ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 63, 2020-08-04 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום שלישי, י"ד באב התש"ף, 4 באוגוסט 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: הנושא הראשון על סדר-יומנו הוא נאומים בני דקה, וראשון הדוברים – חברנו החרוץ יוראי להב הרצנו.

יריב לוין: בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: מחפה בחריצות על הגיל.

יוראי להב-הרצנו: אדוני יושב-ראש הכנסת, עוד יום עובר ועוד תוכנית חינוכית חשובה נסגרת בגלל פוליטיקה קטנה.

יוראי להב-הרצנו: הבוקר פורסם בגלי צה"ל כי משרד החינוך הודיע שאין תקציב לתוכניות לנוער בסיכון ולנוער נושר.

יוראי להב-הרצנו: בקרוב יוצאו לחל"ת או יפוטרו כל העובדים בתוכנית היל"ה, ו-8,000 תלמידים שנשרו מבתי הספר לא יפתחו את השנה ויישארו ברחוב.

יוראי להב-הרצנו: אחד מבוגרי התוכנית סיפר: יש שם יחס של משפחה, והמורים הם כמו ההורים שלך.

יוראי להב-הרצנו: הייתי קם בבוקר ורוצה להגיע לשיעורים.

יוראי להב-הרצנו: אסור למנוע את האפשרות הזאת מילדים אחרים.

יוראי להב-הרצנו: כעת, חבריי חברי הכנסת, אפשר להאריך את הרשימה: נוער בסיכון וילדי פריפריה, ילדים שאינם בריאים, תוכנית הנוער.

יוראי להב-הרצנו: כדור השלג הזה מתגלגל.

יוראי להב-הרצנו: מה תהיה התוכנית הבאה שתיפול?

יוראי להב-הרצנו: משרדי האוצר והחינוך מוכרחים להתעורר.

יוראי להב-הרצנו: כשמעלימים 4 מיליארד שקלים כערובה פוליטית יש נפגעים ישירים.

יוראי להב-הרצנו: תפסיקו את המשחקים שלכם ותתחילו לעבוד.

יוראי להב-הרצנו: אני קורא לשר החינוך יואב גלנט להפסיק לדחות את ההגעה שלו לוועדת החינוך של הכנסת, להתייצב ולתת דין וחשבון בפני חברי הכנסת, בפני הציבור כולו.

יוראי להב-הרצנו: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת אלכס קושניר – איננו; חבר הכנסת מתן כהנא – לא נמצא; חבר הכנסת ווליד טאהא – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת – אה, מתן כהנא הגיע.

יריב לוין: יופי.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: כן, ככה, בלי עיכובים.

מתן כהנא: ממש, הא?

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אלפי עצמאים לא מקבלים את פיצויי הקורונה שמגיעים להם.

מתן כהנא: אני רוצה לתאר לכם שיחה מוקלטת שרק עכשיו שמעתי בין א', חשמלאי מבית שמש, לבין פקידת מס הכנסה.

מתן כהנא: הוא אומר לה: הגשתי את המסמכים בזמן, למה אני לא מקבל את מה שמגיע לי?

מתן כהנא: היא אומרת לו: כי זה לא התעדכן.

מתן כהנא: אז הוא אומר לה: אוקיי, אז מה צריכים לעשות?

מתן כהנא: אז היא אומרת לו: תחכה שזה יתעדכן.

מתן כהנא: הוא אומר לה: אבל אם אני אחכה שזה יתעדכן יעבור הזמן ואני לא אקבל את הפיצויים.

מתן כהנא: היא אומרת לו: אבל זה לא התעדכן.

מתן כהנא: ואז היא אומרת לו: טוב, אז תגיש לפעימה השנייה.

מתן כהנא: הוא אומר: אבל הגשתי בזמן לפעימה ראשונה, מגיע לי גם את הפעימה הראשונה.

מתן כהנא: היא אומרת לו: אבל זה לא התעדכן.

מתן כהנא: תאמינו לי, אם זה לא היה כל כך עצוב זה היה ברמת המצחיק.

מתן כהנא: אני חושב שזה פשוט בושה, מה שאנחנו עושים לעצמאים האלה, הטרטור שאנחנו גוררים אותם בתוך המערכת המופרכת הזאת.

מתן כהנא: החלטנו שנותנים להם, אז בואו ניתן להם כמו שצריך.

מתן כהנא: אני שמח שמחר הנושא הזה עולה פה לסדר-היום בכנסת ונוכל לטפל בעצמאים האלה, שמגיע להם, מגישים את הדברים בזמן ופשוט לא מקבלים.

מתן כהנא: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת אחמד טיבי – איננו; חבר הכנסת אלי אבידר – גם הוא איננו; חברת הכנסת היבה יזבק – איננה; חבר הכנסת מיקי לוי – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: שלום לך.

יצחק פינדרוס: אני חושב שאולי לא יודעים, יש עיתון במדינת ישראל שקוראים לו הארץ, עיתון ישראלי.

יצחק פינדרוס: ראה זה פלא, אנשי ישראל ביתנו הפיצו אתמול שקרים, והם היום הופכים את זה לקריקטורה.

יצחק פינדרוס: כולם כבר יודעים את האמת – שבחורי הישיבות מחוץ לארץ שמגיעים מגיעים לבידוד, מגיעים סגורים, מגיעים אחרי בדיקות של שבועיים לפני שהם מגיעים.

יצחק פינדרוס: בודקים אם יש מקום שמבודד אותם, אנשי משרד הבריאות וקב"טים.

יצחק פינדרוס: הרי מגיעים עם בדיקה לפני, בדיקה אחרי, עם ביטוח רפואי על קורונה, אבל את אותו דבר – עם קריקטורה איך החרדים הולכים להביא את הקורונה לארץ, ואין פוצה פה ומצפצף.

יצחק פינדרוס: מצאו לעצמם אנשי ישראל ביתנו חברה טובה, עיתון הארץ, שלא אמור לפרסם כנראה אמת.

יריב לוין: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה – איננו; חבר הכנסת אוריאל בוסו – גם הוא לא נמצא; חבר הכנסת אריאל קלנר – לא נמצא.

יריב לוין: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': חבריי חברי הכנסת, הבוקר התקיים בבג"ץ דיון חריג, דיון נוסף בהרכב מורחב של 11 שופטים, דיון שכבר זכה לכינוי "בג"ץ הבוגדת".

בצלאל סמוטריץ': מה שהתבקש בג"ץ לקבוע, ועל זה כינסה הנשיאה את אותו הליך חריג של דיון נוסף, זה שלא רק שנאמנות בין בני זוג איננה חלק מההסכם שעליו מושתתת זוגיות ומשפחה, אלא יותר מזה: מבקשות העותרות – שדולת הנשים, רקמן – לטעון שגם אם בני זוג התנו שותפות או הסכמי ממון בנאמנות בין בני הזוג – תקשיב טוב, אדוני היושב-ראש – דינו של התנאי הזה להיות בטל מכוח היותו נוגד את תקנת הציבור, סעיף 30 לחוק החוזים.

בצלאל סמוטריץ': דהיינו, במדינה היהודית – אגב, עזבו, לא מדינה יהודית.

בצלאל סמוטריץ': חברה נורמלית, בריאה, חפצת חיים, מבינה שנאמנות היא מפתח לכל מערכת יחסים זוגית, משפחתית, עסקית, פוליטית.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר לבג"ץ: הסירו ידיכם מהמשפחה.

בצלאל סמוטריץ': רק אנשים מטורללים שיושבים באיזה מגדל שן אקדמי ושוחים באיזה תיאוריות אקדמיות מנותקות לחלוטין מבריאות טבעית נפשית של חיים מסוגלים להעלות טענה כזאת.

בצלאל סמוטריץ': ואגב, רק השבוע, לקראת ט"ו באב – סליחה שאני מאריך, אדוני, ממש עשר שניות – הלמ"ס פרסמה – לקראת ט"ו באב היא תמיד מפרסמת נתונים על המשפחה: שני שלישים, למעלה מ-70% מאזרחי מדינת ישראל סבורים שכבוד, הערכה ונאמנות הם הבסיס החשוב ביותר לקשר זוגי ולמשפחה.

בצלאל סמוטריץ': בואו נבנה חברה בריאה עם משפחה בריאה.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת יאיר גולן – איננו.

יריב לוין: חברת הכנסת אורלי פרומן, בבקשה.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קרן קרב, סל תרבות, שלבים, תנועות נוער, נוער בסיכון – מה המשותף לכל התוכניות האלה ולעוד כאלה שלא הזכרתי?

אורלי פרומן: על כולם הכריז שר החינוך שהוא סוגר אותן.

אורלי פרומן: הודיע לחברת המתנ"סים היום: אין תקציב לטפל ב-8,000 ילדים ובני נוער שנמצאים בקצה הרצף הסיכוני של עבריינות, של הזנחה, של מצוקה קשה.

אורלי פרומן: זה הגיוני?

אורלי פרומן: הייתכן שכך יקרה במדינה מתוקנת?

אורלי פרומן: מה יעשו 8,000 הילדים האלה ועוד 1,300 עובדים שיצטרפו למעגל המובטלים?

אורלי פרומן: איזה עוד מחיר ישלמו ילדי ישראל על הניהול הכושל הזה של מדינת ישראל?

אורלי פרומן: איזה עוד מחיר תשלם החברה הישראלית על מלחמות פוליטיות?

אורלי פרומן: לנוער בסיכון אין עכשיו סיכוי.

אורלי פרומן: אדוני שר החינוך, אני קוראת לך להגיע מחר לוועדת החינוך, אחרי שדחינו כמה פעמים – אתה דחית כמה פעמים את הישיבה – ולדון ביחד איתנו על היערכות לפתיחת שנת הלימודים, וכן, גם על הבעיות שיש בפתיחת שנת הלימודים.

אורלי פרומן: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת ינון אזולאי – איננו; חבר הכנסת עופר כסיף – איננו; חברת הכנסת מרב מיכאלי – איננה; חבר הכנסת יעקב טסלר – אף הוא איננו; חבר הכנסת ניצן הורוביץ – גם הוא לא נמצא.

יריב לוין: חבר הכנסת משה אבוטבול.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, בתאריך 24 במרץ 2020 פורסמו הנחיות משרד הבריאות להלנת פועלים מהרשות הפלסטינית בשטחי ישראל.

משה אבוטבול: סעיף 3 מדגיש כי העובד מורשה להימצא רק במתחם הלינה ובמתחם העבודה.

משה אבוטבול: כמו כן, פורסם בתאריך 5 במאי מתווה להחזרתם של הפועלים המבהיר כנ"ל – כי שהייתם תהיה רק במתחמי הבנייה, ולא במקום היישוב המאוכלס.

משה אבוטבול: ואני כבר למעלה מחודש ימים מקבל תלונות מתושבי העיר שלי, בית שמש, כי ברמת בית שמש ג'1 וג'2 מסתובבים פועלים פלסטינים בתוככי השכונות, בגינות הציבוריות, בפארקים, במרכזים המסחריים ועוד.

משה אבוטבול: מצורפים אצלי כמובן גם תמונות ותיעוד.

משה אבוטבול: כל בר-דעת מבין כי לא מדובר רק בשהות למטרות עבודה או לצורך קבלת שירותים חיוניים, אלא למטרות אחרות.

משה אבוטבול: זאת ועוד – אנו נוכחים בעלייה תלולה של פריצות לבתים, גנבות משטחים משותפים, מבניינים בשכונות הנ"ל.

משה אבוטבול: אציין עוד כי לא מדובר על אזרחי מדינת ישראל.

משה אבוטבול: אתמול עבר חוק המסדיר את העניין בקריאה ראשונה על ידי משרד הבריאות וכבוד השר הרב ליצמן, ותמכתי בחוק, כמובן.

משה אבוטבול: אבקש לזרז ולטפל בבעיה כואבת זו עד להחלת החוק, ולתושבים אומר שבעזרת השם נמשיך לעקוב ולטפל עד ביעור הנגע.

משה אבוטבול: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת יבגני סובה – איננו; חבר הכנסת מאיר כהן – אף הוא איננו; חבר הכנסת עוזי דיין – לא נמצא.

יריב לוין: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: חבריי חברי הכנסת, פעם אחר פעם אנחנו מגיעים לכאן ומלינים על הניהול התקציבי והמשבר הכלכלי שפוקד את מדינת ישראל.

עודד פורר: צריך להבין, מדובר במשבר הכלכלי הגדול ביותר שמדינת ישראל הכירה.

עודד פורר: ועדיין מבחינה ניהולית, למרות שמפזרים כסף בכל מיני מקומות שלא צריך, אתה מסתכל על המקומות שהכי צריך בהם, מסתכל על תנועות הנוער – תנועות הנוער, תקציבן נחתך בלמעלה מ-50%, בחלק מהמקרים ב-60%.

עודד פורר: ולמה כל זה קורה, אדוני היושב-ראש?

עודד פורר: כל זה קורה בגלל שהקימו, נוסף למשרד החינוך, משרד להשכלה גבוהה, והעבירו את תנועות הנוער מהאחריות של משרד החינוך למשרד להשכלה גבוהה; העבירו אותן, רק לא העבירו אותן עם התקציב.

עודד פורר: לצערי, בכל מה שאני רואה, גם בישיבות שלי בוועדת הכספים, פעם אחר פעם, בתוך התקציבים ההמשכיים האלה, שמביאים עוד הגדלה ועוד הגדלה – ומי יודע, ביום ראשון אושרה עוד פעם הגדלה של תקציב החינוך בממשלה – יש מגזר אחד שלא נפגע כלל, שבו לא מעיזים לגעת.

עודד פורר: כל שאר המקומות סובלים; שם לא יסבלו.

עודד פורר: אני קורא מכאן לממשלה: תצילו את החינוך הבלתי-פורמלי, כמו שאתם צריכים להציל את כל המשק.

עודד פורר: פשוט תעשו את מה שצריך.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – איננה; חברת הכנסת קרן ברק – גם היא לא נמצאת; חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – איננה; חברת הכנסת תמר זנדברג – לא נמצאת; חברת הכנסת תהלה פרידמן – אף היא לא נמצאת; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – איננה; חבר הכנסת אליהו חסיד – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת אליהו ברוכי, בבקשה.

אליהו ברוכי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, פרויקט "דוסים" מטופל על ידי צעירים חרדים שמנסים במשאבים דלים ובכישורים גדולים להגן על כבודו האבוד של המגזר החרדי.

אליהו ברוכי: לו יכולתי הייתי מנצל את הבמה הזאת כדי להקרין סרטון של 30 שניות שפורסם בתגובה על קריקטורה אנטישמית.

אליהו ברוכי: להקרין אני לא יכול.

אליהו ברוכי: תמללתי את דבריו של מוטי רובינשטיין, פרסומאי חרדי שמתנדב בארגון.

אליהו ברוכי: אני מדבר עכשיו עם חבר שהגיע עכשיו לכאן לעשות תואר, והוא נורא כועס ומושפל – כועס בעיקר על ליברמן ועל בידרמן ועל התקשורת שמציירת אותו בצורה לא נכונה ומפיצה עליו שקרים.

אליהו ברוכי: הוא אומר לי: אני בסך הכול באתי לעשות תואר, ומציירים אותי כחרדי, עם כובע, חליפה, זקן.

אליהו ברוכי: מה הדבר הזה?

אליהו ברוכי: הוא לגמרי כועס, ואפשר להבין אותו.

אליהו ברוכי: 22,000 סטודנטים נכנסים לישראל, 4,500 חרדים ועוד 17,500 לא חרדים.

אליהו ברוכי: די להכללות.

אליהו ברוכי: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – איננו; חבר הכנסת יוסף טייב – לא נמצא; חברת הכנסת סונדוס סאלח – איננה; חבר הכנסת יוסף ג'בארין – איננו; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – איננו; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – איננו; חבר הכנסת איימן עודה – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת איתן גינזבורג, בבקשה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: חבריי חברי הכנסת, תאונות עבודה בענף הבנייה הן קטסטרופה מתמשכת.

איתן גינזבורג: יש על כך הסכמה רחבה בין כותלי הבית הזה ובחברה הישראלית.

איתן גינזבורג: עשרות פועלים נהרגים כל שנה, ואלה מקרי מוות מיותרים שאפשר למנוע אותם.

איתן גינזבורג: אנשים שיוצאים בבוקר לעבודה, אמרו שלום לילדים ופשוט לא חזרו.

איתן גינזבורג: נפלו אל מותם.

איתן גינזבורג: לפני שנתיים המשק כמעט הושבת, ובצדק, על כך שהמדינה לא עשתה כמעט כלום בנושא הזה.

איתן גינזבורג: בעקבות זאת אושרה רפורמה, בין היתר בנושא הפיגומים, והמטרה הייתה להחיל על הפיגומים המיושנים את התקן האירופי.

איתן גינזבורג: כבר שנה וחצי מכון התקנים נמצא בדיונים מול משרד העבודה על אישור מפרט חדש של התקן בהתאם לתנאים שנקבעו ברפורמה, אבל הם לא מגיעים להסכמה, והתוצאה היא שרוב הפיגומים עדיין ישנים, הסכנה המוחשית לחיי הפועלים עדיין קיימת, ואנחנו רואים כל יום מחדש אנשים שנופלים אל מותם.

איתן גינזבורג: אני פונה ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת חבר הכנסת חיים כץ, שאני יודע שהנושא קרוב לליבו, לכנס דיון דחוף ולזמן אליו את מכון התקנים ומשרד העבודה, כדי לשים סוף למחדל הזה.

איתן גינזבורג: לא יכול להיות ששנה וחצי אחרי שהרפורמה אושרה, רפורמה שהיא מצילת חיים מתעכבת בלי שום סיבה נראית לעין.

איתן גינזבורג: חיי פועלי הבניין הם לא הפקר, ונכון לעשות פעולה, ויפה שעה אחת קודם.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, השבוע, בעצם מחר, הייתה אמורה לעלות הצעת החוק שלי לעיגון מעמדה של העדה הדרוזית במדינת ישראל.

חמד עמאר: החלטתי לא להביא את זה אחרי שוועדת שרים לענייני חקיקה החליטה שלא לדון בשום הצעת חוק השבוע.

חמד עמאר: הכוונה שלי היא להביא את הצעת החוק הזאת ולהעביר אותה כאן בכנסת בהסכמה של רוב סיעות הבית, כי אותה הצעת חוק גובשה עם משרד ראש הממשלה לפני קרוב לשנתיים, כשחוקק חוק הלאום; אדוני היושב-ראש היה נוכח ברוב הישיבות שהתקיימו עם ראש הממשלה.

חמד עמאר: גם בשבוע שעבר, אדוני היושב-ראש, ישב במקומך מיקי מכלוף זוהר ואמר: תביאו הצעת חוק שתעגן את מעמדה של העדה הדרוזית – אנחנו נתמוך.

חמד עמאר: אז אני אעשה את זה בשבוע הבא.

חמד עמאר: אני מקווה שאתה, אדוני היושב-ראש, תתמוך בהצעת החוק וכל הקואליציה תתמוך בהצעת החוק, כי הצעת החוק הזאת מחויבת במציאות הנוכחית.

חמד עמאר: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, עד כאן נאומים בני דקה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת, הצעת חוק שכר שווה לעובדת ולעובד (תיקון מס' 6) (חובת פרסום דוח שנתי), התש"ף–2020, של חברת הכנסת חוה אתי עטייה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת שאיננה מחייבת הצבעה.

יריב לוין: בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להודיע על חילופי אישים בוועדות הבאות: בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, מטעם סיעת הליכוד, במקום חברת הכנסת מאי גולן תכהן חברת הכנסת קטי קטרין שטרית; בוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה, מטעם סיעת הליכוד, במקום חבר הכנסת אופיר כץ תכהן חברת הכנסת טלי פלוסקוב, ומטעם סיעת כחול לבן יכהנו חברות הכנסת הילה שי וזאן ועינב קאבלה.

): אין צורך בהצבעה.

): תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים מכאן לחלק המרגש של היום, לנאומי בכורה.

יריב לוין: מכבדים אותנו כאן בנוכחותם כבוד נשיאת בית המשפט העליון בדימוס הגב' מרים נאור, השר לשעבר ויושב-ראש הסוכנות היהודית לשעבר מר נתן שרנסקי ומר שמחה גולדין.

יריב לוין: ברוכים תהיו.

יריב לוין: אני מזמין את ראשונת נואמות הבכורה, את חברת הכנסת מיכל וונש, בבקשה.

מיכל וונש: אדוני יושב-ראש הכנסת, תודה רבה.

מיכל וונש: השר מיכאל ביטון, על דבריך המרגשים אני מודה מראש.

מיכל וונש: הנשיאה בדימוס כבוד השופטת מרים נאור, השר ויושב-ראש הסוכנות לשעבר נתן שרנסקי ובתו חנה, פרופ' שמחה גולדין, משפחתי היקרה, חברות וחברי הכנסת, תרשו לי לפתוח בדברי החוכמה של מנחם בגין, זכרו לברכה: אין ויכוח על כך שבליבו של כל אחד מאיתנו, בליבו של כל יהודי באשר הוא יהודי, מקננת השאיפה האדירה המחזיקה בנו אולי אף יותר מכפי שאנו מחזיקים בה – על משקל האמרה: יותר מכפי שישראל שמרו על השבת השבת שמרה על ישראל – השאיפה לצדק, השאיפה לתקן עולם שיש בו עוול ודמע ורדיפת אלמנה ודיכוי יתום ועירום ובערות וחוסר אמצעי קיום.

מיכל וונש: צדק – צדק לכול; השכלה – השכלה לכול; אמצעי קיום ראויים לבני תרבות – לכול; קורת גג לאדם – לכול.

מיכל וונש: זו השאיפה הנצחית המקננת בליבו של כל יהודי.

מיכל וונש: נולדתי וזכיתי לחוות את שנות ילדותי בירושלים.

מיכל וונש: אימי, אישה חכמה ואמיצה, הייתה מזכירת סיעת גח"ל, לימים הליכוד.

מיכל וונש: בליל המהפך ב-1977 ישבתי במזנון הכנסת בין ענקי הדור, ובהם אסתר רזיאל-נאור, יוחנן בדר ויחיאל קדישאי, זכרם לברכה.

מיכל וונש: על כתפיהם נישאתי בריקודי השמחה שפרצו עם היוודע תוצאות הבחירות.

מיכל וונש: על כתפיהם אני נישאת גם היום במימוש הזכות לשרת את העם היהודי והציבור הישראלי בכנסת, על הממלכתיות, האחריות, היושרה, אהבת ישראל והאדם שהם ייצגו ועודם מייצגים.

מיכל וונש: בצעירותי זכיתי להיות בת בית בבית ראש הממשלה ורעייתו, מנחם ועליזה בגין, זכרם לברכה, ולספוג את מחויבותם לאחדות העם, את צניעותם, את הווייתם וערכיהם היהודיים והדמוקרטיים.

מיכל וונש: בחיי זכיתי להורים שנטעו בי את ערכי ההומניות, הנשאבים מזהותנו היהודית, ונדרשתי לא רק להכרה ולהבנה אלא לפעולה אל מול חוסר צדק מקומי ועולמי משווע.

מיכל וונש: מאבקיו של אבי, פרופ' ארוין קוטלר, לשחרור אסירי ציון, כולל שחרורו של נתן שרנסקי, לחירותו של נלסון מנדלה ונגד האפרטהייד, נגד השמדת עם ברואנדה ובדארפור, בסין ובסוריה – כל אלה ועוד הפכו לאחריותי האישית ועיצבו את תודעתי הפוליטית-משפטית.

מיכל וונש: הניסיון והתובנות שלצידם מאירים את דרכי במאבקי זכויות האדם של היום – להשבת החללים הדר גולדין ואורון שאול, והאזרחים אברה מנגיסטו והישאם א-סייד, אשר החזקתם בשבי החמאס מהווה הפרה בוטה ומתמשכת של הדין הבין-לאומי ושל צו המוסר; להעלאת אלפים מאתיופיה המתפללים לירושלים וממתינים למימוש החלטת ממשלה בתת-תנאים שהולכים ומחמירים בצל הקורונה; בהכרח להבין ולהשתמש בכלים ובמנגנונים המשפטיים כדי לאפשר למדינת ישראל לקום מספסל הנאשמים ולהתמודד עם האתגרים בזירה הבין-לאומית, בקרב על התודעה ובמאבק נגד האנטישמיות.

מיכל וונש: מדינת ישראל בת ה-72 נמצאת בעיצומו של תהליך בירור זהותי-ערכי החיוני להמשך קיומה כיהודית ודמוקרטית.

מיכל וונש: תהליך זה מצטלב ושזור בתהליכים גלובליים מורכבים אשר להם השפעות משמעותיות והשלכות רבות.

מיכל וונש: במציאות זו נדרשת הנהגה שתזהה, תבין ותכיר את התהליכים השונים ותפעל תוך מודעות ואחריות.

מיכל וונש: משל הפיצה של העיתונאית במבי שלג, זכרה לברכה, מתכתב היטב עם תבונת ההמונים כפי שהיא באה לידי ביטוי בשלוש מערכות בחירות קשות וכואבות.

מיכל וונש: לפיו, דווקא מנהיגות שבאה ממרכז הפיצה ולא משוליה יכולה ואף צריכה לתקן, לאחד ולחבר בין חלקיה של כלל החברה הישראלית במטרה לבנות ולהבטיח את חוסנה אל מול האתגרים הרבים.

מיכל וונש: תבונת ההמונים ביקשה שוב ושוב מנבחריה למצוא את הדרך לייצר ממשלת אחדות ואחריות – אחדות ולא אחידות, בעידן של פוליטיקה של זהויות; אחריות ולא גלגולה על הציבור או על אחרים בעידן של דמוניזציה, דה-לגיטימציה ומוסר כפול.

מיכל וונש: בין שלל האתגרים מדאיג במיוחד תהליך רב-ממדי של פוליטיזציה ופרסונליזציה גם של המשפט מכל צידי המתרס.

מיכל וונש: בין השלכותיו בולט הכרסום השיטתי והמתמשך באמון הציבור בכלל המערכות.

מיכל וונש: כדי לשקם אמון חיוני זה נדרשים, בין היתר, איזונים ובלמים והפרדה בין הרשויות, אשר עליהם מושתתת דמוקרטיה.

מיכל וונש: לצורך זה, על כל רשות לעשות את עבודתה שלה, לתפקד ולפעול באופן אחראי, ראוי ושקוף ולא לתקוף את האחרות.

מיכל וונש: הדרך לשנות, לתקן ולאזן אינה להחריב.

מיכל וונש: אל מול אתגרי המציאות ובמצבים שבהם הערכים מתנגשים, נדרשת אחריות רבה ביצירת האיזון והתעדוף ביניהם לטובת הכלל.

מיכל וונש: בידי יושבי בית זה הזכות, ובעיקר החובה, לחזק את הדמוקרטיה תוך שימוש בכלים שבידינו, בין שהם בקואליציה ובין שהם באופוזיציה.

מיכל וונש: אסור לנו לגלגל תפוחי אדמה לוהטים לשערי הרשות השופטת ובכך לתרום ולגרום להחלשתה.

מיכל וונש: מעבר לנזקיו הישירים של משבר הקורונה, הדורשים טיפול מקיף ומתכלל, אנו עדים לנושאים רבים שצפים עתה מעל פני הקרקע לאחר שבמשך שנים בעבעו מתחתיה.

מיכל וונש: דווקא בתקופה קשה זו עלינו למצוא את הכוחות שבתוכנו ולטפל באופן מעמיק ויסודי בכל אותם נושאים שהוזנחו, תוך שינוי תפיסות ולקיחת אחריות שיובילו לתוכניות ארוכות טווח, הוליסטיות, שבכוחן לשנות מציאות ולהתוות מסלול חדש בכל הנושאים החשובים לאזרחי מדינת ישראל.

מיכל וונש: לא ניתן ולא רצוי להשיב את המציאות לקדמותה.

מיכל וונש: עלינו לייצר מציאות ראויה ונכונה יותר בכל תחומי החיים.

מיכל וונש: אל מול שלל אתגרי המציאות בזירות השונות ובהוראת פרקי אבות – לא עלינו המלאכה לגמור, אך אין אנו בני חורין להיבטל ממנה – עלינו לפעול למימוש הייעוד, החזון והערכים של מגילת העצמאות לטובת כלל אזרחי המדינה ללא הבדלי מגזר ומגדר.

מיכל וונש: זה הנתיב שיוביל אותנו לתהליך איחוי ופיוס מבוסס שיח כן ומכבד בין חלקי החברה הישראלית ובינינו לבין אחיותינו ואחינו בתפוצות.

מיכל וונש: יצאתי לדרך פוליטית מתוך תחושת אחריות עמוקה כלפי העבר, ההווה והעתיד של עם ישראל ומדינת ישראל, מצוידת במצפן ערכי של מחויבות לזכויות האדם, ליהדות ולדמוקרטיה.

מיכל וונש: אבצע את שליחותי זו בעוז ובענווה, בממלכתיות ובאחריות, ביושר ובשקיפות; אפעל בכל כוחי לקידום הנושאים שלהם אני מחויבת לטובת עם ישראל וכלל אזרחי מדינת ישראל.

מיכל וונש: את ההשראה, המחויבות והתקווה אני שואבת מסבי וסבתי פיי ונתן קוטלר, זכרם לברכה, יהודים קנדים ציונים שצפו ממרחקים בנס תקומתה של מדינת ישראל, מסבי משה, זכרו לברכה, שעלה בגפו מעיראק על מנת ליטול חלק במימוש החזון הציוני ובשיבת העם לארצו, ומסבתי אסתר, שתיבדל לחיים ארוכים, שיחד עם סבי גידלה במתיקות, בצניעות ובאומץ שבעה ילדים בתקופת צנע ומלחמות בירושלים.

מיכל וונש: את ההשראה, המחויבות והתקווה אני שואבת מאבי ארוין קוטלר, לוחם זכויות אדם וחופש, רודף צדק בצדק, השואב את ערכיו האוניברסליים מזהותו היהודית, ומאימי אריאלה זאבי-קוטלר, לוחמת ללא פשרות בעבור זכויותיו וחובותיו של העם היהודי בארץ ובתפוצות.

מיכל וונש: את ההשראה, המחויבות והתקווה אני שואבת משותפי לחיים ולמסע רפי ומארבעת ילדינו, שעלו ארצה בעצמם ובנחישות התגברו על קשיים, השתלבו בעשייה ומשרתים בכל דרך ובכל שלב במסירות ובנתינה אין קץ.

מיכל וונש: את ההשראה, המחויבות והתקווה אני שואבת מבני הנוער ומהציבור הישראלי כולו, המרכיבים חזית אזרחית מרהיבה של חסד שאת ממדיה ועשייתה המגוונת זכיתי להכיר בשנות עשייה ומעורבות ענפה, בין היתר בשנה האחרונה – חזית אזרחית הפועלת תמיד וגם ברגעי משבר לטובת כל אזרחי מדינת ישראל.

מיכל וונש: את ההשראה, המחויבות והתקווה אני שואבת מקהילות יהודיות ברחבי העולם הנרתמות להתמודד עם אתגרי השעה בנחישות ומהעולים החדשים והוותיקים מרחבי העולם הבוחרים לממש את חזון הנביאים למרות קשיי הגירה, קליטה והשתלבות.

מיכל וונש: את ההשראה, המחויבות והתקווה אני שואבת מנשות ואנשי "מסדר הדר", המובילים את המאבק להשבת החללים והאזרחים, הדורש יציאה משבי קונספטואלי ומחשבתי, הממחיש את ההכרח לאתגור פרדיגמות ולהיפוך משוואות, המחויב, כצעד ראשון בונה אמון, למימוש ערכי הערבות ההדדית והרעות שעל בסיסם הוקמה וקיימת מדינת ישראל.

מיכל וונש: זכות גדולה היא לשרת את מדינת ישראל ואת עם ישראל כחברת הכנסת.

מיכל וונש: בשליחותי זו מחויבת אני להשתמש בידע, בכלים ובניסיון שבאמתחתי לקידום, מימוש והגנה של הערכים והנושאים שאליהם אני מחויבת: שלטון החוק, מינהל תקין ואכיפה שוויונית; לאתגור תפיסות שגויות, שבין היתר מחלישות את מעמדה של ישראל בזירה הבין-לאומית ובקרב על התודעה ונגד האנטישמיות; ליצירת תהליכי אמת ופיוס חיוניים שיזהו, יכירו וייתנו מזור לפצעים המדממים של החברה הישראלית ושישקמו את חוסנה; לדאגה למקומם ולשילובם של העולים, אלה שכבר כאן ואלה שיבואו בהמשך, ולחיילים הבודדים, שזכיתי להיות אחת מהם לפני שנים רבות; לחיפוש, קידום ויצירה של הסדרים חדשים, מכבדים ומכילים, בענייני דת ומדינה – יהודית ודמוקרטית – החיוניים לחידוש הברית בין כל אזרחי ישראל פנימה ועם אחיותינו ואחינו בתפוצות.

מיכל וונש: אני מודה על הזכות, האמון והדרך שעשיתי עם שותפיי עד כה מכל חלקי בית זה.

מיכל וונש: כולי תקווה שנשכיל למלא את שליחותנו יחד בכבוד הדדי לטובת כלל אזרחי מדינת ישראל ללא הבדלי דת, גזע או מין ולטובת העם היהודי כולו.

מיכל וונש: במעמד מרגש זה נושאת אני תפילה לשלום המדינה ולהצלחת ראשיה, שריה ויועציה כולם בביצוע שליחותם, שליחותנו.

מיכל וונש: "הִגיד לך אדם מה טוב ומה ה' דורש ממך, כי אם עשות משפט ואהבת חסד והצנע לכת עם אלוקיך".

מיכל וונש: תודה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: תודה רבה והרבה הרבה הצלחה.

יריב לוין: אני מזמין את השר מיכאל ביטון לברך.

יריב לוין: בבקשה.

מיכאל ביטון: אין ספק שזה מעמד מרגש.

מיכאל ביטון: אדוני יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, שופטת בית המשפט העליון בדימוס הגב' מרים נאור.

יריב לוין: נשיאה.

מיכאל ביטון: נשיאת בית המשפט העליון, תודה.

מיכאל ביטון: חתן פרס ישראל נתן שרנסקי, אסיר ציון, לשעבר יושב-ראש הסוכנות היהודית, שר וחבר כנסת בישראל, הפרופ' שמחה גולדין, אביו של הדר גולדין, גיבור ישראל, בני המשפחה הנרגשים של חברת הכנסת מיכל קוטלר וונש, בן הזוג רפי – איפה בן הזוג רפי?

מיכאל ביטון: אהלן, והילדים הגאים רועי, דניאלה, איתן ונדב, חבריה וידידיה של מיכל בארץ ובעולם, כאן במליאה ואשר צופים בנו במרקע.

מיכאל ביטון: שמחתי והתרגשתי כשחברת הכנסת עו"ד מיכל קוטלר וונש ביקשה שאברך אותה היום, ואני רואה בכך כבוד גדול.

מיכאל ביטון: אם הייתי צריך לסכם במשפט אחד את כניסתה לתפקיד של חברת הכנסת עו"ד מיכל קוטלר וונש הייתי אומר:

מיכאל ביטון: מיכל באה לכנסת מאהבה – מאהבת הארץ, מאהבת המדינה, מאהבת הציונות, מאהבת האדם באשר הוא.

מיכאל ביטון: ואין סמלי יותר מאשר היום הזה, ערב ט"ו באב, חג האהבה.

מיכאל ביטון: בדיוק כמו מיכל המקראית, שהייתה הדמות היחידה בתנ"ך שכתוב עליה שאהבה את בן זוגה; כתוב שם: "ותאהב מיכל בת שאול את דוד".

מיכאל ביטון: לפסוק הזה יש השלכת מחייבות, אבל זה בסוף הנאום, זה חל על רפי דווקא, אבל תכף נגיע.

מיכאל ביטון: גם חברת הכנסת מיכל קוטלר וונש מסמלת בעיניי יותר מכול את השליחות מתוך אהבה, ומעשיה מדברים בעד עצמם כאלף עדים.

מיכאל ביטון: מיכל נולדה בירושלים, גדלה בקנדה, ובמעשה ציוני נחוש, חד, אמיץ, לא מתלבט, מתוך אהבת המולדת, עלתה לארץ לבדה כדי לשרת בצבא כחיילת בודדה.

מיכאל ביטון: וזה לא מפתיע כשרואים את כור מחצבתה, את בית הגידול שלה, שהשפיע עליה וחינך אותה מתוך ציונות שורשית, יסודית, היסטורית ועמוקה.

מיכאל ביטון: הכול מתחיל בבית.

מיכאל ביטון: אימא של מיכל, אריאלה, הייתה מזכירתו של מנחם בגין, והיא כבר הביאה אותה לאימונים בכנסת בגיל שבע, ממש קרוב לכאן, אל מזנון הכנסת, בלילה ההיסטורי שבו התרחש המהפך והליכוד עלה לשלטון.

מיכאל ביטון: אביה, ארוין קוטלר, יהודי אוהב ישראל, פרופסור בעל שם עולמי למשפט, לשעבר שר המשפטים של קנדה, ייצג את אסיר ציון נתן שרנסקי בזמן שהיה כלוא מאחורי קיר הברזל בברית המועצות.

מיכאל ביטון: לא פלא שבית הגידול הזה מוביל למנהיגות, לבחירות ולמעשים כמו שמיכל עשתה ותעשה.

מיכאל ביטון: מלבד אהבה רבה מיכל מביאה אל כנסת ישראל ניסיון חיים עצום ופעילות ציבורית מוכחת, יסודית ומשמעותית בתחומים רבים.

מיכאל ביטון: היא פעלה לשיפור יחסי ישראל ויהדות התפוצות, טיפלה בעולים החדשים ובחיילים הבודדים, וכמובן הקדישה את עצמה לנושא הקרוב לליבי, ללב כולנו – המאבק להשבת הבנים הדר גולדין ואורון שאול, זכרם לברכה, על פי כל כללי הצדק הבין-לאומי.

מיכאל ביטון: מיכל מקפידה ללוות לאורך שנים את משפחת גולדין ולייעץ בנושאי משפט בין-לאומיים, תוך דרישה מגופי המשפט הבין-לאומי לפעול להשבתם של החיילים שנחטפו במסגרת הפסקת אש.

מיכאל ביטון: מיכל מתייצבת כמעט על בסיס שבועי ב"מסדר הדר" בגבול עזה, בכל יום שישי.

מיכאל ביטון: שם פגשתי אותה, והתרשמתי עמוקות מהיכולות הנפלאות שלה.

מיכאל ביטון: שמחתי מאוד כאשר חוסן לישראל חברו לתל"ם, וידעתי שמיכל איתנו, משלימה אותנו עם המבט הגלובלי שלה, עם השכל החריף שלה ועם הלב הטוב שלה, שנמצא בדיוק במקום.

מיכאל ביטון: גם במבט על הדור הבא אפשר לראות עד כמה מיכל ממשיכה את המורשת ומחנכת לאהבת ישראל.

מיכאל ביטון: זכיתי במקרה להיות בניו ג'רזי בבית יהודי במשלחת של מקהלה בין-לאומית, 400 בני נוער – 100 ישראלים, 300 אמריקאים ואחרים שרים שירים עבריים.

מיכאל ביטון: אחד הילדים ששרו זה איתן, הבן של מיכל.

מיכאל ביטון: עכשיו שתדעי, הבן שלי אורי הצטרף לקבוצה הזאת.

מיכאל ביטון: יש כעשר קבוצות בארץ.

מיכאל ביטון: ומה הם שרים שם?

מיכאל ביטון: אחד השירים – תפילה לשלום המדינה: אבינו שבשמיים, ברך את מדינת ישראל, ראשית צמיחת גאולתנו; ציינת את זה בנאום שלך.

מיכאל ביטון: אז גם בדור הבא את דואגת לזרוע את האחריות שלנו לעם היהודי, לראות את הנוער הזה, דתי וחילוני ומסורתי, שר יחד, חושב יחד, בונה קשר גלובלי יהודי.

מיכאל ביטון: מיכל, כמעט שנתיים עברו מאז היום שבו הצגת את מועמדותך להיות חברת כנסת, שלוש מערכות בחירות מייגעות, ובסופו של דבר ההתמדה משתלמת.

מיכאל ביטון: מי כמונו נבחרי ציבור ושליחי ציבור יודעים כמה חשוב להתמיד.

מיכאל ביטון: אני שמח וגאה על ההזדמנות שהייתה לי ולחבריי השרים לפנות במסגרת החוק הנורבגי את מקומנו כדי שייכנסו לבית הזה נשים מופלאות כמוך, מיכל, ואני בטוח כי כל יכולותיך המבורכות מהעבר יבואו לידי ביטוי בפעילותך העתידית בכנסת.

מיכאל ביטון: כבר בזמן המועט שאת בתפקיד, בשבועות הראשונים לעבודתך בכנסת ישראל, אפשר לראות את קריאת הכיוון העתידית הנמרצת שלך.

מיכאל ביטון: את משמשת יושבת-ראש הוועדה להתמודדות עם סמים ואלכוהול – הנוער והצדק בליבך – ופועלת באופן נמרץ בנושא ישראל ויהדות התפוצות, כמו גם מובילה את המאבק באנטישמיות ובטרור.

מיכאל ביטון: ראינו את הרהיטות שלך באנגלית בוועדה עם טוויטר, והעמדת אותם במקום: אם מצנזרים, מצנזרים את כולם, לא חד-צדדי.

מיכאל ביטון: זה היה משהו משמעותי.

מיכאל ביטון: את מובילה את המאבק באנטישמיות ובטרור, וגם אני כשר כבר יכול להעיד שאני מקבל ממך פניות רבות למען חיילים בודדים ומשוחררים, ואני יודע שלא תעשי לי חיים קלים, אבל אני גאה ושמח על הנחישות ועל העשייה הנמרצת שלך.

מיכאל ביטון: מדינת ישראל התברכה באנשי ציבור כמוך, מיכל, שבאים מאהבה ונוסכים אופטימיות שאפשר אחרת, אפשר וצריך אחרת.

מיכאל ביטון: ומילה קטנה לפני סיום לך, רפי היקר.

מיכאל ביטון: אני לא יודע אם אתה קולט עד כמה אתה עומד לתרום את תרומתך העצומה למדינת ישראל, אבל כנראה שאתה תהיה בשנים קרובות הרבה יותר בבית.

מיכאל ביטון: אתה יודע איך אומרים: מאחורי כל גבר מצליח עומדת אישה מדהימה.

מיכאל ביטון: אבל – – –

אלי אבידר: לצידו.

מיכאל ביטון: אל תפריע לי, אבידר, כי היום זה קונסנזוס.

מיכאל ביטון: הברכה למיכל היא קונסנזוס, אתה יודע את זה, נכון?

מיכאל ביטון: אז מאחורי כל מנהיגה מדהימה ומצליחה כמו מיכל קוטלר, שבאה לכנסת, עומד בן זוג מאמין ותומך.

מיכאל ביטון: את זה כבר הוכחת בעבר, ואני בטוח שתוכיח גם בעתיד.

מיכאל ביטון: אנחנו, ותיקי הכנסת, שזכינו לכהן כאן שלוש קדנציות, לא באמת ותיקים.

מיכאל ביטון: אני מרגיש צעיר מכדי לתת לך איזו עצה טובה, אבל יש איזו אחת שאני רוצה לומר לך: ימינו בכנסת ספורים.

מיכאל ביטון: עדיף שנהיה הרבה, אבל אי-אפשר לדעת.

מיכאל ביטון: גם לא הכול תלוי בנו.

מיכאל ביטון: שמא נתייאש?

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: אלא כל יום כאן זרעי מעשים, אמירות, תקנות, חוקים, פעולות.

מיכאל ביטון: זרעי זרעים שיתממשו עכשיו, שיתממשו בעתיד, וכל יומך כאן יהיה לברכה לעם ישראל ולמדינת ישראל.

מיכאל ביטון: ועוד עצה אישית אחת קטנה: שמרי על האהבות שלך, על הדברים הקטנים שגורמים לך שמחה – השירים שאת אוהבת לשיר סביב שולחן השבת, הטיולים עם רפי והילדים בארץ ישראל שאת כל כך אוהבת.

מיכאל ביטון: כדי לשמור על שפיות, תצאי לכמה שיותר טיולים – במגבלות האילוצים פה, אבל זה נותן לנו כוחות.

מיכאל ביטון: אנחנו באים מהבית, לבית אנחנו שבים.

מיכאל ביטון: כל חברי כחול לבן גאים בך מאוד ומאחלים לך הצלחה רבה.

מיכאל ביטון: אני גאה לעמוד כאן

מיכאל ביטון: במשכן הכנסת ולקרוא לך חברת הכנסת מיכל קוטלר וונש.

מיכאל ביטון: ברוכה הבאה.

מיכאל ביטון: תודה.

יריב לוין: תודה רבה לשר ביטון.

יריב לוין: ושוב, איחולי הצלחה לחברת הכנסת מיכל וונש.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, יעלה ויבוא לנאום בכורה חבר הכנסת אריאל קלנר.

יריב לוין: בבקשה.

אריאל קלנר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני השר, השרים, משפחתי היקרה, אזרחי ישראל, אם יבקשו ממני להגדיר את שליחותי במשפט אחד, הרי שאבחר במילותיו של זאב ז'בוטינסקי: "אוהב אני את עמי ואת ארץ ישראל.

אריאל קלנר: זה האני מאמין שלי, זוהי מלאכת חיי, ואין לי צורך עוד בשום דבר בעולם".

אריאל קלנר: אוהב אני את עמי – אני אוהב את מורשת ישראל, קודם כול.

אריאל קלנר: יש האומרים שהעבר מת.

אריאל קלנר: על כך כבר העיר ההיסטוריון ויל דוראנט: "זו טעות לחשוב שהעבר מת.

אריאל קלנר: אין דבר שקרה בעבר שאין לו השפעה על ההווה".

אריאל קלנר: העבר הוא המחיה את ההווה, הוא המעניק לו זהות ומשמעות.

אריאל קלנר: והזהות שלי היא קודם כול המשפחה שממנה אני מגיע.

אריאל קלנר: אני בנם של תנחום וגליה קלנר.

אריאל קלנר: אפילו שמי מעיד על הקשר שלי לעבר.

אריאל קלנר: אני קרוי על שם סבו של אבי, אריה לייב.

אריאל קלנר: אני הנכד של סבותיי וסבתותיי, על כל המטען שהם נושאים.

אריאל קלנר: מהצד של אבי, סבא בוריס, זיכרונו לברכה, סבתא חיה, זיכרונה לברכה, נולדו בליטא, איבדו בני משפחה בשואה, הוגלו לסיביר על ידי השלטון הקומוניסטי – שם נולד אבי – עברו את התלאות האיומות של העם היהודי במאה העשרים ושרדו.

אריאל קלנר: אולם בניגוד לאבותיהם ואבות אבותיהם, זכו סבא בוריס וסבתא חיה לעלות לישראל, לחיות בה, לגדל ילדים ונכדים וגם להיקבר באדמתה.

אריאל קלנר: משפחתה של אימי הגיעה לכאן מרוסיה.

אריאל קלנר: אימא עלתה לבד.

אריאל קלנר: מסבתא סילבה, ציפורה, זיכרונה לברכה, וסבא יורא, ישראל, ייבדל לחיים ארוכים, נמנעה העלייה לארץ במשך עשר שנים נוספות, שנים שבהן נאבקו רבות על שמירת זהותם היהודית בבית העבדים הסובייטי ועל הזכות לעלות לישראל.

אריאל קלנר: לאחר עשר שנות סירוב קשות זכו להגשים את חלומם, חלום הדורות של העם היהודי.

אריאל קלנר: בשנת תש"ם, 1980, נולדתי אני בחיפה, ובה גידלו הוריי אותי ואת שני אחיי, מאור ודורון.

אריאל קלנר: לא מילדות אני שומר מצוו;.

אריאל קלנר: בחרתי בדרך הזאת.

אריאל קלנר: זהות איתנה לא יכולה להיבנות על "עולם ישן עדי יסוד נחריבה" אלא רק על בסיס יסודות העבר, כאשר אנו משכללים ומפתחים יסודות אלה.

אריאל קלנר: אני נשוי לליאת ואני אבא לאחינועם חיה, תמר גאולה, דביר שלום, יאיר דוד ושרה ציפורה.

אריאל קלנר: גם שמותיהם של ילדיי קושרים אותם אל הדורות הקודמים – גם שלי וגם לדורות הקודמים של ליאת אשתי, אשר הגיעו לכאן מתימן בשנותיה הראשונות של המדינה ובנו את המדינה הזאת חרף כל הקשיים.

אריאל קלנר: זוהי גם ההזדמנות – לא צריך לחכות לסוף הנאום – כדי להודות לאשתי ליאת ולמשפחתי על כל ההקרבה, המסירות והשותפות בדרכי הציבורית.

אריאל קלנר: זוהי המורשת המשפחתית שלי, אם כן, השזורה במורשת הכללית של העם הזה.

אריאל קלנר: בקורות חיי אפשר למצוא את הלימודים בתיכון בית הספר הריאלי ואת שירותי הצבאי בחטיבת גולני.

אריאל קלנר: בטכניון למדתי מה זו מצוינות.

אריאל קלנר: בתואר ה-MBA באוניברסיטת חיפה למדתי לנהל.

אריאל קלנר: זכיתי לקחת חלק בסיפור ההצלחה הישראלי בהייטק, והכרתי שם את ההון האנושי שהפך את ישראל לשם דבר.

אריאל קלנר: למעשה, עד לפני שנה וחצי הייתי בצד שמכניס כסף למדינה הזאת, ואילו היום אני במקום שבו מחלקים את הכסף הזה.

אריאל קלנר: אני מאמין שצריך לצמצמם למינימום, למינימום הנדרש, את הכסף שמחלקים בבית הזה.

אריאל קלנר: מדובר בכסף שאזרחי ישראל הרוויחו בעמל כפיהם.

אריאל קלנר: אני מאמין שהם ידעו מה לעשות איתו לא פחות טוב מאיתנו.

אריאל קלנר: ב"חזון לאומי – המרכז למנהיגות ציונית", שאותו הקמתי יחד עם שותפי וחברי הטוב ישראל שולדינר, זכיתי לפגוש צעירים וסטודנטים ציונים, לאומיים, שורשיים, כל כך צמאים לרוח אחרת מזו ששולטת בחלקים נרחבים מדי של מוסדות ההשכלה הגבוהה בישראל.

אריאל קלנר: זכיתי להוביל סטודנטים בשבילי הארץ הטובה ובשבילי העולם האינטלקטואלי השמרני והלאומי.

אריאל קלנר: אוהב אני את עמי, ולכן אני אוהב כל כך את מדינת ישראל.

אריאל קלנר: "ישראל היא האומה היחידה בעולם שחיה על אותה אדמה, נקראת באותו שם, מדברת באותה שפה ועובדת את אותו האל כמו לפני 3,000 שנה", קבע צ'ארלס קראוטהאמר.

אריאל קלנר: מהו סוד הפלא הזה של מדינת ישראל?

אריאל קלנר: הסוד הזה מסתכם במילה אחת שאומרת כל כך הרבה, בעיניי: אמונה.

אריאל קלנר: מדינת ישראל הוקמה בזכות האמונה של עשרות דורות שהאמינו שנשוב לכאן, דורות שלעגו למספידים שלהם וניצחו כל חוק של ההיסטוריה; מדינת ישראל הוקמה בזכות האמונה של החלוצים, שהפריחו כאן את השממה כנגד כל הסיכויים; מדינת ישראל הוקמה בזכות האמונה שיש תקומה גם אחרי השואה; מדינת ישראל הוקמה בזכות האמונה שאפשר לנצח אויבים רבים ועדיפים.

אריאל קלנר: מדינת ישראל היא-היא האמונה שתמיד תמיד אפשר לתקן.

אריאל קלנר: העצמות היבשות קמו לתחייה באמצעות מדינת ישראל.

אריאל קלנר: אוהב אני את עמי, ולכן אני מאמין בחירות, קודם כול חירות פוליטית – החירות של העם לבחור מתוכו נציגים שינהלו את המדינה.

אריאל קלנר: החירות הפוליטית של אזרחי ישראל נמצאת לצערי בנסיגה ב-25 השנים האחרונות, נסיגה מתמדת.

אריאל קלנר: בג"ץ, תחת הסיסמה "הכול שפיט", מרשה לעצמו להתערב בשלל סוגיות שלא אמורות להגיע לפתחו כלל וכלל, סוגיות ערכיות, סוגיות פוליטיות מובהקות, סוגיות ביטחון, סוגיות שקשורות למדיניות הגירה ועוד; סוגיות שצריך להכריע בהן בבית הזה, כאן, על ידי נבחרי הציבור, נציגי העם, לא על ידי קבוצה הומוגנית למדי מבחינה אידיאולוגית וסוציולוגית, ללא פיקוח וללא בקרה ועם השלכות בלתי נמנעות.

אריאל קלנר: פגיעה בחירות הפוליטית של אזרחי ישראל מחד גיסא ואובדן אמון במערכת המשפטית מאידך גיסא – בשנים האחרונות זה כבר לא רק בג"ץ.

אריאל קלנר: יועצים משפטיים, ממלאי מקומם, פרקליטים ופקידים מתערבים במדיניות על סמך תפיסות עולם.

אריאל קלנר: השאלה היום היא כבר לא מי ירסן את הממשלה אלא מי ירסן את המערכת המשפטית.

אריאל קלנר: השבת האיזונים והבלמים בין הרשויות והשבת האמון במערכת המשפטית הם יעד לאומי.

אריאל קלנר: זה ייעשה דווקא באמצעות ביקורת, הפנמה ותיקון, לא על ידי השתקה.

אריאל קלנר: אוהב אני את עמי, ולכן אני מאמין בחירות כלכלית.

אריאל קלנר: המציאות מלמדת אותנו שחירות כלכלית ויוזמה חופשית הם המפתח לשגשוג כלכלי ולרווחה.

אריאל קלנר: חירות כלכלית ויוזמה חופשית הן גם המפתח לערבות הדדית ולכידות חברתית, כזאת הצומחת באופן אותנטי, מלמטה.

אריאל קלנר: "יא, ברעכען", הייתה הסיסמה; "כן, לשבור", קרא ז'בוטינסקי בנובמבר 1932.

אריאל קלנר: היום הסיסמה צריכה להיות "לשחרר" – לשחרר את הכלכלה מעול רגולציה שחונקת אותה; לשחרר את המשק מחסמים ומכסים מיותרים המעלים את יוקר המחיה; לשחרר גם את מערכת החינוך מריכוזיות מיותרת ולהגביר בה את האוטונומיה הניהולית והאחריות ההורית.

אריאל קלנר: אוהב אני את עמי ואת ארץ ישראל.

אריאל קלנר: ארץ ישראל היא ארץ החיים של העם היהודי מאז אותה הבטחה ליהודי הראשון: "כי את כל הארץ אשר אתה רֹאה לך אתננה ולזרעך עד עולם".

אריאל קלנר: חזרנו הביתה, אל הבית שנגזל מאיתנו.

אריאל קלנר: אם יש דבר שאני מודה לקדוש ברוך הוא יום-יום הוא על כך שהוא זיכה אותי להיות תמיד תמיד בצד של אלה שרוח אחרת הייתה עימהם, גם כשזה לא היה באופנה.

אריאל קלנר: משחר נעוריי נאבקתי למען ארץ ישראל – מול תהליך אוסלו כנער בהפגנות בצומתי העיר חיפה כחלק מהמטה למען ארץ ישראל, כנגד עקירת גוש קטיף כאחד מראשי התא הכתום בטכניון וכפעיל בתנועות חוץ-פרלמנטריות שונות.

אריאל קלנר: זכיתי להיאבק לצד אלה שעל אף כל הקשיים אמרו "טובה הארץ מאֹד מאֹד", שמול כל אתגר השיבו "עלה נעלה וירשנו אותה כי יכול נוכל לה".

אריאל קלנר: ביום השבעתי לכנסת העשרים-ואחת עליתי להר הבית, המקום שבו עמדו שני בתי המקדש ושאליו התנקזו תפילות היהודים בכל הדורות, ושממנו, אני מאמין, עוד תצא התורה שתאיר את העולם כולו.

אריאל קלנר: אוהב אני את עמי ואת ארץ ישראל.

אריאל קלנר: זה האני מאמין שלי, זוהי מלאכת חיי ואין לי עוד צורך בשום דבר בעולם.

אריאל קלנר: מתוך אהבה גדולה לעמי ולארצי אני מגיע, בחרדת קודש אני ניגש לשליחותי.

אריאל קלנר: ערב ט"ו באב – יום של אחדות, יום שבו התפייס עם ישראל עם שבט בנימין לאחר מלחמת אחים קשה ביותר, שבה כמעט נכחד לגמרי שבט בנימין – אני נושא את הדברים האלה ומקווה שניתן יהיה לדון ולהתווכח בבית הזה מתוך כבוד הדדי ולגופם של דברים, לא חלילה לגופם של אנשים.

אריאל קלנר: אני מאמין שעוד נתווכח כאן לא מעט.

אריאל קלנר: אני מאמין גם שנעשה עוד הרבה דברים ביחד.

אריאל קלנר: אני מאחל לכולנו שנהיה ראויים לעם היושב בציון ולכל הדורות שחלמו על ציון.

אריאל קלנר: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה והמון המון הצלחה.

יריב לוין: אני מזמין את השר אמיר אוחנה לברך את חבר הכנסת אריאל קלנר.

יריב לוין: בבקשה, אדוני השר.

אמיר אוחנה: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

אמיר אוחנה: חבריי השרים ביטון ואמסלם, משפחת קלנר היקרה, אבא תנחום, אימא גליה, ליאת הרעיה, האחים מאור ודורון, שבוודאי יצפו באירוע הזה, הילדים, הילדות, גם שרה הקטנה – שלא תצטרך להילחם עלי בריקדות, אבל בוודאי יום אחד תצפה באירוע המרגש הזה, כנסת נכבדה.

אמיר אוחנה: אריאל קלנר נבחר, כידוע, לכהונה בכנסת כבר בבחירות לכנסת העשרים-ואחת.

אמיר אוחנה: אגב, אנחנו לא תיאמנו את הנאומים שלנו.

אמיר אוחנה: עד לרגע זה לא ידעתי מה יאמר אריאל ואריאל לא יודע עדיין מה אני עתיד לומר כאן, אבל אתם תראו שהדברים שלנו מתכתבים מאוד אלה עם אלה.

אמיר אוחנה: אפילו ציטוט של ז'בוטינסקי יש לי כאן, כיאה לשותפים אידיאולוגיים אמיתיים.

אמיר אוחנה: בבחירות ההן לכנסת העשרים-ואחת רצה מפלגה שנקראה "הימין החדש".

אמיר אוחנה: הופענו אז כולנו, רובנו, וגם אני, במהלך קמפיין הבחירות באין-ספור כנסים, בפאנלים, בבתי ספר, תנועות נוער, רשויות מקומיות וכו', ואחד הדברים שאמרתי אז הוא שיש ימין חדש, אבל הימין החדש נמצא בליכוד.

אמיר אוחנה: יש ימין חדש ולא מתנצל, שגאה בלאומיותו, שגאה במסורתו ובערכיו; ימין שאיננו מרכין עוד את ראשו בהכנעה אין-קץ בפני מוקדי כוח מעולם המשפט, האקדמיה והתקשורת, שנאבק בגאון את מאבקו של הציבור למען משילות ודמוקרטיה; ימין שראוי להיקרא דמוקרטי, להבדיל מאלה שרוממות הדמוקרטיה בפיהם אך מסרבים לקבל את דין הבוחר.

אמיר אוחנה: אריאל קלנר, ששמענו זה עתה את נאומו, הוא נציג מובהק – לשמחתי, לא יחיד – של הימין החדש הנמצא בליכוד, שעבר את אחוז החסימה.

אמיר אוחנה: כבר בזמן הקצר שאתה מכהן בכנסת אתה הצבת לעצמך יעדים שאין למעלה מהם: המאבק למען כלכלה חופשית, שוק תחרותי שמביא עימו רווחה לציבור; המאבק לחיזוק המשילות והריבונות על הר הבית, סלע קיומנו ומשאת נפשנו, לא רק הדתית אלא גם הלאומית; המאבק במה שמכנים, וגם אני, שלטון הפקידים והמשפטנים.

אמיר אוחנה: לשמחתי, התברכנו בסיעה לא רק גדולה אלא גם כזאת שתמצא בה שותפים רבים למאבקיך, ואני בהם.

אמיר אוחנה: זהו כבוד גדול לכנסת לקבל אותך במאור פנים כחבר בה, אך אין לי ספק שאתה תשיב לה את הכבוד הראוי.

אמיר אוחנה: מחלוקות רבות יש בבית הזה.

אמיר אוחנה: זה לא דבר שיעבור מן העולם.

אמיר אוחנה: אפשר לנהל אותן בצורה גסה ומתלהמת, אך אפשר – ומהיכרותי איתך זו תהיה גם דרכך – לנהל אותן בחוכמה, בידענות, באורך רוח ובקור רוח.

אמיר אוחנה: בדרך זו אתה הובלת בשנים האחרונות את קבוצת דרור בליכוד, שכשמה כן היא – דוגלת בערכי הדרור והחירות העומדים בבסיסה של תנועתנו לדורותיה: חירות העם וחירות האדם.

אמיר אוחנה: כל זאת, תוך אבחנה ברורה: חירות אין פירושה אנרכיה.

אמיר אוחנה: היטיב לתאר זאת מורנו ורבנו זאב ז'בוטינסקי בשירו "הנדר" בבית שכותרתו "ציות": "לגיל בדרור – כונן עליך גדר! / חופשי, את חוק ביתר המלכתי על עצמי, / כי צו ביתר הוא הד לצו ליבי – לנדר / השר בתהום דמי".

אמיר אוחנה: כדי שנוכל ליהנות מחירות אמיתית אנחנו צריכים להציב מסביבה גדרות, אחרת תירמס.

אמיר אוחנה: הגיל בדרור, הלוא היא השמחה שבחופש, מציב על עצמו גדרות מרצונו החופשי כדי שיוכל לחיות על פי ערכיה, ולא תחת אנרכיה שבה כל דאלים גבר.

אמיר אוחנה: בבית הזה, בין היתר, בונים את אותן גדרות המאפשרות חיים דמוקרטיים וחופשיים, והינה אתה הופך לאחד הבנאים.

אמיר אוחנה: שומה עליך לבנות את הגדרות הללו בזהירות ובמשורה.

אמיר אוחנה: זו הפעם הראשונה שאני זוכה לקבל בברכה חבר בבית הזה.

אמיר אוחנה: אחרי כל כך הרבה מערכות בחירות אפילו אני, הצעיר, כבר נחשב ותיק.

אמיר אוחנה: הכול יחסי.

אמיר אוחנה: זה כבוד גדול עבורי שבחרת בי, אריאל.

אמיר אוחנה: יש פה חברים ותיקים וידענים ממני, ואחד מהם יושב כאן לידי.

אמיר אוחנה: הם וגם אני נעמוד לרשותך בכל דבר ועניין, שאלה, עצה או הכוונה ונסייע לך למלא ביושר ובאמונה את כהונתך.

אמיר אוחנה: דרכך טובה.

אמיר אוחנה: המשך בה.

אמיר אוחנה: ט"ו באב שמח ומלא אהבה לך ולכולם.

אמיר אוחנה: בהצלחה גדולה.

יריב לוין: תודה רבה לשר אמיר אוחנה.

יריב לוין: שוב, ברכות ואיחולי הצלחה לחבר הכנסת אריאל קלנר.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, עד כאן פרק נאומי הבכורה להיום.

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים לשאילתה לשר הביטחון.

יריב לוין: אני מזמין את השר במשרד הביטחון מיכאל ביטון להשיב על שאילתה מס' 78, של חברת הכנסת סונדוס סאלח, בנושא: שינוי צו עונשים לקטינים.

יריב לוין: חברת הכנסת סאלח, את יכולה לגשת למיקרופון ולהקריא את השאילתה, ברגע שהשר ביטון יעלה לדוכן.

סונדוס סאלח: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי וחברות הכנסת, הצו מתיר להטיל עונשים כבדים על נאשמים קטינים גם מתחת לגיל 14.

סונדוס סאלח: ברצוני לשאול: 1.

סונדוס סאלח: מהן המגבלות הקיימות בחוק כיום?

סונדוס סאלח: 2.

סונדוס סאלח: בכמה ילדים מדובר?

סונדוס סאלח: כמה ילדות?

סונדוס סאלח: מה טווח הגילים?

סונדוס סאלח: 3.

סונדוס סאלח: האם יש התחשבות בגיל הצעיר של הנאשמים?

סונדוס סאלח: 4.

סונדוס סאלח: האם הצו כולל אלמנטים של שיקום ו/או חלופות מעצר כמו החוק הישראלי?

יריב לוין: בבקשה.

מיכאל ביטון: אדוני יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, חברת הכנסת סונדוס סאלח, גברתי, באשר לשאילתה – לפני שאני אשיב לך, אני רוצה להגיד שאנחנו מקבלים הרבה שאילתות במשרד הביטחון.

מיכאל ביטון: רבים מחברי הכנסת פונים אלינו באופן יזום וענייני, וברבים מהמקרים אנחנו משיבים בכתב וחברי הכנסת מסתפקים בכך.

מיכאל ביטון: טיפלנו בלא מעט שאילתות וניקינו שולחן, ואנחנו משתדלים לבנות תרבות ארגונית שאין שאילתה שלא תקבל תשובה במועדה, בזמן.

מיכאל ביטון: זה ייאמר גם לזכות שר הביטחון, המנכ"ל ואנוכי והצוות.

מיכאל ביטון: זו התפיסה שלנו.

מיכאל ביטון: אבל כשחבר כנסת דורש ומבקש שזה יהיה פה באופן רשמי, אנחנו מכבדים גם את זה.

מיכאל ביטון: בהתייחס לצו המדובר, שחברת הכנסת ציינה, הצו מאפשר לבית המשפט הצבאי לנוער באזור יהודה ושומרון את הסמכות להטיל עונש מאסר העולה על שישה חודשים על נאשמים קטינים בגילאי 12–14 אשר הורשעו – וזה הדגש – בביצוע או בניסיון לבצע עבירות המתה או חבלה בכוונה מחמירה.

מיכאל ביטון: זאת אומרת, רק הקבוצה הזאת שפעלה לבצע עבירות המתה או חבלה בכוונה מחמירה – רק בה הצו הזה מטפל, כמובן, בעונש מאסר מעל שישה חודשים.

מיכאל ביטון: הצו הנוכחי אינו כולל התייחסות להיבטי חלופות מעצר ושיקום, אך ההתייחסות להיבטים אלה קיימת כבר בהוראות הדין הנוגעות לשיפוט קטינים באיו"ש וכוללות התייחסות לסמכות בתי המשפט הצבאיים לשקול חלופות מעצר, הקלה בענישה בשל גיל הקטינים ועוד.

מיכאל ביטון: בידי צה"ל לא קיימים הנתונים ביחס למספר הקטינים הרלוונטי לצו, שכן לא ניתן לצפות מראש בכמה מקרים השימוש בו יהיה רלוונטי.

מיכאל ביטון: בסך הכול, זה לא דבר נפוץ, הוא חריג, וזה בהתאם להתפתחויות בשטח.

מיכאל ביטון: אנחנו בתקופה רגועה ושקטה ביהודה ושומרון, ברוך השם, ורוצים שהדבר הזה יימשך.

מיכאל ביטון: חשוב לציין כי בהתאם לדין החל באזור יהודה ושומרון, גילם של חשודים או נאשמים קטינים מהווה שיקול חשוב במסגרת מארג השיקולים של רשויות האכיפה.

מיכאל ביטון: בתי המשפט הצבאיים שוקלים זאת לאורך כל שלבי ההליך הפלילי ובכלל זה בשלב גזירת העונש.

מיכאל ביטון: בנוסף, קיימים בדין הסדרים ייחודיים ביחס לחשודים או נאשמים קטינים בשל גילם הצעיר, כגון תסקירי מעצר ותסקירי עונש ופעולות מיוחדות למצבים מיוחדים של קטין שפעל לביצוע חבלה חמורה או עבירה של המתה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: שאלה נוספת לחברת הכנסת סאלח.

יריב לוין: בבקשה, את יכולה לגשת למיקרופון.

סונדוס סאלח: – – –

יריב לוין: מאה אחוז.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אם כך, תודה, אדוני השר.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת.

יריב לוין: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה וקריאה שלישית, הצעת חוק עובדים זרים (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקון מס' 21), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, תם סדר-היום.

יריב לוין: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, ט"ו באב התש"ף, 5 באוגוסט 2020, בשעה 11:00 בצוהריים.

יריב לוין: ישיבה זו נעולה.