ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 68, 2020-08-17 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום שני, כ"ז באב התש"ף, 17 באוגוסט 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת.

יריב לוין: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת –      לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (נגיף הקורונה החדש – הוראות שונות) (הוראת שעה), התש"ף–2020.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם – החל בהצעת חוק פ/1866/23 וכלה בהצעת חוק פ/1962/23: הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – פטור מתשלום בתחבורה ציבורית), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת ג'אבר עסאקלה, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף ויוסף ג'בארין; הצעת חוק לפיקוח על ייצור הצמח ושיווקו (תיקון – חובת סימון ארץ הייצור של צמחים הנמכרים בתפזורת), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת הילה שי וזאן, יעקב מרגי, אופיר סופר ומיקי חיימוביץ'; הצעת חוק הסדרת הטיפול בחופי הכינרת (תיקון – מועצת איגוד ערים כינרת), התש"ף–2020, מאת חבר הכנסת משה ארבל; הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון – רישיון מיוחד לישיבת ביקור), התש"ף–2020, מאת חבר הכנסת שלמה קרעי; הצעת חוק לתיקון דיני הרשויות המקומיות (ביטול סמכות שר הפנים לעניין חוקי עזר בדבר פתיחתם וסגירתם של עסקים בימי מנוחה), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון – עסק של אבזרי מין), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון – אי-חובת ציון שם הורה בתעודת זהות), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הרשויות המקומיות (יועץ לקידום מעמד אנשים עם מוגבלויות), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת יוסף ג'בארין, ג'אבר עסאקלה, עופר כסיף, עאידה תומא סלימאן ואיימן עודה; הצעת חוק הביקורת הפנימית (תיקון – יישום המלצות הוועדה הציבורית לבחינת חוק הביקורת הפנימית), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת קארין אלהרר ועפר שלח; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – התניית היתר בהתקנת מקומות חניה), התש"ף–2020, מאת חבר הכנסת יעקב טסלר; הצעת חוק לאשרור אמנת רומא, התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת יוסף ג'בארין, ג'אבר עסאקלה, עופר כסיף, עאידה תומא סלימאן ואיימן עודה; הצעת חוק לציון ביטולו של הממשל הצבאי, התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת יוסף ג'בארין, ג'אבר עסאקלה, עופר כסיף, עאידה תומא סלימאן ואיימן עודה; הצעת חוק החלת אמנת ג'נבה על השטחים המוחזקים על ידי הצבא הישראלי מאז מלחמת יוני 1967, התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת יוסף ג'בארין, ג'אבר עסאקלה, עופר כסיף, עאידה תומא סלימאן ואיימן עודה; הצעת חוק לאי-מתן הטבות מס למוסד המקיים הפליה (תיקוני חקיקה), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק היטל על דירת מגורים ריקה באזור היצע דירות מגורים נמוך, התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (הרכב המחלקה לחקירת שוטרים), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת יוסף ג'בארין, ג'אבר עסאקלה, איימן עודה ועופר כסיף; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ביטול הפטור על רווח הון ממכירת איגרת חוב או מלווה של מדינת ישראל לתושב חוץ), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הכרה בהוצאות עבודה מהבית בתקופת התפשטות נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), התש"ף–2020, מאת חבר הכנסת יצחק פינדרוס; הצעת חוק הפיקוח על יצוא ביטחוני (תיקון – הגבלות על יצוא ביטחוני), התש"ף–2020, מאת חבר הכנסת בועז טופורובסקי; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (פטור ממס לגמלאים על תשלומי פנסיה), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק לתיקון פקודת מיסי העירייה ומיסי הממשלה (פטורין) (פטור מארנונה למבנה ברחוב שמתבצעות בו עבודות פיתוח או תשתית), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס למלכ"רים) (הוראת שעה), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת אלכס קושניר, עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין וחמד עמאר; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (זיכוי במס לגרושים ידועים בציבור), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי תשלומים לעצמאים), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – הגדלת שווי רכב המאפשר זכאות לגמלה), התש''ף–2020, מאת חברת הכנסת טלי פלוסקוב; הצעת חוק נציב תלונות הציבור על שופטים (תיקון – מינוי הנציב), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת שלמה קרעי, בצלאל סמוטריץ', אוסנת הילה מארק ומתן כהנא; הצעת חוק הגנה על שוכרי דירות בזמן משבר הקורונה (הוראת שעה), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת יוראי להב הרצנו ומאי גולן; הצעת חוק העונשין (תיקון – עונש מינימום על החזקת נשק בלתי חוקי), התש"ף–2020, מאת חבר הכנסת גדעון סער; הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת ענישה בעבירות החזקת נשק שלא כדין), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק המקרקעין (תיקון – התקנת מערכת לייצור חשמל בבית משותף), התש"ף–2020, מאת חבר הכנסת משה ארבל; הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת הענישה בשל תקיפת עובדים סוציאליים), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עאידה תומא סלימאן, ינון אזולאי, איימן עודה, היבה יזבק, יוראי להב הרצנו, סונדוס סאלח, אימאן ח'טיב יאסין, עופר כסיף, תמר זנדברג, יוסף ג'בארין וג'אבר עסאקלה; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הפקדות לקרן השתלמות לעצמאי), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (פטור ממס בגין משיכה הונית מקופת גמל), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק שיווי זכויות האישה (תיקון – פנייה שוויונית בשילוט במקום ציבורי), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון – הרחבת חובות מעסיק גדול), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יוליה מלינובסקי קונין, יבגני סובה, אלי אבידר, חמד עמאר ואלכס קושניר; הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון – הטרדת קטין), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק שיווי זכויות האישה (תיקון – ייצוג הולם בחברות קבורה), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון – הטלת חובות לשם מניעת הטרדה מינית במוסד חינוך), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון – נקיטת אמצעים למניעת הטרדה מינית במקומות בילוי), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון – תחולה על מטפל במסגרת טיפול נפשי, בריאותי, רפואי או פארה-רפואי), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק גיל פרישה (תיקון – ביטול גיל פרישת חובה), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום גמלה לשמירת היריון בעד כל התקופה), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; הצעת חוק לתיקון פקודת מיסי העירייה ומיסי הממשלה (פטורין) (פטור מארנונה למגורים), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי בגין הוצאות טיפול בילדים), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי הוצאות החזקת רכב), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – פטור מתקופת המתנה לסטודנטים הלומדים בחו"ל), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – הסדרי עבודה גמישים להורה עצמאי), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת סעיד אלחרומי, ווליד טאהא, מנסור עבאס, אימאן ח'טיב יאסין, עופר כסיף, אנטאנס שחאדה וג'אבר עסאקלה; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – תקופת לידה והורות לעובד עצמאי), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר וקרן ברק; הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (הכשרת עוזרי רוקח), התש"ף–2020, מאת חבר הכנסת יצחק פינדרוס; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – הגדלת הסכום להשתכרות בנוסף לקצבה), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת אנדרי קוז'ינוב, משה ארבל, ינון אזולאי, מיכל שיר סגמן, אלעזר שטרן ומיקי לוי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי מחלה לעובד עצמאי), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – מסגרת שיקומית מזנות), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – חישוב דמי לידה למבוטחת עצמאית), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – מענק הסתגלות לעצמאית) (הוראת שעה), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק שכר שווה לעובדת ולעובד (תיקון – חובת מסירת מידע), התש"ף–2020, מאת חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – איסור פגיעה בתנאי עבודה של עובד שחלה הגבלה על פיטוריו), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הכרה בפגיעה מינית בעבודה כתאונת עבודה), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק למניעת התנכלות תעסוקתית, התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – זכאות לדמי אבטלה לעובד שהתפטר לשם טיפול בילדו), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק התאמת לוח חופשות הלימודים לשעות העבודה והמנוחה במשק (תיקוני חקיקה), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי לידה מוגדלים לעצמאית), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק גיל פרישה (תיקון – ביטול גיל פרישת חובה), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת ג'אבר עסאקלה, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף ויוסף ג'בארין; הצעת חוק דמי מחלה (תיקון – הגדרת שוהה בבידוד כחולה) (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), התש"ף–2020, מאת חבר הכנסת משה ארבל; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – החזר עבור פינוי באמבולנס מבית הספר בשל התקף אנפילקסיס), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי, קטי קטרין שטרית, עוזי דיין, ינון אזולאי, רם שפע, עופר כסיף ואנטאנס שחאדה; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום דמי אבטלה בעת שירות), התש"ף–2020, מאת חבר הכנסת אליהו ברוכי; הצעת חוק הרשות הלאומית למניעה ולמאבק באלימות במשפחה ובאלימות נגד נשים, התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עאידה תומא סלימאן, איימן עודה, היבה יזבק, אימאן ח'טיב יאסין, עופר כסיף, תמר זנדברג, יוסף ג'בארין, ג'אבר עסאקלה ויואב סגלוביץ'; הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (הבטחת שירותי בידור לחולים), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת יוסף ג'בארין, ג'אבר עסאקלה, עופר כסיף, עאידה תומא סלימאן ואיימן עודה; הצעת חוק סיוע לצעירים חסרי עורף משפחתי, התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת קארין אלהרר; הצעת חוק לקידום שירותי הרפואה בעיר אילת (תיקוני חקיקה), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת קארין אלהרר ועידן רול; הצעת חוק שוויון הזדמנויות בעבודה (תיקון – ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית), התש"ף–2020, מאת חבר הכנסת יוסף ג'בארין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – קצבת תלויים בעד כל ילדי נכה), התש"ף–2020, מאת חבר הכנסת יעקב טסלר; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הגדלת סכום קצבאות הילדים), התש"ף–2020, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – פטור מתשלום דמי ביטוח לתלמיד על-יסודי), התש"ף–2020, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק יישוב סכסוכי עבודה (תיקון – איסור שביתה בבתי ספר יסודיים וגני ילדים) (הוראת שעה), התש"ף–2020, מאת חבר הכנסת אריאל קלנר; הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון – הקלה בתנאי סף למפעל קטן) (הוראת שעה), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון – השקעה של גוף מוסדי בתעשייה עתירת ידע בישראל), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק התרת נישואין אזרחיים (תיקוני חקיקה), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק איסור הפליה בדיור, התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (עידוד צמיחה לעסקים עצמאיים קטנים ובינוניים), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – הנחה מארנונה לעסק חדש בשנת פעילותו הראשונה), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק העמותות (תיקון – שקיפות במימון ממשלתי או עירוני), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק העונשין (תיקון – איסור על עבירות נלוות לחשפנות לצורך גירוי מיני), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לביטול ולהארכת ההתיישנות בעבירות מין והטרדה מינית (תיקוני חקיקה), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הכרה בניכוי הפקדות לביטוח סיעודי), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – חוברת זכויות), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי תשלומים לביטוח בריאות לעצמאים), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין ואלכס קושניר; הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון – תקופת צינון במעבר מהמגזר הפרטי לשירות המדינה), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לתיקון סדרי המינהל (החלטות והנמקות) (תיקון – חובת מתן תשובה במועד), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק ביטול עונש המוות (תיקוני חקיקה), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק ההתיישנות (תיקון – הרחבת הגדרת בן משפחה לעניין תקופת ההתיישנות של תביעה בשל תקיפה מינית או התעללות), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק העונשין (תיקון – חובת דיווח של איש דת או טוען רבני), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק העונשין (תיקון – חובת פיצוי נפגע עבירה וחובת הנמקה), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הסנגוריה הציבורית (תיקון – ליווי משפטי בשפת חשוד שהוא קטין), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ביטול מעמד עקרת הבית), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת הילה שי וזאן ויעקב מרגי; הצעת חוק עסקאות גופים ציבוריים (תיקון – מניעת העסקה במיקור חוץ בשירות הציבורי), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הרשות הלאומית למאבק בעוני, התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת טלי פלוסקוב; הצעת חוק פרסומים רשמיים מטעם הכנסת (תיקוני חקיקה), התש"ף–2020, מאת חבר הכנסת עמית הלוי.

ירדנה מלר-הורוביץ: הסכם בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת הרפובליקה של קרואטיה בדבר שיתוף פעולה בנושא ביטחון הציבור; הסכם בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת הרפובליקה של ברזיל בדבר שיתוף פעולה בנושא ביטחון הציבור; הסכם בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת הרפובליקה של ליטא בדבר שיתוף פעולה בנושא ביטחון הציבור.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת החוץ והביטחון בעקבות דיון בהצעה לסדר-היום של חבר הכנסת גדעון סער בנושא: החלטת בג"ץ האוסרת להרוס את בית המחבל ובקשה לדיון נוסף.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת הכספים בעקבות דיון בהצעה לסדר-היום של חבר הכנסת מנסור עבאס בנושא: היעדר ייצוג הולם לערבים בשירות המדינה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

בממשלה בשל: << נושא >> 1.

בממשלה בשל: כישלון הממשלה המנותקת בהעברת תקציב מדינה שייטיב עם האזרחים, וההתעסקות הבלתי-פוסקת שלהם אך ורק בעצמם במקום מה שחשוב לישראל; << נושא >>

בממשלה בשל: << נושא >>3.

בממשלה בשל: כישלון הממשלה בניהול משבר הקורונה והרס הכלכלה הישראלית << נושא >>

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעות אי-אמון בממשלה, והראשונה שבהן – הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם, שכותרתה: כישלון הממשלה המנותקת בהעברת תקציב המדינה שייטיב עם האזרחים וההתעסקות הבלתי-פוסקת שלהם אך ורק בעצמם במקום מה שחשוב לישראל.

יריב לוין: ינמק את ההצעה יושב-ראש האופוזיציה חבר הכנסת יאיר לפיד.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אם מישהו חושב שהמצב הכלכלי גרוע עכשיו, הוא לא מבין מה הולך להיות פה.

יאיר לפיד: אנחנו בדרך לאסון כלכלי, אנחנו בדרך למשבר כלכלי שלא היה כמותו.

יאיר לפיד: אנשים הולכים להתפרק, עסקים הולכים להתפרק.

יאיר לפיד: שישה חודשים מעכשיו אנשים יעזבו את הדירה שלהם כי הם לא יוכלו לשלם משכנתה, יסגרו את העסק כי הם לא יוכלו לשלם חובות, יוציאו את הילדים מחוגים כי לא יהיה להם איך לשלם את זה.

יאיר לפיד: אנשים עוד לא מבינים את גודל האסון.

יאיר לפיד: זו ממשלה הרסנית.

יאיר לפיד: היא הורסת את הכלכלה, וכל אזרח ישלם את המחיר.

יאיר לפיד: עמד פה על דוכן ידידי נפלתי בנט וזעק: אתם מטורפים.

יאיר לפיד: הם לא מטורפים – לא אכפת להם.

יאיר לפיד: הקואליציה הזו כבר לא מקשיבה.

יאיר לפיד: הם לא רוצים לשמוע רעיונות חדשים, ובעיקר לא רוצים לשמוע עובדות לא נעימות.

יאיר לפיד: אנשים הרי לא אוהבים שמציפים אותם במספרים, אבל אתם תסלחו לי, הפעם יהיו פה מספרים, כי אלה המספרים שמתארים את החיים שלכם, אלה המספרים שמסבירים למה אתם תאבדו את הדירה שלכם, למה אתם תאבדו את הכסף ששמתם בצד לחתונה של הילדים שלכם.

יאיר לפיד: אלה המספרים של ההתרסקות של מעמד הביניים הישראלי.

יאיר לפיד: הממשלה הזו מספרת לכם שיש קורונה ובגלל זה המצב קשה.

יאיר לפיד: קורונה יש בכל מקום, אבל ממשלות אחרות מטפלות בזה הרבה יותר טוב: בניו זילנד, בפינלנד, בגרמניה, ביוון ובעוד הרבה מקומות.

יאיר לפיד: בכל מקום המשק התכווץ, אבל לא כמו בישראל; בכל מקום יש אבטלה, אבל לא כמו בישראל; בכל מקום עסקים נסגרים, אבל לא כמו בישראל.

יאיר לפיד: אין אף מקום אחר בעולם שבו בזמן הקורונה הוקמה ממשלה של 36 שרים ו-16 סגני שרים, שעולה מאות מיליוני שקלים והדבר היחיד שהיא מייצרת זה ביורוקרטיה ומריבות.

יאיר לפיד: ברבעון האחרון המשק הישראלי התכווץ ב-28.7% – הירידה הגדולה ביותר מזה 40 שנה.

יאיר לפיד: הצריכה הפרטית ירדה בחישוב שנתי ב-43.4%.

יאיר לפיד: צריכה פרטית – זה קליינט שנכנס לחנות שלכם, זה מי שקונה את המוצר שלכם, זה מישהו שבא לשבת במסעדה או לראות הצגה.

יאיר לפיד: זה המנוע הכי גדול של המשק, והמנוע עובד בחצי כוח, הדלק נגמר.

מאיר כהן: אדוני, למה אין שר?

יריב לוין: צודק, חבר הכנסת מאיר כהן צודק.

יריב לוין: ביקשתי לקרוא לשר, אני מוכן לחכות לשר, ואני גם מוכן להוסיף לראש האופוזיציה את כל הזמן שהוא דיבר בלי שר כדי שהוא ידבר כאשר השר נמצא כאן.

יאיר לפיד: אני בוחר להמשיך את הנאום, אבל אני בטוח שאתה תדאג לכבודה של הכנסת, היושב-ראש, כמתחייב.

יריב לוין: ללא ספק.

יאיר לפיד: המשבר הזה עבר שלב: הוא התחיל כמשבר נזילות, הוא הופך למשבר חובות.

יאיר לפיד: בני אדם לא ישלמו את החובות שלהם ולא יקבלו עוד אשראי; עסקים לא ישלמו את החובות שלהם, לא יקבלו הלוואות ויפשטו את הרגל.

יאיר לפיד: הם יפסיקו להתקיים.

יאיר לפיד: המשק הישראלי, כמו כל משק מודרני, חי מאשראי, ככה משלמים לספקים, ככה קונים סחורה.

יאיר לפיד: בלי תזרים מזומנים אין ביזנס.

יאיר לפיד: בחורף הקרוב האשראי ייפסק.

יאיר לפיד: הבנקים דחו את תשלומי ההלוואות ממרץ לסוף ספטמבר.

יאיר לפיד: הם ידחו אולי בעוד חודש, בעוד חודש וחצי; בנובמבר-דצמבר לא יוכלו לדחות יותר.

יאיר לפיד: מי שלא ישלם, יקראו לו לבנק ויגזרו לו את כרטיס האשראי.

יאיר לפיד: זה לא משהו שיקרה, זה משהו שכבר קורה.

יאיר לפיד: מתחילת השנה נסגרו בישראל יותר מ-30,000 עסקים.

יאיר לפיד: ההערכות הכי זהירות אומרות שעד סוף השנה ייסגרו לפחות 70,000 עסקים.

יאיר לפיד: ישראל היא מקום ראשון בעולם בקצב סגירת העסקים.

יאיר לפיד: האנשים האלו שסגרו את העסק שלהם – הם היו בסדר.

יאיר לפיד: הישראלים כזה עם טוב, לא פייר שיש להם ממשלה כזאת.

יאיר לפיד: הם קמו מוקדם בבוקר, פתחו את העסק – הם חרוצים – הם נתנו שירות.

יאיר לפיד: מי שאמר להם לסגור את העסק הוא הממשלה.

יאיר לפיד: סגרה אותם ונעלמה, לא נותנת תשובות.

יאיר לפיד: כל כמה שעות ההנחיות משתנות ואין שום ודאות.

יאיר לפיד: אי-אפשר לנהל ככה עסק במאה ה-21.

יאיר לפיד: בכל מקום יש אבטלה, אבל לא כמו אצלנו.

יאיר לפיד: באיחוד האירופי האבטלה היא 6.7%; בגרמניה, בדרום קוריאה – פחות מ-4%; בישראל – 21.4%.

יאיר לפיד: חצי מהמובטלים צעירים עד גיל 34.

יאיר לפיד: הדור האבוד של הישראליות.

יאיר לפיד: זה לא שאנחנו לא יודעים את הסיבה – הסיבה ברורה לנו.

יאיר לפיד: הממשלה הזו הפעילה מתווה חל"ת, שהוא טעות איומה.

יאיר לפיד: זאת טעות איומה לשלם לאנשים כדי שהם ישבו בבית מעכשיו עד יוני 2021.

יאיר לפיד: יש את המודל הגרמני, רוב העולם כבר עבר אליו: משלמים דרך המעסיקים, כדי שהם ישמרו על אנשים במקום העבודה.

יאיר לפיד: זה יעיל, זה פשוט, זה הרבה יותר טוב, זה מאפשר לעסקים להמשיך לתפקד.

יאיר לפיד: אבל הממשלה הזאת מסרבת להודות בטעויות.

יאיר לפיד: נתניהו אמר אתמול שהנתונים הכלכליים האחרונים הם חדשות כלכליות טובות מאוד.

יאיר לפיד: איפה אתה חי, לאיזה רמות של ניתוק הגעת?

יאיר לפיד: הדבר היחיד שהממשלה הזו עושה זה לשפוך כסף.

יאיר לפיד: אין לי בעיה עם זה שבזמן הקורונה שופכים כסף לשוק, כל המדינות עושות את זה, רק תעשו את זה חכם.

יאיר לפיד: מכניסים 17,000 איש למלוניות על חשבוננו.

יאיר לפיד: זה עולה מאות מיליונים.

יאיר לפיד: למה?

יאיר לפיד: מה פתאום?

יאיר לפיד: כל אחד מחברי הבית הזה, כל אחד מחברי הכנסת, קיבל מענק לחשבון הבנק שלו.

יאיר לפיד: למה קיבלנו מענק לחשבון הבנק שלנו?

יאיר לפיד: זה אבסורד.

יאיר לפיד: המשכורות שלנו הרי לא נפגעו, מה פתאום קיבלנו מענק?

יאיר לפיד: זה חוסר אחריות בממדים בלתי נתפסים.

יאיר לפיד: עובדים בלי נתונים, עובדים בלי תכנון.

יאיר לפיד: הממשלה הזאת דאגה לעצמה, למי שקרוב לצלחת.

יאיר לפיד: היא הפקירה את האזרחים.

יאיר לפיד: הגירעון השנה יהיה 14.3%.

יאיר לפיד: לפי נתוני האוצר – יושב פה שר האוצר – המשמעות היא גירעון חסר תקדים של 190 מיליארד שקל.

יאיר לפיד: הכסף הזה לא צומח על עצים; זו הלוואה שהממשלה לוקחת.

יאיר לפיד: הלוואות צריך להחזיר.

יאיר לפיד: להלוואות יש ריבית, אנחנו נשלם אותה, הילדים שלנו ישלמו אותה.

יאיר לפיד: הם ישלמו אותה באיכות החינוך שלהם, בתעסוקה שלהם, ביוקר המחיה שלהם.

יאיר לפיד: הממשלה הזאת תגרום להעלאת מיסים, תגרום להורדת הדירוג הבין-לאומי, תגרום לזה שצריך יהיה לקצץ בביטחון, לקצץ בחינוך ולקצץ ברווחה.

יאיר לפיד: הם הופכים את הדור הזה לפושט רגל, ואת הדור הבא – לפושט יד.

יאיר לפיד: זה לא חייב להיות כך.

יאיר לפיד: אני הייתי שר האוצר בזמן משבר כלכלי.

יאיר לפיד: בתוך משבר כלכלי שכבר היה נכנסנו למבצע צוק איתן – מבצע צבאי של 50 ימי לחימה, אני מזכיר.

יאיר לפיד: למרות המשבר, למרות המבצע, הורדנו את הגירעון, הורדנו את האבטלה.

יאיר לפיד: היה לנו ברור שבתקופה של מיתון היעד המרכזי צריך להיות תעסוקה, להחזיר אנשים לשוק העבודה.

יאיר לפיד: למרות המשבר, עשינו רפורמה ענקית בחברות הממשלתיות.

יאיר לפיד: העברנו אותן מהפסד שנתי של 600 מיליון שקל לרווח שנתי, שעכשיו כבר עומד על 4 מיליארד שקל, חצה את ה-4 מיליארד.

יאיר לפיד: הממשלה הזו ביטלה בשבוע שעבר את הרפורמה, החזירה לחברות הממשלתיות את המינויים הפוליטיים.

יאיר לפיד: מחזירים את הג'ובים לחבר'ה.

יאיר לפיד: הציבור שוב ישלם על השחיתות הפוליטית.

יאיר לפיד: אפשר לנהל את המשבר הזה אחרת לגמרי.

יאיר לפיד: אפשר להגיע למספרים כמו בגרמניה, בטאיוואן, בניו זילנד או בפינלנד.

יאיר לפיד: אנחנו יודעים איך שמנו על השולחן את תוכנית שמונה הנקודות להאצת הכלכלה.

יאיר לפיד: הנקודה הראשונה, אגב, הייתה להקטין את הממשלה ל-18 שרים, את קבינט הקורונה – לארבעה שרים.

יאיר לפיד: שמנו על השולחן את תוכנית חמש הנקודות לטיפול באבטלה.

יאיר לפיד: שמנו על שולחן הכנסת את חוק דמי אבטלה לעצמאים.

יאיר לפיד: הממשלה התעלמה.

יאיר לפיד: אם אתם חושבים שהמצב רע עכשיו, אתם חושבים לא נכון.

יאיר לפיד: זה יהיה הרבה הרבה יותר גרוע.

יאיר לפיד: בשיא החורף יגיע שיא המשבר.

יאיר לפיד: הממשלה הזו היא אסון, והיא מובילה אותנו לאסון גדול עוד יותר.

יאיר לפיד: אני קורא לכנסת להצביע אי-אמון בממשלה חסרת האחריות שמובילה אותנו לאבדון.

יאיר לפיד: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה, למרות שיש לך עוד שבע דקות, אם אתה רוצה.

יאיר לפיד: מוותר.

יריב לוין: טוב.

יריב לוין: ישיב שר האוצר ישראל כץ.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: אתה משיב או שהשר אמסלם ישיב במרוכז על כל ההצעות?

יריב לוין: מאה אחוז.

יריב לוין: אז אנחנו עוברים להצעת האי-אמון הבאה, שכותרתה: הפקרת הרשויות המקומיות הערביות בצל המשבר הכלכלי, הצעת הרשימה המשותפת.

יריב לוין: ינמק את ההצעה חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הממשלה הזו נכשלה כישלון חרוץ בטיפול במשבר הכלכלי והחברתי בכלל ובמשבר בחברה הערבית בפרט.

יוסף ג'בארין: עברה כמעט חצי שנה מאז פרוץ משבר הקורונה בחודש מרץ.

יוסף ג'בארין: יותר מ-30,000 עסקים כבר נסגרו ו-70,000 עסקים נמצאים כיום בסכנת סגירה כנראה עד סוף השנה.

יוסף ג'בארין: אבל עד היום הממשלה, כפי שכולכם יודעים, לא העבירה דמי אבטלה לעצמאים, כשאנחנו כמעט חצי שנה בתוך המשבר.

יוסף ג'בארין: מה הממשלה כן עשתה?

יוסף ג'בארין: במה השרים וראש הממשלה עסקו?

יוסף ג'בארין: הם עסקו בהזיות קיצוניות ומשיחיות של סיפוח השטחים הכבושים.

יוסף ג'בארין: הם עסקו בהסתה בזויה נגד הציבור הערבי ונגדנו, הרשימה המשותפת.

יוסף ג'בארין: הם עוסקים במשפט של ראש ממשלה מושחת ונאשם בשוחד.

יוסף ג'בארין: אבל לא במשבר הכלכלי, לא בסיוע לאוכלוסיות במצוקה.

יוסף ג'בארין: במיליון המובטלים והיוצאים לחל"תים הם לא תומכים, ואת החברה הערבית הם הפקירו לגורלה מהרגע הראשון.

יוסף ג'בארין: המשבר הזה פגע אנושות בעסקים הקטנים.

יוסף ג'בארין: אנשים שכל חייהם עבדו, שילמו מיסים, נתנו את הדם והלב – קוראים לזה עסק קטן, אבל האמת היא שמדובר במפעל חיים ובפרנסה של מאות אלפי משפחות.

יוסף ג'בארין: על כל עסק שנסגר יש את הכאב, אבל אני רוצה להקדיש את הבמה הזו במיוחד לעסקים שנסגרו בחברה הערבית, שעליהם עוד לא דיברו מספיק.

יוסף ג'בארין: כעשירית מכלל העסקים במדינה הם בבעלות הערבית, רובם ככולם עסקים קטנים ובינוניים.

יוסף ג'בארין: אלפי עסקים קטנים ובינוניים נסגרו בחברה הערבית בחודשים האחרונים, כי הם לא קיבלו מספיק סיוע מהמדינה.

יוסף ג'בארין: אלפי עסקים קטנים ובינוניים.

יוסף ג'בארין: ביישוב טירה נסגרו 392 עסקים, בכפר קאסם נסגרו 76 עסקים, ברהט – 358, בנצרת – יותר מ-1,000 עסקים, באום אל-פחם, עיר הולדתי ומגוריי – 446 עסקים, בשפרעם – 330, בטמרה – 304, בסח'נין – 214.

יוסף ג'בארין: הרשימה ארוכה.

יוסף ג'בארין: בכל אחד מהיישובים שציינתי שיעור סגירת העסקים מגיע ל-20% – כמעט אחד מכל חמישה עסקים בחברה הערבית נסגר, ונראה שלא ייפתח שוב.

יריב לוין: נתונים נוראיים.

יוסף ג'בארין: בערך פי שניים – – –

יריב לוין: נתונים נוראיים.

יוסף ג'בארין: בערך פי שניים בהשוואה לשיעור של סגירת עסקים ביישובים היהודיים.

יוסף ג'בארין: אבל אלה, כבוד היושב-ראש, לא רק מספרים.

יוסף ג'בארין: מאחורי כל עסק יש פרצוף ושם, אדם שהעסק היה כל חייו.

יוסף ג'בארין: ומאחורי כל אדם כזה יש משפחה שאין לה עכשיו מה לאכול ואין לה איך לשלם חשבונות.

יוסף ג'בארין: מאחורי כל משפחה כזו הייתה צריכה להיות מדינה שתיתן תמיכה וסיוע, אבל הממשלה הזו פשוט מתכחשת לאחריות הזאת.

יוסף ג'בארין: זו ממשלה שמנהיגה מדיניות כלכלית קמצנית, ניאו-ליברליזם קר ואכזרי שנותן לחלשים לקרוס ומאפשר לחזקים לטרוף – חוקי הג'ונגל של הכלכלה של נתניהו, כץ ופקידי האוצר, ביחד עם מדיניות גזענית שמפלה ומדירה את האוכלוסייה הערבית.

יוסף ג'בארין: אסור גם לשכוח את השכירים שנפגעים, ובמיוחד את השכירים בחברה הערבית.

יוסף ג'בארין: נכון לחודש יוני הגיע שיעור המפוטרים בקרב העובדים הערבים ל-9.3% – יותר מפי שניים משיעורם בקרב האוכלוסייה היהודית.

יוסף ג'בארין: 20% מהשכירים הערבים עברו למשרה חלקית, בהשוואה ל-13% בחברה היהודית.

יוסף ג'בארין: 43% מהעובדים הערבים דיווחו על פגיעה בשכר.

יוסף ג'בארין: 58% מקרב הציבור הערבי ו-33% מקרב הציבור היהודי נמצאים כיום במינוס בבנק, ובחברה הערבית מדובר בעצם בשלושה מכל חמישה אזרחים.

יוסף ג'בארין: איך יכול כל אחד ואחד משרי הממשלה לישון בלילה עם הנתונים הללו?

יוסף ג'בארין: לפני חודשים כבר דרשנו מעל הבמה הזאת דמי אבטלה לשכירים בגיל 18 עד 20, חוק בסיסי שיתקן את האפליה המקוממת נגד צעירים ערבים.

יוסף ג'בארין: למה צעירים ערבים שעובדים ומתפרנסים מגיל 18 לא זכאים לדמי אבטלה?

יוסף ג'בארין: כי הם לא יהודים.

יוסף ג'בארין: למה סטודנט ערבי בן 19 צריך לשבור את כל החסכונות שלו, אם יש לו כאלו, או אפילו לעזוב את הלימודים ולוותר על העתיד?

אלי אבידר: בגיל 18 מתגייסים לצה"ל.

יוסף ג'בארין: חמישית מהסטודנטים הערבים כבר עזבו את הלימודים או, לצערנו הרב, שוקלים לעזוב בעקבות המשבר הכלכלי.

יוסף ג'בארין: השאלה: מה הממשלה עשתה?

יוסף ג'בארין: כבוד שר האוצר, מה עשית?

יוסף ג'בארין: האם גם שר הכלכלה, שר ההשכלה הגבוהה והמים מודעים לנתונים הללו?

יוסף ג'בארין: האם זה אכפת להם?

יוסף ג'בארין: הבעיה הקשה יותר כיום היא אולי במערכת החינוך.

יוסף ג'בארין: 144,000 תלמידים לפחות לא יכולים לפתוח את שנת הלימודים בעוד שבועיים כי אין להם אמצעי קצה ללמידה מרחוק.

יוסף ג'בארין: רובם נמצאים בחברה הערבית ובייחוד בחברה הערבית בנגב, בעיקר בכפרים הלא-מוכרים או משוללי ההכרה.

יוסף ג'בארין: איך יכול להיות שמאז חודש מרץ אנחנו מתריעים על הבעיה הזאת והממשלה לא מתייחסת?

יוסף ג'בארין: שלושה חודשים הממשלה הזאת בתפקיד, שלושה חודשים השרים בתפקיד.

יוסף ג'בארין: ממשלת חירום, ממשלת קורונה, לא משנה השם.

יוסף ג'בארין: מה שמשנה הוא שעד היום לא נמצא פתרון, לא מצאתם פתרון בממשלה ל-1 בספטמבר.

יוסף ג'בארין: איך יכול להיות שבמתווה משרד החינוך מובטח כיסוי של 50% בלבד מאמצעי הקצה החסרים עד ליוני 2021?

יוסף ג'בארין: כבוד שר האוצר, 50% עד ליוני 2021.

יוסף ג'בארין: מי יודע אם ביוני 2021 תהיה בכלל קורונה.

יוסף ג'בארין: עם לוח הזמנים הזה, יכול להיות שנגיע לחיסון נגד הקורונה לפני שפותרים את בעיית אמצעי הקצה.

יוסף ג'בארין: איך מצפים מעשרות אלפי תלמידים ערבים שמאז חודש מרץ – אני לא מגזים, מאז חודש מרץ הם כבר לא לומדים, כן, 50%.

יוסף ג'בארין: איך הם יתמודדו עם הפערים הללו?

יוסף ג'בארין: או שלא רואים אותם חלק לגיטימי ממערכת החינוך ומהמדינה בכלל?

יוסף ג'בארין: כולנו נמצאים במצב קשה.

יוסף ג'בארין: בזמן משבר הציבורים המוחלשים תמיד סובלים יותר.

יוסף ג'בארין: הציבור הערבי, הציבור המוחלש ביותר, הוזנח שוב ושוב.

יוסף ג'בארין: תחומים שלמים של תעסוקה קרסו, האבטלה גואה, העוני רב והיישובים הערביים הופלו באופן משמעותי ביחס לרשויות המקומיות היהודיות השכנות, גם בתקופת המשבר ואולי במיוחד בתקופת המשבר.

יוסף ג'בארין: אבל מה שהכי מופרך בממשלה הזאת – ובזה אסיים – זה שעדיין מדברים על קיצוצים.

יוסף ג'בארין: אנחנו שומעים על תוכניות שנסגרות, תוכנית היל"ה, תוכנית קרב, קיצוצים בתוכנית הלאומית לנוער בסיכון ועוד תוכניות – נושאים שהתייחסנו אליהם היום בדיון בוועדה לזכויות הילד.

יוסף ג'בארין: שומעים על בתי חולים במצוקה כי לא מעבירים להם כסף לפני תקופת החורף, כפי שדנו היום בדיון בוועדת הכספים.

יוסף ג'בארין: שימו לב על מה מדברים פה.

יוסף ג'בארין: אנחנו בזמן משבר בריאותי, כלכלי וחברתי ובממשלה רוצים לחסוך על הגב של החולים ועל הגב של מי שזקוקים למסגרת טיפולית וחינוכית.

יוסף ג'בארין: אני תוהה, עכשיו לא מעבירים כסף?

יוסף ג'בארין: עכשיו, דווקא כשנדרשות השקעות בשירותים החברתיים, נדרשת הגדלת ההוצאות הציבוריות, עכשיו מדברים על קיצוצים?

יוסף ג'בארין: מה שנדרש עכשיו זה הרחבת התקציבים ולא קיצוצים בחלק של השירותים החברתיים הקריטיים בתקופת המשבר.

יוסף ג'בארין: אני אסיים ואומר שהרשויות המקומיות הערביות דורשות שוויון אמיתי.

יוסף ג'בארין: כבוד יושב-ראש הכנסת, כבוד שר האוצר, העצמאים והעסקים הערבים דורשים פיצוי מלא.

יוסף ג'בארין: הציבור הערבי דורש צדק חלוקתי.

יוסף ג'בארין: אם הממשלה לא יכולה לעמוד בדרישות הללו אז היא צריכה להתפטר עוד היום.

יוסף ג'בארין: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעת האי-אמון השלישית, שכותרתה: כישלון הממשלה בניהול משבר הקורונה והרס הכלכלה הישראלית, של סיעות ישראל ביתנו וימינה.

יריב לוין: יציג את ההצעה חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני שר האוצר.

עודד פורר: אני חייב לומר שיש לנו כאן ממשלה מיוחדת, שוברת שיאים.

עודד פורר: פעם אחר פעם, כשחושבים שכבר נגמרו השיאים שאפשר לשבור אותם, אתם מצליחים לשבור עוד שיא.

עודד פורר: בהתחלה השיא היה במספר השרים המופרך שהממשלה הזאת שברה.

עודד פורר: אחר כך – בהטבות שהיא חילקה בהחזרי מס רטרואקטיבית עשור אחורה.

עודד פורר: כעת, אדוני היושב-ראש, נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מצביעים על שיא שלילי, גרוע ממה שציפו אפילו.

עודד פורר: מדובר על שיא שלילי של ירידה בתוצר.

עודד פורר: לפני כשבוע, אדוני היושב-ראש ואדוני שר האוצר, הזהיר בנק ישראל – לא נציג של ישראל ביתנו, חשוב לי להבהיר, בנק ישראל – שהסיכון ליציבות המשק עלה לרמת סיכון גבוהה.

עודד פורר: האבטלה, חברות וחברים, גם היא שוברת שיאים: כ-800,000 מובטלים דורשי עבודה.

עודד פורר: הבשורה העצובה, לצערי, שאני יכול לומר לכם כאן היא שעוד לא ראיתם כלום.

עודד פורר: אם אתם חושבים שרק אלה הם השיאים שנשברו אתם טועים.

עודד פורר: אנחנו רק בהתחלה.

עודד פורר: אנחנו רק בתחילתו של הצונאמי הזה, כשראש הממשלה, שר האוצר, ראש הממשלה הרזרבי וכל הנלווים אליו לא עושים דבר.

עודד פורר: פעם אחר פעם אני עולה לכאן, מציג לכם את התוכניות, כיצד עליכם לנהוג, ופעם אחר פעם אני מבקש מכם לשנות כיוון עם תוכניות אופרטיביות, ופעם אחר פעם עולה השר המקשר ומדבר על בתי המשפט, על המשטרה, על הפרקליטות, על המפגינים, מציג את טענותיו לכחול לבן, את טענותיו לשר המשפטים, אבל אף מילה, אף מילה, על כלכלה.

עודד פורר: למה?

עודד פורר: כי אתם פשוט מנותקים.

עודד פורר: באותו דוח של בנק ישראל מעניין לראות את הגרף שמופיע בעמ' 18, שמשווה את מדינת ישראל לעומת מדינות אחרות, שגם הן התמודדו עם משבר קורונה.

עודד פורר: זה לא משהו שרק אנחנו חווינו אותו, אבל אנחנו נמצאים הרחק מאחור אחרי מדינות כמו ארצות הברית, כמו גרמניה, מדינות שהיינו רוצים להידמות להן בסיוע שהן נתנו.

עודד פורר: את היעדר הסיוע הזה, את המריחה הזאת שאתם מורחים את הציבור פעם אחר פעם, את המריחה שמורחים את בעלי העסקים הקטנים והעצמאים רואים בשטח.

עודד פורר: תסתובבו, תסתובבו ברחובות, תסתובבו בחנויות – להשכרה, להשכרה, להשכרה, סגור, סגור, סגור, עסק אחרי עסק.

עודד פורר: העסקים הקטנים קורסים, המפעלים הגדולים גם הם כורעים תחת הנטל, והרגולציה רק הולכת ומחמירה.

עודד פורר: מאז פתיחת הסגר, אדוני שר האוצר, נרשמו עוד קרוב ל-200,000 דורשי עבודה בלשכת האבטלה.

עודד פורר: וכדור השלג הזה, שמשפיע על הצריכה הפרטית, שמשפיע על הביקושים, מוביל לצמצום וסגירה של עוד עסקים, שמובילים כמובן לעוד אבטלה, שמובילה גם היא לעוד צמצום בצריכה הפרטית, וחוזר חלילה.

עודד פורר: ובינתיים, מה קורה בממשלה?

עודד פורר: מתכנס קבינט הקורונה ומוציא מסרים מבולבלים לציבור: פותחים את המסעדות, סוגרים את המסעדות, עשרה אנשים, 20 איש, כן בתי כנסת, לא בתי כנסת.

עודד פורר: מחברים בין בתי הכנסת לבין המסעדות, חיבורים שהם מה שנקרא שעטנז.

עודד פורר: עוד ועוד הנחיות מנותקות שהציבור לא יכול לעמוד בהן, ואז, כשהציבור מודיע לכם שגם אין לו כוונה ליישם את ההנחיות המנותקות האלה, אז אתם משנים אותן בחזרה.

עודד פורר: כל שבוע מספרים לנו על עוד תוכנית, כשבפועל הכסף מהתוכניות שאתם משווקים היטב בפרסומות לא מגיע לשטח.

עודד פורר: אדוני שר האוצר, אתה יודע שאין ביצוע בסוף.

עודד פורר: בשורה התחתונה, בתוכניות הכלכליות לעסקים אין ביצוע.

עודד פורר: בתוכניות הכלכליות שהקצו לטובת עמותות במצוקה אין ביצוע.

עודד פורר: ופתאום, אתם מגלים שכשצריך, יש לכם הארה; אתם מצליחים לדחוף את הביורוקרטיה הצידה, אתם מצליחים לייצר פתרונות יצירתיים.

עודד פורר: מתי זה קורה?

עודד פורר: כשמתייצב השר ליצמן, יחד עם חבר הכנסת גפני, אצל ראש הממשלה ומאיים.

עודד פורר: פתאום מצליחים למצוא עוד ועוד תוספות לקצבאות וההטבות שהם מבטיחים לבוחרים שלהם רק כדי שלא יצאו לעבודה.

עודד פורר: פתאום אתם מוצאים 400 מיליון שקל תקציבים ייחודיים, ומוצאים את הנתיב המשפטי להעביר אותם.

עודד פורר: וכך מצוטט גורם, עוד פעם, ביהדות התורה – לא מצוטט מישהו מישראל ביתנו – שאומר, גם בהקשר של הקדמת הבחירות שאתם מדברים עליה כל הזמן: "400 מיליון השקלים האלה הם עזרה ראשונה לישיבות שמשוועות לתקציב, המינימום שאנחנו יכולים להסתדר איתו.

עודד פורר: נמשיך להתנגד לבחירות, גם אם נקבל את הכסף הזה, אבל זה יסייע להוריד אותן בגרון".

עודד פורר: כך מתנהל המקח וממכר על חשבון אזרחי ישראל, והציבור שלא יודע מה ילד יום.

עודד פורר: ושבוע בלבד אחרי שמוציאים את ה-400 מיליון לליצמן ולדרעי מגלים שההורים במדינת ישראל ייאלצו לחזור ולשלם יותר כסף לצהרונים.

עודד פורר: למה?

עודד פורר: כי חסרים להם 300 מיליון שקלים.

עודד פורר: איפה האיזון?

עודד פורר: על זה נאמר, אדוני שר האוצר: הפוך, גוטה, הפוך.

עודד פורר: 300 מיליון שקל לצהרונים מעודדים יציאה לעבודה, מאפשרים מוביליות חברתית, מאפשרים ליותר נשים ויותר גברים לצאת לעבודה ולסייע למשק, להגדיל את הפריון, לצאת מהמשבר.

עודד פורר: ומה אתם עושים?

עודד פורר: במקום ללכת ולסייע איפה שזה מגדיל את הפריון – שם אתם מקצצים, ובמקביל מעבירים יותר תקציבים למי שלא רוצה לצאת לעבודה.

עודד פורר: אבל גם כאן אתם יודעים לשבור שיאים, כי יש רק ציבור אחד שפגעתם בו יותר מציבור ההורים הצעירים – הסטודנטים.

עודד פורר: בשיא המשבר, אדוני היושב-ראש, 40% מהסטודנטים היו מובטלים, מחציתם לא היו זכאים לדמי אבטלה.

עודד פורר: מדינת ישראל נכנסה למשבר הזה כשההשכלה הגבוהה כבר הייתה במשבר עם ירידת מספר הסטודנטים.

עודד פורר: כעת, אחרי שבחודשים האחרונים עשרות אלפי סטודנטים פוטרו מעבודתם, לא היו זכאים לדמי אבטלה, ומי שכבר היה זכאי קיבל דמי אבטלה מופחתים כי הוא מתחת לגיל 28 ורק מי שיש לו ילד יקבל את דמי האבטלה – להזכירכם, גיל הנישואים הממוצע בחברה הישראלית הוא 28 – הדור הבא של הסטודנטים, חברים וחברים, יהיה חייב לצאת לעבודה.

עודד פורר: הם מרגישים שהמדינה בגדה בהם.

עודד פורר: הם מילאו את חלקם במשוואה.

עודד פורר: הם למדו 12 שנות לימוד, התגייסו לצבא בגיל 18, שירתו בצה"ל – מי קרבי יותר ומי פחות, אבל שירתו – השתחררו ונרשמו ללימודים, ועושים מילואים תוך כדי הלימודים.

עודד פורר: אני לא יודע מתי למדתם לתואר ראשון בפעם האחרונה, אבל אי-אפשר ללמוד ברצינות לתואר ראשון ולעבוד במשרה מלאה.

עודד פורר: אז מה עשתה הממשלה?

עודד פורר: לא אפשרה למעסיקים שמעסיקים סטודנטים לקבל את מענק ההחזרה לעבודה, כי הסטודנטים עובדים רק במשרות חלקיות.

עודד פורר: המדינה לא הקלה על תשלומי שכר הלימוד של הסטודנטים, פגעה בסטודנט וביכולת שלו לקבל דמי אבטלה והשאירה אותו במעונות להתמודד לבד מול המפעילים הפרטיים של מעונות הסטודנטים.

עודד פורר: אלו ששכרו דירות ויכלו אולי לחזור לגור אצל הוריהם עשו זאת, והפרו הסכמי שכירות.

עודד פורר: ישנה שכבה, אדוני השר, שחייבת סיוע.

עודד פורר: מה שאתם צריכים לעשות כבר היום זה להודיע שהממשלה עוצרת את הזרמת 400 מיליון השקלים לאברכים ומעבירה את כולם לשני נושאים בסיסיים: החזרת תוכנית סבסוד הצהרונים בעלות של כ-250 עד 300 מיליון שקל, והקצאת בין 100 ל-150 מיליון שקל לטובת מענקי שכר לימוד לסטודנטים, מי שמתחת לגיל, ששירתו שירות צבאי או לאומי ופוטרו מעבודתם.

עודד פורר: מדובר על בין 20,000 ל-30,000 סטודנטים בסך הכול, שחייבים סיוע חירום.

עודד פורר: להערכתי, ברבים מהמוסדות להשכלה גבוהה יתקשו לפתוח את שנת הלימודים הבאה.

עודד פורר: לזה, כמובן, תוסיפו את מה שביקשנו כבר פעם אחר פעם – להפעיל את חוק מס רכוש, קרן הפיצויים ומתן הפיצויים בהתאם למתווה צוק איתן, בהתאם למתווה לבנון השנייה.

עודד פורר: ובשלושה צעדים פשוטים פתרתם הרבה בעיות.

עודד פורר: ועוד מילה אחרונה על מגזר הסטודנטים.

עודד פורר: הבעיה נמצאת בשני קצוות: מצד אחד, באלה שצריכים להיכנס ללימודים, ומהצד השני, באלה שמסיימים את הלימודים שלהם ולא יכולים למצוא עבודה.

עודד פורר: כי מה קורה לסטודנט שמסיים את הלימודים במשק עם אבטלה גבוהה?

עודד פורר: הוא בא לריאיון עבודה וניסיון אין לו; הוא גם לא יכול לרכוש את הניסיון הזה.

עודד פורר: בכל התוכניות שלכם לא קבעתם יעדים לגבי החזרת צעירים לעבודה.

עודד פורר: כממשלה, אתם חייבים לקבוע מה היעד להחזרת צעירים לעבודה.

עודד פורר: השנה 90,000 סטודנטים יסיימו את התואר שלהם.

עודד פורר: מה הם יעשו?

עודד פורר: לאן הם ילכו?

עודד פורר: אתם חייבים לייצר, אדוני השר, תוכנית מתמחים שתיצור תמריץ לעסקים לקלוט את מסיימי תואר ראשון, לאפשר להם לרכוש ניסיון.

עודד פורר: ובתוכנית פשוטה גם העסק ירוויח, גם הסטודנט ירוויח וגם המדינה תרוויח.

עודד פורר: היא תרוויח מהתקווה.

עודד פורר: כלכלה התנהגותית חיה על תקווה.

עודד פורר: ואתם בממשלה כיביתם את האש של התקווה הזאת, שמפעמת בקרב הצעירות והצעירים, האש שפיעמה בליבם והובילה אותם להתנדב ליחידות מובחרות, ליצור, ליזום, להמציא.

עודד פורר: בכל פעולה שלכם שפכתם עוד מים ועוד מים כדי לצנן לאזרחי ישראל את התקווה שאפשר לעשות כאן משהו.

עודד פורר: בעוד רגולציה, בעוד הנחיה מבולבלת, דאגתם לעצמכם במקום לדאוג לציבור.

עודד פורר: פעם אחר פעם דרכתם על החיילים המשוחררים, ובכל הזדמנות, הפכתם את משרתי צה"ל לפראיירים.

עודד פורר: בכל חוק שחוקקתם הפכתם את מי שקם בבוקר, יוצא לעבודה, ומקים עסק עצמאי ונלחם על פרנסתו – לפראייר.

עודד פורר: ובזה אני אסיים, אדוני, בקריאה פשוטה: תשנו כיוון.

עודד פורר: תתחילו לראות בחיילים, במשרתי המילואים ובבעלי העסקים הקטנים שותפים ולא אויבים.

עודד פורר: תבינו שבשותפות הזאת שיש למדינה בכל עסק ועסק גם המדינה צריכה לשים את חלקה.

עודד פורר: תשימו פעם אחת תוכנית שלמה, כוללת, שמטפלת לא רק בפלסטרים כדי לנסות ולהשתיק את המחאה, אלא באמת מייצרת כאן תוכנית של צמיחה עם יציאה מהמשבר.

עודד פורר: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: ישיב בשם הממשלה על שלוש הצעות האי-אמון במשולב השר דוד אמסלם, השר המקשר.

יריב לוין: בבקשה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני אתחיל קודם כול עם חבר הכנסת לפיד.

דוד אמסלם: אני שומע אותו כאן, ככה, בהאזנה גדולה.

דוד אמסלם: אני חושב שמר לפיד חושב שאזרחי מדינת ישראל, יש להם זיכרון קצר.

קריאה: – – –

דוד אמסלם: אני רוצה רק להזכיר לו שמאז קום המדינה ועד היום לא היה שר אוצר כושל כמו שר האוצר שהיה מר לפיד.

ניצן הורוביץ: מי – – –

דוד אמסלם: זה לא חשוב.

דוד אמסלם: אתה יודע, לפעמים, עושים שגיאות.

דוד אמסלם: עכשיו הוא יושב פה ומטיף לנו, נהיה כלכלן דגול, מתחיל לספר.

דוד אמסלם: אני רוצה רק לספר לכם שכשהתחילה הקורונה שמענו אותו פה יושב ובכלל מתחיל להסביר לציבור למה אנחנו מחמירים בכללים והכול שטויות.

דוד אמסלם: חלק מאנשיו אפילו הציעו לעשות דברים חמורים – לא לשמוע אפילו לכללים.

דוד אמסלם: עכשיו, זה הבן אדם שתמיד נוהג כאיש לאחר מעשה.

דוד אמסלם: איך אמרתי לו בפעם הקודמת: אתה, כל חייך היית קריין.

דוד אמסלם: קריין ופרשן.

דוד אמסלם: הוא בעצם מפרשן את העבר, הוא מסתכל מה קרה.

דוד אמסלם: ירד גשם – אומר: היום ירד גשם.

דוד אמסלם: לא ירד – הוא אומר: היום לא ירד.

דוד אמסלם: זה מה שלפיד עושה כאן.

דוד אמסלם: היום הוא פתאום מדבר נגד המלוניות.

דוד אמסלם: אין לי מושג מאיפה הוא המציא את השטות הזאת.

דוד אמסלם: הבן אדם מבין – אני מבין – בקורונה, מבין במלוניות, מבין בבידודים.

דוד אמסלם: מטאור גדול.

דוד אמסלם: אני רוצה רק להזכיר לו – אתה יודע, שמעתי אותו, אדוני היושב-ראש, בשבוע שעבר, אומר לראש הממשלה: תראה, אדוני ראש הממשלה, אם תהיה לי בעיית ביטחון, אני אפנה לבוגי.

דוד אמסלם: אתייעץ איתו.

דוד אמסלם: אם תהיה לי בעיה ברשויות המקומיות, אני אפנה למאיר כהן; אם תהיה לי בעיה בנושאים האיראניים, אפנה אליך.

דוד אמסלם: שאלתי את עצמי: ואתה, מה תעשה?

דוד אמסלם: אז לא הבנתי למה צריך אותך.

דוד אמסלם: הרי אם אתה לא מבין בכלום, וכל השאר, בעצם, אתה רק צריך להתייעץ איתם – בשביל מה צריך אותך?

דוד אמסלם: אני רוצה לומר לך, חבר הכנסת פורר, משהו.

דוד אמסלם: עודד, אתה יודע, אני מעריך אותך וגם אוחז ממך, אבל דבר אחד אני לא מקבל באמת – מה שעשית פה.

דוד אמסלם: אני לא מצפה ממך לעסוק בפלגנות לשמה.

דוד אמסלם: אני מוכן להתמודד עם כל טענה שלך באופן אמפירי ועובדתי.

דוד אמסלם: כשאתה מדבר על החרדים, אני רק רוצה להזכיר לך: הבוס שלך היה שר ביטחון כשהיו חרדים, ואותם – דרך אגב, אני רוצה לספר לך – אותם 700 מיליון שאתה מדבר עליהם, אז הם היו קצת יותר, אולי מיליארד.

דוד אמסלם: לא שמעתי אותך עולה לכאן – – –

עודד פורר: אותו דבר – – –

דוד אמסלם: שנייה, לא הפרעתי.

דוד אמסלם: לא שמעתי אותך עולה לכאן – תראה, אני לא סלקטיבי באבחנות.

דוד אמסלם: אם אני לא מאמין במשהו, לא משנה מה קורה, אני מדבר עליו.

דוד אמסלם: לכן, אני לא – – –

עודד פורר: אתה – – – אתה היית יושב-ראש.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: אני אסביר לך, עודד.

עודד פורר: אתה יודע מה החשיבות של זה.

דוד אמסלם: עודד, אני רוצה להסביר לך משהו.

דוד אמסלם: חבל לי, אתה בחור אינטליגנטי.

דוד אמסלם: בוודאי ובוודאי שהצרכים הם גדולים, כבירים, והאמצעים הם דלים – בכל נושא, ודרך אגב לא קשור לכלום.

דוד אמסלם: גם אם מחר, לשיטתכם, נהפוך את כל החרדים – –

עודד פורר: אין לי טענות על החרדים.

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: – – לישראל ביתנו, אתה יודע מה, הם ייסעו בשבת כולם – – –

עודד פורר: זו לא הבקשה שלי.

דוד אמסלם: שנייה, תן לי.

קריאה: זה לא מה – – –

דוד אמסלם: אני רוצה לטעון טענה.

עודד פורר: מה עדיף – התקציב או התקציב של הייחודיים?

דוד אמסלם: אגיד לך, זו שאלה לא טובה, בגלל שהיא הייתה צריכה – – –

עודד פורר: – – –

דוד אמסלם: אני אסביר.

דוד אמסלם: בגלל שהשאלה הזאת הייתה צריכה להיות כשאביגדור ליברמן היה שר הביטחון.

עודד פורר: גם וגם.

דוד אמסלם: הוא היה צריך לעלות לכאן ולהגיד את אותה טענה.

עודד פורר: אבל היה גם וגם.

דוד אמסלם: להזכיר לך שישראל ביתנו היו כמעט בכל הממשלות שהמחנה הלאומי הרכיב.

דוד אמסלם: לכן, אני מציע שתעלה טענות מקוריות – לא שכשאתם הייתם זה היה ככה, ועכשיו זה משתנה בגלל – איך אמר הגשש?

דוד אמסלם: אתמול הלירה הייתה ככה, ועכשיו היא ככה.

עודד פורר: היה גם וגם.

עודד פורר: אתה אמרת את זה.

דוד אמסלם: בוא נתקדם.

עודד פורר: אתה הבאת את החוק של הצהרונים.

עודד פורר: למה ביטלתם אותו?

דוד אמסלם: עודד, בוא נתקדם.

דוד אמסלם: לכן אני מצפה ממך, דרך אגב, לא לדבר – – –

עודד פורר: גם אני מצפה ממך.

דוד אמסלם: בעת הזאת בוודאי שאני לא מצפה ממך לבוא ולייצר מחלוקת בתוך עם ישראל כאילו אנחנו חיילים נגד החיילים, אנשים נגד אנשי מילואים.

דוד אמסלם: אנחנו אנשי המילואים, הילדים שלנו הם החיילים.

דוד אמסלם: זה אנחנו.

עודד פורר: אז תילחמו בשבילם.

דוד אמסלם: זה לא שיש לנו איזה ימ"ח של חיילים שאנחנו מביאים אותם מחו"ל.

דוד אמסלם: זה אנחנו והילדים שלנו.

דוד אמסלם: אנחנו נמצאים גם בקורונה, וחלקנו גם מובטלים וחלקנו לא.

דוד אמסלם: אנחנו נמצאים במציאות הזאת.

דוד אמסלם: זה לא איזה משהו דמיוני שיושב באיזה מחסנים ואנחנו מביאים אותם.

דוד אמסלם: לכן אני לא מצפה ממך, בעת הזו שמדינת ישראל נמצאת בה, וכל העולם, דווקא לבוא ולייצר את המחלוקות איפה שלא צריך.

דוד אמסלם: איפה שיש ביקורת עניינית, אהלן וסהלן.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה לעבור לנתונים – ככה קצת לתקן לך כמה נתונים.

דוד אמסלם: ישנם אנשים שחושבים שאם הם משקרים כמה פעמים, בסוף גם מאמינים לשקר שלהם, והם מתייחסים לזה גם כאל עובדה בפעם הבאה.

אלכס קושניר: אדוני השר, מה זו ביקורת עניינית?

אלכס קושניר: ממי אתה מקבל ביקורת עניינית?

אלכס קושניר: מה זו ביקורת עניינית?

דוד אמסלם: אסביר.

אלכס קושניר: ממתי אתם מקבלים ביקורת עניינית – – –

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר, ואמרתי גם בפעם הקודמת, כשעודד פורר אומר שאני לא מתייחס למשבר עצמו, שאתם מעלים את הטענות האלה – – –

עודד פורר: זו פעם ראשונה שאתה עונה לי.

דוד אמסלם: אז אני אגיד לך, עודד.

דוד אמסלם: זה בגלל שבסופו של דבר רוב ההצעות – – –

יריב לוין: חבר הכנסת פורר, ההתמדה משתלמת.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: קודם כול, ההתמדה משתלמת.

דוד אמסלם: דבר שני, אני רוצה לספר לך, כשאני יושב כאן – אולי אתה לא שם לב, אבל כשאני יושב כאן

דוד אמסלם: בדרך כלל אני שומע ארבע-חמש הצעות אי-אמון.

דוד אמסלם: לרוב אין קשר בין שם ההצעה לבין מה שהם מטיחים.

דוד אמסלם: לרוב, אני מספר לך, כמעט 90%, הם מציעים הצעה מסוימת ומתחילים לטנף, לפלג ולטעון נגד ראש הממשלה בלי קשר לכלום.

דוד אמסלם: הוא בכלל לא נשוא ההצעה עצמה, אבל זה האינסטינקט הפבלובי של האופוזיציה: בכל מה שהם יכולים להשחיר את ראש הממשלה, הם עושים את זה.

דוד אמסלם: הוא עולה, רואה רמקול – מדבר על ראש הממשלה בלי קשר עכשיו למה ההצעה.

דוד אמסלם: לרוב אני גם צריך להשיב להם, מה שנקרא: דע מה תשיב לאפיקורוס – אני צריך גם לענות להם בעניין הזה.

דוד אמסלם: עכשיו, נעבור לעובדות.

דוד אמסלם: בשבוע שעבר שמענו את לפיד כאן מטיף לראש הממשלה על הטיפול בקורונה ואומר לו: בוא תראה מה – – –

עודד פורר: סיימת איתי?

דוד אמסלם: יכול להיות שאחזור אליך בהמשך.

דוד אמסלם: אתה רוצה ללכת?

דוד אמסלם: אתה רוצה ללכת?

דוד אמסלם: רוצה קפה קטן – תלך.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: מבחינתי, אספרסו קצר אפשרי.

דוד אמסלם: אני שומע, בעצם, את מר לפיד מטיף לראש הממשלה כמנהיג גדול – הרי בסך הכול מר לפיד הוא בן אדם שמבין בקורונה, ניהל כמה קורונות בחיים שלו ובאמת עשה דברים דגולים.

דוד אמסלם: הוא אומר לו: בוא תראה את ראש ממשלת ניו זילנד, אישה צעירה, אין להם אף חולה.

דוד אמסלם: אז קודם כול, מר לפיד, אני רוצה להגיד לך שהיום ראיתי באחת הרשתות שראש ממשלת ניו זילנד החליטה לסגור את העיר הגדולה שם, דחו גם את הבחירות בגלל שפתאום הסתבר להם שיש כמה חולים – לא הרבה, כמה חולים.

דוד אמסלם: אני רק רוצה להזכיר לכולנו שכל העולם נמצא בסערת הקורונה מחולה בודד אחד.

דוד אמסלם: כל האירוע בסוף התחיל מחולה אחד.

דוד אמסלם: לכן, יש מטוטלת עולמית.

דוד אמסלם: אני רוצה גם להזכיר לו ולספר לו – שמעתי שגם בשבדיה רמת התחלואה יותר גבוהה אפילו מישראל, ובכלל בכל מדינות אירופה כמעט הגל של הקורונה מתחיל להרים ראש.

דוד אמסלם: יש לי סוג של תחושה שהעסק הזה הולך בגליות: יש עלייה ויש ירידה ויש עלייה.

דוד אמסלם: אני מניח שעד שלא נמצא תרופה לעניין הזה אנחנו נצטרך להסתגל וכנראה שככה זה ילך ויתנהל.

דוד אמסלם: לכן אני אומר:

דוד אמסלם: בסופו של עניין החוכמה בסיפור הזה היא לקבל החלטות, לשנות אותן, להסתכל על המציאות ולהגיב אליה.

דוד אמסלם: זה הסיפור הזה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אף אחד בעולם לא הכיר את סיפור הקורונה, לא הכיר, וככל שנוקפים להם הימים כך העולם מבין ולומד את הווירוס, וגם, אני מקווה, משפרים גם את ההתמודדות גם בטוח הקצר, וגם, אני מקווה, בעזרת השם, גם בטווח הארוך.

דוד אמסלם: אני רוצה לתת לכם עוד נתון אחד חשוב מאוד.

דוד אמסלם: חבר הכנסת אבידר, אני שומע אותך, אני שומע את לפיד אומר: מדינת ישראל נמצאת בכמעט 21% של גירעון.

יריב לוין: זה בדיוק מה שהתכוונתי בהתמדה.

יריב לוין: אבידר מתמיד, אז תמיד מגיעים אליו בסוף.

דוד אמסלם: במקרה צילמתי פה איזשהו שקף שראיתי אתמול בחדשות, ואני רוצה לספר לכם.

קריאה: – – –

יריב לוין: אבל מתמיד.

אלי אבידר: – – –

יריב לוין: נכון.

דוד אמסלם: יש לי פה איזשהו שקף שאתמול היה בחדשות בכל הטלוויזיות, שלוש המהדורות.

דוד אמסלם: אני רוצה להקריא לכם.

דוד אמסלם: אני מדבר איתכם כרגע על מצב הרבעון השני ב-2020 בכל מה שקשור לתל"ג, לתוצר.

דוד אמסלם: נתחיל: בריטניה – 59.8%, זה כמעט 60% ירידה בתל"ג.

דוד אמסלם: רבותיי, זה נתון שכשראיתי אותו אתמול, כמעט נפלתי מהכיסא; צרפת – 44.8%; איטליה – 41%; גרמניה של מרקל – 34.7%; ארצות הברית – 37.9%; וישראל – 28.7.

דוד אמסלם: יש גם מתחת לישראל: ליטא וקוריאה.

אלי אבידר: ברור.

אלי אבידר: אל תשחק משחקים.

דוד אמסלם: רבותיי, אנחנו נמצאים באירוע עולמי.

דוד אמסלם: יש לי צער על כולם, בוודאי קודם כול עלינו.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר שיחסית לנתונים האלה, ודאי שהמשק הישראלי נמצא בקשיים לא מעטים, וצריכים באמת – יש פה הרבה וקטורים שצריך לטפל בהם.

דוד אמסלם: יש לנו הרבה קשיים שצריך לטפל בהם, אבל בוודאי ובוודאי מצבו של המשק הישראלי, יחסית למה שהקראתי, לא הכי גרוע.

דוד אמסלם: הוא יושב אי שם באמצע.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני מניח, הוא לא דיבר – אמרתי, גם כשלפיד הזכיר בשבוע שעבר, ציין את מרקל לטובה בטיפול שלה בעניין, אני מניח שאם אנחנו מדברים על הכלכלה, אז אם התל"ג שלך יורד כמעט ב-35% אני מניח שהמצב הכלכלי שלך לא איי איי איי.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר גם שזה קצת מעוות את הנתונים – – –

יבגני סובה: דודי – – – באיחוד האירופי לא עלה מעל 7%.

דוד אמסלם: רק שנייה.

יבגני סובה: אתה משחק במספרים שהם לא נכונים, אדוני השר.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר – – –

יבגני סובה: זה לא נכון מה שאתה מציג.

דוד אמסלם: אני מקריא לך עכשיו – – –

יבגני סובה: לא, זה לא נכון.

יבגני סובה: המספרים שאתה מציג הם לא נכונים.

יבגני סובה: אין מה להשוות אותם למצבה של ישראל כרגע.

דוד אמסלם: אני, אני, אני – – –

יבגני סובה: תשווה את זה בסוף השנה, ואז נוכל לעשות דיון ולקיים דיון אמיתי, ואתה תראה שהמספרים שאתה מציג הם לא נכונים.

דוד אמסלם: אני אגיד לך.

דוד אמסלם: אני הצגתי כרגע את הנתונים שראיתי אתמול בחדשות.

דוד אמסלם: צילמתי את השקף, אני אעביר לך אותו אחר כך.

דוד אמסלם: דרך אגב, כולל כל הערוץ.

יבגני סובה: אז אתה מאמין לתקשורת כרגע?

יבגני סובה: בדרך כלל אתה לא מאמין לתקשורת.

דוד אמסלם: אני רואה שקף שבעצם היה אתמול בנתונים – – –

יבגני סובה: פה אתה מאמין לתקשורת, נכון?

דוד אמסלם: בוודאי, בוודאי.

יבגני סובה: רגע, תענה לי.

יבגני סובה: פה אתה מאמין לתקשורת?

יבגני סובה: כי בדרך כלל אתה לא מאמין לתקשורת.

דוד אמסלם: אני אסביר לך.

דוד אמסלם: אתה יודע – – –

יבגני סובה: אל תסתמך על הנתונים האלה.

יבגני סובה: זה לא נכון.

דוד אמסלם: אז אני אסביר לך.

דוד אמסלם: בוודאי ובוודאי התקשורת לא באה לפרגן לראש הממשלה, אז בוודאי ובוודאי, גם אם היא פרסמה, זה רק משהו לחומרה.

דוד אמסלם: אז אם היא פרסמה את זה, האמן לי, חזקה עליי שהם בדקו ועשו את זה, וזה די קרוב למציאות.

דוד אמסלם: ולכן – אני אתן לך את זה אם אתה רוצה לעיין בזה יותר.

דוד אמסלם: תראה, אני רוצה לומר באופן כללי משהו כזה – אתם כל יום צועקים על הקורונה: נכשלתם, נכשלתם, נכשלתם.

דוד אמסלם: חבר הכנסת פורר, אנחנו מצפים לקבל הצעות.

דוד אמסלם: אמרתי, סיפור הקורונה זה לא סיפור ליכודי.

דוד אמסלם: ואם אתם תעלו הצעות – הינה, יושב פה שר האוצר – –

קריאה: – – –

דוד אמסלם: – – אתה יודע שהוא בן אדם פתוח, אין שום בעיה.

דוד אמסלם: תקשיב, תן לי עד הסוף.

דוד אמסלם: תן לי, תן לי.

דוד אמסלם: תשב עם שר האוצר, ואם יש לך רעיונות טובים, אני מבטיח לך שהוא יאמץ אותם, בגלל שבסופו של דבר, כפי שאמרתי, זו לא שאלה של ימין–שמאל, יהודים–ערבים, אנחנו כולנו נמצאים בטלטלה הזאת באותה ספינה.

עודד פורר: משפט.

דוד אמסלם: בבקשה.

עודד פורר: חוק מס רכוש, קרן הפיצויים, העליתי את הצעת החוק הזאת פה.

עודד פורר: עלה סגן שר האוצר, אמר: החוק הזה עובד מצוין, הוא עבד מצוין בצוק איתן, הוא עבד מצוין בלבנון השנייה, אנחנו לא מוכנים לגעת בו.

דוד אמסלם: עודד – – –

עודד פורר: – – –

דוד אמסלם: עודד, אני רוצה לומר לך, אני לא יודע פרטנית, אבל אני מבטיח לך – הינה, שר האוצר יושב כאן – אם תשב איתו ותעלה משהו – יכול להיות שאתה צודק, אני לא יודע – אבל תשב איתו, ואם זה רעיון טוב, בוודאי ובוודאי נאמץ אותו.

דוד אמסלם: בגלל שצריך להבין, בסוף בסוף השכל לא יושב רק פה.

דוד אמסלם: אם יש רעיון טוב – בבקשה.

דוד אמסלם: אז לכן אני לא הייתי מושך את סיפור הקורונה למשהו פוליטי, מה שאתם עושים כאן כבר כמעט חודש.

דוד אמסלם: אתם לא רואים כישלון של הקורונה.

דוד אמסלם: אני, יש לי תחושה שאתם רוצים כישלון.

דוד אמסלם: אתם כל היום מדברים: נכשלתם, נכשלתם, נכשלתם.

עודד פורר: אדוני, אנחנו העברנו לכם את כל החוקים – – –

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: זה מה שאתם רוצים.

דוד אמסלם: אתם לכאורה כמעט נבנים מזה.

יבגני סובה: אדוני השר, תבדוק את כל ההצבעות שלנו – – –

דוד אמסלם: חבר'ה, אנחנו מצפים – – –

יבגני סובה: תבדוק, בבקשה, את כל ההצבעות שלנו – – –

דוד אמסלם: כל אזרחי מדינת ישראל חיים באירוע הזה.

יבגני סובה: אנחנו תמכנו בכל החוקים שאתם הצעתם – – –

דוד אמסלם: שנייה, דקה.

יבגני סובה: – – –

דוד אמסלם: אני לפעמים רואה אתכם כאילו אתם מטיפים בשער, יושבים באיזה מגדל שן שלא קשור לאירוע, מסתכלים מבחוץ.

יבגני סובה: אדוני – – –

דוד אמסלם: יש לכם איזה טלסקופ שמסתכל על כדור הארץ מבחוץ, ואתם מעירים לנו הערות.

דוד אמסלם: בבקשה, כולנו נמצאים באירוע הזה.

יבגני סובה: הצבענו עם הקואליציה בעד החוקים שאתם הצעתם – – –

דוד אמסלם: בעולם, דרך אגב, אני רוצה לספר לכם – –

יבגני סובה: – – – אז למה אתה אומר סתם?

דוד אמסלם: – – שהאופוזיציה לרוב עוזרת לממשלה – – –

יבגני סובה: לא, למה אתה אומר סתם דברים, אדוני השר?

יבגני סובה: למה?

דוד אמסלם: שנייה, דקה.

דוד אמסלם: האופוזיציה בסוף, בעולם, אם תסתכלו על פרלמנטים אחרים – –

עודד פורר: חוקי-היסוד – – – הקולות שלנו.

דוד אמסלם: – – מסייעת לממשלה, בגלל שזה לא אירוע ממשלתי, זה אירוע של כלל הציבור.

עודד פורר: – – –

יבגני סובה: בדיוק מה – – –

דוד אמסלם: עכשיו, אני רוצה לספר לכם, אין מצב מבחינתנו שיש כישלון בקורונה, בגלל שאין אופציה כזאת.

דוד אמסלם: אנחנו, בעזרת השם, בסופו של דבר ננצח את הקורונה, בגלל שאין אופציה אחרת, לא לאנושות ולא למדינת ישראל.

דוד אמסלם: לכן אני אומר לכם, רבותיי, תשנו את הטרמינולוגיה, תיכנסו מתחת לאלונקה איפה שצריך.

דוד אמסלם: אם יש לכם רעיונות, אני באמת לא רואה כאן אופוזיציה–קואליציה.

דוד אמסלם: אני גם לא רואה רק את מדינת ישראל.

דוד אמסלם: יש פה סערה עולמית שכל מי שיכול לתרום לה, גם ברעיון וגם בביצוע וגם בחשיבה, הרי זה משובח.

דוד אמסלם: להפך – בוודאי ובוודאי זה האינטרס האנושי.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר עוד דבר לגבי הסיפור הזה שצועקים עם נתונים לגבי מדינת ישראל – מצבה.

דוד אמסלם: נכון שיש לנו מספר נדבקים יחסית גדול, אבל צריך לקחת בחשבון – ואת זה אתם אף פעם דרך אגב לא מזכירים – שמספר המתים ביחס לנדבקים הוא במדינת ישראל יחסית במקום נמוך.

דוד אמסלם: כל מי שנפטר מהמחלה זה באמת אסון גדול, בוודאי לו, למשפחתו ובכלל למדינת ישראל בוודאי.

דוד אמסלם: אבל כשאנחנו מסתכלים מה קורה בעולם, מספר המתים יחסית לנדבקים – מדינת ישראל נמצאת באיזשהו מקום שהוא יותר טוב משאר העולם.

דוד אמסלם: אז לכן זו לא חוכמה לבוא ורק, כפי שאמרתי, לתקוף ולומר שנכשלנו ונכשלנו ונכשלנו.

דוד אמסלם: אלא אני אומר שיחסית, ברוך השם, הסוגיה הזאת, שהיא הכי חשובה, הכי חשובה בסיפור של הקורונה – הרי בסופו של דבר אם אנשים לא היו נפטרים מקורונה, אני מניח שאף אחד לא היה עושה שום סגר וכלום.

דוד אמסלם: היינו הולכים לעבוד, מי שנדבק נדבק, יהיה בריא, וזהו.

דוד אמסלם: הנקודה הקריטית היא שחס ושלום אנשים יכולים לקפח את חייהם כתוצאה מההידבקות בווירוס הזה, זו בעצם הנקודה הקריטית.

דוד אמסלם: ולכן אני חושב שזאת נקודה שהיא בעצם נקודת אור במדינת ישראל בהיבט הזה.

דוד אמסלם: אני אישית לא יודע למה זה קורה.

דוד אמסלם: אני מקווה שהקדוש ברוך הוא משגיח עלינו יותר, אבל באופן מעשי זה הנתון העובדתי, האמפירי.

דוד אמסלם: ולכן אני חושב – דרך אגב, זה הנתון החשוב בסיפור הזה של מחלת הקורונה, בוודאי בהיבט הרפואי, לא בהיבט הכלכלי.

דוד אמסלם: דרך אגב, אנחנו עושים המון בדיקות, בוודאי כמות הבדיקות עלתה.

דוד אמסלם: ישבתי קודם עם שר הבריאות – כמות הבדיקות עלתה באופן משמעותי מאוד, ובוודאי, ככל שאתה בודק יותר גם יש יותר חולים, למרות שאחוז החולים בבדיקות הוא עדיין גבוה היום.

דוד אמסלם: זאת אומרת, בלי קשר כרגע לכמות הנבדקים וכמות החולים, האחוז עצמו הוא אחוז גבוה.

דוד אמסלם: ואני מקווה שבעזרת השם באמת נמצא מזור למחלה ולאט-לאט העקומה הזאת תלך ותשתטח.

דוד אמסלם: היום יש לנו גם פרויקטור לעניין, כל הקנים מופנים לשם, כל המשאבים והמאמצים.

דוד אמסלם: דרך אגב, כמעט כל המוחות הלאומיים נמצאים מתחילת הדרך שם.

דוד אמסלם: זה לא אירוע של בן אדם אחד.

דוד אמסלם: ולכן אני מקווה, בעזרת השם, שגם בהיבט הזה אנחנו גם נוריד את העקומה וגם בסופו של דבר מדינת ישראל או מישהו אחר בעולם – אני מקווה שאנחנו נהיה החלוצים בעניין, ואנחנו נמצא גם את התרופה או את החיסון לנגיף הזה.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה לעבור לנושא אחר, ברשותך, אדוני היושב-ראש, שקרה השבוע – – –

יריב לוין: השר אמסלם, אתה יודע, יש גם עוד תשובה בסוף.

דוד אמסלם: אה, יש לנו?

דוד אמסלם: אה, אוקיי.

דוד אמסלם: טוב.

יריב לוין: אז תשאיר לך קצת תחמושת להמשך.

מאיר כהן: דודי, אתה בשוונג.

דוד אמסלם: לא, אני שכחתי.

דוד אמסלם: אז אנחנו נשיב בסוף לגבי הנושא השני.

דוד אמסלם: תודה רבה.

אלי אבידר: השר אמסלם, אני מבקש.

אלי אבידר: יואב פה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנחנו עוברים לדיון הסיעתי, וראשון הדוברים – חבר הכנסת מאיר כהן, מטעם סיעת יש עתיד-תל"ם, בבקשה.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים, אליהו, אני תוהה יחד עם חבריי לאופוזיציה, אדוני היושב-ראש, אולי ראוי לשקול – דודי, אולי ראוי לשקול ויתור על הצעות האי-אמון השבועיות ולהותיר את המלאכה לממשלה.

מאיר כהן: מי שבאמת לא מאמין בממשלה הזאת הם ראשיה.

מאיר כהן: ראש הממשלה לא עדכן את שר הביטחון ואת שר החוץ על הסכם השלום ההיסטורי שנחתם בין ישראל לאמירויות.

מאיר כהן: למה?

מאיר כהן: הוא חשש שהם ידליפו את פרטיו.

מאיר כהן: יש אי-אמון יותר גדול מזה?

מאיר כהן: יש אי-אמון יותר גדול מזה?

מאיר כהן: חבריי בקואליציה, אני שואל אתכם בכנות – תקציב לחגים, תקציב דו-שנתי, חד-שנתי, אתם באמת חושבים שזה מעניין מישהו חוץ מאלה שמתעסקים עם זה?

מאיר כהן: המשא ומתן ביניכם על אישור חוק דחיית התקציב תקוע.

מאיר כהן: מה, אתם רציניים?

מאיר כהן: אדוני ראש הממשלה ואדוני ראש הממשלה החליפי, במקום החישובים הפוליטיים הצרים שלכם, תביאו אל שולחן הממשלה את 7,000 הנערות והנערים של תוכנית היל"ה.

מאיר כהן: דודי, אתה מכיר את זה.

מאיר כהן: 7,000 נערים ונערות, אלה שבתוך שבועיים יחזרו למקום שממנו הם ברחו וממנו הם ניצלו על ידי עובדים טובים – הרחוב.

מאיר כהן: תניחו על השולחן שמפריד ביניכם את התחזיות הקודרות של אנשי הרפואה הקורסים מעומס במחלקות הפנימיות, במחלקות הקורונה.

מאיר כהן: תביאו לשולחן המשא ומתן שלכם את הקשישים בבתי האבות שלא זוכים לראות את הנכדים שלהם; את אנשי תוכנית קרב ואת מאות אלפי הילדים שקרב היא הסיכוי היחיד שלהם ליהנות מחוג.

מאיר כהן: אדוני השר, אתה יודע את זה.

מאיר כהן: יזהר, אתה מכיר את התוכניות האלה.

מאיר כהן: תשימו על השולחן את ההורים העובדים שלא יוכלו להמשיך בעבודתם בלי צהרונים.

מאיר כהן: תעצרו את הניתוק ותחשבו לרגע על אותם רבבות ילדים וילדות שהצהרון, דודי, אדוני השר, הצהרון הוא הארוחה היומית החמה היחידה שלהם.

מאיר כהן: תאמין לי, אני יודע.

מאיר כהן: באתי משם.

מאיר כהן: הצהרונים נותנים להם את הארוחה החמה היחידה שלהם.

סמי אבו שחאדה: יש משפט בינואר, אדוני.

סמי אבו שחאדה: יש משפט בינואר.

מאיר כהן: תחשבו על 700 משפחות הנפטרים, דודי, למרות שאתה צודק; אתה צודק, אנחנו בין הנמוכים בעולם, ברוך השם, אבל עם זה, 700 אנשים נפטרו.

מאיר כהן: יש להם משפחות.

מאיר כהן: הם שילמו את המחיר הנורא מכול.

מאיר כהן: תסתכלו בעיניהן של נשים מוכות שייאלצו לחזור לשגרת החיים בצל הפחד כי הממשלה לא מעבירה תקציב.

מאיר כהן: לפתוח את הלב לרווחת אזרחי מדינת ישראל, אנא מכם.

מאיר כהן: תעבירו את התקציב.

מאיר כהן: תעזבו עכשיו את הוויכוחים – כן בחירות, לא בחירות.

מאיר כהן: תעבירו את התקציב הזה, למען השם.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

מאיר כהן: שנייה, עוד דקה.

מאיר כהן: במקום זה, אתם מנסים לדחות את התקציב ועוד ליהנות מעוד כמה ימים של ויכוחים כאלה ואחרים בתוך ממשלה שממילא מקרטעת.

מאיר כהן: הקשישים, הילדים – כל האוכלוסיות שמניתי, בעוד 100 ימים בשבילם זה יהיה הסוף.

אליהו ברוכי: נא לסיים, בבקשה.

מאיר כהן: אז אנא מכם, ראו בעיניכם את האזרחים והאזרחיות החיים כאן ומבקשים רק דבר אחד: תדאגו לנו.

מאיר כהן: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

מאיר כהן: אדוני, היינו כולנו יושבי-ראש, קצת סבלנות לא תזיק.

מאיר כהן: עוד 20 שניות והכול בסדר.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

אליהו ברוכי: אנחנו צריכים ללמוד מהמבוגרים.

אליהו ברוכי: תודה.

אליהו ברוכי: מטעם הרשימה המשותפת, בבקשה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אחרי ההכרזה על הסכם הנורמליזציה בין ישראל לבין איחוד האמירויות – אני אומרת נורמליזציה ולא הסכם שלום כי מלחמה לא הייתה שם – נתניהו הודיע כי ההסכם הוא תוצאה של דוקטרינת נתניהו, שהיא שלום תמורת שלום ושלום מתוך עוצמה.

עאידה תומא סלימאן: נתניהו אומר שההסכם המסתמן עם איחוד האמירויות הוא מימוש של הדוקטרינה שלו.

עאידה תומא סלימאן: בהסתכלות על ההסכם המסתמן ועל עסקת המאה, שהוא חלק ממנה, אפשר להגדיר את הדוקטרינה האזורית של נתניהו באופן אחר לגמרי.

עאידה תומא סלימאן: אז הינה ההצעה שלי לעשר הנקודות של דוקטרינת נתניהו: 1.

עאידה תומא סלימאן: ריסוק המאבק הפלסטיני למדינה ולעצמאות בכוח צבאי, דיפלומטי ומודיעיני; 2.

עאידה תומא סלימאן: העמקת הפירוד בין חלקים שונים של העם הפלסטיני בעזה, בגדה, בירושלים המזרחית, בפליטות ובתוך ישראל; 3.

עאידה תומא סלימאן: עקרון יסוד למרחב: אפרטהייד ועליונות יהודית; 4.

עאידה תומא סלימאן: דמוניזציה של הפלסטינים בעולם – כל פלסטיני הוא טרוריסט; 5.

עאידה תומא סלימאן: דמוניזציה של הפלסטינים בתוך ישראל – תומכי טרור; 6.

עאידה תומא סלימאן: כריתת בריתות עם הכוחות השמרניים, ההרסניים והעשירים ביותר באזור, משטרי מדינות המפרץ; 7.

עאידה תומא סלימאן: הסכמי שלום – רק עם מי שלישראל אין שום סכסוך איתם, שם עושים הסכמי שלום; 8.

עאידה תומא סלימאן: הפצצה אווירית או סיוע לצבאות אחרים שמפציצים כמה שיותר מדינות ברחבי האזור – לבנון, סוריה, איראן, סודן, תימן ואחרות; 9.

עאידה תומא סלימאן: מדינת ישראל תהיה חוד החנית של האימפריאליזם האמריקאי באזור; 10.

עאידה תומא סלימאן: כמובן, כפי שאמר נתניהו בעל הדוקטרינה: לנצח נחיה על חרבנו.

עאידה תומא סלימאן: זאת היא הדוקטרינה וזה ניסיון הבריחה של נתניהו מהכישלון הצורב שלו בניהול המשבר, משבר הקורונה, ועוד יותר כאשר נחשפת החולשה שלו בניהול הכלכלי.

עאידה תומא סלימאן: הוא חושב עכשיו שההשקעות שמייחלים להן מאיחוד האמירויות ישכיחו מהאנשים את כל האבטלה הגואה, את המצוקה הכלכלית, ולאט-לאט יתפזרו המפגינים מבלפור כי כולם יקנו כרטיסים לטוס לדובאי.

עאידה תומא סלימאן: אז תתעורר, מר נתניהו, אולי עשית שיפור תדמיתי קטן, אבל בלי לפתור את העניין של המשך הכיבוש, בלי שהעם הפלסטיני יקבל את חירותו ויקים את מדינתו בגבולות 67', לא יהיה שלום, לצערי הרב, גם לא עם איחוד האמירויות.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

אליהו ברוכי: שר האוצר, השר ישראל כץ, ביקש להגיב על הדיון.

אליהו ברוכי: לפי סעיף 31(א) הוא יכול עד חמש דקות.

אליהו ברוכי: בבקשה, אדוני שר האוצר.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, קודם כול, אני מודה לשר דודי אמסלם שהשיב בשם הממשלה.

ישראל כץ: האמת היא שישבתי כאן כשר תורן ונדהמתי לשמוע חלק מהדברים של דוברי האופוזיציה.

ישראל כץ: קודם כול, אנשי האופוזיציה, רובם ככולם, הצביעו בעד תוכניות הסיוע שהבאתי לכנסת, גם בוועדת הכספים, גם במליאה.

ישראל כץ: חוק הסיוע של 90 מיליארד שקלים, חוק הסיוע של תוכנית רשת הביטחון הכלכלית בהיקף 90 מיליארד שקלים, עבר כאן במליאה ברוב של 80 מול אפס.

עאידה תומא סלימאן: נכון, כי רצינו שיקבלו.

ישראל כץ: אז מצד אחד, אני רוצה לשבח את העמדה האחראית של האופוזיציה לתמיכה בחוקים המורכבים האלה לגופו של עניין.

ישראל כץ: מצד שני, אני שומע אנשים שמדברים נגד עצמם.

ישראל כץ: רק כי נמצאים באופוזיציה וצריך להגיש הצעות אי-אמון באים ותוקפים דברים שאתם תמכתם בהם?

ישראל כץ: ולא רק שתמכתם – ישבתי שעות בוועדת הכספים – –

ג'אבר עסאקלה: – – –

יבגני סובה: לא, שואלים איפה הכסף, אדוני.

ישראל כץ: – – הקשבתי לכם ברוב קשב גם במליאה, וכל הערה נכונה וכל הצעה נכונה – והיו הצעות נכונות – אימצתי לתוך התוכניות.

ישראל כץ: אתם הייתם שותפים, וכולם כאן צריכים להיות שותפים בסיוע לאזרחי מדינת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: לא היינו שותפים – – –

ישראל כץ: כי בעניין הקורונה אין פוליטיקה.

ישראל כץ: יש כאן מגפה עולמית, מגפה ישראלית שיש איתה התמודדות.

ישראל כץ: אני עצמי נכנסתי לתפקידי – קשה לספור, נדמה לי שזה בערך לפני שלושה חודשים.

ישראל כץ: תוכנית הסיוע הראשונה שגיבשתי הייתה כשהייתי אולי חודש וחצי בתפקיד.

ישראל כץ: קיבלתי מאות החלטות, קיבלתי מאות החלטות.

ישראל כץ: הבאתי תוכניות.

ישראל כץ: אני הקשבתי לכל המפגינים; אלה, האותנטיים, של אוהלי המחאה, המפגינים והשובתים על רקע כלכלי-חברתי.

ישראל כץ: וממש לכולם הקשבתי מאות שעות; עשרות פגישות.

ישראל כץ: והפנמתי הרבה מההערות שלהם.

ישראל כץ: ואמרתי: נכון, בתוכנית הראשונה היו קריטריונים שלא היו תואמים, שלא התאימו ומנעו סיוע מציבורים חשובים.

ישראל כץ: הפעם זה לא קורה – בואו נאמר ב-95%, אף פעם אין 100%.

ישראל כץ: ולא במקרה אוהלי המחאה נעלמו מכאן – האמיתיים, החברתיים, הכלכליים.

ישראל כץ: אוהלי המחאה נעלמו, כי אלה שהנהיגו אותם ואחרים בדקו וראו.

ישראל כץ: עכשיו אני אומר לכם משהו על הביצוע.

ישראל כץ: עד היום בתוכנית החדשה, שרק אושרה ממש לא מזמן, למעלה מ-160,000 עצמאים שמחזורם השנתי עד 300,000 שקלים – אגב, אלה רוב העצמאים – כבר הגישו וקיבלו את המענקים.

ישראל כץ: וללמעלה מ-14,000, עד אתמול בערב, ואני עוקב כל יום, מבעלי העסקים שמעל 300,000 ועד 400 מיליון – כי הגדלנו את זה כאן, אפילו בוועדה, כדי לפתור בעיות של אנשי התיירות, של המפיקים הגדולים, של האמרגנים, של הרבה מאוד ציבורים שממש נקלעו למצב שהם לא עמדו לקבל מענקים – פתרנו את זה.

ישראל כץ: למעלה מ-14,000 כבר הגישו, ובתוך כשבוע מקבלים מענקים.

ישראל כץ: ומי שהפעילות שלו היא רחבה – עד חצי מיליון שקלים לחודשיים.

ישראל כץ: ועכשיו בימים הקרובים הם יוכלו להגיש גם את הבקשה למענק סוציאלי, חלף משכורת, עד 15,000 שקלים לחודשיים, ויקבלו את זה תוך שלושה ימים.

ישראל כץ: כלומר בחודש הזה – – –

עאידה תומא סלימאן: – – – לצעירים – – –

ישראל כץ: עכשיו ניקח את כל מאות האלפים – ואני לא מתווכח; הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, שהיא הגוף המוסמך, מדברת על עלייה מ-11.5% ל-11.9% אבטלה, ובשירות התעסוקה אומרים 20%, אז 20%.

ישראל כץ: כל מובטל מקבל רשת ביטחון, מקבל תשלום דמי אבטלה עד סוף חודש יוני 2021.

ג'אבר עסאקלה: צעירים וסטודנטים – – –

ישראל כץ: גם בוועדת הכספים הכנסנו צעירים עד גיל 28 עם ילד אחד – –

יבגני סובה: – – –

ישראל כץ: – – זה בניגוד לכל הכללים שהיו, אנחנו הכנסנו, ביטלנו את חמשת ימי ההמתנה באמצע, את המדרגה ביטלנו, שאחרי 125 יום פתאום יורד מענק האבטלה.

ישראל כץ: בכל הדברים האלה אנחנו נותנים רשת אבטלה מורחבת.

ישראל כץ: מותחים עליי ביקורת ואומרים – – –

אליהו ברוכי: אדוני.

ישראל כץ: שתי דקות.

ישראל כץ: אומרים שאנשים לא ירצו לחזור לעבודה.

ישראל כץ: קודם כול, על כל – –

אליהו ברוכי: נא לסיים, בבקשה.

ישראל כץ: – – תשעה דורשי עבודה יש מקום עבודה אחד היום.

ישראל כץ: לכן, ברור שהכף נוטה לסיוע.

ישראל כץ: ואלמלא אתם תמכתם – ותעמדו מאחורי התמיכה שלכם, והעברנו פה אחד – מאות אלפי אנשים היו מתרוצצים כאן ברחובות בלי שהיה להם מה לאכול – –

אליהו ברוכי: נא לסיים, בבקשה.

ישראל כץ: – – וממה להחזיק את הדירה שלהם או את שכר הדירה שלהם.

ישראל כץ: אנחנו פרסנו רשת ביטחון ענקית.

ישראל כץ: אני לא יודע אם בעולם פרסו רשת ביטחון כזאת, כל כך מדויקת, אבל המצב הכלכלי הוא קשה.

ישראל כץ: הוא הקשה מזה 100 שנים, הוא הקשה בתולדות המדינה, ואנחנו מתמודדים.

ישראל כץ: נכון שירדנו, ירדנו ב-28% כמעט, שזה פחות מכל המדינות בעולם, למעט שתי מדינות, אבל זה לא מנחם אותנו.

אליהו ברוכי: נא לסיים, אדוני.

ישראל כץ: יש כאן פחות תיירות, יש כאן יותר הייטק.

ישראל כץ: אנחנו לצד הדברים האלה גם צריכים להעביר תקציב, והעלו כאן דברים כדי לסייע ולפתור בעיות של האנשים בתוך מערכת החינוך, או נלווים – הביטחון, התעשייה, התשתיות ושאר הדברים.

אליהו ברוכי: תודה.

ישראל כץ: אנחנו נוביל עד הגעת החיסון.

ישראל כץ: אני הערכתי שזה יהיה עד אמצע השנה הבאה, אני מקווה שזה יהיה גם קודם.

ישראל כץ: אנחנו צריכים ביחד, כמדינה אחת – כל האזרחים, כל הנציגים – להתמודד עם זה ביחד ולהביא את מדינת ישראל לחוף מבטחים, ואנחנו נעשה את זה בעזרת השם ביחד.

אליהו ברוכי: אדוני שר האוצר, תודה רבה.

ישראל כץ: תודה רבה.

יבגני סובה: לא זכור לי שיושב-ראש הקואליציה עבר לאופוזיציה.

אליהו ברוכי: מטעם סיעת כחול לבן – חבר הכנסת איתן גינזבורג.

יבגני סובה: הוא ביקר אותך יותר מאשר אנחנו מבקרים – – –

ישראל כץ: מה אתה אומר.

יבגני סובה: זה מה שהיה.

יבגני סובה: אתה תוקף אותנו שאנחנו מותחים ביקורת, אבל לא זכור לי שיושב-ראש הקואליציה עבר לצד של האופוזיציה – – –

קריאות: – – –

יבגני סובה: זה משהו אחר.

יבגני סובה: זה אתה תקבל בתוך המפלגה שלך, אבל – – –

קריאות: – – –

יבגני סובה: – – – זה לא מסתדר עם הכסף – – – איפה כל שאר הכסף, זו השאלה.

ישראל כץ: – – –

אליהו ברוכי: שלוש דקות.

איתן גינזבורג: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, אני רוצה להקריא לכם תיאור שפרסם אתמול ברשתות החברתיות בחור צעיר בתל אביב, וכך הוא כותב:

איתן גינזבורג: אני ובן זוגי הלכנו לקאנטרי הקהילתי עם אימא שלי ואחותו.

איתן גינזבורג: הלכנו לבריכה ליהנות קצת מהשמש.

איתן גינזבורג: כשיצאנו מהבריכה, שני בחורים התחילו לדבר בקול רם, אחד מהם הסתכל עליי והתחיל לירוק על הרצפה.

איתן גינזבורג: לא עשיתי לו כלום, ולא דיברתי עליו.

איתן גינזבורג: הוא הסתכל עליי במבט קר ואמר לי: אל תסתכל עליי.

איתן גינזבורג: התחלתי לפחד ושאלתי אותו: מה עשיתי?

איתן גינזבורג: בן הזוג שלי התעצבן, כי הוא הבין מייד שמדובר במקרה הומופובי קלאסי.

איתן גינזבורג: הם התחילו לקלל אותנו, לאיים ולומר לנו: אני הולך לדקור אתכם, אני אשרוף אתכם, היום אתם לא יוצאים מהבריכה בחיים.

איתן גינזבורג: לא הבנתי מה עשיתי שספגתי דבר כזה.

איתן גינזבורג: הבריכה הזו למיטב ידיעתי מיועדת לכולם, אין קטלוג של אנשים לפי דת, צבע או מין.

איתן גינזבורג: התחלתי לקום, להרגיע את הרוחות, ואז אחד מהם התחיל לחנוק את בן הזוג שלי.

איתן גינזבורג: הפרדתי ביניהם, ובשלב הזה אחד מהם לקח בקבוק זכוכית וניסה לנפץ עליי.

איתן גינזבורג: למזלי, ראיתי שהוא בא לזרוק והתכופפתי.

איתן גינזבורג: בדיעבד הבנתי שהייתה לו גם סכין ביד והוא רצה לדקור אותנו.

איתן גינזבורג: תקלטו כמה השנאה וההומופוביה היא חריפה.

איתן גינזבורג: כך מתאר אותו בחור את רצף האירועים שהפכו אותו ואת בן זוגו להיות קורבנות לפשע שנאה.

איתן גינזבורג: כך, בקלות כזאת, אדם שהולך לבריכה יכול להפוך לקורבן.

איתן גינזבורג: לא מדובר בעוד קטטה.

איתן גינזבורג: לא מדובר בשתי חבורות שהתגרו אחת בשנייה.

איתן גינזבורג: יש כאן צד אחד שלא עשה כלום חוץ מלהיות הוא עצמו, ומצד שני, צד שרואה בזכותו של האחר לחיות את חייו על פי דרכו כהתרסה בלתי נסבלת שמצדיקה תקיפה.

איתן גינזבורג: זו לא קטטה, כפי שמנסים להציג.

איתן גינזבורג: זו תקיפה, בדיוק כפי שיהודי מותקף בצאתו מבית הכנסת רק בשל יהדותו.

איתן גינזבורג: הוא לא אדם שנקלע לקטטה, הוא אדם שנפל קורבן לפשע שנאה.

איתן גינזבורג: אלה ואלה מותקפים בשל היותם מי שהם.

איתן גינזבורג: אסור במדינה דמוקרטית לקבל מצב שבו אנשים חוששים לחיות באופן חופשי.

איתן גינזבורג: בגלל מקרים כמו זה קיימת חשיבות שהמשטרה תסווג מקרים אלימים כאלו כפשעי שנאה ולא כקטטה, כפי שהמשטרה נוהגת לעשות, ואני שמח שהשר לביטחון פנים אמיר אוחנה הורה על הקפדה על הסיווגים המתאימים במאגר המשטרתי, וימשיך להקפיד על כך.

איתן גינזבורג: במקביל, הגשתי הצעת חוק בנוגע לפשעי שנאה, ואני מקווה שהיא תעלה להצבעה כבר בקרוב במליאה.

איתן גינזבורג: חשוב להזכיר דווקא מהבמה הזאת – לכל אחת ואחד הזכות להיות חופשי בארצנו, לחיות על פי אמונתו והשקפת עולמו.

איתן גינזבורג: אל תיתנו לאף אחד לקחת מכם את הזכות הזו.

איתן גינזבורג: לפעמים זה קשה, לפעמים זה מפחיד, אבל אין לנו ברירה אחרת.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: אני שולח איחולי החלמה לקורבנות פשעי השנאה הלהט"בים מהחודש האחרון, ומקווה שנדע לעשות כל שביכולתנו כדי שאירועים כאלה לא יחזרו במדינת ישראל.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חבר הכנסת איתן גינזבורג.

אליהו ברוכי: מטעם סיעת ש"ס, חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח.

אליהו ברוכי: מטעם סיעת יהדות התורה, חבר הכנסת יעקב טסלר.

אליהו ברוכי: שלוש דקות, בבקשה, אדוני.

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ברצוני לברך את פרופ' רוני גמזו למינויו לפרויקטור הקורונה ולאחל לו המון הצלחה בתפקידו החשוב.

יעקב טסלר: הצלחתו – הצלחתנו, אני רק מקווה כי זה לא בגדר ברכה לבטלה.

יעקב טסלר: הממשלה הביאה לאישור את התוכנית החדשה "רמזור", המחלקת את המדינה לאזורים ירוקים, צהובים ואדומים, אך יש מי שלא עוצר באדום ומנהל את המדינה עם סמכויות לא לו.

יעקב טסלר: הסמכויות הן לא בממשלה, לא במשרד הבריאות וגם לא אצל פרויקטור הקורונה; הן במקום אחד – הבג"ץ.

יעקב טסלר: הוא ולא אחר, הוא ואין בלתו.

יעקב טסלר: לפני כשבועיים דחה הבג"ץ את עתירת תושבי שכונת רחביה להגביל את ההפגנות בשכונה עד לשעה 23:00 וקבע כי אין להיעתר לעתירה.

יעקב טסלר: הזכות להפגין היא אומנם חשובה ואין לאסור אותה, אך מדוע לא להגביל אותה כפי שמגבילים את שאר הענפים במשק?

יעקב טסלר: במטרה להתמודד עם הנגיף מטילים הגבלות המשבשות את אורח החיים התקין ופוגעות בכל תחום, אבל איזה ערך יש להגבלות אם מדי שבוע מתאספים בחסות הבג"ץ אלפים ורבבות המגיעים מכל רחבי הארץ, בצפיפות וללא שמירה על כללי הריחוק הבסיסיים הנדרשים מכל אחד מאיתנו?

יעקב טסלר: ביד אחת הממשלה מגבילה את הפעילות בבתי עסק, את הישיבה במסעדות ובאולמות אירועים, את מספר המתפללים בבתי הכנסת והנוסעים בתחבורה הציבורית, וביד השנייה, בצל חשש מהבג"ץ, מאפשרים קיום הפגנות המוניות שבוע אחרי שבוע ללא שום הגבלות, בצורה המסכנת את כולנו.

יעקב טסלר: הזכות להפגין היא אומנם זכות קדושה, אבל האם היא מעל קדושת החיים, קדושת התורה?

יעקב טסלר: האם היא גוברת על כל שאר הזכויות?

יעקב טסלר: האם בשם חופש הביטוי ניתן לרמוס את הזכות לחיים, הזכות לכבוד, את חופש העיסוק, חופש הדת?

יעקב טסלר: כולנו – האזרחים, העסקים, המסעדנים, בעלי האולמות, המתפללים – משלמים את מחיר הפגיעה בזכויות היסוד שלנו כדי להתגבר על הנגיף, אבל זכות ההפגנה לא נפגעת.

יעקב טסלר: הפחד מבג"ץ מצליח לשתק את כל המדינה.

יעקב טסלר: בעבר, חבריי חברי הכנסת, בתקופת אוסלו וההפגנות הסוערות כנגד ראש הממשלה המנוח יצחק רבין, בג"ץ ידע לאזן בין הזכות להפגין וחופש הביטוי ובין הזכות של השכנים לחיים בכבוד, והגביל את ההפגנות ל-500 משתתפים ולשעות מוגדרות.

יעקב טסלר: מה נשתנה כעת?

יעקב טסלר: נניח שזכויות השכנים לא נחשבות עוד, אבל הקורונה אינה סיבה מספקת להטלת מגבלות כלשהן?

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, כל עוד נמשכת מדיניות איפה ואיפה בין ענפי המשק: הגבלות החלות על כולם לצמצום הנגיף ומדיניות חסרת הגבלות בהפגנות, שבהן אלפים מתאספים יחד ומתפזרים ברחבי הארץ – –

אליהו ברוכי: נא לסיים, בבקשה.

יעקב טסלר: אני מסיים מייד, אדוני.

יעקב טסלר: – – ומפיצים את הנגיף, חבל על כל תוכנית למיגור הקורונה ולצמצום ההדבקות.

יעקב טסלר: אנו כבר רגילים להתערבות הגסה של הבג"ץ בכל תחום, אך הפעם הוא חצה רמזור אדום.

יעקב טסלר: תודה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יעקב טסלר, תודה רבה.

אליהו ברוכי: מטעם סיעת ישראל ביתנו, חבר הכנסת אלי אבידר.

אליהו ברוכי: שלוש דקות לרשותך, אדוני, בבקשה.

קריאה: אל תוותר על התפילה.

קריאה: אל תוותר על התפילה.

קריאה: מה הקשר להפגנות?

אליהו ברוכי: בבקשה.

אלי אבידר: – – – שלכם – לא שלנו.

אלי אבידר: אתם מוותרים.

קריאה: יעקב, לא – – –

אליהו ברוכי: שלוש דקות לרשותך, אדוני, בבקשה.

אלי אבידר: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, החלטתי לדבר היום בשפה הערבית לרגל נרמול היחסים בין ישראל למדינת האמירויות הנכבדה.

אלי אבידר: חשוב לי להבהיר שישראל עוברת משבר פוליטי גדול וחלק מהעם מפגין נגד ראש הממשלה וממשלתו, אולם המשבר הזה לא השפיע על תמיכת העם בהסכם המבורך עם מדינת האמירויות.

אלי אבידר: כל הצדדים בישראל בירכו על החדשות על ההסכם הזה, ובפרט בגלל הכבוד וההערכה שנהנה מהם יורש העצר של מדינת האמירויות השייח' מוחמד בן זאייד אאל נהיאן, ישמור אותו האל.

אלי אבידר: מעשיו לא נסתרו מהעין – –)

סמי אבו שחאדה: אלי, הצורך לשקר אומר את הכול.

אלי אבידר: (עשה טובה, כבד אותנו בשתיקתך.

אלי אבידר: – – מעשיו לא נסתרו מהעין בתחום המדיני והבין-לאומי – –)

סמי אבו שחאדה: אבל באמת.

סמי אבו שחאדה: באמת.

סמי אבו שחאדה: אתה חושב שיאמינו?

סמי אבו שחאדה: תשמע, הזלזול הזה בתושבי האמירויות לא יעשה לכם טוב.

אלי אבידר: (– – לעיתים בעצירת ההשפעה השלילית מצד טורקיה ולעיתים נגד ההרס שמפיצה קטאר, ולרוב נגד המלחמה וההרס מצד איראן ושלוחותיה במזרח התיכון, וגם תפקיד חיובי בעמידתה של האמירויות לצד מצרים בתקופות הקשות ביותר, כאשר הנשיא א-סיסי לקח את השלטון מהאחים המוסלמים, ומשבר היחסים עם נשיא ארה"ב ברק אובמה.

אלי אבידר: )

סמי אבו שחאדה: (אומר בערבית: האמירויות היו נגד סאדאת כשהוא לקח.

סמי אבו שחאדה: )

אלי אבידר: (האמירויות עמדו, על אפך וחמתך, לצד מצרים, והקצו כספים להקל על המשבר הכלכלי, ובו בזמן הקצו את כל האפשרויות שבידם בוושינגטון לסייע למצרים.

אלי אבידר: זה היה מעשה מנהיגותי מהדרגה הגבוהה ביותר.

אלי אבידר: ההסכם שלנו עם מדינת האמירויות חשוב משום שהוא מחזק את החזית נגד איראן ושלוחותיה.

אלי אבידר: מטרת איראן איננה פוליטית אלא דתית.

אלי אבידר: התוצאה האיראנית המועדפת היא שינוי אורח החיים במפרץ שיהיה כפי שהוא באיראן, שם העם האיראני סובל תחת נטל המדיניות הדתית הקיצונית.

אלי אבידר: )

סמי אבו שחאדה: אתה מתעניין בשגרירות – – –

אלי אבידר: (ברשותך.

אלי אבידר: לאחים המוסלמים אני רוצה לתת עצת אחים – –)

אנטאנס שחאדה: (אומר בערבית: לא, לא צריך, בחייך.

אנטאנס שחאדה: )

אלי אבידר: (– – העם האמירתי שונה מהישראלים והאמריקנים.

אלי אבידר: אתם רגילים לשרוף את הדגלים שלנו מדי בוקר ולהתחנן לעזרה מאיתנו אחר הצוהריים.

אלי אבידר: העם האמירתי שונה – עם ערבי שיש לו כבוד משלו.

אלי אבידר: הוא לא ישכח.

אלי אבידר: )

סמי אבו שחאדה: (אומר בערבית: עם האמירויות אפילו שיש לו כבוד, כפי שאומרים בערבית.

סמי אבו שחאדה: )

אליהו ברוכי: איך אומרים "נא לסיים" בערבית?

אלי אבידר: (האחים שלכם שחיים באמירויות יסתלקו מתחת לראש שלכם.

אלי אבידר: פעם אחת הם חשבו בהגיון, לפני זמן קצר חשבו.

אלי אבידר: )

אליהו ברוכי: נא לסיים.

אליהו ברוכי: תודה, נא לסיים.

אלי אבידר: (אדוני היושב-ראש, מפה, מהפרלמנט הישראלי בירושלים, אני שולח מסר של ברכה והערכה לעם האמירתי ולמנהיגיו.

אלי אבידר: אני מייחל לכך שהאל ישתבח ויתעלה יברך את ההסכם הזה לטובת העמים במזרח התיכון ושיבואו בעקבותיו הסכמים נוספים, אם ירצה האל.

אלי אבידר: תודה, אדוני.

אלי אבידר: )

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אלי אבידר, חבר הכנסת אלי אבידר, נא לסיים.

אלי אבידר: (על אפך וחמתך וחרף כל הדברים שאמרת.

אלי אבידר: )

סמי אבו שחאדה: (אומר בערבית: האל יקל עליך, יא עאדל אימאם, תרוץ כבר.

סמי אבו שחאדה: )

אליהו ברוכי: תודה רבה, חבר הכנסת אלי אבידר.

אליהו ברוכי: מטעם סיעת ש"ס – חבר הכנסת יעקב מרגי.

אליהו ברוכי: בבקשה.

סמי אבו שחאדה: (אומר בערבית: תרוץ כבר.

סמי אבו שחאדה: )

אלי אבידר: ראס בן ען דינכ.

סונדוס סאלח: – – – שגרירות?

סונדוס סאלח: הגשת תפקיד חדש?

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מרגי, בבקשה.

אליהו ברוכי: באיזו שפה אתה הולך לדבר?

אליהו ברוכי: אתה יכול ביידיש, אם אתה רוצה.

אליהו ברוכי: בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות.

אלי אבידר: (אומר בערבית: לא שואלים לא אתכם ולא את ד"ר עזמי בשארה.

אלי אבידר: )

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אלי אבידר, אתה מפריע לחבר הכנסת יעקב מרגי.

אליהו ברוכי: בבקשה.

יעקב מרגי: אלי, אם הייתי יודע שאתה מסוגל להעלות ככה חיוך על פניהם, הייתי תורם את שלוש הדקות שלי והיית ממשיך.

אלי אבידר: כואב להם הלב.

יעקב מרגי: אז הייתי תורם לך עוד שלוש דקות.

אלי אבידר: כואב להם הלב, יש להם אולקוס.

אלי אבידר: הם רוצים לראות את המזרח התיכון בוער, ככה הם מבסוטים.

סמי אבו שחאדה: כבוד הרב, יש כל מיני סוגים של קולוניאליסטים; הסוג הזה זה השפל ביותר.

סמי אבו שחאדה: יש כל מיני סוגים; הדבר הזה זה השפל ביותר.

אלי אבידר: זה שפל?

אלי אבידר: אני דווקא רואה פה – – –

סמי אבו שחאדה: בגלל שהוא גם מנסה לעשות את זה בשפה, אתה מבין?

אלי אבידר: אין לך מושג על מה אתה מדבר.

סמי אבו שחאדה: על זה בערבית אומרים "איח'ס ע אלווקת".

סמי אבו שחאדה: יש דברים נסבלים, יש דברים שהם לא נסבלים.

סמי אבו שחאדה: על זה נאמר "איח'ס ע אלווקת".

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מרגי, השעון.

יעקב מרגי: עוד לא התחלתי.

אליהו ברוכי: השעון התחיל.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדי כבוד השר, מה אומר לכם?

יעקב מרגי: באמת, אתייחס בשנייה ככה לאווירה הזו.

יעקב מרגי: אני אומר לך, אלי, כל הכבוד לך, הכנסת חיוך.

יעקב מרגי: למרות שחלק מהדברים לא הבנתי, אבל אם התייחסת לשלום תמורת שלום, מי אנחנו שלא נברך, שנתנגד?

יעקב מרגי: אני יודע שיש כאלה שחמוץ להם שביבי הביא את זה, ראש הממשלה שלנו.

עאידה תומא סלימאן: מה הוא הביא?

יעקב מרגי: את הסכם השלום תמורת שלום.

עאידה תומא סלימאן: למה, הייתה מלחמה?

יעקב מרגי: רגע, רגע, רגע.

עאידה תומא סלימאן: הדבר הכי יפה – – –

יעקב מרגי: שלום תמורת שלום הביא בנימין נתניהו, ראש הממשלה.

יעקב מרגי: שלום אפשר לעשות גם בלי מלחמה קודם – אנחנו מכירים את המלחמה הקרה, המבוגרים שבינינו.

יעקב מרגי: אז יש כאלה שחמוץ להם שראש הממשלה הביא את זה.

יעקב מרגי: אבל בתקופה הזו רציתי לדבר על משהו אחר.

יעקב מרגי: אנחנו ערים לסוגיה הזו של הקושי בתפקוד, קושי של המדינה לתפקד ללא תקציב מדינה.

חמד עמאר: – – –

יעקב מרגי: זה מפריע, חמד.

יעקב מרגי: קשה מאוד לתפקד כשאין תקציב מדינה.

יעקב מרגי: והינה, בשבוע שעבר קיבלנו קצת זריקת הרגעה, והצעת החוק של חבר הכנסת האוזר עברה בקריאה טרומית, והיום, בעזרת השם, היא תעבור בקריאה ראשונה.

יעקב מרגי: אבל – יש אבל אחד גדול: האם שני הצדדים לוויכוח, הליכוד וכחול לבן, יגיעו להבנות ולא יתרחשו עלינו בחירות רביעיות?

יעקב מרגי: ואני אומר, כפי שכתבתי בזמנו: משוגעים, רדו מהגגות.

יעקב מרגי: ואני עדיין אומר: משוגעים, רדו מהגגות.

יעקב מרגי: אין יום, אין שעה שאנחנו לא מקבלים פנייה של עוד מיזם חשוב, עוד פרויקט חשוב, עוד קבוצת עובדים שמוזמנת לשימוע בגלל שאין תקציב מדינה.

יוראי להב-הרצנו: אז תביאו.

יעקב מרגי: בגלל שאין תקציב מדינה.

יוראי להב-הרצנו: אז תביאו.

יעקב מרגי: אז אני קורא – אם הייתי שר האוצר, הייתי מביא.

יוראי להב-הרצנו: סגנו.

יעקב מרגי: אני לא סגנו.

יעקב מרגי: ואתה מיתמם אם אתה אומר את זה בכזאת פשטות.

יעקב מרגי: ואני קורא כאן מעל במת הכנסת – כן, אני, יעקב מרגי, קורא "משוגעים" לראש הממשלה וליושב-ראש כחול לבן ומי מטעמו שמנהל את זה, את המשא ומתן: משוגעים, רדו מהגגות.

יעקב מרגי: אין מציאות כזו להביא לבחירות בעת הזו.

יעקב מרגי: ואם מישהו חושב שהוא יצא בשלום מהגחמה הזו, מההרפתקה הזו, שיצא החוצה לרחובות.

מיקי לוי: מי בדיוק המשוגעים, אדוני?

יעקב מרגי: שיצא לרחובות, שיצא לרחובות וישמע – –

מיקי לוי: מי בדיוק המשוגעים?

יעקב מרגי: – – פוק חזי מאי עמא דבר, ככה אומרת הגמרא.

יעקב מרגי: אם אתה רוצה לדעת מה חושב העם, צא החוצה, תשמע את האנשים ברחוב.

יעקב מרגי: מייד אני מסיים, ברשותך.

אליהו ברוכי: בבקשה.

יעקב מרגי: אנשים חסרי – הם כמעט איבדו את התקווה.

יעקב מרגי: אין להם אופק.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

יעקב מרגי: והם מקווים שהמנהיגים שלהם יגלו מנהיגות.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

יעקב מרגי: ואני אומר עדיין, פעם רביעית: משוגעים, רדו מהגגות.

אליהו ברוכי: פעם חמישית.

יעקב מרגי: אין בחירות, יש תקציב מדינה.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חבר הכנסת יעקב מרגי.

אליהו ברוכי: מטעם סיעת ימינה – חבר הכנסת נפתלי בנט, בבקשה.

אליהו ברוכי: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

נפתלי בנט: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ראשית, אני חושב שחייבים להעביר בהקדם האפשרי את התקציב.

נפתלי בנט: כרגע כל כך הרבה ארגונים, כמו היל"ה, נוער בקידום, כמו קרב, כמו ארגוני הנוער – – –

יעקב מרגי: מכובדי, אני מאוד מודה לך שאני מקבל לדבריי חיזוק.

נפתלי בנט: לגמרי.

נפתלי בנט: צריך כמה שיותר מהר להעביר את זה.

נפתלי בנט: כרגע בעיניי פחות קריטי, בשנייה הזאת דו-שנתי או חד-שנתי, העיקר שהכסף הזה יזרום, כי יש פה קריסה טוטלית של הארגונים בישראל.

נפתלי בנט: חברים, אני מסתובב הרבה ברחובות ישראל ופוגש, בדרך כלל בביקורי פתע, בלי להודיע מראש, הרבה מאוד אזרחים, אז יש לי אוזן קשובה לראות מה קורה.

נפתלי בנט: מי שמסתובב רואה מצד אחד איזושהי רמה של דכדוך, ומצד שני רואה כוחות עצומים בציבור שרוצים להירתם.

נפתלי בנט: ואני מפה קורא לראשי הממשלה שלנו: אל תכבו.

נפתלי בנט: אל תכבו את הכוחות העצומים שרוצים לעזור.

נפתלי בנט: אני רוצה להציע לראשי הממשלה שלנו, אני רוצה להציע מכאן לממשלת ישראל שלוש מילים שיחוללו מהפכה ויהפכו את המשבר הכל-כך קשה הזה להזדמנות עצומה שאפשר לנצל לעתיד מדינת ישראל.

נפתלי בנט: שלוש המילים הן: לך על זה.

נפתלי בנט: כששני פרופסורים ממכון ויצמן באים עם מערכת שיכולה להכניס 70,000 בדיקות באיזו חדשנות אדירה, אל תגידו להם: לא, לא, לא, אתם לא בסדר; תגידו להם: לכו על זה.

נפתלי בנט: כשאומנים בונים בחולון מתחם פתוח ומרווח להופעות, אל תגידו להם: לא, אין לנו כוח לבוא ולבדוק את זה; תגידו להם: לכו על זה, תקימו.

נפתלי בנט: כשמורים ומנהלים יוזמים כל מיני שיטות חדשניות לפתוח את שנת הלימודים ולא בשטנץ הרגיל, אל תגידו להם: זה לא תואם את חוזר המנכ"ל; תגידו להם: לכו על זה.

נפתלי בנט: כשתנועות הנוער, שכל כך רוצות להתנדב, וזו יכולה להיות שעתן הגדולה – רוצים לעזור למבוגרים, רוצים להתנדב בחקלאות ובפעולות כאן ושם – אל תשלחו אותן הביתה ותסגרו את הפעילות בכל הקיץ.

נפתלי בנט: תגידו להן: לכו על זה.

נפתלי בנט: רוצים לדעת סוד?

נפתלי בנט: היה לי אקזיט במגזר ההייטק.

נפתלי בנט: זה לא כי אני יותר חכם ממישהו אחר – כי ידעתי להגיד לאנשים המצוינים בחברה: לכו על זה.

נפתלי בנט: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חבר הכנסת נפתלי בנט.

אליהו ברוכי: מטעם סיעת מרצ – חבר הכנסת ניצן הורוביץ, בבקשה.

אליהו ברוכי: אחרון הדוברים.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, על מה דיברו כאן, בדיון הזה?

ניצן הורוביץ: על אבו דאבי ועל האמירויות ועל מנדלבליט ועל התקציב והכאוס הפוליטי.

ניצן הורוביץ: רק על דבר אחד לא דיברו, והוא בעצם הדבר שהיום אפשר להגיד שהוא הכי מטריד את רוב אזרחי ישראל, וזה שבעוד פחות משבועיים תיפתח שנת הלימודים – שנת הלימודים – ושני מיליון תלמידים, פלוס מיליוני הורים, פלוס מאות אלפי מורים ועובדים במערכת לא יודעים עד לרגע זה, ואני חושב שעד ליום פתיחת הלימודים הם לא ידעו, אם הכיתה שלהם נפתחת או לא נפתחת, איך לומדים ומה עושים אלה שלא לומדים, איפה כן ואיפה לא.

ניצן הורוביץ: אנחנו יודעים שמתוך כשני מיליון תלמידים, בערך לחצי, למשל לתלמידים חרדים או לתלמידים ערבים בשיעורים גבוהים מאוד, אין גישה ללימודים מרחוק: אין אינטרנט, אין מחשב, לפעמים יש כמה ילדים ויש מחשב אחד, אין חדר, אין הורה שמסוגל לעשות את זה.

ניצן הורוביץ: איפה שר החינוך, מה זה הדבר הזה?

ניצן הורוביץ: היום שמעתי את שר החינוך מדבר ברדיו על מה צריך לעשות מול החמאס בעזה.

ניצן הורוביץ: שר החינוך אולי רצה להיות שר ביטחון, אבל מה לעשות, הוא קיבל את המשרד הזניח והקטן הזה עם הכלום-תקציב שנקרא משרד החינוך.

ניצן הורוביץ: שם או שהוא לא מבין או שהוא לא רוצה או שזה משעמם אותו או שזה קטן עליו, אבל אם שר החינוך לא מתעסק במערכת החינוך שבועיים לפני פתיחת שנת הלימודים, שיפנה את כיסאו וייתן את זה למישהו שזה מעניין אותו, מישהו שקשור לנושא הזה.

ניצן הורוביץ: מה נעשה עוד שבוע וחצי?

ניצן הורוביץ: מישהו חשב על ההשלכות, מה יקרה כשמיליוני ילדים יחזרו, מה נעשה עם הקורונה?

ניצן הורוביץ: מישהו יודע מה יהיה בכלל?

ניצן הורוביץ: זה לא קורה עוד חודשיים או שנתיים, זה קורה עוד שבוע וחצי.

ניצן הורוביץ: בסוף שנת הלימודים הקודמת, כשכבר היינו בסגרים וראינו שהלימודים מרחוק לא אפקטיביים לחלק גדול מהילדים בישראל, אמרנו שמשרד החינוך חייב לעשות כאן קפיצה, קפיצה טכנולוגית, לסגור את הפער הזה, לתת שם פתרונות, משהו.

ניצן הורוביץ: שום דבר כמעט לא נעשה.

ניצן הורוביץ: עכשיו, אנחנו הולכים ככה, מה שנקרא בעיניים פקוחות, אל התהום.

ניצן הורוביץ: אנחנו יודעים שבעוד שבועיים נפתחת שנת הלימודים.

ניצן הורוביץ: שר החינוך אומר: שנת הלימודים תיפתח ב-1 בספטמבר.

ניצן הורוביץ: איך תיפתח?

ניצן הורוביץ: איך ילמדו האנשים, איך ילמדו תלמידים חרדים?

ניצן הורוביץ: אני שואל: למשל, ירושלים, עיר אדומה, כנראה שבירושלים רוב המוסדות לא – איך ילמדו תלמידים חרדים?

ניצן הורוביץ: תגיד לי.

ניצן הורוביץ: ונגיד במשפחות שיש בהן שישה או שבעה ילדים, ובדרך כלל גם אין מחשב, אין פלאפונים, דברים אחרים, מה הם יעשו?

ניצן הורוביץ: מי יחזיק אותם בבית?

ניצן הורוביץ: מי יטפל בכל העניין?

ניצן הורוביץ: מה עושים עם יישובים ערביים שבכלל אין בהם אינטרנט?

אליהו ברוכי: נא לסיים, בבקשה.

ניצן הורוביץ: בקיצור, אנחנו הולכים פה לקראת קטסטרופה.

ניצן הורוביץ: ברור שבעוד שבוע וחצי כולנו נעסוק רק בזה.

ניצן הורוביץ: אלא מה, שר החינוך לא מתעסק בזה.

ניצן הורוביץ: ולכן אני קורא לו: או שתתעסק בנושא החינוך ותכין את מערכת החינוך כבר, למען השם, לפתיחת שנת הלימודים – –

אליהו ברוכי: נא לסיים, בבקשה.

ניצן הורוביץ: – – או פשוט – שתפנה את מקומך.

ניצן הורוביץ: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: יעלה לסכם השר המקשר, השר דוד אמסלם, בבקשה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת.

דוד אמסלם: קודם כול, אני רוצה לענות בקצרה על ההצעה של חבר הכנסת יוסף ג'בארין – הוא לא כאן.

דוד אמסלם: הוא שאל: דודי, למה אתה לא עונה לי?

דוד אמסלם: אז אמרתי לו שאני אשיב לו בסיכום.

דוד אמסלם: ההצעה בעצם – הם הגישו הצעת אי-אמון בממשלה בנושא – הם טוענים להפקרת הרשויות המקומיות הערביות בצל המשבר הכלכלי, בעקבות הקורונה.

דוד אמסלם: אז אני רוצה להגיד לחבר הכנסת יוסף ג'בארין – הוא מספיק אינטליגנטי להבין שבמדינת ישראל בכל הקשור להחלטות מז'וריות, גם כלכליות, בוודאי כלכליות – אין קשר ליהודים וערבים.

דוד אמסלם: משרד האוצר, או ממשלת ישראל לא מקבלת החלטה על מגזר כזה או אחר.

דוד אמסלם: כל אזרחי מדינת ישראל הם שווי זכויות וחובות בעניין הזה, ולכן אני מציע לו לא להעלות הצעות מהסוג הזה, בגלל שהוא יודע שהן מופרכות מהיסוד ואין להן קשר לשום דבר חוץ מלהטעות כל מיני אנשים, גם במגזר, כאילו מישהו לא מטפל בהם או בעצם הם נפגעים מאיזשהו יחס מפלה.

דוד אמסלם: בוודאי – – –

סמי אבו שחאדה: – – –

דוד אמסלם: לא, אני שמעתי – – –

סמי אבו שחאדה: אתם מטפלים בנו כל כך בגזענות – – – התוצאות.

דוד אמסלם: לכן אני יודע שגם פה, אם אתם יכולים להכניס שנאה – למה לא.

סמי אבו שחאדה: למה שנאה?

דוד אמסלם: בגלל שאתה יודע את האמת.

דוד אמסלם: אתה יודע שזה שקר.

דוד אמסלם: אתה יודע שיש פה מבחנים אובייקטיביים.

סמי אבו שחאדה: בטח – – –

דוד אמסלם: אני לא רוצה לספר לך.

דוד אמסלם: אם תבדוק – דרך אגב, אני מציע לך לבדוק – – –

סמי אבו שחאדה: יש שכונות ערביות ויש שכונות יהודיות, ובכל השכונות היהודיות המצב יותר טוב.

סמי אבו שחאדה: עיריית רמלה, עיר מעורבת – יש לך שכונות ערביות, שכונות יהודיות.

סמי אבו שחאדה: בכל השכונות היהודיות המצב יותר טוב.

סמי אבו שחאדה: עיריית עכו – אותו הדבר.

סמי אבו שחאדה: עיריית חיפה, עיריית תל אביב הנאורה – אותו הדבר.

סמי אבו שחאדה: יאללה, יא זלמה.

סמי אבו שחאדה: לפחות קצת כבוד לאינטליגנציה, אדוני.

דוד אמסלם: רק שנייה, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

דוד אמסלם: סמי אבו שחאדה, אני מציע לך, דרך אגב, לבדוק.

סמי אבו שחאדה: קצת כבוד לאינטליגנציה, זה לא מכובד.

סמי אבו שחאדה: ניחא גזענות, לפחות תסתתרו.

סמי אבו שחאדה: עולים להתגאות בזה?

דוד אמסלם: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בוא תקשיב.

דוד אמסלם: פה, אתה יודע, בסוף בסוף חוץ מהצעקות יש עובדות.

דוד אמסלם: אני מציע למשל שתבדוק – ואני לא מלין על כך, דרך אגב, אבל ברמת העובדה תבדוק למשל את התקציבים שמשרד הפנים מפנה לרשויות כסיוע בעקבות מצב סוציו כזה או אחר.

דוד אמסלם: בוא תבדוק כמה מתוך המענק הזה או מתוך התקציב הזה מופנה לרשויות במגזר הערבי וכמה מופנה למגזר היהודי.

דוד אמסלם: תבדוק.

סמי אבו שחאדה: מה זה אומר, מה זה אומר?

סמי אבו שחאדה: זה אומר שהערבים צריכים הרבה יותר סיוע.

סמי אבו שחאדה: למה?

סמי אבו שחאדה: למה בכל תחומי החיים?

דוד אמסלם: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, מה שאני רוצה לומר הוא שבמדינת ישראל, מדינה דמוקרטית, בשונה משאר מדינות ערב – –

סמי אבו שחאדה: כבוד השר, אם הייתם מסדרים את זה במקום אחד – – –

דוד אמסלם: – – גם בסביבה, אבל לא משנה – אתה מפריע לי.

סמי אבו שחאדה: אם במקום אחד הייתם מסדרים את זה, הייתי מקבל את הטיעון.

דוד אמסלם: אתה מפריע לי.

דוד אמסלם: תראה, היה לכם – אתם הרי – – –

סמי אבו שחאדה: אם הפערים לא היו בכל תחומי החיים הייתי מבין.

דוד אמסלם: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בוא תשמע.

דוד אמסלם: אתם הרי עליתם והגשתם הצעת אי-אמון.

דוד אמסלם: נאמתם עשר דקות, אני הקשבתי לכם.

דוד אמסלם: אם אתה רוצה קריאת ביניים – אין בעיה, אבל אתה בסוף כבר נואם ואני לא יכול להשיב לך.

דוד אמסלם: אני אומר: בגדול, מדינת ישראל כמדינה מסודרת, מתוקנת ודמוקרטית, מקבלת החלטות רוחביות, אם זה במבחני הכנסה, אם זה במבחנים של פגיעה בהכנסה גם כתוצאה מהקורונה.

דוד אמסלם: בוודאי ובוודאי היא לא מקבלת החלטה אם האזרח הוא ערבי, יהודי או חרדי או חילוני.

דוד אמסלם: זה לא שם.

דוד אמסלם: אז לכן אני אומר:

דוד אמסלם: לבוא ולהגיש הצעת אי-אמון שהממשלה בעצם קיפחה את הרשויות המקומיות הערביות – – –

סמי אבו שחאדה: כבוד השר, אם זה היה בתחום אחד – – –

דוד אמסלם: אה, עזבו.

סמי אבו שחאדה: היו פערים.

סמי אבו שחאדה: אבל אם בכל תחום מהחיים יש פערים והכול נגד הערבים – זה לא גורם מספיק.

דוד אמסלם: טוב, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, הבנו.

דוד אמסלם: אני אומר – גם בזה אני מצפה מכם, אתה יודע, לקצת יותר הגינות, גם כשאתם מדברים לקהל שלכם, ואני מבין למה אתם עושים את זה.

דוד אמסלם: גם כשאתם מדברים לבייס שלכם יש איזושהי רמה שממנה לא יורדים, בוודאי לא משקרים.

דוד אמסלם: עכשיו, אני מבקש בראשית דבריי קודם כול לברך את ראש הממשלה, את ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו על ההישג ההיסטורי – – –

סמי אבו שחאדה: שום הישג היסטורי – – – שטויות.

דוד אמסלם: עצום, דרך אגב, מרגש – אני אגיד לך מה מפריע לי – שבא לידי ביטוי בחתימת הסכם שלום ונורמליזציה בין מדינת ישראל לאיחוד האמירויות.

דוד אמסלם: אני שומע אותך, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, ועוד מעט אני גם אתייחס לאחרים.

דוד אמסלם: אני מקווה, דרך אגב, שזו סנונית ראשונה המבשרת על בוא האביב.

דוד אמסלם: אני משוכנע ומקווה ומתפלל שגם יצטרפו לתהליך הזה מדינות נוספות, ערביות, שיחתמו הסכמים, הסכמי שלום עם מדינת ישראל, ובוודאי שתהיה נורמליזציה מלאה עם שגרירויות, מסחר וכו' כו'.

דוד אמסלם: דרך אגב, שמתי לב בתקשורת – בדיוק כמו שאתה אמרת, חבר הכנסת אבו שחאדה.

דוד אמסלם: לכם זה מפריע.

דוד אמסלם: אני שואל את עצמי למה.

סמי אבו שחאדה: לא, לא.

סמי אבו שחאדה: אדוני השר.

דוד אמסלם: מפריע לך בבטן.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רואה בתקשורת כשמדווחים על זה.

סמי אבו שחאדה: אדוני השר, אני סטודנט להיסטוריה.

סמי אבו שחאדה: למדתי היסטוריה של המזרח התיכון.

סמי אבו שחאדה: עם מצרים חתמתם ב-1979, אדוני.

סמי אבו שחאדה: ב-1979 חתמתם עם מצרים.

דוד אמסלם: מה אני שומע?

דוד אמסלם: אני רואה את הכתבים כמעט עצובים.

דוד אמסלם: הם אומרים: תשמע, זה – הם ממעיטים בחשיבות של העניין.

סמי אבו שחאדה: יש לי ניסיון טוב שאני לומד ממנו.

סמי אבו שחאדה: אבל אני בסך הכול אומר שהבעיה היא עם הפלסטינים, זה הכול.

דוד אמסלם: אתה מפריע לי.

דוד אמסלם: אתה רוצה לעלות לדבר?

דוד אמסלם: בבקשה.

סמי אבו שחאדה: אתה מפנה אליי את הדברים, אני מסביר.

סמי אבו שחאדה: זה הכול.

דוד אמסלם: אני שמעתי אותך קודם כשאמרת לי: איזה הסכם.

דוד אמסלם: אז אני רוצה לומר: אני שומע גם את כלי התקשורת, אני הרי שומע את הדיווחים ואני רואה שהם מנסים להמעיט מגודלו של ההישג הזה וגם הם אומרים – תשמע, ראש הממשלה נתניהו בעצם גם ויתר על הסיפוח בתמורה.

דוד אמסלם: כאילו הם עצמם היו בעד הסיפוח.

דוד אמסלם: לכן אני אומר שמה שקרה כאן הוא פשוט הסכם שלום תמורת שלום.

דוד אמסלם: דרך אגב, מעולם השמאל לא האמין בזה במדינת ישראל, תמיד השמאל טען שלא יהיה שלום, לא תהיה שום חתימה, בוודאי ביחסים כאלה ואחרים עם מדינות ערב שאפילו לא גובלות במדינת ישראל, אלא אם כן מדינת ישראל תיסוג לקווי 67' וכו'.

דוד אמסלם: ולכן, חבר הכנסת שחאדה, זה מה שמפריע לכם.

דוד אמסלם: אתם בכלל לא מסתכלים כרגע על האינטרס של מדינת ישראל בהיבט הזה.

דוד אמסלם: מה שמפריע לכם זה שבעצם ראש הממשלה נתניהו הצליח להגיע ולהביא, כפי שאמרתי, הישג חסר תקדים.

דוד אמסלם: ברור לכם, דרך אגב, שהסיפוח לא עלה מהצד הפלסטיני ולא מהאמריקאי.

דוד אמסלם: מי שהעלה את הסוגיה של הסיפוח על השולחן זה ראש ממשלת ישראל.

דוד אמסלם: הוא עמל על זה כבר שנים רבות.

דוד אמסלם: וגם יש התחייבות, גם של ראש הממשלה וגם האמריקנים לא מכחישים, שהנושא של החלת החוק הישראלי על כל ההתיישבות ביהודה ושומרון עדיין על הפרק.

דוד אמסלם: ותהיה שם.

דוד אמסלם: כפי שאמרתי – אני חי ביהודה ושומרון.

דוד אמסלם: אין שום סיבה שלי יהיה סט חוקים אחד ולכם – אחר.

דוד אמסלם: שום סיבה שבעולם.

דוד אמסלם: אני אזרח בדיוק כמוך, חבר הכנסת אבו שחאדה, וחבר הכנסת אחמד טיבי, ולי מגיעות הזכויות שמגיעות לך.

דוד אמסלם: אין שום סיבה שאני אקופח.

סמי אבו שחאדה: הלכת על הגזע הנכון, אדוני.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: לכן, אתם מבינים שמי שמקופח פה זה אני, כיהודי שחי בארץ ישראל?

דוד אמסלם: וכנראה גם הנשיא האמריקני מבין את זה, ומדובר על ההתיישבות היהודית.

דוד אמסלם: ולכן, אנחנו גם נמשיך לדחוף את הנושא הזה, ובעזרת השם זה גם יגיע.

דוד אמסלם: אתם גם יודעים, דרך אגב.

דוד אמסלם: מה שבעצם מכעיס אתכם זה שאתם יודעים – אתם והשמאל.

דוד אמסלם: למה אתם ממעיטים, מנסים כל הזמן להמעיט בגודל ההישג ולטשטש אותו, לכאורה כאילו זה איזה דבר זניח של מה בכך?

דוד אמסלם: בגלל שאתם יודעים שהיחיד במדינת ישראל, בוודאי בימינו אנו, שמסוגל להביא הישג כזה ולבצע דברים כאלה מדהימים בזירה הבין-לאומית זה רק ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו.

סמי אבו שחאדה: הסכמי שלום שמביאים כל כך הרבה הרס – – –

דוד אמסלם: זה ברור לכם לחלוטין – – –

סמי אבו שחאדה: זה רק – – –

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: זה ברור לכם שפה מדובר על טביעת אצבע – –

סמי אבו שחאדה: פטנט, פטנט רשום לנתניהו.

דוד אמסלם: – – והישג אישי של ראש ממשלת ישראל – –

סמי אבו שחאדה: פטנט רשום.

דוד אמסלם: – – בנימין נתניהו.

סמי אבו שחאדה: הסכמי שלום, נשק והרס.

דוד אמסלם: קרי, אם היה ראש ממשלה אחר – –

סמי אבו שחאדה: פטנט רשום.

דוד אמסלם: – – ברור לכם לחלוטין – אני בספק גדול מאוד, מאוד, מאוד אם ההסכם הזה היה קורם עור וגידים.

דוד אמסלם: אתם יודעים את זה.

דוד אמסלם: לכן, דרך אגב, אתם מכוונים אליו את האש.

דוד אמסלם: אתם מבינים שבזירה הבין-לאומית ראש הממשלה – אף אחד כאן, בכל הצד הזה, לא מגיע ליכולות שלו, האישיות.

דוד אמסלם: אתם מבינים את זה לבד.

דוד אמסלם: אתם מבינים שהבן אדם מחולל פה נפלאות בשביל מדינת ישראל בוודאי בזירה הבין-לאומית, ולכן, דרך אגב, זאת הסיבה שאתם עושים הכול כדי להמעיט בגודל האירוע.

דוד אמסלם: זהו אירוע היסטורי.

דוד אמסלם: אנחנו פותחים עידן חדש ביחסיה של מדינת ישראל עם העולם הערבי – דרך אגב, לא במעגל הראשון: כינון שלום רשמי ומלא בין ישראל לאיחוד האמירויות.

דוד אמסלם: אני מאמין שהשלום הזה יהיה שלום חם, לא שלום קר כפי שקורה לנו עם חלק מהמדינות סביבנו, בגלל שאף אחד לא הכריח אותם להגיע לכאן.

דוד אמסלם: יש פה אינטרסים זהים לשתי המדינות, ואני גם בטוח שיצטרפו עוד מדינות נוספות מהמפרץ, בגלל שבסוף זה גם האינטרס שלהן.

דוד אמסלם: זה לא שהם עושים טובה למדינת ישראל, זה גם האינטרס שלהם.

דוד אמסלם: וכפי שאמרתי, ראש הממשלה בנימין נתניהו פועל ועמל כאן, עם עוד אנשים נוספים שהוא מפעיל, על מנת בעצם להגיע למצב שמדינת ישראל חותמת באופן רשמי, קבל עם ועולם, הסכם עם אחת ממדינות ערב במפרץ.

דוד אמסלם: לראשונה זה למעלה מ-25 שנה, אחרי שנים של מאמצים, ישראל חותמת על הסכם כינון יחסים עם מדינה ערבית.

דוד אמסלם: זהו הישג גדול לישראל ולמדיניותה האזורית.

דוד אמסלם: ההסכם כולל יחסים דיפלומטיים מלאים, הקמת שגרירויות וחילופי שגרירים, השקעות נרחבות, שיועילו מאוד לכלכלה, לכלכלת ישראל, קשרי מסחר, תיירות – –

סמי אבו שחאדה: אתם מומחים ברמה הבין-לאומית להרס, זה מצוין.

דוד אמסלם: – – תעופה – –

סמי אבו שחאדה: רק ישראל מסוגלת לעשות הסכמי שלום כאלה, רק ישראל.

דוד אמסלם: – – כולל – רק שנייה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת אבו שחאדה – –

סמי אבו שחאדה: פטנט רשום, אדוני.

דוד אמסלם: – – מפריע לך?

סמי אבו שחאדה: בטח שמפריע לי.

דוד אמסלם: אני שואל.

דוד אמסלם: מה מפריע לך?

דוד אמסלם: אתה אזרח ישראלי, מה מפריע לך?

סמי אבו שחאדה: מפריע לי שאנשים שבאים ומדברים על שלום – –

דוד אמסלם: מפריע לך שמדינת ישראל – –

סמי אבו שחאדה: – – ואומרים שמי – –

דוד אמסלם: – – עושה הסכם – –

סמי אבו שחאדה: – – שנהנה מהשלום זה חברות תעשיית הנשק – –

דוד אמסלם: – – עם מישהו – לא חשוב, גם אם לדעתך זה לא מלא, למה זה מפריע לך?

סמי אבו שחאדה: – – חברות הסייבר.

סמי אבו שחאדה: בטח שמפריע לי.

דוד אמסלם: אני מסביר לך למה, בגלל שאתה – – –

סמי אבו שחאדה: לא רק זורעים – אתם לא רק זורעים הרס פה, אתם מחלקים את זריעת ההרס באזור.

דוד אמסלם: אני אגיד לך למה: שמעתי אותך גם בטלוויזיה אמש, כששאלו אותך אתמול או שלשום לגבי כך שאתם נותנים אות כבוד למחבלים שמשתחררים מהכלא, ואתה היית אחד מביניהם.

דוד אמסלם: שאל אותך המנחה שאלה: תגיד לי, למה אתם נותנים להם תעודת כבוד, למה אתה משתתף בזה?

דוד אמסלם: אפילו להשיב לא ידעת.

דוד אמסלם: אז, לכן, באמת באמת, אני יודע ואני מבין שכשמדינת ישראל מתחזקת בהיבטים הבין-לאומיים, לך באופן אישי זה מפריע, לך ולחבריך פה.

סמי אבו שחאדה: אני לא לוקח ציונים ומוסר מכובשים.

דוד אמסלם: לא לאוכלוסייה הערבית בחוץ – –

סמי אבו שחאדה: כובשים לא יכולים לתת לי ציונים במוסר.

דוד אמסלם: – – לכם פה.

סמי אבו שחאדה: אני לא הייתי, לא עשיתי – – – כובשים, מוסר לא יכולים לתת לי.

דוד אמסלם: ישראל ומדינת איחוד האמירויות – אתה מפריע לי – הן מדינות – –

סמי אבו שחאדה: אין מה לעשות.

סמי אבו שחאדה: אין מה לעשות.

דוד אמסלם: – – של חדשנות מובילה וכוח עולמי עולה.

אלי אבידר: חלאסנה, סמי.

דוד אמסלם: שתי המדינות מטפחות קדמה, ידע ויזמות.

דוד אמסלם: דרך אגב, יש הרבה דמיון בינינו לבין איחוד האמירויות.

דוד אמסלם: מדינת איחוד האמירויות תשקיע רבות בפיתוח החיסון הישראלי לנגיף הקורונה.

דוד אמסלם: כמו כן, נשתף פעולה באנרגיה, במים, בהגנת הסביבה ובתחומים רבים נוספים.

דוד אמסלם: דרך אגב, יש כאן אופק של הזדמנויות ושל תקווה עבור האזור.

דוד אמסלם: ההסכם מלמד על שינוי דרמטי שראש הממשלה חולל במעמדה של ישראל.

דוד אמסלם: במשך עשרות שנים ישראל צוירה כאויב וכמקור של אי-יציבות במזרח התיכון.

דוד אמסלם: היום מדינות רבות רואות בישראל בעלת ברית אסטרטגית ליציבות, לביטחון, לקדמה וגם לשלום.

דוד אמסלם: כפי שאמרתי, אנו מקווים שמדינות נוספות יצטרפו למעגל השלום.

דוד אמסלם: פרצנו דרך חדשה, שינינו את הנוסחה.

דוד אמסלם: ראש הממשלה, כפי שאמרתי קודם, שינה את הנוסחה, וכך בעצם, דרך אגב, צריכה לנהוג מדינת ישראל.

דוד אמסלם: אנחנו עושים כאן שלום תמורת שלום, אנחנו לא צריכים לתת לאף אחד שום דבר בעניין הזה.

דוד אמסלם: אנחנו מציעים שלום, אנחנו מציעים את הסיוע, את היכולות של מדינת ישראל, ומי שרוצה – אהלן וסהלן.

דוד אמסלם: זה חזון השלום היחיד שהוא בר-קיימא.

דוד אמסלם: אנחנו עם שוחר שלום, שמתפלל לשלום – שלום ששומר על הביטחון ומרחיק את המלחמה, שלום שמבוסס על שיתוף פעולה כלכלי, על כבוד הדדי אמיתי, שלום מתוך עוצמה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת אבו שחאדה, רק מתוך עוצמה מדינת ישראל יכולה להביא שלום.

דוד אמסלם: אם היינו חלשים – אני רוצה להודות – –

סמי אבו שחאדה: – – – שאפילו אתה לא יודע, כי אתה לא מבין שפה אחרת – –

דוד אמסלם: – – בשם עם ישראל ובשם הממשלה, לנשיא דונלד טראמפ – –

סמי אבו שחאדה: – – ולכן זה לא יעזור.

דוד אמסלם: – – מגדולי ידידיה של מדינת ישראל – –

סמי אבו שחאדה: חייבים שפה אחרת לחשוב – –

דוד אמסלם: – – בכל הזמנים – –

סמי אבו שחאדה: – – בה כדי שזה יעבוד.

דוד אמסלם: – – על הבאת הסכם השלום הרשמי בינינו ובין איחוד האמירויות.

דוד אמסלם: במשפט או בפסקה האחרונה אני רוצה לומר לך, חבר הכנסת אבו שחאדה: החלת הריבונות ביהודה ושומרון לא ירדה ולא תרד מהפרק, היא עדיין על השולחן.

דוד אמסלם: יישום הריבונות יעשה אך ורק בתיאום עם ארצות הברית.

דוד אמסלם: הנשיא טראמפ ביקש שנמתין זמנית עד ליישום החלת הריבונות.

דוד אמסלם: ואתה תראה, בעזרת השם, שגם את החוק הישראלי, בעזרת השם, נחיל על ההתיישבות היהודית ביהודה ושומרון.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת כדי שנוכל לעבור להצבעה.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת כדי שנוכל לעבור להצבעה.

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה על שלוש הצעות אי-אמון בממשלה.

יריב לוין: הראשונה שבהן, הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם, שכותרתה: כישלון הממשלה המנותקת בהעברת תקציב המדינה שייטיב עם האזרחים, והתעסקות הבלתי-פוסקת שלהם אך ורק בעצמם במקום במה שחשוב לישראל.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם להביע אי-אמון בממשלה – 39 נגד – 54 נמנעים – אין הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: אם כן, בעד – 39, נגד – 55, בצירוף קולו של חבר הכנסת יעקב אשר, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, הצעת האי-אמון לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעה הבאה, שכותרתה: הפקרת הרשויות המקומיות הערביות בצל המשבר הכלכלי – הצעת הרשימה המשותפת.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה – 28 נגד – 56 נמנעים – אין הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: 28 בעד, 56 נגד, בצירוף קולו של חבר הכנסת יעקב אשר, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, גם הצעת האי-אמון הזו נדחתה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעת האי-אמון השלישית, שכותרתה: כישלון הממשלה בניהול משבר הקורונה, והרס הכלכלה הישראלית – הצעה של סיעות ישראל ביתנו וימינה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעות ישראל ביתנו וימינה להביע אי-אמון בממשלה – 28 נגד – 55 נמנעים – אין הצעת סיעות ישראל ביתנו וימינה להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 28, נגד – 56 בצירוף קולו של חבר הכנסת אשר, אין נמנעים, לפיכך גם הצעת האי-אמון הזו נדחתה.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, הכנסת דחתה את כל שלוש הצעות האי-אמון בממשלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן להודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת, בבקשה.

יריב לוין: ההודעה מחייבת הצבעה?

יריב לוין: לא.

): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בהתאם להוראות חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים), התשנ"ו–1996, ולפי סעיף 110(א) לתקנון הכנסת, ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום על הקמת ועדה משותפת לוועדת המדע והטכנולוגיה ולוועדת החוקה, חוק ומשפט.

): הוועדה תהיה בת שמונה חברים, ארבעה מכל ועדה, לפי ההרכב הבא: מטעם ועדת המדע והטכנולוגיה יכהנו חברי הכנסת עינב קאבלה – אשר תכהן גם כיושבת-ראש הוועדה, יבגני סובה, משה אבוטבול וסונדוס סאלח.

): מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט יכהנו חברי הכנסת יעקב אשר, אוסנת מארק, אריאל קלנר ויואב סגלוביץ'.

): עוד החליטה ועדת הכנסת בישיבתה היום כי ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תדון בהצעות החוק הבאות לשם הכנתן לקריאה ראשונה: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – שינוי המונח נכה) של חברי הכנסת יעקב אשר ומשה גפני; והצעות חוק הפסיכולוגים (תיקון – איסור טיפולי המרה) של חברי הכנסת ניצן הורוביץ ומרב מיכאלי.

): כמו כן קבעה ועדת הכנסת כי ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תדון בהצעה לסדר-היום בנושא:

): דמי מחלה בגין ילד קטן שנכנס לבידוד וההורה העובד נאלץ להיכנס יחד עימו, של חברי הכנסת ישראל אייכלר, חוה אתי עטייה ואנטאנס שחאדה.

): עוד אני מתכבד להודיע על חילופי אישים בוועדות הבאות, מטעם סיעת הליכוד: בוועדה המיוחדת לקידום מעמד האישה, במקום חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון תכהן חברת הכנסת מאי גולן, ובוועדה המיוחדת להתמודדות עם סמים ואלכוהול יכהנו חברי הכנסת עמית הלוי, אריאל קלנר ומיכל שיר סגמן במקומות הפנויים לסיעה.

): תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה וקריאה שלישית: הצעת חוק למתן שירותים חיוניים מרחוק (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, שהחזירה ועדת המדע והטכנולוגיה.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 50 – הוראת שעה) (התפזרות בשל אי-קבלת חוק התקציב), של חבר הכנסת צבי האוזר.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: [מס' כ/845; דברי הכנסת, חוב' כ"ב, ישיבה 66; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק שיקים ללא כיסוי (תיקון מס' 14), התש"ף–2020, בקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

יעקב אשר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני בדרך כלל נוהג ללכת עם כובע אחד, עכשיו אני פה על שני כובעים, גם כיושב-ראש ועדה, וגם זו הצעת חוק שיזמתי ביחד עם חברי חבר הכנסת משה גפני, שאנחנו כולנו מאחלים לו רפואה שלמה וחזרה מהירה לעבודה פרלמנטרית.

יריב לוין: בהחלט, גם אני מצטרף לאיחולים.

יעקב אשר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת חוק שיקים ללא כיסוי (תיקון מס' 14), התש"ף–2020.

יעקב אשר: הצעה זו היא הצעת חוק פרטית של חברי הכנסת יעקב אשר ומשה גפני.

יעקב אשר: כיום הבנקים אינם מחויבים – עד היום, או יותר נכון עד 12 חודש מהיום – לעדכן בעל חשבון על כך שצ'ק שנתן עלול להיות מסורב בשל היעדר כיסוי, ובעל החשבון יודע את זה בדיעבד, רק לאחר שהצ'ק כבר סורב על ידי הבנק ונכנס למניין הצ'קים שנספרים לו על פי החוק, דבר שיכול חלילה לחשוף אותו למגבלות שעלולות להיות מוטלות עליו ועל חשבונו.

יעקב אשר: דבר כזה הוא בדרך כלל תחילתה של התפרקות, אם זה בעסקים ואם זה בחשבון פרטי, וכל זאת בשעה שאם היה יודע על כך מראש ייתכן שהיה יכול לנסות ולהצליח להפקיד כספים בחשבונו שיאפשרו את פירעון הצ'ק, כדי שלא יסורב.

יעקב אשר: כדי למנוע עד כמה שניתן סירוב של צ'קים מוצע לקבוע כי במקרים שבהם אין כיסוי לצ'ק, הבנק יידרש להודיע לבעל החשבון כי אין יתרה מספקת בחשבון שמאפשרת את פירעון הצ'ק, וכדי למנוע את סירוב הצ'ק עליו לדאוג להפקיד כספים בחשבון עד שעתיים וחצי לפני תום יום העסקים הבנקאי, דהיינו עד השעה 16:00.

יעקב אשר: ההודעה תישלח לבעל החשבון מוקדם ככל האפשר בתחילת היום, והיא תישלח בכל אמצעי שיגיע לאותו אדם, גם אם זה אדם שאין לו שירות סמ"סים.

יעקב אשר: הוא יקבל הודעה טלפונית.

יעקב אשר: לכל אחד יתאימו את ההודעה שמתאימה לו כדי לתת לו מספיק זמן לנסות ולדאוג להפקיד את הכסף בחשבון.

יעקב אשר: ההודעה תיטיב הן עם בעל החשבון שנתן את הצ'ק, שתהיה בידיו האפשרות למנוע את חזרתו ואת ההשלכות שעלולות להיות לסירוב הזה, והן עם מקבל הצ'ק גם הוא, בצד השני של המתרס, שיוכל להפקיד את הצ'ק לפירעון ולקבל את התמורה שמגיעה לו מבלי שהצ'ק יסורב.

יעקב אשר: ההצעה אושרה בוועדה פה אחד ואין לה הסתייגויות.

יעקב אשר: אני מבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאות השנייה והשלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

יעקב אשר: ואני שומר על זכותי להודות לאחר אישור החוק.

יעקב אשר: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב אשר.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, נא לשבת כדי שנוכל לעבור להצבעה, מאחר שלחוק לא הוגשו הסתייגויות ואף לא בקשות דיבור.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: נא לשבת, חברי הכנסת, כדי שנוכל לעבור להצבעה.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: אם כן, רבותיי, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק שיקים ללא כיסוי (תיקון מס' 14), התש"ף–2020, בקריאה השנייה, כנוסח הוועדה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 1–4 – 42 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

יריב לוין: אם כן, 44 בעד, בתוספת קולותיהם של חברי הכנסת אשר וסגן השר פטין מולא.

יריב לוין: אני מוסיף גם את חבר הכנסת קוז'ינוב בעד, את חבר הכנסת סובה ואת חברי הכנסת האוזר וברוכי וסגן השר מולא.

יריב לוין: זאת אומרת שאנחנו מוסיפים בסך הכול חמישה.

יריב לוין: יש לנו 47 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים, לפיכך אני קובע שהצעת החוק אושרה בקריאה השנייה כנוסח הוועדה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השלישית, בבקשה.

יריב לוין: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 47 נגד – אין נמנעים – אין חוק שיקים ללא כיסוי (תיקון מס' 14), התש"ף

יריב לוין: –2020, נתקבל

יריב לוין: אם כן, אני מוסיף את קולותיהם של סגן השר מולא, חבר הכנסת האוזר – נכון, חבר הכנסת האוזר?

יריב לוין: חבר הכנסת ברוכי, חבר הכנסת קוז'ינוב, חבר הכנסת רזבוזוב וחבר הכנסת סובה.

יריב לוין: אם כך, יש לנו עוד שישה קולות, כך שבסך הכול 53 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים – וחבר הכנסת אשר.

יריב לוין: אם כך, 54 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שהצעת חוק שיקים ללא כיסוי (תיקון מס' 14), התש"ף–2020, התקבלה בקריאה השלישית ונכנסה לספר החוקים.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת יעקב אשר לברך ולהישאר איתנו אולי גם – לא, אתה מברך.

יריב לוין: החוק הבא עוד לא הגיע, אז אתה יכול לברך ולרדת.

אוסאמה סעדי: אי-אפשר שהוא יברך את עצמו, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: יכול, יכול.

אוסאמה סעדי: יכול?

יריב לוין: מברכים במובן להגיד תודה.

יריב לוין: זו המשמעות האמיתית של הברכה.

יעקב אשר: אני רוצה לברך בשם הוועדה ובשם אוסאמה.

יעקב אשר: אז קודם כול, אדוני היושב-ראש, זה באמת יום חשוב, הצעת חוק חברתית חשובה.

יעקב אשר: אני מודה מאוד לכל מי שעזר בעניין הזה.

יעקב אשר: אני מודה למפקח על הבנקים, אני מודה לאיגוד הבנקים, אני מודה לאנשים ששיתפו באמת פעולה בצורה טובה, התחברו לעניין הזה.

יעקב אשר: אני רוצה להודות לעוזרי, יועץ החקיקה שלי, עו"ד יהודה כהן, לעו"ד אלעזר שטרן מהייעוץ המשפטי של הוועדה, למנהל הוועדה אסף פרידמן ולצוות.

יעקב אשר: אני רוצה להודות לחבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, שבאחד הדיונים החליף את מקומי בעניין, כשהייתי בצפון בחופשה קטנה וקטועה – בגלל האירועים הפוליטיים כאן.

יעקב אשר: אני רוצה לומר שאחד הדברים שצריכים לחזק את כולנו כדי שנתמקד כולנו בעשייה זה באמת העשייה הקטנה והחשובה הזו למען האנשים.

יעקב אשר: אני קורא לכולנו ולך, אדוני היושב-ראש, כאיש שהרבה מאוד נמצא כרגע בידיים שלך, לדאוג שנוכל להמשיך בשקט לעבוד ולשרת את הציבור.

יעקב אשר: לציבור הזה מגיע, נמאס לו כבר מכל הבלגן, רוצים יציבות, שיהיו עוד חוקים טובים.

יעקב אשר: תודה רבה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה וברכות לחבר הכנסת יעקב אשר ולחבר הכנסת גפני.

יריב לוין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/847).

יריב לוין: ]

יריב לוין: מכאן, חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מספר 50 – הוראת שעה) (התפזרות בשל אי-קבלת חוק תקציב), הצעת החוק של חבר הכנסת צבי האוזר, בקריאה הראשונה.

יריב לוין: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת צבי האוזר.

יריב לוין: בבקשה.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מדינת ישראל מתמודדת עם משבר לאומי כתוצאה מהתפרצות והתפשטות נגיף הקורונה, COVID-19.

צבי האוזר: המשבר מנוהל על ידי ממשלה שהיא ממשלת חירום, שהיא ממשלת אחדות שהוקמה בפרט לצורך התמודדות עם השלכות התפרצות המגפה כאמור.

צבי האוזר: מאפייני משבר הקורונה: משבר שמעולם לא התמודדנו מולו, אתגר בריאותי שמעולם לא היה או עמד בפני קברניטיה של מדינת ישראל, משבר כלכלי שמעולם לא התמודדנו מולו.

צבי האוזר: משבר זה וההשלכות ארוכות הטווח שלו יצרו אי-ודאות כלכלית מובהקת.

צבי האוזר: על זאת מתווסף אתגר לאומי שאיתו ישראל עלולה להתמודד לראשונה בחורף הקרוב – ואני אומר את זה, חוזר ואומר, חוזר ואומר: אנחנו בחורף הקרוב עלולים להתמודד עם אירוע המשלב את התפרצות נגיף הקורונה יחד עם התפרצות נגיף השפעת.

צבי האוזר: מצב מיוחד זה, והייתי אומר חסר תקדים, מצריך מסגרת שונה, מסגרת זמנים שונה, לשם גיבוש תקציב המדינה, מסגרת שונה מזו הקבועה כיום בחוק.

צבי האוזר: פיזור הכנסת, חבריי חברי הכנסת, וכפועל יוצא מזה – פירוק ממשלת האחדות בעת הזו, יפגע פגיעה של ממש באיתנות משקי הבית, ביציבות הכלכלית הישראלית ובאינטרס הציבורי הכולל.

צבי האוזר: על כן אני מציע כאן להרחיב את מסגרת הזמן לקבלת חוק התקציב מיום כינון הממשלה, ושלא יהיה כפי שקבוע במהלך עסקים רגיל של כנסת זו, שהזמן שנקבע – להווי ידוע שהקביעה הזאת לא ירדה משמיים, אדוני היושב-ראש.

צבי האוזר: הסתכלתי לפני הישיבה הזאת בעשרת הדיברות, זה לא מופיע שם.

צבי האוזר: אותם 100 ימים, אין בהם משום קדושה; ומאידך, במצב החירום יש משום חובה על כולנו להשתדל, ומשום התחייבות של כולנו לציבור הישראלי לעשות הכול כדי למנוע בחירות בעת הזו וכדי להתמקד כולנו כאיש אחד במאבק מול האתגר העומד בפנינו.

צבי האוזר: ועל כן, אדוני היושב-ראש, כמו שאמרתי, אותם 100 ימים הקבועים בחוק הם אינם רלוונטיים למצב הנוכחי היום.

צבי האוזר: אני אומר את זה בצער רב, ואני הייתי שמח שהיה מוצג בפני הכנסת הזאת תקציב ומאושר בתוך 100 יום, ובהינתן שלא הוצג תקציב הצעתי היא להאריך את משך הזמן כפי שקבוע בחוק מ-100 יום ל-200 יום, מה שיאפשר לכל חלקי הקואליציה לדון, לקבל את אותן החלטות הדרושות קבלה ויאפשר למדינת ישראל כאיש אחד להתמודד אל מול הבאות.

צבי האוזר: אם אנחנו נעשה משאל עם היום בקרב הציבור אני יכול להגיד לך שיש רוב ברור, מוחץ, מובהק, כנגד יציאה לבחירות רביעיות, לא קשור מה עמדתם של אזרחי ישראל בקשר לוויכוח המכונה ימין ושמאל, מה עמדתם בהינתן שיוכם לאמונה דתית כזאת או אמונה דתית אחרת.

צבי האוזר: יהודים, נוצרים, מוסלמים, צ'רקסים, דרוזים – כולם כאחד נגד בחירות עכשיו.

צבי האוזר: ולכן אני קורא לחבריי חברי הכנסת, לכל חבריי בבית הזה, להתעשת, להתאחד ברגע זה ולאפשר למערכת הפוליטית לרכוש מחדש אמון ציבור ולעמוד בהבטחה ובחוזה הבלתי-כתוב, הייתי אומר, שיש בינינו לציבור: להעדיף אינטרס לאומי על אינטרס מפלגתי כזה או אחר.

צבי האוזר: תודה רבה, אדוני.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת צבי האוזר, תודה רבה.

אליהו ברוכי: נעבור לרשימת הדוברים.

אליהו ברוכי: ראשון הדוברים, חבר הכנסת ניצן הורוביץ, בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות לרשותך.

אליהו ברוכי: בבקשה, אדוני.

ניצן הורוביץ: נדמה לי שזה חמש דקות, אם אני לא טועה, נכון?

אליהו ברוכי: המזכירה ירדנה, חמש דקות או שלוש דקות?

קריאה: שלוש.

ניצן הורוביץ: שלוש.

ניצן הורוביץ: בסדר.

ניצן הורוביץ: תודה, אדוני היושב-ראש.

ניצן הורוביץ: חבריי חברי הכנסת, החוק הזה, אני אומר מראש, הוא לא תקין, הוא לא צריך היה לבוא לעולם.

ניצן הורוביץ: אגב, אני בספק – שוב, אני לא יודע, אבל אני בספק אם הוא ישלים את תהליכי החקיקה בקריאה שנייה ושלישית.

ניצן הורוביץ: הרי עד הרגע האחרון ממש נהיה תלויים ברצונו של ראש הממשלה: ירצה, לא ירצה.

ניצן הורוביץ: זאת אומרת שגם חברי הקואליציה שיתמכו בחוק הזה בעצם לא יודעים אם הוא ייגמר.

ניצן הורוביץ: וגם ההארכה של 100 יום שהחוק הזה קובע, אני לא יודע אם גם היא בסופו של דבר תביא תקציב, פשוט משום שהאפשרות היחידה של ראש הממשלה ללכת לבחירות בלי להעביר את ראשות הממשלה לבני גנץ היא באמצעות התקציב.

ניצן הורוביץ: והיות שראש הממשלה הזה רוצה בחירות כדי להתגבר על המשפט שלו ולהשיג את החוק הצרפתי או את פסקת ההתגברות או איזשהו משהו שכזה – ורוב בכנסת למהלכים האלה – אז הוא ילך לבחירות.

ניצן הורוביץ: דבר אחד הוא לא רוצה: להעביר את ראשות הממשלה לבני גנץ.

ניצן הורוביץ: ולכן החוק הזה – אני מבין, אנחנו גם לא רוצים בחירות.

ניצן הורוביץ: אני לא חושב שיש בן אדם אחד שפוי במדינה שרוצה בחירות אחרי שלוש פעמים בתוך שנה.

ניצן הורוביץ: העניין הוא שזה מול ראש ממשלה כזה, שלא סופר אף אחד, שאין לו שום קווים אדומים, שלא הייתה לו בעיה, למשל כאן השבוע, לא להביא תקציב לכנסת למרות שהוא ראש ממשלה כבר הרבה מאוד זמן.

ניצן הורוביץ: למרות שהממשלה הזאת קיימת כבר מאז אפריל הוא לא הביא תקציב, לא עמד במחויבות הראשונה העיקרית של ממשלה, והוא לוקח אותנו עכשיו לעוד תקופה של שלושה חודשים בלי תקציב, כשאנחנו כבר על תקציב שתוכנן ב-2018, ועוד במשבר הכלכלי הכי גדול שהיה פה אי פעם.

ניצן הורוביץ: אני לא יודע, אני לא מבין איך אפילו חסידיו של ראש ממשלה יכולים להצדיק מצב שבתקופה כזאת של משבר לא מביאים תקציב.

ניצן הורוביץ: הרי המשמעות של היעדר תקציב עכשיו – כל התוכניות האלה למשל, של משרד החינוך, שמדובר עליהן, ייסגרו, כמו מורי היל"ה, כמו קרן קרב וכו' וכו'.

ניצן הורוביץ: זה אולי לא אכפת לראש הממשלה, זה לא חשוב לראש הממשלה, אני לא יודע, אני חושב שלאזרחים זה מאוד חשוב.

ניצן הורוביץ: אני מבין את הצורך למנוע בחירות, אבל אם ראש הממשלה מפקיר לשם כך את התקציב, שזה אומר בתכל'ס, מיידי, שאלפי אנשים יאבדו את העבודה, אז גם אני חושב שאפילו בחירות עדיפות על המצב הקיים.

ניצן הורוביץ: אני מקווה רק דבר אחד, שבסופו של דבר הכנסת הזאת תתעשת והחבורה הזאת, מין חבורת בובות שהולכת אחרי נתניהו בעיניים פקוחות אל התהום, תתעשת ותבין שהאיש הזה מוליך אותנו לעתיד קשה ביותר.

ניצן הורוביץ: והעובדה, רק השבוע – ואני אסיים, זה משפט הסיום, אדוני.

אליהו ברוכי: אוקיי, תודה רבה.

ניצן הורוביץ: השבוע התפרסמו נתונים שאנחנו כנראה במיתון, נכנסים למיתון הכי קשה שהיה פה מאז תחילת שנות השישים, אולי מאז תחילת קום המדינה.

ניצן הורוביץ: במצב כזה לבוא היום ולדחות את התקציב בעוד שלושה חודשים, מה שאומר שאין שום אפשרות תכנון, אין שום אפשרות לפעולה כלכלית מסודרת – –

אליהו ברוכי: נא לסיים.

ניצן הורוביץ: – – באמת, אני לא מבין איך אפשר להצדיק את זה.

ניצן הורוביץ: אני לא מבין את הדבר הזה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

ניצן הורוביץ: זה לא הגיוני, זה מעוות, זה פסול מהיסוד.

ניצן הורוביץ: תודה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה.

אליהו ברוכי: ואני נועל בזה את רשימת הדוברים.

אליהו ברוכי: בבקשה.

עופר כסיף: תודה רבה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

עופר כסיף: אה, אל תתחיל, אל תתחיל.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בהצעת החוק שלפנינו, בדברי ההסבר כתוב שהמאפיינים של המשבר של הקורונה וההשלכות שלו יצרו אי-ודאות כלכלית מובהקת.

עופר כסיף: ובדבריו אמר קודם חבר הכנסת האוזר – הוסיף גם את האי-אמון של הציבור.

עופר כסיף: עד כאן הכול נכון.

עופר כסיף: השאלה אם דחיית התקציב באה באמת להתמודד עם אי-ודאות כלכלית, והייתי מוסיף חברתית, ועם האי-אמון הציבורי.

עופר כסיף: ואני אטען שההפך הוא הנכון.

עופר כסיף: ב-23 במרץ, כשהיינו ממש בתחילת משבר הקורונה, בנאום כאן מעל הבימה המכובדת הזאת הזכרתי את הביטוי "דוקטרינת ההלם".

עופר כסיף: ואני חוזר על זה לא פעם, כי זה פשוט חשוב.

עופר כסיף: ואני חושב שזה כלי שמסביר לנו מה קורה פה.

עופר כסיף: הביטוי "דוקטרינת ההלם", כשם ספרה של נעמי קליין, בעצם מתאר מצב שבו אסון כלשהו – זה יכול להיות אסון טבע כמו סופת הוריקן, למשל, או רעידת אדמה, לא עלינו; זה יכול להיות אסון שהוא יהיה מעשה ידי אדם: מלחמה, פלישה, וכן הלאה – אבל מה שטוען הספר הזה, מה שטוענת קליין זה שדוקטרינת ההלם היא מצב שבו בעקבות אסון שהוא או מעשה ידי אדם או מעשה הטבע השלטונות ואלה שנהנים או קרובים לשלטונות, בעיקר בעלי הון ואנשים בעלי שררה, מנצלים את המשבר כדי להרוס: כדי להרוס מערכות של רווחה, כדי לקדם הפרטות וקפיטליזם חזירי, כדי להרוס מנגנונים דמוקרטיים איפה שהם קיימים ולקדם מדיניות אנטי-דמוקרטית דורסנית.

עופר כסיף: כלומר, בכמה מילים, חיסול של הרווחה ושל המרחב הדמוקרטי.

עופר כסיף: זה מה שעושים, זאת דוקטרינת ההלם.

עופר כסיף: וזה מה שראש הממשלה עושה ורוצה לעשות עם חסידיו.

עופר כסיף: ראש הממשלה מעוניין בכאוס.

עופר כסיף: מי שחושב שהכאוס הוא תוצאה של ממשלה גרועה שלא יודעת לנהל אומר את האמת ורק את האמת, אבל לא את כל האמת.

עופר כסיף: חלק מהכאוס, האי-ודאות והאי-אמון מכוון על ידי החשוד – או הנאשם, יותר נכון – בשלושה כתבי אישום, שרוצה אי-יציבות וכאוס.

עופר כסיף: כי אי-יציבות וכאוס משרתים אותו, משום שהם יוצרים לכאורה – ואצל חלקים מהציבור לא לכאורה – רצון באדם חזק, שבמקרה שלנו זה לא הדוגמה, מדובר בשקרן חזק.

עופר כסיף: ולכן הכאוס הזה ודחיית התקציב – – –

אליהו ברוכי: תודה רבה.

עופר כסיף: אני מסיים, אדוני.

אליהו ברוכי: בבקשה.

עופר כסיף: דחיית התקציב מטרתה לא ליצור ודאות אל מול האי-ודאות הקיימת, לא ליצור אמון ציבורי אל מול האי-אמון – –

אליהו ברוכי: תודה רבה.

עופר כסיף: – – אלא לחזק את האי-אמון במערכת כדי לסלול את הדרך לרודן מבלפור – –

אליהו ברוכי: תודה – –

עופר כסיף: – – ולכונן משטר אוטוריטרי.

אליהו ברוכי: – – רבה.

עופר כסיף: ואנחנו בכנסת נותנים לזה יד – –

אליהו ברוכי: תודה.

עופר כסיף: – – אם אנחנו מצביעים בעד.

עופר כסיף: תודה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת עופר כסיף, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת ווליד טאהא, בבקשה.

אליהו ברוכי: בבקשה, חבר הכנסת, שלוש דקות לרשותך, אדוני.

וליד טאהא: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אתמול פורסם באחד מערוצי הטלוויזיה על חבורת חיילים שוטרים, שוטרים של משמר הגבול הישראלי, שתוקפים באכזריות עובדים פלסטינים בקרבת העיר חברון.

וליד טאהא: המראות היו מזעזעים עד כדי כך שאי-אפשר היה לצפות בהם.

וליד טאהא: והמקרה הזה, המראה הזה של התעללות קשה ותקיפה קשה וחמורה של חיילים שוטרים כנגד פלסטינים היא לא הפעם הראשונה, וזה חוזר על עצמו, וזה מעיד בעיקר על אובדן ערכים.

וליד טאהא: כיבוש, לא רק שהוא משחית ערכים – כיבוש גורם לאובדן ערכים של הכוח הכובש, וזה מה שקורה לילדים, לבנים שאתם שולחים כדי לדכא את העם הפלסטיני, לרדוף אותו כשהוא אחרי הפרנסה שלו, פשוט מאוד אנשים עובדים שרצו לבוא לעבוד וקיבלו את מה שקיבלו מהחיילים.

וליד טאהא: המקרה השני, שקרה הלילה, הבוקר, הוא ירי לעבר אדם כבד שמיעה, שאומרים אפילו שהוא חירש.

וליד טאהא: החייל ביקש ממנו לעצור, וזה לא יהיה מפתיע לומר שהוא לא שמע לו.

וליד טאהא: הוא לא ציית לפקודה שלו, כי הוא פשוט הוא לא שמע אותו, ואז הוא ירה בו – הוא ירה בו מייד.

וליד טאהא: זה גם לא המקרה הראשון, שערבי – אסור לו להיות בעל מוגבלות כלשהי, כי בעל מוגבלות בירושלים נורה ונהרג; בעל מוגבלות מעארה נורה ונהרג בבית החולים בילינסון; בעל מוגבלות במחסום קלנדיה, גם הוא נורה.

וליד טאהא: כנראה לערבי אסור להיות בעל מוגבלות, אחרת הוא יהיה נתון לירי של חיילים.

וליד טאהא: במקרה הזה הוא רק נפצע, הוא לא נרצח, הוא לא נהרג, אבל מישהו צריך ללמוד את הלקח.

וליד טאהא: לא ממהרים לירות באנשים ללא סיבה.

וליד טאהא: אדם לא שמע אותך, לא עשה לך שום נזק, לא הפנה אליך שום תנועות מאיימות, למה צריך לירות בו?

וליד טאהא: הקלות הזאת של יד קלה על ההדק וירי לעבר אנשים חפים מפשע רק מעמיקה את השנאה הקיימת בלאו הכי בין שני העמים.

וליד טאהא: הגיע הזמן לסיים את הכיבוש הארור הזה, ושהעם הפלסטיני יקבל את זכותו לחירות ולמדינה עצמאית.

וליד טאהא: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חבר הכנסת ווליד טאהא.

אליהו ברוכי: יעלה ויבוא חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות לרשותך, אדוני, בבקשה.

ג'אבר עסאקלה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברות וחברי הכנסת, אני התכוונתי לדבר כאן בעיקר על ההתבטאות האומללה של פרופ' גמזו מאתמול, אבל אני שמחתי לשמוע אותו מתנצל, שהוא לא התכוון וכו', ואני כמובן מקבל.

ג'אבר עסאקלה: אבל הדבר מתמיה, כאילו אנחנו חיים בשני עולמות שונים.

ג'אבר עסאקלה: כאילו אנחנו חיים בשני עולמות שונים: עולם אחד של תל אביב, ירושלים והחברה היהודית; ועולם אחר של החברה הערבית בישראל, גם מבחינת השפה, גם המושגים שמשתמשים בהם.

ג'אבר עסאקלה: אני פה כדי להעלות מחדש את הנושא של ההדבקה הגוברת בחברה הערבית בשבוע האחרון.

ג'אבר עסאקלה: חברים, אנחנו עדים למכה עכשיו, גל של הדבקה ביישובים הערביים, והגל הזה בין השאר בא בגלל התקהלויות, כמובן.

ג'אבר עסאקלה: ומכאן בשמי ובשם כולנו אני קורא לכל האזרחים לנקוט את כל אמצעי הזהירות.

ג'אבר עסאקלה: אבל לסגור את אולמות החתונות, אולמות השמחה, זה – דיברתי על זה שבע או שמונה פעמים גם על הבמה הזאת וגם בוועדת הקורונה, ואף אחד לא שמע.

ג'אבר עסאקלה: בחברה הערבית חתונות מתקיימות ויתקיימו.

ג'אבר עסאקלה: אין מצב שהחתונות לא יתקיימו, ולכן – סגרתם את האולמות?

ג'אבר עסאקלה: אז אנשים עושים את החתונות בחצרות הבתים, בגנים, מאות אנשים מתאספים שם.

ג'אבר עסאקלה: לא היה עדיף מלכתחילה להשאיר את האולמות פתוחים עד 250 איש, מפוקחים, עם אחריות של בעלי האולם, במקום הפאודה, התוהו ובוהו הקיים עכשיו, שגורם גם להדבקות?

ג'אבר עסאקלה: אני קורא לפרופ' גמזו, אני קורא לשר הבריאות, לחזור לעניין פתיחת האולמות עם כל המגבלות הכי קפדניות בעולם, וזאת אחת הדרכים למנוע את ההדבקה.

ג'אבר עסאקלה: מה שקורה כרגע, התקהלויות בחתונות הן הגורם הגדול או המשמעותי ביותר להתגברות ההדבקה ביישובים הערביים.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מיקי לוי יעלה ויבוא.

אליהו ברוכי: בבקשה, אדוני, שלוש דקות.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: 100 ימים שמבקש החוק הזה – הקשב, בבקשה, חבר הכנסת האוזר – 100 ימים משולים למכונת הנשמה שתספק כמה טיפות של אוויר לממשלה הגוססת הזו.

מיקי לוי: 100 ימים לא יועילו.

מיקי לוי: אם היית מאזין לרדיו בשעות האחרונות, נתניהו כבר בבחירות.

מיקי לוי: נתניהו בשעות האחרונות נותן ריאיון לרדיו בערבית.

מיקי לוי: נו, אני שואל אתכם, באי הבית הוותיקים, האם זה לא "נותן בהם סימנים"?

מיקי לוי: בהחלט, נותן בהם סימנים.

מיקי לוי: לכן כל הניסיון הזה של 100 ימים לא יועיל, זה רק דוחה את הקץ, וזה אולי ימנע גם אישור של תקציב 2021 ויגרום לנזק כלכלי למשק.

מיקי לוי: נזק עצום.

מיקי לוי: עוד פעם אתם משנים חוקי-יסוד כדי לאפשר את המשך קיומה של הממשלה הזאת, שלא מנהלת ומתעסקת בכול חוץ מאשר בקורונה ובהצלת המשק.

מיקי לוי: את חוק-יסוד: הממשלה שיניתם לממשלת חילופים, ראש ממשלה וראש ממשלה רזרבי, לטובת יושב-ראש מפלגת כחול לבן בני גנץ, שלעולם לא יהיה ראש ממשלה בתנאים האלה; את חוק-יסוד: הכנסת שיניתם לטובת חוק נורבגי להכנסת עריקים ממפלגות לכנסת, ואתם כרגע משנים עוד חוק-יסוד נוסף, חוק-יסוד: הכנסת, כדי לאפשר לנתניהו להגיע לבחירות 2021 מעמדה נוחה יותר.

מיקי לוי: אני שואל אתכם, חברי הכנסת מכחול לבן, אין עיניים בראשכם?

מיקי לוי: אתם לא חושבים?

מיקי לוי: אתם לא רואים?

מיקי לוי: אתם לא רואים מה קורה מסביבכם?

מיקי לוי: כנראה שלא, רק אם תשמעו את מכונת ההנשמה שסיפקתם לו בעוד 100 ימים דופקת טיק-טק-טוק, אולי תבינו את העניין הזה.

מיקי לוי: אין בור, אין בור שבני גנץ לא נופל אליו, אין מכשול שהוא מדלג מעליו; נופל ומועד, נופל ומועד.

מיקי לוי: הוא משלם את מחיר הטעויות שלו, והציבור ישלם את המחיר של טעויות שניהם.

מיקי לוי: היום היינו צריכים להיות עם תקציב מאושר – כך קובע החוק, כך קובע ההסכם הקואליציוני – שאתם חתמתם עליו.

מיקי לוי: במקום זה אין תקציב, יש גירעון חסר תקדים, יש הוצאות ממשלתיות.

מיקי לוי: אני נגד החוק הזה.

מיקי לוי: אני נגד החקיקה, אני נגד האסון הזה שאתם מביאים עלינו.

מיקי לוי: מה עשיתם 100 יום, מה?

מיקי לוי: רבתם כמו שני ילדים קטנים בגן הילדים ואין גננת שתעשה ביניכם סדר.

מיקי לוי: ולכן, חבר הכנסת האוזר, תרשום, 100 ימים זוהי רק מכונת הנשמה, אנחנו בדרך לבחירות.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מיקי לוי, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה יעלה ויבוא, בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות לרשותך, אדוני, בבקשה.

אנטאנס שחאדה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גם נאום בערבית מעל במת הכנסת אינו יכול לנרמל את הלא-נורמלי ולהפוך לטבעי את הלא-טבעי.

אנטאנס שחאדה: בסופו של יום, בסופו של דבר, נתניהו ממשיך לשקר.

אנטאנס שחאדה: הוא שיקר בבחירות האחרונות – הבטיח סיפוח והחלת ריבונות, שהוא בעצם מכה; והוא שאף לסיים את תביעות העם הפלסטיני להקמת מדינה ולהיות עם ככל העמים, ושיקר לאזרחי המדינה, שיקר לכל העולם, שיקר לשותפים, מי שהיו שותפים אחר כך בהקמת הממשלה, ריסק את המפלגה היריבה, והינה, או-טו-טו מתברר שמה שאמרנו, שדבר כזה לא יהיה – מתברר שנתניהו ממשיך לשקר.

אנטאנס שחאדה: וגם עכשיו הוא ממשיך לשקר.

אנטאנס שחאדה: בדוקטרינת השלום תמורת שלום, גם הפעם הוא ממשיך להוליך שולל את אזרחי המדינה, את אזרחי האזור ואת מנהיגי העולם.

אנטאנס שחאדה: כי בסופו של דבר נתניהו יודע ואתם יודעים שבלי לסיים את הכיבוש, בלי להקים מדינה פלסטינית, בלי לענות על הדרישות הטבעיות וההיסטוריות של העם הפלסטיני לא יהיה שלום.

אנטאנס שחאדה: אתם יכולים לעשות הסכמים עם ממשלות, אתם יכולים לעשות הסכמים עם מנהיגים, אבל זה לא יהפוך את המציאות לנורמלית ולא יביא לשלום בין העמים.

אנטאנס שחאדה: תנאי השלום ידועים לכולם, ותפסיקו לשקר לאזרחים ולכולם.

אנטאנס שחאדה: ומכאן נדגיש עוד פעם ונחזור כל הזמן, כי בסופו של יום נראה שרק אנחנו, הרשימה המשותפת, ממשיכים להגיד את הדברים הקשים ביותר.

אנטאנס שחאדה: בטח אתם מתקשים לשמוע את זה, אבל נמשיך להגיד את זה, כי אנחנו כנים ואנחנו צודקים, כי אנחנו רוצים את השלום האמיתי, אנחנו רוצים בסיום הכיבוש, הקמת מדינה פלסטינית שבירתה ירושלים, פירוק כל ההתנחלויות וזכות השיבה, ועד אז לא יהיה שלום – וכל השאר שלום סרק.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח – אינה נוכחת; חבר הכנסת שלמה קרעי – אינו נוכח.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אלעזר שטרן, בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות לרשותך, אדוני, בבקשה.

אלעזר שטרן: תודה.

אלעזר שטרן: אדוני השר, עמיתיי חברי הכנסת, החוק הזה, האמת היא שהוא בא לכסות על ערווה.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, אתה לא מתפלל, נכון?

אלעזר שטרן: השאלה איזה ערווה.

אלעזר שטרן: אנחנו מכירים את איסור גילוי הערווה, ובהקשר הזה אולי יש פה איזה קיום של מצווה – כיסוי ערווה.

אלעזר שטרן: החוק הזה הוא באמת מכסה את ערוותה של הקואליציה הזאת.

אלעזר שטרן: חברי חבר הכנסת האוזר, יכול להיות שאתה מקיים עוד מצווה, כיסוי ערווה.

אלעזר שטרן: בגלל שאתה הרי יודע כמוני – – –

אליהו ברוכי: אין מצווה כזאת.

אליהו ברוכי: אולי אצלך – – –

אלעזר שטרן: אסור לגלות ערווה.

אלעזר שטרן: אבל את הערווה, אם כולם רואים אותה אז צריך לכסות.

אלעזר שטרן: אנחנו מכירים את הסיפור של שם וחם עם נוח.

אלעזר שטרן: הם גם הלכו אחורה לכסות ערווה.

אלעזר שטרן: השאלה כמה אחורה אתה צריך ללכת בשביל לכסות ערווה.

אלעזר שטרן: חברי חבר הכנסת צביקה האוזר, זה חוק מאוד יפה.

אלעזר שטרן: השאלה היא מה צריך לעשות בשביל לשמר כיסאות.

אלעזר שטרן: בגלל שאנחנו, אין לנו ספק שהיה צריך להיות תקציב אתמול בבוקר, והלוואי – יושב פה שר האוצר – שיהיה תקציב בשבוע הבא.

אלעזר שטרן: אנחנו ראינו היום את מורי ומדריכי קרב בכיכר; אנחנו קראנו בשבת על תלמידי היל"ה.

אלעזר שטרן: אני בכוונה נותן דוגמאות, אבל ברור לכולם כשאין תקציב וכשדוחים אותו בחודשיים, מה זה עושה.

אלעזר שטרן: אני שאלתי מישהו אם מי שנוחר בלילה יודע שהוא נוחר.

אלעזר שטרן: אתה יודע את התשובה?

אלעזר שטרן: האם מי שנוחר יודע?

אלעזר שטרן: אני אומר, הממשלה היא באמת נוחרת, סליחה על הביטוי.

אלעזר שטרן: היא לא יודעת.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, יש רמת ניתוק, או רמת חרופ כזאת, שהם לא מרגישים, הם לא יודעים מה הם עושים.

אלעזר שטרן: עכשיו אני אומר את זה, זה כאילו – אי-אפשר לראות שאתה מחייך, אדוני היושב-ראש, בגלל הזה, אבל אני לא אומר את זה בשביל להצחיק.

אלעזר שטרן: זאת רמת ניתוק כזאת שבאמת מישהו צריך לבוא ולהגיד לך: היי, אתה נוחר, זה מפריע לאחרים.

אלעזר שטרן: בגלל שזה מה שהממשלה הזאת עושה בניתוק שלה.

אלעזר שטרן: החוק הזה, אנחנו נצביע נגד, אני אצביע נגד, רק בגלל דבר פשוט אחד.

אלעזר שטרן: זה נכון שאם הגענו ליום רביעי הבא ואין תקציב אז הולכים לבחירות, ובחירות זה דבר לא טוב עכשיו.

אלעזר שטרן: אבל א.

אלעזר שטרן: יש עוד שבוע, וב.

אלעזר שטרן: התכוננו לזה כבר 90 יום.

אלעזר שטרן: זה לא סתם שנותנים 90 יום להתכונן.

אלעזר שטרן: אז מה אנחנו נחשוב:

אלעזר שטרן: בשביל לתת הנשמה מלאכותית של 90 יום לממשלה הזאת – –

אליהו ברוכי: נא לסיים.

אלעזר שטרן: אני מסיים.

אלעזר שטרן: – – אנחנו עכשיו נעשה עוד חוק, שלא יפתור לנו את הבעיה, בגלל שהם לא יודעים שהם נוחרים, הם חושבים שהם שקטים והכול נהדר והכול שקט מסביב.

אלעזר שטרן: אני אומר לך, ובזה אני מסיים – הם לא ראו בבוקר את מורי קרן קרב, הם לא ראו את התלמידים של היל"ה, למרות שהם עברו ליד, בגלל שבאמת הם מנותקים.

אלעזר שטרן: תודה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אלעזר שטרן, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת עידן רול, בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

עידן רול: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עידן רול: כנסת נכבדה, אנחנו דנים פה בגורלו של התקציב כאילו זה לא דבר מכריע והרה גורל עבור המדינה, עבור המשק, עבור קיומה של הכנסת הזאת.

עידן רול: ובעיניי, עד כמה שזה נורא לומר, זה עוד סימפטום לחוסר התכנון קדימה, להיעדר הוודאות והאופק שנותנים כאן למשק.

עידן רול: הממשלה פשוט עושה הכול כדי לא לייצר לנו אופק ברור – לא למשק, לא לתלמידים, לא לאף אחד.

עידן רול: אני מסייע רבות לענף המסעדנות, ענף שלפני כמה ימים התבשר לפתע שקבינט הקורונה קיבל החלטה להגביל את מספר האנשים במסעדות לעשרה.

עידן רול: מסעדה שמגבילים את מספר הסועדים בה לעשרה היא מסעדה שמקבלת גזר דין מוות, אין דרך אחרת להסתכל על זה.

עידן רול: זו מסעדה שגם אם עד עכשיו איכשהו שפר עליה מזלה והיא מתקיימת, תחדל מלהתקיים באותו רגע.

עידן רול: אני חושב שבאיזשהו מקום החלק של ההגבלה הוא אפילו לא הכי גרוע.

עידן רול: עזבו שקבעו הגבלה שרירותית, עזבו שלא נימקו את זה בנתוני תחלואה לגבי מסעדות; החלק הנורא ביותר בסיפור הזה היה שלאחר שקמה צעקה באו אותם שרים מקבינט הקורונה ויצא פרסום שאומר: אה, לא ידענו שהמסעדות ייפגעו מזה.

עידן רול: עכשיו, מה אמור להרגיש אותו בעל מסעדה, שבאמת נאחז בציפורניים שלו בפרנסה, ואז הוא מגלה שלא רק שאוקיי, קורונה ויש גזרות קשות, אלא שאף אחד לא ראה אותו.

עידן רול: אף אחד לרגע לא קיבל החלטה מבוססת נתונים שאומרת: התחלואה בענף המסעדות היא x, אם נגביל בצורה מסוימת זה יפגע בכך וכך אחוזים מהמסעדות, אולי אפשר לפצות אותם, אולי אפשר לעזור להם.

עידן רול: אותם מסעדנים פשוט גילו שהם שקופים; שאם עד עכשיו הם היו מספיק חצופים להצליח לשרוד עם העסק שלהם, אז קבינט הקורונה, אותו קבינט שכביכול אמור לקבל את ההחלטות הכי רגישות, שוב קיבל החלטה שרירותית ומנותקת ואפילו לא שם לב שזה פוגע להם בעסקים.

עידן רול: עכשיו, אוהבים לספר לכם כאן בממשלה שאין פתרונות, שזה נורא קשה, שהקורונה חדשה לנו.

עידן רול: העניין הוא שאנחנו לא לבד בעולם.

עידן רול: ברחבי העולם יש פתרונות.

עידן רול: פתרונות מגיעים בשני מתווים: בדרך כלל זה מגיע או לדוגמה במתווה של תו סגול ייעודי למסעדות, שיאפשר למסעדות לפעול בהתאם לרמת התחלואה; והמעשה המשלים הוא תמריצים – מערך תמריצים שיאפשר להם לפעול.

עידן רול: בסין לדוגמה חילקו שוברים לרכישה במסעדות.

עידן רול: באנגליה יש את מיזם eat out to help out, שנותן השתתפות לאנשים שהולכים לאכול במסעדות ומזרים לענף החשוב הזה כסף.

עידן רול: בצרפת ובהולנד יש מתווה ברור להפעלה שמאפשר להמשיך ולפעול גם במסגרת הקורונה.

אליהו ברוכי: נא לסיים.

עידן רול: ובישראל – כלום.

עידן רול: כלום.

אליהו ברוכי: נא לסיים.

עידן רול: עוד דקה, בבקשה.

עידן רול: עכשיו, אם המסעדות עוד איכשהו שרדו עד עכשיו, שלא יהיה לכם ספק: הן לא ישרדו את החורף.

עידן רול: ואיתן לא ישרדו כל האקו-סיסטם שמהווה מסעדה – לא הספקים, לא חברות הניקיון, לא חברות המזון שמספקות להן, וכמובן לא אותם עובדים, שכבר הרבה זמן יושבים בחוץ על הקווים ואין להם מקומות עבודה.

עידן רול: בשבועות האחרונים אני עובד יחד עם בכירי הענף ואפידמיולוגים לנסח תו סגול ייעודי למסעדות – –

אליהו ברוכי: תודה רבה.

עידן רול: – – ותנו לי לבשר לכם בשורה: זה אפשרי.

עידן רול: עכשיו הגיע הזמן שממשלת ישראל תרים את הכפפה ותיתן קצת ודאות לענף הגוסס הזה.

עידן רול: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חבר הכנסת עידן רול.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות.

אליהו ברוכי: בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: חבר הכנסת צביקה האוזר, האמת שהרצון הספציפי שלך למנוע בחירות הוא מובן משתי סיבות.

תמר זנדברג: קודם כול, צריך להגיד ביושר, אתה וסיעתך, סיעת דרך ארץ, הייתם כל הזמן בעד אחדות, רק זה מה שרציתם, ולא הסכמתם, ואולי עדיין לא מסכימים, לפי הפרסומים, לשבת באף ממשלה צרה – אני לא יודעת מה זה נקרא "צרה", זו ממשלה עם רוב בכנסת – אבל משום צד של המפה הפוליטית.

תמר זנדברג: צריך גם להזכיר שסיעת

תמר זנדברג: כם בבחירות פוטנציאליות בסקרים עומדת על איזה אפס נקודה משהו.

תמר זנדברג: אז אולי גם זו סיבה חשובה.

צבי האוזר: גם מרצ – – –

תמר זנדברג: דווקא, דווקא – קודם כול, כמפלגה שעמדה כמה פעמים באימת אחוז החסימה, אבל תמיד מלמעלה, אני בהחלט יכולה להזדהות עם החשש הזה.

תמר זנדברג: אבל במרצ, אולי בניגוד אליכם, זה מעולם לא החליף את טובת המדינה כמו שאנחנו רואים אותה.

צבי האוזר: – – –

תמר זנדברג: ואני רוצה לפרט בפניך, כל מי שנמצא בכנסת בימים אלה ובשבועות אלה, נמצא והולך לוועדות, רואה את הדיונים השונים, וגם אפשר לראות את הדברים האלה כאן במחאות מחוץ לכנסת, במאהל של תנועות הנוער, תוכנית היל"ה, תוכנית קרן קרב, סבסוד הצהרונים, סגירת הספרייה הלאומית, באמת אלף ואחת תוכניות.

תמר זנדברג: אזרחים שפשוט – שנת הלימודים הולכת להיפתח בעוד עשרה ימים או קצת יותר, ונוער בסיכון, תנועות הנוער, צהרונים, שמשרתים את כל המשפחות ברחבי ישראל, פשוט לא יפתחו את השנה.

תמר זנדברג: וכל זה למה?

תמר זנדברג: כי אין תקציב.

תמר זנדברג: עכשיו, העובדה שהתקציב הפך להיות כלי פוליטי והפך להיות נקודת היציאה של ראש הממשלה, איזו תחנת יציאה – וכבר מדברים על זה בגלוי: האם הוא ייקח את תחנה היציאה הזאת או שיחכה לתחנת היציאה הבאה – זה טוב ויפה וזה נחמד מאוד, וגם העובדה שאתה, חבר הכנסת האוזר וסיעתך, התנדבתם להיות אלה שייתנו את הכרטיס אולי למנוע בחירות ואולי רק להאריך את הזמן עד לתחנת היציאה הבאה, גם זה טוב יפה וראוי להערכה.

תמר זנדברג: אבל מה שמדינת ישראל צריכה זה תקציב, זה תקציב.

תמר זנדברג: עכשיו, עוד שלושה חודשים, אני אשאל אותך: מה יהיה עם תוכנית היל"ה?

תמר זנדברג: מה יהיה אם הנוער בסיכון ייזרק לרחוב בגלל שאין תקציב?

תמר זנדברג: תנועות הנוער – החניכים לא יפתחו את הקינים בפריפריה?

צבי האוזר: – – –

תמר זנדברג: את השבטים בפריפריה לא יפתחו?

צבי האוזר: – – –

תמר זנדברג: באמת, איזה חוסר אחריות.

תמר זנדברג: אתה יודע מה, יש מצבים, יש מצבים – –

צבי האוזר: מה יהיה – – – מה יהיה עם שבטים?

תמר זנדברג: – – שאפילו גרועים יותר מבחירות.

תמר זנדברג: יש מצבים כאלה.

תמר זנדברג: רוב אזרחי המדינה לא רוצים בחירות, אבל יש מצבים שהם אפילו גרועים מזה.

תמר זנדברג: וזה, אם אנחנו נמשיך באותה דרך – אגב, של התמודדות עם משבר הקורונה; אני כבר שמה בצד את השחיתות ואת המצב החברתי ומצב השנאה והשיסוי וכו', רק בטיפול במשבר הקורונה.

תמר זנדברג: אם התקציב הזה שנביא – –

אליהו ברוכי: נא לסיים, בבקשה.

תמר זנדברג: משפט אחרון.

תמר זנדברג: – – לא יהיה תקציב חברתי מרחיב, שמשקיע בשירותים החברתיים, בחינוך, ברווחה, בבריאות בתרבות, אתה יודע מה – –

אליהו ברוכי: תודה רבה.

תמר זנדברג: – – עדיף שלא נביא אותו בכלל.

תמר זנדברג: בואו נלך לבחירות ונבחר שוב את דרכה של המדינה, ואולי נבחר הפעם יותר טוב.

תמר זנדברג: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חברת הכנסת תמר זנדברג.

אליהו ברוכי: יעלה ויבוא חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, הממשלה הזו היא ממשלה מכבסת – –

תמר זנדברג: מכבסת?

בצלאל סמוטריץ': – – מכבסת מילים.

בצלאל סמוטריץ': קוראים לה ממשלת אחדות, והיא לא מפסיקה לריב.

בצלאל סמוטריץ': הכול אפשר להגיד עליה חוץ מממשלת אחדות.

בצלאל סמוטריץ': היא לא מפסיקה לריב, היא הולכת לגרור את מדינת ישראל לבחירות באחת התקופות המאותגרות והמסוכנות ביותר בריאותית, כלכלית, חברתית, חינוכית.

בצלאל סמוטריץ': קוראים לה ממשלת אחדות, איזה מין בלוף כזה, והיא לא מסוגלת להעביר תקציב מדינה חד-שנתי, דו-שנתי, תלת-שנתי.

בצלאל סמוטריץ': תנו כבר למשרדי המדינה לעבוד.

בצלאל סמוטריץ': תנו כבר לאזרחי ישראל את המענה שהם צריכים לקבל.

בצלאל סמוטריץ': קוראים לה ממשלת קורונה, זו הייתה ההצדקה להקמתה.

בצלאל סמוטריץ': כולם ויתרו, שילמו מחירים כבדים.

בצלאל סמוטריץ': הליכוד מכר את כל מה שחשוב לימין.

בצלאל סמוטריץ': הכול הממשלה הזו עושה, או נכון יותר, על הכול חבריה רבים ומתכתשים אחד עם השני, חוץ מלטפל נכון במשבר הקורונה.

בצלאל סמוטריץ': עד היום, עד לרגע הזה, אין מערכת מסודרת שיודעת לגדוע שרשראות הדבקה ולהתמודד עם זה בצורה מסודרת.

בצלאל סמוטריץ': יש פלסטרים; 750 שקל לכל אזרח, בין אם הוא צריך ובין אם הוא לא צריך.

בצלאל סמוטריץ': אין תקציב שאיתו אפשר להתמודד נכון עם המשבר הזה, לייצר מנועי צמיחה, להצעיד את המשק קדימה.

בצלאל סמוטריץ': עוד חבילה ועוד חבילה, עוד איזה פלסטר, עוד איזו עזרה ראשונה.

בצלאל סמוטריץ': ועכשיו יש לנו מכבסה החדשה: הישג מדיני היסטורי.

בצלאל סמוטריץ': תגיד לי, אדוני ראש הממשלה, על מי בדיוק אתה חושב שאתה עובד?

בצלאל סמוטריץ': נורמליזציה עם איחוד האמירויות זה מצוין, זה אחלה, אבל באיזה מחיר?

בצלאל סמוטריץ': למה אתה מחביא את המפה?

בצלאל סמוטריץ': לאיזה נתניהו להאמין, לנתניהו בעברית או נתניהו בערבית?

בצלאל סמוטריץ': כי עכשיו, עכשיו ב-Sky News אבו דאבי, ראש הממשלה מדבר על זה, ואני מקריא לכם:

בצלאל סמוטריץ': ההסכם הזה יעזור לנו לבסוף לייצר היסטוריה בין ישראל לפלסטינים.

בצלאל סמוטריץ': מה זה היסטוריה בין ישראל לפלסטינים?

בצלאל סמוטריץ': היסטוריה בין ישראל לפלסטינים זה חלוקת הארץ, זה מסירת שטחים, זה הקמת מדינה פלסטינית, שהימין מתנגד לכך.

בצלאל סמוטריץ': שנים אנחנו עובדים להוריד מהשולחן את השיח הנורא, את האיוולת הזו של אוסלו, של מסירת שטחים, של נסיגות, של הקמת מדינה פלסטינית.

בצלאל סמוטריץ': הצלחנו בימין להוריד את זה מסדר-היום.

בצלאל סמוטריץ': שמנו את הריבונות על סדר-היום.

בצלאל סמוטריץ': אז בעברית נתניהו אומר: מה פתאום, זה רק איזו השהיה זמנית, לא ויתרנו.

בצלאל סמוטריץ': אבל תקשיבו לאנגלית של החתן של נשיא ארצות הברית, של ג'ארד קושנר, שמדבר על זה שהוא הצליח לשכנע את נתניהו לחזור לרעיון המדינה הפלסטינית, ועוד לראשונה בהיסטוריה – תקשיבו טוב, מה שרבין ופרס, זיכרונם לברכה, ולהבדיל בין החיים למתים – –

אליהו ברוכי: נא לסיים.

אליהו ברוכי: – – מה שברק ואולמרט ידעו שאסור לעשות: אסור להציג מפה, בטח עוד לפני שהתחיל המשא ומתן בכלל – את זה נתניהו עשה בלי למצמץ.

אליהו ברוכי: נא לסיים.

בצלאל סמוטריץ': את זה אומר לא אני.

בצלאל סמוטריץ': את זה אומר ג'ארד קושנר, את זה אומר טראמפ, נשיא ארצות הברית.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': על מי אתם עובדים?

בצלאל סמוטריץ': אדוני ראש הממשלה, תפסיק לכבס.

בצלאל סמוטריץ': אפשר לברך על נורמליזציה.

בצלאל סמוטריץ': צריך להתנגד למחיר הגדול.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': צריך לדעת את הסכנה הגדולה – –

אליהו ברוכי: נא לסיים.

בצלאל סמוטריץ': – – של החזרה – –

אליהו ברוכי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': – – לשיח האיוולת של אוסלו, של חלוקת הארץ והקמת מדינה פלסטינית – –

אליהו ברוכי: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': – – אדוני ראש הממשלה, לא תקום לעולם.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': לא עכשיו, לא אחר כך, לא בשם כזה, לא בשם אחר, לא בתנאים כאלה – –

אליהו ברוכי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': – – ולא בתנאים אחרים.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יאיר גולן, בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות לרשותך, אדוני, בבקשה.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אתמול התרחש אירוע מרשים.

יאיר גולן: בהפגנה בתל אביב נשמעו קריאות "מוות לערבים".

יאיר גולן: לפתע עלה לבמה ברוך בן יגאל, אביו של חלל צה"ל עמית בן יגאל, השם ייקום דמו, ואמר לקהל בקול ברור וחד-משמעי: בעצרת הזו לא יקראו "מוות לערבים", ומי שזה לא מוצא חן בעיניו – שילך מפה.

יאיר גולן: ברוך הוא אדם כאוב, מרשים ואיש אמיץ.

יאיר גולן: כשהייתי ילד הבטנו בקריאות "אד'בח אל-יהוד" מהצד הערבי בזלזול ובבוז.

יאיר גולן: חשבנו לעצמנו שאנחנו טובים מאלה שקוראים להרוג בנו רק כי אנחנו יהודים.

יאיר גולן: חשבנו שהם נלחמים משנאה ולכן מפסידים פעם אחר פעם.

יאיר גולן: אנחנו נלחמים על הבית, עם שכל, ולכן מנצחים.

יאיר גולן: אבל היום יש כאלו מתוכנו, מתוכנו, שקוראים "מוות לערבים".

יאיר גולן: המרחק בין "מוות לערבים" ל"שמאלנים בוגדים" הוא לא גדול.

יאיר גולן: יושבים פה באולם חברי כנסת מהימין.

יאיר גולן: אני שואל אתכם: האם אתם תופסים אחריות על הקריאות האלה?

יאיר גולן: האם אתם נלחמים בתופעות האלה?

יאיר גולן: האם אתם נוהגים באחריות או שאתם נוהגים כמעשה נתניהו ב-1995, המקבל את קריאות ההמון במין חצי הסכמה, ספק קריצה, ספק עידוד?

יאיר גולן: אני שואל אתכם שאלה פשוטה: האם יש לכם עמדה?

יאיר גולן: האם אתם מביעים את עמדתכם בקול ברור ורם?

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, החברה הישראלית היא חברה בריאה.

יאיר גולן: הרוב המוחלט אינו גזען.

יאיר גולן: החיילות והחיילים שלנו לא גזענים.

יאיר גולן: הרופאות והרופאים שלנו לא גזענים, האחיות והאחים שלנו לא גזענים.

יאיר גולן: העובדות והעובדים הסוציאליים שלנו לא גזענים.

יאיר גולן: המורות והמורים לא גזענים.

יאיר גולן: החברה הישראלית היא חברה בריאה.

יאיר גולן: היא תנצח את קולות השחור המסיתים מתוכה.

יאיר גולן: ברוך בן יגאל הוא הרוב.

יאיר גולן: ברוך בן יגאל ינצח.

יאיר גולן: עם ישראל ומדינת ישראל ינצחו את קולות ההסתה והגזענות, כי להילחם בהסתה ובגזענות זאת העוצמה, זה הכוח.

יאיר גולן: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יאיר גולן.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מונחת הצעה להאריך את התוקף של הגשת תקציב המדינה ב-100 יום – לא בגלל ששר האוצר ישראל כץ שנמצא פה אמר שהם לא הצליחו לארגן את חוק ההסדרים המורכב וצריך עוד איזה זמן של שבועיים לארגן את זה.

יואב סגלוביץ': 100 יום, ככה, על הדרך.

יואב סגלוביץ': 100 יום, כאילו הדבר הזה מובן מאליו.

יואב סגלוביץ': לפני כמה חודשים ישבו שני מכונאים, לאחד קראו בני גנץ ולשני בנימין נתניהו.

יואב סגלוביץ': הם החליטו שהם מרכיבים מכונית חדשה.

יואב סגלוביץ': הם אפילו הרכיבו את המכונית הזאת בצורה כזאת שיש זיקה בין הגלגל לבין ההגה, יש זיקה בין המראה למערכת ההתנעה.

יואב סגלוביץ': הם בנו משהו מורכב, קראו לו מכונית חדשה שקוראים לה ממשלת אחדות בשביל הקורונה.

יואב סגלוביץ': המכונית הזאת, אחרי ביקורת קשה מאוד, קמה וכוננה פה בכנסת, כוננה כאן בכנסת ישראל והתחילה לעבוד והתחילה לנסוע; בעצם, לא לנסוע: ברגע שהאחד הכניס לראשון, השני ברוורס.

יואב סגלוביץ': ברגע שהשני רוצה להכניס לשני, השני שם לו ברקס.

יואב סגלוביץ': הגענו למצב שהיום אנחנו כאן עם מכונית חדשה ונוצצת אבל מקולקלת, שלא נוסעת.

יואב סגלוביץ': הביטוי של המקולקלת ולא נוסעת הוא שחבר הכנסת צביקה האוזר מגיש הצעת חוק לדחות בעוד 100 יום.

יואב סגלוביץ': כל אותם דברים וכל אותן קריאות וכל הסיפורים ששמענו, כמה נפלא וטוב יהיה פה באחדות – הכול מתרסק אל מול המציאות של מכונית שלא נוסעת.

יואב סגלוביץ': המכונית הזאת שלא נוסעת באה לבקש היום את אמון הכנסת: בואו תיתנו לי להמשיך לא לנסוע.

יואב סגלוביץ': אנחנו נמשיך לא לנסוע ותנו לנו את האמון הזה.

יואב סגלוביץ': כאילו בחוץ לא קרה דבר, כאילו נמצאים בתוך איזה מקום שהוא מנותק מהמציאות לחלוטין.

יואב סגלוביץ': אתם יכולים לראות את ההפגנות בחוץ, את ההפגנות ביום שבת, את ההפגנות על הגשרים – כל אחד וסיבותיו עימו, אבל הסיבה המרכזית היא שיש פה מכונית שלא נוסעת.

יואב סגלוביץ': הבעיה הגדולה היא שכולנו קשורים בנגררת למכונית הזאת שלא נוסעת.

יואב סגלוביץ': אנחנו רוצים להתקדם קדימה והיא עדיין תקועה.

יואב סגלוביץ': אנחנו נגיע למצב הזה עוד x ימים, כי למה היא לא נוסעת?

יואב סגלוביץ': כי יש פה סיפור פוליטי, לא סיפור כלכלי.

יואב סגלוביץ': לא קורונה יש פה, יש פה טירוף מערכות של שתי מפלגות שהקימו ממשלה אחת, שלא יודעות להסתדר אחת עם השנייה, ואנחנו משלמים את המחיר.

יואב סגלוביץ': לכן אין קבינט פיוס.

יואב סגלוביץ': קבינט הפיוס הלך לקיבינימט.

יואב סגלוביץ': זה מה שקרה לקבינט הזה.

יואב סגלוביץ': לכן אנחנו יושבים פה ומלהגים, ויגישו את ההצעה הזאת והצעה שנייה, בשם האומה.

יואב סגלוביץ': אז בשם האומה מה שצריך ונכון לעשות זה להגיד לא, מסיבה פשוטה: יש עוד שבוע להגיש תקציב והיה גם את שבוע שעבר ולפני שבועיים לכו ותעשו את העבודה.

יואב סגלוביץ': אל תבזבזו את זמננו, שנגיד לכם כמה אתם לא מוצלחים ולא מוכשרים.

יואב סגלוביץ': תוכיחו לנו אחרת, שאתם מסוגלים ומוכשרים לעשות דבר אחד: להעביר תקציב ולעשות את מה שאתם טוענים תמיד שאתם יודעים, וזה למשול, ואפילו את זה לא הצלחתם.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורנה ברביבאי,

אורנה ברביבאי: שלום לך.

מנסור עבאס: שלום לך.

מנסור עבאס: בבקשה, שלוש דקות.

אורנה ברביבאי: תודה.

אורנה ברביבאי: ברור לנו שהדיון הוא לא על תקציב חד-שנתי, לא על תקציב דו-שנתי.

אורנה ברביבאי: ברור לנו שזה אפילו לא דיון על תקציב בכלל.

אורנה ברביבאי: זאת עוד הסחת דעת שנועדה לשרת את האינטרס היחידי של נתניהו.

אורנה ברביבאי: מה שבאמת מעניין אותו, כולנו יודעים, זה מינוי בכירים שתכף ידונו בענייניו המשפטיים.

אורנה ברביבאי: הרי מעבר לפינה יש לנו יועמ"ש, יש לנו מפכ"ל ויש פרקליט מדינה.

אורנה ברביבאי: אז איזה תירוץ יימצא הפעם?

אורנה ברביבאי: תקציב.

אורנה ברביבאי: למה לגרור רגליים?

אורנה ברביבאי: למה, מדוע לעסוק בדחיית תקציב במקום לאשר אותו תוך 24 שעות?

אורנה ברביבאי: הרי נתניהו בכבודו ובעצמו, שמתיימר להיות מר כלכלה, אומר שאין שום בעיה לעשות את זה.

אורנה ברביבאי: האוזר לא מאמין לו? מוזר.

אורנה ברביבאי: למי בדיוק אנחנו אומרים לחכות, לנוער שלנו, לקשישים, לעמותות שקורסות, למובטלים?

אורנה ברביבאי: הקמתם ממשלת קורונה שלומיאלית שרק מחריפה את המשבר.

אורנה ברביבאי: יכול להיות שההצעה לדחיית התקציב היא עבורכם בכלל עלה תאנה שנועד לאפשר העברת כספים בלי פיקוח של הכנסת?

אורנה ברביבאי: זה מתיישב נפלא עם כל התפיסה של עריצות הרוב וההבנה שבעצם יש בית אחד, זה רק הרשות המבצעת כי הרשות המחוקקת ממילא לא קיימת.

אורנה ברביבאי: אז מה הבעיה, מי צריך תקציב?

אורנה ברביבאי: נעביר תקציבים ככה, בלי לתת דין וחשבון, ושהכנסת בכלל לא תבקר אותה.

אורנה ברביבאי: אחרת איך אפשר להסביר את הרצון להמשיך ולהקפיא מדינה שלמה שנמצאת במיתון כל כך עמוק?

אורנה ברביבאי: מה תסבירו לכמעט מיליון דורשי עבודה?

אורנה ברביבאי: האוזר, האוזר, מה תסביר למיליון דורשי עבודה, שרובם נמצאים בחופשה ללא תשלום?

אורנה ברביבאי: את מי בדיוק אתה מייצג, אדון האוזר, חבר הכנסת האוזר?

אורנה ברביבאי: הרי ברור שהאזרחים זקוקים נואשות לתקציב.

אורנה ברביבאי: אז מה העניין בלדחות אותו?

אורנה ברביבאי: יכול להיות שהאמירה פה על הצעת חוק-יסוד: הכנסת להתפזרות בשם אי-קבלת חוק התקציב היא בכלל בניית האליבי, שאומר: אנחנו בכלל רצינו שלא יהיו בחירות, זה הם שהצביעו כך או אחרת?

אורנה ברביבאי: האוזר, הסיפור שקוף.

אורנה ברביבאי: כל ממשלה נורמלית הייתה מאשרת תקציב כבר היום – למה היום?

אורנה ברביבאי: אתמול – כדי לייצר אופק, עתיד והזדמנויות.

אורנה ברביבאי: אז שקוף לנו שכל סיפורי המעשיות לגבי התקציב מונעים משיקולים פוליטיים.

אורנה ברביבאי: האזרחים ממש לא מעניינים את מי שממליץ לדחות את אישור התקציב.

אורנה ברביבאי: מי שירים היום יד בעד דחיית התקציב בעצם אומר לאזרחים: אתם לא מעניינים אותי.

אורנה ברביבאי: אישור תקציב המדינה בעת הזאת הוא לא עניין של ימין או שמאל; הציבור והמצב הכלכלי הקשה, שרק ילך ויחמיר, צריכים לעניין את כולנו.

אורנה ברביבאי: אז במקום לעסוק בעצמכם ובמשחקי האגו שלכם, תביאו מייד את התקציב לאישור ואל תעסקו בדחייה שלו.

אורנה ברביבאי: נקעה נפשנו מההתנהלות הכל-כך מנותקת של הממשלה הרעה הזאת, אשר שכחה מזמן ואולי אף פעם לא ידעה מה התפקיד שלה.

אורנה ברביבאי: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת אורנה ברביבאי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אליהו חסיד – לא נמצא.

מנסור עבאס: חברת הכנסת איילת שקד, שלוש דקות, בבקשה.

איילת שקד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מדינת ישראל צריכה תקציב.

איילת שקד: היא לא צריכה לדחות את התקציב; היא צריכה תקציב.

איילת שקד: דחיית התקציב בשלושה חודשים למעשה זורקת אלפי אנשים למעגל האבטלה.

איילת שקד: מה לעשות שבמדינת ישראל המגזר השלישי הוא מגזר גדול, שמקבל גם תקציב רציני מהמדינה, וברגע שאין תקציב כל המגזר השלישי קורס, כמעט כל המגזר השלישי.

איילת שקד: עמותות רבות, שגם עושות פרויקטים נפלאים וגם מעסיקות הרבה מאוד אנשים, קורסות.

איילת שקד: עכשיו, הממשלה הזאת היא פחות ממשלה – הייתי אומרת שהיא קצת יותר דומה לקרקס מאשר לממשלה.

אורנה ברביבאי: קרקס נודד.

איילת שקד: קרקס נודד, אומרת אורנה.

איילת שקד: תראו, נעשה הסכם נורמליזציה עם איחוד האמירויות, הסכם שגנץ ואשכנזי לא היו מודעים אליו בכלל.

איילת שקד: זאת אומרת, ראש הממשלה לא טרח ליידע את שר החוץ שלו ואת שר הביטחון שלו מחשש – הבנתי – שהם ידליפו.

איילת שקד: זאת אומרת, הם לא סומכים אחד על השני.

איילת שקד: איך הם רוצים שהציבור יסמוך עליהם אם הם לא סומכים אחד על השני?

איילת שקד: זה הרי אבסורד שאין כדוגמתו.

איילת שקד: לא רק בזה – איפה שאנחנו לא מסתכלים, זה נראה כמו קרקס.

איילת שקד: עכשיו, אם זה נראה כמו קרקס וזה הולך כמו קרקס, זה כנראה קרקס, וכנראה שסופו לקרוס.

איילת שקד: עדיף שזה יקרה מוקדם ממאוחר, ועדיף שיעבור קודם תקציב, כי בסופו של דבר כל מערכת החינוך – עומדים פה שר החינוך, ושר האוצר, הם יודעים הכי טוב למה צריך תקציב.

איילת שקד: נכון, שר החינוך?

איילת שקד: אצלך במיוחד.

איילת שקד: היל"ה, קרן קרב – כל כך הרבה פרויקטים שמתוקצבים כתוספתי ממשרד החינוך, ובלי תקציב הם פשוט לא יהיו.

איילת שקד: ואם הם לא יהיו, הראשונים שייפגעו הם ילדי הפריפריה והשכבות החלשות.

מנסור עבאס: השרים כץ ואמסלם, אתם מפריעים.

איילת שקד: דודי, מזל טוב, היה לך יום הולדת, לא?

איילת שקד: מזל טוב.

איילת שקד: הראשונים שייפגעו הם ילדי הפריפריה, השכבות החלשות, נוער בסיכון, חוגי העשרה למי שאין.

איילת שקד: אז אני אומרת לממשלה הזו, או לקרקס הזה: יכול להיות שאתם צריכים גננת, יכול להיות שאתם צריכים פסיכולוגית, משהו כנראה אתם צריכים.

איילת שקד: תיקחו עזרה, תמצאו דרך ותעבירו תקציב.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת איילת שקד.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יוראי להב הרצנו.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני פחות משלושה שבועות, הכנסת הזו אישרה תקציב של 6.7 מיליארד שקל עבור מענקים אישיים לכל אזרח.

יוראי להב-הרצנו: בשבוע שעבר אישרנו ממש פה במליאה למעלה מ-1.7 מיליארד שקלים לפתיחת השנה של מערכת החינוך, בהם 400 מיליון שקל לתקציבי הישיבות.

יוראי להב-הרצנו: ולמי לא נשאר?

יוראי להב-הרצנו: ל-8,000 תלמידי ותלמידות תוכנית היל"ה.

יוראי להב-הרצנו: צריך להבין, חבריי חברי הכנסת, מדובר בבני נוער שנפלטו ממערכת החינוך, ותוכנית היל"ה היא המסגרת החינוכית האחרונה עבורם לפני שייפלטו לרחוב, לפשע, לאלימות ולסמים.

יוראי להב-הרצנו: שבועות שאנחנו מדברים על הנושא בוועדות של הכנסת.

יוראי להב-הרצנו: התשובה של שר החינוך יואב גלנט: זה לא אני, תגידו לגנץ שיאשר תקציב מדינה.

יוראי להב-הרצנו: השר יואב גלנט, שיושב כאן במליאה, אני מבקש לשאול אותך: זה לא אתה?

יוראי להב-הרצנו: איפה האחריות שלך?

יוראי להב-הרצנו: אתה שר החינוך של מדינת ישראל, זה קורה במשמרת שלך, זאת האחריות שלך, חבר הכנסת גלנט.

יוראי להב-הרצנו: התשובה המנותקת הזאת שלך, שר החינוך, מזכירה לי את הניתוק של ראש הממשלה לגבי מה שקורה פה במדינת ישראל.

יוראי להב-הרצנו: ככה זה כנראה, חבריי, כשהמציאות לא מצליחה לחדור מבעד לחלונות של שיירת מכוניות היוקרה שבה נוסע ראש ממשלתנו היקר.

יוראי להב-הרצנו: הרי רק אתמול הוא אמר שצמיחה שלילית של 30% זה חדשות כלכליות טובות מאוד, שהגירעון שצפוי לנו בשנת 2020, שעומד על 190 מיליארד שקל, זה חדשות טובות.

יוראי להב-הרצנו: השר גלנט, אתם נכשלתם.

יוראי להב-הרצנו: אתם נכשלתם בניהול המשבר.

יוראי להב-הרצנו: נכשלתם, כי במקום לעסוק במשפט של בנימין נתניהו הייתם צריכים לעסוק בחינוך של אותם נערים ונערות, שזכאים לחינוך מכוח חוק ולא כמעשה חסד – שים את החוק בצד, יואב גלנט: מכוח ההבנה היסודית שכל אדם ואדם בישראל זכאים לכלים שאיתם הם יוכלו לרדוף ולהגשים את החלומות שלהם.

יוראי להב-הרצנו: נכשלתם כי אתם מנותקים, כי בעולם המונפץ שיצרתם לעצמכם אין עניים ואין רעבים, וגם אין גם תלמידים שלא פותחים את שנת הלימודים שלהם.

יוראי להב-הרצנו: אבל יש כאלה.

יוראי להב-הרצנו: יש מאות אלפי תלמידים שהמסגרות החינוכיות שמספקות להם חינוך מבוטלות, ולכם לא אכפת, פשוט לא אכפת לכם.

יוראי להב-הרצנו: כשאתה סוגר את התוכנית הזו, תוכנית היל"ה, אתה סוגר את החינוך של אותם בני נוער.

יוראי להב-הרצנו: אתה סוגר את החינוך, ואתה גוזל מהם את החלומות שלהם, יואב גלנט.

יוראי להב-הרצנו: אתה רומס את היכולת שלהם להגיע למעוז חפצם בחיים.

יוראי להב-הרצנו: כשביבי, ראש ממשלתנו היקר, המנהיג העליון, מדבר על חשיבותה של השכלה, זה נעצר אצלו.

יוראי להב-הרצנו: הרי מה אכפת לו מאותם בני נוער בפריפריה, איך הוא קשור אליהם?

יוראי להב-הרצנו: במקום להתעסק בחינוך שלהם, לוודא שהם לא ימצאו את עצמם ברחוב, אתם, חבורה של מנותקים, מביאים לבית הזה הצעת חוק שדוחה את תקציב המדינה בעוד שלושה חודשים.

יוראי להב-הרצנו: ובשביל מה?

יוראי להב-הרצנו: כדי לקנות עוד זמן לריב בינכם ובין עצמכם על המשפט של ביבי, על התקנון של הממשלה, על המעון של ראש הממשלה, על המטוס שלו.

יוראי להב-הרצנו: אתם שורפים לנו את העתיד.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו לא רוצים אתכם – לכו מפה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יוראי להב.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורלי פרומן, בבקשה.

מנסור עבאס: נא להקפיד על הזמן, בבקשה.

מנסור עבאס: שלוש דקות, בבקשה.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, טוב, לא סוד הוא, כבר שמענו את זה כל היום ובשבועות האחרונים: אנחנו נמצאים בשעת חירום קשה של מדינת ישראל, ובזמן שתוכניות חינוכיות בסכנת סגירה אחת אחרי השנייה, אתם רבים על התקציב ומדברים על בחירות.

אורלי פרומן: בזמן שיש למעלה מ-800,000 מובטלים, אנשים שאיבדו את מקור פרנסתם, אתם רבים על התקציב ומדברים על בחירות.

אורלי פרומן: בתי החולים קורסים וצוותי הרפואה מתקשים להתמודד עם העומסים, ואתם רבים על התקציב ומדברים על בחירות.

אורלי פרומן: הבעיה היא הקואליציה שהורכבה.

אורלי פרומן: אז, ביום הקמתה, נאמר לנו שזאת תהיה ממשלת חירום, אחדות, שתשרה יציבות, שתפעל למען פיוס בעם.

אורלי פרומן: הממשלה הזו היא לא זה, לא זה ולא זה – ממשלת ריבים ואי-הסכמות, ממשלת פייק.

אורלי פרומן: צד אחד חשב שהוא מונע בחירות רביעיות, בזמן שהצד השני ממשיך לפעול מאחורי גבו – מתכון לכישלון כבר אמרנו?

אורלי פרומן: אנחנו נמצאים כבר תקופה ארוכה בתסבוכת הזו בגלל אחד: ראש הממשלה, שדואג לאינטרסים האישיים שלו על פני טובת הציבור הישראלי – גם אלו שהצביעו לו, וגם אלו שלא.

אורלי פרומן: הנאשם סימן את המטרה ובלי שום עכבות מיותרות החליט שכל האמצעים כשרים.

אורלי פרומן: והתסבוכת הזו היא שלנו, של כולנו, ואת המחיר – איך לא – משלמים אזרחי מדינת ישראל.

אורלי פרומן: גם אני אתמקד במערכת החינוך שלנו, כי פחות משבועיים לפתיחת שנת הלימודים – איך אתם רוצים לדחות את התקציב?

אורלי פרומן: גם בתקציב המשכי צריך לדאוג ששנת הלימודים תיפתח כסדרה.

אורלי פרומן: לא היה כדבר הזה בתולדות מערכת החינוך.

אורלי פרומן: שצהרונים לא ייפתחו?

אורלי פרומן: אין 300 מיליון שקל בכל התקציב של מדינת ישראל?

אורלי פרומן: איך נשקם את המשק כשההורים לא יוכלו לחזור לעבודה?

אורלי פרומן: קרן קרב, האוכלוסיות המוחלשות – אתם בכוונה פוגעים בהן, רוצים לפגוע בהן, להפעיל לחץ על כולם.

אורלי פרומן: 300,000 תלמידים, שבמשך שנים, עם 4,000 עובדים מסורים, מקבלים את מה שלא יכלו לקבל בנורמה הרגילה שלהם.

אורלי פרומן: תוכנית היל"ה, בני נוער בסיכון – מה אתם רוצים, שהמשטרה תטפל בהם, ב-7,000 בני הנוער שישוטטו ברחובות?

אורלי פרומן: הרי אספנו אותם משם.

אורלי פרומן: הם נשרו ממערכת החינוך.

אורלי פרומן: התוכנית הזו מצילה אותם, מצילה את משפחותיהם ואת החברה הישראלית.

אורלי פרומן: אתם החלטתם לפגוע באוכלוסיות החלשות.

אורלי פרומן: יש החלטת ממשלה שיכולה להוביל למימון התוכניות האלו.

אורלי פרומן: חברים, כשערכים מוסטים הצידה על חשבון אינטרסים פוליטיים עלינו לעשות הכול כדי להציל את מדינת ישראל שלנו, להציל את ילדינו, את נכדינו ואת דור הורינו.

מנסור עבאס: תודה.

אורלי פרומן: זאת חובתכם, זאת חובתנו.

אורלי פרומן: לא ניתן לכם להרוס את המדינה שלנו.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת אורלי פרומן.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת יואל רוזבוזוב.

מנסור עבאס: רזבוזוב.

קריאה: – – – ישראל ביתנו – – – ישראל ביתנו.

מנסור עבאס: לפחות אני משתדל.

קריאה: צודק.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מרגישים שיש ריח של בחירות באוויר.

יואל רזבוזוב: פשוט זה כבר יותר מהרגשה.

יואל רזבוזוב: אנחנו באמת כנראה נגררים לשם, אבל יש נושא אחד שאני רוצה לדבר איתכם עליו שמאוד מפריע לי אישית.

יואל רזבוזוב: בכל פעם שיש ריח של בחירות באוויר, יש שיח אלים, פוגעני, שיח של הסתה – בכלל באופן כללי, אבל אני אגיד מהזווית שלי: דווקא שיח פוגעני ואלים כנגד עולים מברית המועצות לשעבר.

יואל רזבוזוב: אנחנו יכולים להעביר קדנציה שלמה עם חברינו, במיוחד מהמפלגות החרדיות, ומאחורי המליאה להתחבק, לצחוק, לשתף פעולה בוועדות כשזה משהו באמת לטובת אזרחי ישראל, אבל איך שיש בחירות – אז מתחילים להלהיב את קהל היעד, אז מתחילים לדבר על מבטא כבד של חבר כנסת דובר רוסית, ופתאום אנחנו רואים שאריה דרעי בחדשות מרשה לעצמו לומר שהעולים שעלו הם בכלל לא יהודים.

יואל רזבוזוב: הרי בסופו של דבר כל אמירה כזאת מטילה צל על ציבור שלם, על מעל מיליון איש, שאחרי 30 שנה מאז העלייה שלהם חשבו שהם ישרתו בצבא ויתרמו למדינה וישלמו מיסים וזה ייגמר, אבל זה לא נגמר: כל פעם שיש בחירות זה צץ מחדש.

יואל רזבוזוב: כל פעם מתחילים להגיד: אה, הם לא יהודים, הם אזרחים סוג ב'.

יואל רזבוזוב: בשביל מה, בשביל לקושש קולות?

יואל רזבוזוב: כן, אני יודע שהשיח הזה יוצר איזושהי התלהבות, כל אחד בציבור שלו, ואני יכול להגיד ולהעיד על עצמי: גם אני חוטא.

יואל רזבוזוב: גם אני הרשיתי לעצמי לכתוב דברים שאני חושב שהם לא ערכיים, שהם לא מייצגים אותי.

יואל רזבוזוב: רק היום התנצלתי בפני חבר כנסת מאחת המפלגות החרדיות – ניגשתי אליו והתנצלתי על משהו שכתבתי אישית נגדו.

יואל רזבוזוב: כן, הרגשתי מאוד לא נעים.

יואל רזבוזוב: עברו שבועיים, וניגשתי אליו ואמרתי: תשמע, לא הייתי צריך לעשות את זה.

יואל רזבוזוב: אני חושב שאם אנחנו כבר נגררים לבחירות – לוקחים אותנו, אנחנו לא רוצים את זה, אבל גוררים אותנו לשם – אז בואו נפסיק עם השיח האלים הזה, שיח של הסתה.

יואל רזבוזוב: תחשבו על הילדים שלנו, על הנוער שלנו, שמסתכלים עלינו ולוקחים אותנו כדוגמה.

יואל רזבוזוב: מספיק.

יואל רזבוזוב: כל אחד יכול לדבר אל הקהל שלו איך שהוא רוצה אבל בלי הסתה ובלי אלימות.

יואל רזבוזוב: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יואל רזבוזוב.

מנסור עבאס: חברת הכנסת היבה יזבק, בבקשה.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

היבה יזבק: תודה.

היבה יזבק: כבוד היושב-ראש, ראינו בימים האחרונים חגיגה גדולה סביב so called הסכם השלום.

היבה יזבק: הסכם שלום שאין בו כלום חוץ מזה שהוא הסכם; הסכם שלום שלכאורה בא לעשות קצת יפיוף וקצת קוסמטיקה למצב של כיבוש נמשך מזה כ-70 שנה.

היבה יזבק: ואני רוצה לבשר שלא משנה כמה הסכמים של שלום אפשר לחתום, כל עוד יש כיבוש, אז קוראים לזה הסכם קיבוע הכיבוש; הסכם שמקבע ריבונות על עם אחר, הסכם שמקבע דיכוי של עם אחר, הסכם שמונע את הרצון הטבעי לחופשיות, לשחרור מריבונות של עם אחר.

היבה יזבק: אין דבר אחד, אין דבר וחצי דבר אפילו בהסכם זה שנוגע לשלום.

היבה יזבק: אנחנו מדברים על הסכם שבא לשרת את האינטרסים גם של טראמפ, אבל עוד יותר – של נתניהו, שנכשל.

היבה יזבק: הוא נכשל במדיניות החברתית, נכשל במדיניות הפוליטית, נכשל בהתמודדות עם משבר הקורונה, נכשל, וטוב שכך, בכל מה שקשור לסיפוח.

היבה יזבק: אנחנו יודעים שהוא דחה את זה, ואנחנו יודעים טוב מאוד שהיו נסיבות שמנעו ממנו לספח בתקופה זו, והוא לא מצא פתרון טוב יותר מאשר ההסכם הזה כדי לתלות עליו את כל הכישלונות המתמשכים שלו.

היבה יזבק: טבעי ביותר שאנחנו מתנגדים לכל הסכם שבא לטעון שלום כל עוד הכיבוש מתמשך.

היבה יזבק: אי-אפשר שמדינה שממשיכה לשלוט בעם אחר ולדכא עם אחר ולכבוש עם אחר ולשים כשני מיליון אנשים בתוך מצור וכלא מתמשך – תבוא ותטען שעכשיו היא רוצה לקדם שלום באזור.

היבה יזבק: זה פשוט הסכם שמזייף את המהות האמיתית של מה זה שלום.

היבה יזבק: הפכו את המילה "שלום", את הטרמינולוגיה של שלום, את המהות של שלום ואת המשמעות של שלום לכלי כדי לשרת אינטרסים של חזקים על חשבון מוחלשים וכדי לדכא עמים אחרים.

היבה יזבק: מבחינתנו זה כן ממשיך להיות הסכם דיכוי כל עוד ממשיכים בכיבוש.

היבה יזבק: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת היבה יזבק.

מנסור עבאס: חבר הכנסת מתן כהנא, בבקשה.

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לדבר איתכם על תוכנית הסאטירה "היהודים באים".

מתן כהנא: סאטירה בעיניי זה אחלה, אבל אם עניינה של הסאטירה הזאת זה העלבה בוטה של רבבות מאמינים ופגיעה ברגשותיהם הדתיים, בעיניי זה not cool.

מתן כהנא: אני תומך גדול בחופש הביטוי, אבל אני נוטה להניח שאם התוכנית הזאת הייתה פוגעת בדתות אחרות, זה לא היה עובר כל כך חלק.

מתן כהנא: די לנו להיזכר באותה גברת שציירה ציור פוגעני של מוחמד עם איזה שילוב של חזיר, ולהיזכר שהיא ישבה שנתיים בכלא על הדבר הזה.

מתן כהנא: אם למישהו כל כך דחוף לפגוע בקודשי ישראל בשביל הרייטינג, בעיניי זה נמוך, אבל זו זכות, זה לגיטימי.

מתן כהנא: מה שלא לגיטימי זה להשתמש בכספי משלם המיסים, בכסף שלי, כדי לעשות כאלה תוכניות.

מתן כהנא: והפתרון הוא פשוט – צריך להפריט את תאגיד השידור הציבורי, ויפה שעה אחת קודם.

מתן כהנא: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת מתן כהנא.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

סעיד אלחרומי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מה המשמעות של הצעת החוק של צבי האוזר, של חבר הכנסת האוזר, שאנחנו דנים בה עכשיו?

סעיד אלחרומי: המשמעות שלה היא דחיית התקציב לעוד 100 ימים, מעל שלושה חודשים; המשמעות היא שרבבות ילדים שנמצאים בחסותן של תוכניות חינוכיות לא יקבלו את מה שמגיע להם; המשמעות שלה שמאות מיליוני שקלים שמגיעים לאוכלוסייה הערבית ולפריפריה לא יגיעו לרשויות האלה; המשמעות שלה שכל תקציבי התמיכות, אדוני היושב-ראש, יידחו, וכאשר תאושר הצעת התקציב בסוף השנה כבר לא יהיה זמן לחלק שום דבר.

סעיד אלחרומי: ולכן האוכלוסיות החלשות הן הנפגעות העיקריות מהאישור של הצעת החוק הזאת, אישור דחייה של התקציב בעוד 100 ימים.

סעיד אלחרומי: אבל על מה הדחייה?

סעיד אלחרומי: על מה הדחייה, רבותיי?

סעיד אלחרומי: אנחנו דוחים את התקציב ואישור התקציב, והממשלה מאשרת ודוחפת לדחייה הזאת כדי לתקן את ההסכם הקואליציוני.

סעיד אלחרומי: למה, לא ידעתם, לא ידעתם שאתם תגיעו ליום הזה כאשר חתמתם על ההסכם הזה?

סעיד אלחרומי: למה עכשיו אתם רוצים שהחלשים ישלמו את המחיר על טעויות לכאורה בהסכם הקואליציוני?

סעיד אלחרומי: רבותיי, נתניהו לא רוצה את הממשלה הזאת.

סעיד אלחרומי: נתניהו לא רוצה את הכנסת הזאת.

סעיד אלחרומי: נתניהו רוצה כנסת שתאפשר לו להימלט מהכלא.

סעיד אלחרומי: נקודה.

סעיד אלחרומי: זה הרצון שלו.

סעיד אלחרומי: וכל כך מתאמצים בכחול לבן להחזיק את הממשלה הזאת, כל כך מתאמצים כדי להשלים עוד חודש ועוד חודשיים, אבל גם אם אתם תיכנעו וגם אם ההסכם יתוקן כפי שרוצה ביבי עכשיו, בעוד כמה חודשים הוא יחליט שהוא עושה עוד פעם קונפליקט, ועוד פעם רוצה לצאת מההסכם הזה, וינצל את ההזדמנות הראשונה בשבילו כדי לפרק את הממשלה הזאת.

סעיד אלחרומי: ולכן אנחנו נתנגד להצעת החוק הזאת.

סעיד אלחרומי: חשוב עכשיו תקציב, לא משנה חד-שנתי, דו-שנתי – תעבירו כסף לעניים.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אופיר סופר – נמצא?

מנסור עבאס: לא נמצא; חבר הכנסת ישראל אייכלר – גם לא.

מנסור עבאס: חברת הכנסת מרב מיכאלי, בבקשה.

מרב מיכאלי: יש שר במליאה?

מרב מיכאלי: או שרה?

קריאה: כן, כן.

מרב מיכאלי: איפה?

מנסור עבאס: הינה, שם.

מנסור עבאס: שם.

מרב מיכאלי: אה, גלנט.

מרב מיכאלי: השר גלנט.

מרב מיכאלי: השר גלנט, שר החינוך.

מרב מיכאלי: אדוני שר החינוך, שמייצג פה את הממשלה, יש לי שאלה אליך: על מי אתם עובדים?

מרב מיכאלי: באמת, על מי אתם עובדים?

מרב מיכאלי: אמר פה חבר הכנסת האוזר, שהציג את הצעת החוק, שאם יהיו עכשיו בחירות אז האיתנות של משקי הבית תיפגע.

מרב מיכאלי: ובכן, בעלות ובעלי משקי הבית במדינת ישראל משפשפים את אוזניהם בתדהמה – אם יהיו בחירות האיתנות שלהם תיפגע?

מרב מיכאלי: על מי אתם עובדים?

מרב מיכאלי: אתם נתתם להם מענק 500 שקל לכל ילדה וילד, ואחר כך 300 שקל לכל ילדה וילד הבאים בתור.

מרב מיכאלי: וביד השנייה, כשלא שמו לב, ביטלתם את מתווה הצהרונים.

מרב מיכאלי: אז עכשיו קיבלו חד-פעמי 500 שקל, אבל יצטרכו לשלם כל חודש 350 שקל בשביל שיהיה מי שייקח את הילדה או הילד מהגן או מבית ספר בשלבים מוקדמים, משום שאלוהים יודעת, הממשלה לא דואגת שיהיה מי שייקח אותם.

מרב מיכאלי: על מי אתם עובדים?

מרב מיכאלי: נתתם 500 שקל לילד, אבל ביד השנייה אתם עושים תשלומי הורים משוגעים לשנה הבאה.

מרב מיכאלי: נתתם 500 שקל חד-פעמי לילד, אבל הילדות והילדים האלה צריכים מחשב בשביל ללמוד מהבית לימוד מקוון שאתם עוד לא ארגנתם, ולא ברור לכם בכלל איך הוא קורה, ולא ברור שיש אינטרנט מתאים לדבר הזה, וגם אם יש אינטרנט, ההורים צריכים לשלם אותו.

מרב מיכאלי: אבל אתם נתתם 500 שקל חד-פעמי לכל ילד.

מרב מיכאלי: על מי אתם עובדים?

מרב מיכאלי: על מי אתם עובדים, נתתם את המענק החד-פעמי הזה ולקחתם את המימון לנוער בסיכון לילדות וילדים שלפעמים אין להם בית.

מרב מיכאלי: אין להם בית, ואם יש להם בית, אין להם שמץ תמיכה בבית.

מרב מיכאלי: ואת פרויקט היל"ה הזה, שמחזיק אותם, פשוט מחזיק אותם ונותן להם סיכוי, פשוט לקחתם להם.

מרב מיכאלי: על מי אתם עובדים?

מרב מיכאלי: נתתם כסף גם למבוגרים, לא רק לילדים, 750 שקל למבוגר, חד-פעמי.

מרב מיכאלי: וואו.

מרב מיכאלי: אבל לקחתם ביד השנייה, לקחתם את רוב מקומות העבודה שהיו לאנשים.

מרב מיכאלי: האבטלה הגדולה ביותר בתולדות המדינה, מיליון מובטלות ומובטלים.

מרב מיכאלי: עכשיו אתם לוקחים את החל"ת.

מרב מיכאלי: לקחתם לאנשים את חופש התנועה שלהם, סגרתם להם את העסקים שלהם; כל אולמות האירועים, כל ענף התעופה, התיירות הפנימית, מסעדות נפגעות.

מרב מיכאלי: אבל נתתם 750 שקל, ועכשיו אתם אומרים שאם לא נעביר את דחיית שקר כלשהו הזאת של התקציב, איתנות משקי הבית תיפגע.

מרב מיכאלי: באמת, אדוני, איך אתה והחברים שלך בממשלה הזאת חושבים שאזרחיות ואזרחי ישראל לא מבינים שאתם פשוט עובדים עליהם ומשקרים להם ומורחים אותם?

מרב מיכאלי: וכל מה שנועד החוק הזה לעשות זה למרוח אותם עוד חודש, חודשיים, אולי שבוע, אולי שבועיים.

מרב מיכאלי: איך שתחליטו, מה שבא לכם.

מרב מיכאלי: ככה או ככה, אתם פשוט ממשיכים לעבוד עליהם.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת מרב מיכאלי.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

חמד עמאר: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אתמול ביקרתי בחדר המצב של היישוב ירכא, ושמעתי סקירה על כל מה שקורה ביישוב מבחינת התפתחות נגיף הקורונה והידבקות האנשים.

חמד עמאר: יצאתי מאוד מעודד מהמשמעת של התושבים שם, מההתחייבות ההדדית ביניהם.

חמד עמאר: ואני מאמין שעד סוף השבוע, עד סוף החודש, מצב ההידבקות ביישוב ירד כמעט לאפס.

חמד עמאר: היום גם שמעתי וראיתי בתקשורת שגם פרופ' רוני גמזו ביקר ביישוב ירכא, וביקר באזור המסחרי של היישוב ירכא, וקרא לכולם לחזור לאזור המסחרי, לבקר, לקנות.

חמד עמאר: וגם אני מכאן, מהכנסת, קורא לכולם, כי פרופ' גמזו אמר שהאזור בטוח.

חמד עמאר: אז תחזרו לאזור התעשייה, האזור המסחרי של ירכא, לקנות, לעשות את הקניות שלכם בסופי שבוע וכל השבוע.

חמד עמאר: חשוב מאוד שהיישוב ירכא יישאר חזק.

חמד עמאר: הנושא השני שאני רוצה לדבר עליו עכשיו הוא החוק שאנחנו דנים בו היום.

חמד עמאר: אני אצביע נגד החוק הזה; כל מפלגת ישראל ביתנו תצביע נגד החוק הזה.

חמד עמאר: ואני רוצה להגיד לכם, החוק יעבור היום בקריאה ראשונה, אבל רק בקריאה ראשונה, כי הממשלה הזאת חיה על כוכב אחר, לא כאן.

חמד עמאר: לא במדינת ישראל.

חמד עמאר: כנראה ששמים לראש הממשלה המכהן וראש הממשלה הרזרבי – ניתקו אותם מהעם.

חמד עמאר: לא מבינים מה קורה אצל האזרח הפשוט במדינת ישראל.

חמד עמאר: לא מבינים שיש היום 800,000 מובטלים במדינת ישראל; לא מבינים שיש יותר מ-80,000 עסקים קטנים שנסגרים היום במדינת ישראל.

חמד עמאר: הם מתעסקים בדבר אחד – מתי הטיימינג הכי טוב והתזמון הטוב ביותר לביבי נתניהו ללכת לבחירות.

חמד עמאר: בזה הם מתעסקים.

חמד עמאר: לא מתעסקים באיך להציל את המשק, איך להתגבר על נגיף הקורונה.

חמד עמאר: באחד הנאומים נתתי לדוגמה את יוון; נתתי לדוגמה את השכנות שלנו – ירדן.

חמד עמאר: לכן, אדוני היושב-ראש, אני אומר לך, היום אנחנו נעביר את זה בקריאה ראשונה – בעצם הממשלה תעביר את זה בקריאה ראשונה, כי אנחנו נצביע נגד, אבל אחרי שיעבירו אותו בקריאה ראשונה, הוא ייכנס להיסטוריה של מדינת ישראל ולא יתקדם יותר, כי אנחנו נלך לבחירות.

חמד עמאר: כי ככה החליטו ראש הממשלה וראש הממשלה הרזרבי, שחיים על כוכב אחר.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת חמד עמאר.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יוסף ג'בארין: סלאם עליכום.

מנסור עבאס: עליכום א-סלאם.

יוסף ג'בארין: (אומר בערבית: ברשות יושב-ראש הישיבה, חברי הכנסת,) כבוד היושב-ראש, מחר שנינו משתפים פעולה ברמה הפרלמנטרית באחד הנושאים הכי חשובים שמעסיקים את החברה הערבית בשנים האחרונות, וזה הנושא של האלימות: אתה, בתור יושב-ראש הוועדה למיגור האלימות והפשיעה בחברה הערבית, ואני, בתור יושב-ראש הוועדה לזכויות הילד, נקיים דיון על האלימות בקרב בני נוער ערבים ועל הצורך להקצות משאבים חינוכיים, חברתיים וכלכליים כדי להתמודד עם התופעה המסוכנת הזאת, ובעצם כדי להציל את הנוער הערבי שנמצא בסיכון להידרדרות לעולם האלימות והפשיעה.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להגיד לך שהיום קיימנו בוועדה לזכויות הילד דיון מאוד חשוב על סכנת סגירת תוכניות חברתיות וחינוכיות מאוד חשובות, מאוד משמעותיות ומאוד רציניות – בלי להגזים, תוכניות מצילות חיים לנוער בסיכון ולנוער במצוקה, כאשר הדיון התמקד בתוכניות היל"ה.

יוסף ג'בארין: בתוכנית היל"ה אנחנו מדברים על יותר מ-7,000 בני נוער בסיכון, יהודים וערבים, שבלי המסגרת הזאת, שנותנת להם את המענים החברתיים והחינוכיים, הם פשוט נפלטים מהמערכת החוצה.

יוסף ג'בארין: לכן, סגירת תוכנית כזאת יכולה בעצם לסתום את העתיד בפני הנוער הזה.

יוסף ג'בארין: לפני העלייה שלי לדוכן כאן שוחחתי גם עם שר החינוך יואב גלנט בנושא הזה, על החשיבות למצוא פתרונות תקציביים לכל התוכניות הללו.

יוסף ג'בארין: כשאני מדבר על תוכנית היל"ה, התלמידים שם גם במסלול של בגרות, במסלול של לימודים, ולכן חל עליהם חוק חינוך חובה, שמחייב את המדינה להבטיח את המקום שלהם במערכת החינוך באופן שוויוני.

יוסף ג'בארין: אין דבר כזה תלמידים מסוג א' שחוזרים ללימודים ומבטיחים להם את החזרה, ותלמידים מסוג ב' או מסוג ג' שכיום יש סימן שאלה גדול על חזרתם ללימודים.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת אלי אבידר.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הדור הצעיר שלנו ישלם את מחיר משבר הקורונה הכלכלי בשנים הבאות.

אלי אבידר: אבל לא רק בשנים הבאות, גם עכשיו, כשאנחנו בפתחו של משבר אבטלת הצעירים הגדול בתולדותיה של מדינת ישראל.

אלי אבידר: מיומו הראשון של משבר הקורונה זעקנו: אל תסגרו את המשק, ואיש משרי הממשלה לא רצה לשמוע.

אלי אבידר: כולם נכנעו למסע ההפחדה של נתניהו, שהכניס מדינה שלמה לחרדה: שפעת ספרדית, מאות אלפי הרוגים, קטסטרופה ברמה של אחרית הימים.

אלי אבידר: כל המושגים האלה נזרקו לאוויר ערב-ערב מבלי שאיש ישאל: על בסיס מה?

אלי אבידר: האם חוסר ידיעה מצדיק הערכות מצב אפוקליפטיות?

אלי אבידר: כל מי שהעז להטיל ספק הוגדר כחסר אחריות.

אלי אבידר: הזוי.

אלי אבידר: ההזיה היחידה היא של כל אלה שלא הבינו שמסע ההפחדה הזה נועד לחלץ את נתניהו מכלא מעשיהו, גם אם הורסים עתיד של מיליונים על הדרך.

אלי אבידר: אז עכשיו אנחנו בתוך קטסטרופה אמיתית, קטסטרופה כלכלית.

אלי אבידר: צעירי מדינת ישראל בגילי 20 עד 40 הם הנפגעים העיקריים בשוק העבודה הישראלי.

אלי אבידר: לא מדובר בכמה אלפים, אלא ב-1.8 מיליון מאזרחי מדינת ישראל, שהם המרכיב המשמעותי ביותר בשוק העבודה.

אלי אבידר: זוהי אוכלוסייה שבשנותיה הראשונות בונה את העתיד שלה דרך לימודים ועבודה בעבודות מזדמנות, ושרוב הוצאותיה הן על דיור, לימודים וחיסכון לעתיד, וכעת לא נותר להם כלום.

אלי אבידר: על פי ההערכות – תקשיבו טוב, חברי הכנסת – סטודנט אחד מתוך שלושה ינשור מהלימודים בשנה הקרובה לאור חוסר היכולת לשלם את שכר הלימוד.

אלי אבידר: אין להם אפילו יכולת לממן את ההוצאות הבסיסיות שלהם.

אלי אבידר: סטודנטים כבר היום נזרקים מהמעונות.

אלי אבידר: האוניברסיטאות, שגם הן חשופות למשבר, נאלצות לדרוש את שכר הלימוד ושכר הדירה.

אלי אבידר: ולמי הצעירים במדינת ישראל מחכים?

אלי אבידר: הם מחכים שמישהו יחשוב עליהם?

אלי אבידר: נתניהו חושב אך ורק על עצמו, ויש לו רק סיוט אחד: מדים בצבע כתום.

אלי אבידר: לא מעניין אותו העתיד של הצעירים; לא מעניין אותו מה קורה להם.

אלי אבידר: ועד שהם לא יצטרפו למחאה, שום דבר לא ישתנה.

אלי אבידר: חברותיי וחברי הכנסת, נתניהו ינצח כשאנחנו נרים ידיים, ואנחנו לא נרים ידיים, כי יש 1.8 מיליון צעירים שחייבים לדאוג להם שלא ייזרקו מתחת לגלגלים.

אלי אבידר: הצעירים האלה חייבים להצטרף למחאה, לעלות לירושלים, להישאר בה עד שנתניהו יתפטר.

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אלי אבידר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אחמד טיבי, שלוש דקות.

אחמד טיבי: כבוד היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת, כבוד יושב-ראש האופוזיציה – יושב-ראש האופוזיציה – סיעת הליכוד ללא חברים, כל אחד מכם ראה את הסרטון של הפועלים הפלסטינים ששוטרי מג"ב עינו אותם, התעמרו בהם, היכו אותם, הפשיטו אותם, השפילו אותם לעיני מצלמות.

אחמד טיבי: מי שצילם זה אחד התוקפים.

אחמד טיבי: חבורה של קלגסי משמר הגבול, קלגסים ממש.

אחמד טיבי: עכשיו אומרים: אה, אתם מסיתים את הפלסטינים.

אחמד טיבי: למה צריך להסית?

אחמד טיבי: מי מסית את הפלסטיני נגד הכיבוש?

אחמד טיבי: הכיבוש עצמו, שוטרי המג"ב האלה.

אחמד טיבי: חבורת נבזים, נפשעים, תת-רמה, תת-אנושיות.

אחמד טיבי: הלב נקרע לראות את הדברים, את התמונות האלה.

אחמד טיבי: יש כאלה שלא רצו להמשיך לראות את הסרטון.

אחמד טיבי: ואז אתה שומע על בית דין צבאי שגוזר שלושה חודשי מאסר עבודות צבא על חייל שירה מתוך עמדה מבוצרת על אבא שלא תקף, לא איים, ירה בו והרגו.

אחמד טיבי: שלושה חודשי עבודה.

אחמד טיבי: מה המסר של הצבא לחיילים האלה?

אחמד טיבי: אתה יכול לירות בפלסטיני, להרוג אותו – או שאתה מקודם, ושום דבר, שום שערה משערות ראשך לא תיפול.

אחמד טיבי: ואז אתה רואה היום בבוקר גבר בן 60, עם ליקויי שמיעה ודיבור, חירש, והחמושים במחסום, חמושי המחסום, יורים בו.

אחמד טיבי: למה הם יורים?

אחמד טיבי: הם יודעים שהם לא יוענשו, הם יגידו: זה פלסטיני, חשבנו שהוא יורה בנו, זה ההסבר האוטומטי, וכולם יאמינו.

אחמד טיבי: תראה את הפייסבוק, אומרים: למה לא שמו לו כדור בראש?

אחמד טיבי: עם אלה צריך לעשות שלום, לא כדורים.

אחמד טיבי: אי-אפשר לקבל שלום וליהנות משלום אם אתם עושים שלום עם כל העולם ואתם ממשיכים לירות בפלסטינים.

אחמד טיבי: אין מעקפים, רק דרך הפלסטינים אפשר לעשות שלום.

אחמד טיבי: לא עם כל העולם הערבי והאסלאמי, רק עם הפלסטינים.

אחמד טיבי: אם אי-אפשר לעשות שלום עם האימא מעזה שנמצאת תחת מצור או הגבר מחברון שיכול לקבל כדור בראש – עם מחסום, בלי מחסום – או הצעיר משכם, אף אחד לא יזכה בשלום.

אחמד טיבי: וכל הביטויים על שלום זה fake peace, פייק שלום.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אחמד טיבי.

מנסור עבאס: אחרון הדוברים, יושב-ראש האופוזיציה חבר הכנסת יאיר לפיד.

מנסור עבאס: בבקשה.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפני שהממשלה והקואליציה הזאת באות הנה להצביע על החוק הזה של דחיית התקציב, שיעלו קודם לדוכן הזה ויבקשו סליחה.

יאיר לפיד: אתם צריכים לבקש סליחה מאזרחי ישראל, להתנצל בפניהם במבט מושפל.

יאיר לפיד: ב-17 במאי הקמתם ממשלה, הודעתם שזו שעת חירום ואתם מקימים ממשלת חירום לאומית.

יאיר לפיד: צריך להעביר תקציב במהירות האפשרית, זה היה ההסבר להקמת הממשלה.

יאיר לפיד: אמרתם שעת חירום – בשעת חירום שמים הכול בצד: את כתבי האישום של ראש הממשלה, את חילוקי הדעות, כל הדברים שנאמרו במערכת הבחירות – הכול הצידה, כי זו שעת חירום; מייד צריכים להעביר תקציב למען אזרחי ישראל, בשביל הרווחה, בשביל המובטלים, בשביל התמודדות עם המשבר.

יאיר לפיד: והיום אתם באים הנה ואומרים לנו: רגע, רגע, תנו לדחות בעוד 100 יום.

יאיר לפיד: 100 יום כבר עברו, עכשיו רוצים לדחות בעוד 100 יום, ואז מה, תדחו בעוד 100 יום כי אתם לא מסוגלים לעשות החלטה נורמלית אחת?

יאיר לפיד: כל מה שאתם עושים פה היום זה להנציח את הכישלון הטוטלי של הממשלה הזו, של ראש הממשלה הזה, בטיפול במשבר הקורונה.

יאיר לפיד: אז אם כבר נכשלתם, תעלו הנה ותבקשו סליחה.

יאיר לפיד: תבקשו סליחה מהמובטלים, תבקשו סליחה מהצעירים, תבקשו סליחה מעסקים קטנים שפשטו את הרגל, תבקשו סליחה מכל האנשים ששיקרתם להם כשהקמתם את הממשלה הזו.

יאיר לפיד: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יאיר לפיד.

מנסור עבאס: יסכם את הדיון חבר הכנסת צבי האוזר.

אורנה ברביבאי: אנחנו עולים להצבעה למעלה.

מנסור עבאס: אוקיי.

קריאות: – – –

קריאה: צביקה, קח זמן, קח זמן.

קריאה: אל תמהר.

צבי האוזר: החיפזון מהשטן.

מיקי לוי: קח זמן, מכונת ההנשמה התחילה.

קריאה: חברי הקואליציה נוהרים להצבעה.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, אני חייב לך חובה.

צבי האוזר: אני חושב שבנאום הקודם שלי זו הייתה פעם ראשונה שאתה היית יושב-ראש ואני נאמתי, ומשום מה נשמט הדבר מזיכרוני ולא בירכתי אותך.

צבי האוזר: אז אומנם זה כבר מאוחר ואולי הכנסת בסוף תתפזר, אבל אני מברך אותך ושמח לעמוד כאן כשאתה לצידי.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, לא רק אותך אני רוצה לברך, אני גם רוצה לברך היום את תושבי העיר אריאל.

צבי האוזר: אני לא יודע אם חבריי חברי הכנסת יודעים, אבל היום – –

אלעזר שטרן: סיפחו אותם.

אלעזר שטרן: סיפחו אותם.

צבי האוזר: – – מציינת העיר אריאל – –

אלעזר שטרן: – – – סיפוח – – –

צבי האוזר: – – היית מאמין, חבר הכנסת שטרן?

צבי האוזר: 42 שנים לייסודה.

צבי האוזר: אתה יודע, יש כאלה בסביבתך שהיו רוצים לא לראות את אריאל על המפה, היו רוצים להזיז, לפנות.

צבי האוזר: 42 שנה.

צבי האוזר: גברים, נשים, ילדים, טף, למעלה מ-20,000 תושבים, באזור ה-22,000 תושבים.

צבי האוזר: יש בהם ותיקים, יש בהם עולים חדשים.

צבי האוזר: אני מקווה שחלקם צופים בנו ברגעים אלה.

צבי האוזר: יש באריאל שבט צופים, יש באריאל היכל תרבות, תזמורת קאמרית, אפילו אוניברסיטה.

צבי האוזר: ואפילו, חבר הכנסת שטרן, באוניברסיטה יש פקולטה לרפואה.

צבי האוזר: אתה יודע, זכיתי בתור חבר הוועדה לתכנון ולתקצוב להרים את האצבע לפתיחתה של פקולטה לרפואה נוספת בישראל.

צבי האוזר: אז חשבו שאולי אין צורך ברופאים, והינה הגיע אותו נגיף קורונה – –

קריאה: צביקה – – –

צבי האוזר: – – ומבינים עד כמה אנחנו צריכים רופאים, ילמדו איפה שילמדו.

יבגני סובה: – – – תיירות, אתה הפכת למורה דרך, אתה מסביר לנו על העיר כאילו אנחנו לא יודעים מה זה ואף פעם לא היינו שם – – –

צבי האוזר: חבר הכנסת סובה, תתפלא לדעת שיש כמה מבין חברינו שלא מכירים היטב את אריאל, עיר ואם בישראל.

יבגני סובה: אני לא מאמין.

צבי האוזר: אני בטוח שאתה מכיר.

צבי האוזר: אתה יודע כמה יוצאי מדינות חבר העמים – – –

יבגני סובה: לימדתי באוניברסיטה שם.

צבי האוזר: לימדת באוניברסיטה?

יבגני סובה: לימדתי באוניברסיטה שם.

צבי האוזר: למדת.

יבגני סובה: לימדתי.

צבי האוזר: לימדת.

יבגני סובה: כן.

צבי האוזר: תבורך.

צבי האוזר: תראה – – –

יבגני סובה: אני לא חושב שיש מישהו שלא מכיר – – –

צבי האוזר: יש, יש שלא מכירים, ואני מציע לך אולי בהזדמנות זאת להציע לחברים שאינם מכירים, אולי סיור מודרך.

צבי האוזר: נעשה את זה יחד.

יבגני סובה: למה, מי לא מכיר?

יבגני סובה: תראה לי.

יבגני סובה: תצביע, מי לא מכיר.

צבי האוזר: יש, יש חברים.

צבי האוזר: אנחנו לא נעשה שיימינג ונגיד מי לא מכיר.

צבי האוזר: אבל גם אם מכירים, זו הזדמנות טובה לברך את אריאל על יום הולדת 42 שנה, ואני בטוח, חבר הכנסת סובה, שאתה מצטרף לברכות.

צבי האוזר: נכון?

יבגני סובה: אני מצטרף, בוודאי.

צבי האוזר: אז אני שמח.

יבגני סובה: מפה אני מברך את כל תושבי אריאל.

יבגני סובה: אני חושב שצריך גם להיזכר בזכרו של רון נחמן, שהיה ממקימי אריאל.

יבגני סובה: ודאי, איזו שאלה.

יבגני סובה: ואני גם מברך את ראש העיר הנוכחי אלי שבירו.

יבגני סובה: ודאי, איזו שאלה.

צבי האוזר: אז אני אצטרף לברכות של חבר הכנסת יבגני סובה, שהזכיר כאן – –

יבגני סובה: פה אין קואליציה ואופוזיציה בכלל.

צבי האוזר: – – חבר ותיק, רון נחמן, זיכרונו לברכה.

צבי האוזר: הוא היה כאן, בכנסת הזאת, ובאמת, במו ידיו הגשים חלום, הפך חלום למציאות, אותה מציאות שאנחנו מדברים עליה עכשיו.

צבי האוזר: אנחנו גם מברכים את ראש העיר שבירו, שמנהל היום את העיר הזאת.

יבגני סובה: אתה רוצה עוד סקופ?

צבי האוזר: כן, בבקשה.

יבגני סובה: ראש העיר אלי שבירו היה המפקד שלי בצבא, אז גם אני מברך אותו.

יבגני סובה: אז הינה, למדת פה את כל הסודות – – –

יאיר לפיד: אני מוסיף, צביקה, שהבן שלי לומד באוניברסיטת אריאל.

יבגני סובה: אל תחנך אותנו על אריאל, צביקה.

צבי האוזר: אני לא מחנך, חברים.

צבי האוזר: יש פה – אני לא יודע עד כמה העיתונאים צופים בנו, אבל אט-אט מתגלות פניה היפות של הכנסת, פניה המגוונות, והסכמה לאומית, שפעם לא הייתה והיום קיימת, על אריאל.

צבי האוזר: הינה אומר חבר הכנסת לפיד שבנו לומד באותה פקולטה.

צבי האוזר: מה הוא לומד, חבר הכנסת לפיד?

יאיר לפיד: אנתרופולוגיה וקרימינולוגיה.

צבי האוזר: אנתרופולוגיה וקרימינולוגיה.

יאיר לפיד: מה שאומר שאני אצטרך להמשיך לעבוד.

צבי האוזר: אתה יודע, אנחנו יכולים להרחיב.

צבי האוזר: אמרו לי שיש זמן, אט-אט האנשים מתקבצים.

צבי האוזר: אנחנו יכולים להחליף עמדות של אבות לבנים.

צבי האוזר: חובת הפרנסה, עד איזה גיל זה?

יאיר לפיד: עד המוות.

יאיר לפיד: אני כשר אוצר שמתי את המימון לאוניברסיטת אריאל.

יאיר לפיד: נתתי את המימון להפוך לאוניברסיטה.

צבי האוזר: אתה יודע, המשך הדברים שלי על אריאל הם בדיוק אליך, חבר הכנסת לפיד.

יאיר לפיד: אין לי ספק.

צבי האוזר: במסגרת אותה הסכמה לאומית, קונסנזוס, הבנה, באשר לאריאל, לרקמת החיים שם, לעיר ואם בישראל.

זאב אלקין: – – – מציעים פה כסף לאוניברסיטת אריאל.

זאב אלקין: בדיוק באתי לקחת.

צבי האוזר: הינה גם השר האחראי.

צבי האוזר: כי כמו אריאל, חבר הכנסת לפיד, יש 130 יישובים ביהודה ושומרון, 130 קהילות.

צבי האוזר: במצטבר אפשר להגיד שכחצי מיליון, קרוב לחצי מיליון אנשים גרים שם.

יבגני סובה: צביקה, היית מזכיר הממשלה, אתה זוכר גם איך הקפיאו בנייה באריאל.

יבגני סובה: כמה יחידות דיור ממשלת נתניהו אישרה באריאל?

יבגני סובה: תגיד לנו.

יבגני סובה: תגיד לנו, מעבר לדברים – – –

צבי האוזר: ומדוע אני מרחיב על אריאל, חבריי, חבר הכנסת לפיד – –

יבגני סובה: תיזכר בזה.

יבגני סובה: אני בטוח שתושבי אריאל לא – – – מהמספרים, מה שאתה תגיד, אה?

צבי האוזר: – – חבר הכנסת סובה?

צבי האוזר: אני מבין שאפשר להקים אולי, הייתי אומר, שדולה למען אריאל פה.

צבי האוזר: אולי קמה לה אגב אורחא – –

יבגני סובה: עשר שנים אנשים לא יכולים לבנות שם בית.

צבי האוזר: – – השדולה למען אריאל ובנותיה.

צבי האוזר: אגב, אני לא יודע אם אתה יודע, חבר הכנסת סובה, שאת אריאל הקים גרעין תל אביב.

צבי האוזר: גרעין תל אביב.

צבי האוזר: חברים מהתעשייה האווירית והתעשייה הצבאית, אם אני לא טועה, שגרו בתל אביב, ואתה יודע, התקדמו מזרחה.

יבגני סובה: צביקה, זה לא שמאל – – –

צבי האוזר: חלילה, לא שמאל.

צבי האוזר: חלילה.

יבגני סובה: – – –

צבי האוזר: חברים, אנחנו באווירה של פיוס, של הסכמה לאומית.

צבי האוזר: מדברים פה על הבנים, על דור הבנים.

אלעזר שטרן: צביקה, למה אתה לא? למה נשארת בתל אביב?

צבי האוזר: יש כאלה שיכולים לדבר על דור הנכדים.

צבי האוזר: בואו נשמור, עוד כמה דקות יהיה הפולמוס הראוי לבית זה.

צבי האוזר: אבל אני אומר לך, חבר הכנסת לפיד, למה אני מזכיר את אריאל; כי בשבוע שעבר הנחתי הצעת חוק להחיל את חוק-יסוד: משאל עם גם על אריאל וגם על 130 קהילות – אנשים, בני אדם.

צבי האוזר: ראוי להציב אותו סטנדרט, בשם השוויון, ולומר שבמידה שמדינת ישראל תקבל החלטה, תקבל החלטה – חלילה, בעיניי – בלתי סבירה ובלתי הגיונית להזיז אנשים מביתם, לפנותם, יהיה זה בדרך הדמוקרטית היחידה שאפשר לקבל אותה: דרך המופיעה במצע יש עתיד, דרך המופיעה במצע תל"ם, דרך המופיעה במצע כחול לבן, דרך המקובלת, נדמה לי על כל מרכיבי הקואליציה – במשאל עם, לא בשום דרך אחרת.

צבי האוזר: כך ראוי למדינה דמוקרטית, ואני בטוח, חבר הכנסת לפיד, וכפי שציינת, בנך לומד שם, שאתה מבין מהי קהילה, מה המשמעות, שבמאה ה-21 לא תעלה על הדעת הזזת אנשים.

צבי האוזר: אבל אם זה איזשהו פתרון – הוא יוכרע אך ורק בדרך כזאת.

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, כולכם יודעים ומכירים את עמדותיי, הייתי אומר, משכבר הימים.

צבי האוזר: תמכתי בהחלת ריבונות בשטח ביהודה ושומרון המצוי תחת שליטה ישראלית.

צבי האוזר: אחרי 53 שנים נדמה לי שתפיסה צבאית זמנית איננה הולמת את ההסדר הראוי.

צבי האוזר: אני גם חושב שעמדתי זו איננה עמדת מיעוט.

צבי האוזר: היא עמדה רחבה, מקובלת, הייתי אומר אפילו עמדת רוב.

צבי האוזר: היא גם באה לידי ביטוח בתוכנית פורצת הדרך, תוכנית המאה של הנשיא טראמפ.

צבי האוזר: אולם התבשרנו השבוע שבמסגרת אותו דיון בין-לאומי על הסכמות בין ישראל לבין בעלת בריתה ארצות הברית, אותה החלטה שאמורה הייתה להתקבל – ייתכן שגם בכנסת זו – על החלת ריבונות, נדחית.

יואב קיש: האוזר, כל הזמן – – – סן רמו, מה יהיה?

צבי האוזר: עוד מעט נגיע גם לסן רמו, ידידי.

צבי האוזר: התבשרנו על הסכם, הייתי אומר היסטורי, הסכם שלום שנדמה לי שרוב מוחלט של חברי הבית מברכים עליו, וכחלק מאותה הסכמה, אותה הכרעה היסטורית של החלת ריבונות נאלצת להידחות.

צבי האוזר: ואני הצעתי לקחת את המרכיב אולי המהותי, החשוב ביותר, בהחלטת ריבונות – ואסביר מדוע – שהוא החלת חוק-יסוד: משאל עם גם על אותם יישובים שיושבים באזור שעליו מתוכננת או מתועדת החלת ריבונות.

צבי האוזר: אמרתי: בואו נקדים זאת ונסדיר את הדבר הזה.

צבי האוזר: אגיד מדוע אני רואה את רעיון חוק-יסוד: משאל העם אולי כרעיון הליבה או רעיון מרכזי בהחלת ריבונות, הגם שיש בה חשיבות, ואציין את ההוויה הפוליטית-מדינית שחווינו כאן בארץ הזאת ב-30 השנה האחרונות.

צבי האוזר: הווי ידוע, מדינת ישראל החילה ריבונות על רמת הגולן ב-1981, וחמש ממשלות בחמישה הרכבים שונים ניהלו משא ומתן על עתיד הגולן גם אחרי החלת ריבונות.

צבי האוזר: השוני בין אותן שנים, שבהן ניהלו משא ומתן גם אחרי החלת ריבונות, למצב שהשתרר אחרי 12 במרץ 2014, עת הבית הזה קבע את חוק-יסוד: משאל עם, השוני הוא שאת אותם הסדרים שנזרקו באוויר ונדונו – על רמת הגולן, על גבולותיה של ירושלים – אי-אפשר כבר להעביר ככה, באיזשהו מחטף, בחשכת ליל כאן בבית הזה, כי אם הדבר יוצג – הוא יונח להכרעתו של העם.

צבי האוזר: עכשיו, למען הסר ספק אני רוצה לחדד ולהבהיר: אני חושב שהרעיונות לרדת מרמת הגולן, לסגת מרמת הגולן, היו רעיונות עוועים.

צבי האוזר: אנחנו רואים היום, במלאת קרוב לעשור למלחמת האזרחים בגולן, עד כמה רעיון משוטה היה הרעיון לרדת מרמת הגולן; עד כמה ישראל הייתה יכולה להיפגש בכוחות דאעש על סף טבריה, או בכוחות איראניים.

צבי האוזר: ואם מישהו חושב שהיה הדבר מביא שלום, הרי הוא יודע היום שהיה מביא מלחמה גדולה, גדולה מאוד, עם הרוגים ונפגעים, אם הייתה נעשית אותה טעות היסטורית של ירידה מרמת הגולן.

צבי האוזר: וברור לי שהיום, ב-2020, הבית הזה ברובו מבין עד כמה היינו על סף טעות היסטורית, עד כמה הדבר חסר אחריות היסטורית וחסר אפשרות היסטורית, ועד כמה אותו חוק-יסוד: משאל עם נועל, נועל את העניין.

צבי האוזר: ולא תקום כאן ממשלה שבחשכת ליל תרד מרמת הגולן, כי הדבר יגיע למשאל עם.

צבי האוזר: ואותו הסדר שמציג את מח העצמות של החשיבה הדמוקרטית, שהכרעות היסטוריות כאלה יש להן מנגנון לקבלת החלטה, אי-אפשר בעסקאות, בדילים, לעשותן – הדבר הזה יחול, ויחול גם באשר ל-130 קהילות, יישובים, אנשים ביהודה ושומרון.

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, רבים מביניכם משוחחים איתי באשר להסדרים מדיניים עתידיים, באשר לתוכנית המאה.

צבי האוזר: רבים שאלו אותי: האם בשבתך כיושב-ראש ועדת חוץ וביטחון אתה מכיר את המפות?

צבי האוזר: ואני רוצה להגיד לכם, חבריי מימין ומשמאל: לא מדובר במפות, לא מדובר בקווים, לא מדובר באחוזים – מדובר בראש ובראשונה באנשים, חצי מיליון ישראלים שחיים היום מעבר למה שמכונה קו ירוק.

צבי האוזר: ואם מישהו חושב – – –

אנטאנס שחאדה: שלושה מיליון פלסטינים.

צבי האוזר: גם פלסטינים חיים.

צבי האוזר: ואם מישהו חושב שבמאה ה-21 אפשר להזיז אנשים ככה – זה לא קיים, אין לזה היתכנות.

צבי האוזר: אין אפשרות לבוא ולהגיד לאנשים: טלו את מיטלטליכם ונועו.

צבי האוזר: אתה זוכר את הוויכוח בין א"ב יהושע לאנטון שמאס?

צבי האוזר: אז הוא אמר כך: אין דבר כזה היום, טלו מיטלטליכם ונועו 100 מטר, לא מזרחה ולא מערבה.

צבי האוזר: אני חוזר ואומר שההסכמה המינימלית כאן בבית הזה היא לכללי משחק.

צבי האוזר: ואני מצפה ממך, חבר הכנסת יאיר לפיד, להבהיר כאן ועכשיו שאתה תומך בדבר, כפי שתמכת, ואני מכיר את זה; וחבר הכנסת בוגי יעלון כאן נמצא, ואני יודע שהוא תומך בזה.

צבי האוזר: לכן, מעבר לזכותה ההיסטורית של ישראל בשטח – והזכירו פה את סן רמו, ודיברתי על כך – והקשרי הביטחון, יש את אותה תפיסה הומניסטית, שמביאה לידי ביטוי את כבוד האדם, את זכות הקניין, והיא מחייבת את כל הבית הזה להגיע לאותה הבנה.

צבי האוזר: ולכן, חברים, בכוונתי לבוא בדברים עם סיעות הבית בימים הקרובים, אדוני היושב-ראש, כולל כל סיעות הקואליציה, כולל ראש הממשלה, ולהביא להסכמה לאומית רחבה להעברת החוק הזה בשלוש קריאות, שיחיל את חוק-יסוד: משאל עם גם על יישובים ביהודה ושומרון.

צבי האוזר: הדבר ישמש הסכמה מינימלית בבית, לרבות בעת בחירות.

צבי האוזר: וזו, אדוני היושב-ראש, סיבה נוספת לדחות את פיזור הכנסת ולקבל את הצעת החוק המונחת כאן בפניכם.

צבי האוזר: ואני לא אחזור על הדברים שהצגתי בפתיחת הדברים, אבל יציאה לבחירות עכשיו תהיה בחזקת התאבדות לאומית, בעיטה בפרצופו של הציבור.

צבי האוזר: אני קורא לכל חבריי לתמוך בהצעת החוק, המונחת בפניכם בקריאה ראשונה, לדחייה של מועד פיזורה של הכנסת, וכמובן מנצל את ההזדמנות הזו לקרוא לכולכם לתמוך בהצעת החוק שאניח בזמן הקרוב להחלת חוק-יסוד: משאל עם, אותו רעיון דמוקרטי, גם על יישובי יהודה ושומרון.

צבי האוזר: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, תודה רבה לכם.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת האוזר.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, הממשלה ביקשה לקיים הצבעה שמית על הצעת החוק.

יריב לוין: לפיכך אנחנו נעבור להצבעה שמית על הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 50 – הוראת שעה) (התפזרות בשל אי-קבלת חוק תקציב), בקריאה הראשונה.

יריב לוין: מזכירת הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: << קריאה >> מזכירת הכנסת ירדנה מלר-הורוביץ: << קריאה >> (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – נגד אלי אבידר – נגד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח קארין אלהרר – אינה נוכחת סעיד אלחרומי – נגד זאב אלקין – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – אינו נוכח גבי אשכנזי – אינו נוכח יעקב אשר – בעד אוריאל בוסו – בעד דוד ביטן – בעד רם בן ברק – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אורנה ברביבאי – נגד אליהו ברוכי – בעד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – בעד יוסף ג'בארין – נגד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח עוזי דיין – בעד אבי דיכטר – בעד צבי האוזר – בעד ניצן הורוביץ – נגד עמית הלוי – בעד צחי הנגבי – בעד יועז הנדל – בעד שרן מרים השכל – בעד מיכל וונש – בעד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח תמר זנדברג – נגד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת מיקי חיימוביץ' – בעד אליהו חסיד – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד אחמד טיבי – נגד יוסף טייב – בעד יעקב טסלר – נגד דסטה גדי יברקן – בעד היבה יזבק – נגד עומר ינקלביץ' – בעד משה יעלון – נגד אלי כהן – בעד יצחק כהן – אינו נוכח מאיר כהן – נגד מירב כהן – בעד מתן כהנא – אינו נוכח ע'דיר כמאל מריח – נגד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד אביגדור ליברמן – אינו נוכח יאיר לפיד – נגד אוסנת הילה מארק – בעד פטין מולא – בעד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי קונין – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – בעד יעקב מרגי – בעד משולם נהרי – בעד אבי ניסנקורן – בעד בנימין נתניהו – בעד סונדוס סאלח – אינה נוכחת יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – נגד גדעון סער – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – בעד חמד עמאר – נגד ג'אבר עסאקלה – נגד עודד פורר – אינו נוכח יצחק פינדרוס – בעד טלי פלוסקוב – בעד אורלי פרומן – נגד תהלה פרידמן – בעד עמיר פרץ – בעד רפי פרץ – בעד אורית פרקש הכהן – בעד עינב קאבלה – בעד אנדרי קוז'ינוב –

יריב לוין: נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד אריאל קלנר – בעד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד עידן רול – נגד יואל רזבוזוב – נגד יפעת שאשא ביטון – בעד אנטאנס שחאדה – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד הילה שי וזאן – בעד מיכל שיר סגמן – בעד עפר שלח – נגד איציק שמולי – בעד רם שפע – בעד איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – נגד פנינה תמנו – בעד

יריב לוין: נא לקרוא בבקשה שוב בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח ישראל אייכלר – בעד קארין אלהרר – אינה נוכחת משה ארבל – אינו נוכח גבי אשכנזי – אינו נוכח רם בן ברק – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח קרן ברק – אינה נוכחת גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת יצחק כהן – אינו נוכח מתן כהנא – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יוליה מלינובסקי קונין – אינה נוכחת סונדוס סאלח – אינה נוכחת אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח עודד פורר – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת

יריב לוין: האם נמצאים במליאה חברי כנסת או חברות כנסת שמעוניינים להצביע וטרם עשו זאת?

יריב לוין: אם כך, תמה ההצבעה.

יריב לוין: המזכירה, נא לסכם את התוצאות.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת להלן התוצאות: בעד הצעת החוק – 62, נגד – 38, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שהצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 50 – הוראת שעה) (התפזרות בשל אי-קבלת חוק התקציב) עברה בקריאה הראשונה, ותועבר לוועדת הכספים לשם הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1348).

ירדנה מלר-הורוביץ: ]

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, אנחנו נעבור לסעיף הבא על סדר-היום: הצעת חוק ההוצאה לפועל (נגיף הקורונה החדש – תיקון מס' 67 והוראת שעה), התש"ף

יריב לוין: –2020, בקריאה הראשונה.

יריב לוין: יציג את הצעת החוק שר המשפטים אבי ניסנקורן.

יריב לוין: איפה שר המשפטים?

יריב לוין: איפה שר המשפטים, הוא נמצא כאן?

יריב לוין: איפה הוא?

יריב לוין: אדוני שר המשפטים, בבקשה.

יריב לוין: בבקשה, אדוני השר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק ההוצאה לפועל (נגיף הקורונה החדש – תיקון מס' 67 והוראת שעה), התש"ף

אברהם (אבי) ניסנקורן: –2020, נועדה לסייע למשקי הבית והעסקים בישראל אשר מתקשים לשלם את חובותיהם בעקבות משבר הקורונה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ההגבלות השונות אשר הוטלו בחודשים האחרונים על אזרחי ישראל צמצמו באופן משמעותי את הפעילות הכלכלית במשק.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הירידה הפתאומית והמתמשכת בהכנסות גרמה לכך שאנשים רבים, שבימים כתיקונם עומדים בהתחייבויות שלהם בזמן, לא מצליחים לפרוע תשלומים ומוצאים את עצמם אל מול מערכת ההוצאה לפועל, חלקם בפעם הראשונה בחייהם.

קריאה: לא שומעים.

מנסור עבאס: תגביר את הקול שלך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: במצב זה אנו מחויבים להביא פתרונות אשר יסייעו לאנשים להתמודד עם החובות שנוצרו להם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: על כן, בהצעת החוק מוצע לקבוע מכלול של הסדרים בתחום ההוצאה לפועל אשר ייתנו מענה לצרכים הייחודיים שנוצרו בעקבות משבר הקורונה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כך למשל, מוצע לקבוע הסדר תשלומים מיוחד, שלפיו הזוכה יקבל תשלומים באופן חודשי מבלי שיצטרך לפעול לגביית החוב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: החייב מצידו יקבל הפחתה של העלויות בתיק, לרבות הפחתה של 50% בריבית הפיגורים, וגם יהיה מוגן מהליכי גבייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מי שאין ביכולתו לעמוד בהסדר התשלומים יוכל לפנות לרשם ההוצאה לפועל, אשר יהיה רשאי לפרוס את החוב לתשלומים לתקופה של שש שנים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בנוסף, מוצע להאריך בהוראת שעה מועדים שונים בהליכי ההוצאה לפועל על מנת לאפשר לחייבים זמן נוסף להתאושש מבחינה כלכלית ולהסדיר את חובם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עוד מוצע לקבוע שבאופן זמני לא יבוצעו צווי הבאה ולא ייתפסו רכבים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מוצע גם להחמיר את התנאים לביצוע הליך עיקול מיטלטלין.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מכיוון שמדובר בפתרונות ייחודיים לתקופת הקורונה, רוב ההוראות מוצעות כהוראת שעה אשר ניתן יהיה להאריך במידת הצורך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הכנסת מתבקשת לאשר את הצעת החוק בקריאה הראשונה ולהעבירה לוועדת החוקה לצורך הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הצעת החוק במהותה מטרתה להקל על חייבים בתקופה הקשה הזאת, תודה.

מנסור עבאס: תודה לשר אבי ניסנקורן.

מנסור עבאס: אנחנו נתחיל עם רשימת הדוברים.

מנסור עבאס: ראשון הדוברים, חבר הכנסת מתן כהנא, נמצא באולם?

מנסור עבאס: לא נמצא; חבר הכנסת חמד עמאר, נמצא באולם?

מנסור עבאס: לא נמצא; חבר הכנסת אנטאנס שחאדה; חבר הכנסת עופר כסיף; חבר הכנסת עמית הלוי; חבר הכנסת אליהו חסיד; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – מוותר; חבר הכנסת ווליד טאהא – אינו נוכח; חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת; חבר הכנסת אלי אבידר – אינו נוכח; חבר הכנסת אריאל קלנר – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת מיקי לוי – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה, שלוש דקות.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, איך שאמרנו, ואנחנו חוזרים ואומרים: כשהממשלה מביאה הצעות חוק שמיטיבות עם האזרח ומקילות על האזרח, אדוני היושב-ראש, במיוחד בעת מצוקה – ואנחנו נמצאים בעיצומו של משבר הקורונה, שהוא משבר בריאותי אבל בהחלט הוא משבר כלכלי, ואנחנו רואים את המספרים, כמיליון מובטלים, עסקים קורסים, אנשים פושטי רגל והעסקים לא מקבלים את הפיצוי שהם צריכים לקבל – טוב שעושה הממשלה שמביאה הצעת חוק זאת, תיקון לחוק ההוצאה לפועל, שמאריכה את התקופות של החייבים, שנותנת להם אפשרות לפרוס את התשלומים ושנותנת להם את האפשרות להתארגן על מנת שיוכלו לעמוד בחובות שהם צברו בתקופה הזאת.

אוסאמה סעדי: אני חייב כאן, כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת – ודיברנו עכשיו עם כבוד שר המשפטים – לומר שיש עוד הצעת חוק חשובה מאוד שגם היא מטיבה עם החייבים, והיא ביטול הגבלת רישיון הנהיגה.

אוסאמה סעדי: כזכור לך, כבוד היושב-ראש, הצעות אלה שלי ושל חברי הכנסת שלמה קרעי, חמד עמאר, חברי ג'אבר עסאקלה ושרן השכל עברו בקריאה טרומית, ואנחנו חיכינו להצעת החוק הממשלתית.

אוסאמה סעדי: כבוד שר המשפטים עכשיו בישר לי שהממשלה אישרה היום את הצעת החוק הזאת, והוא מנסה להביא את זה לקריאה הראשונה במליאה, ואז אולי ככה נוכל עוד השבוע או בשבוע הבא לחוקק את זה בקריאה שנייה ושלישית, וככה כ-150,000 נהגים, פחות או יותר, יוכלו לקבל את רישיון הנהיגה שלהם ולחזור ולהתפרנס ולחיות בכבוד.

אוסאמה סעדי: לכן, כמובן, אנחנו ברשימה המשותפת בעד הצעת חוק זו.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת עודד פורר, נמצא?

מנסור עבאס: אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת יאיר גולן – אינו נוכח; חבר הכנסת ניצן הורביץ – אינו נוכח; חבר הכנסת ינון אזולאי – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני שעה קלה חברי אלי אבידר בירך בערבית על ההסכם שלום עם ערב – – –

מנסור עבאס: איחוד האמירויות.

יבגני סובה: עם איחוד האמירויות.

יבגני סובה: כנראה בראש אני גם חושב על ערב הסעודית.

יבגני סובה: קודם כול, גם אני מברך על ההסכם.

יבגני סובה: כולנו בירכנו על ההסכם.

יבגני סובה: אבל אם מישהו חושב שהכסף מדובאי יבוא ויציל את כלכלת ישראל, זאת אשליה.

יבגני סובה: שלא יחיה בסרט, שכנראה בסביבתו של נתניהו מייצרים את הסרט הזה.

יבגני סובה: אבל הם יודעים, בהפקה, הם יודעים לעשות הפקות טובות של סרטים.

יבגני סובה: תראו, למה אני אומר את זה בציניות?

יבגני סובה: משום שהמצב בכלכלת ישראל הוא עגום.

יבגני סובה: לא צריך להיות חכם גדול בשביל לפתוח עיתון בבוקר ולראות במילים גדולות את המילה "מיתון".

יבגני סובה: אנחנו לא מתקרבים למיתון – אנחנו כבר עמוק בתוך המיתון.

יבגני סובה: כשאני מדבר על המיתון אני מייד נזכר שבעשר השנים האחרונות סיפרו לנו שאנחנו בנס כלכלי, שאנחנו, הודות לממשלת ישראל, חיים במדינה שהכלכלה שלה הכי חזקה בעולם ואנחנו בנס כלכלי.

יבגני סובה: רבותיי, בדקתי מה זה המושג הזה, נס כלכלי.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, אחרי מלחמת העולם השנייה בגרמניה היה נס כלכלי: תוך עשר שנים, למרות התבוסה שלה – ולמזלנו הייתה תבוסה שלה במלחמה – קרה נס כלכלי בגרמניה.

יבגני סובה: בשנות החמישים ובשנות השישים היה נס כלכלי ביפן.

יבגני סובה: יפן התקדמה בשני עשורים, ואכן קוראים לזה נס כלכלי.

יבגני סובה: אתה יודע מה, אדוני היושב-ראש, אפילו הייתה בדיחה בברית המועצות:

יבגני סובה: איך זה ייתכן ששתי המדינות האלה הפסידו במלחמה וחיים בהן הרבה יותר טוב מאשר אזרחי ברית המועצות – זה נס כלכלי.

יבגני סובה: היה גם נס כלכלי ביוון בשנות השישים והשבעים, נס כלכלי בשבדיה, כשבאמת הייתה צמיחה בכלכלה.

יבגני סובה: אבל רבותיי, אני לא שמעתי איש בהיסטוריה של מדינת ישראל אומר שהיה נס כלכלי.

יבגני סובה: הייתה אינפלציה בשנות השמונים, ותסתכלו כיצד ממשלת האחדות בשנות השמונים התגברה על האינפלציה – אני לא הייתי אז פה, אבל למדתי את זה היטב.

יבגני סובה: לא היו מחלוקות אז, בשנות השמונים, בשביל להתגבר על המשבר הכלכלי, כפי שאנחנו רואים את המחלוקות היום בין השחקנים הקואליציוניים.

יבגני סובה: כשאני מדבר על המיתון, אני לא מסתכל בעיתונים ואני לא מסתכל על הכותרות של העיתונים.

יבגני סובה: אני מסתכל על אנשים שתכננו לעשות חתונות, שילמו מקדמות, ועכשיו נשארו בלי חתונות ובלי מקדמות.

יבגני סובה: כשאני מדבר על המיתון, אני מסתכל על אנשים שקנו כרטיסי טיסה, הזמינו חופשה, ביטלו להם את הטיסה ועכשיו אף אחד לא משיב להם את הכספים.

יבגני סובה: כשאני מדבר על המיתון, אני מסתכל על בן אדם שקנה אוטובוס, שילם בכל חודש את ההלוואה, ואין לו הסעות, הוא לא יכול להרוויח וגם לשלם על האוטובוס – אני מדבר על חברת ההסעות.

יבגני סובה: כשאני מדבר על המיתון, אני מדבר על 140,000 משפחות שביקשו מהבנק שלהן לדחות את המשכנתה.

יבגני סובה: וכשאני מדבר על מיתון, אני מדבר על כל הצעירים שאין להם ילדים עד גיל 28 והם לא זכאים לדמי אבטלה.

יבגני סובה: רבותיי, מדינת ישראל כבר עמוק בתוך המיתון, ומי שחושב שהסיפור עם מדינה כזאת או אחרת, ערבית, עם שלום כזה או אחר, יכול לחפות על זה, הוא טועה ובגדול.

יבגני סובה: תתחילו להסתכל למציאות בעיניים.

יבגני סובה: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת סובה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; חבר הכנסת יוראי להב הרצנו – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אוריאל בוסו, בבקשה, שלוש דקות.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לנצל את הדקות שיש לי כאן, מעל בימת הכנסת, לספר משהו שהוא למעשה שגרת היום-יום, אבל את יום העבודה שלי התחלתי היום בעיר שדרות.

אוריאל בוסו: ביקרתי בביתם של תושבים שלפני יומיים ביתם נפגע מרקטה, שתיתי איתם תה בהריסות בחוץ, מחכים לנציגי מס רכוש.

אוריאל בוסו: פגשתי את אדון יעקב טויטו, פגשתי את הגברת דליה, שסיפרה לי שהנכד שלה רועד מכל סגירת דלת.

אוריאל בוסו: בסך הכול שעה מכאן, מהכנסת, וזה עולם אחר, שגרה בלתי נסבלת.

אוריאל בוסו: אנשים חיים ככה יום-יום, וזה נראה לנו כאילו – הכותרות כבר לא תופסות את מה שהיה לפני יומיים אבל זה מצב בלתי נסבל.

אוריאל בוסו: וחשבתי לעצמי, הרי דין שדרות וכל יישובי הדרום כמו תל אביב, כמו ירושלים.

אוריאל בוסו: אנחנו מתארים לעצמנו מה היה קורה אילו הייתה נופלת רקטה אחת, שעושה פחות מהנזק הזה, באחד מיישובי המרכז?

אוריאל בוסו: כל הארץ הייתה מזדעזעת.

אוריאל בוסו: אסור לנו להתרגל למצב הזה.

אוריאל בוסו: אין ספק שכוחות הביטחון והממשלה עושים את המקסימום, ואמרתי להם, אבל כשמדברים על הרתעה, וכשדיברנו גם בוועדת החוץ והביטחון על ההחלטה של בית המשפט העליון על אי-הריסת ביתו של המחבל שהרג את עמית בן יגאל, שזה בדיוק מה שמבטא כוח ההרתעה – על זה אנחנו מדברים.

אוריאל בוסו: הרתעה חייבת להיות יום-יום, רגע-רגע, לא להתרגל אפילו לרקטה אחת.

אוריאל בוסו: זו שגרה בלתי נסבלת.

אוריאל בוסו: לכן, תושבי הדרום וכל היישובים צריכים לדעת שזה שליבנו איתם, זה לא מספיק.

אוריאל בוסו: כי בסוף את ההריסות הם אוספים; בסוף הנזק היום-יומי, הנזק הנפשי של ילדים קטנים שרגילים לצליל של האזעקה, ולא מתרגלים וגדלים עם פצעים ועם חריטות עמוקות בלב – אסור לנו להתרגל לזה.

אוריאל בוסו: אבל ליבנו איתם ואנחנו קוראים מכאן לממשלה, לכוחות הביטחון, להראות לכל מי שפוגע בהם שהדבר הזה לא ישתלם.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה רבה, חבר הכנסת בוסו.

מנסור עבאס: חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: הבוקר במחסום קלנדיה נורה ונפצע אדם בשנות השישים לחייו, אדם בעל מוגבלות, אדם חירש, שלטענת השוטרים, המאבטחים, הם קראו לו כמה פעמים, הוא לא נשמע לקריאות וירו בו.

סעיד אלחרומי: המקרה הזה, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הוא לא הראשון.

סעיד אלחרומי: רק לפני כמה חודשים כל העולם רעש לאחר הרצח של איאד אלחלאק פה, בירושלים, כאשר אדם בעל מוגבלות, אדם שהיו צריכים לשמור על חייו ולא לפגוע בו, נורה ונהרג על ידי שוטרים.

סעיד אלחרומי: לפני איאד אלחלאק, תקופה לא ארוכה – אדם מוגבל נפשית מראש העין.

סעיד אלחרומי: הגיע שוטר לשם ולאחר עימות האדם הזה גם כן נורה ונהרג.

סעיד אלחרומי: אדוני היושב-ראש, אין מי שיגן על בעלי המוגבלות מפני כוחות הביטחון.

סעיד אלחרומי: כל מפגש בין איש ביטחון, בין שוטר, לבין אדם בעל מוגבלות, בסיטואציה מסוימת, הסיומת שלו זה פציעה או הריגה של בעל המוגבלות.

סעיד אלחרומי: לאחר הרצח של איאד אלחלאק – שעדיין לא ראינו במצלמות איך הוא נורה, אוסאמה.

סעיד אלחרומי: לא הוציאו את זה – –

אוסאמה סעדי: פתאום אין מצלמות.

סעיד אלחרומי: – – פתאום נעלמו המצלמות – הוקמה ועדה בין כמה גורמים.

סעיד אלחרומי: אבל תארו לעצמכם מי החליט להיעדר מהוועדה הזאת?

סעיד אלחרומי: נציגי המשטרה.

סעיד אלחרומי: נציגי המשטרה החליטו פתאום להיעדר ולהחרים את הישיבות של הוועדה הזאת, שתבחן ותלמד מה עושים במפגש בין איש ביטחון, משטרה, משמר הגבול, שוטר, שומר, לבין אדם בעל מוגבלות.

סעיד אלחרומי: הוועדה הזאת, אני לא יודע למה תוביל, אבל כבר עכשיו מה שפורסם הוא שאנשי משטרת ישראל, השר אוחנה כנראה הורה להם שלא להגיע לשם.

סעיד אלחרומי: לאן הם רוצים להוביל אותנו, לעוד הרג של בעלי מוגבלות?

סעיד אלחרומי: מי יגן על האנשים האלה?

סעיד אלחרומי: מי יגן על האנשים המוגבלים האלה, כאשר אנחנו ראינו הבוקר את התוצאה הברורה של חוסר ההתחשבות והזלזול באוכלוסייה החלשה הזאת?

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

ג'אבר עסאקלה: אדוני היושב-ראש, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, אני שמח שמדי פעם יוצא לי לעלות לבמה ולהגיד שאני תומך בחוק שמביאים.

ג'אבר עסאקלה: זה לא קורה הרבה, לצערי, אבל זה חוק טוב, זה חוק שעושה טוב לאלה שנקלעו למצבים קשים, גם לפני הקורונה וגם בזמן משבר הקורונה.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שגם מה שאוסאמה חברי הזכיר לפני כמה דקות, עניין החוק השני שבדרך בעניין חידוש רישיונות נהיגה, חידוש רישיונות נהיגה בגין חובות הוצאה לפועל, זה בדרך לפתרון, אני מקווה.

ג'אבר עסאקלה: אבל בואו נסת

ג'אבר עסאקלה: כל מה לא קורה עד עכשיו.

ג'אבר עסאקלה: בואו נזכור שאנחנו מנסים להיטיב עם אוכלוסיות מוחלשות מכל הכיוונים, אבל יש אוכלוסיות שאנחנו עדיין לא מספיק עושים בשבילן.

ג'אבר עסאקלה: תחשבו על כל הסטודנטים בגילאים צעירים, 18–22, שנקלעו למצב שאין להם עבודה, פוטרו או הוצאו לחל"ת ועדיין משלמים שכר דירה, עדיין משלמים שכר לימוד ועוד לא מקבלים שום תמיכה.

ג'אבר עסאקלה: תחשבו על אנשים שעבדו אבל בגלל גילם הם לא מקבלים דמי אבטלה.

ג'אבר עסאקלה: אני מדבר על צעירים בני 18 ו-19 שעדיין לא מקבלים דמי אבטלה.

מנסור עבאס: תודה.

ג'אבר עסאקלה: הדבר הזה צריך להיות מתוקן.

ג'אבר עסאקלה: ציבור הסטודנטים צריך לקבל את התמיכה שהוא זכאי לה כמו כל פלח אחר באוכלוסייה.

מנסור עבאס: תודה.

ג'אבר עסאקלה: עד עכשיו זה לא קורה, וזה חייב לקרות.

ג'אבר עסאקלה: דבר אחרון שאני רוצה להגיד, אני חושב שהזכרתי את זה כמה פעמים, אבל יש לנו את המצוקה של בעלי האולמות, שנקלעו למצבים מאוד מאוד קשים, וכמובן של בעלי השמחות, שנאלצים לקיים את החתונות שלהם בחצרות הבתים.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת.

ג'אבר עסאקלה: אני קורא לפרופ' גמזו, לשר הבריאות, לפתוח מחדש את האולמות, לקיים את החתונות באופן מבוקר, באופן מפוקח, כך שלא נגיע למצב של הדבקה כמו שקורה בשבועות האחרונים.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אלכס קושניר, שלוש דקות.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני חייב לומר לכם שלא בכל המאבקים הממשלה שלנו נכשלת.

אלכס קושניר: זה נכון שהיא נכשלה במאבק בתחלואה, זה גם נכון שהיא נכשלה במאבק במשבר הכלכלי, זה גם נכון שהיא נכשלה במאבק על החלת הריבונות, אבל בכל זאת יש מאבק אחד שהממשלה שלנו, בהובלה נחושה של ראש הממשלה, ראש הממשלה החלופי ושר האוצר, ובתמיכה פעילה של שר הפנים אריה דרעי ושר השיכון יעקב ליצמן, הצליחה לנצח.

אלכס קושניר: וכפי שנהוג לומר אצלנו, מה ששלהם – שלהם.

אלכס קושניר: ממשלת ישראל הכריעה את הדור הצעיר בישראל.

אלכס קושניר: הצעירים הישראלים הפסידו בכל החזיתות והוכו שוק על ירך.

אלכס קושניר: נוק-אאוט טוטלי, בלי יכולת להתרומם ובלי יכולת לקום על הרגליים.

אלכס קושניר: כשצריך לפרגן אז מפרגנים.

מנסור עבאס: חברי הכנסת ג'אבר עסאקלה ואנטאנס שחאדה.

אלכס קושניר: אז, אדוני, כשצריך לפרגן לממשלה צריך לפרגן.

אלכס קושניר: דמי אבטלה – צעירים מתחת לגיל 28 בלי ילדים מקבלים 20% פחות; חיילים משוחררים לא זכאים לדמי אבטלה.

אלכס קושניר: למה?

אלכס קושניר: ככה.

אלכס קושניר: נישואים שלא במסגרת הרבנות – ניצחון טוטלי, מוחץ, אף אחד לא יכול לצאת החוצה; הממשלה גוזלת זכות בסיסית מהצעירים להתחתן.

אלכס קושניר: ביטול סבסוד לצעירים – נכון, יש להם יותר מדי כסף.

אלכס קושניר: דיור – הורידו את מס הרכוש מ-8% ל-5% – למי זה יעזור?

אלכס קושניר: לצעירים לא, זה יעזור למשקיעים.

אלכס קושניר: למה זה יגרום?

אלכס קושניר: זה יגרום להעלאת המחירים בדיור, ושוב הצעירים יישארו ללא שום דבר וללא דירות.

אלכס קושניר: ועוד דבר – זה לא מספיק.

אלכס קושניר: לקחו הלוואה של מעל ל-100 מיליארד שקלים, ומי יחזיר אותה?

אלכס קושניר: אותם צעירים שהם בלי אבטלה, שאין להם כסף, אין להם עבודה.

אלכס קושניר: אז יושב לו זוג צעיר, בלי עבודה, בלי אבטלה, בלי דירה, ורואה את החלום שלו הולך ונמוג.

אלכס קושניר: החלום לא מתרחק, הוא נגמר, מת, נרצח בדם קר על ידי הממשלה.

אלכס קושניר: אתם דנים בתקציב חד-שנתי, דו-שנתי, אתם מאיימים בבחירות, למה?

אלכס קושניר: כי לראש הממשלה לא מסתדר איך ממנים את שומרי הסף, או שהוא רוצה ערבויות מכחול לבן בנוגע למשפט שלו.

אלכס קושניר: אז הדור הצעיר מסתכל עליכם ובז לכם.

אלכס קושניר: בז לך, אדוני ראש הממשלה.

אלכס קושניר: תחזירו להם את התקווה, לחיילים המשוחררים, לסטודנטים, לזוגות שלא יכולים להתחתן, למשפחות הצעירות שלא יכולות לקנות דירה.

אלכס קושניר: תחזירו להם את התקווה.

אלכס קושניר: ואם אתם לא מסוגלים, תפנו את המקום ואנחנו נעשה את זה במקומכם.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אלכס קושניר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יעקב טסלר, שלוש דקות.

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום אנו מציינים את סיום ימי השבעה על פטירתו של חבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל מרן האדמו"ר מסדיגורה, זכר צדיק וקדוש לברכה, שנפטר בדמי ימיו לאחר מחלה קשה שאיתה התמודד בשנים האחרונות.

יעקב טסלר: האדמו"ר זצ"ל היה נצר לשושלת המפוארת של חסידות רוז'ין.

יעקב טסלר: במשך שנות הנהגתו המועטות היווה האדמו"ר מגדלור של תורה, חסד ואהבת האדם באשר הוא.

יעקב טסלר: הוא ידע לגעת בנפש של כל אחד ואחד, והייתה לו חוכמה מיוחדת איך לחדור ללב האדם, להבין לליבו ואת העובר עליו ולשמש משענת גב לכל אלה שבאו בשעריו.

יעקב טסלר: מלבד היותו גדול בתורה ותלמיד חכם מופלג שימש האדמו"ר אב רוחני לחסידיו ולאלפי בני היהדות החרדית בכל העולם.

יעקב טסלר: הנהגתו הייחודית התאפיינה בהיותו קשוב וער לזולת.

יעקב טסלר: הוא הביט על אתגרי הזמן במבט רחב ומפוקח והתווה לכל אחד את הדרך המתאימה לו במאור פנים ולב רחום, כמאמר הפסוק במשלי: "חנך לנער על פי דרכו".

יעקב טסלר: דמותו המאירה האירה פנים לכל הסובבים, ובאצילותו המיוחדת ידע לחבר בין כל חלקי העם וכאב את הקיטוב והשיסוע בעם ישראל.

יעקב טסלר: בכל עת חשב איך ניתן לאחות את הקרעים ולחבר בין כל השכבות, כי כולנו עם אחד, היה אומר.

יעקב טסלר: בשנים האחרונות, למרות מחלתו הקשה, חיזק ועודד את כל הסובבים והרעיף עליהם כללי אמונה וביטחון.

יעקב טסלר: וגם בתקופה שבה שהה בחוץ לארץ לטיפולים המשיך בסדר-יומו העמוס והנהיג את חסידיו בעצה ובתושייה.

יעקב טסלר: פטירתו של מנהיג בעם ישראל מחייבת אותנו כציבור וכשליחי ציבור להתבונן בהנהגתו וללמוד מהליכותיו הייחודיות.

יעקב טסלר: לצערנו, תקופת הנהגתו הייתה לזמן קצר, אך הרושם והחותם שהשאיר לנו לא יישכח.

יעקב טסלר: אין יותר מתאים מתקופה זו ללמוד מסבלנותו לכל אדם ולהוות דוגמה של חיבור ואהבה בעם ישראל.

יעקב טסלר: זכותו תגן עלינו ועל כל עם ישראל.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת טסלר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אופיר סופר – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

עאידה תומא סלימאן: האמת, היה לי חשוב לעלות לדבר בנוכחותו של השר יואב גלנט, והייתי שמחה אם הוא היה מתפנה לרגע כדי להקשיב לדברים שאני הולכת להגיד.

עאידה תומא סלימאן: אני פניתי לכבוד השר לפני יומיים במכתב בהול בקשר לכל הנושא של איתור מורים ומורות לשנת הלימודים החדשה, ולאחר הדיון שהתקיים בוועדת הכספים – והשר נכח בו והסביר לנו את הצורך באיתור כ-13,000 תקנים חדשים למערכת החינוך כתגבור למערכת החינוך לקראת פתיחת שנת הלימודים – הבנו ש-6,500 מהתקנים האלה יתוגברו דרך אנשים שהם כבר מורים ומורות שנמצאים בתוך המערכת, משלימים להם את המשרות שלהם ומאתרים מורים ומורות חדשות.

עאידה תומא סלימאן: כבוד השר, אני לא יודעת אם אתה יודע שאיתור והכנסת מורים ומורות למערכת מתקיים באופן שונה לגמרי במשרד החינוך לאוכלוסייה הערבית וליהודים בתוך המערכת.

עאידה תומא סלימאן: אצל האוכלוסייה הערבית המורים והמורות הערבים צריכים מה שנקרא שיטת ניקוד, ואנשים לפעמים מחכים עשר שנים עד שהם נקלטים במערכת החינוך.

עאידה תומא סלימאן: יש הזדמנות פז עכשיו לתקן עוול שנעשה להרבה אנשים שלמדו וקיבלו תעודת הוראה במדינה ויושבים ומחכים.

עאידה תומא סלימאן: 11,000 מורים ומורות נמצאים כרשומים ברשימת ההמתנה במערכת החינוכית, וכ-2,000 כבר התייאשו.

עאידה תומא סלימאן: דבר נוסף שפניתי עליו, ואשמח אם השר יואיל ויענה על 6,500 תקנים שאותרו על ידי הרשויות המקומיות – קורה דבר שבעיניי צריך לזעזע את כולם: מאתרים אנשים בלי שום הסמכה ללמד את הילדים שלנו, מכניסים אנשים למערכת שכל ההכשרה שלהם היא 15 שעות הכשרה.

עאידה תומא סלימאן: בעיניי זאת שערורייה.

עאידה תומא סלימאן: כאשר יש 13,000 מורים ומורות שמחכים שישובצו במערכת החינוך אי-אפשר ללכת על הכנסת אנשים שאף אחד לא דאג לבדוק את העבר שלהם, את המיומנויות שלהם, עד כמה באמת אפשר להפקיד בידיהם את חינוך ילדינו, ילדי כולם במדינה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אולי לפחות להוציא איזשהם תנאי סף שידריכו את הרשויות המקומיות את מי לקבל לתפקיד הזה, וכמובן 15 שעות הכשרה בהוראה – אני לא רוצה לתת לזה תואר, אבל באמת, 15 שעות, כאשר יש 13,000 גברים או נשים שעברו לא רק תואר ראשון אלא גם כן עברו את כל מסלול ההוראה כדי להתמנות.

עאידה תומא סלימאן: אני קוראת לך מעל הבמה הזו, כבוד השר, תיכנס בעובי הקורה בנושא הזה, אל תפקיר את מערכת החינוך, וכמובן, אני חושבת שהגיע הזמן להגיד חד וחלק שכאשר מדברים על פתיחת – אני מאוד שמחה על העזרה, קטי, שאת נותנת, אבל באמת הייתי רוצה שהשר יקשיב.

קטי קטרין שטרית: אני מסבירה.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאת מדברת על אותו נושא ואת מנסה לשכנע, כי שמעתי אותך בדיון שהיה בוועדת הכספים, ואת מודאגת כמוני מהפקדת החינוך של הילדים בידיים של אנשים שאף אחד לא יודע איך יתמנו.

עאידה תומא סלימאן: לפחות תוציאו תנאי סף מאוד ברורים.

עאידה תומא סלימאן: על דברים שהם פחות חשובים מחינוך אנחנו מוציאים תנאי סף ויש לנו דרישות.

עאידה תומא סלימאן: הגיע הזמן שתעצור את הקטר הדוהר הזה.

עאידה תומא סלימאן: לנסות באמת להכניס תנאים ברורים, ואולי גם, כבוד השר, לעצור את הבעיה שלא נוכל לטפל בה אחר כך, כאשר 7,000 נערים יצאו למצוקה אמיתית בגלל הפסקת תוכנית היל"ה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת, זה חלק מהאחריות שלך, זה מה שנקרא – –

אורנה ברביבאי: תודה לך.

עאידה תומא סלימאן: – – חינוך חובה לכולם.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת מרב מיכאלי, בבקשה.

מרב מיכאלי: גברתי היושבת-ראש, חברותיי וחבריי חברות הכנסת, כבר אני אומרת לכם, אני אצביע בעד החוק הזה.

קריאה: איזו הפתעה.

מרב מיכאלי: טוב מאוד שהממשלה מוצאת לנכון להביא הקלות בהוצאה לפועל.

מרב מיכאלי: אין ספק שזה באמת המינימום של המינימום של המינימום של מה שהממשלה יכולה לעשות עכשיו – לעזור לציבור שאין לה ואין לו כסף, ואין להם כסף באשמת הממשלה הזאת.

מרב מיכאלי: המינימום שהיא יכולה לעשות זה באמת להקל עליהם קצת בהליכים בהוצאה לפועל.

מרב מיכאלי: אבל, חברות וחברים, קחו בחשבון שההוצאה לפועל זה מקום שנמצאות ונמצאים בו כבר היום 700,000 ישראליות וישראלים שיש להם 2.5 מיליון תיקים בהוצאה לפועל.

מרב מיכאלי: אתם מסוגלות ומסוגלים בכלל לתפוס את הממדים האלה?

מרב מיכאלי: רבע מהאוכלוסייה הבוגרת במדינת ישראל יש לה תיקים בהוצאה לפועל, ולרובם יש יותר מאחד; ולחלקם הגדול התיקים האלה נמצאים שם כבר 20 שנה, 30 שנה; ולחלקם הגדול אלה תיקים שהתחילו בגלל חוב של מאות בודדות של שקלים, ותפחו בגלל ריבית פיגורים מושחתת עצומה, ותפחו בגלל שהחוק מאפשר לחברות ולתאגידים להעסיק עורכי דין ולנפח את החוב הזה.

מרב מיכאלי: והם תפחו בגלל שהממשלה הזאת לא רואה ממטר את החייבות והחייבים בהוצאה לפועל.

מרב מיכאלי: לא אכפת להם מה הקשיים שהביאו אותם למצב הזה, מה הכשלים של הממשלה עצמה שהביאו אותם למקום הזה.

מרב מיכאלי: והמשבר הזה שאנחנו נמצאות ונמצאים בתוכו יכניס להוצאה לפועל עוד ישראליות וישראלים, עשרות אלפים אם לא יותר מזה, שלא יוכלו לשלם את המשכנתה שלהם, וידחו את התשלום וידחו כל זמן שהמדינה והבנקים יסכימו, ואז ימצאו את עצמם בהוצאה לפועל.

מרב מיכאלי: ואנחנו נראה ישראליות וישראלים שהעסק שלהם נסגר בגלל הממשלה הזאת, שלא קיבלו סיוע ובטח לא קיבלו סיוע מספיק, ויסחבו ויסחבו עד שימצאו את עצמם בהוצאה לפועל.

מרב מיכאלי: זאת תהיה התוצאה של המשבר הזה, ואז ההקלות הקטנות הנחמדות האלה, שאני אצביע בעדן כי זה יותר טוב מכלום, לא יספיקו.

מרב מיכאלי: ההוצאה לפועל, גבירותיי ורבותיי, היא החצר האחורית שממשלת ישראל שמה שם את כל אלה שהיא פשוט לא מתעסקת עם מה שיקרה להם.

מרב מיכאלי: וזה פשוט לא יכול להימשך.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חברת הכנסת מיכאלי.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת מאיר כהן – אינו נוכח; חבר הכנסת יוסף ג'בארין – אינו נוכח; חברת הכנסת היבה יזבק – אינה נוכחת; חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חברת הכנסת סונדוס סאלח – אינה נוכחת.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, עאידה, (אומר בערבית: עאידה, בערבית אומרים: כולך פנים).

אורנה ברביבאי: לאמור?

אחמד טיבי: יש פתגם בערבית למי שמפנה את הגב: כולך פנים.

אורנה ברביבאי: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: שני צדדים לכל צד.

קטי קטרין שטרית: אחמד, אנחנו מספרים פה דברים – – –

אורנה ברביבאי: בבקשה.

אחמד טיבי: אין ספק שאנחנו נמצאים בתקופה לא קלה של הגל השני של הקורונה.

אחמד טיבי: ההתפרצויות בחלק מהיישובים, גם בחברה היהודית, גם בחברה הערבית, גרמו שחלק מהיישובים יהיו יישובים אדומים, כפי שמדינת ישראל לגבי מדינות באירופה ובעולם מוגדרת כמדינה אדומה.

אחמד טיבי: הדבר נובע מהתקהלויות, חתונות אצל יהודים, אצל ערבים, ואי-היענות להוראות.

אחמד טיבי: הדבר הזה הוא בלתי אחראי בעליל, שמביא להתפשטות.

אחמד טיבי: בנוסף, הפן השני של הפנדמיה הזאת זה הקריסה הכלכלית.

אחמד טיבי: היום הכותרת בידיעות אחרונות, ובצדק, הייתה "מיתון", עם נתונים, אסמכתאות.

אחמד טיבי: ויום לפני ראש הממשלה נתניהו אומר שהוא גאה על המצב.

אחמד טיבי: טוב שלא אמר שנשיא מיקרונזיה התקשר אליו כדי לברך אותו.

אחמד טיבי: משפחות קורסות, עסקים קטנים קורסים, ועל מה רבים?

אחמד טיבי: על הוועדה למינוי בכירים, על המניפולציות שביבי רוצה לעשות ולכופף כדי שהוא ישפיע על דמויות הבכירים שימונו, מפכ"ל משטרה, יועץ משפטי, לא יודע מי עוד.

אחמד טיבי: הכול סב סביב התיקים, המשפט, שוחד, מרמה והפרת אמונים.

אחמד טיבי: ולכן הציבור גם מתוסכל אבל גם כועס.

אחמד טיבי: הוא מרגיש שהכול מתמסמס לו בין הידיים, שכבודו האישי, המשפחתי, נפגע, זכויותיו לחיות בכבוד – הזכויות האלה נרמסות על ידי בנימין נתניהו, שמעשיו, דבריו, מוכיחים שמה שחשוב לגביו זה בנימין נתניהו עצמו, ושהחברה והאזרחים והעסקים הקטנים והעצמאים ילכו לכל הרוחות.

אחמד טיבי: מצידי בנימין נתניהו עצמו יכול ללכת לכל הרוחות ולשבת בבית, העיקר שלא ימשיך לגרום נזק לכלל האזרחים.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חבר הכנסת טיבי.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת אורלי פרומן – אינה נוכחת; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת מיכל שיר, בבקשה.

מיכל שיר סגמן: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני יודעת שהצעות החוק שאנחנו דנים עליהן היום הן מאוד חשובות.

מיכל שיר סגמן: הכול חשוב – פעמוני השלום, הקורונה, התקציב – אבל ברשות

מיכל שיר סגמן: כם אני רוצה לנצל את הבמה הזאת כדי לדבר על החיים עצמם, או ליתר דיוק על סכנת החיים לתושבי עוטף עזה, שבימים אלה ממש ממשיכים להיות תחת אש, החל מבלוני תבערה ומטעני נפץ וכלה ברקטות שנורות לעבר בתיהם.

מיכל שיר סגמן: רק היום מכבי האש עמלו על כיבוי שרפות ועל כיבוי שרפה בגן ילדים בעוטף.

מיכל שיר סגמן: ארבע שרפות פרצו מאז הבוקר בלבד, כולן מבלוני נפץ.

מיכל שיר סגמן: אני מבינה שכשנדמה שהכול בוער מסביב, בעירות אמיתיות לפעמים בורחות מסדר-היום, אבל אסור לנו לתת לעוד קהילה בישראל את התחושה שבמקביל למשבר הקורונה אנחנו לוקחים אותה ואת הסבל שלה ואת הסכנה שהיא עומדת בפניה כמובנים מאליהם.

מיכל שיר סגמן: מכובדיי, דין בלון כדין רקטה; דין שרפה כדין הסלמה ביטחונית.

מיכל שיר סגמן: לא צריך לחכות לאסון הבא או ללוויה הבאה כדי לפעול.

מיכל שיר סגמן: צריך לשים לב לפעמוני האזהרה.

מיכל שיר סגמן: לא מעניינים אותי הריבים הפנימיים בעזה או 1,100 תירוצים למה יורים על תושבי העוטף.

מיכל שיר סגמן: אנחנו לא צריכים להיות פרשנים בטלוויזיה הפלסטינית אלא לתת שירות וביטחון לתושבי ותושבות ישראל.

מיכל שיר סגמן: ביום שישי האחרון תמיר עידאן, ראש המועצה, חזר מפגישה עם הרמטכ"ל.

מיכל שיר סגמן: בדרך לביתו הוא ראה בלון תבערה נופל על אחד הבתים במועצה.

מיכל שיר סגמן: עד שהוא הגיע אל הבית, כבר פרצה שרפה בלי שבני הבית ידעו בכלל.

מיכל שיר סגמן: הם ישבו לאכול ארוחת צוהריים, ואין להם מושג שהחיים שלהם בסכנה.

מיכל שיר סגמן: תמיר פינה את התושבים לפני שכוחות הביטחון בכלל הגיעו למקום ולפני שנגרם איזשהו נזק לבית, ובנס לא נשרף הבית על חמשת דייריו.

מיכל שיר סגמן: ואני שואלת למה – למה צריך בכלל לחכות שיישרפו חמישה בני משפחה באמצע קוסקוס של יום שבת בשביל שמישהו יתעורר ויגן על תושבי העוטף?

אנטאנס שחאדה: יש פתרון קל.

מיכל שיר סגמן: אלוהים אדירים, עוד כמה ימים פותחים את שנת הלימודים, אבל בשעה שבמרכז הארץ יקבלו את הילדים בבלוני הליום, בעוטף עזה מקבלים את הילדים בלוני נפץ.

מיכל שיר סגמן: כמה כבר נפלו בגני ילדים, וממש עכשיו קיבלנו לכך תזכורת נוספת.

מיכל שיר סגמן: תארו לכם בלון שורף גן ילדים ביום הראשון ללימודים.

מיכל שיר סגמן: ומה אז?

מיכל שיר סגמן: למה, למה אנחנו בדיוק מחכים?

מיכל שיר סגמן: מעבר לסכנת החיים, החקלאים, שכמו שכלל המשק קורס בגלל המשבר של הקורונה, רואים את הפרנסה ואת העמל שלהם נשרפים.

מיכל שיר סגמן: אז נכון, יש פיצוי, אבל זה לא מה שהם היו אמורים להרוויח עבור התבואה שלהם.

מיכל שיר סגמן: עשרות בלונים, שרפות, אלפי דונמים נשרפו והרסו עשרות משפחות.

מיכל שיר סגמן: אדוני שר הביטחון ואדוני ראש הממשלה, כמה עשרות קילומטרים מכאן ישנן משפחות שלא ישנות בלילה ונמאס להן שמוכרים להן מילים.

מיכל שיר סגמן: עם מילים לא רק שלא הולכים למכולת, מילים גם לא ימנעו טבח של משפחה או כיתת גן שתישרף על יושביה מבלון נפץ או מרקטה.

מיכל שיר סגמן: מספיק עם המילים, הגיע זמן למעשים.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לחברת הכנסת מיכל שיר.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת שרן מרים השכל – אינה נוכחת; חבר הכנסת אלעזר שטרן – אינו נוכח.

אורנה ברביבאי: שר המשפטים, אתה רוצה לסכם לפני הצבעה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון מס' 18 והוראת שעה) (מניעת אלימות כלכלית), התש"ף

אברהם (אבי) ניסנקורן: –2020, נועדה לתת מענה לבן זוג שננקטת כלפיו – – –

אורנה ברביבאי: לא, אנחנו מדברים על החוק הקודם, אתה עלית להתייחס אליו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: על החוק של ההוצאה לפועל?

אורנה ברביבאי: כן, כי עוד לא קיימנו הצבעה על זה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסדר, חשבתי שאני כבר אחרי.

אורנה ברביבאי: אם יש לך מה להוסיף לפני ההצבעה.

אחמד טיבי: יש חוק חליפי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: חוק ההוצאה לפועל זה חוק חשוב מאוד בתקופה הזאת, תקופת הקורונה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה מצטרף לשורה של חוקים שהבאתי.

קריאה: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אשתדל ביום רביעי.

קריאה: יום רביעי?

אברהם (אבי) ניסנקורן: כן, ביקשתי ממזכירות הכנסת שתעביר את זה ביום רביעי.

קריאה: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה מצטרף לשורה של חוקים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מתפלא שאתם לא שואלים על קמיניץ, אבל בסדר, זה כנראה פחות חשוב.

אורנה ברביבאי: בסדר, אנחנו עוברים להצבעה, ואז תעלה להציג את החוק הבא.

אורנה ברביבאי: אנחנו מצביעים על העברת הצעת חוק ההוצאה לפועל לוועדת החוקה לקריאה שנייה ושלישית – להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

אורנה ברביבאי: ירדנה מקפידה.

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים להצבעה.

אורנה ברביבאי: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ההוצאה לפועל (נגיף הקורונה החדש – תיקון מס' 67 והוראת שעה), התש"ף

אורנה ברביבאי: –2020, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אורנה ברביבאי: שמונה בעד.

אורנה ברביבאי: אני מוסיפה את ההצבעות בהתאמה: יואב סגלוביץ' – בעד; יוראי להב הרצנו – בעד; עאידה תומא סלימאן – בעד; אחמד טיבי – הצבעת משם; ג'אבר עסאקלה – בעד; אריאל קלנר – בעד; אוסאמה סעדי – בעד; פנינה תמנו – בעד; קטי שטרית בעד; עוזי דיין – בעד; עמית הלוי – בעד.

אורנה ברביבאי: יש מישהו שלא הקראתי?

אורנה ברביבאי: ישראל אייכלר – בעד, וגם אני בעד.

אורנה ברביבאי: 12 ועוד שמונה – בסך הכול 20 בעד, ואין מתנגדים, לכן החוק עבר בקריאה ראשונה ויועבר להכנה בוועדת החוקה.

אורנה ברביבאי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1356).

אורנה ברביבאי: ]

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים להצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון מס' 18 והוראת שעה) (מניעת אלימות כלכלית), התש"ף, בקריאה ראשונה.

אורנה ברביבאי: יציג את הצעת החוק שר המשפטים.

אורנה ברביבאי: שר המשפטים, בבקשה.

אורנה ברביבאי: אחרי שר המשפטים – חברת הכנסת קטי שטרית, את תציגי אחריו, בסדר?

אורנה ברביבאי: כי יש הצמדה לחוק.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הצעת החוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון מס' 18 והוראת שעה) (מניעת אלימות כלכלית), התש"ף

אברהם (אבי) ניסנקורן: –2020, נועדה לתת מענה לבן זוג שננקטת כלפיו אלימות כלכלית במערכת יחסים זוגית, וכן לבן משפחה אשר ננקטת כלפיו אלימות כזו על ידי בן משפחה אחר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אלימות במסגרת יחסים בין בני זוג אינה מתמצה אך ורק באלימות פיזית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אלימות יכולה לבוא לביטוי בהתנהגויות נוספות, פוגעניות לא פחות, בעלות אופי מילולי, נפשי, רגשי, חברתי וגם כלכלי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לפי הצעת החוק, אלימות כלכלית היא התנהגות מתמשכת כלפי בן הזוג, תוך הטלת אימה, הפעלת כפייה או הפעלת שליטה על בן הזוג באמצעים כלכליים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הצעת החוק מבקשת להגדיר לראשונה במשפט הישראלי מהי אלימות כלכלית, ולאפשר לבית המשפט לתת סעד למניעת ההתנהגות האלימה בדמות צו למניעת אלימות כלכלית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: במסגרת צו כזה, בית המשפט יהיה רשאי להורות לאדם להימנע מלעשות מעשה או לעשות מעשה להפסקת ההתנהגות האלימה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עוד מוצע לקבוע כי נקיטת אלימות כלכלית תהווה עוולה אזרחית, שניתן יהיה לתבוע בגינה נזיקין.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הצעת החוק מוגשת כהוראת שעה לתקופה של ארבע שנים, על מנת לאפשר את בחינת ההסדר ואת יעילותו, זאת בשל חדשנות ומורכבות הנושא.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הצעה זו חשובה ביותר למיגור תופעת האלימות במשפחה, והיא אף חשובה במיוחד בתקופה מורכבת זו, שבה הלחץ הכלכלי על משק הבית הפרטי הולך וגובר, ועלול, חלילה, להוות זרז לתופעות של אלימות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הכנסת מתבקשת לאשר את הצעת החוק בקריאה הראשונה ולהעבירה לוועדת החוקה לצורך הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני רוצה לציין שיש כמה חברי כנסת שהיו מאוד פעילים בנושא, ויש גם הצעות חוק פרטיות שמוצמדות להצעת החוק הזאת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מודה להם על המחויבות שלהם לנושא, ואני בטוח שהם יתרמו בוועדת החוקה לקידום הנושא לקריאה שנייה ושלישית כמה שיותר מהר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: [הצעת חוק פ/885/23; נספחות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ]

אורנה ברביבאי: לקריאה הראשונה יש הצעת חוק שהוצמדה, של חברת הכנסת קרן ברק.

אורנה ברביבאי: תציג חברת הכנסת קטי שטרית, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה.

קטי קטרין שטרית: חברתי היושבת-ראש, חברי וחברות הכנסת, שרים נכבדים, שלום רב, אני מציגה את הצעת החוק במקום חברתי חברת הכנסת קרן ברק, אשר יזמה את החוק הזה ומקדמת אותו כבר זמן רב.

קטי קטרין שטרית: חוק זה חשוב לה מאוד מאוד, ואני אנסה להציג בפניכם את האני מאמין שלה.

קטי קטרין שטרית: כולנו שומעים הרבה על אלימות נגד נשים, גברים.

קטי קטרין שטרית: זהו נושא שעולה בתדירות גבוהה על סדר-היום הן הציבורי והן הפרלמנטרי, כאן בכנסת.

קטי קטרין שטרית: לא בנסיבות חיוביות, אך עולה.

קטי קטרין שטרית: אבל כמה פעמים שמעתם את המושג אלימות כלכלית?

קטי קטרין שטרית: מה זה אומר בכלל?

קטי קטרין שטרית: האם זה משאיר סימנים כחולים?

קטי קטרין שטרית: לא כל אלימות היא פיזית או מילולית, ולא כל סוג של אלימות ניתן לזהות בקלות.

קטי קטרין שטרית: ישנה תופעה רחבה ביותר של אלימות כלכלית, שהיא סוג של שליטה בבת או בבן הזוג שמתבצעת באמצעות שימוש בארנק.

קטי קטרין שטרית: בדרך כלל היא נלווית לאלימות פיזית או מינית, אבל היא גם יכולה לעמוד בפני עצמה.

קטי קטרין שטרית: בין הדפוסים הנפוצים ביותר שלה ניתן לראות: מניעת אפשרות לעבוד, הסתרת מידע פיננסי מבן או בת הזוג על הרכוש שיש למשפחה – על שם מי רשומים הנכסים וכו', שליטה בהוצאות על ידי הקצאת סכום כסף עלוב במזומן שאיתו צריכה האישה להסתדר ולדווח על כל הוצאה.

קטי קטרין שטרית: מדובר בהתנהגות המלווה בכפייה או בהטלת אימה.

קטי קטרין שטרית: זוהי דרך מובהקת ומוכרת להטלת אלימות, טרור ואימה.

קטי קטרין שטרית: מחקרים שבוצעו באנגליה, באוסטרליה, בטורקיה, בלבנון ובמצרים מצביעים כי תופעת האלימות הכלכלית בקרב בני זוג הינה תופעה גלובלית רחבת ידיים.

קטי קטרין שטרית: דיווחים שהתקבלו מהשירותים הסוציאליים בקופות החולים ובבתי החולים בישראל ביחס לנשים או לגברים שנמצא או שהתעורר חשד שהם נפגעו מאלימות במשפחה או לנפגעות תקיפה מינית עלה כי מדי שנה עשרות נשים התלוננו על התעמרות כלכלית ומניעת זכויות כלכליות.

קטי קטרין שטרית: התופעה הזו רחבה והרסנית, ועשויה להיות קשה לא פחות מסוגי האלימות האחרים, אך עד היום לא היו לה הן מודעות והן מענה הולם.

קטי קטרין שטרית: היום, עם הצעת חוק זו, נשים סוף-סוף קץ לאלימות הכלכלית.

קטי קטרין שטרית: בהצעת החוק מוצע קודם כול להגדיר את המושג אלימות כלכלית.

קטי קטרין שטרית: אלימות כזאת תיחשב כהתנהגות מתמשכת של אדם כלפי בן זוגו תוך הטלת אימה או הפעלת כפייה או שליטה עליו, המתבטאת בכמה דרכים המפורטות בסעיפיה.

קטי קטרין שטרית: החוק יקבע כי נקיטת אלימות כלכלית תהווה עוולה אזרחית, וניתן יהיה לתבוע בגינה נזקים.

קטי קטרין שטרית: כמו כן, מוצע במסגרת החוק לקבוע כי נקיטת אלימות כלכלית תהווה עילה להוצאת צו בית משפט להפסקת אלימות זו.

קטי קטרין שטרית: על הליווי והיוזמה המבורכת הזאת אני מודה לנשות עמותת רוח נשית, שסייעו בכתיבת חוק זה ודוחפות לכך שכמה שיותר נשים נפגעות אלימות יצליחו לעמוד על רגליהן ולהיות עצמאיות.

קטי קטרין שטרית: אגב, אמרה לי קרן שמדובר גם על אלימות כלפי גברים וגם על אלימות כלפי נשים.

קטי קטרין שטרית: אני מודה לשר המשפטים חבר הכנסת אבי ניסנקורן, שלקח חוק זה בשתי ידיו והחליט לקדמו בתור הצעת חוק ממשלתית.

קטי קטרין שטרית: אני מתרגשת לקראת אישור חוק זה, שמסמל עבורי את תחילת הסוף לתופעת הטרור הכלכלי ויציאה לחירות של אלפי נשים וגברים נפגעים.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה בשם חברת הכנסת קרן ברק.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חברת הכנסת קטי שטרית.

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים לדיון משולב.

אורנה ברביבאי: התייחסות, בבקשה.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת מתן כהנא – אינו נוכח; חבר הכנסת חמד עמאר – אינו נוכח; חבר הכנסת אנטאנס שחאדה – אינו נוכח; חבר הכנסת עופר כסיף – אינו נוכח; חבר הכנסת עמית הלוי – אינו נוכח.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת יואב סגלוביץ', בבקשה.

יואב סגלוביץ': גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, יש מהפכות שמתחילות בקול תרועה, ויש כאלה שנעשות בשקט.

יואב סגלוביץ': הצעת החוק שעלתה כאן היום היא מהפכה, לא פחות מזה.

יואב סגלוביץ': ואולי דווקא טוב שהיא נפתחת הלילה כאן בשקט.

יואב סגלוביץ': זהו שינוי דרמטי בדרך שבה אנחנו תופסים אלימות.

יואב סגלוביץ': שנים רבות הייתי בשירות במשטרה, וברור לכולם שאלימות זה משהו פיזי.

יואב סגלוביץ': המעבר הזה להגדרת האלימות הכלכלית כאלימות הוא שינוי דרמטי בתפיסת האלימות, הרבה יותר רחב מאשר המילים והאותיות שנמצאות בדבר החוק עצמו.

יואב סגלוביץ': הוא משנה תפיסה, הוא משנה דרך, הוא פורץ דרך.

יואב סגלוביץ': אם אני יכול להשוות את זה למשהו שאני מכיר ויודע, זה השינוי והתהליך שהיו בכל מה שקשור בחוק למניעת הטרדה מינית.

יואב סגלוביץ': אתה משנה פרדיגמה, משנה דברים יסודיים, ומהם הולך קדימה.

יואב סגלוביץ': זה נכון שאני באופן אישי ניסיתי לקדם את ההצעה הזאת ולהכניס בה גם רכיב של עבירה פלילית, אבל ההצעה הזאת שגיבש משרד המשפטים היא הצעה טובה יותר מזו שאני חשבתי עליה.

יואב סגלוביץ': היא הצעה מאוזנת, היא הצעה חכמה, היא הצעה שמאפשרת להוציא צו שיפוטי בבית משפט כנגד מי שפוגע באלימות כלכלית.

יואב סגלוביץ': יכול להוציא את זה עובד סוציאלי, יכול לבקש את זה נציג היועץ המשפטי לממשלה, יכול לבקש גם תובע משטרתי.

יואב סגלוביץ': המשמעות שאפשר לבקש צו מן הסוג הזה היא שהפרת הצו הזה היא עבירה פלילית.

יואב סגלוביץ': זה מאפשר לנשים – ולא רק לנשים אלא לבני משפחה – מאפשר להם ולהן לריב את ריבם במקום שלא היה המגרש.

יואב סגלוביץ': לפני כן, כשהיית מגיע לאיזשהו מקום ומתלונן על אלימות פיזית, היה כותב השוטר את הדוח, ואם אין בסוף משהו פיזי, עם כל הסימפתיה וכל האמפתיה, זה היה הולך הצידה.

יואב סגלוביץ': וזה היום שינוי.

יואב סגלוביץ': אני לא סתם משווה את זה לחוק למניעת הטרדה מינית – ואני מניח שגם בוועדת החוקה, כשהחוק הזה יתחיל להידון שם, נשמע הרבה מאוד הסתייגויות.

יואב סגלוביץ': אני אומר מראש, נשמע הרבה מאוד הסתייגויות, ויבואו ויאמרו:

יואב סגלוביץ': מה פתאום המדינה מתערבת בהליך הכלכלי שבין בני זוג.

יואב סגלוביץ': לא, זה לא הליך כלכלי, זאת אלימות.

יואב סגלוביץ': אני שמח שהחוק הזה הגיע לכנסת ויגיע לוועדת החוקה לדיוני עומק.

יואב סגלוביץ': המבחן שלנו בכנסת יהיה להעביר אותו במהירות, בזריזות, ביעילות ובמקצועיות.

יואב סגלוביץ': אני אעשה את כל מה שאני יכול כדי לתרום את תרומתי לעניין הזה.

יואב סגלוביץ': אני רוצה להגיד שאני חושב שבעניין הזה, משרד המשפטים וגם שר המשפטים עשו מעשה, בעיקר בזה שהוא עשה את זה בזריזות.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת אלי אבידר – אינו נוכח; חבר הכנסת אריאל קלנר – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת מיקי לוי – אינו נוכח.

אורנה ברביבאי: אייכלר פה, בבקשה.

אורנה ברביבאי: סליחה.

ישראל אייכלר: כבוד היושבת-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, היום הייתה פה הצבעה בעניין שהיה אמור להכריע אם הולכים לבחירות או לא הולכים לבחירות.

ישראל אייכלר: והאמת שאני הייתי רוצה להצביע נגד, כי – – –

אוסאמה סעדי: ידעתי למה אתה עולה.

ישראל אייכלר: כן.

ישראל אייכלר: אתה יודע, יש ביטוי שאומר: אני נגד, עכשיו תסביר לי נגד מה.

ישראל אייכלר: אני רציתי להצביע נגד כי אני חושב שהממשלה לא העבירה את התקציב.

ישראל אייכלר: כשלא מעבירים תקציב עושים עוול למאות אלפי אנשים.

עאידה תומא סלימאן: זאת אלימות כלכלית.

ישראל אייכלר: את קוראת לזה אלימות כלכלית, אבל באמת, באמת, יש המון אנשים – יש אנשים שמסתדרים בתקציב שבבסיס, אחד חלקי 12.

ישראל אייכלר: זה האנשים המבוססים.

ישראל אייכלר: גם האנשים שעובדים במגזר הציבורי בדרך כלל מסודרים.

ישראל אייכלר: אבל יש הרבה הרבה הרבה תקציבים שכשלא עובר התקציב זה פשוט מרעיב בני אדם.

ישראל אייכלר: ולכן רציתי להצביע נגד הדבר הזה של הארכת – 100 ימים נוספים של סבל, אבל כתוב בפרשת השבוע: "כי יפלא ממך דבר למשפט בין דם לדם בין דין לדין ובין נגע לנגע דברי ריבת בשעריך".

ישראל אייכלר: אומר "נועם אלימלך":

ישראל אייכלר: לפעמים אנחנו רואים מצבים קשים ובלתי מובנים – מלחמות, צרות, מגפות, נגעים – ולא יודעים למה.

ישראל אייכלר: והתשובה היא: דברי ריבות בשעריך.

ישראל אייכלר: כי רבים.

ישראל אייכלר: כשיש שנאת חינם ויש מלחמות, אז יש הרבה צרות.

ישראל אייכלר: ולכן הדרך היא: "וקמת ועלית למקום אשר יבחר ה' אלוקיך".

ישראל אייכלר: אנחנו נמצאים בתקופה כל כך קשה של קורונה, עם מאות נפטרים וחולים קשים, רבבות נדבקים בקורונה – זה לא הזמן ללכת לבחירות.

ישראל אייכלר: אמרנו את זה הרבה פעמים, וכל אחד מבין את זה.

ישראל אייכלר: כל אחד מבין, "דברי ריבת בשעריך" – זה אומר "אתה אשם", וזה אומר "אתה אשם", ואין אפשרות להסתדר.

ישראל אייכלר: ולכן, כאשר עלתה השאלה שאם החוק לא יעבור, אם חוק דחיית התקציב ב-100 ימים לא יעבור אז הולכים לבחירות – אז הצבעתי בעד ההסדר.

ישראל אייכלר: אבל בתנאי, ומתוך רצון להעביר מייד תקציב.

ישראל אייכלר: זה לא נותן לממשלה אפשרות עכשיו לריב 100 ימים נוספים, בין כחול לבן לליכוד, על דברים שהם זוטות יחסית לתקציב שלא ניתן, לתקציב שלא נעשה; תקציב של שלושה חודשים או של שנה ועוד שלושה חודשים.

ישראל אייכלר: הרי הדברים האחרים מוסכמים.

ישראל אייכלר: כולם מסכימים שצריך לעשות שלום עם איחוד האמירויות – זה דבר גדול מאוד, על זה לא צריך לריב.

ישראל אייכלר: תקציב צריך להעביר מייד.

ישראל אייכלר: זה שאנחנו נתנו ארכה לממשלה של עוד כמה ימים להביא תקציב, זה לא אומר שיש להם זמן עכשיו להתחיל לריב.

ישראל אייכלר: אלא להביא תקציב, ובתנאי שזה יהיה תקציב ישר, הגון ובלי אלימות כלכלית.

ישראל אייכלר: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה.

עופר כסיף: גברתי היושבת-ראש, תודה לך.

עופר כסיף: חברי הכנסת, אני רוצה לקרוא שיר של ברטולד ברכט מ-1935 שנקרא "כשהרשע בא כמו גשם נופל", ולחבר את זה אחר כך לשני דברים, כולל כמובן הנושא הנדון.

עופר כסיף: בחלק מהשיר הוא כותב כך: "כשסופר לראשונה שידידינו נשחטים בהדרגה, / קמה זעקה של פלצות.

עופר כסיף: אז נשחטו מאה.

עופר כסיף: אבל / כאשר נשחטו אלף ולשחיטה לא היה סוף, נפוצה / השתיקה.

עופר כסיף: // כשהרשע בא כמו גשם נופל, איש אינו קורא עוד: / עצור! // כשהפשעים נערמים, הם נעשים בלתי נראים.

עופר כסיף: / כשהסבל נעשה ללא נשוא, אין שומעים / עוד את הצעקות.

עופר כסיף: // גם הצעקות נופלות כגשם קיץ".

עופר כסיף: הנושא של אלימות בכלל, ואלימות כלכלית לענייננו בפרט, אפשר בהחלט לקשר אותו – אני מייד אתן דוגמה – גם באמת לרשע שבא כמו גשם נופל ושהוא בלתי נראה ושלא שומעים את הצעקות בעטיו.

עופר כסיף: למי שמכיר את המחזה המופתי של הנריק איבסן "בית בובות", מדובר שם על גיבורה בשם נורה שחלק מהאלימות שהיא חווה, אולי אפילו חלק מרכזי, הוא אלימות כלכלית.

עופר כסיף: בעצם המחזה, חלק הארי שלו, נסוב סביב הנושא של האלימות הכלכלית, והיא לא נשמעת, כמו בשיר של ברכט.

עופר כסיף: לכן, אני חושב שהצעת החוק הזאת היא הצעה טובה מאוד, נדרשת, הכרחית; הצעה שבהחלט יכולה להפוך את הצעקות שלא נשמעות לנשמעות ואת הפשעים שנערמים ונעשים בלתי נראים לנראים.

עופר כסיף: אבל אני חייב לחבר את זה לעוד אלימות ולעוד פשעים, שגם היום ראינו דוגמה להם, וחבריי הזכירו את זה קודם.

עופר כסיף: פשעי הכיבוש ורשעות הגזענות נערמים ונופלים עלינו כגשם.

עופר כסיף: אך בחסות של הסכם כוזב עם משטרים מפלצתיים במפרץ, מנסים להפוך אותם לבלתי נראים ואת הצעקה של הקורבנות לבלתי נשמעת.

עופר כסיף: כפי שאני אמרתי, הצעת החוק נגד אלימות כלכלית היא טובה, היא מבורכת, אבל מלחמת חורמה נגד האלימות מחייבת להשמיע גם את הקולות המושתקים ביותר.

עופר כסיף: והקולות המושתקים ביותר במחוזותינו אלה הקולות של המוכים והנרצחים בידי טרור הכיבוש.

עופר כסיף: אני רואה לעצמי חובה להעלות פה בכל הזדמנות – וכך אמשיך לעשות – את קולות הצעקה הבלתי-נשמעים; לחשוף את הפשעים הנערמים, שהם בלתי נראים, בכל מקום שהם נמצאים, גם כשהם מופנים כלפי נשים – שהן קורבן מרכזי בכל מקום – אבל גם כאשר הם מופנים כנגד הקורבנות תחת הכיבוש.

עופר כסיף: שם, דרך אגב, הקורבנות הם גברים ונשים, אבל הנשים הן קורבנות כפולים – גם כתוצאה מטרור הכיבוש וגם כתוצאה מהשוביניזם.

עופר כסיף: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה לך.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: מוותר.

אורנה ברביבאי: מוותר.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת עודד פורר – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת ינון אזולאי – אינו נוכח; חבר הכנסת יבגני סובה – אינו נוכח; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; חבר הכנסת יוראי להב – מוותר; חבר הכנסת סעיד אלחרומי – אינו נוכח; חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח; חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב טסלר – אינו נוכח; חבר הכנסת אופיר סופר – אינו נוכח; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – אינו נוכח; חברת הכנסת מרב מיכאלי – אינה נוכחת; חבר הכנסת מאיר כהן – אינו נוכח; חבר הכנסת יוסף ג'בארין – אינו נוכח; חברת הכנסת היבה יזבק – – –

מרב מיכאלי: קראו לי?

אורנה ברביבאי: קראתי.

אורנה ברביבאי: בואי, אני אאפשר לך לעלות.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

מרב מיכאלי: אמרתי, יש כזאת רשימה ארוכה.

אורנה ברביבאי: כן.

אורנה ברביבאי: פסחנו, אבל בסדר.

מרב מיכאלי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

מרב מיכאלי: אכן הצעת חוק חשובה מאוד, חברות וחברים, אין מה לומר.

מרב מיכאלי: נשים סובלות מדיכוי מאז ומעולם – מאז ומעולם בציוויליזציה כפי שאנחנו מכירות אותה, צריך להגיד, ומכירים אותה.

מרב מיכאלי: האמת היא שתוך כדי שאני מדברת, אני מבינה שמחר אנחנו מציינות 100 שנה לזכות בחירה לנשים בארצות הברית.

מרב מיכאלי: מחר הוא התאריך שמציין 100 שנה לתיקון הפדרלי שבו הקונגרס קיבל את התיקון לחוקה שאפשר לנשים להצביע.

מרב מיכאלי: ועדיין אנחנו עומדות פה, 100 שנה אחרי, ועדיין צריכות לתקן תיקונים קטנים וחוקים שהיו נכונים עוד אז, כשגברים היו בעלי הבית הבלעדיים על החוק, על יישום החוק, על אכיפת החוק, על הפרשנות של החוק, על הכסף וכו' וכו'.

מרב מיכאלי: אבל היום אנחנו עושות עוד צעד קטן – וחברי יואב סגלוביץ' יש לו הצעת חוק כזאת משל עצמו – ואנחנו נותנות שם לעוד פרקטיקה של דיכוי שמונעת מנשים את היכולת לחיות חיים עצמאיים, חיים מלאים, חיים של אוטונומיה על עצמן, על הבחירות שלהן, על הגוף שלהן, על המקצועיות שלהן, וגם על הילדות והילדים שלהן.

מרב מיכאלי: וצריך להגיד שככל שהשלב הזה חשוב והצעד הזה משמעותי, חקיקה, חברות וחברים, היא צעד חשוב, אבל היא צעד ראשון.

מרב מיכאלי: אחר כך צריך ליישם את החוק ולאכוף אותו.

מרב מיכאלי: וזה, לצערי, דבר שהממשלה הזאת לא עושה.

מרב מיכאלי: אנחנו מחכות כבר שנים.

מרב מיכאלי: כבר מ-2014 יש תוכנית בין-משרדית לטיפול ולמאבק באלימות כלפי נשים על כל הרצף שלה: כלכלית, פיזית, מינית וכו'; המשרדים, המשרדים עצמם ישבו והכינו את התוכנית הזאת.

מרב מיכאלי: היא נשענת על מחקרים ועל הידע שנצבר שנים.

מרב מיכאלי: הכלים נמצאים, הידע נמצא, כל מה שנדרש הוא הסכום הפעוט של 50 מיליון שקלים בשנה למשך חמש שנים – זה מה שכבר הקצו, אבל צריך לאפשר שמישהו או מישהי תיקח אחריות על זה, תתאם בין המשרדים, תסנכרן ביניהם, כדי שמישהו באמת יתחיל לעשות את העבודה הזאת.

מרב מיכאלי: לכן, חברותיי וחבריי, טוב מאוד שנעביר עכשיו את הצעת החוק הזאת.

מרב מיכאלי: אבל בשביל שהמציאות תשתנה לא יהיה מנוס מלהחליף את הממשלה הזאת.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חברת הכנסת מיכאלי.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חברת הכנסת סונדוס סאלח – אינה נוכחת; חבר הכנסת מנסור עבאס – אינו נוכח; חברת הכנסת אורלי פרומן –אינה נוכחת; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת; חברת הכנסת מיכל שיר – אינה נוכחת; חברת הכנסת שרן השכל – אינה נוכחת.

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים, אם כך, להצבעה.

מרב מיכאלי: רגע, רגע, רגע.

מרב מיכאלי: אני צריכה לעלות למעלה.

אורנה ברביבאי: תעלי למעלה.

אורנה ברביבאי: רגע, רגע, רגע, רגע.

אורנה ברביבאי: היא עולה למעלה.

אורנה ברביבאי: אנחנו נמתין דקה.

קריאה: – – –

אורנה ברביבאי: לא.

אורנה ברביבאי: מי שרוצה להצביע מכאן – אני אקבל את זה.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת מיכאלי מתעקשת להצביע ממקומה, ולכן נמתין לה.

אורנה ברביבאי: אני מזכירה שאנחנו עושים בעצם שתי הצבעות:

אורנה ברביבאי: הצבעה על החוק והצבעה על הצמדה לחוק, בסדר?

אורנה ברביבאי: גם על הממשלתית וגם על הפרטית.

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים להצבעה.

אורנה ברביבאי: אני אאפשר אחר כך להצביע גם מכאן.

אורנה ברביבאי: ההצבעה על הצעת החוק הממשלתית.

אורנה ברביבאי: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון מס' 18 והוראת שעה) (מניעת אלימות כלכלית), התש"ף–2020, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אורנה ברביבאי: בעד – 12, אין מתנגדים.

אורנה ברביבאי: אני עוברת להצבעה מכאן.

קריאה: – – –

אורנה ברביבאי: כן, כן.

אורנה ברביבאי: אני עוברת להצבעה מכאן, בבקשה.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת קרעי – בעד; חבר הכנסת יוראי – בעד.

אורנה ברביבאי: איפה עוד?

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת כסיף – בעד; עאידה – בעד; ג'אבר עסאקלה – בעד; אוסאמה – בעד; יוסף טייב – בעד; קאבלה – בעד.

אורנה ברביבאי: עוד?

אורנה ברביבאי: סך הכול 19 – בעד.

אורנה ברביבאי: הצעת החוק תעבור לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים להצמדה, ההצעה של חברת הכנסת קרן ברק בקריאה טרומית, הצעה לטרומית שגם כן תידון במסגרת ועדת החוקה, חוק ומשפט.

אורנה ברביבאי: הצבעה.

אורנה ברביבאי: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון – מניעת אלימות כלכלית), התש"ף–2020, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אורנה ברביבאי: בעד – תשעה, נגד – אפס.

אורנה ברביבאי: אני מוסיפה את ההצבעות מכאן.

אורנה ברביבאי: יוראי – בעד; יוסף טייב – בעד; כסיף – בעד; עאידה – בעד; עסאקלה – בעד.

עמית הלוי: עמית.

אורנה ברביבאי: היית כאן?

אורנה ברביבאי: נכחת?

עמית הלוי: כן.

אורנה ברביבאי: עמית – בעד; קאבלה – בעד; וזאן – בעד.

אורנה ברביבאי: כן.

אורנה ברביבאי: סך הכול 17 בעד.

אורנה ברביבאי: היא תעבור להכנה שנייה ושלישית – – –

קריאה: לא.

קריאה: לקריאה ראשונה.

אורנה ברביבאי: לקריאה ראשונה בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

אורנה ברביבאי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1357).

אורנה ברביבאי: ]

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (נגיף הקורונה החדש – הוראות שונות) (הוראת שעה), התש"ף

אורנה ברביבאי: –2020, לקריאה ראשונה – קיבלה פטור מחובת הנחה בכפוף להנחה על שולחן הכנסת.

אורנה ברביבאי: את הצעת החוק יציג, בשם שר הבריאות, שר החינוך יואב גלנט.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

אורנה ברביבאי: אין דוברים לחוק האחרון?

אורנה ברביבאי: לזה יש, אבל לאחרון אין?

אורנה ברביבאי: בבקשה, שר החינוך.

יואב גלנט: גברתי היושבת-ראש, רבותיי וגבירותיי חברי הכנסת, העולם, וישראל כחלק ממנו, נמצא כעת בעיצומה של פנדמיה כתוצאה מהתפרצות והתפשטות נגיף הקורונה.

יואב גלנט: נכון להיום, אין חיסון שבאמצעותו ניתן לצמצם את התפשטות הנגיף ואין טיפול יעיל למחלה.

יואב גלנט: בישראל, נכון ליום זה, נדבקו עשרות אלפי חולים בנגיף ונפטרו למעלה מ-670 אנשים.

יואב גלנט: לצורך התמודדות עם המגפה נקבעו הסדרים שונים באמצעות צווים שהותקנו מכוח סמכותו של המנהל הכללי של משרד הבריאות לפי פקודת בריאות העם, 1940, ובין השאר צו בריאות העם (נגיף הקורונה החדש) (בידוד בית והוראות שונות), התש"ף–2020.

יואב גלנט: מטרתו של צו בידוד בית היא, בין השאר, בידוד נשאים פוטנציאליים של הנגיף – חוזרים מחוץ-לארץ או מי שהיו במגע עם חולים – בידוד חולים, חובת עטיית מסכה ועוד.

יואב גלנט: עד כה, נקבעה התשתית לאכיפת ההסדרים הקבועים בצו בידוד בית בתקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – אכיפה), התש"ף–2020.

יואב גלנט: תקנות האכיפה קובעות את סעיפי העונשין בנוגע להפרה של חובות הבידוד, הגעה לבידוד ללא תחבורה ציבורית, דיווח על בידוד וחובת עטיית מסכות.

יואב גלנט: תקנות האכיפה אף קובעות כי עבירות אלה הן עבירות מינהליות ואת הקנס המנהלי הקצוב שניתן להטיל בשל עבירות אלה.

יואב גלנט: תוקפן של תקנות האכיפה הוארך בחוק לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – אכיפה), התש"ף

יואב גלנט: –2020, עד יום כ' באב התש"ף, 10 באוגוסט 2020.

יואב גלנט: בהתאם לסעיף 1(ב) לחוק, ובהמלצת הממשלה, החליטה הכנסת על הארכת תוקפן של תקנות האכיפה ב-21 ימים נוספים, עד יום י"א באלול התש"ף, 31 באוגוסט 2020.

יואב גלנט: לנוכח מועד פקיעתן הצפוי של התקנות, ביום י"א באלול התש"ף, 31 באוגוסט 2020, מוצע לתקן את פקודת בריאות העם ולעגן בה, בהוראת שעה, את הסדרי האכיפה והעונשין לעבירות האמורות בצו בידוד בית, במטרה לאפשר את המשך האכיפה של ההוראות.

יואב גלנט: עוד מוצע לעגן בפקודה הוראות מיוחדות שיחולו כאשר המנהל הכללי של משרד הבריאות ישתמש בסמכותו לתקן את העבירות בצו בידוד בית ואת הליכי אישורו של תיקון לצו.

יואב גלנט: הוראה נוספת שמוצע לעגן כהוראת שעה בפקודה במסגרת הצעת חוק זו היא קביעת הסמכות לדרישת מידע מאדם במסגרת חקירה אפידמיולוגית שעד היום נעשתה מכוח ההסמכה הכללית של המנהל בסעיף 20 לפקודה.

יואב גלנט: מוצע לקבוע את סמכותו של חוקר אפידמיולוגי לדרוש מכל אדם מידע הנחוץ לחקירות האמורות, ובכלל זה את פרטי הזיהוי ויצירת הקשר עימו וכל ידיעה שיש בה כדי לסייע באיתור מקום או זמן שבו שהה חולה בתקופה הרלוונטית לחקירה, את פרטי מי שבאו עימו במגע קרוב ועוד.

יואב גלנט: עוד מוצע לקבוע כי הגורם המוסמך רשאי להסתייע בהפעלת סמכויות דרישת המידע בחייל או באדם אחר, וכן לקבוע הוראות שיחולו על הסתייעות כאמור, לרבות קביעה כי המסייע יעבור הכשרה בעניין הגנה על הפרטיות ויפעל בהנחיית משרד הבריאות.

יואב גלנט: על אדם שהגיע אליו מידע במסגרת חקירה אפידמיולוגיה תחול חובת סודיות, והוא לא יגלה את האמור בו לאחר ולא יעשה בו כל שימוש פרט לתכלית האמורה בסעיף.

יואב גלנט: עוד מוצע לעגן כהוראת שעה בפקודה הסדר שיקבע סמכות להעברת מידע בין ישראל למדינות זרות על חולים בנגיף הקורונה ומי שבאו עימם במגע שיש בו כדי לסייע בחקירות אפידמיולוגיות.

יואב גלנט: הוראה זו חיונית לפתיחת שירותי התעופה, ומסדירה העברת מידע שיש בו כדי לסייע לחקירות אפידמיולוגיות לרשויות הבריאות של מדינה זרה וקבלת מידע כאמור ברשויות הבריאות בישראל.

יואב גלנט: מוצע לקבוע כי מסירת מידע כאמור תיעשה לפי הסכם לחילופי מידע בין המדינות, ולפיו, בין היתר, תחויב המדינה הזרה בשמירה על סודיות המידע והבטחתו.

יואב גלנט: כן מוצע לקבוע כי ניתן להעביר מידע שלא לפי הסכם לחילופי מידע אך במקרה זה היקף המידע שיימסר יהיה מצומצם יותר.

יואב גלנט: עוד מוצע לקבוע כי לא יימסר מידע כאמור לרשויות מדינה זרה במקרים שבהם המנהל שוכנע שהעברת המידע עלולה לפגוע בשלומו וביטחונו של אדם או שהמידע עליו עלול לפגוע בביטחונה של מדינת ישראל.

יואב גלנט: כמו כן, וכהוראה משלימה להסדר זה – –

אורנה ברביבאי: חברים, חברים, אתם מפריעים לשר.

יואב גלנט: – – מוצע לתקן את סעיף 12(א)(8)(א) לחוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה), התש"ף

יואב גלנט: –2020, כך שניתן יהיה לקבוע בתקנות חובה שתחול על חברות התעופה ליידע את הנוסעים בדבר סמכות המנהל להעביר מידע לגביהם כאמור בתיקון המוצע.

יואב גלנט: בשל האמור, ובהתאם להחלטת הממשלה, אבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק לתיקון פקודת בריאות העם (נגיף הקורונה החדש – הוראות שונות) (הוראת שעה), התש"ף–2020.

יואב גלנט: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לשר החינוך.

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת יוסף ג'בארין – איננו; חבר הכנסת ווליד טאהא – אינו נוכח; חבר הכנסת מאיר כהן – אינו נוכח; חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח; חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – אינו נוכח; חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – מוותר; חברת הכנסת היבה יזבק – אינה נוכחת; חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – אינו נוכח; חבר הכנסת אנטאנס שחאדה – אינו נוכח; חבר הכנסת אלי אבידר – אינו נוכח; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח; חברת הכנסת סונדוס סאלח – אינה נוכחת; חבר הכנסת מנסור עבאס – אינו נוכח; חברת הכנסת אורלי פרומן – אינה נוכחת; חבר הכנסת יעקב טסלר – אינו נוכח; חברת הכנסת מרב מיכאלי – אינה נוכחת; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת; חברת הכנסת מיכל שיר – אינה נוכחת; חבר הכנסת עופר כסיף – מוותר; חבר הכנסת יבגני סובה – אינו נוכח; חברת הכנסת שרן השכל – אינה נוכחת; חבר הכנסת אלעזר שטרן – אינו נוכח; חבר הכנסת חמד עמאר – אינו נוכח; חבר הכנסת עידן רול – אינו נוכח; חבר הכנסת מיקי לוי – אינו נוכח.

אורנה ברביבאי: אין דוברים נוספים.

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם, בעצם להעברת ההצעה לוועדה המוסמכת לדון – ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אורנה ברביבאי: הצבעה.

אורנה ברביבאי: אאפשר להצביע מכאן.

אורנה ברביבאי: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12 נגד – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (נגיף הקורונה החדש – הוראות שונות) (הוראת שעה), התש"ף

אורנה ברביבאי: –2020, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

קריאה: אני נגד.

אורנה ברביבאי: תכף אני אאסוף התייחסויות.

אורנה ברביבאי: בעד – 12, נגד – שניים.

אורנה ברביבאי: אני אוספת מכאן הצבעות.

אורנה ברביבאי: קרעי – בעד; בוסו – בעד; יעקב אשר – בעד; כסיף – נגד; עסאקלה – נגד.

אורנה ברביבאי: מי עוד אני לא רואה?

אורנה ברביבאי: פינדרוס – בעד.

אורנה ברביבאי: נוספים?

אורנה ברביבאי: סך הכול: 16 בעד, ארבעה נגד.

אורנה ברביבאי: הצעת החוק תעבור לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אורנה ברביבאי: [מס' מ/1332; דברי הכנסת, חוב' ט"ז, ישיבה 48, חוב' ט"ו, ישיבה 44; נספחות.

אורנה ברביבאי: ]

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים בעצם להצעת החוק האחרונה, הצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון), התש"ף–2020, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

אורנה ברביבאי: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה בכפוף להנחה על שולחן הכנסת.

אורנה ברביבאי: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, יעקב אשר, בבקשה.

יעקב אשר: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט, שהכינה את ההצעה לקריאה השנייה והשלישית, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון), התש"ף–2020.

יעקב אשר: הצעת חוק זו מבקשת להשלים את חוק המסגרת בנושא הקורונה שהכנסת חוקקה בסוף חודש יולי, להוסיף לו שני פרקים העוסקים בבידוד במלוניות ובצווי סגירה מינהליים, וכן היא כוללת השלמות ותיקונים בכמה עניינים נוספים.

יעקב אשר: לאחר דיון ממושך הוועדה קיבלה את בקשת הממשלה לאפשר לה בנסיבות מיוחדות וחריגות להכריז כי חוזרים ממדינה או ממדינות מסוימות יידרשו כברירת מחדל לשהות בבידוד במלוניות.

יעקב אשר: עם זאת, הוועדה עמדה על כך שהכרזה מסוג זה תהיה כפופה לתנאים מחמירים, לאחר שנבחנו דרכים חלופיות ונשקלה הפגיעה בזכויות.

יעקב אשר: הוועדה תיקנה את ההסדר המוצע כך שייקבע בו כי הכרזה גורפת המתייחסת לחמש מדינות או יותר תובא לאישור פרלמנטרי 48 שעות מראש.

יעקב אשר: במצבים שבהם מדובר בהכרזה נקודתית, הוועדה תוכל לבטלה בדיעבד.

יעקב אשר: הוועדה הרחיבה את אחריות המדינה כלפי השוהים במלוניות, כך שההסדר המוצע קובע חובה לספק מזון טרי ואיכותי, מוצרי ניקיון ותנאי מגורים ותברואה הולמים, לאפשר קבלת תרופות ושירותים רפואיים וסוציאליים שהאנשים זקוקים להם.

יעקב אשר: על המדינה למנות נציג מטעמה שיעמוד בקשר עם המבודדים, יטפל בתלונותיהם ובתיאום עם הגורמים השונים.

יעקב אשר: בנוסף, ייקבע לכל אדם השוהה במקום גורם האחראי לבירור שלומו הנפשי ולמתן תמיכה.

יעקב אשר: עוד נקבעו הוראות לשמירה על סודיות המידע על השוהים, זכאות לסיוע משפטי, וחובה של המדינה ליידע כל אדם השוהה במלונית על חובותיו וזכויותיו, לרבות האיסורים החלים במקום.

יעקב אשר: הוועדה דחתה את ההסדר שנכלל בהצעת החוק הממשלתית, שלפיו שוטר יהיה רשאי להפעיל כוח סביר על אדם המסרב לציית להוראה כדי להביאו למלונית.

יעקב אשר: עופר, להזכירך מהבוקר.

יעקב אשר: הוועדה הוציאה את זה, את ההסדר הזה.

יעקב אשר: לצד זאת, הוועדה דנה בדרכים לשמירת הסדר הציבורי במלוניות.

יעקב אשר: בעקבות הדיונים שופר התיאום בין גורמי האכיפה לאחראים להפעלת המלוניות.

יעקב אשר: פרקליטות המדינה התגייסה להגשת תביעות אזרחית במקרים של גרימת נזק לרכוש.

יעקב אשר: בנוסף, נקבע בהסדר המוצע כי מלונית תיחשב מקום ציבורי לעניין חוק המאבק בשכרות – דבר שיאפשר למשטרה להפעיל את סמכויותיה גם במצבים של חשש להפרות סדר כתוצאה משתיית אלכוהול.

יעקב אשר: בכל הנוגע לצווי סגירה מינהליים, הוועדה מבקשת לכלול בחוק הסמכויות, בלא שינויים משמעותיים, את ההסדר שאושר בוועדה לפני כחודש וחצי, כהסדר זמני, ושפקע בשבוע שעבר.

יעקב אשר: באופן כללי, ההסדר מאפשר לראש רשות מקומית, רופא מחוזי או קצין משטרה בדרגת סגן ניצב להורות על סגירת עסקים ומקומות נוספים שבעל המקום פותח או מפעיל אותם בניגוד להוראות החוק השונות, שנועדו למנוע את התפשטות מגפת הקורונה, וזאת על יסוד דין וחשבון שקיבל משוטר או פקח.

יעקב אשר: הצו הראשוני הוא למשך עד שבעה ימים, וניתן להאריכו עד לסך הכול 14 ימים.

יעקב אשר: הוועדה קבעה כי לא ניתן להוציא צווי סגירה לבתי תפילה, מוסדות חינוך או מוסדות רווחה, וזאת בשל האופי הייחודי של מוסדות אלה.

יעקב אשר: לבסוף, נכללו בהסדר תיקונים מבהירים נוספים ותוספות משלימות.

יעקב אשר: אני רוצה להדגיש שני תיקונים במיוחד: ראשית, נקבע סעיף דיווח חודשי מפורט לוועדה, המחייב את הממשלה למסור פרטים רבים לוועדה שיאפשרו פיקוח פרלמנטרי אפקטיבי על הפעלת הסמכויות מכוח החוק.

יעקב אשר: שנית, לבקשת הממשלה, וכדי לשפר את היעילות של החקירות האפידמיולוגיות, ניתנה הסמכה לממשלה לקבל מעסקים מסוימים, וממפעילי תחבורה ציבורית, מספרי טלפון של מי ששהה במקום, ואם נמסרו פרטים נוספים על ידי השוהים – גם להעביר פרטים אלה.

יעקב אשר: בכל מקרה, איסוף המידע כפוף להוראות פרטיות וסודיות שנכללות בחוק.

יעקב אשר: עשינו עבודה חשובה, עבודה מעמיקה, ואני רוצה להודות לצוות הניהולי של הוועדה, בראשות אסף פרידמן; לצוות המשפטי, בראשותו של ד"ר בליי.

יעקב אשר: ומי ליווה אותנו בחוקים האלה?

יעקב אשר: שניים, נכון?

יעקב אשר: לעורכות הדין תמי וניצן, תודה רבה, על העבודה המסורה לאורך כל הדרך.

יעקב אשר: אני מודה לחבריי חברי הוועדה.

יעקב אשר: להצעת החוק הוגשו הסתייגויות, למרות שאמר לי עכשיו אוסאמה שהסירו אותן.

אורנה ברביבאי: יש עתיד לא הסירה.

יעקב אשר: יש עתיד לא הסירה.

יעקב אשר: אז אני פונה מכאן לאנשי יש עתיד, שלא נמצאים כאן.

קריאה: – – –

יעקב אשר: לא, זה היה ביחד.

יעקב אשר: אז לא יהיה.

יעקב אשר: לא יהיה בסוף.

יוראי להב-הרצנו: לא מסירים.

יעקב אשר: הינה, את נמצאת כאן.

אורנה ברביבאי: כן, אבל אני – תכף אנחנו נדע.

יעקב אשר: אוקיי.

יעקב אשר: אז אני מבקש מחברי הכנסת לדחות את ההסתייגויות, ולאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית, כנוסח הוועדה.

יעקב אשר: תודה רבה, גברתי.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים לרשימת המסתייגים.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – אינו נוכח; חבר הכנסת יוראי להב – בדרכו לכאן.

אורנה ברביבאי: מזל שאתה זריז.

אורנה ברביבאי: אתה יודע להגיד לי אם יש עתיד-תל"ם הסירו את ההסתייגות?

יוראי להב-הרצנו: לא מסירים.

יוראי להב-הרצנו: לא מצביעים עליהן – – –

יעקב אשר: אם לא מצביעים, זה נקרא שמסירים.

יוראי להב-הרצנו: לא מצביעים.

אורנה ברביבאי: לא מצביעים על ההסתייגויות, רק מנמקים את ההסתייגויות?

יעקב אשר: מסירים, וזכות דיבור יש – – –

אורנה ברביבאי: אוקיי.

אורנה ברביבאי: אתה מדבר, ומושך את ההסתייגות.

אורנה ברביבאי: עכשיו, הכול ברור.

אורנה ברביבאי: בבקשה, יש לך חמש דקות.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

יוראי להב-הרצנו: חבריי חברי הכנסת, אני אומנם צעיר חברי הכנסת, ואני די חדש בבניין הזה – קדנציה שלישית, אבל עדיין חדש – אבל מה שלמדתי בשיעורי האזרחות זה שתקציב המדינה הוא לא פרט שולי, הוא לא עניין שאפשר לחלוף עליו.

יוראי להב-הרצנו: תקציב המדינה הוא זה שמגדיר את סדרי העדיפויות של הממשלה.

יוראי להב-הרצנו: זו טבלה שמגדירה לאן הולכים המשאבים הלאומיים שלנו, באיזה אזורים משקיעים יותר, באיזה אזורים משקיעים פחות, מהו סדר יומה של המדינה, מהו סדר יומם של נבחרי הציבור שמנהיגים את כולנו ולאיזה כיוון.

יוראי להב-הרצנו: מ-1 בינואר 2020, מדינת ישראל מתנהלת ללא תקציב.

יוראי להב-הרצנו: אין את הטבלה הזאת שמגדירה כמה כסף ילך לחינוך, כמה כסף ילך לרווחה, לתחבורה, לחקר החלל, להגנה על נשים מפני אלימות.

יוראי להב-הרצנו: אין את הטבלה הזאת, וכך אנחנו מתנהלים עם תקציב המשכי שנגזר מתקציב המדינה שאושר לפני שלוש שנים.

יוראי להב-הרצנו: ועכשיו, נגמר הכסף.

יוראי להב-הרצנו: אני שואל את עצמי: מה אמורים לעשות הצעירים במדינת ישראל שאין להם עבודה?

יוראי להב-הרצנו: 80% ממי שנפלט משוק העבודה לא חזר אליו, ואין כל כך מדיניות ממשלתית שאמורה לתמרץ מעסיקים לקלוט את אותם צעירים חזרה לשוק העבודה.

יוראי להב-הרצנו: אין שקל של סיוע לצעירים בשכירות.

יוראי להב-הרצנו: שליש מהישראלים גרים בדירה שכורה, אבל הממשלה הזו לא החליטה מה היא עושה על מנת לעזור לאותם צעירים ולאותם אנשים שגרים בשכירות לשלם שכר דירה.

יוראי להב-הרצנו: יש כאוס בקמפוסים בישראל, וממשלת ישראל נאלמת דום – אין לה מה לומר בנושא; אין לה גם כלים, כי אין תקציב מדינה.

יוראי להב-הרצנו: מה יאמרו המורים ואנשי חינוך בתוכניות קרב, שלבים, תוכנית היל"ה?

יוראי להב-הרצנו: אין ממשלה.

יוראי להב-הרצנו: הממשלה לא אומרת שום דבר.

יוראי להב-הרצנו: צבי האוזר הגיש לבית הזה בקשה לדחות את תקציב המדינה ב-100 ימים נוספים.

יוראי להב-הרצנו: 100 ימים – ולמה?

יוראי להב-הרצנו: אני שואל: למה?

יוראי להב-הרצנו: מה ישתנה בעוד 100 ימים שלא קורה עכשיו?

יוראי להב-הרצנו: התשובה היא: כי בממשלה הזאת לא הגיעו להסכמות על תקציב המדינה.

יוראי להב-הרצנו: אבל אמרנו בתחילת הדרך שתקציב המדינה הוא לא עניין שולי – הוא המצפן הערכי, הוא סדר העדיפויות, הוא סדר-היום של הממשלה הזאת.

יוראי להב-הרצנו: אם ב-100 הימים הראשונים לכהונתה הממשלה לא השכילה להגדיר מה הכיוון שאליו היא הולכת, מה סדר העדיפויות שלה, לאן היא מבקשת להוביל את כולנו – מה יקרה עכשיו?

יוראי להב-הרצנו: מה יקרה בעוד 100 ימים גדולים?

יוראי להב-הרצנו: אתם תוקעים את המדינה בלי תקציב.

יוראי להב-הרצנו: מה ישתנה בעוד 100 ימים?

יוראי להב-הרצנו: המדינה שלנו, מדינת ישראל, כבר עומדת במקום במשך שנה וחצי עם שלוש מערכות בחירות שהסתיימו בממשלה המנותקת והמנופחת הזאת.

יוראי להב-הרצנו: ואני שואל את עצמי: מה יקרה בעוד שבועיים וחצי?

יוראי להב-הרצנו: איפה המדינה הזאת תהיה?

יוראי להב-הרצנו: מה התשובה של הממשלה למעונות היום שמחכים לתקציבים?

יוראי להב-הרצנו: לנכים שממתינים לפעימה השנייה בהעלאת הקצבאות שלהם?

יוראי להב-הרצנו: איך דואגים לאזרחים בלי תקציב?

יוראי להב-הרצנו: אמור לי, חבר הכנסת האוזר: מה אתה מצפה שיקרה?

יוראי להב-הרצנו: איך אתה מצפה לדאוג לכל הנושאים הבוערים שעל סדר-היום בלי לאשר תקציב?

יוראי להב-הרצנו: הרי ברור לנו, חבריי חברי הכנסת, שמדובר במסך עשן.

יוראי להב-הרצנו: הרי לא מדובר בשאלה של תקציב כי ממשלה שאין לה דרך, לא תהיה לה דרך גם בעוד 100 ימים.

יוראי להב-הרצנו: מדובר במסך עשן שנועד למלט את נתניהו ממשפטו.

יוראי להב-הרצנו: לשם כך כולנו התכנסנו כאן עכשיו.

יוראי להב-הרצנו: לשם כך כולכם התכנסתם סביב שולחן הממשלה המנופח הזה – בשביל דבר אחד בלבד: בשביל למצוא את הדרך הכי יעילה, הכי קצרה, הכי נוחה, עבור ראש ממשלתנו, המנהיג העליון, להימלט מספסל הנאשמים, לחמוק מעמידה לדין.

יוראי להב-הרצנו: הוא הרי לא שווה, הוא לא אזרח שווה זכויות.

יוראי להב-הרצנו: הדין כלפיו אינו דין כמו דין כלפי כל אזרח.

יוראי להב-הרצנו: אני תוהה לעצמי: מדוע אתם, חברי הממשלה הזאת, חברי הכנסת, שיושבים פה, מוכנים להסכים לאפשר לנאשם בפלילים להימלט ממשפטו?

יוראי להב-הרצנו: לכן, אינני מבין מדוע הכנסת הזאת ממשיכה לתת אמון בממשלה הזאת.

יוראי להב-הרצנו: ואני קורא – עליזה, סיימתי – לכנסת להתנגד לחוק הזה ולהתנגד לחוקים שהממשלה הזו מביאה לכנסת הזאת; כי מטרתם אחת היא: למלט את בנימין נתניהו ממשפטו, ולכך אסור לנו להסכים.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת מרב מיכאלי, אם את רוצה לדבר – את צריכה לרדת.

אוסאמה סעדי: גברתי היושבת-ראש, כבוד השרים – אני מדבר עשרים דקות?

אורנה ברביבאי: חמש דקות, בבקשה.

אוסאמה סעדי: שתי דקות.

אורנה ברביבאי: חמש דקות קיבלת.

אוסאמה סעדי: עליזה אומרת: שתי דקות.

אורנה ברביבאי: הוא מחזיר לך עודף שלוש דקות, עליזה.

אוסאמה סעדי: אני רק אנמק למה אנחנו הצבענו נגד ולמה אנחנו הגשנו הסתייגויות, כדי שהאזרחים ששומעים אותנו בבית יבינו.

אוסאמה סעדי: כפי שאמרתי לפני כמה דקות, כשעליתי, כאשר הממשלה מביאה חוקים שהם לטובת האזרח – אנחנו בעד, והוכחנו את זה.

אוסאמה סעדי: חבריי ג'אבר ועופר, הוכחנו את זה והצבענו בעד החוקים האלה.

אוסאמה סעדי: אבל חוק זה – דנו בזה במשך ישיבות רבות, והיום הממשלה הביאה תקנות שלמעשה מאריכות את ההגבלות גם על ההתקהלות וגם על הפעילות המסחרית העסקית.

אוסאמה סעדי: איך אמרת, אדוני יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, מדובר על תיקן על תיקון על תיקון, ואני אמרתי לך: מדובר על טלאי על טלאי על טלאי.

אוסאמה סעדי: רק אתמול בלילה הממשלה תיקנה את הצו שמגביל את מספר הנכנסים למסעדות מעשרה בפנים ו-20 בחוץ ל-20 בפנים ו-30 בחוץ.

אוסאמה סעדי: ודובר על תפוסה באולמות – ג'אבר – של 35%, ואמרנו שכאשר יש אולם של 2,000 מטר זה לא כמו אולם של 200 מטר, וצריך להכניס כמה שיותר עם התו הסגול.

אוסאמה סעדי: היום העליתי את הנושא של הליגות הנמוכות – ליגה א', ליגה ב', ליגה ג' – ורוב הקבוצות שם זה מהיישובים הערביים.

אוסאמה סעדי: אמרתי: מה ההבדל בין ליגת העל והליגה לאומית לבין ליגות א', ב' וג'?

אוסאמה סעדי: גם שם יש שחקנים שהפגינו אתמול מול הבית של גרוטו.

אוסאמה סעדי: שמענו היום מפרופ' גרוטו שהממשלה צריכה להביא מתווה עד 1 בספטמבר, ויו"ר ועדת החוקה וועדת החוקה נתנו לממשלה עד יום שלישי, 25 – נכון, יעקב?

אוסאמה סעדי: – להביא את המתווה החדש ואת התקנות החדשות.

אוסאמה סעדי: אנחנו נראה את התקנות האלה.

יעקב אשר: ביום שלישי הבא זה פג.

אוסאמה סעדי: ביום שלישי זה פג, ואז אם הם לא מביאים תקנות – אין תקנות.

אוסאמה סעדי: אבל אם הממשלה תביא תקנות שמתחשבות בעסקים הקטנים ומתחשבות באולמות ומתחשבות בכדורגל – אנחנו נראה את זה ואז אנחנו נחליט.

אוסאמה סעדי: לכן, אנחנו מתנגדים לתקנות איך שהן, ולכן נצביע נגד החוק הזה.

אוסאמה סעדי: שתי דקות.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חבר הכנסת אוסאמה.

אורנה ברביבאי: אני מבינה שחבר הכנסת עופר כסיף ויתר.

אורנה ברביבאי: בקשות רשות דיבור נוספות: חברת הכנסת מרב מיכאלי – ויתרה; חבר הכנסת אביגדור ליברמן – אינו נוכח; חבר הכנסת עודד פורר – אינו נוכח; חבר הכנסת יבגני סובה – אינו נוכח; חבר הכנסת אלי אבידר – אינו נוכח; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת; חבר הכנסת חמד עמאר – אינו נוכח; חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח.

אורנה ברביבאי: אם כך, אנחנו עוברים להתייחסות להסתייגויות.

אוסאמה סעדי: גברתי היושבת-ראש, משכנו את כל ההסתייגויות.

אורנה ברביבאי: רק רגע, בסדר?

אורנה ברביבאי: אני מסתכלת מי הגיש את ההסתייגויות.

אורנה ברביבאי: קבוצת מרצ – אינה נוכחת כאן.

אורנה ברביבאי: היא גם לא נימקה, לכן לא נצביע.

אורנה ברביבאי: קבוצת הרשימה המשותפת – אתה אומר שאתם מושכים.

אוסאמה סעדי: נכון, אנחנו מושכים.

אוסאמה סעדי: אני מציע – – –

אורנה ברביבאי: לכן לא נצביע על ההסתייגויות שלכם.

אורנה ברביבאי: קבוצת יש עתיד – – –

יוראי להב-הרצנו: משכנו.

אורנה ברביבאי: נמשכו ההסתייגויות.

אורנה ברביבאי: לכן, בעצם, אין הסתייגויות.

אורנה ברביבאי: אנחנו הולכים להצבעה על החוק בקריאה שנייה ושלישית, להעביר את חוק סמכויות מיוחדת להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

קריאה: עולה להצביע.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

אורנה ברביבאי: אני אמתין לכם.

אורנה ברביבאי: שנייה, ואחר כך נצביע בקריאה שלישית.

אורנה ברביבאי: אוקיי.

אורנה ברביבאי: אם ההצבעות יאושרו, יתקבל החוק.

אורנה ברביבאי: נמתין עוד דקה, שיעלו.

אורנה ברביבאי: קודם תהיה הצבעה, ואז אאסוף.

אורנה ברביבאי: מי שכאן – כאן.

אורנה ברביבאי: מי שלא – יצביע מלמטה.

אורנה ברביבאי: הצבעה – אנחנו מצביעים עכשיו בקריאה שנייה על החוק.

אורנה ברביבאי: סליחה, עסאקלה, אמנה לך את הקול מכאן.

אורנה ברביבאי: הצבעה מס' 10 בעד סעיפים 1–26 – 13 נגד – 6 נמנעים – אין סעיפים 1–26 נתקבלו.

אורנה ברביבאי: בינתיים: בעד – 13, נגד – שישה.

אורנה ברביבאי: אנחנו מוסיפים את הבאים: עסאקלה – נגד; חבר הכנסת חסיד – בעד; חבר הכנסת טייב – בעד; חבר הכנסת בוסו – בעד; חבר הכנסת מלכיאלי – בעד; חבר הכנסת קלנר – בעד; יעקב אשר – בעד, איך לא.

אורנה ברביבאי: זה 19 בעד ושבעה נגד בקריאה שנייה.

אורנה ברביבאי: החוק התקבל בקריאה שנייה.

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

אורנה ברביבאי: הצבעה.

אורנה ברביבאי: הצבעה מס' 11 בעד החוק – 13 נגד – 7 נמנעים – אין חוק סמכויות מיוחדת להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון), התש"ף–2020, נתקבל.

אורנה ברביבאי: לעת עתה, 13 בעד, נגד – שבעה.

אורנה ברביבאי: אני אוספת מכאן:

אורנה ברביבאי: חסיד – בעד; טייב – בעד; בוסו – בעד; מלכיאלי – בעד; קלנר – בעד; יעקב אשר – בעד.

אורנה ברביבאי: יש מישהו שלא הקראתי?

אורנה ברביבאי: לא.

אורנה ברביבאי: סך הכול: 19 בעד, ושבעה נגד.

אורנה ברביבאי: אם כך, החוק התקבל בקריאה שלישית.

אורנה ברביבאי: תם סדר-היום.

אורנה ברביבאי: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, כ"ח באב התש"ף, 18 באוגוסט 2020, בשעה 16:00.

אורנה ברביבאי: ישיבה זו נעולה.