקום לתמרץ אותם לחזור לשוק העבודה, למקומות העבודה שלהם.

יוראי להב-הרצנו: יש מיליון אזרחים ישראלים מובטלים.

יוראי להב-הרצנו: מיליון.

יוראי להב-הרצנו: מתחילת השנה נסגרו 30,000 עסקים.

יוראי להב-הרצנו: עד סוף השנה, אדון קרעי, הולכים להיסגר 90,000 עסקים.

יוראי להב-הרצנו: יש כאן 21.4% אבטלה – –

שלמה קרעי: זה הרבה – – – זה הרבה.

יוראי להב-הרצנו: – – הגבוה ביותר ב-OECD.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סליחה, סליחה, חבר הכנסת קרעי, אני מצטערת, זה לא דיאלוג.

אוסנת הילה מארק: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מצטערת, לא.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתם תיתנו לו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתם נותנים לנואמים לנאום את נאומיהם.

שלמה קרעי: – – – לפיד זורקים – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש גבול לקריאות הביניים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה לא יכול להיות בכל משפט.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לשאול את שר הכלכלה, את עמיר פרץ: מה אתם מתכוונים לעשות בנדון?

יוראי להב-הרצנו: למה אתם מעודדים אבטלה, אדוני השר?

יוראי להב-הרצנו: הקורונה הרי היא לא עניין ישראלי; סובלים ממנה בכל העולם.

יוראי להב-הרצנו: למה אתם לא לומדים מה עובד בעולם ומיישמים אותו כאן?

יוראי להב-הרצנו: יש הרי לא מעט מודלים שעובדים כבר עכשיו בעולם.

יוראי להב-הרצנו: למה אתם לא לוקחים אותם ומיישמים אותם בארץ?

יוראי להב-הרצנו: בגרמניה יש פחות מ-4% אבטלה.

יוראי להב-הרצנו: למה אתם לא מיישמים את המודל הגרמני כאן?

יוראי להב-הרצנו: אתם לא רוצים את המודל הגרמני – קחו את המודל הדני, שחברי עידן רול דיבר עליו ממש כאן, שמדבר על יצירת מערך גדול של הסבות והכשרות לעובדים בזמן שהם מקבלים שכר מלא.

יוראי להב-הרצנו: הפורום החברתי-כלכלי הציע תוכנית דומה לבקשת נשיאות המגזר העסקי, ושם מדברים על הכנסה של כמעט 600,000 ישראלים לשוק העבודה.

יוראי להב-הרצנו: אני יכול להמשיך ולהמשיך ולהמשיך – יש הרבה מאוד צעדים פרקטיים שניתן לעשות.

יוראי להב-הרצנו: למה אתם לא עושים אותם?

יוראי להב-הרצנו: אני פשוט לא מבין.

יוראי להב-הרצנו: התחושה שלי היא, אדוני שר הכלכלה, שאין מדיניות ברורה; שליפות על גבי שליפות.

יוראי להב-הרצנו: התחושה ברחוב, אגב, בשטח, היא של הפקרות ממשלתית מוחלטת וכדי לשרוד – כל דאלים גבר.

יוראי להב-הרצנו: מי שצועק יותר חזק – מקבל; מי שמפעיל יותר לחץ פוליטי – עמד פה לפניי חבר הכנסת פינדרוס – מקבל.

יוראי להב-הרצנו: וכשלא יודעים מה לעשות או כשאין כבר כוח אז זורקים כסף על האזרחים כאילו אין מחר.

שלמה קרעי: מאיפה אתה – – –

יוראי להב-הרצנו: עשירי הארץ הזאת קיבלו מענקים מגוחכים של 750 שקל; חברי כנסת, מנכ"לים של חברות גדולות – 750 שקלים.

יוראי להב-הרצנו: ומה עם הילדים בפריפריה, חבר הכנסת קרעי?

יוראי להב-הרצנו: מה איתם?

אוסנת הילה מארק: מקבלים גם, קיבלו.

יוראי להב-הרצנו: מה עם תוכנית קרב?

יוראי להב-הרצנו: מה עם תוכנית היל"ה?

יוראי להב-הרצנו: מה עם תוכנית שלבים?

יוראי להב-הרצנו: מה עם כל הילדים של הפריפריה?

יוראי להב-הרצנו: מה עם העתיד שלהם?

יוראי להב-הרצנו: מה אתם מתכוונים לעשות בנדון, חברי קואליציה מנותקים?

יוראי להב-הרצנו: אנחנו חוזים לנגד עינינו בניהול ברמה הנמוכה ביותר, כישלון של ממש.

אוסנת הילה מארק: נו, באמת, אתה יכול להגיד את זה – – – מה אתה מבין בפוליטיקה?

אוסנת הילה מארק: מה עשית בפוליטיקה – – –

יוראי להב-הרצנו: למה?

יוראי להב-הרצנו: למה זה מתנהל ככה, חברת הכנסת מארק?

יוראי להב-הרצנו: למה?

יוראי להב-הרצנו: למה אתם מפקירים את הדור שלי, שרוצה לעבוד קשה, שמוכן לעבוד קשה, לשנים אבודות של הישרדות כלכלית?

יוראי להב-הרצנו: למה אתם גוזלים מאיתנו את העתיד שלנו?

שלמה קרעי: אזרחי ישראלי יודעים שאתה פה בקומבינה של החוק הנורבגי ומתבטל באופוזיציה?

יוראי להב-הרצנו: מי הביא את החוק הנורבגי, אדוני קרעי?

שלמה קרעי: אתה לא חייב להיכנס.

שלמה קרעי: אתה לא חייב להיכנס.

יוראי להב-הרצנו: אתה, אתה העברת, בגלל שאתם יודעים לעשות אך ורק לכם ולעצמכם.

שלמה קרעי: אתה לא חייב להיכנס.

שלמה קרעי: אתה לא חייב להיכנס.

שלמה קרעי: אתה לא צריך להיות פה בכלל.

יוראי להב-הרצנו: תתחילו לעסוק בעתיד של אזרחי ישראל.

יוראי להב-הרצנו: זה ייטיב עם כולנו.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: כבוד היושבת-ראש, מכובדי השר, רבותיי חברי הכנסת, לגבי הקפאת הגבלת רישיונות נהיגה, אני שמח שאני אחד מהיוזמים הוותיקים של החוק בכנסות קודמות.

אחמד טיבי: זה חוק צודק, הגיוני, חברתי, תיקון עוול, כי חלק מהאנשים, בלי רישיון נהיגה לא יכולים לעבוד כדי להחזיר את החובות.

אחמד טיבי: לכן אני גאה בחברי חבר הכנסת אוסאמה סעדי, שהציג את החוק, וח"כים אחרים.

אחמד טיבי: אני מבין שבכנסת הזאת גם שלמה קרעי הציג אותו.

אחמד טיבי: אתה הלכת בדרכם של ותיקים ממך בנושא הזה.

אחמד טיבי: אבל המטרה חשובה, והממשלה תמכה.

אחמד טיבי: הייתי מעדיף שזה יהיה לאורך הרבה יותר משישה חודשים, לתקופה ארוכה יותר, אבל זה צעד בכיוון הנכון.

אחמד טיבי: רבותיי חברי הכנסת, לפני שעה קלה שבתי מפגישה עם מנכ"ל משרד הפנים מר מרדכי כהן, בתיאום עם השר אריה דרעי, והתבשרנו על חתימתו של השר דרעי על המלצת הוועדה הגיאוגרפית בין היישוב אכסאל לעמק יזרעאל על החזרת 280 דונם ליישוב אכסאל.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות לשר דרעי, גם למרדכי דרעי, ובעיקר לעמק יזרעאל, שהסכימו – זה בהסכמה בין שני היישובים, אכסאל ועמק יזרעאל.

אחמד טיבי: אבל זו בשורה משמחת, היסטורית, לאכסאל ולתושביה.

אחמד טיבי: מגיעה מילה טובה לראש המועצה מוחמד שלבי, לצוות שלו ולעו"ד אחמד דראושה, היועץ שלי, שנדנד בעקשנות כפי שהוא יודע, ובסוף כולנו הגענו למעמד המשמח היום.

אחמד טיבי: מברוכ לאכסאל, (אומר בערבית: לתושביה, ובפרט לצעיריה, בגלל שהיא קשורה להחזרים כספיים מהאזור התעשייתי ולזוגות הצעירים.

אחמד טיבי: ) ההחזרים זה 100% הכנסות לאכסאל; לא 90%, לא 80%, לא 50%, לא 30% – 100%, ולכן אמרתי שזאת בשורה משמחת והיסטורית.

אחמד טיבי: מברוכ לאכסאל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מברוכ, מברוכ, חבר הכנסת טיבי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת סונדוס סאלח, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שלוש דקות.

סונדוס סאלח: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, אני מצטרפת לחבר הכנסת ד"ר אחמד טיבי ומברכת את אכסאל ואת יושב-ראש מועצת אכסאל על ההישג החשוב וההיסטורי הזה.

סונדוס סאלח: מברוכ.

סונדוס סאלח: אני מברכת את היוזמים, יוזמי החוק הזה, במיוחד חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

סונדוס סאלח: זה חוק מאוד חשוב.

סונדוס סאלח: חייב הוא לא פושע, להפך, וצריך לשחרר אותו שיעבוד ויסגור את החובות שלו על מנת לאפשר לו כמה שיותר לחזור לחיים הרגילים שלו.

סונדוס סאלח: החוק הזה מדבר על רישיון נהיגה.

סונדוס סאלח: אני רוצה לקחת את הדקות שנשארו לי ולדבר על רישיון התנהגות.

סונדוס סאלח: כולנו או חלק מאיתנו ראינו את הסרטונים שהתפרסמו ברשת על ההתעללות בתינוקות בגני הילדים – סרטונים מזעזעים, אכזריים.

סונדוס סאלח: כואב הלב לראות כל סרט, כואב ממש כאב גדול וצער ודאגה.

סונדוס סאלח: כאילו חסר להורים עכשיו – להוסיף להם עוד דאגה: איך יחזרו התינוקות שלהם, הפעוטות שלהם, הילדים שלהם למסגרות האלה.

סונדוס סאלח: איזה כאב ראש, איזה מחשבות, איזה דאגות מוסיפים להורים של ילדים מתחת לגיל שלוש שנים.

סונדוס סאלח: אני מנצלת במה זו לקרוא לשר שמולי ולכל השרים ולשר עמיר פרץ: בואו נהיה שותפים כל סיעות הבית בלהכתיב ולבנות ולקיים מתווה חדש שיגביר את האכיפה, שיגביר את החינוך וההסברה בלהגן על תינוקות, ילדים ופעוטות, במיוחד מתחת לגיל שלוש – תינוקות וילדים שלא יודעים להביע את עצמם במילים, לדבר ולהביע את הרגשות שלהם, ואנשים שם מתעללים בהם בגלל שהם לא יכולים להסביר את עצמם.

סונדוס סאלח: אנחנו לא ניתן יד לא למטפלת ולא לשום גורם אחר שיפגע בילדים ותינוקות אלה.

סונדוס סאלח: זה דורש מאיתנו, מכל סיעות הבית, עבודה אחת מגובשת לבניית תוכנית חדשה – להתוות תנאי חדשים לקבלת מטפלות למסלול למידה להיות מטפלת.

סונדוס סאלח: לא ייתכן שכדי להיות נהג משאית אני עושה מבחנים פסיכולוגיים וכדי להיות מטפלת אני לא עושה מבחנים פסיכולוגיים.

סונדוס סאלח: יחד עם זאת, אני יודעת שיש אלפי מטפלות שהן דוגמה ומופת ועושות עבודה מקסימה עם מאות אלפי ילדים, תינוקות ופעוטות.

סונדוס סאלח: הן עושות עבודה נהדרת, עבודת קודש, אבל אין מה לעשות, המעטים האלה, האחוז הקטן של המטפלות שפוגעות בכמה ילדים, אפילו בילד אחד – זה מחייב אותנו לבנות מתווה חדש שישמור על הילדים שלנו, התינוקות של כולנו.

סונדוס סאלח: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת ינון אזולאי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת מרב מיכאלי, את תרצי מלמעלה או לרדת?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כי את הבאה בתור אחריו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוא אחרון.

ינון אזולאי: ברשות גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, האמת, אנחנו כל שבוע שומעים פה את המצע של החבר'ה מישראל ביתנו, וכל פעם אני אומר: לעלות?

ינון אזולאי: לא לעלות?

ינון אזולאי: ההתלבטות הזאת חוזרת מדי שבוע, אבל נזכרתי במה שכתוב בהגדה: "רשע מה הוא אומר?

ינון אזולאי: מה העבודה הזאת לכם?

ינון אזולאי: " ואז אומרים: "לכם ולא לו".

ינון אזולאי: למה?

ינון אזולאי: "לפי שהוציא את עצמו מן הכלל וכפר בעיקר", ובעל ההגדה אומר: "ואף אתה הקהה את שניו ואמור לו בעבור זה עשה השם לי בצאתי ממצרים, לי ולא לו, ואילו היה שם לא היה נגאל".

ינון אזולאי: פשוט, זו התשובה – "הקהה את שיניו".

ינון אזולאי: פעם אחת צריך להחזיר להם, שיבינו שהילדים שלנו לא פחות מהילדים שלהם, שהבנים שלנו לא פחות מהבנים שלהם; לילדים שלהם ולמשפחות שלהם מגיע לחם – גם לילדים שלנו מגיע לחם, בזכות ולא בחסד.

ינון אזולאי: אני חי פה במדינה בדיוק כמוהם, לא פחות מהם ואף יותר מהם.

ינון אזולאי: לי יש זכות לחיות פה.

ינון אזולאי: אני מקיים תורה ומצוות כי זו האמונה שלי, ואת הבנים שלי אני שולח לישיבות כי זו האמונה שלי.

ינון אזולאי: והבן שלי עכשיו נכנס לישיבה ויהיה שם כחודשיים כי אני מאמין בזה, ואני עושה את זה בחפץ לב, ואשתי עושה את זה בחפץ לב – זו המסירות שלנו.

ינון אזולאי: ויקומו אותם אלה ויתחילו לזרוק לנו כותרות: 400 מיליון, 800 מיליון.

ינון אזולאי: זה לא משנה, גם מיליארדים על גבי מיליארדים.

ינון אזולאי: מגיע להם שזה יהיה בבסיס התקציב.

ינון אזולאי: כמו שלילד יהודי מגיע, כך מגיע לילד ערבי.

ינון אזולאי: כמו שלילד לא דתי מגיע, מגיע גם לילד חרדי.

ינון אזולאי: מגיע לכולם.

ינון אזולאי: זו הטענה, ועדיין יש כאלה שלא משלימים עם הטענה הזאת.

יוראי להב-הרצנו: אף אחד לא בא אליכם בטענות – – –

ינון אזולאי: אם באים ואומרים לי שלילד שלי לא מגיע ורוצים לתת – – –

יוראי להב-הרצנו: – – –

ינון אזולאי: אתה לא אמרת, אני לא בא אליך בתלונות.

ינון אזולאי: אולי אתה מבין בדיוק כמוני.

ינון אזולאי: אמר מיקי לוי היום: תכניסו את זה.

ינון אזולאי: אני מסכים שצריך להכניס את זה לבסיס התקציב – –

יוראי להב-הרצנו: לגמרי.

ינון אזולאי: – – כי מה קורה כל שנה?

ינון אזולאי: כל שנה אנחנו באים ואומרים כמו קבצנים: תשמע, תן לי עוד שקל, תן לי עוד שני שקלים.

ינון אזולאי: לא, זה לא אמור להיות ככה, זה אמור להיות במקום של בסיס התקציב, שאני לא אבוא ואתווכח כל שנה על מה שמגיע לי.

ינון אזולאי: אני רוצה שהכול יהיה בבסיס התקציב.

ינון אזולאי: אני בעד שכל דבר יהיה לנו בבסיס התקציב – בשביל לעזור, שיהיה קיום, כי מגיע פה קיום לכל אחד ואחד מאיתנו, וזה לא משנה מיהו.

ינון אזולאי: הילדים שלנו לא צריכים להישאר רעבים, והם לא יישארו רעבים.

ינון אזולאי: אני אמרתי היום בוועדת הכספים: אתם יודעים למה תמיד לא שומעים אותנו ככה?

ינון אזולאי: פתאום, כשבאים נציגים ואנחנו באים ומעלים את זה, אז אומרים: הסחטנים.

ינון אזולאי: כי אצלנו לא עושים שביתות.

ינון אזולאי: אצלנו, תלמודי התורה, גם אם לא יהיו להם שקל, הילדים שלנו לא ישבתו; בישיבות, לא יהיה שקל – הילדים שלנו לא ישבתו.

ינון אזולאי: למה?

ינון אזולאי: כי אנחנו מאמינים שהתורה תהיה בכל מצב, וצריך לקיים אותה 24/7.

ינון אזולאי: עם האמונה הזאת אנחנו הולכים.

ינון אזולאי: עם האמונה הזאת אנחנו נמשיך ונילחם, כי מגיע לנו בזכות ולא בחסד.

ינון אזולאי: זה "הקהה את שיניו" לאלה שחושבים שהילדים שלהם יותר טובים.

ינון אזולאי: לא, הם לא יותר טובים, ואם הם חושבים ככה אז הם פחות טובים מאשר אזרחי ישראל.

ינון אזולאי: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת מרב מיכאלי, בבקשה.

מרב מיכאלי: תודה, גברתי היושבת-ראש.

קריאה: יוראי, כולם היו בניי.

קריאה: כולם היו בניי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אזולאי וחבר הכנסת להב, אני מבקשת מכם.

מרב מיכאלי: תודה רבה, גברתי.

מרב מיכאלי: התיקון הזה, שמבטל סוף-סוף את האפשרות להקפיא לחייבת או לחייב רישיון נהיגה, הוא באמת כל כך מתבקש, הוא כל כך נכון.

מרב מיכאלי: הוא משהו שחבר הכנסת אוסאמה סעדי ואני שותפים למאבק עליו מהיום הראשון שלי, ואתה באת שנתיים אחריי לכנסת, אז אנחנו מדברים על לפחות שמונה שנים שאני יודעת עליהן, ואני בטוחה שהיו לפנינו שנאבקו על זה הרבה מאוד.

מרב מיכאלי: אז אני רוצה לומר, א.

מרב מיכאלי: שהחיינו וקיימנו והגענו לזה שאנחנו מבטלות ומבטלים פה את הקלקול הזה, אבל מצד שני לדבר על למה לקח כל כך הרבה זמן לעשות משהו שהוא כל כך נכון, כל כך מתבקש, ומסתבר – כל כך מוסכם על כל חברות וחברי הבית.

מרב מיכאלי: יותר מדי דברים שמאוד ברור שצריך לתקן ולשנות מהיסוד לוקח הרבה יותר מדי זמן להעביר בבית הזה, פעמים רבות בגלל התעקשות של הממשלה, מסיבות טובות יותר, טובות פחות, אבל אני רק חושבת על שנות הסבל והמצוקה שמצטברות בגלל הדברים האלה.

מרב מיכאלי: עם זאת, נסיים בצד החיובי של האירוע.

מרב מיכאלי: ההוצאה לפועל היא שאריות של ימים שבהם רוב הציבור היה לא אזרחיות ואזרחים אלא נתינים, וההון והשלטון היו אחד, והם שפטו את הנתינים, ונתינים יכלו למשכן את הגוף ממש, והשארית הזאת הייתה המאסר בהוצאה לפועל, שלשמחתי, הייתה לי הזכות להוביל את הביטול שלו בכנסת העשרים.

מרב מיכאלי: אז לפחות הגענו לימים שבהם זה מובן מאליו שחייב וחייבת אינם פושעות ופושעים, ושלא צריך לעשות להם שיימינג אלא להפך – צריך לסייע להן ולהם להשתקם כלכלית.

מרב מיכאלי: עכשיו, בואו נאיץ לא רק את החקיקה אלא גם את היישום של החקיקה הזאת, כדי שזאת באמת תהיה המציאות במדינת ישראל.

מרב מיכאלי: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה גם לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': רבותיי חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק ההוצאה לפועל (הקפאת הגבלת רישיונות נהיגה) (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התש"ף

מיכל (מיקי) חיימוביץ': –2020, מ/1358, בכפוף לקבלת פטור מחובת הנחה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הצבעה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ההוצאה לפועל (הקפאת הגבלת רישיונות נהיגה) (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התש"ף–2020, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': 14 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': את מי אני מוסיפה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת שלמה קרעי, חבר הכנסת אריאל קלנר, חבר הכנסת ינון אזולאי, חבר הכנסת סעיד אלחרומי, חברת הכנסת סונדוס סאלח, חבר הכנסת חמד עמאר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גם השר עמיר פרץ תומך בהצעה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': 21 בעד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ההצעה התקבלה, והיא תועבר לדיון להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': << הלסי >> תחילת משבר פסולת חמור במדינה << הלסי >>

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נעבור להצעות לסדר-היום בנושא: תחילת משבר פסולת חמור במדינה, מס' 1263 ו-1277.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: כאשר הגשתי את ההצעה הדחופה הזאת – תחילת משבר פסולת חמור במדינה – ניגשה אלי חברת הכנסת מיקי חיימוביץ', יושבת-ראש ועדת הפנים הירוקה, ואמרה לי: הפתעת.

אחמד טיבי: איך הצעת הצעה כזאת?

אחמד טיבי: ואז גיליתי לה, כי היא לא יודעת, שהוועדה הראשונה לאיכות הסביבה שהייתה בכנסת, עמד בראשה חבר כנסת שקוראים לו אחמד.

אחמד טיבי: צדקת – אני עמדתי בראשה מייד עם כניסתי לכנסת, כי איכות הסביבה היא נושא חשוב שיש בו גם אמירה חברתית.

אחמד טיבי: עכשיו, לפי הנתונים של ארגון אדם טבע ודין, השילוב בין תרבות הבזבוז לגידול האוכלוסייה מייצר פסולת עירונית ומסחרית של 1.7 ק"ג לאדם ביום, שהם 5.4 מיליון טונות פסולת בשנה.

אחמד טיבי: פסולת הבנייה מבנייה חדשה ושיפוצים – כ-6 מיליון טונות.

אחמד טיבי: כל החישובים מובילים לזה שהמדינה טובעת בזבל.

אחמד טיבי: אגיד שוב: המדינה טובעת בזבל.

אחמד טיבי: אם לא ייעשה שינוי מקיף, הכולל שינוי מדיניות של המשרד להגנת הסביבה ושל האזרחים הפרטיים, החיים שלנו עלולים להיות בלתי נסבלים.

אחמד טיבי: הרשויות המקומיות, רבותיי חברי הכנסת, נמצאות במחלוקת עם המשרד להגנת הסביבה בנושא היטל ההטמנה שהן משלמות ואשר הצטבר בקרן הניקיון בהיקף של – אסמע, עמיר – 500 מיליון שקל.

אחמד טיבי: אתה היית שם, שר לאיכות הסביבה.

עמיר פרץ: אני העברתי חלק גדול מהכסף של הקרן למגזר.

אחמד טיבי: כמו כן, ביישובים ששירותי הניקיון בהם אינם לפי הנדרש, אנשים ובעלי עסקים זורקים את הפסולת שלהם ביישובים סמוכים.

אחמד טיבי: למשל, לפי עיריית אום אל-פחם, כך הודיעו לי, אנשים מחריש או מחדרה זורקים פסולת בשולי העיר אום אל-פחם ומחייבים (אומר בערבית: בתשלום) את עיריית אום אל-פחם, שנמצאת בגירעון; לטפל ולנקות את הפסולת – לזה יש עלות.

אחמד טיבי: האתגרים המרכזיים בקשר לפסולת – מהם האתגרים?

אחמד טיבי: 1.

אחמד טיבי: מחסור במתקני קצה לטיפול בפסולת; 2.

אחמד טיבי: חוסר תקציב לרשויות המקומיות; 3.

אחמד טיבי: קשיים ביישום פרויקט ההפרדה במקור; 4.

אחמד טיבי: אי-יציבות בשוק המחזור.

אחמד טיבי: ב-2017 הציבור שילם כ-3.6 מיליארד שקל על טיפול בפסולת, ובעוד 30 שנה הטיפול בפסולת צפוי לעמוד על לא פחות מ-6.3 מיליארד, על פי מבנה העלויות הקיים כיום.

אחמד טיבי: כלל הפסולת המיוצרת במדינת ישראל – כ-80% מהפסולת המוצקה מוטמנת באתרי הטמנה וכ-20% בלבד מועברת למחזור.

אחמד טיבי: רק 20%, חברת הכנסת חיימוביץ'.

אחמד טיבי: הפתרונות: 1.

אחמד טיבי: הקצאת משאבים ותקציבים לרשויות המקומיות; 2.

אחמד טיבי: טיפול אזורי בפסולת; 3.

אחמד טיבי: תשתיות מחזור מונגשות; 4.

אחמד טיבי: הקמת תחנות מעבר ומתקני קצה מתקדמים; 5.

אחמד טיבי: הקמת מתקני השבת אנרגיה מפסולת.

אחמד טיבי: ולסיום אחזור ואומר: אם המצב יישאר כך, אנחנו נרגיש מה זה הביטוי "המדינה טובעת בזבל".

אחמד טיבי: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חברת הכנסת מיקי חיימוביץ', בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גברתי השרה, חבריי חברות הכנסת, חבר הכנסת אחמד טיבי, תודה רבה לך על זה שהבאת את הנושא החשוב הזה, שאני עוסקת בו ביום-יום, לכאן, למליאה הזאת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': קראת לזה "משבר".

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה יודע, כשאתה אומר משבר, יש איזו תחושה שזה אולי משהו זמני, שעכשיו אנחנו במשבר ותכף נצא ממנו, אבל זה ממש לא משבר, כי אנחנו מדברים פה על משהו שאולי אנחנו כבר יכולים לקרוא לו מחדל, כי זה כל כך הרבה שנים אנחנו נמצאים בבעיה גדולה של איך מדינת ישראל מתמודדת עם האתגר הזה של טיפול בפסולת, ולצערי הרב המצב רק הולך ומחמיר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני עוסקת בזה הרבה מאוד בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חושבת שזו אחת הבעיות החריפות ביותר במדינת ישראל, כי אנחנו נמצאים בפער עצום אחרי מדינות העולם, במיוחד אותן מדינות שאנחנו רוצים להשתוות אליהן, המדינות המפותחות, אם זה בנושא ההטמנה – אנחנו באחוזים שלא מכירים אותם במדינות המערב, אם זה בנושא של מחזור – גם, אנחנו רק הולכים אחורה; מפעלים נסגרים, אין לנו איפה למחזר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש אפילו עכשיו איזו פרסומת לאיזו חברה שמציעה אריזות מתכלות, ואז מתברר שהיא בכלל מייצאת אותן – היא אוספת את האריזות האלה, והן נוסעות למחזור בחו"ל, כלומר דברים אבסורדיים לחלוטין.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הבעיה הזאת משליכה על כל היבט של חיינו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כמו שאמרת, אנחנו יצרני פסולת עצומים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש לנו בעיה שאנו לא מחונכים מספיק לצמצם את הפסולת הביתית שלנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו צרכנים עצומים, אנחנו מייצרים המון פסולת, אנחנו לא פועלים בהתחלה ויש לנו בעיה גם בקצה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה להתמקד בשני דברים – אין לי הרבה זמן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סוגיית ההטמנה היא משהו שמוביל אחריו סוגיות אחרות, כי ברגע שיש ההטמנה ועלות ההטמנה הגבוהה כל כך, מה שקורה הוא שיש הרבה מאוד רשויות מקומיות שנמצאות במצוקה כלכלית ומנסות למצוא קיצורי דרך, או שיש קבלנים שפשוט חוטאים לעבודה שלהם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מי שמטייל בארץ ומי שנמצא בחוץ מוצא הרבה מאוד פסולת בניין, פסולת בכלל, במקומות שהיא לא אמורה להיות, וזו הפכה להיות מכת מדינה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ברגע שיש הפסולת הזאת בחוץ, אנחנו רואים עוד אפקט של זה, וזה השרפה של אותה פסולת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כי מה עושים עם כל הפסולת הזאת?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': פשוט שורפים אותה, וכל המדינה הזאת סובלת ממכה של פסולת פיראטית שנשרפת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנשים נושמים – אנשים שגרים בגליל, אנשים שגרים בנגב, נושמים אדים רעילים של פסולת שנשרפת על בסיס יום-יומי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זו אחת הבעיות הגדולות ביותר שיש לנו כאן במדינה הזאת, ואנחנו חייבים לטפל בזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם לא נטפל בזה מההתחלה – – –

סמי אבו שחאדה: אם המדינה באמת הייתה לוקחת אחריות על כל הנושא הזה של פסולת, גם ברמה של המחזור – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נכון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה מההתחלה עד הסוף.

סמי אבו שחאדה: – – זה היה חוסך המון בעיות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נכון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה לדבר בזמן הקצר שנותר לי על הבעיה שבעיניי היא הדבר הכי בולט בימים אלה, וזה הזבל בחוץ, הזבל ברשות הרבים, הפסולת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': המטיילים הרבים גודשים את כל המדינה שלנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אין לאן לנסוע, כולם כאן, מבלים בארץ, אבל מה – משאירים אחריהם את הפסולת שלהם, וגבירותיי ורבותיי, זה הפך להיות דבר מזעזע.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בכל מקום שהולכים אנחנו רואים את הפלסטיק, את הכלים החד-פעמיים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנשים מטיילים ולא אוספים אחריהם את הזבל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש סדרת כתבות עכשיו בחדשות 12 – אני מציעה לכם לעקוב אחריהן ולהזדעזע ולפעול.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': משהו צריך לצאת מהבית הזה, איזו קריאה לאנשים, וזה צריך להתחיל בחינוך, זה צריך להמשיך באכיפה, במודעות, בתשתיות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש כאן המון מה לעשות, ואני קוראת לך, השרה להגנת הסביבה: אנחנו עומדים בפני תקופת החגים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': צריך לעשות מבצע, מבצע של ניקוי המדינה הזאת, כי ישראל מלוכלכת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: תשיב השרה להגנת הסביבה חברת הכנסת גילה גמליאל.

חמד עמאר: בבקשה.

גילה גמליאל: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי וחברות הכנסת, ראשית, אני רוצה לברך על עצם הדיון.

גילה גמליאל: ישראל מייצרת כמויות גדולות של פסולת לנפש: קרוב ל-700 ק"ג פסולת לאדם בשנה, שהם כ-25% יותר מהממוצע ברב המדינות המפותחות.

גילה גמליאל: ישראל היא גם שיאנית עולמית בשימוש בפלסטיק חד-פעמי שאינו מתכלה והופך למיקרו-פלסטיק, ומגיע בסופו של דבר גם לאוכל שלנו.

גילה גמליאל: משבר הקורונה רק החריף את הבעיה הזאת.

גילה גמליאל: בנוסף, פחות ממחצית מהפסולת ממוינת וכ-80% מהפסולת מוטמנת.

גילה גמליאל: שיעור הטמנה גבוה פי שניים מהממוצע ב-OECD.

גילה גמליאל: קיים כיום מחסור בשטחי הטמנה במרכז, מה שמחייב שינוע כמויות אדירות של פסולת להטמנה.

גילה גמליאל: מיליוני טונות של פסולת בניין, פסולת חקלאית ופסולת מעורבת מושלכים בשטחים הפתוחים באופן לא חוקי.

גילה גמליאל: שרפה של הפסולת החקלאית גורמת לשחרור מזהמים מאוד מסוכנים לאוויר.

גילה גמליאל: זהו משבר פסולת חסר תקדים שרק הולך ומתגבר משנה לשנה, ואוזלת היד בעשור האחרון בטיפול בפסולת פשוט זועקת לשמיים.

גילה גמליאל: אין ספק שמצב זה אינו בר-קיימא ומחייב שינוי כיוון דרמטי ופתרון מערכתי מקיף ויסודי.

גילה גמליאל: בהתאם לכך, מייד עם כניסתי לתפקיד הנחיתי את הדרגים המקצועיים אצלי במשרד, בהובלת מנכ"ל משרדי דוד יהלומי, לגבש באופן דחוף אסטרטגיה מעודכנת לטיפול בפסולת על מנת לעצור את המשבר של הפסולת ולפתור אותו.

גילה גמליאל: מטרת האסטרטגיה היא להגיע ליעד ביניים של 20% הטמנה עד שנת 2030, וכן לקבוע יעדים ארוכי טווח לכלל זרמי הפסולת בישראל ותוכנית פעולה שתלווה אותם.

גילה גמליאל: האסטרטגיה תיבנה בהתאם לעקרונות של הרגולציה האירופית לטיפול בפסולת, ובכלל זה היררכיית טיפול בפסולת שמתעדפת צמצום פסולת ומחזור על פני פתרונות של השבת אנרגיה והטמנה.

גילה גמליאל: היא תכלול בין היתר מהלכים לצמצום הפסולת לנפש, בדומה למגמה במדינות ה-OECD, מיון של 100% של הפסולת, אשר יאפשר הגדלה משמעותית בשיעורי המחזור, וצמצום ההטמנה בהתאם.

גילה גמליאל: בשבועות הקרובים צפוי גיבוש היעדים והמטרות, ומייד אחר כך – הכנת תוכנית פעולה מפורטת ויישום של הצעדים, כולל קידום חקיקה תומכת אשר תאפשר ודאות בשוק הפסולת.

גילה גמליאל: במקביל ביקשתי להנחות לערוך את כל אותה בחינה מחודשת של כדאיות על כל הסוגיות הנוספות שעומדות לפתחנו, אם זה בסוגיית הפיקדון על בקבוקי משקה גדולים ואם זה בחינת אפשרויות להרחבת חוק השקיות ולצמצום השימוש בכלים חד-פעמיים וקשיות של שתייה.

גילה גמליאל: אני רוצה לומר לכם שכשה

גילה גמליאל: געתי וראיתי את כל תמונת המצב העגומה בטיפול בפסולת בישראל הגעתי למסקנה אחת ברורה: רק, אבל רק ראייה ארוכת טווח, רק תוכנית אסטרטגית סדורה – כך נוכל לנצל את כל המשאבים.

גילה גמליאל: מדובר פה בציבור שמשלם כמות אדירה של ארנונה על מנת שהפסולת תושלך ותטופל כמו שצריך, אבל בפועל זה לא קורה, מתוך הרבה מאוד מורכבויות, שמחייבות את כולנו, גם בבית הזה וגם בממשלה – בעיקר המשרד שלי, שמוביל את זה – בשיתוף פעולה עם השלטון המקומי ועם כל הגורמים, גם במגזר הפרטי, שמטפלים בסוגיות הללו על מנת לנצח את המשבר, אחד הגדולים במדינת ישראל, שזה המשבר של הטיפול בפסולת.

גילה גמליאל: אני רוצה לומר לכם שעוד שנתיים עלולה להיות מצוקה זועקת לשמיים שלא יהיה לאן להשליך את הפסולת הזאת, ועל כן זה מחייב אותנו בעבודה מקצועית, וכרגיל אני אומרת, לעת הזאת אני שם.

גילה גמליאל: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לשרה להגנת הסביבה.

גילה גמליאל: כמובן שנעדכן אתכם ברגע שהתוכנית האסטרטגית תסתיים ונציג אותה כאן, ואשמח גם לשמוע רעיונות, אם יש כאן, מהבית הזה.

גילה גמליאל: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לשרה להגנת הסביבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ההצעה הבאה – אה, סליחה, נכון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו מעבירים את זה לאן?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לאיזו ועדה תרצה?

קריאות: – – –

אוסאמה סעדי: לא לוועדת הפנים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו מצביעים על להעביר את הדיון בנושא לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הצבעה, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 4 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יפה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אין מתנגדים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני שמחה לשמוע.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ארבעה בעד, ונוסיף את חבר הכנסת אוסאמה סעדי, חברת הכנסת סונדוס סאלח, חבר הכנסת סעיד אלחרומי, חברי הכנסת אליהו חסיד ואליהו ברוכי, וגם את השר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה, להוסיף.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': על אנחנו כמה עומדים?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גם השר עמיר פרץ תומך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עשרה בעד, אין מתנגדים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם כך, הדיון בנושא יעבור לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': << הלסי >> 90% מהישראלים מבקשים לקנות תוצרת מקומית << הלסי >>

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו עוברים לנושא הבא שלנו בסדר-היום – הצעות לסדר-היום בנושא: 90% מהישראלים מבקשים לקנות תוצרת מקומית, מס' 1245, 1270 ו-1278.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אליהו ברוכי, בבקשה.

אליהו ברוכי: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, אנחנו עסוקים בחודשים האחרונים במענקים ופיצויים חשובים מאוד לבעלי העסקים שנפגעו פה בתקופה הזאת, אבל במובן מסוים, ביום שאחרי אנחנו עלולים לגלות שבנינו בית חולים מתחת לגשר ההרוס.

אליהו ברוכי: 90% מכלל החברה בישראל מעדיפים לרכוש תוצרת מקומית.

אליהו ברוכי: נכון, אנחנו לא רוצים לחייב אותם, את אותם 90%, לשלם בשם האידיאל הזה יותר מאשר על תוצרת חיצונית.

אליהו ברוכי: אנחנו תומכים, ונלהבים מאוד מהנתון הזה.

אליהו ברוכי: כבר חז"ל אמרו: עניי עירך קודמים.

אליהו ברוכי: תפקידנו הוא, בעיקר בעת הזאת, להעצים את התופעה המבורכת הזאת, לעודד אותה ולמצוא איזונים מתאימים כדי לעודד את הרכישה של תוצרת מקומית לצד התחרות מבחוץ.

אליהו ברוכי: הצעתי ובקשתי:

אליהו ברוכי: אני מבקש לקיים דיון בוועדת הכלכלה של הכנסת כדי למצוא פתרונות יצירתיים בנושא הזה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה גם לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת הילה מארק, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אוסנת הילה מארק.

אוסנת הילה מארק: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת הנכבדים, משבר הקורונה שינה לחלוטין את פני המשק הישראלי.

אוסנת הילה מארק: בכל העולם מתמודדים עם אתגרים כלכליים גדולים.

אוסנת הילה מארק: מטראמפ ועד מרקל יש הבנה שהגדלת צריכת התוצרת המקומית תייצר מקומות עבודה.

אוסנת הילה מארק: באנגליה בוריס ג'ונסון הכריז על ניו דיל מודרני בפרויקטים של תשתית, וישתמשו בהם בתוצרת מקומית וייצרו עוד ועוד מקומות עבודה, במקביל לפיתוח דרמטי של המשק.

אוסנת הילה מארק: ראש הממשלה בנימין נתניהו זיהה את הצורך הזה כשהכריז על תוכנית המענקים החשובה שלו.

אוסנת הילה מארק: הוא ביקש מהציבור בפירוש לקנות מתוצרת הארץ והדגיש כיצד צריכה של מוצרים ישראליים תניע את גלגלי המשק, תייצר מקומות עבודה ותאפשר לעוד ועוד אנשים להשתכר בכבוד, להרוויח יותר.

אוסנת הילה מארק: יש כאן מעגל שלם שחייבים להניע אותו, אדוני.

אוסנת הילה מארק: ראש הממשלה לא הסתפק בכך; הוא הנחה את מנכ"ל משרדו רונן פרץ לפנות לכל מנכ"לי משרדי הממשלה כדי שיעדיפו תוצרת מקומית במכרזי הרכש שלהם.

אוסנת הילה מארק: גופי הממשלה והרשויות צריכים לשמש דוגמה.

אוסנת הילה מארק: לא ייתכן שבימים אלה כסף ציבורי ישמש ליצירת מקומות עבודה בטורקיה ובסין ולא בישראל.

אוסנת הילה מארק: לצערי, הפקידים במשרדי הממשלה, ולא בפעם הראשונה, רוצים להראות שהם מנהלים את המדינה, ולא השלטון שנבחר על ידי העם.

אוסנת הילה מארק: רק אתמול התברר בוועדת החוקה, חוק ומשפט שמשרד הבריאות מבקש לרכוש חומרים למעבדות לבדיקות קורונה מתוצרת סין וקוריאה ולא מיצרנים ישראליים, וכך למנוע כל אפשרות של פיתוח יכולת ייצור ישראלית של החומרים החשובים הללו.

אוסנת הילה מארק: משבר הקורונה הוכיח כמה חשובה העצמאות היצרנית של ישראל.

אוסנת הילה מארק: בחודשים שבהם השמיים היו סגורים כמעט לחלוטין, לא היה כמעט מחסור בשום מוצר.

אוסנת הילה מארק: בזמן שבעולם המדפים היו ריקים, פה התעשייה המשיכה לייצר בכל הכוח, כי המפעלים הסבו קווי ייצור ועבדו מסביב לשעון.

אוסנת הילה מארק: משבר הקורונה הדגים בצורה פשוטה ביותר מה יקרה לנו אם נאבד את היכולת לדאוג לעצמנו ולייצר לעצמנו.

אוסנת הילה מארק: בשבוע שעבר התפרסם כיצד פקידי הממשלה מנסים לבטל את חובת רכש הגומלין בפרויקט המטרו ובפרויקטים הקשורים לתשתיות, אשר יכולים לייצר יותר מ-150,000 משרות בתקופה שהציבור כל כך צמא להן.

אוסנת הילה מארק: כל זאת, על אף הקריאה הברורה של ראש הממשלה לעודד רכש של תוצרת הארץ.

אוסנת הילה מארק: סקר של התאחדות התעשיינים שהגיע אליי מגלה שהציבור בהחלט מבין את החשיבות של העדפת תוצרת הארץ.

אוסנת הילה מארק: מהסקר עולה שכ-90% מהציבור מסכימים שלנוכח המשבר הבריאותי והכלכלי על הממשלה להעדיף רכש תוצרת הארץ.

אוסנת הילה מארק: העדפת תוצרת הארץ תביא לעלייה בביקוש ותיתן תמריץ לייצור מקומי.

אוסנת הילה מארק: ההכנסות ממיסים ישירים יעלו וההוצאות הממשלתיות עבור דמי האבטלה יצטמצמו.

אוסנת הילה מארק: רכישת מוצרים מטפחת גאווה לאומית אצל הצרכנים.

אוסנת הילה מארק: גברתי היושבת-ראש, יש להרחיב באופן מיידי את חובת העדפת תוצרת הארץ לכל הגופים המתוקצבים.

אוסנת הילה מארק: אנו בימים קשים, ודווקא בהם יש משרדי ממשלה שמנסים לעקוף את החוק, ואסור לנו לתת לזה לקרות.

אוסנת הילה מארק: כולנו צריכים להיות מאוחדים במלחמה הבריאותית והכלכלית בקורונה ובנזקיה החמורים.

אוסנת הילה מארק: לכן אני מבקשת להעביר את הדיון לוועדת הכלכלה.

אוסנת הילה מארק: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ישיב שר הכלכלה והתעשייה עמיר פרץ, בבקשה.

עמיר פרץ: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, המציעים, חברת הכנסת אוסנת מארק, חבר הכנסת אליהו ברוכי, אני מאוד מאוד שמח על כך שההצעה הזאת עולה ועל כך שהאווירה במדינת ישראל בדבר הצורך לתת עדיפות לתוצרת כחול לבן, לתוצרת הארץ, לתעשיות המקומיות, הולכת ותופסת לה מקום בליבם של התושבים ובהרגלי הצריכה שלהם.

עמיר פרץ: אני שמח על הסקרים שבוצעו שמראים שכ-90% מכלל האוכלוסייה בארץ חושבים שצריך לתת עדיפות לתוצרת הארץ בימים אלה.

עמיר פרץ: כמו שאמרו קודם, לקורונה יש חסרונות, לקורונה יש יכולת לפגוע בענפי משק רבים, לקורונה יש יכולת לפגוע ביכולת הכלכלית של משפחות רבות בישראל, אבל הקורונה נותנת לנו גם הזדמנות לבחון את עצמנו, לבחון את ההרגלים שלנו, לראות כיצד אנחנו מגבירים את הסולידריות, את הדרך לתמוך האחד בשני.

עמיר פרץ: והדרך הזאת מתחילה בראש ובראשונה בכך שאנחנו באמת נעדיף את התוצרת המקומית שלנו.

עמיר פרץ: הדבר בא לידי מבחן, מבחינת הממשלה, גם בהעדפת רכש כחול-לבן וגם בשאלה של ההסדרים השונים ברכש הגומלין בישראל.

עמיר פרץ: בהעדפת כחול-לבן יש חוקים ברורים, אבל לצערי, לא תמיד הם מיושמים.

עמיר פרץ: הכלל שצריך לתת העדפה של 15% עד 20% לתוצרת הארץ קיים, אבל לא מזמן ראינו כיצד אותם מפעלי טקסטיל, מפעלים שקשה מאוד להקים אותם בגלל תנאי הסחר והתחרות מול גורמים שונים במדינות שבהן שכר העבודה כל כך נמוך, שהדלות כל כך גדולה – אנחנו לא מוכנים שציבור העובדים בישראל ייכנס לרמות של שכר כל כך נמוך ודלות כזאת כדי להצליח להתחרות, לכן הדרך היא לתת עדיפות במודע, בלי חשש.

עמיר פרץ: אני מאוד מברך את כל מי שעסקו במלאכה והביאו לכך שהחוק למתן העדפה למפעלי הטקסטיל, גם ברכש של משרד הביטחון, גם ברכש של המשרד לביטחון פנים, אכן יצר מצב שאותם מפעלים נשארו קיימים.

עמיר פרץ: אפשר בהחלט לומר שיש אנחת רווחה בקרב אלפי עובדות – עובדות בעיקר, שלא יכולות לצאת למקומות עבודה רחוקים מדי מאזור מגוריהן.

עמיר פרץ: אבל באותה העת אנחנו רואים גם מקרים שבהם משרדי ממשלה מעדיפים לרכוש מתוצרת אחרת.

עמיר פרץ: המקרים הקשים ביותר היו במערכת הבריאות, ובהם אחרי שהזמינו וביקשו ממפעלים מסוימים להגדיל את היקף הייצור שלהם בתחומים רבים, לפתע המפעלים האלה מצאו את עצמם עם הזמנות שבוטלו.

עמיר פרץ: אני מקווה מאוד שהדבר הזה יתוקן.

עמיר פרץ: אני, למשל, בתוקף סמכותי, הוצאתי צו שאוסר על המפעלים בארץ שמייצרים מכונות הנשמה לייצא אותן לחו"ל, כדי להבטיח שקודם כול מספר מכונות ההנשמה בישראל יהיה מספיק לימים שבהם נצטרך, חלילה; אני מקווה שלא, אבל אם נצטרך, אנחנו חייבים להיות ערוכים לרגעים האלה.

עמיר פרץ: אז אותם מפעלים שמתוקף צו לא יכולים לייצא צריכים גם להרגיש שהמדינה נותנת להם עדיפות ורוכשת מהם לא רק מוצר ספציפי אחד אלא מוצרים רבים אחרים.

עמיר פרץ: אני רוצה לומר לכם שיש ויכוח מאוד קשה בשאלת רכש הגומלין.

עמיר פרץ: אני אינני מתכוון לוותר על מה שקבוע בחוק.

עמיר פרץ: מה שקבוע בחוק צריך לקיים, וחברות ענק שמגיעות לישראל וזוכות בפרויקטים בהיקפים מאוד גדולים מחויבות אכן לבצע רכש גומלין עד היקף של 25%.

עמיר פרץ: היתרון הגדול של רכש גומלין – שזה מדהים, ויש לי דוגמה בולטת כאן:

עמיר פרץ: חברת לוקהיד מרטין, אחרי שהם ביצעו רכש גומלין, הסתבר להם שהתוצרת של ישראל יכולה לשרת אותם גם במכרזים אחרים ברחבי העולם.

עמיר פרץ: לכן, אותן חברות קטנות בישראל שזכו לכך שחברות בין-לאומיות רכשו מוצרים שלהן מצאו את עצמן הופכות לפתע גם ליצואניות.

עמיר פרץ: זה באמת רווח כפול שאנחנו מסוגלים לבוא ולהציג.

עמיר פרץ: יש לנו פעולות רבות, ואני לא רוצה להיכנס כאן לפירוט רב.

עמיר פרץ: אנחנו בהחלט נעשה דיון ממצה בוועדת הכלכלה, אבל אני רוצה לתת כמה דוגמאות מאוד מהירות איך אנחנו יכולים בהחלט להגדיל את היקף הייצור בישראל דווקא בתקופה כזאת.

עמיר פרץ: זה תלוי בכולנו.

עמיר פרץ: כולנו צריכים להעביר את המסר הזה.

עמיר פרץ: דוגמה נוספת היא חברת ג'נרל אלקטריק, שתשקיע כ-122 מיליון דולר נוספים ברכש גומלין, ובכך נייצר אלפי מקומות עבודה נוספים.

עמיר פרץ: נתתי את הדוגמה של לוקהיד מרטין, שכבר השקיעה למעלה מ-4 מיליארד דולר.

עמיר פרץ: היא חתמה איתנו בשבוע שעבר על הסכם נוסף, והוא יניב, אני מקווה, מאות מיליוני דולרים נוספים של רכש גומלין וייצור אלפי מקומות תעסוקה.

עמיר פרץ: סיפור יפה נוסף: חברת פפסיקו, שרכשה לפני כשנה וחצי את סודהסטרים.

עמיר פרץ: היא מעוניינת להגדיל את פעילותה בארץ, ואנחנו מתכוונים לסייע לה.

עמיר פרץ: תמכנו בסיוע בסכום שיגיע עד כ-100 מיליון שקל כדי להרחיב את המפעל בארץ ולתמרץ את התעסוקה.

עמיר פרץ: בחודש שעבר החברה חתמה על הסכמי רכש ממפעלים אחרים, גם אם זה לא מחייב אותה, כי זאת לא חברה שמקבלת מכרז, זאת חברה שמייצרת בעצמה, אבל היא בהחלט חתמה על הסכמים של רכש מקומי ב-68 מיליון דולר, והם יושקעו בכ-100 חברות ישראליות נוספות.

עמיר פרץ: במסגרת המבצעים של מטה כחול לבן, בשיתוף פעולה עם כל הגורמים במשק, גם עם התאחדות התעשיינים, גם עם נשיאות לשכת הארגונים החדשים והארגונים המאוד-ותיקים, כל ארגוני המעסיקים למיניהם, לשכת התיאום, העצמאים למיניהם – כולם נמצאים איתנו בשיתוף פעולה, ואנחנו מקווים שביחד נגדיל את ההיקפים של הרכישות של כחול לבן.

עמיר פרץ: אני בהחלט רוצה לברך על המסר.

עמיר פרץ: אני פונה לאזרחים בישראל: אתם יכולים להיות מנוף יותר מכל המפעלים ומכל הפרויקטים הכלכליים אם בכל פעם שתגיעו לרכוש מוצר כלשהו תשאלו אם המוצר הזה יוצר בארץ ותיתנו לו עדיפות.

עמיר פרץ: אני מתחייב לכם: אנחנו לא נאפשר להעדפות האלה לגרום להתייקרויות.

עמיר פרץ: בצד העדפה של תוצרת הארץ אנחנו נעשה הכול כדי שתתקיים פה תחרות, ונמשיך לשמור על מחירים הוגנים.

עמיר פרץ: אבל אין שום סיבה שכאשר אתם קונים מוצר מתוצרת הארץ לא תראו לנגד עיניכם את בן המשפחה שלכם, אולי הבן שלכם, אולי האבא, ששומר על מקום עבודתו.

עמיר פרץ: בכל פעם שאתם ניגשים לאותה קופה שבה אתם משלמים על העגלה שקניתם, על המוצרים שקניתם, תביטו בהם ותאמרו לעצמכם: גם קנינו את מה שאנחנו אוהבים, גם קנינו מוצרים באיכות גבוהה, אבל גם סייענו לבני המשפחות שלנו, לחברים שלנו, למכרים שלנו, לשמור על מקום עבודתם.

עמיר פרץ: תודה רבה.

עמיר פרץ: אני מסכים בהחלט להעביר את ההצעה לדיון מקיף בוועדת הכלכלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך, אדוני השר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נצביע כעת על העברת ההצעה לסדר-היום בנושא: 90% מהישראלים מבקשים לקנות תוצרת מקומית לוועדת הכלכלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הצבעה.

קריאה: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בסדר, אנחנו נוסיף אותך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 5 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכלכלה נתקבלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חמישה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נוסיף לחמישה את חבר הכנסת יבגני סובה, את חבר הכנסת אליהו חסיד, את חבר הכנסת אשר, את חברת הכנסת אסנת הילה מארק ואת חבר הכנסת אליהו ברוכי, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם כך, עשרה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ההצעה תעבור לדיון בוועדת הכלכלה, כפי שביקשתם.

סעיד אלחרומי: להוסיף – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': להוסיף.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז אנחנו 11 בעד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך, חבר הכנסת אלחרומי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': << הלסי >> הממשלה והבנקים דוחקים משפחות וזוגות צעירים אל עבר חוסר יכולת החזר משכנתאות << הלסי >>

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נעבור להצעות לסדר-היום בנושא: הממשלה והבנקים דוחקים משפחות וזוגות צעירים אל עבר חוסר יכולת החזר משכנתאות, מס' 1230, 1254, 1262, 1269 ו-1279.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ראשון הדוברים יהיה חבר הכנסת יבגני סובה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

קריאות: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אמרו לי שיש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת ינקלביץ', לא?

יבגני סובה: שרת התחבורה תצטרך להשיב על נושא המשכנתאות.

מירי רגב: לא משיבה.

יבגני סובה: אז מי ישיב?

מירי רגב: אין לי מושג.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תכף.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו יודעים על מישהי, אבל תכף נברר את זה.

יבגני סובה: אני בטוח שתסכימי איתי בעניין הזה.

יבגני סובה: אין פה כל קואליציה ואופוזיציה.

מירי רגב: אולי תדחו – – – אולי בשבוע הבא תקבלו תשובות – – –

יבגני סובה: בשבוע הבא?

יבגני סובה: אתם צריכים לתת תשובה.

מירי רגב: אתם תעלו.

מירי רגב: זה קרה בעבר.

מירי רגב: הצעות לסדר-היום יכולות לעלות, ואז נענה – – –

יבגני סובה: אפשר לעשות את זה.

מירי רגב: אתם תעלו.

מירי רגב: זה קרה בעבר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

יבגני סובה: גברתי היושבת-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, היום, ביחד עם חברת הכנסת הילה שי וזאן, קיימנו שולחן עגול – שולחן עגול בנושא החזרת כספים שזוגות צעירים שילמו כמקדמה לבעלי אולמות והחתונה שלהם בוטלה.

יבגני סובה: הרוחות שם סערו.

יבגני סובה: מדובר בסך הכול על סכום של למעלה מ-20 מיליון שקל – 20–22 מיליון שקל זה פחות או יותר המקדמות.

יבגני סובה: אני ראיתי ששני הצדדים שם מנסים כל אחד להתבצר בעמדתו, ואני לא יודע בכלל אם נגיע לפשרה.

יבגני סובה: ההצעה לסדר-היום הזאת נוגעת לסכומים שמתקרבים ל-25 מיליארד שקלים, שזה פי 1,000 מהסכומים בנושא הזוגות הצעירים, שהמדינה לא מוכנה לעזור ולסייע – ואני מדבר על המשכנתאות רק בתוכנית מחיר למשתכן.

יבגני סובה: אני חייב להגיד גילוי נאות, ויכול להיות שגם חלקכם לא ידעתם: לפני שמונה שנים בערך החלטנו שאנחנו צריכים לקנות דירה, ואז באה תוכנית מע"מ אפס של שר האוצר יאיר לפיד, וכולנו חיכינו וחיכינו.

יבגני סובה: אמרנו: לא לקנות, לא לקנות, תכף יהיה כאן מע"מ אפס, אז חיכינו וחיכינו, ובסוף התוכנית בוטלה, המחירים קפצו, ובשנת 2015, לפני חמש שנים, נרשמנו למחיר למשתכן.

יבגני סובה: נדמה שזה 30 או 40 הגרלות, כשכל פעם אתה מגיע למקומות 2,000, 3,000 או 4,000, ובסוף, ב-2017, אכן זכינו במחיר למשתכן.

יבגני סובה: שנה וחצי מאז הזכייה, ואפילו כמעט שנתיים, באה החתימה על ההסכם, והבנייה תסתיים בעוד שנתיים, כך שבסך הכול התהליך – ואני חווה את זה על בשרי, מה שנקרא – לוקח כמעט שמונה שנים.

יבגני סובה: רוב החברים שלי אומרים לי, וסליחה על הביטוי: אתה מטומטם, כי בשמונה השנים האלה שבהן אתה ממשיך לגור בשכירות – זה כל הכסף שהלך על המחיר למשתכן.

יבגני סובה: אבל התוכנית הזאת הכניסה הרבה זוגות כבני ערובה בחודשים האחרונים, ואני אסביר למה: כי אין להם דירה; הם לקחו משכנתאות של כמעט 90%, כי המדינה נתנה להם אפשרות לקחת 90%, ולא משכנתה רגילה, שזה בדרך כלל 65%–70%; חלקם איבדו את העבודה בחמשת החודשים האלה; אין להם מה למכור, וגם אם הם רוצים למכור עכשיו את הדירה, הם לא יכולים לעשות את זה.

יבגני סובה: אם, נניח, יש אכלוס בעוד חצי שנה – לא יכולים לעשות את זה, כי אז הם יצטרכו לשלם קנס של 250,000 שקל.

יבגני סובה: רבותיי, לא רק שזו תופעה – זו בעיה כלכלית עבור זוגות צעירים שנמצאים רק בתחילת הדרך שלהם.

יבגני סובה: חלקם מתקדמים בעבודה, אבל עדיין, לאבד מקום עבודה בתקופת הקורונה ולדעת שיש לך משכנתה שאתה לקחת, כמעט 90% – בדירות במחיר למשתכן זה יכול להגיע למיליון שקל, ל-1.2 מיליון או ל-1.3 מיליון, תלוי בגודל הדירה.

יבגני סובה: הבן אדם אומר: אני לא יודע מה לעשות.

יבגני סובה: יש לי עכשיו משכנתה של 5,000 שקל, ואני לא יכול לא למכור את הדירה ולא לעשות עם זה שום דבר.

יבגני סובה: כאשר הזוגות האלה פנו למשרד השיכון, חלקם, נאמר שיש ועדת חריגים.

יבגני סובה: אני קורא לממשלה ולכל מי שעוסק בזה לא להשאיר את זה בידי ועדת החריגים אלא לקיים דיון דחוף בכל הוועדות המתאימות בכנסת ולמצוא את הפתרון, מה עושים במקרה כזה.

יבגני סובה: אני לא אומר שצריך, כמובן, לתת להם למכור את הדירה, כי אז זה לא הוגן – בכל זאת הם קיבלו הנחה גדולה – אבל מצד שני, למצוא פתרון: אולי לדחות את המשכנתאות, אולי לבוא לדבר עם הבנקים, כי מה לעשות, אם המדינה לא יימצא פתרון, הם פשוט יקרסו כלכלית.

יבגני סובה: הם גם יהיו חייבים לבנקים וגם לא תהיה להם דירה, שהם חלמו עליה שנים, ובסופו של דבר מי שיפסיד – למעשה, מי שתפסיד זו מדינת ישראל.

יבגני סובה: אני מבקש, קורא, לקיים דיון גם בוועדת הכלכלה וגם בוועדת הכספים.

יבגני סובה: זה יותר מתאים לוועדת הכלכלה.

יבגני סובה: אני חושב שהנושא הזה צריך להיות נושא דחוף, ואני קורא לחבריי להצטרף לקריאה הזאת.

יבגני סובה: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה, תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת הילה שי וזאן – אני לא רואה אותה כאן; חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – אני לא רואה גם אותו כאן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת יעקב אשר, האם תרצה?

קריאה: – – –

לא אשאיר – – – לבד.

יבגני סובה: על רקע התמונות שמגיעות – – –

גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, בחודש מאי הודיע הפיקוח על הבנקים על אפשרות לדחיית תשלומי הלוואות – וצריך לשבח אותם על ההחלטה הזאת – דחיית המשכנתאות ועוד כמה דברים שהם באמת עושים לאחרונה.

לפי הדיווחים, בין החודשים מרץ ליולי 2020 הבנקים דחו הלוואות לכ-553,000 לקוחות בכל מגזרי הפעילות.

יש דבר שלפעמים עושים דבר שהוא טוב וחשוב, ואנחנו מברכים על כך – דחו את המשכנתאות – אממה – – –

יבגני סובה: – – –

בסוף, הרי מה יקרה?

אותם אנשים שלקחו את המשכנתה – דחו להם את זה נניח בשנה.

עכשיו, תתפרס השנה הזאת ובעצם תאריך להם את המשכנתה בעוד שנה לפחות, וכל זה מתחלק כשהריבית עדיין בתוכה, ולא רק בתוך אלא בלי שנגעו בריבית.

הדבר הזה קשה מאוד.

זה יכול להביא את האנשים בסופו של דבר לכך ששנים רבות הם ישלמו על ההטבה שנתנו להם בעקבות משבר הקורונה.

לכן, אני רוצה להציע לאפשר לאנשים, בתוך הקורונה, לפרוס בפריסה נפרדת את תשלומי הפיגורים של המשכנתאות – לקחת את אותה תקופה, לתת לה פריסה נפרדת, אבל התנאים, בחלק הזה של תקופת הקורונה, יהיו כמו ההלוואות שנתנה המדינה לעסקים, חברי יבגני, הלוואות מדינה: בשנה הראשונה ריבית על חשבון המדינה, שנה לאחר מכן התפשרו – עד פריים 1.5%, אפשר לעשות את זה גם פחות – כדי להקל על האנשים.

חייבים להיות יצירתיים פה, כי בסופו של יום האנשים האלה ישלמו את זה, וישלמו את זה הרבה.

גברתי היושבת-ראש, מדובר בחלק גדול שהם זוגות צעירים, באנשים שזאת הדירה הראשונה שלהם.

המשבר הכלכלי מכה אותם מכל כיוון.

אני יכול להגיד, גם מהדברים שנמצאים היום על סדר-היום, שאנשים שיצאו לחל"ת, משפחות צעירות, אנשים שהמלגות שלהם – אלה שיושבים ותורתם אומנותם נפגעו גם הם בגלל עניין התקציב, תקציב הישיבות.

כדי שהאנשים האלה יוכלו להרים ראש בסופו של יום חייבים למצוא את הדרך לקחת את התקופה הזאת של דחיית ההלוואות האלה בפריסה נפרדת ולתת עליה את העזרה של המדינה.

חייב לצאת פה איזה משהו יצירתי, ואני רוצה באמת שנעשה דיון – מבחינתי זה יכול להיות בוועדת כספים, כמו שאמר חבר הכנסת סובה, או בוועדת כלכלה, כי זה קשור למשכנתאות, לדירות, לאלה שיכול להיות שבסוף יישארו גם עם חובות וגם בלי דירה מהסיבות שנמנו קודם.

לכן, בכל מקום שיוחלט בין שתי הוועדות האלה מקובל עליי.

אני חושב שאנחנו חייבים לעשות משהו בעניין הזה כדי לעזור לאנשים האלה.

עזרנו להם היום, אבל שחלילה העזרה הזאת לא תהיה בסוף חרב מתהפכת על ראשם.

תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך, חבר הכנסת אשר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת הילה שי וזאן, בבקשה.

הילה שי וזאן: טוב, בואו נדבר תכל'ס.

הילה שי וזאן: הבנקים מטעים את הציבור – הבנקים מטעים את הציבור בכך שהם מאפשרים דחייה בהחזרי הלוואות המשכנתה, ובעצם מאחורי גבם של האזרחים התמימים הם מגדילים את סכום ההחזר החודשי בלי ליידע אותם.

הילה שי וזאן: כן כן, מדובר באותם אזרחי מדינת ישראל שהוצאו לחל"ת, פוטרו או איבדו את כל כספם במשבר הנוכחי.

הילה שי וזאן: אבל בואו נלך אחורה לרגע.

הילה שי וזאן: הפיקוח על הבנקים הנחה את הבנקים לאפשר החזר הלוואות משכנתה עד לתקופה של שישה חודשים במקום שלושה חודשים שהם אפשרו עד כה.

הילה שי וזאן: נהדר, לא?

הילה שי וזאן: הבעיה הקטנטונת היא שההטבה הזאת עולה כסף.

הילה שי וזאן: למה?

הילה שי וזאן: משום שהבנקים אינם מאפשרים הארכה של תקופת ההלוואה בעוד שישה חודשים, וכך הסכום החודשי בכל חודש גדל והריבית גם היא גדלה בהתאמה.

הילה שי וזאן: בפשטות, דחייה בתשלומי המשכנתה תעלה לצרכן הרבה יותר כסף מהסכום שהיה צריך לשלם מלכתחילה בכל חודש.

הילה שי וזאן: אז בואו נעשה חישוב קל: לדוגמה, בהתאם לתחשיב, נניח שגובה הלוואה חודשית ל-20 שנה נאמד ב-4,080 שקלים.

הילה שי וזאן: לאחר בקשת הדחייה בשישה חודשים גובה ההלוואה יעמוד על 4,161 שקלים מדי חודש.

הילה שי וזאן: מדובר על תוספת של 4,150 שקלים להחזרי המשכנתה.

הילה שי וזאן: נכון להיום, 19 באוגוסט 2020, בעיצומו של משבר כלכלי, בעיצומה של התפרצות נגיף חסר מעצורים, יש למעלה מ-100,000 מובטלים או עובדים שהוצאו לחל"ת ואין להם משכורת קבע כדי לשלם את המשכנתה שלוו.

הילה שי וזאן: האלטרנטיבות הנוכחיות העומדות בפני הנתונים בצרה הן כאלה: או לדחות את החזרי התשלומים בריבית גבוהה, או למכור את הדירה שברשותם ולשלם במקום זאת שכירות באופן קבוע, או לשלם שכירות על הדירה שבה הם גרים ובמקביל להמשיך את החזרי התשלומים בריבית גבוהה שלקחו כמשכנתה בעבור פרויקט שבנו וטרם נכנסו אליו כלל.

הילה שי וזאן: איזו מהאופציות אתם הייתם בוחרים?

הילה שי וזאן: בעיניי, אף אחת מהן לא ריאלית.

הילה שי וזאן: בהוראת המפקח על הבנקים לאפשר דחיית תשלומי המשכנתה בכמה חודשים יש כוונה טובה, אולם הביצוע משאיר טעם רע ולא בהכרח יעיל לצרכן.

הילה שי וזאן: על פי הנתונים שנחשפתי אליהם, חודש פברואר 2020 היה החודש הגבוה ביותר בהיקף לקיחת המשכנתאות מכל חודשי פברואר בעשור האחרון במדינת ישראל.

הילה שי וזאן: להזכירכם, חודש פברואר הוא פחות או יותר ערב הפתיחה של נגיף הקורונה, לפני שהבנו את גודל האירוע ואת השלכותיו.

הילה שי וזאן: אזרחים רבים הכניסו את עצמם לחוב גדול וארוך טווח בלי לדעת שרבים מהם יפוטרו כמה חודשים לאחר מכן; בלי לשער שהמשק הישראלי יהיה בסכנת קריסה כמה חודשים קדימה.

הילה שי וזאן: עלינו להוביל שינוי שיעזור לפלח רחב באוכלוסייה, וגם אם זה לא אפשרי, אז בטח ובטח שלא להקשות עליו ולהגדיל את מחירי הריבית על החוב.

הילה שי וזאן: לא ייתכן שהממשלה והבנקים יהיו אלו שדוחקים משפחות וזוגות צעירים אל עבר חוסר האפשרות להחזיר את המשכנתאות שלוו.

הילה שי וזאן: אנחנו חייבים להתעורר עכשיו, לפני שיהיה מאוחר מדי, לפני שהמשבר יחריף ויעמיק.

הילה שי וזאן: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת מנסור עבאס, בבקשה.

מנסור עבאס: גברתי היושבת-ראש, חבריי דיברו על היבט אחד של המשבר הזה, אבל אם נסתכל מנקודת מבטם של האזרחים הערבים – אנחנו מדברים על ההלוואות – מלכתחילה השקיעו מאמץ די רב כדי לקבל אותן, וכמובן שמקבלים אותן בריבית מאוד מאוד גבוהה.

מנסור עבאס: אני מכיר את זה אישית, והתופעה הזאת כבר מוכחת, וכבר דנו על הנושא הזה בוועדת הכספים.

מנסור עבאס: לכן, ההיבט השני של המשבר הזה הוא שמלכתחילה הבנקים לא נותנים את אותו שירות שהם נותנים ביישובים יהודיים, למשל, ולכן נקודת המוצא של כל אזרח ערבי שקיבל הלוואה היא כבר נקודת מוצא שנמצאת למטה יחסית למישור הכללי.

מנסור עבאס: אבל ההיבט האחר והכי חשוב מבחינתי שלי כיושב-ראש הוועדה המיוחדת לפשיעה ואלימות – יש קשר ישיר – גברתי השרה, אם תוכלי לשמוע את המשפט הזה – יש קשר ישיר בין כישלון במתן אשראי והלוואות ביישובים הערביים לפריחת השוק האפור, שהיום הוא נמצא בשיא, בשיא של כל הזמנים בחברה הערבית.

מנסור עבאס: היום כבר היינו בישיבת עבודה עם פרקליטות המדינה, עם התחומים השונים, והנתונים מאוד מדאיגים.

מנסור עבאס: יש פשיעה כלכלית ויש פשיעה פלילית על רקע כלכלי.

מנסור עבאס: אנחנו מדברים על רציחות בחודש הזה, בחודשים האחרונים, על רקע המשבר הכלכלי.

מנסור עבאס: אנשים לא מצליחים לקבל הלוואה מהבנק, אז פונים לשוק האפור ומקבלים משם.

מנסור עבאס: המקרה האחרון שהגיע אליי: איש – אני לא אגיד מאיזה יישוב – קיבל הלוואה של 80,000 שקלים.

מנסור עבאס: כמה הוא החזיר עד עכשיו, חבר הכנסת אזולאי?

מנסור עבאס: הוא החזיר 200,000 שקלים עד עכשיו והקרן ירדה ל-50,000.

מנסור עבאס: למה?

מנסור עבאס: כי הוא מצא מישהו שתרם לו 30,000 שקלים לכסות על הקרן.

מנסור עבאס: כל חודש הוא היה מחזיר 4,000 שקלים.

מנסור עבאס: אחרי שהקרן ירדה ל-50,000 שקלים היום הוא מחזיר 2,500 שקלים כל שבוע, 10,000 שקלים, כי הריבית על ההלוואה הזאת היא 20%.

מנסור עבאס: למה האיש הזה החזיר עד עכשיו 200,000 שקלים וממשיך לעשות את זה?

מנסור עבאס: הרי אם הוא היה מקבל הלוואה מהבנק, הוא היה פושט את הרגל או היה מגיע להסדר עם הבנק עצמו או היה הולך להוצאה לפועל, אבל הוא לא יעז, הוא לא יעז לא לשלם את ה-2,500 שקלים, כי הוא בטוח שירצחו אותו.

מנסור עבאס: זאת המשמעות של הנושא שאנחנו מעלים היום, ולכן אין ספק שהמדינה, הממשלה, בנק ישראל, חייבים להתערב בנושא הזה ולתת מענה הולם למשבר, לתפקוד של הבנקים ביישובים הערביים.

מנסור עבאס: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה גם לך, חבר הכנסת עבאס.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בשם הממשלה תשיב שרת התפוצות חברת הכנסת עומר ינקלביץ', בבקשה.

עומר ינקלביץ': ברשותך, היושבת-ראש, ברשות כבוד השרה וברשות חבריי וחברותיי חברי הכנסת, קודם כול הנושא הזה הוא מורכב ולא פשוט.

עומר ינקלביץ': על פי הנתונים, נראה כי יש משקי בית שנקלעו למצוקה ביכולת ההחזר של תשלומי המשכנתה בשל משבר הקורונה.

עומר ינקלביץ': לנוכח זאת נקטה הממשלה כמה תוכניות לסיוע סוציאלי לשכירים ולעצמאים שנפגעו במשבר על מנת לסייע ביכולת למימון התשלומים הנדרשים על ידם בתקופה זו.

עומר ינקלביץ': בנוסף, ביום 5 ביולי 2020 הודיע בנק ישראל כי גובש מתווה אחיד לדחיית תשלומי הלוואות אשר אומץ על ידי כל הבנקים.

עומר ינקלביץ': במסגרת המתווה ניתנה לכל לווה אפשרות לדחות את תשלומי המשכנתה בשישה חודשים.

עומר ינקלביץ': צעדים אלו עתידים לתת מענה לסוגיה.

עומר ינקלביץ': במקביל, אנו ממשיכים לעקוב אחרי הנתונים הכלכליים ובוחנים את צעדי הסיוע באופן תכוף.

עומר ינקלביץ': לעניין ההגבלה במכירת דירה לאחר זכייה בתוכנית מחיר למשתכן, אנו מודעים לכך כי דווקא בעת הזאת המגבלה עלולה להשפיע באופן מהותי על חלק מרוכשי הדירה.

עומר ינקלביץ': מועצת רשות מקרקעי ישראל קבעה בהחלטה כי זוכים לא יהיו רשאים למכור את יחידת הדיור במשך חמש שנים מיום קבלת טופס 4, או שבע שנים ממועד ביצוע ההגרלה – המוקדם מהם.

עומר ינקלביץ': על מנת להתייחס למקרים חריגים הוקמה ועדה במשרד השיכון שבאפשרותה לאשר את המכירה לפני תום התקופה האמורה; במקרים חריגים.

עומר ינקלביץ': על כן רשאים רוכשים במסגרת התוכנית ומעוניינים למכור אותה לפני תום התקופה האמורה לפנות לוועדת החריגים, והיא תדון בבקשתם הפרטנית.

עומר ינקלביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן, היו הצעות להעביר לוועדת הכלכלה או לוועדת הכספים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ועדת הכלכלה – אנחנו בסדר עם זה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו מצביעים על העברת הדיון בנושא הזה לוועדת הכלכלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה להצביע.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 3 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכלכלה נתקבלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שלושה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נוסיף את חבר הכנסת יוסף טייב, את חבר הכנסת אליהו חסיד, חבר הכנסת אליהו ברוכי, חבר הכנסת ינון אזולאי, חבר הכנסת יעקב אשר, חבר הכנסת יבגני סובה, סעיד אלחרומי וגם גדי יברקן ואת חברת הכנסת הילה שי וזאן – את סופרת, ירדנה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כי אני לא ספרתי – ואת חברת הכנסת מיכל קוטלר וונש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם כך, הנושא יעבור לוועדת הכלכלה כפי שביקשתם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': << הלסי >> המשטרה הפסיקה להשתתף בוועדה להתמודדות עם בעלי מוגבלויות << הלסי >>

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו עוברים להצעות לסדר-היום בנושא: המשטרה הפסיקה להשתתף בוועדה להתמודדות עם בעלי מוגבלות, הצעות מס' 1249, 1265 ו-1266.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יעלה ויבוא חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: גברתי היושבת-ראש, כבוד השרה, חבריי חברי הכנסת, קודם כול התנצלות: לא "בעלי מוגבלויות" אלא "אנשים עם מוגבלויות".

ינון אזולאי: זו טעות שלנו בכתיבה, אז "עם מוגבלויות"; אין להם בעלות על המוגבלות.

ינון אזולאי: אם הייתה להם הם היו זורקים אותה מהם.

ינון אזולאי: האמת, אני רוצה לשאול פה שאלה.

ינון אזולאי: אתן להם כמה שמות ואולי תבינו מה המשותף ליענקי רוזנברג, איאד אלחלאק, עומרי פרץ, מוישי, שיראל חבורה ועוד רבים אחרים.

ינון אזולאי: יש להם דבר אחד משותף – שכולם אנשים עם מוגבלויות, נערים ומבוגרים, שלצערנו המשטרה פגעה בהם.

ינון אזולאי: המשטרה פגעה בהם, וכשאני אומר "פגעה בהם" – לפעמים זה ביודעין, כי זעקו להם ואמרו להם: האדם הזה אדם עם מוגבלות, יש לו פיגור שכלי, אוטיזם, אבל הם, לא היה אכפת להם; המשיכו, היכו, שברו אף, הרגו – הכול.

ינון אזולאי: לא מעניין אותם.

ינון אזולאי: לפני כחודשיים קרא נשיא המדינה להקים – והקים – ועדה בין-משרדית שבעצם תדע איך לקלוט את האנשים האלה, איך להגיע אליהם, איך להסתכל עליהם כשאנחנו נמצאים במצבי לחץ.

ינון אזולאי: תקופת הקורונה לא מועילה לנו, היא רק מייצרת עוד ועוד לחץ.

ינון אזולאי: רק בתקופה האחרונה, בקורונה, ראינו את הלחץ שהמשטרה נמצאת בו, ובצדק.

ינון אזולאי: הם לא תמיד יודעים איך להתמודד, אבל תמיד איכשהו נופלים דווקא על האדם עם המוגבלות.

ינון אזולאי: איך אמר לי מישהו מאנשי המשטרה?

ינון אזולאי: הוא אומר לי: תשמע, במקרה של אותו אדם, כולם ברחו – רק הוא נשאר.

ינון אזולאי: אמרתי לו: תקשיב, זה רק מראה שאם הוא קצת היה אדם עם דעת ולא לוקה בשכלו, גם הוא היה בורח.

ינון אזולאי: הרי זו התשובה הכי טיפשית שהייתה – הוא היה בורח.

ינון אזולאי: אבל נחשפנו לידיעה בשבוע שעבר בוואלה שאומרת שבמפגש האחרון של הוועדה הבין-משרדית, שזה בעצם גם הראשון שהיה, השתתפו נציגים ממשרד לביטחון הפנים, המשטרה, והם הודיעו שם: תקראו לנו בדיון האחרון והמסכם.

ינון אזולאי: הרי זה זלזול, זלזול.

ינון אזולאי: עזבו נשיא המדינה, שמוחל על כבודו, בסדר – זה זלזול באותם אנשים עם מוגבלויות, אותם אנשים מסכנים, חלשים, שאין מי שידבר אליהם.

ינון אזולאי: הרי מה ביקשנו?

ינון אזולאי: שתדעו רק איך לגשת אליהם, כשאתה נמצא במצב לחץ, דווקא במשטרה.

ינון אזולאי: כולם מוכנים לזה, רק המשטרה פתאום מתחמקת מזה.

ינון אזולאי: הרי עמד פה השר לביטחון הפנים אמיר אוחנה ואמר: אנחנו נעשה את הכול לראות איך אנחנו יכולים להגיע אליהם ולא לפגוע בהם.

ינון אזולאי: פניתי בכתב אל השר לביטחון הפנים אמיר אוחנה ולקודם, ארדן.

ינון אזולאי: לצערי, כולם אמרו שיטופל, אבל שום דבר לא.

ינון אזולאי: אם הם מזלזלים ולא מגיעים לוועדה כזאת חשובה, אז אתם מבינים כמה האנשים האלה חשובים להם – במירכאות, כן?

ינון אזולאי: אני הצעתי להם דבר אחד – אמרתי להם: תראו, קחו במשטרה, רק בשביל ההתחלה, קחו אנשים עם מוגבלויות, תעסיקו אותם צמוד אליכם, תבינו אותם, תרגישו אותם.

ינון אזולאי: כשתגיעו למקום אתם תחשבו פעמיים לפני שאתם מכים מישהו.

ינון אזולאי: לכן, אני חושב שהדבר הוא דבר הזוי, שדווקא המשרד לביטחון הפנים והמשטרה לא נמצאים בוועדה כזאת.

ינון אזולאי: זה דבר שצריך לעלות על סדר-יומה של הכנסת, ואני מבקש את רשותך, גברתי יושבת-ראש הישיבה, שהיא גם יושבת-ראש ועדת הפנים – אני מבקש שהדיון הזה יבוא אלייך, כי אני יודע ששם הוא מטופל בצורה הטובה ביותר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בשמחה.

ינון אזולאי: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אני לא רואה אותו פה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הינה הוא.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

אוסאמה סעדי: גברתי היושבת-ראש, כבוד השרות, סגן השר, חבריי חברי הכנסת, באמת אני מודה לחברי ינון אזולאי, שיזם את הדיון החשוב הזה, והכאוב, ואנחנו הצטרפנו אליו, כי באמת מדובר בנושא ששייך לכולנו.

אוסאמה סעדי: מדובר בחיים של האזרחים עם מוגבלות.

אוסאמה סעדי: גברתי היושבת-ראש, סגן השר, תמיד אמרנו – ואתה, מי כמוך אמר – שכל היתקלות – ויש כאן חברי מנסור עבאס, שהיום היינו בפגישה עם הפרקליטות ודיברנו על הנושא הזה של פשיעה ואלימות בחברה הערבית.

אוסאמה סעדי: תמיד אמרנו שכל היתקלות, כל מפגש בין שוטר לבין אזרח ערבי לצערנו נגמר בתוצאות טרגיות.

אוסאמה סעדי: אבל עכשיו צריך להוסיף למשוואה הזאת גם כל מפגש של יהודי ממוצא אתיופי עם המשטרה – אנחנו ראינו מה התוצאות הטרגיות – ועכשיו צריך להוסיף את הצלע השלישית למשולש הזה, שכל בעל מוגבלות, לצערנו, שנתקל במפגש עם שוטרים, התוצאה היא טרגית ביותר.

אוסאמה סעדי: אני אזכיר כמה מקרים: בשנת 2016 שוטרי משטרת קריית גת ירו לעבר אדם הלוקה בנפשו ופצעו אותו ברגלו; בשנת 2017 שוטרים ירו בטירת הכרמל בחיים בן שמעון, אדם שסובל מבעיות נפשיות, אחרי שהוא נופף לעברם בסכין; בשנת 2018 נורה למוות בידי שוטרים סרגיי חנוכייב – אני מקווה שאני מבטא את השם נכון; בשנת 2019 – צעיר בשם יהודה ביאדגה, גם במצב נפשי מעורער; מקרה אחרון, שזכור לכולנו – של השהיד איאד אלחלאק, שהוא היה בעל צרכים מיוחדים, והיה בדרכו למרכז אלווין ב-30 במאי.

אוסאמה סעדי: הוא נורה למוות ועד היום אין שום תוצאות ואין כתבי אישום.

אוסאמה סעדי: אני גם מזכיר את המקרה האחרון, שהיה במחסום קלנדיה, ששוטרים ירו בבעל מוגבלות, חירש שלא שמע ואז בגלל שלא שעה ולא שמע להוראות, ירו בו.

אוסאמה סעדי: אחרי המקרים האלה, גברתי היושבת-ראש, הוקמה ועדה בין-משרדית ביוזמת נשיא המדינה, בשיתוף שר העבודה והרווחה ושר המשפטים, והוקמו שלוש ועדות משנה בהשתתפות נציגי משרד העבודה, הרווחה, המשפטים, הבריאות, החינוך, בית הנשיא, ארגונים ועמותות.

אוסאמה סעדי: ועדות המשנה קיימו דיונים והיה מצופה שיופקו לקחים – לחנך איך אפשר ששוטרים יתנהגו במקרים כאלה על מנת שלא תהיינה תוצאות טרגיות שבסופו של דבר בעלי מוגבלות, בעלי צרכים מיוחדים – כי כל מפגש עם שוטר הסתיים בפציעה קשה או חס וחלילה בהריגה.

אוסאמה סעדי: לכן, מוזר מאוד ותמוה מאוד מדוע המשטרה והמשרד לביטחון פנים לא משתתפים בוועדה כזאת על מנת להסיק את המסקנות הנכונות.

אוסאמה סעדי: אני מצפה לתשובות מסגן השר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה, חבר הכנסת סעדי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת מיכל וונש.

מיכל וונש: גברתי היושבת-ראש, תודה רבה.

מיכל וונש: כנסת נכבדה, במסגרת הוועדה להתמודדות עם סמים ואלכוהול שבראשותי נחשפתי למושג לא מוכר – תחלואה כפולה, מושג המתייחס לאנשים הסובלים משתי מחלות בו-זמנית, מחלה נפשית ומחלת התמכרות.

מיכל וונש: שיראל חבורה סבל מתחלואה כפולה.

מיכל וונש: לפני כארבעה חודשים הוא נורה למוות בנסיבות מחרידות, שמדגישות את המצב שאיתו נאבקות משפחותיהם של המתמודדים עם תחלואה כפולה ואת הנפילה התמידית בין הכיסאות.

מיכל וונש: כיום מחלות נפש מטופלות על ידי קופות החולים והתמכרות מטופלת על ידי משרדי הבריאות והרווחה.

מיכל וונש: במקרים רבים קשה מאוד לזהות, לאבחן או לקבל טיפול בשתי המחלות במקביל.

מיכל וונש: משפחתו של שיראל, שלא יכלה להשתלט עליו לבדה באותו ערב, מאחר שהיה ככל הנראה בעיצומו של התקף פסיכוטי, הזעיקה את המשטרה לביתם שבראש העין.

מיכל וונש: בניגוד לנוהל המשטרתי לטיפול במתמודדי נפש, שוטר הגיע לבדו לטפל בקריאה, ולאחר ששיראל רדף אחריו עם סכין, באמצע ההתקף הפסיכוטי, ודקר אותו ברגל, ירה בו השוטר כשמונה כדורים, רובם בעוד שיראל שוכב על הכביש ומדמם למוות.

מיכל וונש: בעקבות המקרה הטרגי של שיראל חבורה, יחד עם זה של איאד אלחלאק ושל יהודה ביאדגה, הוקמה ועדה ממלכתית בין-משרדית שנועדה לטפל בדיוק בנושא זה – בקרימינליזציה של בריאות הנפש ושל אנשים עם מוגבלות.

מיכל וונש: מטרתה לגשר, להפחית את החיכוך בין גורמי אכיפת החוק לבין המתמודדים, שברוב המקרים הם עם מצבים מורכבים מאוד, בין היתר של תחלואה כפולה.

מיכל וונש: הוועדה נועדה למצוא פתרונות ארוכי טווח מתוך הכרה, שיח ובחינה עמוקה של כלל הגורמים.

מיכל וונש: תוצאותיה צפויות לתת לשוטרים את הכלים הדרושים לזהות שאיאד אלחלאק ז"ל סבל מאוטיזם; לטפל בדרך הנכונה בשיראל חבורה, זיכרונו לברכה, שהתמודד עם תחלואה כפולה; לתקשר באופן אפקטיבי עם יהודה ביאדגה, זיכרונו לברכה.

מיכל וונש: המשטרה היא שחקן ראשי בסיפור.

מיכל וונש: בידיה הכוח ולה האחריות לתת מענה במצבי הקיצון של אנשים עם מוגבלויות שונות.

מיכל וונש: היא שפוגשת את האנשים הללו בשטח; היא שנדרשת לפעול מולם ברגעי האמת; היא שצריכה לתת דין וחשבון.

מיכל וונש: אשר על כן, ראוי שהיא שתוביל באופן פעיל את הנושא הכאוב הזה.

מיכל וונש: בסופו של דבר, גם אם המשפחות פונות לקופות החולים, לפסיכיאטר המחוזי או למרכזי הטיפול, ברגע האמת הן מגיעות לטיפול המשטרה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מיכל, את צריכה לסיים.

מיכל וונש: כבר, משפט אחרון.

מיכל וונש: על כן, נוסף על המחויבות של כלל המשרדים והגורמים הרלוונטיים להבטיח שהם אינם נופלים בין הכיסאות, חובה שהמשרד לביטחון פנים והמשטרה יפנימו שזוהי גם אחריותם וחובתם כלפי כלל הציבור הישראלי, ללא הבדלי דת, גזע או מין.

מיכל וונש: זוהי דוגמה לחובה, לזכות ולהזדמנות שלצד משבר הקורונה, אדוני סגן השר.

מיכל וונש: בעת הנוכחית והמאתגרת הזאת, ביתר שאת, עלינו להבטיח לכל אזרחי מדינת ישראל ללא יוצאים מן הכלל, גם לאלה עם המוגבלויות, את ההכלה, הושטת היד והעזרה.

מיכל וונש: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ישיב סגן השר לביטחון הפנים גדי דסטה יברקן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

דסטה גדי יברקן: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, השאילתה הזאת היא שאילתה חשובה, ועל כן אשמח לענות עליה.

דסטה גדי יברקן: כבר בשבועות הראשונים לתפקידו יזם וקיים השר לביטחון פנים, השר אוחנה, דיון בנושא התמודדות המשטרה עם בעלי מוגבלויות.

דסטה גדי יברקן: הדיון התקיים בגישה מערכתית ולא נסב על אירוע זה או אחר.

דסטה גדי יברקן: מטרתו הייתה שיפור אופן ההתמודדות של משטרת ישראל בכל אירוע או מפגש שבו מעורב בעל מוגבלות לצד חיזוק ההיבט המניעתי, בשיתוף פעולה של כלל המשרדים והגופים לבחינת דרכים להימנע מהצורך במעורבות משטרה מלכתחילה.

דסטה גדי יברקן: במהלך הדיון סקרה המשטרה נתונים, נהלים ועדכונים רלוונטיים בהכשרת השוטרות והשוטרים אשר הוכנסו לשימוש וכאלה העתידים להיכנס, מתוך הבנה כי יש להתאים את אופן הטיפול במפגש שבין שוטרות ושוטרים לאנשים בעלי מוגבלויות.

דסטה גדי יברקן: לפני כשנה הוקם במשרד המשפטים צוות בין-משרדי לאשר בחן את האפשרות להקים צוותי משבר בתחום בריאות הנפש אשר יסייעו למשטרה בהתמודדות עם אירועים הכוללים אנשים עם מוגבלות שכלית או נפשית.

דסטה גדי יברקן: לפני כמה חודשים הוקם ביוזמת בית הנשיא צוות בין-משרדי נוסף – שמקור סמכותו אינו ברור, בייחוד לאור האמור לעיל – אשר ביקש לבחון את אותו הנושא.

דסטה גדי יברקן: להקמת צוות זה לא הזמין בית הנשיא שום גורם ממשרד לביטחון פנים או ממשטרת ישראל ולא יידע אותם בדבר.

דסטה גדי יברקן: בהמשך, משרד המשפטים איחד את הצוותים לדיונים משותפים, ונציגי המשרד לביטחון פנים, לרבות נציגי משטרת ישראל, השתתפו גם בדיונים אלו במהלך יולי 2020.

דסטה גדי יברקן: בסיכום בין מנכ"ל המשרד לביטחון הפנים למנכ"ל בית הנשיא ביולי, לפני חודש, הוחלט כי המשטרה ונציגי המשרד לביטחון הפנים ישתתפו בפגישה המסכמת של הצוות הבין-משרדי שביוזמת בית הנשיא כדי להתייחס לסוגיות המקצועיות.

דסטה גדי יברקן: ככל שנקבל הזמנה לפגישה מסכמת כאמור, נציגי המשרד ונציגי המשטרה ישתתפו ויעירו את הערותיהם, כפי שסוכם.

דסטה גדי יברקן: לסיכום, המשטרה, כמטרת-על, מחויבת להגן על שלומו וביטחונו של הציבור כולו ועל ציבור בעלי המוגבלויות בכלל זה.

דסטה גדי יברקן: על השוטרים לקבל כלים במסגרת הכשרתם כך שיוכלו לזהות ולהתמודד באופן מיטבי עם בעל מוגבלות לכשיידרשו לכך.

דסטה גדי יברקן: השר אוחנה הנחה לקדם כמה נושאים: 1.

דסטה גדי יברקן: לקדם את עבודת המטה בשיתוף משרד המשפטים ולהקים צוותי משבר משולבים של גורמי טיפול ואכיפה בהתאם למערכים הפועלים בעולם; 2.

דסטה גדי יברקן: לקדם תוכניות הכשרה של מערכי המשטרה הרלוונטיים בנושא התמודדות עם בעלי מוגבלויות, בשיתוף פעולה עם גורמי מקצוע במשרד הרווחה והבריאות, ולבחון בהקשר זה מפגש בלתי אמצעי של השוטרים עם בעלי מוגבלויות; 3.

דסטה גדי יברקן: לדרישת השר – הוספת לומדה לכל השוטרים בנושא סימני זיהוי והקניית כלים לשיח ראשוני עם בעלי מוגבלויות; טרם הפצת הלומדה לשוטרים תתקבל התייחסותם של המשרדים והגופים הרלוונטיים לנושא; 4.

דסטה גדי יברקן: באירועים שבהם מדווח שמדובר באדם בעל מוגבלות, יש לשלוח במידת האפשר שוטר ותיק ומנוסה, וכן על משטרת ישראל לוודא כי המידע שברשותה זמין לשוטרים בעת מענה על קריאות שבהם מעורבים אנשים בעלי מוגבלויות.

דסטה גדי יברקן: במידת הצורך יש לתחקר ולהפיק לקחים מאירועים שבהם היו מעורבים בעלי מוגבלויות.

דסטה גדי יברקן: המשרד לביטחון הפנים ומשטרת ישראל מחויבים לחיזוק ולהעמקת שיתוף הפעולה עם כלל משרדי הממשלה והגופים הרלוונטיים לטובת שיפור הטיפול באירועים בשגרה ובחירום.

דסטה גדי יברקן: זו תשובתנו לכל חבריי שהציעו את ההצעה הזאת.

דסטה גדי יברקן: גברתי היושבת-ראש, אני חושב שהנושא הזה חשוב.

דסטה גדי יברקן: נוסף למסמך הרשמי שהקראתי, אף אחד לא חולק על כך שגם השר אוחנה וגם אני נהיה בוודאי מחויבים לנושא הזה.

דסטה גדי יברקן: קיימנו גם כמה שיחות בתוך המשרד, איך אנחנו יכולים להביא כל מיני טכנולוגיות, כולל אפליקציות, שיכולות לעזור לבעלי מוגבלויות, יחד עם המשטרה ויחד עם השוטרים בשטח.

דסטה גדי יברקן: יש לנו עבודה רבה, ובוודאי אנחנו נהיה שותפים בכל דיון שיתקיים בהמשך.

דסטה גדי יברקן: כפי שאמרנו, הנושא הזה מספיק חשוב, שבטח כל איש ציבור, וודאי שוטרים בשטח, יהיה ער לסוגיה הזאת.

דסטה גדי יברקן: אני ער לכך שגם כשקורים מקרים כאלה, הם צריכים להיבדק.

דסטה גדי יברקן: אם שוטר עשה מעשה כזה, לצורך העניין, בהתעלמות מההוראות לטיפול בילדים עם צרכים מיוחדים, צריך לחקור, לבדוק ולהפיק לקחים.

דסטה גדי יברקן: אתמול התבשרנו – אני תמיד בעד לחקור כל מקרה של אלימות, בוודאי מקרים שאנחנו רואים שמסתיימים באבדות בנפש.

דסטה גדי יברקן: כל מקרה כזה באמת קורע משפחה, קורע את כל מה שאנחנו מאמינים בו, בסופו של דבר – לתת שירות, בוודאי לכל אזרח ועל אחת וכמה לאנשים בעלי צרכים מיוחדים.

דסטה גדי יברקן: אני חושב שמקרים כאלה יטופלו בתוך המשטרה, ואם לא בתוך המשטרה – במחלקה לחקירות שוטרים ובפרקליטות, שצריכים לעשות את המקסימום שלהם בנושא הזה.

דסטה גדי יברקן: לצערי הרב, כולנו יודעים שמח"ש הוא גוף חולה שלא עושה את עבודתו ואפילו פועל בניגוד לחוק.

דסטה גדי יברקן: את זה אומר מבקר הפנים של הפרקליטות, השופט רוזן – לא מזמן הוא הוציא הודעה כזאת.

דסטה גדי יברקן: מבקר המדינה כתב ש-97% מהתלונות כנגד מח"ש נסגרות בלא-כלום.

דסטה גדי יברקן: 50% מהתיקים שמגיעים למח"ש על שוטרים נסגרים אפילו בלי לפתוח אותם.

דסטה גדי יברקן: ולכן, גם בדרישה, בבקשה שלנו, להקים ועדת חקירה על מח"ש, כדי ששוטרים, עשרות אלפי שוטרים שעושים את עבודתם נאמנה, יוכלו להמשיך לעשות בלי שיכפישו אותם.

דסטה גדי יברקן: זאת אומרת, אם שוטר שסרח לא נענש – מה אנחנו מבינים מזה?

דסטה גדי יברקן: שאפשר לעשות את זה שוב.

דסטה גדי יברקן: אני חושב שאם אותם שוטרים שהיו – אם כל שוטר פעל כנדרש, כמו שצריך, בוודאי שאנחנו צריכים לגבות אותו, אבל אני אומר לכם כסגן השר לביטחון פנים שיש גם שוטרים שמועלים בתפקידם; בודדים, לא כולם.

דסטה גדי יברקן: יש גם אלימות שוטרים.

דסטה גדי יברקן: בזה כולנו צריכים להיאבק.

דסטה גדי יברקן: במקום להיאבק בנושא הזה, שר המשפטים יצא אתמול בהודעה שהוא עושה מיני-רפורמה במח"ש.

דסטה גדי יברקן: מה שקרה אתמול זה שבמקום שמח"ש תיסגר ויקום גוף חדש שיחקור את השוטרים, את כל התלונות הללו, בא שר המשפטים ואומר: הנושא הזה יימשך כפי שהיה.

דסטה גדי יברקן: מה האבסורד?

ינון אזולאי: הוא אמר שזה ייעשה – – – תהיה תגובה לשר המשפטים – – – אני חושב שזה בידו.

ינון אזולאי: זה נורא חשוב.

דסטה גדי יברקן: יותר מזה, אני מברך לא רק על אזרוח מח"ש – מח"ש בכלל לא צריכה להיות תחת הפרקליטות, תחת משרד המשפטים.

דסטה גדי יברקן: מח"ש אמור להיות בכלל גוף חיצוני שחוקר שוטרים.

דסטה גדי יברקן: עכשיו, מה קרה?

דסטה גדי יברקן: בזמן שמאזרחים את מח"ש, גייסו שוטרים חדשים למח"ש, ובמקביל הם פיטרו שוטר אתיופי, חוקר אתיופי במח"ש.

דסטה גדי יברקן: היום בבוקר ראיתי את הבחור הזה, שוטר לשעבר בשם דסטה.

דסטה גדי יברקן: מה הוא אומר?

דסטה גדי יברקן: בזמן הזה, המפקד שפיטר אותו, הוא הגיע מהמשטרה למח"ש, ולפני שהוא מפטר אותו הוא מריץ עליו סרט גזעני בתוך המחלקה.

דסטה גדי יברקן: צוחקים עליו ואומרים: אנחנו עכשיו רוצים להיאבק בגזענות בתוך מח"ש.

דסטה גדי יברקן: על מי אתם עושים צחוק?

דסטה גדי יברקן: מה זה הדבר הזה?

דסטה גדי יברקן: מה זה הדבר הזה?

דסטה גדי יברקן: אם מח"ש היום לא ייסגר, אני חושב – אני אומר לכם את זה כחבר כנסת וכחבר בממשלה וכסגן שר – בושה לכולנו הדבר הזה.

דסטה גדי יברקן: מי שחושב שככה הוא יכול לטאטא את הבעיה, הוא פשוט הופך את הבעיה הזאת למפלצת.

דסטה גדי יברקן: זה בכלל לא עניין של שמאל וימין.

דסטה גדי יברקן: לא יכול להיות מצב ששוטר – אם הוא שגה בתום לב – אני רוצה שוטרים חזקים, שוטרים שימלאו את משימתם, ולתת גיבוי לכל דבר כסגן השר לביטחון פנים, אבל אם הגיע שוטר שסרח, למה שהוא יקבל פרס?

דסטה גדי יברקן: שחרר אותו – – –

קריאה: – – –

דסטה גדי יברקן: תשאל את מח"ש.

דסטה גדי יברקן: כמעט אפס.

דסטה גדי יברקן: כמעט אפס, ולכן צריך לסגור את מח"ש ולא לאזרח אותם.

דסטה גדי יברקן: זה שאתה משחרר הביתה שלושה שוטרים ממח"ש, זה לא אומר שהארגון ממשיך לא לעבוד באותה צורה.

דסטה גדי יברקן: עכשיו, תאר לעצמך שאפילו ניתוח אידיאליסטי של מח"ש מתקיים יחד עם המשטרה.

דסטה גדי יברקן: איך אתה יכול?

דסטה גדי יברקן: אני אמרתי דבר מאוד פשוט: צריך להקים גוף חדש, גוף חוקר, שגם מגיש את התביעה.

דסטה גדי יברקן: אמרו לי: אין דבר כזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אדוני סגן השר, עברת לנושא, אתה יודע, שאפשר לנאום עליו שעה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה יעשו בוועדה?

דסטה גדי יברקן: אני מסיים.

דסטה גדי יברקן: אני מסיים.

יצחק פינדרוס: – – –

דסטה גדי יברקן: אני מסיים.

דסטה גדי יברקן: אני רק אומר, חברים, תאמינו לי, מה שאני אומר זה קשה, ואני אגיד את זה מהמקום שבו אני נמצא, אבל אני נכנסתי בשביל לשרת ציבור, ואם אנחנו לא נצביע על הבעיה, לעולם לא נמצא לה פתרונות.

דסטה גדי יברקן: אני מקווה מאוד שמקרים כאלה – אנחנו נבדוק וכמובן נפיק את הלקחים, אבל אני חושב שהבדיחה הזאת של מח"ש צריכה להיעלם מן העולם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברי הכנסת, האם אתם מסתפקים בזה או שאתם רוצים להעביר את זה – – –

דסטה גדי יברקן: אני מציע להעביר את זה לוועדת הרווחה.

קריאה: לוועדת הפנים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ועדת הפנים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו מצביעים על העברת הנושא: המשטרה הפסיקה להשתתף בוועדה להתמודדות עם בעלי מוגבלויות – – –

דסטה גדי יברקן: גברתי, מה הבעיה בוועדת הרווחה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ועדת הפנים היא הוועדה שדנה במשטרה, וזה המקום המתאים לה.

קריאות: – – –

דסטה גדי יברקן: הלוואי שכל הממשלה היו עובדים בפרגון הדדי כמוני וכמו יושבת-ראש הוועדה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה להצביע, חברי הכנסת.

דסטה גדי יברקן: זהו?

דסטה גדי יברקן: אני משוחרר?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': משוחרר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 2 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו שניים בעד ואין מתנגדים, אבל אנחנו נוסיף את חברת הכנסת מיכל וונש, חבר הכנסת ינון אזולאי, ה"אליהויים" – חברי הכנסת חסיד וברוכי, חבר הכנסת יוסף טייב, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, חבר הכנסת סעיד אלחרומי – וזהו, נכון?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני הצבעתי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שבעה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם כך, תשעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הנושא יעבור לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': << הלסי >>התנכלות שערורייתית של בית החולים שיבא בתל השומר כלפי חרדים הבאים בשעריו << הלסי >>

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הנושא הבא על סדר-היום שלנו הוא התנכלות שערורייתית של בית החולים שיבא בתל השומר כלפי חרדים הבאים בשעריו, הצעה לסדר-היום מס' 1223, של חבר הכנסת אליהו חסיד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

אליהו חסיד: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, שרת התחבורה, מכובדיי, סגן השר, לפני שאנחנו ניגשים להצעה לסדר-היום, אני אתחיל מנושא חשוב – פסוק בתורה: "ואתה דבר אל בני ישראל לאמר אך את שבתתי תשמרו כי אות הוא ביני וביניכם לדרתיכם לדעת כי אני יהוה מקדשכם".

אליהו חסיד: אומרת הגמרא: "הנותן מתנה לחברו צריך להודיעו, לדעת כי אני השם מקדשכם".

אליהו חסיד: אמר הקדוש ברוך הוא למשה: "מתנה טובה יש לי בבית גנזי ושבת שמה ואני מבקש ליתנה לישראל.

אליהו חסיד: לך והודיעם".

אליהו חסיד: חברים, נתבקשתי יחד עם חבריי על ידי גדולי ישראל, מנהיגי הדור, להעביר אליכם, חברי הכנסת, ולעם ישראל כולו את המסר והידיעה על אודות המתנה הטובה שאותה זכינו לקבל מבית גנזיו של בורא עולם.

אליהו חסיד: אחים יקרים, "השבת, נועם הנשמות, והשביעי עונג הרוחות ועדן הנפשות", קובע רבי אהרון מקרלין בשירו המפורסם, ועל כך אמר הרבי מאפטא: באמת ראוי ונכון לכל איש משכיל ונבון לשים אל ליבו, לצפות ולייחל כל ימי החול ליום השבת, ולהתלהב מאוד מתי יגיע יום השבת, ולהיות מקווה ונכסף, משתוקק למתנה חמודה זו, שבת קודש.

אליהו חסיד: אדוני היושב-ראש, העולם כולו, מדינת ישראל בכלל, מורעד ומיטלטל.

אליהו חסיד: נגיף בלתי נראה השתלט על מציאות החיים, משדד מערכות, משבש סדרי עולם.

אליהו חסיד: כל העולם חל מפניו ומפני בוראו, ואין איש יודע מה ילד יום.

אליהו חסיד: מנהיגי העולם אובדי עצות.

אליהו חסיד: אין בנמצא מי שיודע להתמודד עם המגפה שהפתיעה אותנו; מאות אלפי מתים, השם ירחם, כלכלות קורסות, מיליוני מובטלים.

אליהו חסיד: שוב ושוב אנו שומעים על ההמלצה להתכנס בחיק המשפחה הגרעינית ולהימנע ככל האפשר מלצאת אל המרחב הציבורי.

אליהו חסיד: הממשלה, ועדות הכנסת ומשרד הבריאות נתונים כולם לעיסוק אחד – עניין נגיף הקורונה.

אליהו חסיד: מבקשים גם לסגור ולהתכנס, לעכב את התפשטות הנגיף, אך גם לפתוח, לצאת ולהניע את הכלכלה – מצב בלתי אפשרי, שניהם יחד.

אליהו חסיד: חברים, יום אחד בשבוע יש לנו ההזדמנות לעשות את שניהם יחד בלי שמטרה אחת תפגע ברעותה – גם להתכנס בחיק המשפחה הגרעינית וגם לקבל על כך שכר ולהרוויח.

אליהו חסיד: "כל מקדש שביעי כראוי לו, כל שומר שבת כדת מחללו, שכרו הרבה מאוד על פי פועלו".

אליהו חסיד: השכר בימות החול תלוי בפועלנו לשמירת השבת.

אליהו חסיד: זה הזמן וזו ההזדמנות לשמור על הזהות היהודית במרחב הציבורי ולהקדיש את יום השבת למשפחה הגרעינית.

אליהו חסיד: בכך נשמור על בריאות העם וצמצום התפשטות הנגיף וכך גם נגשים את חזונם וכוונתם של מחוללי המדינה וראשיה.

אליהו חסיד: ציטוט: "אין צורך להיות מדקדק במצוות בשביל להכיר בערך השבת.

אליהו חסיד: מי שמרגיש בליבו קשר אמיתי עם חיי האומה בכל הדורות לא יוכל בשום אופן לצייר לו במציאות עם ישראל בלי שבת מלכתא".

אליהו חסיד: איפה שר?

אליהו חסיד: אז זה לא מצטרף לזמן שלי.

אליהו ברוכי: יהיה לך זמן.

אליהו חסיד: אני ממשיך את הציטוט.

אליהו חסיד: חברים, זה באמצע ציטוט, תנו לי להמשיך: "אפשר לאמור בלי שום הפרזה, כי יותר משישראל שמרו את השבת שמרה השבת אותם, ולולא היא שהחזירה להם 'נשמתם' וחדשה את חיי רוחם בכל שבוע, היו התלאות של 'ימי המעשה' מושכות אותם יותר ויותר כלפי מטה, עד שהיו יורדים לבסוף לדיוטא האחרונה של 'חמריות' ושפלות מוסרית ושׂכלית" – כך דברי אחד העם, שניבא ולא ידע מה ניבא.

אליהו חסיד: המשך ציטוט: "אין יהודי חייב להיות דווקא אדוק למען יראה הערך הרב שיש בקיום השבת ומועדי ישראל כימי מנוחה וחגים היסטוריים, המנחילים צביון יהודי ורציפות היסטורית לחיינו הציבוריים", קבע ראש הממשלה דוד בן-גוריון בספרו "נצח ישראל".

אליהו חסיד: בואו נראה איך מאיר דיזנגוף, ראש העיר הראשון של העיר תל אביב, התייחס לשבת: "אין כאן שאלה שבדת בלבד, אלא שאלה ציבורית ולאומית.

אליהו חסיד: לכל עם ועם יש מסורת של השקפות, אמונות, מנהגים – השומרת עליו – – – אוי לו ליחיד ואוי לו לקיבוץ שייבדל מתוך עמו.

אליהו חסיד: עלינו להישמר מחילול שבת בפרהסיה", כתב ראש העיר הראשון של תל אביב.

אליהו חסיד: גם השופטת דליה דורנר מציינת בפסיקתה: "קביעת יום המנוחה ליהודים בשבת מגשימה את ערכיה של המדינה כמדינה יהודית ודמוקרטית.

אליהו חסיד: שני ערכים אלה משתלבים בהרמוניה מלאה בחוק הנדון.

אליהו חסיד: ליום מנוחה לעובדים מטרה סוציאלית וחברתית, ואילו היהדות קידשה את יום השבת כיום המנוחה של בני העם היהודי.

אליהו חסיד: יום השבת הוא ערך לאומי לא פחות מאשר ערך דתי", היא כותבת.

אליהו חסיד: המשורר חיים נחמן ביאליק כתב: "ארץ ישראל בלי שבת לא תיבנה אלא תיחרב, וכל עמלכם יהיה לתוהו.

אליהו חסיד: עם ישראל לא יוותר לעולם על השבת, שהיא לא רק יסוד קיומו הישראלי, אלא גם יסוד קיומו האנושי – – – והיא שעמדה להם ללבוש צורת אדם במקצת – – – ועתה בשובנו לארץ אבות, הנשליכנה אחרי גונו ככלי אין חפץ בו?

אליהו חסיד: – – – בלי שבת אין ארץ ישראל ואין תרבות ישראל.

אליהו חסיד: השבת היא התרבות".

אליהו חסיד: חבריי חברי הכנסת, אזרחי ישראל היקרים, בואו נתאחד כולנו, עם אחד בלב אחד, נשמור על המתנה הגנוזה שקיבלנו, נקדיש אותה למשפחה הגרעינית שלנו, נישאר יחד איתם בבית, נעניק להם שמחה, חיים, אושר וגם בריאות.

אליהו חסיד: "וזכנו לקבל שבתות מתוך רוב שמחה והסר ממני ומכל בני ביתי חולי ומכל עמך בית ישראל כל מיני חולי וכל מיני מדוה".

אליהו חסיד: שבת שלום, ישראל.

קריאה: חזק וברוך.

אליהו חסיד: חבריי חברי הכנסת, נעבור להצעה לסדר-היום – –

אוסאמה סעדי: מה זה היה כל זה?

אליהו ברוכי: הקדמה.

אליהו חסיד: הקדמה למדינה יהודית ודמוקרטית.

אליהו חסיד: דיברנו על החלק היהודי, ועכשיו אנחנו עוברים לדבר על החלק הדמוקרטי.

אליהו חסיד: אנחנו רואים כל כך הרבה מפגינים במדינת ישראל ללא הגבלות שאנחנו רואים במקום אחר.

אוסאמה סעדי: תשע דקות יהודית, עכשיו תגיע הדמוקרטית.

אליהו חסיד: לא עברו תשע דקות.

אליהו ברוכי: אל תפריע לו, שלא יבקש השלמה.

אליהו חסיד: לקחת לי שתי דקות.

אליהו חסיד: ההצעה הייתה על התנכלות שערורייתית של בית החולים שיבא תל השומר לציבור החרדי.

אליהו חסיד: כשאני הגשתי את ההצעה, כבוד סגן השר, היו לי כמה תלונות בלשכה, לא הרבה.

אליהו חסיד: בעיקר התעוררתי מהסיפור שהיה בעיתונות סביב האדמו"ר מסדיגורא זצ"ל, שהלך לעולמו.

אליהו חסיד: הוא היה מחברי מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל, הוא היה מחשובי האדמו"רים.

אליהו חסיד: אני לא נכנס אם הסיפור איתו הוא נכון או לא נכון, נשאיר את זה בצד.

אליהו חסיד: הגיעו פניות והעליתי את זה כהצעה, כי גם לכמה פניות צריך להתייחס ולעשות משהו בנדון.

אליהו חסיד: אני חייב לספר לכם שמיום שהתפרסמה ההצעה לסדר-היום בעיתונות, הלשכה שלי והעוזרים שלי עסוקים בדבר אחד במשך למעלה משבוע ימים: תלונות ופניות בעניין בית החולים שיבא תל השומר.

אליהו חסיד: כל הפניות מתמקדות בדבר אחד: התנכלות ליהודי חרדי או ליהודי מבני ברק שמגיע לשערי תל השומר.

אליהו חסיד: מיון בכניסה של תל השומר ליהודי חרדי או ליהודי מבני ברק שמגיע – בבקשה, לך לצד ימין, למחלקת קורונה.

אליהו חסיד: כשמגיע יהודי חילוני – אתה יכול להיכנס מפה.

אליהו חסיד: רבותיי, הרופאים והאחיות וצוות בית החולים עושים עבודה נהדרת במסירות נפש.

אליהו חסיד: הם מוסרים את הנפש כל השנה, בפרט עכשיו בתקופת הקורונה – לילות כימים למען רפואת עמך ישראל.

אליהו חסיד: חברים, זאת איזושהי בעיה בראש, זאת איזושהי בעיה בהוראות.

אליהו חסיד: פונים אליי יהודים חרדים מבוגרים שמגיעים, שכבר עברו את הקורונה.

אליהו חסיד: אומר לי יהודי, ביום שישי הזה: עברתי את הקורונה, הראיתי להם שתרמתי אצלם פלזמה כבר שלוש פעמים – לא, תלך למחלקת קורונה; עד שבסוף התפוצץ לו אפנדיציט, והוא היה צריך לעבור ניתוח למוחרת, וגם גילו שאין לו קורונה.

אליהו חסיד: רבותיי, אני לא האמנתי.

אליהו חסיד: כשהתחיל הסיפור, פנו אליי פניות ראשונות, אמרתי: זה סתם, אתה יודע, תמיד בוכים, בפרט בכנסת; צועקים כל היום: אפליית חרדים.

אליהו חסיד: אני שולח מישהו לבדוק.

אליהו חסיד: שלחתי שני בחורים, בחור חרדי וחילוני – ויש לי תיעוד לזה, ואני מוכן להביא את זה לסגן השר; אני מקווה שהם יסכימו לבוא.

אליהו חסיד: שלחתי בחור חרדי ובחור חילוני למחלקת יולדות.

אליהו חסיד: בא הבחור החילוני ואמר: אני רוצה להיכנס כמלווה – בבקשה, תיכנס.

אליהו חסיד: הגיע הבחור החרדי, לא נתנו לו להיכנס במשך שעה למחלקת – סיפור מתועד שאני שלחתי בשביל לבדוק, כדי שהתשובה לא תהיה: אתם בדרך כלל אוהבים לבכות, כמו כל המגזרים.

אליהו חסיד: החרדים והערבים אוהבים לבכות.

אליהו חסיד: זה לא בכיות – זה דברים שאני שלחתי.

אליהו חסיד: רבותיי, 50% מהפניות שלי – אמת.

אליהו חסיד: בוא נגיד 50%.

אליהו חסיד: אם זה 50%, מדובר בעשרות של פניות.

אליהו חסיד: יהודי חרדי – אנחנו מדברים על מחלקת יולדות.

אליהו חסיד: רבותיי, יותר משליש מהמטופלים של בית החולים שיבא הם אנשים חרדים.

אליהו חסיד: אני חייב לספר לכם שאתמול הלכתי, ירדתי לשטח וקיימתי פגישה עם מנכ"ל בית החולים תל השומר.

אליהו חסיד: הוא יזם את הפגישה.

אליהו חסיד: ישבנו למעלה משעה.

אליהו חסיד: בחור רציני, בחור ענייני, בן אדם שעושה הרבה למען הציבור ומוכן לתקן.

אליהו חסיד: ישבנו אצלו והבאנו לו את הסיפורים; שעה שלמה הוצאנו את הכאב.

אליהו חסיד: הבחור לא יכול היה לעמוד בפני זה – הוא אמר: אני אתקן, אתקן.

אליהו חסיד: חברים, אני מקבל כל מילה שהוא אומר, אבל הסיפור לא התחיל בגל הזה – הסיפור התחיל בגל הראשון.

אליהו חסיד: אז העיתונות החרדית הייתה מלאה בזה, והוא ידע מזה.

אליהו חסיד: הוא קיבל פניות לא פחות ממה שאני קיבלתי, כנראה הרבה יותר, והוא אמר: כן, עושים תוכנית חדשה.

אליהו חסיד: חברים, אני חייב לומר לכם, היו תוכניות.

אליהו חסיד: הוא עשה תוכניות בגל הראשון – המצב נשאר אותו דבר.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: ישיב סגן שר הבריאות.

קריאה: – – –

אליהו ברוכי: אחרי השר, מהמיקרופון הצדדי, כן.

אליהו ברוכי: ישיב סגן שר הבריאות יואב קיש, בבקשה.

יצחק פינדרוס: למה אין פה שר במליאה?

אליהו ברוכי: אני חייב לומר רק שאני גם שלחתי שאילתה בנושא הזה לשר הבריאות, שאילתה רגילה.

אליהו ברוכי: אין שר.

קריאה: אדוני היושב-ראש, קודם כול נמנה אותו לשר.

אליהו ברוכי: היא ביקשה ועדכנה את מזכירת הכנסת שהיא יוצאת לכמה דקות וחוזרת.

יצחק פינדרוס: אז היא תצטרך לענות לי על השאילתה, ולא לשלוח את מקלב למרוח אותי.

אליהו ברוכי: את מי?

קריאה: – – –

אליהו ברוכי: בסדר, בסדר, הרב פינדרוס – – –

קריאה: – – – נושא לא פחות חשוב.

קריאה: – – –

אליהו ברוכי: מי עונה – זה תפקידה של השרה.

אליהו ברוכי: הינה השרה.

מירי רגב: מה, מה קרה?

יואב קיש: חסרת לנו, השרה.

מירי רגב: הינה, אני כאן.

קריאה: רציתי ששרת התחבורה תשמע את הנאום שלי.

מירי רגב: קודם כול, מקלב יענה לכם, בשביל זה הוא סגן שר.

אוסאמה סעדי: – – –

מירי רגב: כי הוא סגן שר – –

יצחק פינדרוס: – – – תקשיב למה שהשרה עונה.

מירי רגב: – – וסוף-סוף יש לי את היכולת להקשיב למקלב מדבר בשמי.

יצחק פינדרוס: אנחנו מקשיבים רק לשרה.

יצחק פינדרוס: השרה תענה.

יצחק פינדרוס: מקלב, תקשיב.

מירי רגב: אני עונה רק לאוסאמה.

מירי רגב: רק אם אוסאמה שואל אני עונה.

מירי רגב: כל השאר – לא.

יואב קיש: קודם כול, אני רואה שכבוד היושב-ראש והשרה – אני חושב שכנראה יש בעיה עם הסגן שלך, שלא נותן מענה לציבור – – –

מירי רגב: אף אחד לא יגיד מילה רעה על הסגן שלי.

מירי רגב: יש לי סגן חבל על הזמן.

יואב קיש: את רואה, שר הבריאות מביא אותי לייצג פה, והסגן שלך – אני רואה שאת, אישית, חסרה להם.

מירי רגב: הוא תכף יגיע, והשרה תקשיב לו.

יואב קיש: קודם כול הפסדת, השרה, דבר תורה לשבת מלכה.

מירי רגב: ולראש חודש.

יואב קיש: אז תודה לך על כך, חבר הכנסת אליהו חסיד.

יואב קיש: נהנינו כולנו פה לשבת ולהקשיב.

יואב קיש: לעניין שעליו עליתי להשיב, אני שמח קודם כול על דבריך – על כך שמנכ"ל שיבא, פרופ' קרייס, נפגש איתכם, וישב, והקשיב, ושמע, וגם אמר שהוא הולך לתקן ולעשות.

יואב קיש: אני חושב שזה חשוב מאוד.

יואב קיש: אם הייתי יכול, מעבר לתשובה שאני הולך לתת פה – יש פה גם את התשובה של שיבא – הייתי אומר:

יואב קיש: בוא ננסה לתאם את זה, ואני שמח שהנושא כבר קורה.

יואב קיש: חבר הכנסת מקלב, אתה חסרת לנו.

מירי רגב: תודה שהגנתי על סגני.

אורי מקלב: זה ברור – – –

יואב קיש: ברור.

יואב קיש: היא גם אמרה שהיא הולכת לשמוע אותך משיב מהדוכן ולהקשיב לך.

מירי רגב: ברור, לשבת פה ולשמוע אותו משיב על השאילתה.

יואב קיש: ואני אפילו יכול להוסיף ולומר לך שאני רק לאחרונה גיליתי כמה סגן השר מקלב נדיב – במשך חודשים רבים, נכון?

יואב קיש: לא נספר יותר, נכון?

יואב קיש: תספר לשרה, אבל זה יישאר בינינו.

יואב קיש: טוב, אני חוזר לנושא.

יואב קיש: אנחנו כמובן בתקופה מאוד מאתגרת של נגיף הקורונה, שמציבה בפנינו דילמות וקשיים.

יואב קיש: ריחוק חברתי ובידוד של החולים הם למעשה חלק מרכזי בטיפול במגפה, אבל אני אומר:

יואב קיש: בסוף בסוף לנגד עינינו קודם כול הטיפול בחמלה ובאנושיות באותם חולים.

יואב קיש: פרידה של קרובי משפחה מיקיריהם היא זכות בסיסית שמתלווה לחובה שבה אנחנו עוסקים – ההגנה על אותו בן משפחה, ההימנעות מהידבקות בנגיף שעלול לסכנו כל כך.

יואב קיש: לכן, מצד אחד, החמלה והזכות הבסיסית לפרידה באותם מקרים קשים, ומצד שני – השמירה על הימנעות מהידבקות.

יואב קיש: בימים אלה משרד הבריאות הולך לפרסם נוהל עבור מחלימים מנגיף הקורונה החדש אשר יאפשר להם להתנדב ולשהות במחלקות קורונה בצורה בטוחה.

יואב קיש: הרב פירר מקדם את הנושא הזה, ואני יודע שהוא מנהל את זה מול חזי, מנכ"ל המשרד, והנושא בשלבים של הבשלה.

יואב קיש: ברוב בתי החולים קיים נוהל מקומי שמאפשר לבני משפחה בריאים להיפרד מקרוביהם, אך חשוב להדגיש כי הדבר דורש מיגון מורכב – חלוק, מסכה, ויזור, כפפות – תשומת לב רבה מאוד על מנת להימנע מהדבקה בתוך אותה משפחה.

יואב קיש: בהתייחס לבית החולים שיבא, הדברים שהועלו בהצעה לסדר-היום הועברו לבדיקת הנהלת בית החולים, והוא העביר אלינו את תגובתו על הטענות שהועלו כדלקמן – ואני עכשיו למעשה רק מעביר לך את תשובת בית החולים שיבא, ללא שהעמקתי בבדיקה עצמה באירוע הזה: בליבת ערכי שיבא נמצאת ראיית האדם במרכז, ללא אפליה או הדרה מכל סוג שהוא.

יואב קיש: המרכז הרפואי חרת על דגלו טיפול בכלל, בכל עם ישראל ובכל אדם באשר הוא, ומעניק רפואה מיטבית ואנושית לכל הזקוק לכך ללא משוא פנים.

יואב קיש: בשיבא רואים בכך שליחות ועוסקים בצורכי ציבור באמונה, מתוך רצון לעזור ולהציל חיים.

יואב קיש: מגפת הקורונה העמידה את בית החולים בפני התמודדויות של אתגר שהאנושות אולי נתקלה בו לפני כ-100 שנה.

יואב קיש: בית החולים לומד תוך כדי תנועה ועושה כל שניתן כדי להמשיך לתת למטופלים בשגרה ובחירום את הטיפול הטוב ביותר.

יואב קיש: המרכז הרפואי שיבא רואה זכות גדולה לשמש בית חולים רפואי לכלל הציבור ולמטופליו היקרים, גם, כמובן, מהציבור החרדי.

יואב קיש: האוכלוסייה החרדית זוכה ליחס של כבוד בשיבא.

יואב קיש: שיבא רואה את חובתו גם בהנגשת בית החולים למגזר החרדי – דואג לארוחות שבת בכשרות מהודרת למאושפזים ולמלווים גם יחד, טיפל בנושא טומאת הכוהנים בבית החולים לילדים והרחיב את בית הכנסת המרכזי לטובת ולרווחת המגזר.

יואב קיש: עובדה היא כי גם רבים מאוד מהציבור רואים בשיבא את המרכז הרפואי של המגזר, ולא בכדי הם נהנים מהמקצועיות ומהשירותים ובוחרים בו בכל עת מחדש – אתה רואה, משרד הבריאות הפך להיות הפרזנטור של שיבא עכשיו – ובבית החולים גאים ומודים להם על כך.

יואב קיש: בית החולים ער לנושא הבדידות של חולי הקורונה ופועל למציאת פתרונות בסיוע המחלימים, וגם לאפשר לבני משפחה, למרות מגבלות הקורונה, להיפרד מיקיריהם ברגעים קשים אלו.

יואב קיש: נבנה אף מתחם ייחודי שמונע חשיפה לקורונה, ורואים בכך בשיבא ערך חשוב.

יואב קיש: לדברי בית החולים, הם ימשיכו לפעול בנושא הזה ככל שניתן.

יואב קיש: דרך אגב, אני חייב לומר שבישראל, בניגוד למדינות אחרות בעולם, היכולת של בני משפחה להיפרד מיקיריהם ברגעים קשים זה משהו – לא רק בשיבא אלא בכל בתי החולים – שהוגדר כצורך ומקפידים עליו.

יואב קיש: ההתמודדות עם מחלת הקורונה, בד בבד עם מתן מענה לכלל הפונים לטיפול רפואי, מחייבת את בית החולים לוודא כי המטופלים והצוות זוכים גם לטיפול מיטבי, תוך זהירות ושמירה על כך שלא יידבקו.

יואב קיש: בהמשך להנחיות משרד הבריאות, בית החולים פתח את המיון הביולוגי המקיף ביותר בישראל, המאפשר מתן טיפול ייחודי לחולים, חשודים, מבודדים ומחלימים מקורונה.

יואב קיש: ההחלטה על מקום הטיפול הינה על בסיס רפואי בלבד, ואיננה קשורה חס ושלום לא למוצא, לא לחזות ולא למקום מגורים או למגזר כזה או אחר.

יואב קיש: אם יש מי שנמצאו כנפגעים מעניין זה, הרי שבוודאי ובוודאי זה לא בכוונת מכוון, ובבית החולים מצירים ומתנצלים על כך.

יואב קיש: לסיום, בית החולים ביקש להבהיר כי הם קשובים לכל פנייה, לומדים מכל אירוע ומחויבים לשפר את המענה למטופלים ולבני משפחותיהם, תוך הידרשות לאיזון הראוי שבין הטיפול המקצועי, ההבנה למצוקות המשפחה וההגנה על החולים והצוות.

יואב קיש: אני אסיים, כפי שפתחתי את דבריי: אני שמח שנפגשת עם מנכ"ל שיבא, ואני אוסיף פה שאם גם לאור השיח הישיר שקיים לא יהיה פתרון או לא תראה שינוי בהתנהלות, אז אנא צור איתי קשר אישי, ואנחנו נדאג שהדבר ישתנה.

אליהו חסיד: אני מציע את הוועדה לפניות הציבור.

יואב קיש: מה?

אליהו חסיד: אני מבקש שזה ילך לוועדה לפניות הציבור.

יואב קיש: לי אין התנגדות.

אליהו ברוכי: אז נצביע על זה – על העברת הנושא לדיון בוועדה לפניות הציבור.

אליהו ברוכי: אבל עמדה נוספת של חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

אליהו ברוכי: בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת טייב.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להודות לאליהו על שהעלה את הנושא, אבל אני חושב שהנושא הוא הרבה יותר רחב, כשמדברים על עמדה נוספת.

יצחק פינדרוס: הבעיה המרכזית: שהציונים, ב-1948, כשחתמו על מגילת העצמאות, דיברו על כך שלא תהיה אפליה על דת, גזע ומין.

יצחק פינדרוס: החרדים זה לא דת, לא גזע ולא מין, אז מותר להפלות אותם.

יצחק פינדרוס: אנחנו פוגשים את זה בכל מקום – במקומות עבודה, בבתי חולים.

יצחק פינדרוס: ולא רק בשיבא, אני חייב לומר לך, לטובתם ייאמר.

יצחק פינדרוס: יש בשטח בעיה של אפליה, וצריך למצוא פתרון.

יצחק פינדרוס: כי להפלות מישהו על גזע – כולם מבינים שזה כבר לא פוליטיקלי קורקט; על דת, על מין – לא פוליטיקלי קורקט.

יצחק פינדרוס: חרדיות, מכיוון שזה לא אחד משלושת הדברים האלה, אז חופשי, למה לא, אפשר להפלות אותם, וזה קורה במקום אחרי מקום.

יצחק פינדרוס: ואני חייב לומר את מה שאמר אליהו כעמדה: יש בעיה.

יצחק פינדרוס: הדבר הזה – – –

יואב קיש: אז איך אתה רוצה לתקן את זה?

יצחק פינדרוס: צריך למצוא פתרון.

יצחק פינדרוס: אני לא יודע איזו ועדה בכנסת – – –

יואב קיש: בוא, תן פתרון.

יואב קיש: מה זה "צריך למצוא"?

יצחק פינדרוס: אולי נתחיל בפניות הציבור, אבל צריך שגם על בסיס לא של דת, לא של גזע ולא מין, אלא על בסיס של חרדיות, שזה סוג תרבות – אתה יודע מה, על בסיס תרבותי – לא יהיה אפשר להפלות אנשים.

יצחק פינדרוס: כי מפלים אותם במקומות עבודה, וכרגע מה שקרה זה יותר גרוע: בעקבות הקורונה יש גם כאילו תירוץ מקצועי.

יצחק פינדרוס: אתה אומר: תשמע, אנחנו מפחדים, בגלל הקורונה אנחנו עושים את זה.

יצחק פינדרוס: אבל אני רואה את זה במקום אחרי מקום – –

אליהו ברוכי: נא לסיים.

יצחק פינדרוס: – – ואני חושב שצריך למצוא לזה פתרון פה, בכנסת.

יואב קיש: דרך אגב, אני יודע שיש אפליה מתקנת של – – –

אליהו ברוכי: חבר הכנסת גפני.

יואב קיש: איפה?

אליהו ברוכי: בעבודה.

אליהו ברוכי: שילוב בעבודה.

יואב קיש: בתפקידים, בתקשי"ר.

יצחק פינדרוס: תקשי"ר?

יצחק פינדרוס: אני מציע לך לבדוק.

יצחק פינדרוס: אני מציע לך לבדוק.

יואב קיש: רק שנייה, לא, אני עונה לך.

יואב קיש: תשתמש בזה.

יואב קיש: יש לך ליוצאי אתיופיה – – –

יצחק פינדרוס: יוצאי אתיופיה זה לא – – –

אליהו ברוכי: – – –

יואב קיש: עזוב רגע את נושא היישום.

יצחק פינדרוס: זה לא עובד.

יצחק פינדרוס: אפליה מתקנת – זה לא עובד.

יואב קיש: בא חבר הכנסת טסלר ואמר שלמעשה – –

אליהו ברוכי: פינדרוס.

יואב קיש: פינדרוס, סליחה.

אליהו ברוכי: אנחנו לא מוותרים עליו.

יואב קיש: לא מוותרים עליו.

יואב קיש: – – ואמר שאין לו כלי, כי דת, גזע ומין לא עונה לו על נושא החרדים.

יצחק פינדרוס: נכון.

יואב קיש: אז אני אומר לך שכבר השתמשו בכלי שנמצא – – –

יצחק פינדרוס: והוא לא עובד.

יצחק פינדרוס: יש לי חדשות בשבילך: הוא לא עובד.

יואב קיש: חכה, לגבי אם זה קורה או לא קורה – זו שאלה אחרת.

יואב קיש: אבל דיברנו על כלי משפטי שתוכל להשתמש בו, אז תיקח.

יואב קיש: כי כנראה גם יוצאי אתיופיה – איך אתה מגדיר אותם?

יואב קיש: על מה אותם מפלים?

יצחק פינדרוס: גזע, מין, יכול להיות צבע.

יואב קיש: גזע?

יואב קיש: גזע?

יואב קיש: לא יודע.

יואב קיש: אז אני אומר ככה: יש שם גם נשים, דרך אגב, שהן מין, כמו שאנחנו יודעים, וחרדים.

יואב קיש: אני, דרך אגב, מרגיש שעוד מעט, כחילוני, אותי יתחילו להפלות לרעה.

יואב קיש: אז אני רוצה שיהיה באמת את העניין הזה.

יואב קיש: אני מאוד בעד.

יואב קיש: בוא נשתמש – – –

יצחק פינדרוס: אני מתחייב למיעוט החילוני שכשאנחנו נהיה רוב נתייחס אליהם יותר יפה מאשר הם התייחסו אלינו כשהיינו מיעוט.

אליהו ברוכי: אני רואה שאתה יושב על הכיסא של גפני עד הסוף.

יואב קיש: אני מודה לך, אבל אני מציע שאם אתה באמת מחפש כלי, אז הינה, יש לך כלי משפטי שכבר הוכח – אולי לא משתמשים בו טוב, אבל הוא קיים.

יצחק פינדרוס: תודה.

אליהו ברוכי: תודה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת טייב, בבקשה.

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני סגן השר, בעקבות הדברים של חבר הכנסת פינדרוס, הייתי מציע אולי – אנחנו כרגע מדברים על סימפטום, סימפטום שיבא, סימפטום בתי חולים אחרים: חרדי מגיע.

יוסף טייב: בואו נטפל בשורש הבעיה.

יוסף טייב: חברים, הבעיה מתחילה בתקשורת, הסתה בתקשורת.

יוסף טייב: אנחנו רואים בתוכניות כמו זהו זה, בתוכנית האחרונה שאני קיבלתי – לא ייתכן שבמדינה יהודית אנחנו ניתן יד לדבר הזה.

יוסף טייב: אולי מי שהיה צריך להשיב הוא באמת שר התקשורת – לשים סוף לסצנה הזאת, לקחת ציבורים בישראל – ולא משנה אם זה ציבור חרדי או ציבור ערבי – ולהציג אותם בצורה כזאת או אחרת.

יוסף טייב: בוא נטפל בשורש הבעיה, ואולי נמצא את הפתרון.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת טייב, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת ינון, רצית עמדה נוספת?

ינון אזולאי: לא, אי-אפשר, אפשר רק שניים.

ינון אזולאי: אני מקבל את מה שהם אמרו.

אליהו ברוכי: אוקיי, תודה רבה.

אליהו ברוכי: הצבעה – על העברת הנושא לדיון בוועדה לפניות הציבור.

משה אבוטבול: לא ועדת הבריאות, הרב – – –

אליהו ברוכי: הוועדה לפניות הציבור, זה מה שהם ביקשו.

אליהו ברוכי: הצבעה מס' 13 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 2 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה המיוחדת לפניות הציבור נתקבלה.

אליהו ברוכי: סיכום ההצבעה: שניים בעד, אין נגד ואין נמנעים.

אליהו ברוכי: מוסיפים את חברי הכנסת טייב, אליהו חסיד, הרב יצחק פינדרוס, ינון אזולאי, אוסאמה וסעיד אלחרומי, אז זה שמונה בעד.

אליהו ברוכי: הנושא יעבור לדיון בוועדה לפניות הציבור.

אליהו ברוכי: << הלסי >> הצרת חופש הדת ליהודים במדינות אירופה, בעיקר בתחום השחיטה והמילה, כחלק מהמגמה האנטישמית הגואה << הלסי >>

אליהו ברוכי: הנושא הבא – הצעה לסדר-היום בנושא: הצרת חופש הדת ליהודים במדינות אירופה, בעיקר בתחום השחיטה והמילה, כחלק מהמגמה האנטישמית הגואה, מס' 1261, הצעה של חבר הכנסת יוסף טייב.

אליהו ברוכי: בבקשה.

אליהו ברוכי: בבקשה, אדוני.

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גברתי השרה, אני רוצה להעלות בפניכם נושא חשוב בעניין הכוונה של רשויות באירופה לאסור שחיטה מסורתית וקיום טקסים דתיים נוספים כברית מילה.

יוסף טייב: לנוכח זאת שוחחתי עם הרב חיים קורסיה, רבה של צרפת, הרב פיזון, רבה של מץ, וטרינר במקצועו, שאחראי לכל נושא השחיטה מטעם איגוד רבני אירופה, והרב פרידמן מאיגוד רבני אירופה, והחלטתי לשם כך להעלות את הנושא כאן, בבית הזה.

יוסף טייב: זה זמן רב שהקהילות היהודיות באירופה מתחבטות בשאלה אם עדיין חופש הדת ליהודים קיים באירופה.

יוסף טייב: אם תשאלו את אותם רבנים שהשתתפו בכינוס העולמי השנתי של המערך לשירותים רוחניים בתפוצות, שנערך בתחילת חודש ינואר השנה על ידי ההסתדרות הציונית העולמית, התשובה תהיה לא.

יוסף טייב: בכנס העידו אותם רבנים כי במדינות רבות ברחבי היבשת ישנם קשיים גדולים ביותר בהיבט של קיום טקסים יהודיים ומסורתיים.

יוסף טייב: כ-200 רבנים וראשי קהילות יהודים מ-39 מדינות שהשתתפו בכינוס דנו במגוון רחב של נושאים.

יוסף טייב: בין השאר, הם עסקו באתגרי המשפחה היהודית, נושאי דת רבים הנוגעים לקהילות היהודיות באירופה, ואף קיימו סיור בישראל ונפגשו עם נציגי ציבור ודת.

יוסף טייב: אני אומר לכם, חברים, אנחנו ישנים בעמידה.

יוסף טייב: שתבינו, אני עוד מדבר בצורה עדינה, כי אני מבין שהנושא רגיש, אבל אני צריך לדבר, ואני אגיד לכם את האמת, כי אם לא נפעל באופן מיידי, בקרוב ממש, חלילה, ייתכן שתהיינה עוד מדינות רבות שיבקשו לאסור את השחיטה המסורתית, ואולי אף את קיום ברית המילה.

יוסף טייב: אנחנו לא יכולים לצפות שללא לובי מסיבי וללא התערבות שלנו כאן, בבית הזה, ויחסי ציבור חזקים, הדבר ייפתר מעצמו.

יוסף טייב: חבריי חברי הכנסת, ישנם אזורים בבלגיה שבהם השחיטה כבר אסורה, ואיגוד רבני אירופה נלחם בכך בערכאות בצורה חוקית, משפטית, מול מוסדות באיחוד האירופי.

יוסף טייב: אנחנו יכולים להיות אופטימיים, יכולים להגיד שיהיה בסדר, כמו שאנחנו רגילים לומר פה בישראל.

יוסף טייב: מקסימום יהודי אירופה יסתדרו – יביאו בשר ממדינות אחרות.

יוסף טייב: חברים, הדבר הזה הוא לא פתרון.

יוסף טייב: האזרחים באירופה זכאים לחופש הדת.

יוסף טייב: עלינו, כמדינה היהודית היחידה על פני הגלובוס, לדאוג לאחינו בתפוצות, ועלינו להיות עם אצבע על הדופק.

יוסף טייב: חבריי חברי הכנסת, תמיד כשישנו מקרה אנטישמי בעולם דוגמת שרפת בתי כנסת, חילולי קברים יהודיים, כתובות נאצה או רדיפת יהודים, מייד אנו קמים פה בממשלה ישראל, זועקים חמס ומוחים על הנעשה.

יוסף טייב: כשזה מגיע לנושאים אלה, של כוונה לאסור שחיטה יהודית מסורתית כמנהג אבותינו או קיום מצוות ברית המילה, פתאום הס, דממה.

יוסף טייב: ואני שואל אתכם: למה?

יוסף טייב: למה קורה הדבר הזה?

יוסף טייב: התשובה לכך אולי טמונה כאן, בבית שלנו בישראל.

יוסף טייב: אני רואה שבישראל, ברשת כאן 11, משדרים סדרה בשם היהודים באים, שמזלזלת באבותינו, אבות האומה אברהם, יצחק ויעקב, בנביאי האומה, חכמי ישראל, ואני לא שמעתי שהמדינה או מי מטעמה קם וזועק להסיר תוכנית כזאת ומוחה על הפגיעה ברגשות של מיליוני יהודים בעולם כולו.

יוסף טייב: חברים, יוצרי התוכנית הזאת, לצערי, אינם מקנים לילדים שלנו את האמונה היהודית שהתורה מן השמיים.

יוסף טייב: הם מתייחסים לעניין הזה כאל סאטירה.

יוסף טייב: זו סאטירה או זו סטירה בפרצופם של כל כך הרבה יהודים בעולם?

יוסף טייב: מותר לצחוק, מותר להתבדח.

יוסף טייב: זה טוב, זה גם בריא – ההומור בריא לבריאות.

יוסף טייב: אבל על מה צוחקים?

יוסף טייב: מישהו מהשחקנים או מחברי הכנסת היושבים כאן באולם היו מסכימים שיכנו את אימו ויציגו אותה כפי שהציגו את אסתר המלכה בביטויים הנוראיים שהיו שם?

יוסף טייב: וכי אסתר המלכה פחות מאימא שלי?

יוסף טייב: משה רבנו פחות מאבא שלי?

יוסף טייב: כדאי לחדד כאן, מעל במה מכובדת זו, ואני רוצה ציין בפניכם כי חוק העונשין במדינה קובע כי פגיעה ברגשי דת – (תיקון מס' 23) התשמ"ח–1988 – בסעיף 173 הוא אומר כדלהלן: "העושה אחת מאלה, דינו – מאסר שנה אחת: (1) מפרסם פרסום שיש בו כדי לפגוע פגיעה גסה באמונתם או ברגשותיהם הדתיים של אחרים; (2) משמיע במקום ציבורי ובתחום שמיעתו של פלוני מילה או קול שיש בהם כדי לפגוע פגיעה גסה באמונתו או ברגשותיו הדתיים".

יוסף טייב: חברים, מדובר בערוץ שממומן מכספי המיסים שלנו, מתוך התקציב השנתי של תאגיד השידור, שעומד על סך 747 מיליון שקלים, ומהם 650 מיליון שקלים, כלומר, כמעט כלל התקציב, מגיע ממשרד התחבורה.

יוסף טייב: ואם תשאלו מה הקשר בין תחבורה לתקשורת – פשוט מצאו דרך פשוטה לממן את תאגיד השידור באמצעות מס ישיר מהאזרחים שישלמו בכל שנה לתאגיד השידור, בין שנרצה ובין שלא, כאשר הם מחדשים את רישיון הרכב.

יוסף טייב: סכום האגרה לתשלום מחושב, על פי הכתוב, בשורה התואמת לקבוצה שאליה משתייך כלי הרכב.

יוסף טייב: לסכום הזה יש להוסיף את התשלום הנוסף בעבור תאגיד השידור הישראלי בסך 156 שקלים.

יוסף טייב: תעשו חישוב פשוט: לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2019 יש בישראל כ-3,600,600 כלי רכב מנועיים.

יוסף טייב: ניקח את המספר הזה, נכפיל אותו ב 156 – נגיע לסכום של 561 מיליון שקלים המשולמים על ידי כולנו לתאגיד השידור הישראלי.

יוסף טייב: אנחנו מבינים מה קורה כאן?

יוסף טייב: לא מדובר במס רגיל שמנווט גם לביטחון המדינה או לתשתיות של עובדי המדינה שמשרתים את האזרחים.

יוסף טייב: מדובר, למרבה האבסורד, בכסף שהמדינה מחייבת אותנו, בעלי הרכבים, לשלם לאנשים שמייצרים תוכן שפוגע בנו.

יוסף טייב: היעלה על הדעת דבר כזה?

יוסף טייב: אני לא נכנס לשאלה אם עוגת התקציב מתחלקת בנושאי תוכניות שמעניינות את הציבור שאהובות עליו, וכך גם המשכורות למנהלים ולעובדים – האם כל זה נעשה לפי יחס ישיר ויחס המשלמים; כמה מהעובדים ומקבלי ההחלטות שלהם הם יוצאי אתיופיה, חרדים, ספרדים, ערבים.

יוסף טייב: חברים, נעזוב את כל זה.

יוסף טייב: אני מדבר רק על הפגיעה ברגשות העם שמממן את הדבר הזה.

יוסף טייב: ושלא יענו את התשובה: אנחנו רק צוחקים, כי כשבית המשפט גזר שלוש שנות מאסר ושנתיים בפועל על טטיאנה סוסקין על כרוז החזיר המפורסם שפגע ברגשות של המוסלמים, היא לא יכלה לומר: צחקתי איתם.

יוסף טייב: לא עושים צחוק מדברים שמהם אנשים נפגעים.

יוסף טייב: בגלל זה בדיוק קיים החוק.

יוסף טייב: לאחרונה התפרסם שהכריחו צעירים שרוצים להשתתף בתוכנית מסוימת: אם אתה רוצה להשתתף בתוכנית, תאכל עטלף – אפרופו קורונה.

יוסף טייב: האם בשביל זה סבא שלו מסר נפש לעלות לישראל, הגיעו ממרוקו, מתימן ומפולין?

יוסף טייב: האם בשביל זה אני עליתי מצרפת?

יוסף טייב: אבותינו מסרו נפש במשך כל הדורות כדי לשמור על הכשרות, בשואה אנשים נזהרו שלא לאכול דברים שאינם כשרים, וכאן בישראל תוכנית טלוויזיה כופה על אדם אשר רוצה להמשיך בתוכנית לאכול עטלף.

יוסף טייב: לאיזו זוועה הגענו?

יוסף טייב: יהודי התפוצות נלחמים בימים אלה בדיוק על הדברים האלה ממש.

יוסף טייב: מה נענה להם?

יוסף טייב: חברים, הדבר הזה מחליש את העם.

יוסף טייב: זה יוצר זרות וניכור, מרחק וכעס.

יוסף טייב: בשביל מה, בשביל עוד מאכל?

יוסף טייב: איך אפשר לשתוק על דברים כאלה?

יוסף טייב: מותר וצריך למחות על הדברים; מותר לנו להביע כאב; מותר להגיש תביעה לבית משפט על דברים כאלה.

יוסף טייב: אבל אני רוצה להיות ברור: אנו לא צריכים להגיע לאלימות מילולית, בוודאי גם לא פיזית.

יוסף טייב: זה צריך להגיע מתוך החברה והמנהיגות בישראל.

אליהו ברוכי: נא לסיים.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

יוסף טייב: אני כבר מסיים, אדוני היושב-ראש.

יוסף טייב: בפרט בימים האלה, כשעם ישראל מצפה לשקט, לשלווה לאחדות, חובתנו כנציגי ציבור להתאחד יחד מתוך אהבה ולסלק כל דבר שפוגע ברגשות של אחרים, ובוודאי בכל הקשור לאמונה היהודית, לאבותינו, ובפרט ליהודי התפוצות ותורת ישראל, מתוך אהבה ואחדות בין כל חלקי העם, ועל ידי כך נהיה אור ומראה לעולם כולו בכיבוד האחר.

יוסף טייב: הבה יחד נמצא את המאחד ולא את המפריד.

יוסף טייב: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יוסף טייב, תודה רבה.

אליהו ברוכי: תשיב שרת התפוצות עומר ינקלביץ', בבקשה.

עומר ינקלביץ': תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עומר ינקלביץ': חברותיי וחברי הכנסת, מכובדי הרב יוסי טייב, הדיון פה חרג קצת ממסגרת ההצעה.

עומר ינקלביץ': ברשותך, אני באמת אשיב על ההצעה.

עומר ינקלביץ': ראשית, אני מודה לך על העלאת הנושא המאוד-חשוב הזה על סדר-היום.

עומר ינקלביץ': זהו אחד הנושאים שמטרידים מאוד בימים האלה את ראשי הקהילות באירופה, והנושא עולה כמעט בכל מפגש שלי עם מנהיגים יהודים מרחבי העולם.

עומר ינקלביץ': משרד התפוצות אמון מטעם ממשלת ישראל על הקשר עם התפוצות והמאבק באנטישמיות בעולם.

עומר ינקלביץ': המשרד עוקב זה כמה שנים אחר התופעה של קידום חקיקה נגד שחיטה דתית ומילת בנים במדינות אירופה.

עומר ינקלביץ': אנחנו רואים את התופעה כאיום חמור על חופש הדת של יהודים באירופה ועל החיים היהודים באירופה ובכלל.

עומר ינקלביץ': רק צריך להדגיש: הדיון הוא על חופש הדת.

עומר ינקלביץ': הניסיונות הללו מגיעים משתי קבוצות עיקריות: האחת מימין – מפלגות לאומניות המנסות להגביל הגירה מוסלמית לאירופה באמצעות הטלת הגבלות על אורח החיים המוסלמי, היהודי, דוגמת שחיטה דתית, שאותה הם מציגים כגורמת סבל מיותר לבעלי החיים, והטלת מגבלות על מילת בנים, המוצגת כפגיעה בחסר ישע.

עומר ינקלביץ': במקרים אלה, הגם שהיהודים אינם המטרה הראשית של ניסיונות החקיקה הללו, מבחינת מקדמי החקיקה הם מטרה משנית אך לגיטימית.

עומר ינקלביץ': לקבוצה השנייה, משמאל, משתייכים תומכי זכויות בעלי החיים הרואים בשחיטה הכשרה גרימת סבל מיותר לבעלי החיים ותומכי זכויות הילד הרואים במילה אקט דתי בלתי הפיך ומבקשים לדחות אותה עד גיל ההסכמה.

עומר ינקלביץ': משרד התפוצות עוקב אחר התופעה על כל המרכיבים שלה.

עומר ינקלביץ': אני רוצה לציין גם את הרב פנחס גולדשמידט, יושב-ראש ועידת רבני אירופה, הקונגרס היהודי האירופי, איגוד המשפטנים היהודים הבין-לאומי, אשר עושים באמת עבודה מקצועית בנושא הזה, ואנחנו נמצאים איתם בקשר רציף.

עומר ינקלביץ': כמו כן, אני נמצאת בקשר שוטף עם הנהגת הקהילות, גורמי ממשל באירופה ובאיחוד האירופי, עם משרד החוץ, האחראי לקשר עם מוסדות וממשלות, ממשלות האיחוד ועם משרדי הממשלה האחרים השותפים לטיפול בנושא על היבטיו השונים.

עומר ינקלביץ': בימים אלה ממש, יש לציין, התקיים דיון בבית המשפט האירופי לצדק בלוקסמבורג בערעור על איסור השחיטה הדתית בבלגיה.

עומר ינקלביץ': למדינת ישראל אין מעמד בדיון הזה כצד במשפט, אך יחד עם זאת המשרד עוקב אחר פסיקתו ופועל וגם יפעל, בעזרת השם, אל מול כל הגורמים בהתאם להתפתחויות.

עומר ינקלביץ': אני גם רוצה לציין שאנחנו חושבים, לאחר התייעצויות רבות, שאסטרטגית כרגע לא נכון שמדינת ישראל תהיה בחזית המאבק.

עומר ינקלביץ': אנחנו כמובן פועלים בנושא, אך המאבק – אני מדגישה – הוא על חופש הדת באירופה.

עומר ינקלביץ': המאבק הוא על חופש הדת.

עומר ינקלביץ': עוד פעם, הנושא רגיש, רב הנסתר על הגלוי בשלב הזה, ולכן אני מציעה שלא לפרט מעבר לכך.

עומר ינקלביץ': אני גם מבקשת, אדוני היושב-ראש, להמליץ, ברשותך, לחבר הכנסת טייב שהוא יסתפק בשלב הזה בתשובת המשרד.

עומר ינקלביץ': אנחנו כמובן נמשיך לעדכן ככל שיידרש.

עומר ינקלביץ': אני גם מזמינה אותך להיות איתנו בקשר רציף בנושא, ואנחנו גם עובדים בשיתוף פעולה, אז אני משוכנעת שנעשה את זה.

עומר ינקלביץ': אנחנו עוקבים באדיקות אחר הנושא, וכמובן, אני מדגישה, בחשיבות, אבל גם ברגישות הנדרשת, כי נדרשת פה רגישות.

עומר ינקלביץ': אני מודה לך, אדוני היושב-ראש, ואני מודה לכם, חבריי וחברותיי.

אליהו ברוכי: תודה רבה, שרת התפוצות.

קריאה: לוועדת החוץ וביטחון?

קריאה: – – –

יוסף טייב: חוץ וביטחון?

עומר ינקלביץ': אני ממליצה – – –

קריאה: – – – את זה לוועדת החוץ והביטחון.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יוסי טייב, חבר יוסף טייב, מה אתה מחליט בנושא הזה?

קריאה: זה תלוי בזה?

אליהו ברוכי: זה תלוי בזה.

אליהו ברוכי: אתה מסתפק בתשובה עכשיו?

יוסף טייב: כן.

אליהו ברוכי: אוקיי.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: אז התשובה של שרת התפוצות התקבלה.

אליהו ברוכי: סיימנו עם ההצעות לסדר-היום.

קריאה: נסתפק בתשובת השרה.

קריאה: תגיד את זה.

אליהו ברוכי: כן.

אליהו ברוכי: אמרתי.

קריאה: כי אין הצבעה.

אליהו ברוכי: אמרתי.

אליהו ברוכי: אז אין לנו הצבעה וזה גם לא עובר לדיון.

אליהו ברוכי: אנחנו עוברים לשאילתות.

אליהו ברוכי: השאילתה הראשונה – חברת הכנסת מיקי חיימוביץ', בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גברתי השרה, על פי נתוני משרד הבריאות, 2,200 אזרחים מתים מדי שנה בישראל מזיהום אוויר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לפי החלטת משרד התחבורה, התחנה המרכזית בתל אביב מהווה מפגע הגורם לתחלואה עודפת באזור, ועליה להיסגר עד שנת 2024.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': רצוני לשאול: כיצד את פועלת לקידום פינוי התחנה המרכזית, שגורמת לתחלואה עודפת ולתמותה מוקדמת לתושבי האזור?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

אורי מקלב: תודה רבה, חברת הכנסת מיקי חיימוביץ', על השאילתה.

אורי מקלב: גברתי השרה, זה כנראה מאתגר כאן את האנשים שגם השרה וגם סגנה עונים, אבל מכיוון – – –

מירי רגב: – – – חבר הכנסת סגן השרה מקלב להיות כאן ולשמוע את התשובות שלך.

אורי מקלב: כן.

אורי מקלב: זה קצת מאתגר אותי שאני צריך ככה לעמוד במקומך – –

מירי רגב: לא, לא, להפך.

מירי רגב: זה לא מאתגר, זה בסדר.

אורי מקלב: – – ולענות, אז זה קצת – – –

מירי רגב: אני כבר אומרת לך שאתה עובר אצלי בציון גבוה מאוד.

אורי מקלב: תודה לך.

אורי מקלב: תודה רבה על הדברים ועל הגיבוי, שזה עכשיו ולכל אורך השירות המשותף שלנו, גיבוי ותיאום מרבי.

אורי מקלב: אבל השרה הטילה עליי בין השאר את הנושא של הכנסת והממשלה ומשרד התחבורה, אז אני עונה במקומה ואני אתכבד, אבל צריך להגיד שאת הבסיס נתן המשרד.

אורי מקלב: התשובה על השאילתה לא יצאה לפני שהשרה ראתה אותה, נכון?

אורי מקלב: זה מטבע הדברים.

אורי מקלב: וגם מנכ"ל המשרד.

אורי מקלב: חברת הכנסת יחימוביץ', ראשית, את באמת העלית נושא כבד מאוד, של התחנה המרכזית בתל אביב, נושא שבתי משפט דנו בו, שאין כמעט גוף תכנוני שלא נגע בו.

אורי מקלב: אני לא הולך עכשיו לבשר בשורות רבות, אבל אני כן יכול לבשר על תהליכים שנעשים, על התהליכים מואצים שנעשים מאז שהשרה נכנסה לתפקיד שלה.

אורי מקלב: היא האיצה את התהליכים, ככל שאפשר להאיץ הליכי תכנון, אבל ודאי את הליכי ההידברות עם התושבים במקום ולעשות שיפורים במיידי.

אורי מקלב: השרה שמה על זה דגש.

אורי מקלב: לא בכדי המנכ"ל והסמנכ"ל של המשרד כבר היו שם וכבר נפגשו עם התושבים כדי לשפר.

אורי מקלב: אני אתחיל אולי בחלק היותר-טוב במה שאנחנו מדברים, בחלק המיידי.

אורי מקלב: החלק המיידי – אנחנו מדברים על שיפור המצב בתחנה המרכזית עצמה.

אורי מקלב: בהסכם שעשינו עם נצב"א, שהיא הגורם המשכיר, בעל הבית על התחנה המרכזית, אנחנו הולכים לעשות שיפוצים עמוקים מאוד, עד כדי כך שנעביר את מרכז המאסה של התחנה, של האוטובוסים, לקומה השביעית, והנוסעים ידלגו על שאר הקומות, על המעבר בתוך הקומות, עם דרגנוע או משהו, מעליות כאלה מהקומה שבה הם יורדים, קומה אפס, ישירות לקומה העליונה, ומשם האוטובוסים ייסעו.

אורי מקלב: זה עצמו יוריד את ההסתובבות ואת המפגש בין האנשים לבין זיהום האוויר.

אורי מקלב: מעבר לכך, אנחנו עושים גם הרבה יותר.

אורי מקלב: שאר הקומות ישמשו לכמה שיותר אוטובוסים חשמליים, שיהיו בתחנה ושם יהיו עמדות ההטענה שלהם.

אורי מקלב: ככל שאנחנו יודעים, ככל שהאוטובוס הוא חשמלי יותר, זיהום האוויר פחות.

אורי מקלב: הדבר השלישי שהמשרד עושה – היום דיברתי אישית עם המנכ"ל בנושא הזה.

אורי מקלב: הוא נפגש עם אנשים וגם עשה סיור, והסיור שלו, הוא אומר, היה פתאומי, והוא נתן לתושבים לעבור איתם.

אורי מקלב: הוא לא היה מכוון ובהכנה, כדי לראות ולגעת בליקויים אמיתיים, בזמן אמת.

אורי מקלב: מה שהיה צריך לשפר – לשפר.

אורי מקלב: בסופו של דבר הוא מבטיח שמה שהם ראו, נקודות התורפה שהם ראו, ישופרו ממש מיידית.

אורי מקלב: מעבר לזה, ואני חושב שזה גם נושא מרכזי – יש פתגם ביידיש, אבל אני אוהב להשתמש בו, ואפשר להשתמש בו גם בעברית: גם עד בית המרזח צריך כוסית משקה; עד השלב האחרון צריך לתת פתרונות ביניים, מה שנקרא.

אורי מקלב: משרד התחבורה רואה לנגד עיניו דילול כבר במצב המיידי, דילול של התחבורה.

אורי מקלב: ארבעה דונם מסביב הייתה אפשרות לעשות איזו תחנת מסוף.

אורי מקלב: המשרד לקח את זה כדי לדלל עוד איזה נפח מהתחבורה.

אורי מקלב: לא זו אף זו, ממש בעתיד הקרוב, כמה חודשים, התחבורה שתגיע מראש העין תהיה בסבידור, במקומות אחרים, אף שזו פגיעה.

אורי מקלב: בסופו של דבר, התחנה המרכזית, המעלה שלה היא שהכול נמצא ביחד.

אורי מקלב: אתה מגיע לאיזו נקודה, וככל שאתה מפריד, אתה בעצם מקשה.

אורי מקלב: אבל בתכנון נכון, באמצעים המתאימים, המשרד רואה לנגד עיניו דילול של התחבורה שם כדי להקל מהמאסה ולתת למסופים קטנים יותר, מטרופוליניים, ככל שיתאפשר לה.

אורי מקלב: אני יכול להגיד במילה אחת: כסף לא יהיה הבעיה.

אורי מקלב: יש חוסר במשאבי קרקע.

אורי מקלב: התקציב לא יהווה בעיה לקחת עוד משהו.

אורי מקלב: לא רק כאן, לא רק בתל אביב, אלא בכל הארץ, הבעיה המרכזית היום, האתגר הכי מרכזי של התכנון במשרד התחבורה היום, כפי שאמר לי היום הממונה על כך – הוא אומר לי: שטחים למסופי תחבורה.

אורי מקלב: יש קושי.

אורי מקלב: הרשויות המקומיות גם לא משתפות פעולה מספיק, או לא משתפות פעולה בכלל, אבל גם אין להן עצמן.

אורי מקלב: כל משאבי הקרקע היום לא ניתנים.

אורי מקלב: היום זה לא הדבר שהתושבים רוצים אותו, הם רוצים להרחיק אותו, וכשאתה מרחיק אותו אז באמת אתה מאבד מהתכלית שלו.

אורי מקלב: אנחנו רואים כאתגר מרכזי לעכשיו, בפעילות של משרד התחבורה כעת, להשיג כמה שיותר.

אורי מקלב: לא בכדי השרה פרסמה עכשיו, לפני יומיים, תוכנית להקמת ארבעה מסופי תחבורה – בלוד, בבני ברק ובעוד שני מקומות.

אורי מקלב: הכול – משום שאנחנו רואים את זה כאתגר.

אורי מקלב: השרה רואה את זה כאתגר מרכזי, לייעל את התחבורה הציבורית.

אורי מקלב: כמובן, אני רוצה לציין, בנקודה אמיתית: לא לראות את התחנה המרכזית כמרכז מסחרי עם אוטובוסים, שזה גורם לאנשים להיות שם.

אורי מקלב: להמעיט ככל האפשר, ככל האפשר, בנושא של המסחר בתוך התחנה המרכזית; מסחר לצורך המיידי של הנוסעים, אבל לא כמקום שהוא איזה קניון בשיתוף תחנה המרכזית, שזה גורם לחלק מהבעיה.

אורי מקלב: ככל שאנחנו נפרוט ונעשה מסופיים ייעודיים לתחבורה הציבורית, והחלק המסחרי יהיה רק כדי לתת את השירות, אנחנו גם נקל בדברים.

אורי מקלב: זה מה שבטווח הקרוב – הקרוב, חלק זה יכול להיות חודשים, כמו המסופים שאמרנו, בראש העין ועוד.

אורי מקלב: השיפוץ של התחנה המרכזית ייקח שנתיים, שלוש, אולי יותר.

אורי מקלב: אני מאוד זהיר בלוחות זמנים.

אורי מקלב: כולכם יודעים שמכיוון שזה לא צפוי – הלא-צפוי הוא יותר מהצפוי.

אורי מקלב: אבל מדובר כבר על תקצוב ומדובר כבר על תוכניות בהסכם עם נצב"א שזה מה שהולכים לעשות.

אורי מקלב: מעבר לזה, מה התוכנית העתידית?

אורי מקלב: אני מבין שלחברת הכנסת חיימוביץ' חשוב מאוד הנושא העתידי.

אורי מקלב: התוכנית היא עכשיו בשלב האיתור.

אורי מקלב: ישנם כמה שלבים: יש שלב של איתור, שלב של תכנון ופרוגרמה, שלב של אישור סטטוטורי ואחרי זה שלב של הביצוע.

אורי מקלב: כשאנחנו מדברים על שלב האיתור, אז איתרו בגבול תל אביב-חולון, מה שנקרא מע"ר בן צבי, שטח של 30 דונם.

אורי מקלב: אני מבקש לציין שהתחנה המרכזית בתל אביב היא 260 דונם.

אורי מקלב: 260 דונם.

אורי מקלב: אף אחד לא רואה לנגד עיניו משהו שיכול להעביר תחנה או לחלק את זה.

אורי מקלב: מדובר בשטח מאוד מאוד גדול.

אורי מקלב: כשאנחנו מדברים עכשיו על מרכז תחבורה, איך שאנחנו רואים את זה, זה בעצם מרכז תחבורה שיהיה שער המטרופולין: יהיה בו מטרו, תהיה בו רכבת, מסוף אוטובוסים ומרכז מסחרי מינימלי.

אורי מקלב: כבר עכשיו, בשלב הזה, יש התנגדויות של חולון וכו', אבל אנחנו מאוד מקווים להתגבר עליהן.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על כך שבשער הזה תהיה פעילות מאוד חדשנית וטכנולוגית וכמה שפחות מזהמת, שאנחנו רואים את זה כ-build-in בתוך תוכנית חדשנית ומתקדמת.

אורי מקלב: אנחנו רואים בשער הזה, במקום הזה, חשיבות עליונה, אבל הוא עדיין לפני אישורים סטטוטוריים.

אורי מקלב: כשאנחנו מדברים על תכנון, מדברים על תכנון של פרוגרמה, שזה לא תכנון פרטני, זה תכנון כללי, והמומחים שראו את זה מציינים מאוד לטובה אותו ואת מה שהוא יכול לתת, יחד עם פריסה של תחבורה אחרת.

אורי מקלב: אני רוצה לציין ולומר ביושר: אנחנו מדברים על דילול התחבורה, אבל יחד עם הדילול שאנחנו מוסיפים, כשיש חוסר ואנחנו מדרבנים לנסוע בתחבורה הציבורית, אז אנחנו גם צריכים להביא יותר אוטובוסים.

אורי מקלב: לא תמיד הדילול שלנו מדביק את המטרה.

אורי מקלב: אנחנו מורידים מצד אחד, מפריטים, מפזרים, אבל מצד שני גם מתגברים, כיוון שיש צרכים.

אורי מקלב: אנחנו מברכים על צרכים יותר גדולים, גם בגידול באוכלוסייה וגם בגידול המשתמשים.

אורי מקלב: משפט אחרון: אומנם לא ציינת את זה בשאילתה, אבל אני בטוח שאת ערה לסבל של התושבים מסביב.

אורי מקלב: עושים ככל שאפשר, ככל שניתן בכמה נושאים.

אורי מקלב: ישבו איתם, דיברו איתם וסיירו איתם כדי להקל עליהם את המפגע הזה.

אורי מקלב: חוץ מאיכות הסביבה וזיהום האוויר יש שם מה שהם קוראים "אזורים נעלמים מהעין" בתוך התחנה, בגלל התכנון.

אורי מקלב: שם יכולה להתבצע פעילות כזאת או אחרת שהיא לא תמיד – או תמיד לא רצויה.

אורי מקלב: דבר אחרון – ציינת בשאילתה שלך שמשרד התחבורה החליט וכאילו קבע שמתים מזיהום אוויר.

אורי מקלב: אין לנו כזאת מסקנה.

אורי מקלב: יש נתונים של משרד הבריאות על מתים.

אורי מקלב: אנחנו לא יודעים ספציפית כמה בתחנה המרכזית.

אורי מקלב: בלי להוריד – אני אומר את זה בסוף, לא בגלל שזאת התשובה.

אורי מקלב: אני אומר בזהירות, מכיוון שזה נכתב, שזה לא יישאר כך, שלא יתפרש שמכיוון שלא ציינו ולא הגבנו על זה, סימן שאנחנו מסכימים לזה.

אורי מקלב: אין כזאת הסכמה שזה מה שגורם לכמה אחוז או כמה מתים, חס וחלילה, ישירות מתחנה המרכזית.

אורי מקלב: לא התחייבנו – את מציינת שמשרד התחבורה התחייב שהוא ייסגר עד 2024.

אורי מקלב: אנחנו לא מכירים התחייבות כזאת.

אורי מקלב: נעשה הכול, כפי שציינתי, להקדים ולמהר בהורדה ובהקלה של המפגע הזה.

אורי מקלב: יש לך שאלה נוספת?

אורי מקלב: בבקשה, אם היושב-ראש מאפשר.

אליהו ברוכי: בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם אפשר, שאלה נוספת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הזכרת את סוגיית האוטובוסים החשמליים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עד כמה שאני מכירה את הנושא הזה, אחוז האוטובוסים החשמליים פשוט קטן, מקומם אפילו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש איזו בעיה של מכרז שתקוע בנושא של האוטובוסים החשמליים, והייתי שמחה לדעת איפה זה עומד.

אורי מקלב: השרה, ממש לאחרונה, אם היא תהיה קשובה לנו, ביקרה באתר של אוטובוסים חשמליים כאן, בכביש גולדה מאיר, ששם דגש מיוחד ומשאבים – – –

מירי רגב: כל נושא הרכבים האוטונומיים ורכבים חשמליים ואוטובוסים חשמליים – כל הסוגיה הזאת מקבלת אצלנו משקל מאוד מאוד כבד, בוודאי בכל מה שקשור בתחבורה הציבורית.

מירי רגב: אנחנו כולנו מבינים שבעוד חמש שנים לא יהיה אפשר לזוז במדינת ישראל, לכן אנחנו חייבים ליצור זמינות של כל מה שקשור לרכב חשמלי ודו-גלגלי.

מירי רגב: אנחנו רוצים שבכל מתחמי התחנות אדם יגיע מהבית שלו ברכב דו-גלגלי, יחנה בתחנה, ייסע ליעדו על רכבת או על אוטובוס חשמלי או אוטובוס אחר ויחזור.

מירי רגב: יש כאן בעצם ראייה כוללת שמדברת על יכולת של הנגשה וזמינות לאזרח של תחבורה ציבורית – זמינה, נגישה וכמובן גם ירוקה עד כמה שניתן.

אורי מקלב: ככל שהקומות האלה יאפשרו חנייה והטענה של אוטובוסים חשמליים בתחנה מרכזית, באמת היא תשאב את האוטובוסים האלה ותיתן לזה קדימות.

אורי מקלב: כשאתה יודע שיש לך מקום שמור ואתה יכול להטעין בו את האוטובוס ומייד אתה יכול להשתמש בו, זה יכול להיות רק גורם מדרבן לדברים האלה.

אורי מקלב: אנחנו מודים לך מאוד על השאילתה הזאת.

אורי מקלב: אני בדעה – עד עכשיו הייתי בצד השני – ששאילתות מקדמות דברים.

אורי מקלב: אני אומר לך את זה מתוך הניסיון.

אורי מקלב: ראיתי את המשרד.

אורי מקלב: לפעמים זה מוציא מהאבק, לפעמים אנשים צריכים לשאול.

אורי מקלב: יש לזה חשיבות מאוד גדולה, ואנחנו שמחים על השאילתה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

אליהו ברוכי: סגן שרת התחבורה, תודה רבה.

אליהו ברוכי: נעבור לשאילתה הבאה, של חבר הכנסת אוסאמה סעדי: פס הרכבת בלוד.

אליהו ברוכי: בבקשה.

אורי מקלב: בבקשה, אדוני.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השרה, עד שיש לנו הזדמנות לראות את השרה פה, לענות על שאילתה – אבל אולי את השאילתה הנוספת לשרה – – –

מירי רגב: אוסאמה, בשבילך אני תורנית היום, כי ידעתי שאתה שואל.

אוסאמה סעדי: אבל הבעיה היא שיושב-ראש הכנסת – – –

מירי רגב: אמרתי לו: יריב, דבר עם מזכירות הממשלה שאני אהיה תורנית בשעת שאלות לשרת התחבורה.

מירי רגב: אני אשמע גם את אורי וגם אותך.

אוסאמה סעדי: בדיוק.

אוסאמה סעדי: אבל הבעיה היא שיושב-ראש הכנסת מפריע לך שאנחנו נשמע אותך מלמעלה, אבל אנחנו מסתדרים עם סגן השרה.

מירי רגב: לא, לא.

מירי רגב: יש פה סגן השרה.

מירי רגב: שנייה, רגע.

מירי רגב: לא באתי לענות.

מירי רגב: מי שעונה על שאילתות ויש לו אחריות לכל עבודת הכנסת זה סגן השרה מקלב, שעושה עבודה מעולה בוועדות הכנסת ובמליאת הכנסת – זה לפרוטוקול בשלושה עותקים.

מירי רגב: לכן אני נמצאת כאן.

מירי רגב: אני פשוט באמת שמחה להיות כאן ולשמוע אותו עולה.

אוסאמה סעדי: בזה סיימתי.

אורי מקלב: בלי שביקשת, בשאילתה הקודמת השתדלתי לתת לה את הפיניש ולענות בשאלה הנוספת.

אורי מקלב: אני מקווה שגם עכשיו זה יתאפשר.

אוסאמה סעדי: כבוד סגן השרה.

אורי מקלב: בבקשה, אדוני.

אוסאמה סעדי: שכונת הרכבת בלוד, אלמחטה, סובלת זה שנים רבות מפסי הרכבת החוצים את השכונה ומהווים מפגע סביבתי ומפגע בטיחותי וסכנה לשלום הציבור, ובמיוחד לילדים.

אוסאמה סעדי: רצוני לשאול: 1.

אוסאמה סעדי: האם יש תוכניות במשרדכם לפתרון המפגע?

אוסאמה סעדי: 3.

אוסאמה סעדי: אם כן – מה הצפי לביצוע הפרויקט?

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: ראשית, אני מסכים איתך.

אורי מקלב: באופן כללי, כל מפגש של רכבת עם הולכי רגל הוא מפגש בעייתי.

אורי מקלב: המשרד במשך שנים עושה מאמצים, גם פיזיים, להוריד – מה שנקרא "דו-מפלסי", אנחנו קוראים לזה "הפרדות מפלסיות": עושים הפרדות מפלסיות כדי שלא יהיה במפלס אחד גם רכבת, גם תחבורה ורכב פרטי וגם הולכי רגל.

אורי מקלב: או שעושים גשרים או שעושים מנהרות כדי למנוע את המפגשים האלה ככל שניתן.

אורי מקלב: אלה דברים לא פשוטים.

אורי מקלב: עובדים הרבה במפגשים האלה על עוד אמצעי התרעה.

אורי מקלב: היום אנחנו רואים אם יש איש פיזי, אדם שעומד בתוך המפגשים האלה ומנסה לחטוף את המחסום או עוד דברים כאלה ואחרים, כדי למנוע.

אורי מקלב: אני חושב שגם לפי הנתונים, יש לנו יש ירידה בתאונות הדרכים במפגשים עם המפלסים האלה.

אורי מקלב: דיברתי עם הרלב"ד היום, לפני המענה על השאילתה שלך, כמה תאונות דרכים היו.

אורי מקלב: מ-2016 הייתה תאונת דרכים קלה עם הולך רגל ותאונה קשה של נוסע רכב.

אורי מקלב: אבל אתה ציינת בצורה מוצדקת: לפעמים מפגש מסילה שהוא לא בתוך עיר אינו דומה למפגש כמו בלוד, משתי סיבות מרכזיות: ראשית, הוא עובר ממש בין השכונות.

אורי מקלב: מטבע הדברים, מה שהיה לפני 30 שנה, שאז זאת הייתה שכונה קטנה, אינו דומה להיום, כשהשכונות התרחבו לכיוון המסילות.

אורי מקלב: מעבר לזה, זה לא סוד וזה ידוע שלוד כעיר היא מקום שיש בו ריבוי מסילות, היא עיר מרכזית בנושא מסילות, כך שמוצדקת לחלוטין השאילתה שלך בנושא של תאונות דרכים והבעיה שיש בין הולכי רגל, מכוניות ותחנת רכבת שעוברת בין השכונות האלה ונמצאת לא רק בשכונה אחת.

אורי מקלב: אני חייב לציין שלפני חודש וחצי השרה קיימה סיור – גם אני התלוויתי אליה – בעיר לוד בנושא הזה של השכונות ומפגשים עם מסילות הרכבת.

אורי מקלב: היינו אמורים אפילו ליצור איזה סיוע.

אורי מקלב: בגלל לוח הזמנים הקצר השרה ביקשה ממני לקיים סיור נוסף בעיר לוד, אולי לצורך הדבר הזה, ועוד כמה דברים.

אורי מקלב: הסיור הזה היה אמור להתקיים אתמול.

אורי מקלב: מסיבות כאלה ואחרות זה נדחה – בתיאום עם ראש העיר, בהשתתפות ראש העיר, ככה שאנחנו לא מורידים מסדר-היום.

אורי מקלב: בכל אופן, תרשה לי לפרוס בפניך כמה פעולות שאנחנו כן עושים.

אורי מקלב: ראשית, בחלק הפיזי, כפי שאמרתי, משתדלים לעשות: התקנת מערכות התרעה, חיישנים, התרעה משוכללת, רמזורים מקדימים ותשתיות בטיחות נוספות.

אורי מקלב: זה מה שעשו שם.

אורי מקלב: מעבר לזה יש פעילות חינוכית שהיא מאוד ייחודית וייעודית לעיר לוד, שנעשית במסגרת החינוך בתוך העיר לוד, גם במסגרת בתי ספר וגם במסגרות אחרות שיש בחינוך המשלים, ובמיוחד לאוכלוסייה שגרה קרוב למסילות – שם יש תוכנית שלמה.

אורי מקלב: אנחנו גם פנינו למשטרה לצורך האכיפה.

אורי מקלב: צריך לדעת שחלק מהדברים זה אנשים שגם עוברים במודע, ואותם קשה לעצור, אבל דברים אחרים – עשו אמצעים ממש פיזיים, להעמיק משהו, לחפור, כדי שיהיה קשה לעבור במסילות והמעבר לא יהיה קליל באותו מפלס, גם אם לא עשו הפרדה מפלסית מושלמת.

אורי מקלב: עכשיו, ברשותך, אני ממש אגע בכמה מקומות, כמה מפגשים, וזה באמת דבר נדיר שיש – אני סופר פה אולי שבעה או שמונה מפגשים בעיר לוד בין מסילה לתושבים, שזה דבר מאוד מאוד נדיר שיש כל כך הרבה מפגשים.

אורי מקלב: אז יש מפגש מס' 125, שזה ברחוב פסח לב, שזה באזור התעשייה.

אורי מקלב: שם עשו הפרדה מפלסית, אבל אני חושב שזה היה פחות מכוון לשם, השאילתה שלך; זה פחות נגיש לתושבים.

אורי מקלב: כמובן שזה בתוך העיר, אז גם זה חשוב.

אורי מקלב: זה באזור התעשייה, אבל זה מספיק חשוב לעשות את זה.

אורי מקלב: עכשיו אני אתמקד במפגש מס' 126, שנמצא בתוך שכונת הרכבת; כשמה כן היא, שכונת הרכבת בלוד.

אורי מקלב: המפגש עתיד להיסגר, לרבות פירוק גשר הולכי הרגל הקיים, וזה במסגרת פרויקט המסילה המזרחית, אבל מדובר בשנת 2025.

אורי מקלב: עד אז נעשים מרב השיפוצים, אבל זה ייעלם לגמרי, כל המפגש הזה, שהוא מפגש מאוד עמוס ומסוכן.

אורי מקלב: גם מפגש מס' 2 נמצא בתוך שכונת הרכבת – סליחה, מפגש מס' 129 ו-126.

אורי מקלב: אז מפגש 128, גם הוא ייסגר.

אורי מקלב: אותו דבר – זה נמצא בתוך השכונה, בתוך הפרויקט של המסילה המזרחית, וגם הוא ייעלם.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על שני מפגשים שייעלמו לגמרי.

אורי מקלב: המפגש השלישי, שנמצא ברחוב דרכי משה בלוד, בכניסה לשכונת הרכבת – המפגש ייסגר ושם יהיה גשר להולכי רגל.

אורי מקלב: זה יהיה הרבה יותר מוקדם, ובכלל לא תהיה גישה, מפגש עם הולכי רגל במפגש הזה.

אורי מקלב: קילומטר לפני זה – אומנם זה לא רווי בהולכי רגל, אבל קילומטר לפני זה תבוצע על ידי נתיבי איילון ונמצאת בתהליך סטטוטורי הפרדה מפלסית שתשקיע את הרכבת וממילא תמנע את הסכנה.

אורי מקלב: אני אציין עוד שני מפגשים.

אורי מקלב: מפגש 204 בפרדס שניר, שנמצא ברחוב מיכה רייסר, בשכונת גני אביב בלוד – עיריית לוד מקדמת תוכנית מפורטת, ושם היא תיתן פתרונות תחבורה כדי שלא יצטרכו בכלל להגיע למפגש.

אורי מקלב: כל כלי התחבורה יעקפו את העיר.

אורי מקלב: רכבת ישראל הכינה את זה, פנתה לעירייה לאשר את זה, והעירייה הסכימה להצעה.

אורי מקלב: בימים אלה יהיה הסכם רשמי בין הרכבת לעיריית לוד, וכפי שאמרתי, כל המפגש הזה ייעלם לגמרי וכל התחבורה תנוע מהמרכז ולא מדרך המסילה.

אורי מקלב: והדבר האחרון זה בכניסה לשכונת דהמש, במשולש גבולות הרשויות לוד, רמלה ושדות דן.

אורי מקלב: גם שם יבוצעו על ידי נתיבי איילון הסדרה והפרדה מפלסית, והיא תתחבר להפרדה מפלסית 132, שכבר נעשתה, ועם גשר להולכי רגל.

אורי מקלב: מדברים לא על 2025 – על 2021.

אורי מקלב: זה – במפגש 131.

אורי מקלב: אנחנו נתנו לך תשובות, חלקן בעתיד היותר-רחוק, חלקן בעתיד היותר-קרוב וחלקן מחכה לאישורים סטטוטוריים.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אוסאמה, אם אתה רוצה – עוד שאלה.

אוסאמה סעדי: כבוד סגן השר, אני מלווה את העניין הזה מאז הכנסת העשרים – התחלנו ב-2015 עם השר הקודם ישראל כץ.

אוסאמה סעדי: אני ביקרתי במקום הזה – אני מדבר איתך על המפגש איפה שעכשיו המשרדים הראשיים של הרכבת, שעברו שם.

אוסאמה סעדי: מדובר שם אולי בעשר מסילות.

אוסאמה סעדי: אני בטוח שראית את זה, וזה ממש סכנת נפשות.

אוסאמה סעדי: גם כמה ילדים מצאו שם את מותם.

אוסאמה סעדי: אני גם ביקרתי עם יושב-ראש הרכבת הקודם, בזמנו, חוסאם בשארה, ואחרי זה עם מנכ"ל הרכבת הקודם, עם ראש העירייה יאיר רביבו וגם עם חברי העירייה.

אוסאמה סעדי: ואז סוכם – ואמרת ששאילתות מעלות תיקים שהיו במדפים עם אבק.

אוסאמה סעדי: אז סוכם עם השר הקודם ועם הרכבת, עם האחראים ברכבת, להקים גשר מעל המסילות האלה וגשר נע, כמו שיש בנמל התעופה, כדי שהילדים לא יתחילו לרוץ בין המסילות, בין הרכבות ובין הרכבים, על מנת לתת להם תמריץ, כאילו זה גשר נע כזה.

אוסאמה סעדי: זה היה הסיכום, ואמרו שזה בתוכניות העבודה.

אוסאמה סעדי: לכן אני מבקש ממך שתבדוק את העניין הזה, ואם יש סיור שלך ושל המשרד עם ראש העיר, כמובן שאנחנו נשמח להצטרף ולהראות לכם את הדברים בשטח ולראות איך אפשר למצוא פתרון.

אורי מקלב: האם אנחנו מדברים על אותו מקום שנקרא מפגש מס' 131, שזה בכניסה לשכונת דהמש?

אוסאמה סעדי: כן.

אורי מקלב: אוקיי, אז מה שכתבו לי פה הגורמים המקצועיים: בתחילת הרבעון של 2021 הגשר כבר יתחיל לרדת לביצוע.

אורי מקלב: התכנון עכשיו נגמר, אז מה שאתה אומר, מ-2015 עד עכשיו – אנחנו נגיע עכשיו לסיומת, כפי שהגורמים המקצועיים כתבו לי פה וציינו את הנושא הזה, עם הגשר הזה.

אורי מקלב: התכנון המפורט נגמר ממש בימים אלה והביצוע יהיה בתחילת 2021.

אורי מקלב: אני מקווה שבפעם הבאה נוכל להתבשר שזה כבר נעשה.

אוסאמה סעדי: מאחר שאנחנו ביחסים וביחסי עבודה מצוינים עם המשרד ועם כבוד השרה, ואנחנו באמת כל הזמן בפגישות ובקשר רצוף וביחסי עבודה מצוינים עם המשרד, עם השרה ואיתך, אנחנו מקיימים גם סיורים בשטח – קיימנו סיורים לפני שבועיים בכמה יישובים, ראשי עיריות ומועצות מגיעים לפגישות עם השרה ועם הצוות המקצועי – אז גם בלוד אנחנו מבקשים שנלך שם לסיור במקומות האלה כדי ולנסות למצוא פתרונות למקומות האלה, ואני בטוח שנמצא פתרונות.

אוסאמה סעדי: תודה.

אליהו ברוכי: סגן השר, תודה רבה.

אליהו ברוכי: השאילתה הבאה – שאילתה של חבר הכנסת סעיד אלחרומי – – –

מירי רגב: – – – לענות על כל שאלה שעה.

אליהו ברוכי: אני רציתי לומר שכל תשובה שלו נקראת אצלנו "שיעור כללי".

אליהו ברוכי: זה שיעור של ראש הישיבה פעם בשבוע.

אליהו ברוכי: כל תשובה מקיפה.

אורי מקלב: אני לא יכול.

אורי מקלב: המשרד ענה לי רק על השאילתה של אוסאמה בשני עמודים מלאים וגדושים, אז אני לא יכול שלא להעריך את העבודה שהם עשו, והם הרחיבו, אז אני מנסה.

אורי מקלב: אבל אנחנו עכשיו נקצר קצת, ככל שניתן.

אורי מקלב: נעלה על הרכבת.

אורי מקלב: אבל אני מכבד כל שואל שיקבל את התשובה שלו.

אליהו ברוכי: בבקשה, חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

סעיד אלחרומי: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, כבוד סגן השרה, בית הספר היסודי אל-אמל בנגב נמצא דרומית ליישוב א-סייד בכפר הלא-מוכר ח'רבת אל-וטן.

סעיד אלחרומי: למרות הבטחות חוזרות ונשנות, עדיין לא נסלל כביש גישה לבית הספר.

סעיד אלחרומי: המצב חמור ובלתי נסבל, בעיקר בחודשי החורף.

סעיד אלחרומי: ברצוני לשאול: 1.

סעיד אלחרומי: האם קיימת תוכנית מתוקצבת לסלילת הכביש?

סעיד אלחרומי: 2.

סעיד אלחרומי: אם כן – מהו הלו"ז לביצוע?

אורי מקלב: תודה רבה, חבר הכנסת אלחרומי.

אורי מקלב: קודם כול, חצי תשובה: מתוקצב – יש; תוכנית – עדיין לא.

אורי מקלב: אבל כפי שבוודאי ידוע לך, בג"ץ חייב גם לעשות כביש גישה לבית הספר, כפי שהמשרד אומר לי, ומשרד התחבורה מעביר ממש בימים האלה תקציב ביצוע לחברת נתיבי איילון כדי שהם יבצעו ויתכננו את הכביש לכיוון בית הספר.

סעיד אלחרומי: נתיבי ישראל?

אורי מקלב: לא, נתיבי איילון.

אורי מקלב: נתיבי איילון היא החברה שנבחרה – אני לא יודע, אבל אני מניח שרק לצורך ייעול העבודה ורק להיטיב עם העבודה.

אורי מקלב: יכול להיות שנתיבי ישראל עסוקים.

אורי מקלב: הגורמים המקצועיים מנווטים את העבודות; אני לא נכנס לזה, גם לא קיבלתי תשובה על זה.

אורי מקלב: אני לא חושב שצריך להיות איזה נפקותא בעניין הזה.

אורי מקלב: התכנון המתוכנן לאותו כביש, אחרי שהם יקבלו את התקציב, זה כארבעה חודשים, אבל אני חייב לציין שהמשרד חושש ורואה לנגד עיניו כמה חסמים, או כמה נושאים שיצטרכו להתגבר עליהם, ויכול להיות שגם אתה תוכל לעזור בעניין הזה.

אורי מקלב: הדבר הראשון – יש שלוש תביעות של תושבים שגרים במקום וטוענים שהתוואי עולה על השטח שלהם.

אורי מקלב: אנחנו ננסה להגיע איתם להסכמות, אבל ככל שתהיה יותר גמישות מצידם כך ההסכמות יהיו יותר מהירות.

אורי מקלב: זה פרויקט – אולי אתה יכול לעזור בעניין הזה.

אורי מקלב: בכל אופן, המשרד כבר ייכנס איתם למשא ומתן.

אורי מקלב: התוואי הזה אינו תוואי אמיתי.

אורי מקלב: הוא תוואי שבחרו בו, אבל אין בו שום משהו סטטוטורי, כלומר אין תב"ע על המקום.

אורי מקלב: קבעו תוואי ואותו אישרו, אבל מעבר לזה לא מימין ולא משמאל.

אורי מקלב: כל שינוי שירצו לעשות בו ייתקל בבעיות, כי אין לזה היתר.

אורי מקלב: ההיתר שניתן זה משהו ממש ישיר לתוך התוואי הזה, וכל סטייה, אפילו קלה, תוכל לעצור את הפרויקט.

אורי מקלב: זה אירוע שאנחנו אומרים אותו בגלוי ובשקיפות מראש.

אורי מקלב: זה לא תלוי בנו.

אורי מקלב: והדבר השלישי, כפי ששאלת – כמה זמן זה – ככל שלא יהיו עיכובים, היעד ולוח הזמנים שלנו:

אורי מקלב: תוך 18 חודש הכביש יעמוד על תילו ויהיה שמיש.

אורי מקלב: שנה וחצי.

אורי מקלב: זו התשובה.

אורי מקלב: אם יש לך שאלה נוספת, בבקשה.

סעיד אלחרומי: כבוד סגן השרה, יש עוד בתי ספר ביישובים הבדואיים שיש בהם אותה סוגיה ואותה בעיה.

סעיד אלחרומי: אנחנו מתקרבים לפתיחת שנת הלימודים.

סעיד אלחרומי: אני מניח שגם אם עכשיו נחליט לעשות משהו, זה לא יהיה ב-1 בספטמבר, אבל לחורף הקרב, האם אפשר לקדם תוכניות שנמצאות כבר בקנה?

סעיד אלחרומי: למשל, בית ספר אל-אמל – כבר לפני שנתיים שאלתי בנושא, וגם הובטח שהנושא מתקדם ויש תכנון ויש הכול.

סעיד אלחרומי: עכשיו אתה אומר לי שנה וחצי.

סעיד אלחרומי: זה רחוק.

אורי מקלב: שנה וחצי זה כבר ביצוע.

אורי מקלב: תכנון וביצוע, אתם יודעים, זה לוקח את הזמן.

אורי מקלב: אנחנו נשתדל לקצר.

סעיד אלחרומי: אם יש תקציב – – –

אורי מקלב: אנחנו יודעים שאנחנו נמצאים כמעט שנתיים ללא תקציב.

אורי מקלב: לא מעט פרויקטים אנחנו מלינים על כך שהם תקועים ולא מתקדמים, אבל אני, כאחד – אתה באמת פונה, ואני רוצה לציין את זה שאתה חרוץ ופונה בנושאים האלה.

אורי מקלב: תפנה אליי יותר באופן מפורט ואשתדל לדבר עם גורמי המקצוע כדי לראות איך לקדם את זה.

אורי מקלב: תודה רבה.

אליהו ברוכי: סגן השרה, תודה רבה.

אליהו ברוכי: השאילתה הבאה – חבר הכנסת יצחק פינדרוס: הגבלת הגיל ברישיון הטיס.

יצחק פינדרוס: אדוני סגן השרה, גברתי השרה, השאילתה שלי מתייחסת לטייסים, שמוגבלים עד גיל 65, לפי החוק הישראלי.

יצחק פינדרוס: לפי החוק הישראלי, אי-אפשר לצאת לפנסיה לפני גיל 67.

יצחק פינדרוס: אתה בעצם עושה להם חל"ת בלי חל"ת שנתיים.

יצחק פינדרוס: לפי הכללים במדינת ישראל, ממה הם אמורים להתפרנס בשנתיים האלה?

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: כנראה שיערת בעצמך – אולי רצית לקבל תשובה מהשרה ולא ממני.

אורי מקלב: אני רוצה קצת לאתגר אותך בעניין הזה.

אורי מקלב: אמרת כאן שאתה רוצה לשמוע תשובה מהשרה, אז אני אומר:

אורי מקלב: אולי בגלל שידעת מראש – –

יצחק פינדרוס: – – – מהשרה.

אורי מקלב: מהשרה עצמה ולא מסגן השרה.

אורי מקלב: – – בגלל שאולי ידעת, אולי גם משיחה מקרית שהייתה בינינו, שאני לא איש בשורה בעניין הזה.

אורי מקלב: אבל אני רוצה להפריד בשאלה שלך בין החלק הרגשי לחברתי, ונכון מאוד שאנשים שמפסיקים ולא מאפשרים להם לטוס – – –

יצחק פינדרוס: אפשר לשנות את התקנה.

אורי מקלב: לא, התקנות האלה זה לא תקנה של ישראל, זה דברים בין-לאומיים.

אורי מקלב: אני שמעתי את השאלה שלך ואני ביררתי: לא ייתנו לטייס כזה לעבור באירופה, לא רק לנחות באירופה.

אורי מקלב: לא ייתנו לטייס בן 65, מעל 65.

אורי מקלב: יעלה על מטוס, ירצה להגיע לאירופה – לא ייתנו לו לעבור בשמי אירופה בגלל שהוא לא עומד בתקנות.

אורי מקלב: ודאי שלא ייתנו לו לנחות.

אורי מקלב: אלה התשובות שקיבלתי היום עם מנכ"ל רת"א.

אורי מקלב: אני נותן לך תשובות מוסמכות שביררתי אותן.

אורי מקלב: הן טריות, מהשעתיים האחרונות, שלוש השעות האחרונות.

אורי מקלב: זה נכון, וצריך לשים את זה בצד, איך עוזרים להם כנגד תקנות בין-לאומיות שאנחנו מחויבים להן – אנחנו גם לא יכולים אחרת – שאילצו אותנו – והיינו אולי האחרונים שעשו את זה, ככל שהתאפשר – אילצו אותנו להפסיק את הטיסות של טייסים מעל גיל 60.

אורי מקלב: טיסות מסחריות.

אורי מקלב: הפירוש הוא טיסות של נוסעים שבגלל הסברים – אני יכול לפרט לך, אבל אני לא חושב שהנקודה היא החוק.

אורי מקלב: אתה בעצם בא לשנות.

אורי מקלב: השאלה היא מה עושים למענם.

אורי מקלב: זו השאלה.

אורי מקלב: אז אומנם זה לא באחריות משרד התחבורה – הסכמי עבודה וכאלה; משרד התחבורה יודע להפעיל תקנות רגולציה, אבל הוא לא בהסכמי עבודה.

אורי מקלב: אבל מה שידוע ומה שביררתי – שהנושאים האלה הגיעו והיו הרבה הרבה דיונים, ונעשו הסכמים עם העובדים גם בחברת אל על וגם בחברת ארקיע וגם בחברת ישראייר.

אורי מקלב: הם משתדלים מאוד ללכת לקראתם – כך לפחות מהתשובות שאני קיבלתי.

אורי מקלב: יש דברים שהם יכולים לעשות גם כשהם לא טייסים: טיסות מסחריות, סימולטורים, הדרכות, כיבוי אש.

אורי מקלב: אני לא חושב שיש פתרונות לכולם.

אורי מקלב: יש כאלה שמעדיפים לקבל סכום מסוים ולצאת לפנסיה מוקדמת.

אורי מקלב: שאלתי מה קורה במדינות אחרות.

אורי מקלב: הופתעתי – במדינות אחרות, בהרבה מדינות בגיל 60 כבר הטייס רוצה לצאת; הישראלים, אם יש להם את היכולות הם ממשיכים, אבל הם כבר בגיל 60 רואים עצמם מחוץ לטיסות הארוכות.

אורי מקלב: עד היום, עד משבר הקורונה זה התאזן, ככל שנמסר לי, בין האיסור והאפשרות שלהם לטוס לבין המשך ההעסקה שלהם.

אורי מקלב: זה נכון שמה שקרה עכשיו, במשבר הקורונה – אין את הדברים האלה.

אורי מקלב: לכן, לא סתם אתה שאלת עכשיו.

אורי מקלב: אני יכול להבין שבתקופה הזאת חודדה הבעיה.

אורי מקלב: אין להם בכלל עבודה, אז קל וחומר שמי שמגיע לגיל 65 אין לו מה לעשות.

אורי מקלב: כשאחרים שנמצאים בגיל 40 אין להם מה לעשות, אז קל וחומר מי שמגיע לגיל מבוגר יותר.

אורי מקלב: צריך להגיד שזה אירוע שקרה בשנים האחרונות, ב-2013.

אורי מקלב: עד 2013 משכנו את הנושאים.

אורי מקלב: יש עבודות – מבחר דברים: מטוסים קטנים, צילומי אוויר.

אורי מקלב: יש דברים שחלקם עושים.

אורי מקלב: אין לנו תשובה כרגע מה לעשות כשחברות התעופה עצמן לא טסות.

אורי מקלב: בבקשה.

יצחק פינדרוס: אדוני סגן השר, א.

יצחק פינדרוס: המידע שהיה לפני השאילתה שלי הוא שיש מדינות בעולם שכן נותנים לטייסים לטוס גם מעל גיל 65, אבל אם אתה אומר שבדקתם וזה לא, אני מקבל.

יצחק פינדרוס: חזקה שהדברים נבדקו.

יצחק פינדרוס: זה המידע שנמסר לי קודם – שיש מדינות שמאפשרות.

אורי מקלב: יכול להיות.

אורי מקלב: אולי בתוך המדינה.

אורי מקלב: אני לא יודע להגיד לך.

אורי מקלב: יכול להיות שהם עושים.

אורי מקלב: אני בדקתי את זה היום.

יצחק פינדרוס: אם סגן השר אומר, אני מניח שסגן השר בדק את זה, אבל אם הגענו לנושא הטיסות, יש שלושה חברות ישראליות – – –

אורי מקלב: שלוש.

יצחק פינדרוס: שלוש חברות ישראליות.

יצחק פינדרוס: אני הייתי בוועדת הכלכלה – כידוע לך אני למדתי בחדר ביידיש, ואני נשאר בלשוני.

יצחק פינדרוס: כבר ניסו רבים וטובים לשנות את זה אצלי.

אורי מקלב: לא, זה בסדר גמור.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לשאול את משרד התחבורה: האם ידוע לכם מתי החברות הישראליות, אחרי שהכריזו על שמיים פתוחים, מתי החברות הישראליות מתכוונות לעלות לאוויר, עם כל הפרסומים – כן מכרו את אל על, לא מכרו את אל על?

יצחק פינדרוס: יש תחושה שהחברות הישראליות משום מה גוררות רגליים.

יצחק פינדרוס: האם התחושה הזאת נכונה והאם משרד התחבורה נערך לגרירת הרגליים הזאת?

אורי מקלב: אתן לשרה לענות על זה.

אורי מקלב: דיברת על זה – זה נושא שטיפלת בו ביומיים האחרונים.

מירי רגב: ודאי.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: ראשית, תודה לך, סגני היקר, על התשובות המסודרות, עם הרבה הרבה סבלנות.

מירי רגב: כך אתה נוהג גם בוועדות הכנסת השונות, ואני מאוד מאוד מעריכה, ושמחה שאתה הוא שמייצג את משרד התחבורה כאן, בכנסת ישראל – ולא רק בכנסת; בהרבה מאוד פורומים.

מירי רגב: אנחנו שותפים לעשייה הרבה, ודאי במגזר החרדי אך לא רק במגזר החרדי, ואני שמחה ומודה לך על כך.

מירי רגב: נסיים את שעת השאלות בשאלה שלך בעניין התעופה.

מירי רגב: לא סוד שענף התעופה הוא הענף הראשון שנפגע וגם הענף האחרון שיחזור לפעילות.

מירי רגב: לאחר שראש הממשלה נתן אור ירוק לפתיחת השמיים, אנחנו כבר ב-16 באוגוסט פתחנו את השמיים לשלוש מדינות ירוקות שמוכנות לקבל את מדינת ישראל במצב תחלואה שבו אנחנו נמצאים – מצב תחלואה של מדינה אדומה: קרואטיה, בולגריה וחלקים מיוון.

מירי רגב: אני שמחה שכבר ביום הראשון טסו 5,000 ישראלים לחופשות.

מירי רגב: אני מקווה שנוכל לבוא עד סוף השבוע עם בשורה נוספת.

מירי רגב: הרבה מאוד אזרחים ישראלים שולחים לי מיילים, הודעות שהם רוצים שנפתח את קפריסין ואת גיאורגיה.

מירי רגב: אני מקווה שנוכל לבוא עם בשורות.

מירי רגב: משרד החוץ עמל על כך, משרד ראש הממשלה עמל על כך – וזאת ההזדמנות להודות לכל השותפים, ודאי לשר הבריאות.

מירי רגב: אל על כחברה היא חברה פרטית.

מירי רגב: היא כמובן המוביל הלאומי שלנו, ואנחנו כמובן לא רוצים שאל על תיסגר.

מירי רגב: הגענו איתם למתווה שמוסכם עליהם ומוסכם עלינו ועל משרד האוצר שבסוף החודש, קרי, ב-31 באוגוסט, הם יוצאים להנפקה.

מירי רגב: ברגע שהם יוצאים להנפקה הם מקבלים חלק מהלוואה, הלוואה שבעצם יש לה ערבות מדינה – הלוואה של 250 מיליון דולר, 150 מיליון דולר להנפקה.

מירי רגב: כמובן שאם יקנו 150 מיליון דולר בהנפקה – יהודים או אזרחים או לא משנה מי שיחליט לקנות את החברה – אז הבעלות תעבור אל הקונה הגדול ביותר.

מירי רגב: כרגע הבעלים מחזיקים ברוב המניות בחברת אל על.

מירי רגב: התנאי שלנו להלוואה היה שברגע שהם יוצאים להנפקה, הם מחזירים בפעימה הראשונה של ההלוואה את הכסף לציבור הישראלי שהזמין כרטיסים.

מירי רגב: 61 מיליון דולר יחזרו לציבור הישראלי, כ-200 מיליון שקלים, לטובת כרטיסים שלא מומשו.

מירי רגב: אני מאמינה שאחרי שההנפקה תצא, אל על תוכל לחזור לעצמה והיא תכניס לעצמה כסף.

מירי רגב: מה שכן, היא צריכה כבר להתחיל להכשיר שוב את אותם טייסים כדי שיחזרו לטוס.

מירי רגב: ארקיע יצרו איתנו קשר השבוע, לאחר שוועד העובדים של ארקיע היה כאן.

מירי רגב: בשונה מאל על, בארקיע אין מניית זהב של המדינה.

מירי רגב: ציפיתי שארקיע תחזור לעבודה באופן מיידי.

מירי רגב: היא חברה פרטית, וכפי שהיא נהנתה מטיסות לאילת, היא הייתה צריכה לעשות את זה גם במהלך הקורונה.

מירי רגב: לצערי, הם לא עשו את זה.

מירי רגב: ישראייר כן עשתה את זה, אבל חברת ארקיע תחזור לטוס, אני מקווה, כמה שיותר מהר.

מירי רגב: ישראייר במהלך כל הקורונה נכנסה תחת האלונקה: שמרה בכל היכולות שלה את הטיסות לאילת כדי שלא לבודד את אילת, כדי לאפשר לאזרחים ישראלים ליהנות בחופשות באילת וכדי לאפשר לאזרחים, תושבים שגרים באילת, להגיע למרכז הארץ.

מירי רגב: ישראייר – גם שמחתי מאוד שנרשמה לטיסה לדובאי.

מירי רגב: זאת אומרת שהיא בהחלט רואה את עצמה כחברת תעופה ישראלית שחוזרת לתעופה כמה שיותר מהר.

מירי רגב: כמובן שאנחנו נסייע לכל חברת תעופה שתחזור לטוס ותרצה לטוס.

מירי רגב: אין ספק שיש חשיבות גדולה שחברות תעופה ישראליות יחזרו, משום שהתעופה נותנת מענה לא רק לענף התעופה אלא לענפים נרחבים שהם נגזרות של ענף התעופה: סוכני נסיעות, בתי מלון, מסעדות, היסעים פרטיים ועוד ועוד.

מירי רגב: אני מקווה שככל שהשמיים יהיו פתוחים, ככל שנפתח עוד ועוד מדינות שאזרחים יכולים לנסוע אליהם וככל שרמת התחלואה בארץ תרד ונהפוך למדינה ירוקה, אז ברור שהשמיים הם הגבול.

יצחק פינדרוס: השרה, אבל את מודעת לאבסורד, שיש לניו יורק כל יום טיסה של יונייטד ואין אחת של אל על, יש טיסה או שתיים לטורונטו ואין אחת של אל על – – –

מירי רגב: מודעת לזה, ועם זאת חברת אל על, עם כל הכבוד – ויש לנו כבוד גדול, ויש לנו שם מניית זהב – היא חברה פרטית.

מירי רגב: עשינו את הכול כדי להציל את חברת אל על, ואני מקווה שאכן היא תצליח לחזור לעצמה, ואפילו גם להרוויח בעוד שנתיים.

מירי רגב: תודה לכם.

אליהו ברוכי: תודה רבה לשרה ותודה רבה לסגן השרה.

אליהו ברוכי: הודעה ממזכירות הכנסת.

קריאה: – – –

אליהו ברוכי: כן, ההצעה של חבר הכנסת ישראל אייכלר יורדת, ויש הודעה של מזכירת הכנסת.

אליהו ברוכי: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת אריאל קלנר, מתן כהנא, סמי אבו שחאדה וישראל אייכלר בנושא: אוטונומיה ניהולית למנהלי בתי ספר בתקופת הקורונה.

אליהו ברוכי: תם סדר-היום.

אליהו ברוכי: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, ד' באלול התש"ף, 24 באוגוסט 2020, בשעה 16:00.

אליהו ברוכי: ישיבה זו נעולה.