ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 60, 2020-07-28 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום שלישי, ז' באב התש"ף, 28 ביולי 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת.

יריב לוין: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון מס' 10) (הארכת תקופת ההתיישנות), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, של חבר הכנסת אופיר כץ; הצעת חוק שיקים ללא כיסוי (תיקון מס' 14) (חובת הודעה ללקוח טרם סירוב שיק), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, של חברי הכנסת יעקב אשר ומשה גפני.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנחנו עוברים לנאומים בני דקה, וראשון הדוברים – חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, בבקשה.

יריב לוין: אני רק מבקש, חברי הכנסת, אנא, הפעם אנחנו נשתדל להקפיד שדקה תהיה דקה.

יריב לוין: בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יוראי להב-הרצנו: יזמתי היום דיון בוועדת חינוך ונדהמתי:

יוראי להב-הרצנו: על פי נציג משרד האוצר, בגלל שיש תקציב המשכי, חסרים 4 מיליארד שקלים לכל עולם החינוך הבלתי-פורמלי.

יוראי להב-הרצנו: תנועות נוער, מתנ"סים, תוכניות העשרה – כולם בסכנת סגירה מיידית.

יוראי להב-הרצנו: במצב הנוכחי, חוץ ממשכורות מורים והתחייבויות קשיחות, הכול מבוטל.

יוראי להב-הרצנו: ישראל ידעה בעבר תקציבים המשכיים, אך הדבר מעולם לא פגע בליבת החינוך של ישראל.

יוראי להב-הרצנו: דוגמה לכך היא שהולכת להיסגר, לצערי, תוכנית קָרב המעולה, שפועלת לשינוי חברתי וחינוכי, שמצמצת פערים, שמעודדת שוויון הזדמנויות בחברה הישראלית.

יוראי להב-הרצנו: סגירה של התוכנית תפגע ישירות ב-300,000 תלמידים ותשלח קרוב ל-4,000 אנשי חינוך ומינהלה הביתה.

יוראי להב-הרצנו: הם ועוד אלפי אנשי חינוך נפגעים בגלל מאבק פוליטי סביב אישור התקציב.

יוראי להב-הרצנו: עוד חודש ושלושה ימים מיליוני ילדים והורים יתעוררו למערכת חינוך פגועה, רמוסה, ענייה ועצובה.

יוראי להב-הרצנו: אמרתי בדיון, אדוני היושב-ראש, שאסור למדינה להתערב בחלומות של אנשים, ובייחוד לא בחלומות של אנשים צעירים.

יוראי להב-הרצנו: לא ייתכן שבגלל מאבקים פוליטיים ותקציביים אנחנו נתעורר למצב שבו החלומות נרמסים.

יוראי להב-הרצנו: ולכן, אני קורא לאנשי האוצר להתעורר ומהר.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אני רק יכול לומר שישנה שאילתה דחופה בנושא קרן קרב שאושרה, והיא תידון כאן מחר, אז תוכל להיות כאן ולשאול גם שאלה נוספת, אם תרצה.

יוראי להב-הרצנו: תודה.

יריב לוין: אני כבר ארשום אותך לשאלה נוספת בעניין הזה.

יריב לוין: בהחלט הנושא חשוב.

יריב לוין: חבר הכנסת אליהו חסיד – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת אריאל קלנר, בבקשה.

אריאל קלנר: אדוני היושב-ראש, השיח התקשורתי והפוליטי היום רועש וגועש סביב המחאה, עם טענות כלפי אלימות המשטרה.

אריאל קלנר: אז ראשית, אין שום הצדקה לאלימות משטרתית.

אריאל קלנר: במקרה של הפרת חוק וסדר, המשטרה צריכה להפעיל את מינימום הכוח הנדרש כדי להשיב את הסדר הציבורי.

אריאל קלנר: כמי שהשתתף, והוביל מחאות בעבר, אני מברך על כך שאלה שקראו לשבור בכל הכוח הפגנות מימין רק לפני 15 שנה גילו שהמשטרה לא יכולה לעשות כרצונה.

אריאל קלנר: אומנם delay, אבל טוב מאוחר מאשר אף פעם.

אריאל קלנר: אני תפילה שה-delay בשמאל יהיה קצר יותר בנוגע לצחנה שעולה ממערכת האכיפה; מהתנהלות היועץ המשפטי ופרקליט המדינה ואני כבר לא יודע מה עוד מנדלבליט, ליאת בן ארי, שופטי בית המשפט העליון ואין-ספור ניגודי העניינים שלהם.

אריאל קלנר: ובכלל, הגיע הזמן שכולנו נקשיב וכולנו נבדוק.

אריאל קלנר: אין פה מלאכים טהורים.

אריאל קלנר: ואני מקווה, ואני תפילה, שה-delay במקרה של השופטים יהיה קצר יותר.

אריאל קלנר: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברת הכנסת הילה שי וזאן – איננה; חבר הכנסת ווליד טאהא – איננו; חבר הכנסת אחמד טיבי – איננו; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – איננו; חבר הכנסת מיקי לוי – גם הוא לא נמצא; חבר הכנסת ניצן הורביץ – לא נמצא; חבר הכנסת אלי אבידר – לא נמצא; חבר הכנסת אלכס קושניר – לא נמצא.

יריב לוין: חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, חבר הכנסת סמוטריץ' תקף את תושבי בית ג'ן, האשים אותם שהם משתלטים על האדמות.

איימן עודה: חשוב לי שידע ושכולם ידעו שמדינת ישראל, מאז 48' עד עכשיו, בנתה 700 יישובים חדשים – כולם ליהודים ואפס לערבים, כולל הדרוזים.

איימן עודה: חשוב שכולם יבינו שלדרוזים, בשנת 1948, היו 325,000 דונם.

איימן עודה: המדינה הפקיעה מהם 60%.

איימן עודה: שודד האדמות הוא סמוטריץ', בהיותו מתנחל.

איימן עודה: הוא שודד האדמות.

איימן עודה: הדרוזים, כמו כל הערבים, הם ילידים, והם עוד יתפתחו, על אפו ועל חמתו ועל אפם וחמתם של כל הגזענים.

איימן עודה: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת סעיד אלחרומי – איננו; חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – איננה; חבר הכנסת עופר כסיף – אף הוא איננו; חבר הכנסת עודד פורר – לא נמצא; חבר הכנסת יעקב טסלר – לא נמצא; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – לא נמצאת; חבר הכנסת מתן כהנא – לא נמצא; חבר הכנסת אנטאנס שחאדה – איננו, גם כן; חבר כנסת יבגני סובה – איננו; חבר הכנסת אוריאל בוסו – איננו; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – איננו; חבר הכנסת ינון אזולאי – איננו; חברת הכנסת סונדוס סאלח – איננה; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – גם הוא איננו; חבר הכנסת יוסף ג'בארין – איננו; חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – איננו; חבר הכנסת חמד עמאר – איננו.

יריב לוין: חברת הכנסת אורלי פורמן, בבקשה.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה להעלות בעיה, בעייתם של האנשים החירשים וכבדי השמיעה בימים אלו במיוחד, כאשר כולם עוטים מסכות, ולרוב המסכות הן אטומות.

אורלי פרומן: כמו שאתם יודעים, האנשים האלו, חלקם הגדול, שחיים בעולם של דממה, מבינים אותנו כשהם קוראים את השפתיים שלנו.

אורלי פרומן: עכשיו, הם נמצאים גם במקומות הציבוריים, במרחבים, בהפגנות.

אורלי פרומן: כבר היה מקרה שמפגין לא הבין את אנשי המשטרה שבאו מולו, וזה נגמר בטרגדיה.

אורלי פרומן: אז אני פונה מכאן והלאה, מהפודיום הזה, גם לשר לביטחון הפנים וגם לכל מי שעוסק בעניין: יכול להיות שכל האנשים שנותנים שירות לציבור צריכים גם את המסכות השקופות, כדי שכולם יבינו אותם; כי אנחנו לא יודעים לאתר מי זה אותו אחד שהוא כבד שמיעה או חירש, שאני רוצה להנחות אותו ולדבר אליו והוא לא מבין בעצם את מה שאני רוצה.

אורלי פרומן: הוא רוצה למלא אחר ההנחיות, אבל הוא פשוט לא מבין את האנשים שמנחים אותו.

אורלי פרומן: תודה.

יריב לוין: תודה על הדברים החשובים באמת.

יריב לוין: באמת נושא חשוב שראוי להתייחסות ולטיפול.

אורלי פרומן: הגשתי שאילתה לשר לביטחון פנים לפחות לגבי – – –

יריב לוין: כן.

יריב לוין: אני חושב שזה בהחלט נושא חשוב.

יריב לוין: חבר הכנסת בועז טופורובסקי, בבקשה.

בועז טופורובסקי: אדוני היושב-ראש, השבוע היו יותר מדי אנשים שמתו בדרכים ואני הולך להקריא את הפרטים של התאונות.

בועז טופורובסקי: ביום שלישי, 21 ביולי, נקבע מותו של רוכב אופנוע, גבר בן 55, לאחר שנפגע אנושות בתאונת דרכים שלושה ימים קודם לכן ביציאה מקיבוץ שדות ים.

בועז טופורובסקי: ביום רביעי, 22 ביולי, נהרג רוכב אופנוע בן 35 בתאונה סמוך למחלף השבעה.

בועז טופורובסקי: ביום שישי, 24 ביולי, בפתחו של סוף שבוע דמים בכבישים, נדרס הולך רגל, גבר בן 65, מפגיעת משאית ברחוב יוסף נבו בהרצליה; באותו היום נהרג רוכב אופנוע, צעיר בן 22 בתאונת דרכים ברחוב תדהר בתל אביב; בהמשך אותו יום ארור נהרג רוכב אופנוע נוסף, יניב זגורי, בן 41, בתאונת דרכים בינו לבין רכב פרטי ברחוב הלוחמים בחולון.

בועז טופורובסקי: מתחילת השנה נהרגו 40 רוכבי אופנוע – עלייה של 33% בהשוואה לאותה תקופה ב-2019.

בועז טופורובסקי: למוחרת, 25 ביולי, בשעות הבוקר, נהרג רוכב אופניים חשמליים בן 34, לאחר שרכב שסטה מנתיבו פגע בו בכביש 40, סמוך למושב נחלים; עוד באותה השבת התרחשה תאונת דרכים קטלנית בכביש 6, בין שני כלי רכב, בין מחלף שורק לקריית גת.

בועז טופורובסקי: בתאונה נהרגה אישה בת 48 וארבעה בני אדם נוספים נפצעו.

בועז טופורובסקי: בשבוע החולף נהרגו שבעה אזרחים בכבישים – חמישה מתוכם רק בסוף השבוע האחרון.

בועז טופורובסקי: חיי האדם בכבישים אינם הפקר, ואני אמשיך ואגיד כאן: עלינו, בית הנבחרים, להילחם בקטל בכבישים כמו בכל מלחמה אחרת.

בועז טופורובסקי: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת יאיר גולן – איננו; חבר הכנסת אופיר סופר – איננו; חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – גם הוא איננו; חברת הכנסת קרן ברק – איננה.

יריב לוין: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': ברשותך, אדוני היושב-ראש, המליאה הזו – הבית הזה יציין בעוד דקות ספורות 15 שנה לאותו יום, לאותו אירוע מר ונמהר של גירוש יהודי חבל קטיף, בסמיכות גדולה מאוד לתשעה באב, ליום שבו אנחנו מציינים את החורבן.

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש בשניות האלה לחבק ולחזק, ראשית את מתיישבי גוש קטיף הגיבורים, שקודם כול במשך 30 שנה השקיעו דם, יזע ודמעות במסירות אין קץ והפריחו את השממה במלוא מובן המילה.

בצלאל סמוטריץ': הם ניהלו מאבק הירואי – את אחד המאבקים הצודקים ביותר שנוהלו במדינת ישראל מראשית היווסדה, ואני סמוך ובטוח שפירותיו של המאבק הזה עוד יינתנו כאן שנים רבות.

בצלאל סמוטריץ': עוד מוקדם לסכם.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו, בעזרת השם, עוד נשוב לחבל הארץ הזה – נשוב לבנות אותו, נשוב להפריח אותו.

בצלאל סמוטריץ': והרוח הגדולה של המתיישבים, של מאות אלפי תומכיהם – וגם להם אני מבקש לומר: כן, קיבלנו מכה, נכשלנו במאבק הספציפי הזה; אנחנו ממש לא מפסידים בקרב.

בצלאל סמוטריץ': ארץ ישראל כולה, ההתיישבות ביהודה ושומרון, בנגב, בגליל, הולכת, מתפתחת, מתרחבת.

בצלאל סמוטריץ': ארץ ישראל נותנת פירותיה בעין יפה.

בצלאל סמוטריץ': ושוב, הרוח הגדולה שנבנתה סביב המאבק הזה בעזרת השם עוד תניב פירות גדולים מאוד של המשך המפעל הציוני, של תחיית עם ישראל בארצו.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – איננה.

יריב לוין: חברת הכנסת היבה יזבק, בבקשה.

היבה יזבק: כבוד היושב-ראש, אתמול נהרג ילד לאחר ששהה זמן ממושך בתוך רכב נטוש.

היבה יזבק: בשבועיים האחרונים ארבעה ילדים איבדו את חייהם כתוצאה מזה שנלכדו ונשכחו בתוך האוטו.

היבה יזבק: המוות הטרגי הזה של הילדים אמור להדאיג את כולנו.

היבה יזבק: מהנתונים של בטרם עולה כי מ-2010 עד היום כ-881 ילדים נפגעו כשננעלו בתוך הרכב.

היבה יזבק: 34 מהמקרים האלה הסתיימו במוות.

היבה יזבק: אני מבינה שיש צורך מאוד גדול להגביר את המודעות סביב תופעה זו – והיא אכן תופעה שפוגעת בילדים, וזה יכול להיות כל ילד.

היבה יזבק: הגיע הזמן גם למצוא פתרון טכנולוגי, ולא חסרים – חייבים שיהיה פתרון טכנולוגי.

היבה יזבק: אני בטוחה שאף הורה לא רוצה ולא מתכוון ולא התכוון לשכוח את הילד שלו בתוך האוטו.

היבה יזבק: לכן צריך גם למצוא פתרון טכנולוגי מיידי, וצריך להעצים את המודעות סביב התופעה הכואבת והמדאיגה הזו.

היבה יזבק: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אכן, גם הנושא הזה באמת נושא חשוב, שראוי ונכון שיימצא לו פתרון – ובהחלט כל יוזמה בעניין הזה חשובה.

יריב לוין: חברת הכנסת מיכל וונש – איננה.

מיכל וונש: פה, פה.

יריב לוין: הגיעה.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: זה מה שנקרא בתזמון מדויק.

מיכל וונש: בריצה מדויקת.

יריב לוין: בבקשה.

מיכל וונש: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכל וונש: חברי הכנסת, חבריי, סגן הדר גולדין, זיכרונו לברכה, נהרג השבוע לפני שש שנים.

מיכל וונש: שלשום התקיימה אזכרה במצפה הדר, כאשר הדר עדיין בידי החמאס.

מיכל וונש: האזכרה הייתה צריכה להתקיים ליד קברו כאשר הדר כבר איתנו.

מיכל וונש: לכך הדר עוד מצפה.

מיכל וונש: הדר נהרג במבצע צוק איתן תוך שהוא נלחם באומץ מול מחבלים שפלים שתקפו וחטפו, ובכך הפרו את הדין הבין-לאומי, במהלך הפסקת אש הומניטרית בתיווך האו"ם, ארצות הברית, ובתמיכת האיחוד האירופי.

מיכל וונש: הדר היה בן 23.

מיכל וונש: איתו נפלו רב-סרן בניה שראל וסמל ראשון ליאל גדעוני.

מיכל וונש: מאז, שש שנים ארוכות מנשוא, ממתינה משפחתו, ומדינת ישראל כולה, למילוי החובה האחרונה כלפיו – לחסד של אמת.

מיכל וונש: זהו מאבק של כולנו, של כל ישראלי, של כל אדם שהחוק והמוסר יקרים לו.

מיכל וונש: מדינת ישראל יכולה וחייבת לדרוש יצירת משוואה חדשה בקרב על הדר מול ארגון טרור רצחני ובלתי אנושי: חנק כלכלי עד שהדר יחזור.

מיכל וונש: ארגון טרור רצחני לא יכול להמשיך לאחוז בחבל בשני קצותיו – מחד להפר את הדין הבין-לאומי ברגל גסה, ומאידך לזכות בתמיכה כלכלית ממדינות, מוסדות וארגונים המחויבים לקיום וקידום של אותו חוק והגנה עליו, והיונקים את ערכיהם ואת המנדט לפעול מכוחו.

יריב לוין: תודה רבה.

מיכל וונש: הגיעה העת של כל אדם, ארגון ומדינה מכבדי חוק ומוקירי זכויות אדם לדרוש בהירות מוסרית שתשים קץ למוסר הכפול המאפשר את המשך החזקתם של חללי צה"ל ושל האזרחים אברה מנגיסטו והישאם א-סייד, כמו גם של תושבי הרצועה – כולם כמגינים אנושיים.

מיכל וונש: הגיעה העת להפסיק את תרבות החסינות ועצימת העיניים בהקשר זה ובכלל.

מיכל וונש: על כן, פניתי היום – – –

יריב לוין: חברת הכנסת וונש, זה בלתי אפשרי.

יריב לוין: זה נאומים בני דקה – לא בני שתי דקות ולא בני שלוש דקות.

מיכל וונש: אני מצטערת, אדוני היושב-ראש.

מיכל וונש: אני מבקשת.

יריב לוין: לא, זה בלתי ניתן.

יריב לוין: את כבר נמצאת בדקה השלישית.

מיכל וונש: אני מתנצלת.

מיכל וונש: משפט אחרון, לאור חשיבות הנושא.

מיכל וונש: פניתי היום לארגונים בין-לאומיים, שדרכם מעבירות מדינות כסף לעזה, בדרישה מהם לממש את עקרון ההדדיות ואת החלטה 2474 של מועצת הביטחון, המחייבים את התניית המשך העברת הכספים והשבת הבנים, כדי שיקוים הדין הבין-לאומי שאליו הם מחויבים ושעליו הם אמונים.

מיכל וונש: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת וונש, אני מבקש מכאן ולהבא, נאומים בני דקה.

יריב לוין: אי-אפשר.

מיכל וונש: בסדר.

יריב לוין: אחרת העניין הזה – נצטרך להפוך אותו להצעות לסדר-היום, וזו לא המטרה.

יריב לוין: חברת הכנסת תהלה פרידמן, בבקשה.

תהלה פרידמן: הבוקר קיבלתי שיחת טלפון ממיכל, יושבת-ראש ארגון בת-עמי – ארגון המפעיל בני ובנות שירות בכל הארץ.

תהלה פרידמן: אתמול הם קיבלו הנחיה ממשרד החינוך שלא לקיים הכשרות לקראת השירות הלאומי-אזרחי במערכת החינוך.

תהלה פרידמן: יש 5,000 צעירים וצעירות שעושים שירות לאומי במערכת החינוך.

תהלה פרידמן: כרגע לא ברור אם יהיה תקציב כדי להפעיל אותם, ולכן משרד החינוך אומר שממילא אין טעם לעשות הכשרות.

תהלה פרידמן: אני מעריכה שבסוף יימצא איכשהו התקציב להפעיל אותם, אבל הכשרות כבר לא יהיו.

תהלה פרידמן: המשמעות היא שהם יגיעו לעבוד עם נוער בסיכון, ילדים עם צרכים מיוחדים, בעלי לקויות למידה, ללא הכשרה מתאימה.

תהלה פרידמן: ככה, בדרך אגב, מבטלים מפעל אדיר של התנדבות ותרומה למדינה, וגם על הדרך עוד אלפי צעירים נתונים בחוסר ודאות לגבי העתיד הקרוב.

תהלה פרידמן: שלא לדבר על המוסדות שזקוקים להם.

תהלה פרידמן: זה לא בגלל הקורונה – זה בגללנו.

תהלה פרידמן: זו רק דוגמה אחת מני רבות למפעלים ומוסדות וארגונים שסובלים מהיעדר תקציב.

תהלה פרידמן: אנחנו חייבים לגלות אחריות ולהעביר תקציב שיאפשר למדינת ישראל לפעול בשנה ורבע הקרובות.

תהלה פרידמן: אנחנו חייבים את זה לאזרחי המדינה.

תהלה פרידמן: אנחנו חייבים את זה לכולנו.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברת הכנסת טלי פלוסקוב – איננה; חבר הכנסת אלעזר שטרן – איננו; חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – איננו; חברת הכנסת מאי גולן – איננה.

יריב לוין: חבר הכנסת אליהו ברוכי, בבקשה.

אליהו ברוכי: אדוני היושב-ראש, המילה "מכת"זית" קפצה לכותרות.

אליהו ברוכי: כל צעד שירסן במשהו את השימוש בכוח מופרז מצד המשטרה, אני חושב שזה צעד מבורך, אבל חשוב לי לומר מילה אחת על העיתוי.

אליהו ברוכי: "מכת"זית" זאת לא מילה חדשה, יש גם "בואש".

אליהו ברוכי: זה הופעל כבר שנים נגד החרדים, נגד המתיישבים, ובימים אלה – לראשונה נגד המפגינים מהשמאל.

אליהו ברוכי: אני, כמובן, בעד לרסן.

אליהו ברוכי: כאדם חרדי אני אומר בצער שאני מרגיש שאני וחבריי נמצאים בקבוצת סיכון בכל מה שקשור לאלימות משטרתית.

אליהו ברוכי: אבל מהעיתוי מריח ריח של בואש.

אליהו ברוכי: קראתי לפני שנכנסתי לדיון פה הודעה שפרסם מפיק בגלי צה"ל – לא אזכיר את שמו – בקבוצה בפייסבוק של מתיישבים שפונו מגוש קטיף.

אליהו ברוכי: אני מקריא: אהלן, אני מגל"צ.

אליהו ברוכי: אנחנו רוצים לעשות כתבה על השימוש במכת"זיות – –

יריב לוין: קח בחשבון שהדקה הסתיימה, אז שני משפטים.

אליהו ברוכי: – – אם באירועים של ההתנתקות נפגעתם מאחת כזאת ותרצו לשתף אשמח אם תיצרו קשר.

אליהו ברוכי: אפשר פה או בפרטי.

אליהו ברוכי: טוב שהאסימון נפל.

אליהו ברוכי: נראה שלהרבה מאוד אנשים זה כבר מאוחר מדי.

אליהו ברוכי: חבל.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה.

משה אבוטבול: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כולם זועמים, כועסים.

משה אבוטבול: דיברו על כך גם כן, וגם אני דיברתי על זה בעבר, שבמדינה שלנו, בכספי מממן המיסים הישראלי, משגר התאגיד מסר של בושה נגד מנהיגים רוחניים שלנו, גדולי האומה, הרועים הרוחניים שלנו; לבזות, לחלל, להשניא – הכול כדי להבריח את העם היהודי מהמורשת, מהמסורת, מכל הדברים האלה שאנחנו אוהבים לכבד.

משה אבוטבול: כן, אני מאלה שמשתטחים על הקברים, מחזיקים בכיס קמעות וסגולות וגם מנשקים מזוזות.

משה אבוטבול: אנחנו גם גאים במורשת שלנו.

משה אבוטבול: עם שלא יודע לכבד את עברו, עתידו מוטל בספק.

משה אבוטבול: להתפעל ולהתרגש איך בארצות הברית, בירת הדמוקרטיה, יודעים דווקא שם לכבד את דרכי היהדות.

משה אבוטבול: בבית המשפט העליון בארצות הברית מעל חבר השופטים מופיעה דמותו של משה רבנו, עליו השלום, עם לוחות הברית, שבהם רואים את ההשראה של היושר והצדק; אוניברסיטאות רבות משתמשות בסמלים יהודיים ואפילו באותיות ובמילים עבריות בתוך הסמלים שלהן.

משה אבוטבול: למרות היותם עם אחר ולא יהודים הם יודעים שהמקור הוא היהדות הצרופה.

משה אבוטבול: אז כאן במדינה, לצערנו, במקום לכבד את גדולי האומה אנו גם מבזים, יורקים על ההורים שלנו, ועוד עלינו לשלם להם על כך.

משה אבוטבול: בושו והיכלמו.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, בבקשה.

ג'אבר עסאקלה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ביום שישי הקרוב אנחנו חוגגים את חג הקורבן, עיד אל-אדחא.

ג'אבר עסאקלה: אני מנצל את ההזדמנות להגיד לכל מי שחוגג כול עאם ואנתום בח'יר.

ג'אבר עסאקלה: אבל מה קרה לקראת החג?

ג'אבר עסאקלה: גם בסוף השבוע האחרון וגם בסוף השבוע הקרוב של החג יש הוראה של משרד הבריאות לסגור את החנויות.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שחוסר ההתחשבות והאי-החרגה של היישובים הערביים בסגירה הזאת הם טעות.

ג'אבר עסאקלה: אני פניתי לסגן שר הבריאות בזמנו ושאלתי אם הביאו בחשבון את היישובים הערביים – האם דין נצרת כדין בני-ברק, למשל?

ג'אבר עסאקלה: הוא אמר:

ג'אבר עסאקלה: האמת שלא הבאנו את זה בחשבון ולא חשבנו על זה.

ג'אבר עסאקלה: מאוד מצער, אבל יש זמן לתקן את הטעות הזאת.

ג'אבר עסאקלה: בסופו של דבר אני אגיד לכם כול עאם ואנתום בח'יר.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: עד כאן, חברות וחברי הכנסת, נאומים בני דקה.

יריב לוין: << הלסי >> ציון 15 שנים לעקירה מגוש קטיף וצפון השומרון << הלסי >>

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אני פותח את הישיבה המיוחדת לציון 15 שנים לעקירה מגוש קטיף וצפון השומרון – הצעות לסדר-היום מס' 943, 826, 941, 1013, 1027, 1037 ו-1039.

יריב לוין: 15 שנים חלפו מאז עמדנו בשרשרת אנושית ארוכה מגוש קטיף עד ירושלים, אוחזים יד ביד, באמונה שלמה כי את החלטת ממשלת ישראל אז היה ניתן וצריך להחזיר לאחור; באמונה שלמה כי את חזונם החלוצי של אלפי המתיישבים לא ניתן ואסור לגדוע.

יריב לוין: מעולם בתולדותיה של מדינת ישראל לא הייתה התגייסות כה בוטה על מנת למרק מהלך שכתם שחור דבק בו, על מנת להכשיר גירוש אשר לא הייתה בו שום התנתקות בין אוכלוסיות אלא רק התנתקות מערכים אנושיים בסיסיים ומזכויות היסטוריות על ארץ מולדת.

יריב לוין: ראינו אז מערכות שלמות אשר איבדו כיוון, איבדו דרך ובעיקר כשלו ברגע האמת; ממשלה אשר השליכה באחת אנשים מבתיהם ללא פתרונות דיור, ללא מקומות תעסוקה, ללא מסגרת קהילתית, ללא סיוע; כלי תקשורת ועיתונאים אשר במקום להיות כלב השמירה של הדמוקרטיה, במקום לזעוק את זעקת המגורשים, במקום לצייר את התמונה האמיתית הפכו עצמם למכונת תעמולה שכל תכליתה טשטוש האמת, הסתרתה והחנקת קולם של המגורשים.

יריב לוין: זאת גם הייתה שעתם העגומה של אלה אשר בימים כתיקונם עמדו על כבוד המת, ואשר החרישו נוכח הוצאתם מקבריהם של יהודים ובהם נפגעי פעולות טרור.

יריב לוין: זאת הייתה השעה שבה נחשפה מערכת המשפט במלוא מערומיה.

יריב לוין: עקרונות-העל החוקתיים, כביכול: זכויות האדם, צווי המניעה – כל אלה הושלכו באחת לטובת הכשרת המהלך הפוליטי של הגירוש.

יריב לוין: הכול נעשה במהירות כדי לסיים מהר מהר, כדי להבטיח שהמחטף הפסול יבוצע.

יריב לוין: פינוי גוש קטיף וצפון השומרון ייזכר כאחד מרגעי השבר הגדולים שידעה החברה הישראלית.

יריב לוין: הוא גם ייזכר כרגע שבו אלפי המגורשים קיימו במלואו את ציוויו ההיסטורי של מנחם בגין: לא תהיה מלחמת אחים.

יריב לוין: ידענו להתגבר על השבר, ידענו למצוא את המאחד, ועלינו, גם בימים מורכבים אלה, לדבוק בדרך זו של אחדות ושל התעלות מעל מחלוקות.

יריב לוין: בד בבד עלינו לזכור את הטרגדיה הנוראה של פינוי היישובים ותושביהם, טרגדיה שעלינו להבטיח כי לעולם לא תקרה שוב.

יריב לוין: מגורשי גוש קטיף וצפון השומרון היקרים, אני מבקש לחזק אתכם בהתמודדות הים-יומית הקשה עם צלקות הגירוש, שלעולם לא יגלידו.

יריב לוין: אני משוכנע שיבוא יום ונשוב לבנות את בתינו ואת יישובינו שנהרסו – כי הארץ הזאת לנו היא.

יריב לוין: אני מזמין את ראשון הדוברים, חבר הכנסת אופיר סופר, בבקשה.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים ערב תשעה באב, ערב יום שמציין את חורבן הבית, בשיאם של שלושת השבועות של ימי בין המצרים, ומציינים 15 שנים של הגירוש מגוש קטיף ומצפון השומרון.

אופיר סופר: החיבור הזה של תשעה באב והגירוש מגוש קטיף וצפון השומרון יוצר פה ערך מאוד מיוחד.

אופיר סופר: מבחינתי הדברים שאגיד כאן נושאים ערך חשוב מאוד.

אופיר סופר: ברשות

אופיר סופר: כם אשתף בשלושה רגעים חשובים עבורי.

אופיר סופר: באחד התרגשתי, בשני נתמלאתי גאווה – זה באמת קרה לפני יומיים-שלושה – ובשלישי, לפני 15 שנים, הזלתי דמעה ובכיתי.

אופיר סופר: השבוע התמלאתי גאווה כשישבתי יחד עם חברי חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' – פגשנו חבורה של צעירים שהיו אז בגילאי העשרה וחשבו שהצלת גוש קטיף וצפון השומרון, כל-כולם, נמצאת על כתפיהם.

אופיר סופר: הם עשו הכול, ופעלו בכל דרך שהיא, כדי לנסות למנוע את רוע הגזרה.

אופיר סופר: פעלו בכל דרך לגיטימית, בכל דרך שכיבדה את סמלי המדינה ואת ערכיה: פעלו בדרך הכי דמוקרטית שיש כדי לפעול אל מול מתפקדי הליכוד במשאל עם, הם ארגנו שרשרת ענק של 150,000 אנשים מגוש קטיף עד ירושלים.

אופיר סופר: הם הרגישו חלק מלא ואינטגרלי מהעשייה הזאת, שכל-כולה מדינת ישראל; כל-כולה סמל מדינת ישראל; כל-כולה המנורה וענפי הזית.

אופיר סופר: התמלאתי גאווה כי ראיתי שהם חונכו בדרך נכונה.

אופיר סופר: התמלאתי בגאווה כי ראיתי שהם נמצאים היום – חלקם – בחבל לכיש, מפריחים את החבל ומפתחים שם את החקלאות; חלקם בחולות חלוצה, חלקם באשדוד, חלקם באשקלון, וחלקם ביחידים, בהתיישבות ביהודה ושומרון, בגליל ובנגב ובמקומות נוספים.

אופיר סופר: חלקם מנהלים עמותות שעוסקות בחברה, ברווחה.

אופיר סופר: חלקם אנשי חינוך – רובם.

אופיר סופר: היו גם כאלה שלא צלחו את האירוע.

אופיר סופר: היו גם כאלה שהמשבר הזה היה קצת קשה עבורם.

אופיר סופר: ולנו יש חובה מוסרית לדאוג גם לאלה שעדיין נותרו בקרווילה באתר הזמני, שהבטיחו לנו שהוא יהפוך מתישהו ליישוב קבע.

אופיר סופר: ועדיין, זו חובה מוסרית עלינו, על הריבון, על כנסת ישראל, על ממשלת ישראל – אותה חובה שעוברת במקל – לדאוג גם לאנשים האלו.

אופיר סופר: אבל אני התמלאתי גאווה לפגוש את החברים האלה, שנמצאים היום בשדרה המרכזית של מדינת ישראל – בתקשורת, בעולם הפוליטי, בעולם החינוכי ועוד ועוד.

אופיר סופר: הרגע שבו התרגשתי, גם הוא קרה לפני יומיים.

אופיר סופר: עשינו יום כמו תשעה באב, לציין את חורבן הבית.

יריב לוין: רק לומר שנשארה חצי דקה, אז צריך יהיה להתכנס.

אופיר סופר: חשבתי עשר דקות.

יריב לוין: לא, זה חמש דקות.

אופיר סופר: אז אני מקצר.

אופיר סופר: הרגע שבו התרגשתי – כשישבתי וצפיתי בסרטון, ושמעתי אם זועקת: הרסתם לי את הכול, הרסתם לי את החינוך; אין לי על מה לחנך את ילדיי.

אופיר סופר: איך אחנך אותם לאהוב את הצבא, איך אחנך אותם לשרת בצה"ל?

אופיר סופר: זה מילא אותי התרגשות.

אופיר סופר: והרגע האחרון, אדוני היושב-ראש, רגע שבו הזלתי דמעה, בהיותי מפקד בצה"ל, לפני 15 שנים, אך בתקופת לימודים.

אופיר סופר: אני יושב חסר אונים: איני יכול להשתתף במחאה, ולשמחתי גם איני משתתף בגירוש.

אופיר סופר: אני יושב מול המסך, לאחר תקופה של ציפייה, ואני רואה את הבתים נהרסים; בית אחר בית, יישוב אחר יישוב.

אופיר סופר: והכול קורה מהר מדי.

אופיר סופר: אני בוכה, ושואל את עצמי: האם זה צה"ל שלי?

אופיר סופר: איך אצליח, וכמה יהיה לי קשה לחזור לאותו צה"ל, שהוא כל כך יקר לי.

אופיר סופר: זה הרגע שבו בכיתי.

אופיר סופר: לסיום, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר כי היו שתי סיסמאות מרכזיות.

אופיר סופר: אחת – שרק באהבה ננצח.

אופיר סופר: והשנייה – שעם הנצח אינו מפחד מדרך ארוכה.

אופיר סופר: חבל גוש קטיף הפך בעיני רבים לסמל לגעגוע; חבל ארץ שהיו בו קהילות נפלאות, עם ערבות הדדית, עם תמיכה הדדית.

אופיר סופר: קהילות הטרוגניות, הייתי אומר, עם אנשים שהגיעו מההתיישבות והגיעו מהעיר, כולם, ליישב את החבל הזה.

אופיר סופר: החבל הזה לעולם יישאר כמודל לחיקוי וכמקום לציפייה.

אופיר סופר: מודל לחיקוי – שככה צריכה להתנהל חברה במדינת ישראל ושאליו עוד צריך לשוב.

אופיר סופר: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברת הכנסת שרן השכל, בבקשה.

שרן השכל: בימים האלה אנחנו מציינים 15 שנה לעקירה מגוש קטיף וצפון השומרון.

שרן השכל: היא הייתה אחד האירועים הטראומטיים ביותר לחברה הישראלית בשני העשורים האחרונים.

שרן השכל: פערי השנאה הבין-מגזריים התעצמו; אנשי שמאל רבים האשימו את המתיישבים שבגללם השלום ממאן להגיע.

שרן השכל: הם אמרו שאם רק נפנה את היישובים יובטח הביטחון ותיסלל הדרך לדו-קיום.

שרן השכל: התקשורת הפחידה את אזרחי ישראל והעצימה ככל יכולתה את האיומים.

שרן השכל: התבצרות יהודים, איסוף כלי נשק וחומרי נפץ לצורך התנגדות מזוינת, ועוד שלל פייק ניוז ששיסעו ופילגו את העם שלנו.

שרן השכל: נחקקה בזיכרוני, בכאב לב, התמונה של חיילים בוכים יחד עם המתיישבים על כך שמגרשים אותם מהמקום שהיה ביתם.

שרן השכל: מתחבקים, מתפללים ובוכים על אירוע טראומטי שבו העם היהודי מפנה שטח היסטורי בעל חשיבות היסטורית, תרבותית ורגשית לעם שלנו, למורשת שלנו.

שרן השכל: מדינת היהודים מפנה באופן סטרילי את כל היהודים משטחה.

שרן השכל: אפילו את המתים שלנו הוצאנו והבאנו לקבורה בתוך סימון הגבול החדש.

שרן השכל: לא נשאר זכר לנוכחות יהודית מלבד השרידים הארכיאולוגיים שייוותרו מכוסים ונשכחים עד שנצליח להזכירם.

שרן השכל: בתקופת הגירוש יצאו עשרות ומאות אלפים כדי למחות.

שרן השכל: מחו בכל דרך אפשרית.

שרן השכל: עשו לילות כימים כדי לשכנע, למנוע ולעצור את מה שראו כאסון ממשמש ובא.

שרן השכל: הם זעקו, צעדו, יצרו שרשרת אנושית, בכו – והכול במסגרת כלים דמוקרטיים שניתנו להם.

שרן השכל: משלא צלחו, התכוננו לגירוש הקשה.

שרן השכל: למפגינים יש היום הרבה מה ללמוד על מחאה ציבורית וגבולותיה.

שרן השכל: מלבד הלקחים לגבי היחסים בינינו, עומדות מולי מילותיו של ז'בוטינסקי: "לא לערבים הארץ-ישראליים, לא לערבים משאר הארצות, נוכל להציע 'פיצוי' על ארץ ישראל.

שרן השכל: על כן לא מתקבל על הדעת הסכם מרצון, ועל כן יכולים אותם אנשים הטוענים כי הסכם הוא תנאי בל יעבור של הציונות לוותר כבר היום על ציון".

שרן השכל: דברים אלה רלוונטיים ומתכתבים עם לקחי הסכמי אוסלו – הגירוש.

שרן השכל: ככל שנשכיל להבין שוויתור על ההתיישבות בשטחי ארץ ישראל לא יכול להוביל לשלום, כך ייטב.

שרן השכל: אריאל שרון נשא במשך שנים את דגל ההתיישבות והיה מזוהה עם המחויבות לאדמת ארץ ישראל.

שרן השכל: לכן החלטתו על ההתנתקות התקבלה בהלם.

שרן השכל: אחד מתפקידיי הייצוגיים בכנסת ישראל היום, כחברת כנסת, הוא לוודא ולשמור שאנחנו, ההנהגה הנוכחית, הפיקה לקחים, ולא תחליף ריבונות בהסכמים מעורפלים.

שרן השכל: לא תמסמס את היכולת לבסס את הנוכחות הישראלית בבקעה, ביהודה ובשומרון.

שרן השכל: ז'בוטינסקי כתב ש"ההתיישבות שלנו – או שתיפסק או שיש להמשיכה בלא להתחשב במצב רוחם של הילידים.

שרן השכל: במילים אחרות, פירושו של דבר כי היא תוכל להמשיך ולהתפתח בחסותו של כוח שאינו תלוי במצב רוחה של האוכלוסייה המקומית, מאחורי קיר הברזל אשר לא יהיה לאל ידה של האוכלוסייה המקומית לשבור אותו".

שרן השכל: לצערי, הגירוש מגוף קטיף סימל סדק בקיר הברזל.

שרן השכל: הנסיגה הייתה לסמל של ניצחון הטרור על המשא ומתן; ניצחון ההרס על הבנייה.

שרן השכל: הגירוש היה קריאת השכמה לצעירים, וכבת הדור שתודעתו עוצבה על רקע ההתנתקות, אני מרגישה שתפקידי לפעול לאיטום הפרצות שנפתחו בקיר הברזל; להוכיח לשכנינו שאין אנו הולכים לשום מקום; שלא נקבל החלטות על סמך לחץ בין-לאומי אלא על סמך החובה לשמור על ביטחונם של אזרחינו.

שרן השכל: יותר מתמיד אנו זקוקים להנהגה שלא תירתע ממשבי רוח סוערים ומניסיונות להפיל את קיר הברזל.

שרן השכל: הזיכרון של העקירה והמחויבות המחודשת שלנו לתפיסת קיר הברזל מובילים אותי למסקנה אחת: הגיע הזמן שכולנו כאן, בכנסת ישראל ובממשלה, נדאג לבקש מהחלוצים הציונים, שהגיעו לרצועת עזה וצפון השומרון, בשליחותה של מדינת ישראל, על מנת לבנות בתים, לעבד קרקעות ולבסס את גבול המדינה, סליחה לאומית, רשמית, אמיתית וכנה.

שרן השכל: סליחה על כך שנבחרי הציבור לא נשמעו לאזהרות; לא עצרו את המהלך המסוכן הזה, שעליו משלמים עד היום ילדי העוטף בכל פעם שהם רצים למקלט או למיגונית.

שרן השכל: סליחה על העקירה מבתיכם, וסליחה על כך שעד היום המדינה לא הצליחה לפתור את כל בעיות היישוב מחדש; על כך שנאלצתם לחיות את הזלזול יום-יום, במשך שנים, להיאבק נגד המדינה ששכחה אתכם.

שרן השכל: סליחה על האי-צדק, שבא לידי ביטוי בכך שמדינת ישראל יכולה לגרש בצו, ותוך הפעלת אמצעים שנויים במחלוקת במשטר דמוקרטי, אבל במקביל היא לא מפעילה את סמכותה לאכוף צווי בית משפט חלוטים נגד אזרחים אחרים, מסיבות פוליטיות.

שרן השכל: סליחה על כך שאנחנו נגררים ולא מחילים ריבונות כפי שהבטחנו לפני חודש.

שרן השכל: סליחה על הסדק בקיר הברזל.

שרן השכל: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, כשאברהם אבינו הגיע לגרר, הממלכה של אבימלך, שנמצאת היום באזור של שלטון החמאס בעזה, הוא אמר לשרה אימנו להציג את עצמה כאחותו ולא כאשתו.

יצחק פינדרוס: כשנשאל על ידי אבימלך: למה עשית את זה?

יצחק פינדרוס: אמר לו: "רק אין יראת ה' במקום הזה והרגוני".

יצחק פינדרוס: אדם שלא מחויב למוסר האלוקי מסוגל להגיע לרצח.

יצחק פינדרוס: יחלפו אלפי שנים עד שהפילוסוף הגרמני עמנואל קאנט ינסה להציג שיטה מוסרית שמושתתת על השכל האנושי – הצו הקטגורי: עשה מעשיך רק על פי אותו הכלל המעשי אשר בקבלך אותו תוכל לרצות גם כן כי יהיה לחוק כללי.

יצחק פינדרוס: אם אתה חושב שהמעשה נכון, וכולם היו עושים אותו – הוא מוסרי.

יצחק פינדרוס: המלבי"ם, ר' מאיר ליבוש בן יחיאל מיכל, מגדולי מפרשי התנ"ך, דחה את טענתו של קאנט.

יצחק פינדרוס: על מה?

יצחק פינדרוס: על אותו פסוק: "רק אין יראת ה' במקום הזה והרגוני".

יצחק פינדרוס: אומר המלבי"ם כך, אני מצטט: אברהם הסביר לאבימלך – גם אם נראה איש שהוא פילוסוף גדול, חקק לו נימוסים ישרים, והרגיל את עצמו במידות טובות על פי עצת שכלו, והוא עושה משפט וצדקה, הכול על פי מידת שכלו, בכל זאת לא נוכל לבטוח על האיש ההוא או העם ההוא, שבעת תסיתהו תאוותו לעשות רע, שתמיד יגבר השכל על תאוותו.

יצחק פינדרוס: הוא מסיים: "השכל לבדו, ונימוסים השכליים" בלבד "לא יעמדו בפני זרועות התאווה".

יצחק פינדרוס: כולנו יודעים, עשרות שנים בודדות יחלפו עד שעמו המתורבת של קאנט הוציא מתוכו את המפלצת הנאצית, בשם הצו הקטגורי – כפי שהעיד אייכמן, יימח שמו, במשפטו – שביצעה את מעשיה המחרידים.

עופר כסיף: צריך להבין מה שאמר קאנט.

יצחק פינדרוס: אני בסוף אדבר גם איתך.

יצחק פינדרוס: זה בסדר, בסוף.

יצחק פינדרוס: אני לא רב ולא דרשן, אבל אני רוצה לחזור איתכם לעבר – 100 שנה לפני הגירוש הנוראי שהיה בתשעה באב בגוש קטיף.

יצחק פינדרוס: ראשית התנועה הציונית.

יצחק פינדרוס: הרצל וחבריו הזמינו את הנציגות הרבנית לחבור אליהם למפעל הציוני, וחלק גדול מאוד מציבור שומרי התורה והמצוות – רוב בניינו ומניינו – נמנע מלהצטרף לצעד זה בנימוק: "רק אין יראת ה' במקום הזה והרגוני"; או כמו שאמר רבי שמואל שניאורסון מחב"ד לראשי תנועת בית יעקב לכו ונלכה – אמר להם: חבר'ה, פספסתם את הסוף של הפסוק: "באור ה'".

יצחק פינדרוס: תנועה אידיאולוגית יהודית שאינה נשענת על ערכי היהדות, על מצוות התורה – דינה של האידיאולוגיה המדומה הזו להיכשל.

יצחק פינדרוס: אין דבר כזה ציונות בלי יהדות.

יצחק פינדרוס: אנשים לא הבינו, לא הצליחו להבין.

יצחק פינדרוס: אבל מה, הגיע בסופו של דבר האיש שהתאבד על ההתיישבות; האיש שבנה – היה בסבסטיה, היה אחר כך סגן שר, שר, מוביל, המוביל של הבנייה של ההתיישבות.

יצחק פינדרוס: אבל בתחילת דרכו, כשהוא נהיה ראש ממשלה – מי שלא שם לב – היו כמה דברים קטנים.

יצחק פינדרוס: אני במקרה הייתי שם; הייתי ראש עיר בביתר עילית, ואני זוכר את הימים האלה.

יצחק פינדרוס: עזבו את זה שהוא הוציא את החרדים מהקואליציה, בניגוד לדנ"א של מצביעי הליכוד; הוא מינה לראש המינהל האזרחי אדם העונה לשם אילן פז.

יצחק פינדרוס: אילן פז, למי שלא יודע – הדעות שלו היו ידועות כשמאל קיצוני.

יצחק פינדרוס: אני אומר לכם, כמי שהיה תחת פיקודו של יאיר גולן שיושב כאן, חבר הכנסת – הוא היה ימני קיצוני לידו, תאמינו לי.

יצחק פינדרוס: הוא היה מפקד האוגדה אצלנו.

יצחק פינדרוס: הוא היה ימני קיצוני ליד אילן פז.

יצחק פינדרוס: ואריק שרון, שלא הכיר את המטריה, היה תייר פה, מינה את אילן פז לראש המינהל האזרחי.

יצחק פינדרוס: ראש המינהל האזרחי – תפקידו הוא מעין ראש ממשלה בהתיישבות.

יצחק פינדרוס: הכול יישק על פי דרכו, הכול עובר דרכו.

יצחק פינדרוס: הוא מינה אותו ב-2003, דרך אגב, הרבה לפני שהרעיון עלה בכלל.

יצחק פינדרוס: מינה אותו לראש המינהל האזרחי – מינוי תמים.

יצחק פינדרוס: תבדקו איפה הוא נמצא היום.

יצחק פינדרוס: חבר בארגוני שמאל, בקרן החדשה, ביוזמת ז'נבה – הדברים ידועים.

יצחק פינדרוס: אבל זה לא הכול.

יצחק פינדרוס: חבר'ה, כולם יודעים – היה ויכוח משפטי על הבנייה ביהודה ושומרון.

יצחק פינדרוס: הוויכוח מתקיים שנים, במשפט הבין-לאומי – כן שטח כבוש, לא שטח כבוש.

יצחק פינדרוס: פליאה אלבק, זיכרונה לברכה, משפטנית ידועה, כתבה חוות דעת.

יצחק פינדרוס: על פי חוות הדעת הזאת אריק שרון, עם אמנה, עם גוש אמונים, עם הרבה יהודים טובים, הלכו ובנו ביהודה ושומרון את הגבעות.

יצחק פינדרוס: כולם ידעו את הבעייתיות.

יצחק פינדרוס: ניסו בבג"ץ מפה, בג"ץ משם.

יצחק פינדרוס: ראה איזה פלא, הייתה אישה מאוד נחמדה שעבדה במשרד המשפטים, ודעותיה גם היו ידועות – טליה ששון.

יצחק פינדרוס: כולם ידעו מה דעתה על חוות הדעת הזאת; כולם ידעו מה היא חושבת על מה צריך להיות.

יצחק פינדרוס: דבר מדהים – אריק שרון ממנה אותה לראש צוות, לבדוק את החוקיות של הבנייה ביהודה ושומרון, יישוב-יישוב, קו-קו, יישוב-יישוב, קו-קו.

יצחק פינדרוס: לא קשור, חבר'ה, אני מדבר איתכם על אחריות גם למעלה אדומים, לגוש עציון, לביתר עילית.

יצחק פינדרוס: לא מדברים איתכם על ההתנחלויות בגוש קטיף.

יריב לוין: חבר הכנסת פינדרוס, רק לומר שחמש דקות עברו.

יריב לוין: אנא, תגיע לסיום.

יצחק פינדרוס: אני ממש מסיים.

יצחק פינדרוס: את התוצאה בסוף כולנו מכירים: גירוש אכזרי, נוראי, ללא רחמים.

יצחק פינדרוס: אנשים נעקרו מבתיהם בשביל להעביר את המקום לחמאס – לא בשביל שלום, אפילו לא בשביל דמיון של שלום.

יצחק פינדרוס: לא בשביל הסכם שלום – כולם יודעים בשביל מה.

יצחק פינדרוס: מה זה מלמד אותנו בסוף?

יצחק פינדרוס: אין ציונות בלי יהדות – "רק אין יראת ה' במקום הזה והרגוני".

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה.

משה אבוטבול: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, 15 שנה לגירוש מגוש קטיף.

משה אבוטבול: צלקת פעורה עדיין אצל אותן אלפי משפחות יקרות שניטעו, ונטעו בגוש את ביתם, את עתידם החברתי, הכלכלי, הרוחני, האישי.

משה אבוטבול: לי היה, גם כן, גיס יקר שגר שם, ולצערי נעקר משם.

משה אבוטבול: לצערנו, מתוך אמון שאולי נשיג משהו למען השלום נעשה הצעד הקשה והקיצוני ביותר שראינו.

משה אבוטבול: ראינו שם בכיות, דמעות, כאב, צער, הריסת בתי כנסיות.

משה אבוטבול: אני זוכר עדיין את נהמת ליבו ואת זעקת ליבו של מרן הרב עובדיה יוסף, זכר צדיק וקדוש לברכה.

משה אבוטבול: כמה הוא התנגד לצעד הזה ובכה על גורל אותם יהודים יקרים.

משה אבוטבול: כמה אז ריצדו אותן מילים יקרות עם המסר: יהודי לא מגרש יהודי.

משה אבוטבול: והלוואי שהדבר היה תורם לשלום ולאחדות עם שכנינו.

משה אבוטבול: לצערנו, אנחנו עם שמשלמים ולא מקבלים תמורה.

משה אבוטבול: כלשון מרן, שציטט את דוד המלך בתהילים שאמר: "אני שלום וכי אדבר המה למלחמה".

משה אבוטבול: אין ספק שלנו הייתה ונשארה אותה נוסחה שהתורה מעידה עליה בפרשת בחוקותיי: "אם בחקתי תלכו ונתתי שלום בארץ" – שמירת התורה ושמירת המצוות הן הן הערובה לקיום התורה, שמירת המדינה והארץ – ושכבתם לבטח ואין מחריד.

משה אבוטבול: המדינה כיום סוערת מהפגנות סביב ביתו של ראש הממשלה מר בנימין נתניהו.

משה אבוטבול: הפגנה זו זכות דמוקרטית שאינה ניתנת לשלילה.

משה אבוטבול: זה גם מופיע בחז"ל, שאומרים: צאו והפגינו.

משה אבוטבול: אבל האם בשם הזכות הזו מותר למרר את חייהם של גרי הרחוב הסמוכים ברעש עד שעות ממש מאוחרות בלילה?

משה אבוטבול: האם זה מצדיק שבירת רכוש והשחתתו?

משה אבוטבול: האם לבזות סמל חשוב של המדינה במעשה נפשע על ידי אישה זה מתיר?

משה אבוטבול: הזאת נעמי?

משה אבוטבול: הרי אותם אלמנטים דומים מאוד למה שאז האשימו בהם – מי שעוד זוכר – את נוער הגבעות.

משה אבוטבול: גם אז הם אמרו שהם קורעים את הדמוקרטיה, שהם מסוכנים לציבור, מה לא אמרו עליהם, על נוער הגבעות.

משה אבוטבול: או כשהחרדים הפגינו בתקופת הגיוס – הכול אמרו עליהם.

משה אבוטבול: ואני יודע מה זה הפגנות.

משה אבוטבול: אני אישית נגד הפגנות אלימות.

משה אבוטבול: אני גם יודע מה זה הפגנות וטעמן הכואב, כי גם כלפיי הפגינו מאות מול הבית שלי ומול הלשכה שלי כשהייתי ראש עיריית בית שמש, על זה שבניתי עשרות אלפי יחידות דיור בעיר; חשבו שעשיתי את זה רק עבור החרדים, אז הפגינו.

משה אבוטבול: אבל כיבדתי את זה.

משה אבוטבול: אבל הפגנות אלימות כמו שאנחנו רואים כאן, דברים כאלה מוזרים?

משה אבוטבול: והינה כאן שקט ודממה.

משה אבוטבול: איפה כל הלבלרים של השמאל הנאור?

משה אבוטבול: לא עלינו, נעלמו?

משה אבוטבול: מה קרה להם, למה הם שותקים?

משה אבוטבול: למה הם לא מגנים, ואפילו, ברוח הימים, למה הם לא מצייצים?

משה אבוטבול: הכול שקט.

משה אבוטבול: וכבר אמרו: שקט זה רפש.

משה אבוטבול: אלא מאי, כנראה שכשמדובר בדבר הקדוש ביותר, להפיל את ראש הממשלה ביבי נתניהו, שזה מהימין, אז כבר מותר הכול: להשמיד, להרוס, לאבד.

משה אבוטבול: חברים, זוהי צביעות, ואם אתם צבועים, לפחות תהיו צבועים בצבע יפה.

משה אבוטבול: אז אומר כאן אתמול חבר כנסת מיש עתיד – מה הוא אומר?

משה אבוטבול: ועל כך לבד הוא ראוי לגינוי – שמה שעשתה אותה אישה לסמל המדינה זהו חופש הביטוי.

משה אבוטבול: ואני כאן שואל אותו: אם מישהו היה מדבר מילה אחת נגד אותה קבוצה שהוא מייצג, הלהט"בים, היו הרי שוחטים אותו ויורדים לחייו.

משה אבוטבול: אז היכן חופש הביטוי במקרה הזה?

משה אבוטבול: שם אסור.

משה אבוטבול: אז אם מותר – מותר הכול, ואם אסור – אסור כלום.

משה אבוטבול: כבר ציינתי: כשמדובר בהפלת ראש ממשלה ימני, שיחד איתו נמצאים גם החרדים, הכול מותר וקדוש.

משה אבוטבול: גם תותח שהרג יהודים מהימין, ניתן לו השם על ידי ראש הממשלה דאז דוד בן-גוריון המנוח, הוא קרא לו: התותח הקדוש.

משה אבוטבול: אני מאוד מאוד מציע – בימים אלו, שנחרב בית המקדש על שנאת חינם, מוטב שנפעל שייבנה על אהבת חינם.

משה אבוטבול: לא בהתפרעויות אלימות ומסוכנות מחליפים ממשלה בישראל.

משה אבוטבול: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת יאיר גולן, בבקשה.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני חש צער עמוק על ההתנתקות, על הרס הבתים, הרס היישובים, הסבל האנושי, התנפצות החלומות, תחושת השבר הקשה.

יאיר גולן: כמו אזרחינו היקרים שפונו מבתיהם, תושבי רצועת עזה וצפון השומרון, גם אני חש קשר רגשי עמוק לכל רגב ולכל שעל מאדמת ארץ ישראל.

יאיר גולן: כבשתי את שבילי הארץ ברגליי, טיילתי בה עם ילדיי, הגנתי עליה במשך 38 שנים, ועם זאת, ההתנתקות בישרה את מה שרובנו מבינים, ומי שלא הבין, יבין בעתיד: מהפלסטינים צריך להיפרד – מהפלסטינים חובה להיפרד.

יאיר גולן: לא בשבילם – בשבילנו.

יאיר גולן: הוויכוח הפנימי בינינו הוא לא על מידת האהבה לארץ.

יאיר גולן: הוויכוח בינינו הוא על עניין אחד – מהי ציונות.

יאיר גולן: בעניין הזה, אתם – בנט, סמוטריץ', הרב פרץ ואחרים – אתם, במידה מסוימת, לא ציונים.

יאיר גולן: במידה מסוימת, אתם האיום הפנימי המסוכן ביותר שקם לתנועה הציונית, ואני אומר זאת ללא שמץ של טינה אישית.

יאיר גולן: בבחירה שבין שמירה על רוב יהודי לבין עוד שטח הציונות תמיד בחרה ברוב יהודי.

יאיר גולן: זו לא בחירתכם.

יאיר גולן: את ההכרעה הזו קיבלה הנהגת היישוב ב-1947 בהסכמה על תוכנית החלוקה; את ההכרעה הזו קיבל דוד בן-גוריון כשנמנע מכיבוש יהודה ושומרון בשלהי מלחמת העצמאות; את ההכרעה הברורה הזו קיבל יצחק רבין כשהחליט להוציא את צה"ל ממרכזי הערים הפלסטיניות ולהפריד את מרקם החיים הפלסטיני מזה הישראלי; את ההכרעה הזו קיבל אבי ההתיישבות ביהודה ושומרון, ראש הממשלה המנוח אריאל שרון, כשהוציא אל הפועל את תוכנית ההתנתקות – תוכנית שרק חלקה מומש, והייתה צריכה להסתיים בגבולות פיזיים שחוצצים בין הפלסטינים של יהודה, שומרון ורצועת עזה לבין מדינת ישראל.

יאיר גולן: בן-גוריון, רבין, שרון, גם בגין – כולם מנהיגים ציונים ופטריוטים ישראלים – ויתרו על חלקים מארץ ישראל התנ"כית כדי לשמור על מדינת ישראל.

יאיר גולן: הם היו מנהיגים שאמרו לציבור הישראלי את האמת: צריך לבחור.

יאיר גולן: הם היו מנהיגים אמיצים, שהיו מוכנים לקבל הכרעות קשות – זה מה שמצופה ממנהיגים.

יאיר גולן: אין היום בישראל מנהיגים כאלה.

יאיר גולן: בימין הישראלי יש משיחיים שמתכחשים למציאות, לדמוגרפיה, להשלכות הביטחוניות, הכלכליות, החברתיות והבין-לאומיות של סיפוח, שמוכנים להפקיר את מדינת ישראל היהודית והדמוקרטית כדי להקים פה מדינת הלכה.

יאיר גולן: וכן, יש את הליכוד החלש והמסואב, שהאידיאולוגיה היחידה שלו היא נתניהו, אותו נתניהו שנגרר אחרי הטעות הזו מסיבותיו האישיות בעיקר.

יאיר גולן: המציאות איננה מאפשרת לנו גם וגם: גם מדינה דמוקרטית עם רוב יהודי וגם סיפוח של מיליוני פלסטינים.

יאיר גולן: צריך לבחור.

יאיר גולן: בבחירה הזו אני בוחר בישראל יהודית ודמוקרטית, ואתם בוחרים בישראל יהודית ומשיחית.

יאיר גולן: זה סלע המחלוקת.

קריאות: – – –

יאיר גולן: אתם רוצים לספח מיליוני פלסטינים, ואני רוצה לשמור על רוב יהודי במדינה הזאת – –

קריאות: – – –

יאיר גולן: – – לילדים, לנכדים ולנינים שלי, בכל מחיר.

אופיר סופר: – – – תוותר.

אופיר סופר: תוותר על – – –

קטי קטרין שטרית: בושה.

קטי קטרין שטרית: ביום כזה.

יאיר גולן: אתם רוצים מדינת הלכה דתית, ואני רוצה מדינה דמוקרטית – –

קטי קטרין שטרית: מדינה יהודית רוצים – – –

יאיר גולן: – – שבה הנכדים והנינים שלי יהיו אנשים משכילים וחופשיים.

אופיר סופר: תוותר – – –

קטי קטרין שטרית: בושה.

קטי קטרין שטרית: ביום כזה.

יאיר גולן: מדינת ישראל קמה כדי להיות בית לאומי דמוקרטי לעם היהודי, ואתם מסכנים את הבית.

קטי קטרין שטרית: לא עם אנשים כמוך.

יריב לוין: אני מבקש לאפשר לחבר הכנסת גולן לומר את הדברים.

קטי קטרין שטרית: כל הזמן שיסוע ושנאה.

קטי קטרין שטרית: ביום כזה – שנאת חינם.

קריאה: – – –

יאיר גולן: אנחנו נמצאים בעיצומו של מאבק – – –

יריב לוין: בבקשה לאפשר לחבר הכנסת גולן לומר את דבריו.

קטי קטרין שטרית: הוא מתנהג בשיא הכבוד.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, בשיא הכבוד הוא מתנהג.

יריב לוין: חברת הכנסת שטרית.

קטי קטרין שטרית: שנאת חינם.

קטי קטרין שטרית: ממשיך עם שנאת חינם.

יריב לוין: אפשר לא להסכים, אפשר לומר כל דבר, אבל כרגע חבר הכנסת גולן בזכות דיבור – –

קטי קטרין שטרית: – – – גם ביום כזה, גם ביום כזה.

יריב לוין: – – ואני מבקש לאפשר לו.

יריב לוין: בבקשה.

יאיר גולן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יאיר גולן: אנחנו נמצאים בעיצומו של מאבק על דמותה וזהותה של ישראל.

יאיר גולן: האם יהיו לנו, אחרי למעלה מ-70 שנה, גבולות ברורים ובטוחים?

יאיר גולן: האם נמשיך להשקיע מיליארדים במפעל ההתנחלויות במקום בכלכלה הישראלית המקרטעת?

קטי קטרין שטרית: דמגוג, דמגוג.

יאיר גולן: האם נמשיך לבנות בתים ויישובים בשטחים, כשזוגות צעירים בישראל לא מצליחים לרכוש דירה?

קטי קטרין שטרית: רוכשים שם, רוכשים שם.

יאיר גולן: האם נוותר על עקרונות החופש, השוויון והדמוקרטיה?

יאיר גולן: מדינת ישראל היא לא ארץ ישראל השלמה.

יאיר גולן: מדינת ישראל, אסור שתהיה מדינת הלכה.

יאיר גולן: בוויכוח הזה רוב מכריע של הציבור הישראלי עומד איתי ולא איתכם.

יאיר גולן: על רקע המשבר הבריאותי והכלכלי, שילווה אותנו עוד חודשים ארוכים קדימה – –

קטי קטרין שטרית: בגלל זה ניצחתם בבחירות, בגלל זה ניצחתם בבחירות.

יאיר גולן: – – חובה עלינו להתמקד בעיקר: טובתם ורווחתם של אזרחי ישראל.

קטי קטרין שטרית: אתם לא הרוב, אתם המיעוט.

יאיר גולן: סיפוח ימיט עלינו אסון נורא.

יאיר גולן: היפרדות היא תנאי בסיסי ליצירת עתיד טוב יותר, היא תנאי לחידוש התקווה.

יאיר גולן: תודה רבה.

קטי קטרין שטרית: תושבי יהודה ושומרון הם לא אנשים חריגים.

קטי קטרין שטרית: הם תושבי המדינה.

יריב לוין: חברת הכנסת הילה שי וזאן, בבקשה.

הילה שי וזאן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אספר משהו קצת אישי.

הילה שי וזאן: כשהייתי בת 18 ביקרתי לראשונה בגוש קטיף.

הילה שי וזאן: נסעתי לבקר את דקלה, חברה שלי.

הילה שי וזאן: היא הייתה אז בת שירות לאומי בכפר דרום שבנווה דקלים.

הילה שי וזאן: את הקרוואן שבו ישנתי, את עצי הדקל, הבריזה מהים וקרני השמש החזקות האלה שראיתי, לא אשכח לעולם.

הילה שי וזאן: נווה דקלים היה מקום ייחודי, כזה שנחרת בזיכרון.

הילה שי וזאן: לצערי הרב, זמן מה לאחר ביקורי דקלה נהרגה בתאונת דרכים בדרכה לביתה שבהר ברכה.

הילה שי וזאן: מעבר לכך שדקלה הייתה לחברתי הטובה ביותר לאורך שנות נעוריי, הודות לה זכיתי להגיע ולבקר בנווה דקלים בפעם הראשונה והאחרונה בחיי.

הילה שי וזאן: זכיתי לראות את המקום המיוחד הזה בימיו האחרונים.

הילה שי וזאן: כנערה בשירות לאומי באותם ימים הרגשתי חלק.

הילה שי וזאן: חוויתי את המורכבות והתחברתי לכל שבר ודילמה כאילו היו שלי עצמי.

הילה שי וזאן: התמונות, הבכי, ההרס, הנערות המחובקות אחת לשנייה, הצבע הכתום – התמונות האלה צפות בזיכרוני כאילו היו אתמול.

הילה שי וזאן: זה לא סוד כי גם היום, 15 שנה אחרי, רבים ממפוני גוש קטיף טרם מצאו קרקע יציבה להיאחז בה.

הילה שי וזאן: משפחות רבות עדיין לא הצליחו לבנות בית קבע בארץ, שלא נדבר בכלל על הצלקות הנפשיות והטיפולים הפסיכולוגיים, שלא מסוגלים לרפא טראומה שכזאת.

הילה שי וזאן: המודעות לנושא מפוני גוש קטיף והמצב הכלכלי והנפשי – זה לא תמיד נמצא על הפרק.

הילה שי וזאן: זו אחריות שלנו כנציגי ציבור לטפל בנושא הזה, כי אסור שמדינת ישראל תשאיר פצועים מאחור.

הילה שי וזאן: מחר בערב נציין את צום ט' באב, שבו אנחנו מתאבלים על חורבן בית המקדש הראשון והשני, שחרבו בגלל שנאת חינם, שנאת אחים.

הילה שי וזאן: אנחנו צריכים לעשות הכול כדי שהמחלוקות הבוערות לא ייזכרו בעוד 15 שנה מהיום, כימי ההתנתקות, כימים של קרע נוראי בעם.

הילה שי וזאן: החובה הזאת מוטלת על כל אחד ואחת מאיתנו כנבחרי ציבור.

הילה שי וזאן: תקופת ההתנתקות היא קרע מדמם בחברה הישראלית, מכל כיוון שמסתכלים.

הילה שי וזאן: אני עומדת כאן היום כנציגת מפלגת כחול לבן, שמייצגת יותר מכול שילוב בין דעות ומגזרים: נשים וגברים, דתיים וחילונים, שמאלנים וימנים.

הילה שי וזאן: אסור לשכוח את שהיה.

הילה שי וזאן: ואני מקווה שמהפצע ההוא הפקנו את הלקחים הנדרשים כאומה אחת ומאוחדת.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לפני 15 שנה פונו ההתנחלויות מעזה הכבושה.

עופר כסיף: למרבה הצער, ישראל לא באמת יצאה מעזה אלא החליפה שלטון צבאי מסוג אחד בשלטון צבאי מסוג אחר, המשך הכיבוש באמצעים אחרים.

עופר כסיף: הדבר עלה מאז בחיים של אלפי פלסטינים ושל קרוב ל-200 ישראלים – דם מיותר שנשפך בעבור אינטרסים קולוניאליים חשוכים.

עופר כסיף: בניגוד לשקרים שמפמפם הימין ב-15 השנים האחרונות, תוכנית ההתנתקות לא הייתה מהלך שמאלני ולא הייתה מהלך לשלום.

עופר כסיף: ההפך הגמור הוא הנכון.

עופר כסיף: התוכנית של הימין, בהובלת אבי ההתנחלויות עצמו אריאל שרון, הייתה מהלך נכלולי, שנועד להבטיח את המשך השלטון הישראלי בעם הפלסטיני ולמנוע ככל הניתן הסדר שלום אמיתי.

עופר כסיף: אפילו יועצו הבכיר של שרון דב וייסגלס אמר עוד לפני ביצוע התוכנית כי מטרתה היא לעצור את המשא ומתן עם הפלסטינים, את הדיון הבין-לאומי בסוגיית הפליטים וכל סיכוי להקמת מדינה פלסטינית.

עופר כסיף: לכן, לא מפתיע שהימין ברובו תמך בתוכנית הזאת.

עופר כסיף: כל ההצגות שהם עושים, של התנגדות ומחאה וצעקות – הבל.

עופר כסיף: נתניהו הצביע בעד ההתנתקות.

עופר כסיף: לא בטעות – בכוונה.

עופר כסיף: אולי כדי לשמור על כיסא השר שלו, אולי כי הבין שהתוכנית תעמוד כמחסום בפני שלום גם עשרות שנים קדימה.

עופר כסיף: גיבורי הליכוד: צחי הנגבי, ישראל כץ, חיים כץ, יובל שטייניץ – כולם הצביעו בעד התוכנית הזאת, וזו רשימה חלקית.

עופר כסיף: מי שהסתכלו קדימה כבר אז הם חבריי, חברי הכנסת של חד"ש.

עופר כסיף: אנחנו לא תמכנו בהתנתקות.

עופר כסיף: התנגדנו לה.

עופר כסיף: ודאי שאנו תומכים בפינוי ההתנחלויות, עד האחרונה שבהן, אך לא תומכים בצעדים בריוניים, שקריים וחד-צדדיים, בין אם מדובר בהעמדת פנים של נסיגה או בסיפוח.

עופר כסיף: בדיון בכנסת ב-26 באוקטובר 2004, שבו הודיע ראש הממשלה אריק שרון על תוכנית ההתנתקות, התריע חברי חבר הכנסת אז ויושב-ראש ועדת המעקב היום מוחמד ברכה, ואמר כך: "זו אינה מדינאות, זוהי נוכלות.

עופר כסיף: זוהי הולכת שולל וזהו שיעור באחיזת עיניים – – – מי שחושב שאפשר לקבור את הבעיה הפלסטינית לעוד שנות דור, נראה שכבר ביצע בעצמו תוכנית התנתקות מהמציאות – – – נחוצה כאן מנהיגות חלופית, שתביא באמת לדיאלוג אמיתי עם העם הפלסטיני לשלום ולשתי מדינות, ולא לכל מיני קומבינות שינציחו את שפיכות הדמים.

עופר כסיף: זה יבוא, השאלה כמה דם נקיים עוד יישפך עד אז?

עופר כסיף: זוהי השאלה המרכזית".

עופר כסיף: כך אמר ידידי מוחמד ברכה, נגד ההתנתקות.

עופר כסיף: ובהצבעה על התוכנית, ב-3 בנובמבר 2004, אמר חבר הכנסת לשעבר עסאם מח'ול: "אנחנו נצביע ונתמוך בכל נסיגה אמיתית.

עופר כסיף: אנחנו לא נצביע – אף נתנגד – לכל תרמית שבתוכה גלומים המלחמה הבאה, הכיבוש הבא, ההתרחבות של ההתנחלויות הבאות בגדה המערבית.

עופר כסיף: התוכנית של שרון לא באה במסגרת תוכנית מדינית, היא באה כתחליף לתוכנית מדינית.

עופר כסיף: היא לא באה במסגרת סיום הכיבוש, אפילו לא בעזה.

עופר כסיף: אפילו לא בעזה".

עופר כסיף: את זה מנסים למכור לציבור ולעולם, "ואני חושב שזה מסוכן ביותר – – – מי שחושב שאפשר להציע תוכנית מדינית לסכסוך הישראלי-הפלסטיני בלי הצד הפלסטיני, הוא משחק משחקים ותרמיות ומוליך שולל".

עופר כסיף: עד כאן דברי חברי עיסאם מח'ול.

עופר כסיף: אנחנו ידענו להגיד כבר אז מה שאנחנו אומרים היום.

עופר כסיף: עזה הפכה לבית הכלא הגדול ביותר בעולם.

עופר כסיף: ישראל שולטת בעזתים בכל תחומי החיים.

עופר כסיף: היא שולטת ברפואה, במסחר, באנרגיה, במים, בתעסוקה, במרשם האוכלוסין.

עופר כסיף: המצור המתמשך על עזה פוצע, הורג, הורס חיים של מיליונים מדי יום ביומו.

עופר כסיף: ההתנחלויות כבר לא תקועות בגרון העזתי אך הכיבוש ממשיך למרר את חייהם של הפלסטינים בעזה, כמו בגדה המערבית, אפילו יותר מאשר בימים שלפני ההתנתקות.

עופר כסיף: יציאה מהשטחים הכבושים היא הכרחית, והיא תתרחש על אפם ועל חמתם של קנאי הכיבוש והדיכוי.

עופר כסיף: היא הכרחית כי היא צודקת, אבל היא גם הכרחית כי היא הדרך היחידה לשלום צודק ואמיתי.

עופר כסיף: אף עם לא יסכים לחיות תחת מגפו הצבאי של עם אחר, וכך גם העם הפלסטיני.

עופר כסיף: כל רעיונות ניהול הכיבוש, רעיונות רצחניים הם, רעיונות שמשלימים עם מוות של חפים מפשע – המוני פלסטינים אך גם ישראלים רבים.

עופר כסיף: יציאה מהשטחים הכבושים היא אמצעי הכרחי בדרך לשלום, אך כאשר היא נעשית בחד-צדדיות, תוך הטלת סגר מוחלט על השטח המשוחרר לכאורה, היא לא תקדם שלום, אלא רק עוד מלחמה.

עופר כסיף: אמרנו זאת אז – אנו אומרים זאת גם היום.

עופר כסיף: בעוד 15 שנים אני מקווה שנהיה כבר אחרי שחרור השטחים הפלסטיניים כולם.

עופר כסיף: ההתנחלויות הן עצם בגרון, לא רק של הפלסטינים – של כולנו, וכמובן של השלום הצודק.

עופר כסיף: אך במקום תוכנית התנתקות שקרית ומסוכנת עלינו להביא תוכנית שלום: מדינה פלסטינית ריבונית לצד ישראל.

עופר כסיף: אין דרך אחרת.

עופר כסיף: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ב-11 בספטמבר 2005 אחרון האזרחים הישראלים גורש מגוש קטיף.

אלכס קושניר: למוחרת היו חגיגות ניצחון בעזה, אשר כללו שרפה והשחתה של בתי כנסת שנותרו בשטח.

אלכס קושניר: בתור קצין צעיר, סמ"פ בחטיבת גבעתי, היה לי הכבוד לשרת בין השנים 2000 עד 2002 בגוש קטיף, והיה לי הכבוד להגן על האנשים האלה, האזרחים האלה, היהודים האלה, שגרו בגוש קטיף; אנשים ערכיים, נדיבים, מלח הארץ.

אלכס קושניר: עכשיו אני גר באשקלון, וכל יום אני עובר ליד היישוב ניצן.

אלכס קושניר: ראיתי אותו עם קרוונים על חולות, ועכשיו אני רואה אותו כיישוב משגשג.

אלכס קושניר: הבעיה היא שלתושבים נשארה צלקת מאוד מאוד עמוקה.

אלכס קושניר: וגם לנו נשאר זיכרון של הצבע הכתום, אבל הזיכרון הזה מאוד עצוב ומאוד כואב.

אלכס קושניר: באותה תוכנית גירוש גורשו 8,600 אזרחים, ומתוכם 3,500 ילדים עד גיל 14.

אלכס קושניר: היישובים שפונו: אלי סיני, כפר דרום, נצרים, בדולח, גדיד, נווה דקלים, גן אור, נצר חזני, קטיף, רפיח ים, שירת הים, שליו, תל קטיפא, מעוז ים, דהנייה, כפר ים, גני טל, כרם עצמונה, מורג ומעוז ים.

אלכס קושניר: 22 יישובים.

אלכס קושניר: אני מאשים את בנימין נתניהו, את ישראל כץ, את יובל שטייניץ, את צחי הנגבי, שהצביעו בעד התוכנית.

אלכס קושניר: אני מאשים את מירי רגב, שדבררה את התוכנית במוטיבציית יתר.

אלכס קושניר: אני מאשים אתכם בגירוש יהודים מגוש קטיף.

אלכס קושניר: אני מאשים אתכם בהקמת מדינת חמאסטן.

אלכס קושניר: אני מאשים אתכם במאות אזרחים שנהרגו כתוצאה מסבבי הלחימה מול החמאס.

אלכס קושניר: אני מאשים אתכם בשקר.

אלכס קושניר: אתם רק יודעים לדבר ימין, אבל אתם לא מסוגלים לעשות ימין.

אלכס קושניר: וגם הריבונות על יהודה ושומרון וצפון ים המלח תישאר כנראה בגדר דיבורים כל עוד אתם נמצאים בשלטון.

יריב לוין: אני מזמין את השר אלון שוסטר להשיב בשם הממשלה.

יריב לוין: בבקשה.

אלון שוסטר: יושב-ראש הכנסת, חברות וחברי הכנסת, ההתנתקות מגוש קטיף וצפון השומרון הייתה החלטה לאומית שנויה במחלוקת חריפה.

אלון שוסטר: לקראתה, במהלכה ובעקבותיה החברה הישראלית תססה, ויש שיאמרו נקרעה.

אלון שוסטר: התשעה באב, שחל בעת ההתנתקות, סימל עבור חלק מהעם את האסון שהבאנו על עצמנו; בעוד אחרים, כמוני, ראו בהחלטה הדרמטית סיכוי לא נטול סיכון לעתיד טוב יותר הן לישראלים והן לפלסטינים.

אלון שוסטר: בקיץ 2005 הייתי ראש מועצת שער הנגב שעל גבול עזה.

אלון שוסטר: היה לי קשר רציף עם שכניי במועצה אזורית חבל עזה.

אלון שוסטר: היו לי מכרים ערבים בעזה ובנותיה.

אלון שוסטר: ראיתי את ההתמודדות האמיצה של תושבי גוש קטיף ויישובי התוחמת הצפונית לנוכח פיגועים איומים שהלמו בהם שוב ושוב.

אלון שוסטר: ראיתי בהם את המחנכים המסורים, את ההורים חדורי האמונה, את אנשי הביטחון וההצלה שחירפו את נפשם, את החקלאים המעולים, שקיימו קשרי עבודה טובים עם שכניהם, תושבי היישובים ברצועה.

אלון שוסטר: ראיתי גם את חוסר ההיתכנות למרקם יחסים יציב ורגוע בין השכנים בתוך רצועת עזה.

אלון שוסטר: תומכי המהלך חשבו: מדינה יהודית ודמוקרטית, וקיוו – קיווינו – להציב גבול של שלום בינינו לבין רצועת עזה.

אלון שוסטר: כמו רבים, האמנתי, קיוויתי, ששכניי שמעבר לגבול ייקחו את ההזדמנות שהענקנו להם לעצמאות – הזדמנות שבאה בכאב עצום – ויקימו לעצמם ישות שקטה, רודפת מרגוע, להם ולנו.

אלון שוסטר: בימי הסער והזעם, הנחישות והרגישות, הייאוש והתקווה, דיברתי עם שכניי המתיישבים בעזה, עם רבים מהחשים לעזרתם, עם חבריי בעוטף עזה ועם החיילים והשוטרים שעמסו על עצמם משימה קשה מנשוא.

אלון שוסטר: חברות וחברי הבית, אני מבקש לקרוא בפניכם שני קטעים מהדברים שכתבתי לתושבי המועצה שלי בערב שבת, כ"ח באב תשס"ה, 2 בספטמבר 2005, היום האחרון לפינוי.

אלון שוסטר: הקטע הראשון נקרא "ביום שאחרי": ביום שאחרי אנחנו מלקקים את הפצעים.

אלון שוסטר: איש וכאבו, אישה ופצעיה, "החולמים על מלכות שמיים כאן על פני אדמה זו בוחנים היכן טעו בהבנת רצון הכול-יכול – – – החיילים והשוטרים יבכו את עלומיהם המתבזבזים – – – האיפכא מסתברים שואלים אם 'להרוס בתים למען השלום' זה לא קצת האח המופרע של 'רגישות ונחישות'".

אלון שוסטר: הקטע האחרון במייל הזה לתושבים היה "אוהל ההידברות בסעד.

אלון שוסטר: נעילה": "אמרה הכתומה היוקדת – אני עדיין באבל.

אלון שוסטר: מתיי מונחים לפניי, ואתם אומרים שירה?

אלון שוסטר: ! אמר הכחול העמוק – כאב המואסי שנזרק מאדמתו זועק אליי מחולות קטיף.

אלון שוסטר: צדק נעשה.

אלון שוסטר: אמר להם תושב קרני שומרון – היום בחניה מישהו קשר ליד הסרט הכתום שלי סרט כחול.

אלון שוסטר: אני לא מוריד".

אלון שוסטר: אגב, מאז אני מקפיד לכתוב מדי ערב שבת מילים לשבת, שהאנרגיה לחציבתן באה ישירות מתוך המפץ הקשה של עקירת אלפי הישראלים מביתם ומשדותיהם, בתקווה, שהתבדתה, לימים של חסד ושלווה.

אלון שוסטר: אני מאחל לחברה הישראלית ולנו – אנשי הבית הזה, מכל השבטים ומכל צידי המתרסים הפוליטיים השונים – שנזכור בכל שעת מחלוקת קשה, ובלי קשר לאמונתנו ועמדתנו המוצקה, לקשור לעצמנו תמיד גם את הסרט הכחול וגם את הסרט הכתום; לזכור כי גם אחינו, בני האדם שאמונתם שונה משלנו, בחירותיהם שונות משלנו, הם אחינו, ומסעם ראוי עבורנו.

אלון שוסטר: מדינת ישראל עשתה רבות למען קליטתם של המפונים מעזה, המגורשים מביתם, בשטח מדינת ישראל, ביישובים קיימים וביישובים חדשים.

אלון שוסטר: משרד החקלאות ופיתוח הכפר, שאני עומד היום בראשו, אמון על הטיפול במפוני גוש קטיף ובחוק יישום תוכנית ההתנתקות, אשר נמצאים ממש בישורת האחרונה, בהשלמת טיפול.

אלון שוסטר: נותר אתר דיור זמני פעיל אחד – נותרו בו 35 משפחות מתוך 1,400 זכאיות שפונו, וגם הן נמצאות בשלבי הסדרה מתקדמים של דיור קבע.

אלון שוסטר: מתוך 6,500 תיקי תביעה לפיצויים, הכוללים פיצויים למגורים, לעסקים ולעובדים, נותרו כעת 35 תיקים אחרונים שצפויים להיסגר עד סוף השנה הזאת.

אלון שוסטר: מתוך 11 מוסדות הציבור שאושרו להעתקה, שמונה הועתקו ושלושה מוסדות ציבור מועתקים בימים אלו.

אלון שוסטר: סך הכול בוצעו 20 העתקות קהילתיות, כאשר לכל המפונים נמסרו מגרשים, ומרביתם המוחלט בנה את בית הקבע שלהם.

אלון שוסטר: היישובים נווה ים ושבי דרום נמצאים בשלבי תכנון ובנייה.

אלון שוסטר: הקהילות שניטעו מחדש הביאו להפרחתם של חבלי ארץ שהיו מיושבים בדלילות ולשיקומם של יישובים קיימים.

אלון שוסטר: בנוסף לכך, הנחיתי את משרדי לבחון אפשרות להוסיף סיוע לרשויות מקומיות שקלטו מפונים, על מנת שיוכלו לממש את אחריותן גם בימים אלו כלפי התושבים הנקלטים.

אלון שוסטר: משרדי ואני מחויבים להביא להשלמת הטיפול בהקדם האפשרי ובאופן המיטבי.

אלון שוסטר: גם לאחר האכזבות הקשות, גם לאחר תסכול ותסכול חוזר, ידה של מדינת ישראל חייבת להמשיך ולהיות מושטת לשלום.

אלון שוסטר: במשאים ומתנים העתידיים חובתנו לשאת עימנו לחדרי הדיונים את הצלקות והכעסים, האכזבות והתסכולים, אבל גם את הריפוי והשמחה, גם את התקווה והאמונה.

אלון שוסטר: אני לוקח עימי מאירועי קיץ 2005 גם את המחיר הכבד שישראל שילמה למען עתיד טוב יותר לפלסטינים ולישראלים, גם את הסכנה שבפעולה חד-צדדית, גם את הבעייתיות שבהחלטה אסטרטגית שנויה במחלוקת פנימית, גם את הכישלון בהשגת הרגיעה הביטחונית וגם את הפסקת השליטה הישירה על העם השכן.

אלון שוסטר: חברותיי וחבריי חברי הכנסת, שוב קיץ על הארץ בא ושוב הימים ימי בוקה ומבולקה, והפעם מגפה סוערת, הכלכלה בהלם, החברה שסועה והאויבים על הגדרות.

אלון שוסטר: אני מפנה אליכם, אל כולנו, קריאה נרגשת: תרגיעו – כולכם, כולנו.

אלון שוסטר: לפני 25 שנים נרצח ראש ממשלה עקב מאבק אידיאולוגי שיצא משליטה; לפני 15 שנים הזדעזעה המדינה וחישבה להישבר עקב החלטה שנויה במחלוקת.

אלון שוסטר: אני מקווה שלמרות הטראומות הלאומיות הללו יצאנו מחוזקים, מאוחדים תחת התביעה הפנימית: לעולם לא.

אלון שוסטר: לעולם לא ירים יד אח על אחיו, לעולם לא נפגע בסמלי השלטון ובשומרי הסף שלנו, לעולם לא עוד מלחמת אחים שתביא אותנו אל עברי פי פחת של חורבן תשעה באב, אל סיפו של חורבן הבית המשותף שלנו.

אלון שוסטר: תודה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, עד כאן ציון 15 שנים לעקירה מגוש קטיף וצפון השומרון.

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים להצעות לסדר-היום בנושא ציון יום ההפטיטיס הבין-לאומי, מס' 1014, 1030 ו-1032.

יריב לוין: בימים אלו, יותר מתמיד, עיני העולם כולו נשואות לענייני בריאות.

יריב לוין: לצד המאבק בנגיף הקורונה אל לנו להזניח את המאבק לטיפול במחלות קשות אחרות ולמניעתן.

יריב לוין: היום אנו מציינים בישראל את יום המודעות הבין-לאומי להפטיטיס, המצוין ברחבי העולם מדי שנה במהלך חודש יולי.

יריב לוין: מטרת יום זה היא להעלות את רמת המודעות בקרב הציבור הרחב על אודות המחלה, תפוצתה וסיבוכיה ולעודד מניעה, אבחון וטיפול.

יריב לוין: המחלה נגרמת, בין היתר, משתייה מופרזת של אלכוהול, שימוש בתרופות שונות ורעלים שאליהם אנו נחשפים במהלך חיינו.

יריב לוין: אנו מבקשים היום להגביר את המודעות לגורמי המחלה ולאפשרות למונעה, כל זאת על מנת לצמצם את מספר החולים ואת הפגיעה הבריאותית הנגרמת להם.

יריב לוין: אני מבקש לברך את כל העוסקים במלאכת מניעת המחלה והטיפול בה ומאחל לכולם בריאות איתנה.

יריב לוין: אני מזמין את ראשון הדוברים, חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש – היושבת-ראש – קודם כול אני רוצה להגיד תודה רבה לאדוני היושב-ראש על זה שמצאת לנכון להסכים לקיום הדיון הזה.

יבגני סובה: זה נושא חשוב, ואני בהחלט מודה לך על ההחלטה שלך.

יבגני סובה: חבריי חברי הכנסת, כמו שאמר יושב-ראש הכנסת – הוא הגדיר למעשה שלושה דברים עיקריים במאבק נגד המחלה הזאת: איתור, טיפול וגם מודעות.

יבגני סובה: תראו, המחלה הזאת היא מחלה שהיא שקטה, הרבה אנשים לא מודעים לדבר הזה.

יבגני סובה: תשאלו למה פתאום אני עוסק בזה – גם סגן שר הבריאות יושב, שלום לך.

יבגני סובה: למה אנחנו עוסקים בזה?

יבגני סובה: אני עסקתי בנושא הזה גם כעיתונאי.

יבגני סובה: פנו אליי לפני כמה שנים עם בקשה די מעניינת.

יבגני סובה: אמרו: בוא, תיקח את הנושא הזה, תוביל את זה.

יבגני סובה: אמרתי: מה זאת אומרת "תוביל", מה אני מבין בהפטיטיס, מה אני מבין ברפואה?

יבגני סובה: לא, אתה איש טלוויזיה, אתה עובד ברדיו, אנשים מקשיבים למה שאתה אומר, חשוב שאתה תקרא לאנשים לבוא להיבדק.

יבגני סובה: אמרתי: אז אתם מבקשים סלב שיבוא ויגיד ויספר על המחלה הזאת?

יבגני סובה: לא, לא שיספר על המחלה, שיסביר מדוע חשוב לבוא להיבדק.

יבגני סובה: אמרתי: רגע, מה, זו השיטה?

יבגני סובה: כן, מסתבר שזו השיטה.

יבגני סובה: צריך לקחת כמה שיותר אנשים מפורסמים, וכשאנשים מפורסמים מאמצעי התקשורת קוראים לאנשים לבוא להיבדק, אם זה הפטיטיס או כל מחלה אחרת, כנראה, על פי הנתונים, הדבר הזה עובד.

יבגני סובה: וכך התחלתי יותר ויותר להתעמק בנושא הזה.

יבגני סובה: מדי שנה גם סיקרתי את זה בכנסת ובשנה שעברה – גם כחבר כנסת.

יבגני סובה: עשיתי את הבדיקה וקראתי לכל האנשים, במיוחד אנשים שהם מקבוצת סיכון, לבוא ולהיבדק.

יבגני סובה: והינה, היום אני עומד פה ושוב עושה אותו דבר.

יבגני סובה: ואני אומר לאנשים, שאפילו לא מודעים לקיום המחלה בגוף שלהם: תעשו את הבדיקה.

יבגני סובה: עכשיו לגופו של עניין.

יבגני סובה: במדינת ישראל כיום יש למעלה מ-75,000 אנשים שחולים במחלה הזאת.

יבגני סובה: אז גילינו היום, וגם דנו במהלך היום בוועדות המתאימות, גם בוועדת הקליטה – וזו גם הזדמנות להודות ליושב-ראש הוועדה דוד ביטן, וגם לחיים כץ, יושב-ראש ועדת הרווחה והבריאות, על קיום הדיונים בנושא הזה – גילינו שמסתבר שהיום במחלה הזאת ניתן לטפל.

יבגני סובה: יש טיפול, בין שמונה ל-12 שבועות טיפול בכדורים.

יבגני סובה: כך, אם אתה מאתר את המחלה ואתה יודע שהמחלה הזאת בגוף שלך, אתה עובר היום טיפול פשוט ובכך אפשר לרפא לגמרי את המחלה.

יבגני סובה: למה זה חשוב שדווקא אנחנו, יוצאי ברית המועצות, נדבר על זה?

יבגני סובה: כי מסתבר שהקבוצה הכי גדולה שהיא קבוצת סיכון זה הקבוצה של עולי ברית המועצות לשעבר – 15 מדינות – ובנוסף יש גם רומניה.

יבגני סובה: כך ש-16 מדינות הן המדינות המסוכנות ביותר, על פי התפשטות המחלה.

יבגני סובה: והיום גם גילינו עוד נתון מעניין – ואני מקווה גם, סגן השר, שאם אתה מתייחס, תיגע בנקודה הזאת: כל שנה משרד הבריאות מוציא למעלה מ-250 מיליון שקל לאבחון מוקדם של מחלות והפטיטיס בין היתר; היא בין המחלות האלה.

יבגני סובה: כשאנחנו פנינו היום, במסגרת הדיונים של הוועדות, לנציגים של קופות החולים, התברר לנו שלמשל קופת חולים מכבי מבצעת מדי שנה קרוב ל-117,000 בדיקות, ולא מקטרים שחסר להם תקציב.

יבגני סובה: לעומת זאת, קופת חולים כללית סירבו לתת לנו נתונים.

יבגני סובה: הם אמרו:

יבגני סובה: אנחנו רוצים כסף נוסף בשביל שנוכל לעשות את הבדיקות של PCR וכל הבדיקות של האנשים שנמצאו חיוביים.

יבגני סובה: זו לא הבעיה, הבעיה זה אבחון ראשוני, ואבחון ראשוני אפשר לעשות באמצעות בדיקת דם פשוטה.

יבגני סובה: אז אני קורא לסגן השר, וגם לשר הבריאות ולמערכת הבריאות:

יבגני סובה: תוסיפו את ה-20 שקל לבדיקת דם ושכל בן אדם שמגיע היום – קורונה, לא קורונה, לא צריך להפיל הכול על קורונה; מחלות אחרות קיימות והחיים ממשיכים.

יבגני סובה: תמצאו את התקציב הזה, תוסיפו את ה-20–25 ש"ח לבדיקת דם פשוטה, וכמובן גם תמשיכו לפתח את האפשרויות הנוספות, כמו ערכות שניתן לרכוש, ובסכום של כמה עשרות שקלים לעשות את זה אפילו בבית מרקחת.

יבגני סובה: זו הבקשה למשרד הבריאות.

יבגני סובה: אני יודע שכולנו היום עסוקים בקורונה, אני יודע שכולם מפחדים מקורונה, אבל לפי התמותה, לפי הסכנה וגם לפי העלות שעולה למדינה הטיפול באנשים האלה, מחלת ההפטיטיס היא לא פחות מסוכנת, כי אנשים יכולים למות מהמחלה הזאת אם לא מגלים בזמן ולא מטפלים במחלה הזאת.

יבגני סובה: לכן אני מאוד מקווה שהתוכנית שהוצגה היום על ידי משרד הבריאות, שהיא תוכנית 2030 למיגור סופי של מחלת ההפטיטיס, בהחלט תיושם.

יבגני סובה: יש לנו תוכנית לאומית למיגור המחלה הזאת.

יבגני סובה: מה שכן, שלא נתעכב בוויכוחים על תוספות כאלה ואחרות.

יבגני סובה: ואולי, אם נצטרך, צריך לחוקק חוק שיחייב את קופות החולים לעשות את הבדיקות בתקציבים הקיימים – זה תפקידנו, זה התפקיד של המחוקק – ובכך למנוע עלויות גדולות של הטיפולים, שאנשים יעשו את זה.

יבגני סובה: נעלה את המודעות, נשלח אותם לבדיקות ובכך נמגר את המחלה הארורה הזאת, שנקראת הפטיטיס C.

יבגני סובה: אז שוב, אני מודה לכם על קיום הדיון הזה, על היום הזה, ובהחלט אשמח אם סגן השר הבריאות יתייחס לנושאים האלה.

יבגני סובה: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת יעקב מרגי אינו נוכח, אז אנחנו נעבור – – –

יבגני סובה: אבל הוא רצה, דווקא.

יבגני סובה: הבנתי שהוא רצה לדבר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן, נכון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוא רצה והוא רשום גם, אבל הוא לא – – –

יבגני סובה: טוב, יכול להיות שהוא יבוא.

יבגני סובה: שמעתי שהוא כן רצה לדבר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם הוא יגיע, אז אנחנו נאפשר לו לשאת דברים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת יוראי הרצנו להב, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': להב הרצנו.

יוראי להב-הרצנו: היה חפץ חשוד.

יוראי להב-הרצנו: יש הפגנה של תנועות הנוער בחוץ, אז רצתי כדי להספיק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז תנשום, תשתה קצת מים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הכול בסדר.

יוראי להב-הרצנו: גברתי היושבת-ראש, מכובדיי חברי הכנסת, תקופת הקורונה, המגפה הוויראלית שפרצה לחיינו בסערה, הביאה, בין אם רצינו ובין אם לאו, לשיח ער, גם פה בישראל וגם בעולם, על מחלות ויראליות בכלל, ולמשוואה אחת חשובה בפרט: מודעות שווה בריאות ומודעות מצילה חיים.

יוראי להב-הרצנו: אומנם בעיניי אין לקשור בין הקטלניות של ה-COVID-19 לזו של ההפטיטיס, על חמשת סוגיו, אך המשוואה הזאת כן דומה.

יוראי להב-הרצנו: כשאנחנו באים לשטח את העקומה של התפשטות הקורונה, הרבה מהכלים כבר נמצאים בידינו: חבישת מסכה, שטיפת ידיים, ריחוק חברתי, כל הדברים שאנחנו משננים כאן באדיקות מחודש מרץ 2020.

יוראי להב-הרצנו: אומנם בהפטיטיס הכלים הם שונים, הנגיף הוא שונה, אבל המודעות היא עדיין המפתח.

יוראי להב-הרצנו: המודעות הציבורית, כמובן.

יוראי להב-הרצנו: המחלה הזו, שמועברת – ומידבקת – בדם, ולעיתים גם עוברת ביחסי מין לא מוגנים, רחוקה מלהיות בעיה מבודדת או אזוטרית.

יוראי להב-הרצנו: נגיף הפטיטיס C תוקף כ-2% מהאוכלוסייה העולמית, שזה גרוסו מודו 160 מיליוני חולים בעולם.

יוראי להב-הרצנו: שכיחות הזיהום בו שונה מאוד באזורים הגיאוגרפיים השונים, אבל בישראל ובאירופה היא עומדת על בערך 1.5% מהאוכלוסייה, זאת אומרת, עשרות אלפי ישראלים שהם נשאי המחלה.

יוראי להב-הרצנו: זו הסיבה, גברתי היושבת-ראש, שב-2016 הציג ארגון הבריאות העולמי את אחת ממטרותיו השאפתניות ביותר: עולם ללא נגיף דלקת הכבד, הפטיטיס C.

יוראי להב-הרצנו: הארגון הציב לעצמו את היעד של מיגור המחלה בעולם עד שנת 2030.

יוראי להב-הרצנו: אומנם לסוג זה אין עדיין חיסון, אך באמצעות חינוך למודעות ופעילות שיטתית להגן על מזרקי סמים, על מקבלי קעקועים שלא בפיקוח וכדומה, ובשילוב טיפול תרופתי יעיל, המטרה הזאת תהיה בהישג יד.

יוראי להב-הרצנו: היום, ביוזמת חבר הכנסת סובה, שגם יושב כאן, התקיים דיון בוועדת הבריאות בנושא הזה, ושם חזר נציגת משרד הבריאות שלנו על היעד – מיגור הפטיטיס C באופן מוחלט.

יוראי להב-הרצנו: אין הרבה הזדמנויות שבהן ניתן למגר מחלות באופן מוחלט, זו אחת מהן, ולכן יש לנצל את ההזדמנות הזאת.

יוראי להב-הרצנו: יש תרופה שעובדת וצריך לגרום לזה לקרות.

יוראי להב-הרצנו: ואם הרוח האופטימית הזו שניכרת מדבריי לא שכנעה אתכם, חבריי חברי הכנסת שנמצאים פה, או את סגן שר הבריאות, הרי שבהפטיטיס B, אדוני, הפוטנציאל אפילו טוב יותר, משום שקיים חיסון.

יוראי להב-הרצנו: בניגוד למצב בסוג C שהזכרתי, או בקורונה, לצורך העניין, כאן יש חיסון.

יוראי להב-הרצנו: ודאי מי שעבר בשערי הבקו"ם זוכר את הצביטה הדי-כואבת, או מי שנסע למזרח.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מי שנוסע – בדיוק.

יוראי להב-הרצנו: כן.

יוראי להב-הרצנו: אך על פי מחקר של מכון החיסונים האמריקאי כמעט 20% מהמבוגרים שקיבלו את כל שלוש ההזרקות של החיסון המקובל לא מפתחים חסינות מלאה.

יוראי להב-הרצנו: ובדיוק במישור הזה, אדוני סגן השר – אני מבקש שתקשיב, כי בדיוק במישור הזה חלה פריצת דרך מרשימה ומשמעותית.

יוראי להב-הרצנו: בארצות הברית החל שימוש בחיסון חדש, המצריך שתי זריקות בלבד במקום השלוש שדיברנו עליהן, ואשר באפשרותו להעניק כמעט 100% הצלחה בהעמדת חסינות נגד הנגיף המסוכן הזה.

יוראי להב-הרצנו: כל מה שאנחנו צריכים לעשות, אדוני, הוא להכניס את החיסון החדיש המדובר לסל התרופות הלאומי ובכך למגר את התפשטות המחלה המקוללת הזאת אחת ולתמיד.

יוראי להב-הרצנו: לסיכום, גברתי היושבת-ראש ואדוני סגן השר, למשפחת הנגיפים יש כרגע יחסי ציבור לא רעים, כפי שאמר הפרופסור מהטלוויזיה, אבל צריך לנצל את התקופה הזאת, לנצל את ההזדמנות ולמנף אותה להישגים אמיתיים, שיצילו את חייהם של אלפים.

יוראי להב-הרצנו: העלאת המודעות לווירוס הפטיטיס C והכנסת החיסון החדש לסוג B אל תוך סל התרופות הלאומי זאת הדרך להתמודד עם זה.

יוראי להב-הרצנו: אלו הכלים, חבריי חברי הכנסת – מודעות, טיפול וחיסון.

יוראי להב-הרצנו: באמצעותם המטרה של העלמת ההפטיטיס מישראל נמצאת בהישג יד היום יותר מתמיד.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה גם לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת יעקב מרגי, בבקשה.

יבגני סובה: קראתי לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הינה, הוא הגיע.

יבגני סובה: אפילו בוועדת הכלכלה דיברנו על זה.

יבגני סובה: ועדה שלישית במספר שדיברה על נושא ההפטיטיס.

יעקב מרגי: גברתי היושבת בראש, חבריי חברי הכנסת, כן, הזכיר חבר הכנסת יבגני סובה – תוך כדי דיון בנושא אחר בכלל, הזכרנו את זה.

יעקב מרגי: אמרנו שאם יש יום מודעות, נתרום את חלקנו גם בוועדת הכלכלה.

יעקב מרגי: כי אין נושא שאם תרצי למצוא לו זיקה לכלכלה – לא נמצא.

יעקב מרגי: אבל למה אני ביקשתי לדבר היום?

יעקב מרגי: אנחנו היום, איך אומרים, עם צרות של עשירים בסוגיה הזאת של ההפטיטיס C.

יעקב מרגי: אני זוכר תקופות שהייתי חבר בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות עוד כשהייתי, אני חושב, באופוזיציה, אחרי כהונת שר.

יעקב מרגי: הייתי עוזר לחבר הכנסת חיים כץ, והוא נתן לי, כחבר האופוזיציה, לנהל כמה דיונים, ואחד מהם זה בסוגיה הזו של ההפטיטיס.

יעקב מרגי: באותן שנים היה מאבק להכניס תרופה להפטיטיס C לסל.

יעקב מרגי: אני חושב שהייתה תרופה בעלות של 200,000 ש"ח, או דולר – אני לא זוכר, לא רוצה לטעות.

יעקב מרגי: עד אז היו מתים מהפטיטיס C.

יעקב מרגי: הטיפול היה קשה, כואב, עם תופעות לוואי.

יעקב מרגי: באותן שנים – אני לא זוכר לומר לך אם זה 2015 או 2016 – התרופה להפטיטיס C נכנסה לסל.

יעקב מרגי: אבל אנחנו היום עברנו מזמן מהרציונל הזה שאנחנו צריכים לטפל בתחנה הסופית.

יעקב מרגי: אנחנו צריכים לדעת לטפל עוד לפני כן – במניעה, במודעות, ואלה הימים האלה.

יעקב מרגי: ואני חושב שצריך להודות לכנסת שמקיימת יום כזה, זה לא מובן מאליו, יום להגברת המודעות.

יעקב מרגי: אפשר, אפשר – בהרבה מאוד מקרים אנשים לא יודעים, אנשים לא מבינים.

יעקב מרגי: זה נכון, אפשר לומר את זה על הרבה מחלות, בכלל על ההתנהגות הבריאה.

יעקב מרגי: גם מערכת הבריאות, רפואת המשפחה, לא אקטיבית בסוגיה של המניעה כמו שהיא אקטיבית בחלוקת מרשמים לתרופות כאלה ואחרות.

יעקב מרגי: המניעה, בהרבה תחומים שאנחנו יודעים אותם היום – לא צריך מחקרים, יודעים; בפרקטיקה יודעים, לאורך שנים, איזה מחלות פוגעות בתוחלת החיים, פוגעות אפילו בכושר של מערכת הבריאות, בעלויות של מערכת הבריאות.

יעקב מרגי: בהגברת מודעות אנחנו יכולים לחסוך המון; המון משאבים רפואיים לטובת מאבקים רציניים רפואיים שמערכת הבריאות צריכה להתמודד איתם.

יעקב מרגי: לכן אני אומר שיום כזה של הגברת מודעות, טוב שהוא מתקיים בכנסת.

יעקב מרגי: לא די בכך.

יעקב מרגי: יש לי רומן ארוך עם ההסתכלות שלי על מערכת החינוך הישראלית.

יעקב מרגי: יש אצלי בכניסה ללשכה שלט ממוסגר: דברים שלא לימדו אותי בבית הספר.

יעקב מרגי: אם היה לי מקום, הייתי עושה עוד תמונה: דברים שלא הייתי צריך ללמוד בבית הספר.

יעקב מרגי: והגיע הזמן.

יעקב מרגי: הגיע הזמן.

יעקב מרגי: הגברת מודעות – זה מתחיל שם.

יעקב מרגי: מתחיל בבית, מתחיל בבית הספר.

יעקב מרגי: הגברת המודעות למחלות כבד – מחלות כבד הן הרסניות, הן פוגעניות, הן קטלניות, והן גם כלכליות – כשמדברים על חיי אדם מותר לדבר גם על ה"כלכליות": אלו עלויות קשות, ותופעות לוואי קשות.

יעקב מרגי: אם אנחנו היינו יודעים להנחיל את זה להרבה משפחות – מי שיש לו, מי שזכה ויודע לפתח מודעות לחיים בריאים, אז יש לו את זה, אבל החברה הישראלית חלשה בכך גם בחלק מהעשירונים שבדרך כלל מסודרים בתחומים רבים.

יעקב מרגי: מודעות לחיים בריאים, חיים תקינים, אני חושב שזה לא פחות חשוב מעוד הרבה דברים שאנחנו מקיימים במערכת החינוך הישראלית.

יעקב מרגי: יום כזה, כפי שאמרתי, שהכנסת מציינת אותו, אני מקווה שגם יתרחב להרבה תחומים.

יעקב מרגי: גם במקומות העבודה אפשר לקיים ימים מיוחדים, גם במערכת החינוך, במערכת הבריאות, בכל המערכות הגדולות.

יעקב מרגי: זה יתרום הרבה לבריאות של החברה הישראלית.

יעקב מרגי: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ישיב סגן שר הבריאות חבר הכנסת יואב קיש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושבת בראש, חברות וחברי הכנסת, היום חל יום ההפטיטיס הבין-לאומי.

יואב קיש: חיים בקרבנו כ-900,000 איש ואישה אשר יש להם סיכון מסוים להיות חולים במחלת ההפטיטיס B.

יואב קיש: 900,000 אנשים, אשר אם לא יבדקו, לא ידעו, עד שאולי זה יהיה מאוחר מדי.

יואב קיש: כמה פשוט, מצד אחד, לטפל בזה היום, וכמה זה יכול להיות גרוע אם לא נטפל בזה.

יואב קיש: אבחון וטיפול – ברגע שהמחלה מתפרצת, זה יכול לגרום לסרטן כבד ותמותה, ובאמת לתחלואה קשה, וכמובן מדביקים אחרים.

יואב קיש: מדינת ישראל התחייבה בפני אזרחיה ובפני ארגון הבריאות העולמי להביא למיגור מחלת ההפטיטיס עד 2030, והכוונה שלנו זה לעמוד בהחלט בהתחייבות זו.

יואב קיש: מחלת הצהבת הנגיפית מסוג C היא מחלה דלקתית זיהומית של הכבד הנגרמת על ידי נגיף ההפטיטיס C.

יואב קיש: הדרך להידבק במחלה היא לרוב דרך הדם, בעקבות פרוצדורות פולשניות ושימוש במחטים לא סטריליות.

יואב קיש: כ-80% מהנדבקים במחלה מפתחים מחלה כרונית הנשארת בגופם כל החיים, שיכולה בסוף להביא לפגיעה ברקמת הכבד עד כדי כשל בתפקודו, ואף לסרטן כבד ולמוות.

יואב קיש: תחלואות רקע במחלת כבד כמו זו יכולות להוות סיכון לתחלואה חמורה ולתמותה גבוהה יותר אם נדבקים גם במחלת הקורונה.

יואב קיש: זאת אומרת, יש פה גם סיכון כפול בעניין הזה – וחשוב חשוב חשוב לפעול בכל הכוח למיגור מחלות רקע הניתנות לריפוי, כמו מחלת ההפטיטיס C.

יואב קיש: לצד האתגרים מול פנדמיית ה-COVID-19, הקורונה, משרד הבריאות משיק את התוכנית הלאומית למיגור מחלת ההפטיטיס C בישראל – וזה אפילו משתלב במאמץ העולמי למלחמה בנגיף הקורונה, אבל בוודאי זה חלק משמעותי במלחמה במיגור ההפטיטיס C.

יואב קיש: בניגוד לקורונה, למחלת ההפטיטיס C יש היום טיפול מוצלח, פשוט ובטוח, שיכול להביא להחלמה מלאה ולמנוע סיבוכים ותמותה עתידיים.

יואב קיש: יותר מכך, תרופות אלו גם ממומנות בסל הבריאות באופן מלא בתקציב של 260 מיליון ש"ח לכלל החולים במחלה זו, בכל דרגת חומרה וללא הגבלה.

יואב קיש: כחלק ממאמצי המשרד לאורך השנים ומתוך דאגה אמיתית לחולי הפטיטיס C בישראל.

יואב קיש: גם בתקופת הקורונה עסק המשרד בשיח מעמיק מול כלל גורמי המקצוע השונים, לצורך ייסודה של תוכנית אופטימלית שתאפשר להביא למיגור המחלה בישראל.

יואב קיש: אני חייב לומר לכם שהתוכנית ממש הושלמה, ולצערי גם בגלל הקורונה היא עדיין לא קיבלה את הסטמפה הסופית, מה שנקרא, של שר הבריאות החדש יולי אדלשטיין.

יואב קיש: אבל חשוב לי לומר לכם מהם עקרונות התוכנית.

יואב קיש: במסגרת התוכנית הלאומית – היא בעצם מושקת היום – אנחנו מתכוונים להקים רשם לאומי לאיתור וניטור מדויק של התחלואה וההחלמה; יבוצעו צעדים להקלה בנגישות הטיפול לחולים.

יואב קיש: וכמובן – אני חושב שזה הדבר המרכזי: העלאת המודעות הציבורית והענקת תמיכה נרחבת, כדי לוודא שכל איש ואישה במדינת ישראל יזכה לבדיקות הנדרשות, לבדוק את מצב מחלתו, ומתן טיפול והחלמה.

יואב קיש: לצד הצורך להישמר ממחלת הקורונה, אני קורא לציבור בישראל לפעול באופן אקטיבי לבריאותם, ולהיכנס – נפתח פורטל חדש באתר משרד הבריאות, פורטל הפטיטיס C; הוא הוקם במיוחד עבור כך.

יואב קיש: באתר גם ניתן ללמוד על המחלה, ולראות – כל אחד יכול לבדוק אם מתקיימים מצבי סיכון שמצריכים בדיקה, החלמה.

יואב קיש: במקביל, ניתן גם להתייעץ עם רופא מטפל ולדרוש את המגיע, את הזכות לבריאות, וללכת להיבדק.

יואב קיש: עבור הפטיטיס C, להיות חיובי היא לא גזירת גורל.

יואב קיש: בשונה מהעבר, ניתן להגיע להחלמה מהירה ומלאה, ולכן החשיבות הרבה להיבדק ולהירפא.

יואב קיש: באמצעות בדיקות פשוטות וטיפול אפקטיבי כמה שיותר מוקדם, נצליח יחד להציל נפשות רבות ולמגר את המחלה בישראל.

יואב קיש: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כעת אנחנו נעבור לשלב השאילתות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה תענה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סגן שר הבריאות, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': השאילתה הראשונה – חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': איפה הוא?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש לו אפילו שתי שאילתות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נעבור, אם כך, לחברת הכנסת קטי שטרית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גם לא כאן?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': טוב, חבל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת איימן עודה – גם לא כאן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני לא מבינה, חברי כנסת – אין פה אף אחד מחברי הכנסת שהגישו?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עופר כסיף, בבקשה.

יבגני סובה: כשיש מליאה ויש ועדת כספים, אנשים – – – זה מה שקורה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אפשר לבקש בקשות מעבר לשעה המקובלת, אבל זה נדיר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה, חבר הכנסת עופר כסיף.

עופר כסיף: מערך בריאות הנפש סובל זה שנים רבות מייבוש תקציבי והזנחה מקצועית, תת-תקינה ומשכורות מחפירות, והדבר חמור שבעתיים בזמן הקורונה.

עופר כסיף: רצוני לשאול: 1.

עופר כסיף: האם קיימת תוכנית לשיקום מערך בריאות הנפש?

עופר כסיף: 2.

עופר כסיף: מהם הצעדים אשר משרדך נוקט לנוכח תחזיות קריסת מערך בריאות הנפש?

עופר כסיף: תודה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: מערך בריאות הנפש הציבורי מבוסס בעיקרו על מאות מרפאות לבריאות נפש שפזורות ברחבי המדינה ועל מחלקות לאשפוז פסיכיאטרי.

יואב קיש: מאז כניסתה לתוקף, ביולי 2015, של הרפורמה לבריאות הנפש ומעבר האחריות על התחום לקופות החולים, הורחבו שירותי בריאות הנפש בקהילה ונפתחו עשרות מרפאות ונקודות שירות חדשות, אשר משרתות כיום כ-300,000 מטופלים בשנה.

יואב קיש: בנוסף – תוספת תקציבית של יותר מחצי מיליארד ש"ח.

יואב קיש: קופות החולים פיתחו מודלים שונים של מרפאות, תוך חיזוק הקשר שבין מערך בריאות הנפש לרפואה הכללית ושיפור הרצף הטיפולי שבין מערך האשפוז והקהילה.

יואב קיש: המערך הקהילתי כולו ממשיך ומתפתח תוך גידול, בארבע השנים האחרונות, של עשרות אחוזים במספר הטיפולים, הנעשים כולם במסגרת סל הבריאות הציבורי.

יואב קיש: כמו כן, קופות החולים פעלו ופועלות להקמת שירותים חדשים על רצף הטיפול, כגון בתים מאזנים, טיפולי יום ייעודיים לסובלים מהפרעות אכילה ונפגעות תקיפה מינית ועוד; הרחבת המענים בבית המטופל; אשפוזי בית וטיפולי בית.

יואב קיש: אין ספק כי עשיית קופות החולים בתחום זה הינה מבורכת ומעידה על הצלחה של הרפורמה בבריאות הנפש.

יואב קיש: יחד עם זאת, צריך לזכור כי הרפורמה בבריאות הנפש והגדלת המענה הקהילתי למטופלים הן תהליך מתמשך.

יואב קיש: לפיכך, אנו פועלים מול קופות החולים ומשרד האוצר להרחבת המענים השונים לאוכלוסיות בעלות תפקוד נמוך; זאת, לצד הרחבת המענה הקהילתי לחולים הקלים יותר.

יואב קיש: כחלק ממהלך רוחבי של שיקוף התורים לציבור, אנו מתחילים במדידה ופרסום של זמני ההמתנה לטיפול פסיכותרפי בקהילה; זאת, כאמור, על מנת לשקף לציבור ולמטופלים את זמני ההמתנה, על מנת להתייעל.

יואב קיש: כמו כן, המשרד פועל יחד איתנו ומול קופות החולים לאיתור חסמים במתן טיפול ולקיצור זמני ההמתנה באופן אקטיבי – והנושא הזה אכן נמצא תחת הבנה שחייבים לטפל.

יואב קיש: גם בתחום האשפוז הפסיכיאטרי, בשנים 2017–2019 הוקצו יותר מ-200 מיליון ש"ח עבור שיפוצים ופיתוח מחלקות בבתי החולים לבריאות הנפש; כל זאת בדגש על עיצוב ייעודי, התומך בחוויית המטופל ומשפר אותה.

יואב קיש: כמו כן, בשנים האחרונות הופעלה תוכנית מוצלחת להפחתת – קוראים לזה פה "ההגבלות המכאניות" – בבתי החולים הפסיכיאטריים, ואנחנו יודעים למה הכוונה, ולהגברת פעילויות הפגה, כמו חוגים אחרי הצוהריים, בבתי החולים.

יואב קיש: בנוסף, נוספו כ-115 תקנים למחלקות הסגורות.

יואב קיש: במסגרת משבר הקורונה חווים אזרחי ישראל מצוקות נפשיות, ברובן לאור חששות וחרדות מפני השלכות בריאותיות וכלכליות של המצב, ולנוכח הבידוד החברתי.

יואב קיש: ארגון הבריאות העולמי הכריז גם הוא כי יש לתת את הדעת על ההשלכות הנפשיות של מגפת הקורונה ולתת להן מענה הולם.

יואב קיש: לפיכך, הוביל משרד הבריאות שורה של מהלכים בנושא, ובהם: כלל השירותים של מרפאות בריאות הנפש הונחו לעבור לטיפול מרחוק לאור החשש מהידבקות – שיחות טלפון ווידיאו – מהלך שהוכיח עצמו כמוצלח.

יואב קיש: זאת, לאור הירתמות הגורמים כולם.

יואב קיש: צוותי הטיפול מקיימים גם הם שיחות יזומות למטופלים שנקבעו להם תורים על מנת לשמור ולשמר את רצף הטיפול ולחסוך הגעה פיזית למרפאות למי שאין הכרח בכך.

יואב קיש: כל זאת, על מנת, כמובן, למנוע הידבקות.

יואב קיש: המשרד פרסם ותקצב מבחן תמיכה ייעודי לעמותות הנותנות מענה נפשי טלפוני בתקופת הקורונה.

יואב קיש: תוכנית חדשה שיצאה לפועל מאפשרת לכל אזרח לקבל עד שלוש שיחות של תמיכה נפשית טלפונית עם מטפלי בריאות הנפש במשך עד 45 דקות לשיחה.

יואב קיש: בשיחות הללו מקבלים הפונים כלים ומיומנויות להתמודדות ולהסתגלות למצב החדש.

יואב קיש: במידה שיש צורך בהמשך טיפול, הם מופנים למערך בריאות הנפש הקבוע.

יואב קיש: קופות החולים – כמובן גם הן, כולן, מקימות מוקדי תמיכה טלפוניים מקבילים, ומורחבת ההכשרה של מטפלי בריאות הנפש בקופות לטיפולי CBT אינטרנטיים, טיפול קוגניטיבי-התנהגותי, שנמצא יעיל מאוד במקרי חרדה ודיכאון, אשר יסייעו בהפחתת העומס של הפניות למרפאות.

עופר כסיף: שאלה נוספת?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

עופר כסיף: תודה רבה, אדוני, על התשובה המפורטת.

עופר כסיף: אמרת דבר, כמובן, מדויק.

עופר כסיף: אתמול ראינו את הפרסום של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, עם אחוזים גבוהים מאוד, מחרידים, של תחושות החרדות והפחד – חרדה ופחד זה לא בדיוק אותו דבר, הייתי אומר גם וגם – בעיקר אל מול המצב הכלכלי.

עופר כסיף: ואני רוצה לשאול: כיצד המשרד נערך, בין השאר, להחזרת כוח אדם שברח, נטש – איך שאתה רוצה לקרוא לזה; לא נטש, אפילו נפלט הייתי אומר – בעיקר בדגש על פסיכולוגים ועל עובדות סוציאליות?

יואב קיש: תראה, אני מעדיף לדבר מול נתונים ולא באוויר.

יואב קיש: הטענה שברחו עובדות סוציאליות ורופאים – מה אמרת?

עופר כסיף: פסיכולוגים.

יואב קיש: פסיכולוגים.

עופר כסיף: כן, אני מתקן: לא ברחו, אלא למשל אחד מהדברים שאנחנו יודעים הוא שלא רוצים למלא תקנים.

עופר כסיף: יש 1,000 תקנים שלא ממולאים על ידי עובדים ועובדות סוציאליות בגלל תנאי העסקה.

עופר כסיף: השאלה שלי: אל מול הבעיה הזו, מה המשרד עושה או מתכוון לעשות?

יואב קיש: קודם כול, אני חושב שהנושא הזה הוא בעיקר לפתחו של משרד האוצר – וראינו את השביתה הגדולה של העובדים הסוציאליים, וראינו את השינוי ואת ההסכם החדש.

יואב קיש: אני מקווה שזה גם יבוא לידי ביטוי ביכולת גיוס יותר אפקטיבית בתחום.

יואב קיש: דרך אגב, זה לא רק משרד הבריאות – משרד הרווחה, כמובן, גם נתקל בבעיה זו.

יואב קיש: אני לא מכיר בעיה, כמו שאמרת, שפסיכולוגים לא מגיעים.

יואב קיש: אני אבדוק את זה.

יואב קיש: אני לא רוצה לומר משהו שאני לא מכיר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת קטי שטרית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

קטי קטרין שטרית: אדוני סגן השר, גברתי יושבת-ראש הכנסת – – –

קריאה: ראש הישיבה.

קטי קטרין שטרית: יושבת-ראש הישיבה, כן, סליחה.

קטי קטרין שטרית: אני מאוד מתרגשת, כי זה נושא מאוד חשוב.

קטי קטרין שטרית: זה באמת מרגש אותי, בייחוד כשמדובר בילדים ובקטינים.

קטי קטרין שטרית: ועדת שולט, שהיא ועדה לטיפול בנפגעי תקיפה מינית במערכת הבריאות, הוקמה על מנת לקבוע המלצות לעדכון הנוהל, אך היא התכנסה בסך הכול רק פעם אחת.

קטי קטרין שטרית: ברצוני לשאול, אדוני סגן השר: 1.

קטי קטרין שטרית: מדוע הוועדה אינה ועדה בין-משרדית ואינה משלבת רופא ילדים מומחה?

קטי קטרין שטרית: 2.

קטי קטרין שטרית: מהם לוחות הזמנים לפרסום הנוהל ומהם לוחות הזמנים ליישומו במערכת הבריאות ובמרכזי ההגנה?

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני לא מסמס עכשיו.

יואב קיש: פשוט דיברתי אתמול עם פרופ' עידו שולט מרמב"ם – יש לו את התשובה, אז רציתי להקריא לך גם את מה שהוא שלח לי, כי דיברתי איתו על זה.

יואב קיש: אני אקריא לך את התשובה של המשרד ואחרי זה את התשובה שלו.

יואב קיש: ועדת שולט הוקמה כוועדת מומחים מטעם שלוש מועצות לאומיות לבריאות.

יואב קיש: הוועדה מורכבת מנציגים של שלוש מועצות בריאות לאומיות: נשים, רפואה משפטית וילדים.

יואב קיש: מועצות אלה מפעילות ועדות מומחים – חלקן קבועות וחלקן אד-הוק לנושאים שונים.

יואב קיש: ועדות אלו דנות בסוגיות מקצועיות שונות ומעבדות את המידע והידע לדיון במליאת המועצה הלאומית הרלוונטית.

יואב קיש: ועדה זו הוקמה במטרה לייעץ למשרד הבריאות לגבי כמה סוגיות הקשורות לטיפול הרפואי בנפגעי תקיפה מינית במערכת הבריאות.

יואב קיש: לאחר גיבוש ההחלטות המקצועיות ייעשה שיתוף עם משרדים וגורמים נוספים רלוונטיים.

יואב קיש: עכשיו יש פה את האמירה של המשרד שעקב משבר הקורונה עבודת הוועדה התעכבה, והיא צפויה לחזור לעבודה בזמן הקרוב.

יואב קיש: לאחר הגשת המלצות הוועדה יתקבלו החלטות לגבי יישומן במערכת הבריאות.

יואב קיש: אני מקריא לך את מה שביקשתי מפרופ' שולט לשלוח לי אתמול לגבי הישיבות.

יואב קיש: האמת, השאילתה שלך הייתה לפני כחודש או משהו, אז יש כבר חדשות – זה יותר מעודכן.

קטי קטרין שטרית: יואב, הדוח של מבקר המדינה שנכתב אז קבע – משרד הבריאות ענה לדוח מבקר המדינה, ובדוח מבקר המדינה הם אמרו שב-2015 תוקם הוועדה.

קטי קטרין שטרית: מאז?

יואב קיש: אני מקריא לך את התשובה: בהמשך לשיחתנו הוועדה קיבלה מנדט ממשרד הבריאות לתת המלצות בנושא הטיפול בחדרים האקוטיים.

יואב קיש: מרבית חברי הוועדה נפגשו להיכרות בכנס היסוד של החברה הישראלית לטיפול ומניעה של פגיעה מינית ב-19 בדצמבר 2019.

יואב קיש: בהמשך ועד עתה נערכו שלוש פגישות נוספות.

יואב קיש: הראשונה ב-10 בינואר.

יואב קיש: בהמשך בוטלו פגישות בשל הקורונה ועברו לזום.

יואב קיש: פגישות המשך נערכו ב-30 ביוני וב-21 ביולי.

יואב קיש: הם התבקשו לתת מענה לחמש שאלות עיקריות: מענה לילדים במרכזי הגנה, מענה לאוכלוסיית בריאות הנפש, שימוש במערכות טכנולוגיות דוגמת וידיאו קונפרנס להיוועצות רפואית תוך התייחסות לבעיות האתיות והרפואיות, פריסת המרכזים האקוטיים מעבר לחמשת המרכזים הקיימים ושני מרכזים נוספים שבתהליך הקמה באילת וכפר סבא, בדיקה פורנזית במרכזים רפואיים ללא חדר אקוטי – באילו תנאים ניתן לאפשר, לצורך ההכשרות.

יואב קיש: הוועדה מינתה תת-ועדות לכל נושא, בהשתתפות בני-סמכא בכל אחד מהתחומים.

יואב קיש: ועדות המשנה מתקדמות בעבודתן, והמלצות יוגשו למשרד הבריאות בתוך כחודשיים.

יואב קיש: את זה הוא אמר, לא אני, והוא מודה על הזכות לעסוק בנושא חשוב זה.

יואב קיש: זו התשובה למה הולך להיות.

קטי קטרין שטרית: קודם כול, אני רוצה להודות לשר וכמובן לך על ההיענות המהירה.

קטי קטרין שטרית: אתם בסך הכול מספר חודשים מאוד מצומצם במשרד, אבל כבר רואים – – –

יואב קיש: אם חודשיים זה מספר חודשים – עוד לא הגענו לחודשיים, עוד מעט אנחנו נהיה במספר חודשים.

קטי קטרין שטרית: תוך חודשיים גרמתם לכך שהוועדה התכנסה ומתכנסת – וכבר אני גם יודעת שיש רופאה מומחית שתיכנס ותטפל בנושאים האלה.

קטי קטרין שטרית: אנחנו מדברים לא רק על פגיעה פיזית בילדים אלא על פגיעה בנפש שלהם.

קטי קטרין שטרית: ולכן, צריך לתת לזה את מלוא תשומת הלב, כי אחר כך אנחנו מקבלים בוגרים עם בעיות של אובדנות, בעיות קשות מאוד.

קטי קטרין שטרית: ולכן, אני מאוד שמחה ששמתם את זה כמטרה, ואני בטוחה – אני מעריכה מאוד ומוקירה את העשייה שלכם.

קטי קטרין שטרית: גם בטווח הקצר הזה עשיתם עולם ומלואו.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: צריך להודות לפרופ' שולט בשמנו.

יואב קיש: אנחנו מודים לו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.

איימן עודה: כבוד היושבת-ראש, כבוד סגן שר הבריאות, בקשר לשאילתה הראשונה, שמספר חולי הקורונה הקשים נמוך מהנתון שמפורסם – – –

יואב קיש: אתה רוצה את שתיהן ביחד?

יואב קיש: על מה אנחנו מדברים עכשיו?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש שתי שאילתות.

יואב קיש: עם מה אתה רוצה להתחיל?

איימן עודה: יש שתי שאילתות.

איימן עודה: אני מתחיל בנושא שאני רואה שמאז שהגשתי את השאילתה עד עכשיו השתנה משהו.

איימן עודה: אני מקווה שאני תרמתי את חלקי.

איימן עודה: השאילתה אומרת: מספרם האמיתי של החולים הקשים מקורונה נמוך ב-40% מהמספר הרשמי המפורסם.

איימן עודה: משרד הבריאות לא התאים את הגדרת החולים הקשים להגדרת ארגון הבריאות העולמי וגרם להיווצרות פער גדול בנתונים.

איימן עודה: רציתי לשאול: 1.

איימן עודה: האם יש פער בהגדרה ובנתון?

איימן עודה: 2.

איימן עודה: אם כן – מדוע?

איימן עודה: אבל עכשיו אני מבין שביומיים האחרונים יש שינוי.

איימן עודה: כלומר, יש התאמה – – –

יואב קיש: אם אתה רוצה שאני אענה, אני אענה, אם אתה רוצה לענות לעצמך, אתה מוזמן.

יואב קיש: אין לי בעיה.

איימן עודה: לא, בבקשה.

יואב קיש: תענה לעצמך, זה גם טוב לי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז תשלים את השאלה, חבר הכנסת איימן עודה.

יואב קיש: אז רק תקריא את השאלה, אני אענה עליה.

איימן עודה: לא, כי עכשיו קיבלתי מידע שזה השתנה, אז אני מכבד.

איימן עודה: בבקשה.

יואב קיש: אז אני לא צריך להשיב?

יואב קיש: מה אתה רוצה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז לא צריך להשיב, אוקיי.

איימן עודה: לא, חשוב לי לשמוע.

יואב קיש: אני אשיב בקצרה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שאילתה צריך לקרוא כלשונה, ככתבה וכלשונה.

יואב קיש: אני אשיב בקצרה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

יואב קיש: יש פה שני דברים שהעלית: אחד, שהמספר הוא נמוך מהמספר הרשמי.

יואב קיש: לזה אין שום זכר ואימות שאנחנו מכירים.

יואב קיש: יש מספר רשמי שמתפרסם על ידי משרד הבריאות, ואין פה שום עניין של מספר כזה או אחר.

יואב קיש: לגבי הנושא של הגדרת חולה קשה, שאולי על זה דיברת, ההגדרה השתנתה ב-World Health Organization, ב-WHO, לפני שבועיים-שלושה, אני לא יודע בדיוק להגיד מתי.

יואב קיש: היה דיון בצט"מ, שזה הצוות המקצועי של משרד הבריאות, ביום שישי לפני שבועיים.

יואב קיש: הדיון הזה יישר קו עם ההגדרה.

יואב קיש: ההגדרה הזו אומצה על ידי ראש בריאות הציבור סיגל סדצקי ויצאה הנחיה.

יואב קיש: בעניין הזה אנחנו עובדים בדיוק לפי הנחיה שקיימת היום ב-World Health Organization.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה, השאילתה השנייה, חבר הכנסת איימן עודה.

איימן עודה: לא, יש לי שאלה נוספת.

איימן עודה: שאלתי היא: האם זה השתנה ביומיים האחרונים או לפני?

יואב קיש: אני אגיד לך את התהליך.

יואב קיש: קודם כול, מדובר על אחרי הגל הראשון.

יואב קיש: השינוי הזה קרה בארגון הבריאות העולמי לפני כמה שבועות.

יואב קיש: השינוי הזה נבחן אצלנו מקצועית, על ידי הצוות שלנו, שהוא חוץ-משרדי למעשה.

יואב קיש: ביום שישי לפני שבוע וחצי הוא הוציא מסקנות.

יואב קיש: המסקנות של הצוות, זה נקרא צט"מ – צוות לטיפול במגפות – הגיעו לשולחן המנכ"ל ובריאות הציבור.

יואב קיש: אני נותן לך את לוחות הזמנים.

יואב קיש: התקבלה המלצה, וההנחיה יצאה – אם אנחנו היום ביום שלישי, אני חושב שזה היה איפשהו באמצע השבוע שעבר, אם אני לא טועה.

יואב קיש: היו כמה ימים, פרק זמן בין החלטת הצט"מ להחלטה, שבהם היה תהליך שבו – אבל מה שחשוב לי להבהיר, לגבי השלב הראשון של השאלה שלך, הוא שמעולם לא היו שני מספרים.

יואב קיש: תמיד היה מספר אחד מאוד רשמי, מאוד ידוע.

יואב קיש: ההגדרה עצמה, בגלל השינוי בארגון הבריאות העולמי, גם השתנתה במדינת ישראל.

איימן עודה: תודה רבה.

איימן עודה: השאילתה השנייה, ברשותך, גברתי היושבת-ראש.

איימן עודה: כבוד סגן השר, ב-18 ביוני הודיע שר הבריאות על 273 תקנים של חוקרים אפידמיולוגיים, שאותם יאיישו סטודנטים לרפואה וסיעוד.

איימן עודה: רצוני לשאול: האם השיקול הזה, כשיש ביישובים ערביים התפרצות – האם הדבר הזה נלקח בחשבון, כלומר, רופאים ערבים, הסברה בשפה הערבית?

יואב קיש: כן, אני אענה לך: משרד הבריאות רואה חשיבות רבה בתגבור מערך החקירות האפידמיולוגיות כחלק מהותי מהמאבק בנגיף הקורונה.

יואב קיש: על מנת שהחקירות יהיו יעילות יש צורך שתהיה יכולת תקשורת טובה והנגשה שפתית ותרבותית של החוקרים, כמובן בשפה הערבית.

יואב קיש: בתאריך 18 ביוני 2020 התקבלה החלטה לתגבר את מערך החקירות בלשכות הבריאות ברחבי הארץ בסטודנטים לרפואה ולסיעוד הלומדים בכלל מוסדות ההכשרה בישראל.

יואב קיש: לקול הקורא השיבו כ-2,000 משיבים, מתוכם כ-600 הצהירו שהם דוברי ערבית.

יואב קיש: כלל המשיבים לקול הקורא הוצבו בלשכות הבריאות השונות הקרובות לאזור מגוריהם.

יואב קיש: לדעתי, עניתי לפני שבוע על שאילתה של חברת הכנסת היבה יזבק בנושא.

יואב קיש: ראינו שמספר דוברי הערבית בקרב אותם צוותים שחוקרים חקירות אפידמיולוגיות עומד על כ-25% מסך כל – זה היה קרוב ל-200–250 איש דוברי ערבית, מחולקים לפי המחוזות הרלוונטיים.

יואב קיש: וכמובן, באזורים שבהם יש ריכוז של המגזר הערבי ישימו שם יותר חוקרים דוברי ערבית.

יואב קיש: אין ספק שיש לנו התייחסות ספציפית ייעודית בעניין הזה, גם למגזר הערבי, גם למגזר החרדי – ובאמת צריך להסתכל על החשיבות והשונות, לפעמים גם בנושא החגים.

יואב קיש: יש לנו עכשיו את תשעה באב במגזר היהודי, ויש לנו את חג הקורבן במגזר הערבי.

יואב קיש: אנחנו באמצע תהליך של התפרצות שאנחנו מנסים למנוע אותה.

יואב קיש: אני יכול לומר לך פה, כאחד ממנהיגי המגזר הערבי, ובכלל לכל חברי הרשימה המשותפת, שאנחנו מצפים בהחלט לשיתוף פעולה איתכם, שלכם, של כל ההנהגה הדתית בקרב המגזר הערבי, כדי להעביר את המסר הכל-כך חשוב, שכשנזהרים בחג הקורבן וחוגגים אותו השנה אחרת – אותו דבר גם תשעה באב, דרך אגב, ואני אומר את זה למגזר החרדי או היהודי כשאני מדבר איתם על תשעה באב, אבל עכשיו אנחנו מדברים על המקרה שלנו – החשיבות להתנהג אחרת בחגים האלה היא סופר-קריטית כדי למנוע את התחלואה וההדבקה במגזר הערבי.

יואב קיש: ויש פה עניין של פיקוח נפש ממש, ואנחנו צריכים את העזרה שלכם.

יואב קיש: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

איימן עודה: שאלה נוספת: אני מכבד את זה שסגן השר רוצה שיתוף פעולה בנושא הזה.

איימן עודה: שאלתי, האם עכשיו, אחרי שיתוף הפעולה, יפסיק ראש הממשלה להגדיר אותנו כתומכי טרור?

יואב קיש: אני אענה לך.

יואב קיש: אני אגיד לך איך אני רואה את המגזר הערבי.

יואב קיש: במגזר הערבי יש הרבה מאוד אנשים שהם אזרחי מדינת ישראל, רוצים לחיות פה בשלום, במדינה יהודית ודמוקרטית, ורוצים לקבל את כל הזכויות ולהיות אזרחים שווי זכויות – ואני אילחם על זכותם המלאה לכך.

יואב קיש: ובצד השני, לצערי יש בקרב אזרחי מדינת ישראל הערבים גם אנשים שכן, הם תומכי טרור.

יואב קיש: הם רוצים לפגוע בזהות הבסיסית של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.

יואב קיש: ומי שיתנהג כתומך טרור שם, אנחנו נילחם בו בכל הכוח.

איימן עודה: – – –

יואב קיש: אני עניתי על שאלתך.

יואב קיש: בוא לא נעשה מהדבר הזה סימפוזיון פוליטי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה, גברתי.

מיקי לוי: אני פשוט רצתי מכספים, אני מתנצל על כך שאיחרתי בדקה.

מיקי לוי: אדוני סגן השר, הובא לידיעתי כי בהחלטות השונות על הגבלת פעילות המשק, כאשר הבריכות נשארו פתוחות, הוחלט לסגור בריכות לפעוטות על מנת למנוע התקהלות.

מיקי לוי: טענה זאת נכונה גם לגבי בריכות של בתי מלון, שכן אושרו.

מיקי לוי: אני מבקש לשאול: 1.

מיקי לוי: מדוע ההבחנה? 2.

מיקי לוי: האם תפעל לשנות את ההחלטה? 3.

מיקי לוי: אם לא – מדוע? 4.

מיקי לוי: אם כן – מתי?

מיקי לוי: לציין שאלה שלא נכנסות לפעוטות – אני מתנצל שאני מוסיף משפט ורבע – נכנסות עם הילדים אל תוך הבריכות הגדולות, ויש יותר צפיפות בגדולות וסכנה לפעוטות.

יואב קיש: אפשר לענות?

יואב קיש: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

יואב קיש: קודם כול, אתה לא איחרת.

יואב קיש: תגיד שאנחנו הקדמנו, אז תפתור את הבעיה בעניין – אבל לעניין: תראה, היו לנו גם דיונים רבים בוועדת הקורונה, ויש דברים שאנחנו חלוקים עליהם, יש דברים שהסכמנו.

יואב קיש: אני לא איכנס לכל נושא ונושא שדנו בו בעבר.

יואב קיש: בעיקרון, התפיסה הבסיסית של משרד הבריאות כרגע – אנחנו מדברים על למנוע התקהלויות, זה הדבר המרכזי, יחד עם מסכה; מסכה הוכחה, ללא שום ספק, כגורם הכי מרכזי בהורדת תחלואה.

יואב קיש: דרך אגב, רואים את זה במדינות במזרח אסיה, שבהן התרבות היא ללכת עם מסכות.

יואב קיש: אתה רואה שהם ממש מצליחים לשמור על ה-R מתחת ל-1, ולשמור את אחוז ההידבקות נמוך.

יואב קיש: מסכה, ריחוק פיזי ומניעת התקהלויות – ואני אגיד לך את הדבר השלישי: אנחנו, במדיניות של מקומות סגורים, מנסים להגביל כמה שאפשר.

יואב קיש: ובמקומות הפתוחים, כמו שדיברת על הבריכות – לפתוח.

יואב קיש: מה שקרה – ואתם תשמעו היום את פרופ' גמזו, הוא מעביר גם את האסטרטגיה שלו – ההחלטה הראשונית שלנו בעניין הזה היא שגם אם יש מקומות שאולי נכון לעשות ככה או ככה – כרגע לא להיכנס לשינויים; כי כל שינוי וכל מהלך שאתה עושה גם מייצר – אני אומר לך בלי קשר לנושא עצמו, לפעוטות, תכף אני אתייחס לפעוטות.

יואב קיש: זה לקבע רגע אחד את המצב ולראות לאן אנחנו הולכים.

יואב קיש: האם אנחנו מצליחים, בזה שהאזרחים מקפידים על ההנחיות, להקטין את ה-R ולאפשר, ולהוריד את התחלואה; כי גם 2,000 כל יום זה מספרים שלא נוכל להמשיך איתם, להערכתי.

יואב קיש: יש לרוני גמזו תוכנית מלאה ומסודרת, הוא יציג אותה היום במסיבת העיתונאים.

יואב קיש: אבל ספציפית, אני יכול להגיד לך שגם בנושא הפעוטות ההחרגה שהייתה נבעה מכך שיש מבוגרים ששומרים על הפעוטות והם מתקבצים ביחד, ואז הם מדברים, וביחד, ובבריכה אתה בלי מסכה בחלק מהזמן, לצערי.

יואב קיש: ולכן, ההערכה היא שבבריכת פעוטות יש סיכון יותר מוגבר מבריכה רגילה.

יואב קיש: אז עוד פעם, אפשר להתחיל להתווכח אם זה הגיוני להחריג ולעשות וככה.

יואב קיש: אני אומר לך, כרגע, ההנחיה היא לא להיכנס לשום שינוי כדי לייצר איזושהי יציבות.

יואב קיש: אנחנו מחכים לראות לאן זה הולך.

יואב קיש: הרי גם באו ואמרו לנו: רגע, מה תעשו עם המסעדות?

יואב קיש: אני אומר לך שאנחנו כרגע ב-mode של הקפא מצב – מחכים לראות לאן זה הולך.

יואב קיש: לא רוצים עוד פעם לשים דברים שיבלבלו את הציבור.

יואב קיש: אחרי שנראה לאן זה הולך, אם נוכל לשחרר, וזה ירד – נשחרר.

יואב קיש: ואם נצטרך להחמיר – נחמיר.

יואב קיש: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שאלה נוספת?

מיקי לוי: המשך.

מיקי לוי: אני מסכים עם ה-mode של הקפאה, תרשום לך את זה, כי זה עושה צפיפות בבריכות האחרות, אבל לא לזה רציתי – אדוני סגן השר, מוזיאונים נפתחו לפי הצו בשבוע שעבר.

מיקי לוי: כל המוזיאונים.

יואב קיש: בסופי שבוע.

מיקי לוי: בסופי שבוע.

יואב קיש: כי במהלך השבוע הם היו פתוחים.

מיקי לוי: נכון.

מיקי לוי: מוזיאון המדע עדיין לא נפתח, למרות שיש לו תו סגול.

מיקי לוי: פרופ' גרוטו היה אמור להוציא הנחיות בהתאם – לא הוצאו.

מיקי לוי: אני מבקש להנחות את פרופ' גרוטו להקדיש 15 דקות – אם הוא יכול להקדיש לפגישה עם מנהלת מוזיאון המדע – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': המדע בחיפה?

מיקי לוי: גם בירושלים – יש שלושה מוזיאוני מדע.

מיקי לוי: מה שקורה, הילדים שלנו נמצאים ברחובות במקום במוזיאון, וזה חבל; כי גם שם אפשר להקפיד על כניסה לפי שעות, על מספרים, על כל מה שינחו, אבל חבל שאין מוזיאונים.

יואב קיש: רגע, הם גם סגורים במהלך השבוע?

יואב קיש: הרי יש להם תו סגול, לא?

מיקי לוי: נכון, אבל סגור.

יואב קיש: מה שונה מוזיאון המדע ממוזיאונים אחרים?

יואב קיש: יש לו התייחסות ספציפית?

יואב קיש: אני שואל, אני לא יודע.

יואב קיש: אני אגיד לך, אני לא מכיר את הנושא.

יואב קיש: בוא נעשה ככה, נעשה את זה פשוט: אנחנו נתאם איתך ועם המנהלת ועם גרוטו – נעשה שיחה ונפתור את העניין.

מיקי לוי: מצוין.

יואב קיש: נראה אם אפשר, אני לא מבטיח.

יואב קיש: אם יש פה אירוע אחר, אז יכול להיות שלא יקבלו אישור.

יואב קיש: אבל אם אפשר, בואו נבדוק את זה.

מיקי לוי: אין בעיה.

מיקי לוי: אבל בואו נעשה פגישה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אני מאוד מודה לך על הרצון לקבוע פגישה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

יואב קיש: זו הייתה שאלה שנייה שלא קשורה לראשונה, אבל הסתדרנו.

מיקי לוי: – – –

יואב קיש: כן, איתי זה קל לך, מיקי.

יואב קיש: זה קל לך.

יואב קיש: כל עוד אתה לא מציע לי ארבעה רוקדים בחתונה, אני זורם איתך.

מיקי לוי: – – –

יואב קיש: ארבעה רוקדים.

יואב קיש: לא ניכנס לזה, מיקי.

יואב קיש: אני לא אשכח לך את זה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד סגן שר הבריאות, עד לפני משבר הקורונה, הרופאים המתמחים עבדו בתורנויות של עד 26 שעות.

אוסאמה סעדי: למרות הקושי שבמשבר נעשו מאמצים לצמצם שעות אלו והתורנויות קוצצו ל-12 שעות.

אוסאמה סעדי: ברצוני לשאול: 1.

אוסאמה סעדי: מדוע מבקשים עכשיו לבטל את ההסדר הזמני הזה?

אוסאמה סעדי: 2.

אוסאמה סעדי: מדוע משרדך מעוניין להחזיר את המצב לקדמותו?

אוסאמה סעדי: 3.

אוסאמה סעדי: מדוע לא יהיה הסכם עם נציגי המתמחים?

יואב קיש: מיקי, שלח לי הודעה שאני אזכור.

יואב קיש: תודה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יואב קיש: אני אענה לך לגבי העניין.

יואב קיש: תראה, קודם כול צריך לדעת שההסכם להעסקה במשמרות של 12 שעות היה הסכם ייחודי לפעילות בגלל נגזרות ההתמודדות עם הקורונה.

יואב קיש: זה היה ייחודי מאוד, בין ההסתדרות הרפואית למדינה, ומוגבל לתקופת יישום התחלתית, עד סוף חודש אפריל 2020.

יואב קיש: החל מחודש מאי, בהתאם להסכם שנחתם ב-5 במאי 2020, ההסכם הוארך ביחידות הממשלתיות, בבתי חולים ממשלתיים, עד סוף חודש מאי 2020 ויושם במחלקות שעדיין פעילות בטיפול במחלות הקורונה.

יואב קיש: בשאר היחידות הממשלתיות, במחלקות שאינן מטפלות בקורונה יושם הסכם קיבוצי חתום ומחייב בין המדינה להסתדרות הרפואית, שבו יש פריסת שעות עבודה של הרופאים והתמורות.

יואב קיש: שינוי בהסכם הקיבוצי מחייב דיון מקיף עם כל הגורמים הרלוונטיים, כולל ההסתדרות הרפואית ומשרד האוצר.

יואב קיש: לכן אנחנו לא הולכים לאיזשהו מהלך חד-צדדי של ההסכם הקיבוצי.

יואב קיש: ככה לא מתנהלים, ולא משנים את ההגדרות של שעות העבודה מעבר למחויב בהסכם, כפי שנקבעו בעבר.

יואב קיש: עכשיו, מה שנקרא put all this aside, אנחנו יודעים שהר"י הקימו ועדה מיוחדת לדון בנושא.

יואב קיש: אני חושב שהמסקנות שלה יהיו, לדעתי, עוד כחודש או חודשיים, משהו כזה, וכמובן שאנחנו במקום הזה נבוא לדיון ונהיה שותפים למהלך, שיכול להיות שהוא יהיה מאוד משמעותי אבל כרגע אני אומר שזה הסכם קיבוצי שאנחנו פשוט רק צד אחד ממנו לעניין, ואנחנו לא פועלים לשנות את ההסכם הקיבוצי חד-צדדית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שאלה נוספת או השאילתה השנייה?

אוסאמה סעדי: השאילתה השנייה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד סגן השר, מאז קום המדינה לא רק שלא נבנתה אף לא עיר ערבית אחת, גם לא הוקם ולו אפילו בית חולים ממשלתי אחד בעיר ערבית, למרות נכונות העיריות לשתף פעולה עם המשרד ולקדם פרויקט חשוב מסוג זה.

אוסאמה סעדי: ברצוני לשאול: 1.

אוסאמה סעדי: מהי עמדת משרדך בעניין זה?

אוסאמה סעדי: 2.

אוסאמה סעדי: האם יוקם, סוף-סוף, בית חולים ממשלתי בעיר ערבית?

יואב קיש: יש לי פה תשובה של המשרד, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אבל לא יכולתי שלא להגיד גם את דעתי האישית.

אוסאמה סעדי: זה מעניין.

יואב קיש: מעניין.

יואב קיש: אני לא מבין מה זו הדרישה לעיר ערבית.

יואב קיש: הרי מה, עיר ערבית – תושב שהוא יהודי לא יוכל לגור בעיר ערבית?

אוסאמה סעדי: הוא יכול.

יואב קיש: יכול לגור.

יואב קיש: אז מה הבעיה בעכו?

יואב קיש: מה הבעיה ביפו?

יואב קיש: מה הבעיה בירושלים?

אימאן ח'טיב יאסין: שלא נותנים – שלא נותנים לנו הרבה פעמים – – –

אוסאמה סעדי: – – –

יואב קיש: אני לא יודע, עזוב, התחלת איתי עם ביטוי.

יואב קיש: אני אקריא לך את התשובה של המשרד, אבל לשמוע מחבר כנסת ערבי ברשימה המשותפת שהוא בא ורוצה עיר ערבית, לא יודע, עשה לי איזה – תאר לך שהיה בא חבר כנסת והיה אומר לי – –

אוסאמה סעדי: אתה יודע כמה יהודים – – –

יואב קיש: – – אני רוצה עיר יהודית.

אוסאמה סעדי: איימן, תגיד לו כמה יהודים – – –

יואב קיש: אני רוצה עיר יהודית – מה היית אומר?

אוסאמה סעדי: 700 יישובים יהודיים נבנו.

יואב קיש: מה היית אומר?

אוסאמה סעדי: 700 יישובים יהודיים נבנו.

אוסאמה סעדי: נבנו 700.

אוסאמה סעדי: 700 נבנו.

יואב קיש: ולכן, מכיוון שאני לא רואה פה עניין של להגדיר עיר כזו או אחרת לציבור כזה או אחר, אני חושב שהשאלה, על פניו, אני לא הייתי – אבל אני אקריא לך את תשובת המשרד, כי אני מחויב גם לתשובת המשרד.

אוסאמה סעדי: לא נבקש התנחלות ערבית.

אוסאמה סעדי: יישובים ערביים.

יואב קיש: אל תבקש.

אוסאמה סעדי: יישובים ערביים.

יואב קיש: אתה אזרח מדינת ישראל, וגם אם זאת עיר משותפת, או שיש קיבוצים – – –

אוסאמה סעדי: – – –

יואב קיש: מה, אתה רוצה לבנות לי ערים לערבים בלבד?

יואב קיש: אני בונה עיר ליהודים בלבד? לא.

אוסאמה סעדי: יש.

יואב קיש: לא, לא.

אוסאמה סעדי: כן, יש ועדות קבלה.

יואב קיש: לא בעיר – בעיר יש ועדת קבלה?

אוסאמה סעדי: כן, ועדות קבלה.

יואב קיש: באיזו עיר יש ועדת קבלה?

אימאן ח'טיב יאסין: עיר זה יישוב.

יואב קיש: אין בשום עיר ועדת קבלה, אוסאמה.

יואב קיש: אל תמציא.

יואב קיש: טוב.

יואב קיש: מוסדות האשפוז במדינת ישראל משרתים את כלל האוכלוסייה ללא הבדל דת, גזע ומין.

יואב קיש: וכדוגמה, האוכלוסייה באזור המשולש, שברובה אוכלוסייה מהמגזר הערבי – דרך אגב, מה אני בכלל, כאילו, מה חסר?

יואב קיש: כמה רופאים ערבים משרתים את המגזר היהודי?

אוסאמה סעדי: מלא.

יואב קיש: מלא.

יואב קיש: נו, אז מה?

יואב קיש: אני לא מבין את – טוב.

יואב קיש: אזור המשולש מקבל שירותים בבתי החולים הלל יפה, העמק, מאיר רבין ורמב"ם.

יואב קיש: כל בתי החולים אמורים לגדול ולהוסיף מאות מיטות בשנים הקרובות, לתת מענה לגידול האוכלוסייה ולהזדקנותה.

יואב קיש: ישנה חשיבות רבה להגדלת בתי חולים הקיימים, כמו העמק, הלל יפה, שנותנים שירות לכלל תושבי האזור, ולא לתושבי עיר מסוימת.

יואב קיש: וזאת על מנת לאפשר יתרון לגודל.

יואב קיש: כן, בנושא בתי חולים יש חשיבות מאוד גדולה ביתרון לגודל, גם מההיבט הכלכלי של העלויות הגבוהות האופרטיביות הקבועות לבית חולים, וגם בשביל לתת שירות איכותי ומתקדם, אבל בעיקר גם בהיבט הרפואי, שכן לבתי חולים גדולים יש יכולות מקצועיות רחבות יותר, וסוגי שירותים למטופלים, ובין היתר נוירוכירורגיה, ניתוחי לב וחזה, ניתנים רק בבתי חולים גדולים.

יואב קיש: לאור העובדה שאיכות הטיפול הרפואי מחייבת, מעבר לתשתיות, גם נוכחות של רופאים מומחים בתחום ספציפי, ולכן הרעיון של מרכז רפואי גדול, אזורי, הוא רעיון מפתח, היכול להתקיים רק בנפח פעילות גדול.

יואב קיש: ואילו יצירת בתי חולים קטנים בסוף יכולה להביא לתוצאה הפוכה: למתן שירות מוגבל ופחות מיומן, ולהביא בסופו של דבר לפגיעה באיכות הטיפול הרפואי שיינתן לתושבים.

יואב קיש: דרך אגב, שכחתי את חיפה.

יואב קיש: גם בחיפה יש לא מעט תושבים מהמגזר הערבי.

אוסאמה סעדי: – – – על חיפה ועכו – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': רק שנייה, חברת הכנסת – אה, יש לך.

יואב קיש: לא, מה, רק השאילתות.

יואב קיש: לא כל אחד יכול לשאול.

אוסאמה סעדי: אדוני סגן השר.

יואב קיש: אומנם אני מניח שאיימן רוצה להתייחס למה שאמרתי, אבל זו לא תוכנית כבקשתך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא, יש שאלה נוספת לאימאן ח'טיב יאסין, מותר לה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא? רק לשואל?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הבנתי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סליחה.

מיקי לוי: רק למשיב.

אוסאמה סעדי: זו לא שאילתה דחופה, זאת שאילתה – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן.

אוסאמה סעדי: מכיוון שהתחלת בתשובה האישית שלך, אז אני מרשה לעצמי להגיד לך: זו היתממות, עם כל הכבוד, סגן השר, כשאנחנו מדברים על עיר ערבית, על יישוב ערבי חדש.

אוסאמה סעדי: המדינה אומרת: אני רוצה לבנות – וגם ההתנגדות הקשה שלנו לכל חוק הלאום, אבל גם לסעיף 7 בחוק הלאום – המדינה מעודדת התיישבות יהודית.

אוסאמה סעדי: ואנחנו אומרים שאנחנו, 20% מהאזרחים של המדינה, אומרים המדינה לא בנתה לנו אפילו יישוב ערבי אחד.

אוסאמה סעדי: היא בנתה 700 יישובים יהודיים.

אוסאמה סעדי: ויש את חוק ועדות הקבלה, שהוא חוק גזעני שאוסר על ערבים לגור ביישובים האלה.

אוסאמה סעדי: לעניין בתי החולים, אין לנו ספק שבתי החולים, והרופאים הערבים, והאחים והאחיות, וכולם, נאבקים – ועובדים גם בבתי חולים מאיר, והלל יפה ורמב"ם.

אוסאמה סעדי: אבל אני שואל, כאשר דיברת על גודל האוכלוסייה ועל הגידול בזקנה ועל כך שצריך בתי חולים – אז שהמדינה תחשוב, ומשרד הבריאות יחשוב, להקים בית חולים חדש.

אוסאמה סעדי: הקמתם עכשיו בית חולים חדש באשדוד – למה בנצרת יש רק שלושה בתי חולים פרטיים של הכנסיות?

אימאן ח'טיב יאסין: וקורסים.

אוסאמה סעדי: והם קורסים בגלל שגם זה – אני אומר לך את זה, ואנחנו נבקש פגישה איתך ועם שר הבריאות על בתי החולים האלה.

אוסאמה סעדי: עכשיו, כשחילקתם 2,000 תקנים של אחיות ו-400 תקנים של רופאים – אתה יודע שבתי החולים האלה, שמשרתים את כל האוכלוסייה שם, לא מקבלים אפילו תקן אחד, למה?

יואב קיש: איך אתה יודע?

אוסאמה סעדי: כי הם אמרו, פנו אלינו ושלחו לנו – – –

יואב קיש: איך?

יואב קיש: עוד לא הוחלט איך מחלקים, אז למה אתה אומר?

אוסאמה סעדי: אמרו שזה רק לבתי חולים ממשלתיים, ולא לבתי החולים הפרטיים.

יואב קיש: אה.

אוסאמה סעדי: ולכן, אנחנו אומרים שצריך להשקיע.

אוסאמה סעדי: ואנחנו פה לא מבחינים בין ערבים ליהודים.

יואב קיש: אז אני מוכן להגיד – – –

אוסאמה סעדי: לכן, אני פונה אליך, תבדוק את העניין הזה של בתי – אני בטוח שחבריי אימאן ואיימן – –

יואב קיש: יכול להיות שאתה צודק שזה לא לפרטי.

אוסאמה סעדי: – – רצו לשאול על בתי חולים בנצרת.

אוסאמה סעדי: אני אומר לך, פנו אלינו ואמרו שמה-2,000 תקנים ומה-400 תקנים – לא מקבלים.

אוסאמה סעדי: ותבדוק את זה.

יואב קיש: יכול להיות שאתה צודק, שכל בתי החולים הפרטיים לא מקבלים.

יואב קיש: יכול להיות.

יואב קיש: יכול להיות שזה רק לממשלתיים.

אימאן ח'טיב יאסין: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אי-אפשר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אי-אפשר.

יואב קיש: אבל אני רוצה גם להתייחס למה שאמרת.

יואב קיש: קודם כול, השאילתה היא אולי למשרד הפנים – לא למשרד הבריאות, בסדר?

יואב קיש: התחלנו מהנושא של העיר הערבית שדיברת עליה – זה משרד הפנים.

יואב קיש: אני אומר לך לגבי חוק הלאום – זה חוק שוויוני, שאינו פוגע בזכות של אף אדם באשר הוא אדם.

קריאות: – – –

יואב קיש: הדבר היחידי שהוא פוגע בו זה ברצון הלאומי של לאום אחר מלבד הלאום היהודי.

יואב קיש: ומדינת ישראל היא מדינת הלאום של העם היהודי, נקודה.

יואב קיש: תלמדו לחיות עם זה.

אוסאמה סעדי: – – – המילה "שוויון" לא מופיעה שם.

יואב קיש: ברגע שתלמדו לחיות עם זה לא תרצו פה מדינת כל אזרחיה, הכול יהיה טוב.

אוסאמה סעדי: המילה "שוויון" לא מופיעה שם.

ג'אבר עסאקלה: אתה מדבר על – – – יהודי.

ג'אבר עסאקלה: נדבקת.

קריאות: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תמו השאילתות.

יואב קיש: מה עם אלה שלא הגיעו?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא, זהו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כולם הגיעו וכולם שאלו.

יואב קיש: כולם הגיעו וכולם שאלו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כל השאילתות נשאלו.

יואב קיש: אנחנו יכולים להמשיך, זה דווקא – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו עוברים כעת – תודה רבה לך, אדוני סגן שר הבריאות.

קריאה: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מזכירת הכנסת עם הודעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט, בעקבות הצעה לסדר-היום של חברת הכנסת סונדוס סאלח בנושא: פרשת הכדורגלנים והקטינות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נעבור להצעה לסדר-היום בנושא: ערב תשעה באב:

מיכל (מיקי) חיימוביץ': דור שלא נבנה בימיו כאילו נחרב; עלינו להרבות באהבת חינם, מס' 1019.

יוסף טייב: גברתי היושבת-בראש, חבריי חברי הכנסת, אנו נמצאים בימים קשים לעם ישראל; ימים שבהם אנו מבכים על חורבן בית המקדש.

יוסף טייב: על מה הוא חרב?

יוסף טייב: הגמרא, במסכת גיטין, מספרת את הסיפור הידוע על קמצא ובר-קמצא, שהזמין בטעות לסעודה שערך את שונאו במקום את אוהבו ודרש ממנו לצאת.

יוסף טייב: למרות תחנוניו של שונאו שלא יבייש אותו, ואף שהיה מוכן לשלם את כל הוצאות הסעודה – לא הסכים שיישאר בשמחתו והוציאו בבושת פנים מהסעודה.

יוסף טייב: לפני כאלפיים שנה נחרב בית המקדש; נחרב המקום שחיבר אותנו לבורא עולם, שבו ביקשנו ממנו בקשות, הודינו לו, הקרבנו קורבנות והתקדשנו בו בכל פעם מחדש.

יוסף טייב: את הבית הזה לא איבדנו רק בגלל הרוע של האומות אלא בשל טעויות שעשינו, והרבה שנאת חינם.

יוסף טייב: איש היה רב עם אחיו.

יוסף טייב: היו מחלוקות, ריבים, ועל כך אנו משלמים עד היום.

יוסף טייב: בגלל המחלוקות הגדולות, הכבוד, השחצנות, או כדי להוכיח מי טוב יותר, היום, לצערי, קורה כמעט אותו הדבר: שנאת חינם, מחלוקות שלא לשם שמיים ויד איש באחיו.

יוסף טייב: אנשים רבים מתווכחים על זוטות, על חוקים שצריך לחוקק, על שוויון זכויות, על מלחמות כוח אישיות, או אפילו סתם נקלעים לריב בדרכים עד שלבסוף הם מבינים שהם למעשה נלחמים נגד עצמם.

יוסף טייב: ברגע שכולנו נתאחד ונעצור את המלחמות, את הקיטוב והשנאה בין חילונים לחרדים, בין שמאל לימין, נבין שהאחדות היא המפתח שלנו לניצחון.

יוסף טייב: כך אנחנו לא נזכה רק ליהנות מהשוויון, אלא גם לשלום בין העמים ובין עצמנו ונהיה עם חזק ואיתן.

יוסף טייב: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני חושב שהמסר החד והברור שמהדהד בעם ישראל אלפי שנים זה לעשות כל שביכולתנו כדי להרבות באהבת חינם וכבוד הזולת.

יוסף טייב: עם ישראל, כוחו באחדותו.

יוסף טייב: מאידך, ישנו סיפור אחר: היו שני אחים ולהם שדה משותף.

יוסף טייב: במשך שנים רבות הם השקו ועיבדו את השדה באחווה וברעות.

יוסף טייב: הגיע הזמן שבו אחד מהם נשא אישה, ולכן חילקו ביניהם את השדה.

יוסף טייב: האח הנשוי בנה לעצמו בית חדש ועבר לגור שם עם אשתו, בעוד שהאח הרווק המשיך לחיות לבדו בביתו הישן.

יוסף טייב: שני האחים המשיכו לעבד את שדותיהם המבורכים וקצרו רווחים.

יוסף טייב: חלפו השנים, לאח הנשוי נולדו ילדים, בעוד שהאח השני נשאר בודד.

יוסף טייב: באחד הלילות חשב לעצמו האח הרווק: יש לי שדה גדול ומבורך, פרנסה בשפע מצויה אצלי, ואני מתגורר לבדי.

יוסף טייב: גם לאחי, אומנם, יש שדה גדול ומבורך, אבל הוא צריך להאכיל את בני ביתו.

יוסף טייב: ממחשבה – למעשה: באמצע הלילה קם ממיטתו, יצא מהבית אל הגורן, אסף בידיו כמה אלומות של חיטה, טיפס במעלה הגבעה שהפרידה בין בתי האחים והניח אותן יחד עם אלומותיו של האח הנשוי.

יוסף טייב: האח הנשוי נהג לעשות כאחיו: מדי לילה פסעו האחים הלוך ושוב, כל אחד מהם טיפס על הגבעה, חצה את גבול השדות והוסיף חיטין לגורן של אחיו.

יוסף טייב: מדי בוקר היה תוהה כל אחד מהם איך זה שערמת החיטה בגורן מתברכת ונראה כאילו אינה מצטמצמת כלל.

יוסף טייב: באחד הלילות, בעודם מטפסים להביא את אלומותיהם זה לזה, נפגשו שני האחים בפסגת הגבעה.

יוסף טייב: הם הבינו מייד מה קרה, נפלו זה לזרועותיו של זה, בכו, התחבקו והתנשקו.

יוסף טייב: זו הגבעה, חבריי חברי הכנסת, שעליה בחר בורא העולם לבנות את בית מקדשנו.

יוסף טייב: אין זה משנה היכן אנו נמצאים, בכל מקום שבו תהיה מצויה האהבה – שם תשרה השכינה.

יוסף טייב: אהבה וכבוד בין בני אדם הם יסוד של שלמות החיים.

יוסף טייב: למרות שישנם שבטים-שבטים, קבוצות של אנשים שמראם ודעותיהם שונים זה מזה, חלקם קרובים ליהדות וחלקם אינם קרובים, ישנן קבוצות חזקות בישראל וישנן חלשות, אבל בסופו של דבר כולנו בני איש אחד אנחנו.

יוסף טייב: התקבצנו כאן, בארץ ישראל – הארץ שיש לכל יהודי בעולם חלום והשתוקקות להגיע אליה; ארץ יפה, קדושה ונעימה, שמאחדת אותנו ומכילה בתוכה את כל השבטים מכל קצוות תבל.

יוסף טייב: מוטב שניכשל באהבת חינם מאשר בשנאת חינם.

יוסף טייב: הבה, חברים, נרבה אהבת חינם, ולא ההפך.

יוסף טייב: מסופר על נפוליאון שבמלחמותיו לכבוש את אירופה יצא לו לסייר בשכונה יהודית.

יוסף טייב: היה זה ליל תשעה באב.

יוסף טייב: סייר נפוליאון ברחובות השכונה, וראה שהאנשים צועדים כשראשם מושפל, רגליהם יחפות והם כמעט אינם משוחחים זה עם זה.

יוסף טייב: כשעבר ליד בית הכנסת נבהל נפוליאון ונחרד לשמוע קול יללה.

יוסף טייב: הוא הציץ פנימה וראה אנשים מבוגרים וצעירים יושבים בחושך, נרות בודדים מאירים את בית הכנסת, וקול בכי נשמע בחלל.

יוסף טייב: מיהם הבוכים?

יוסף טייב: לא ילדים קטנים, לא נערים וצעירות, אלא אנשים מבוגרים מתייפחים בדמעות שליש.

יוסף טייב: ביקש נפוליאון לקבל הסבר.

יוסף טייב: זימן אליו כמה מהמתפללים ודרש מהם תשובות: למה אתם בוכים ועצובים כל כך?

יוסף טייב: ענו לו: אנחנו בוכים על חורבן הבית.

יוסף טייב: חורבן הבית?

יוסף טייב: איזה בית?

יוסף טייב: שאל נפוליאון.

יוסף טייב: הם הסבירו לו שבירושלים היה בית מקדש, לא אחד, אלא שניים, ושם היו מקריבים קורבנות לבורא עולם.

יוסף טייב: זה היה בית תפארתו ומרכזו הרוחני של העם היהודי כולו.

יוסף טייב: הבית הזה נחרב פעמיים, ומאז היהודים מתאבלים על חורבן הבית.

יוסף טייב: נפעם נפוליאון וביקש לדעת מתי אירע הדבר הנורא הזה.

יוסף טייב: חורבן הבית הראשון, עונים לו, היה לפני 1,750 שנה, והבית השני – לפני 1,250 שנה.

יוסף טייב: נדהם נפוליאון והתרגש מאוד, ואמר בקול מהדהד: עם שזוכר את עברו – יש לו עתיד.

יוסף טייב: את השאלה ששאל נפוליאון שאל הרבה מאוד שנים לפניו הפילוסוף היווני אפלטון.

יוסף טייב: הוא היה מגדולי חכמי יוון בזמן חורבן בית המקדש הראשון.

יוסף טייב: פעם אחת הוא הגיע לירושלים וביקש לחזות במו עיניו, מקרוב, בחורבנה של ירושלים.

יוסף טייב: בהגיעו להר הבית, פגש אפלטון את ירמיהו הנביא כשהוא משתטח על עצי ואבני בית המקדש השרופים ובוכה.

יוסף טייב: טען אפלטון נגדו: מדוע אתה בוכה על עצים ואבנים שנחרבו, הרי החכם לא יבכה על העבר אלא יבנה את העתיד.

יוסף טייב: השיב לו ירמיהו הנביא בעקיפין, כדרכו, ואמר לו: הצג בפניי כמה מחקירותיך בפילוסופיה ואשיב לך.

יוסף טייב: הציג בפניו אפלטון מחקירותיו בתורת הפילוסופיה, והנביא ירמיהו השיבו בדברי חוכמה שמצאו חן מאוד בעיניו של אפלטון.

יוסף טייב: כל כך התלהב עד שאמר לירמיהו הנביא שאין אלו דברי חכם אלא דברי מלאך.

יוסף טייב: ענה לו ירמיהו: אין זו חוכמה של מלאך – זו חוכמה השאובה מן העצים והאבנים האלו, ולכן אני בוכה עליהם.

יוסף טייב: חוכמת התורה היא לא חוכמה כשאר החוכמות של האומות.

יוסף טייב: חוכמת התורה היא חוכמת אלוקים חיים.

יוסף טייב: זו לא חוכמה שאפשר להמציא ולפתח סתם ביום מן הימים.

יוסף טייב: כל קיומה הוא בעצם המשכיותה מדור לדור, ממעמד הר סיני ועד לדורנו אנו.

יוסף טייב: זו העוצמה של עם ישראל, שלא להפסיק את המשכיות העבר גם אם היה חורבן.

יוסף טייב: בעצים ובאבנים של החורבן יש המשך, יש מסורת.

יוסף טייב: מהעצים והאבנים האלו אנו צריכים לנשום את העבר כדי שנוכל להמשיך את העתיד.

יוסף טייב: זה מה שענה ירמיהו הנביא לאפלטון: אני בוכה על העצים והאבנים, כי מהם כל חוכמתי.

יוסף טייב: אנחנו חיים מהעבר ולא מהעתיד.

יוסף טייב: נמצאים אנו בימי בין המצרים.

יוסף טייב: הביטוי "בין המצרים" מופיע במגילת איכה, המתארת את החורבן של הבית הראשון ואת מצבה של ממלכת יהודה בעקבות החורבן.

יוסף טייב: אומר הפסוק: "גלתה יהודה מעני, ומרב עבודה היא ישבה בגוים ולא מצאה מנוח כל רדפיה השיגוה בין המצרים".

יוסף טייב: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, האם לא הגיע הזמן לומר: די, עד כאן?

יוסף טייב: האם לא הגיע הזמן לומר די למלחמות האגו?

יוסף טייב: האם לא הגיע הזמן להתאחד למען העם היושב בציון, הרעב לפת לחם, הרואה את הכלכלה קורסת ואת נבחריו עסוקים בזוטות במקום לדאוג לחלשים ולשקופים?

יוסף טייב: אני רוצה לסיים בפרפרזה לשיר המפורסם "זוהי ארץ":

יוסף טייב: זוהי ארץ כל כך קטנה ששטחה על מפת העולם אינו מספיק כדי לכתוב את שמה בתוכו.

יוסף טייב: / זוהי הארץ אשר "עיני ה' אלוקיך בה מרשית השנה ועד אחרית שנה".

יוסף טייב: / זוהי הארץ שבה אנו צריכים להקטין את הפערים בין שכבות האוכלוסייה.

יוסף טייב: / זוהי הארץ שבה אנחנו רוצים לחיות בסטטוס קוו ולא לפרוץ אותו.

יוסף טייב: / זוהי הארץ שבה אם לא נגיש תקציב בעוד חודש ימים, אנו עלולים להגיע לבחירות רביעיות.

יוסף טייב: / זוהי הארץ היחידה שאני רוצה לחיות בה, ומאהבתי אליה הגעתי אליה מארץ הולדתי צרפת.

יוסף טייב: / זוהי הארץ שבה אח מכבד ואוהב את אחיו.

יוסף טייב: / זוהי הארץ של כולנו.

יוסף טייב: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה, חבר הכנסת יוסף טייב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מליאת הכנסת תצא כעת להפסקה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מודה על הכול, חברי הכנסת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

בשעה 18: << נושא >> מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת << נושא >>

שרן השכל: אני מחדשת את הדיון במליאת הכנסת.

שרן השכל: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020; הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 3), שהחזירה ועדת הכספים.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: [מס' מ/1341; דברי הכנסת, חוב' י"ח, ישיבה 54; נספחות.

שרן השכל: ]

שרן השכל: אנחנו נעבור להצעת החוק הראשונה.

שרן השכל: הצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), התש"ף

שרן השכל: –2020, לקריאה שנייה וקריאה שלישית, בכפוף להנחה על שולחן הכנסת – קיבלה פטור מחובת הנחה.

שרן השכל: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, אדוני שר האוצר, רבותיי חברי הכנסת, אנחנו בימים האלה עובדים על כמה הצעות חוק.

משה גפני: הצעות החוק, המכנה המשותף ביניהן הוא שאנחנו מבקשים לעזור לכולם: לעזור לעצמאים, לעזור לשכירים, לעזור לעסקים.

משה גפני: בחוק שאנחנו מציעים עכשיו, חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), קודם כול אנחנו מגדילים את סכום ההוצאה הממשלתית באופן כזה שיהיה ניתן לתת מענקים לכל הנושאים שעליהם אנחנו מדברים.

משה גפני: אנחנו מדברים פה על ביטוח אבטלה, אנחנו מדברים על מענק לבני 67 ומעלה, אנחנו מדברים על עצמאים, אנחנו מדברים על חיילים משוחררים, אנחנו מדברים על מענקי סיוע לעצמאי ולשכיר בעל שליטה בחברת מעטים – אנחנו מדברים על מכלול שלם של נושאים.

משה גפני: תפקידם של החוקים האלה, שאני מקווה שהם יתבצעו מהר, לעזור לכולם במצב הקשה שהם נמצאים בו.

משה גפני: עכשיו, אני רוצה להגיד פה משהו שהוא פחות שגרתי מהדברים הרגילים שאני אומר.

משה גפני: אני חייב לשבח את שר האוצר.

משה גפני: שר האוצר עזר לי באמת באופן כזה שאני יכול להגיד, גברתי היושבת-ראש, שהחוקים שאנחנו מדברים עליהם מובאים לאחר שהוצבעו פה אחד בוועדת הכספים.

משה גפני: היו כמה מחלוקות, מטבע הדברים.

משה גפני: כשמדברים על מכלול כזה גדול של נושאים, אז יש מחלוקות, יש מפלגות שונות, יש נושאים שונים, לא כולם רואים עין בעין את הכול.

משה גפני: כל אחד סבור – כל אחד; יש כאלה שסבורים שסייעו לקבוצה השנייה יותר ממה שסייעו לקבוצה שלהם.

משה גפני: שר האוצר בא לוועדה כאחד החברים, או יותר נכון כמעט כיושב-ראש הוועדה; לא יושב-ראש, בגלל שזה אני, אבל הוא בא.

משה גפני: אני אומר לחברים: הוא באמת ישב עם כולם וסייע באופן אקטיבי, לא רק לשמוע את מה שנעשה; הוא שמע את הבעיות, הוא סייע בעניין הזה.

משה גפני: ואני רוצה להגיד לחברי הכנסת: החוק שאנחנו מביאים – החוקים, בעצם, אנחנו נביא עוד שני חוקים, בעזרת השם – החוקים שאנחנו מביאים הוצבעו בוועדה פה אחד.

משה גפני: לא הייתה התנגדות.

משה גפני: להפך.

משה גפני: המטרה ראויה – זה מה שמדינה מתורבתת צריכה לעשות כשיש מצוקה כלכלית אצל המגזרים השונים: עצמאים, בעלי עסקים, שכירים.

משה גפני: המדינה מסייעת והיא עושה בכל דרך, היא עושה דברים שיעזרו לכולם.

משה גפני: היא מוציאה פה הרבה כסף.

משה גפני: אנחנו מגדילים את הגירעון.

משה גפני: בחוק הזה אנחנו מביאים אפשרות שהאנשים יוכלו להתפרנס באיזושהי צורה, ולכן אני משבח את שר האוצר בעניין הזה.

משה גפני: אני רק מבקש, אדוני שר האוצר: בוועדת הכספים יש הרבה בעיות – בפעם הבאה שיהיו בעיות, אני אקרא לך.

ישראל כץ: שקל בשנה.

משה גפני: שקל בשנה, אבל אנחנו נוריד מזה מס.

משה גפני: לא משנה.

משה גפני: אני אומר את זה בהומור ואני אומר את זה גם ברצינות.

משה גפני: אני אומר שהחוק הזה ראוי, ואני מבקש מכולם להצביע עבורו.

משה גפני: זה מסייע לכולם.

משה גפני: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש, תודה רבה, אדוני השר, תודה רבה, רבותיי חברי הכנסת, תודה רבה, אחמד טיבי.

שרן השכל: תודה רבה לך, יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת משה גפני.

ישראל כץ: יש אפשרות שאני – – –

שרן השכל: כן, בוודאי.

שרן השכל: בבקשה.

ישראל כץ: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

ישראל כץ: אני רוצה קודם כול לשבח את יושב-ראש הוועדה כבר בשלב הזה, את חבר הכנסת משה גפני, שבאמת כבקי ומיומן ניווט ברוחות סוערות.

ישראל כץ: מטבע הדברים כל הנציגים נאבקים עבור הציבורים שקרובים לליבם וגם עבור הכלל.

ישראל כץ: וזכיתי גם כשבאתי, באמת, לחזור ולראות את העבודה החשובה בראייה ממלכתית כוללת.

ישראל כץ: תבורך על הדבר.

ישראל כץ: אני מאוד שמח שהחוקים האלה – החוק הזה שאנחנו מדברים עליו עכשיו הוא חוק כבד משקל בהיקף של 90 מיליארד שקלים: 60 מיליארד שקלים תקציבים שעומדים לעבור, מתוכם 50 ומשהו מיליארד ישירות לציבור ועוד כ-8 מיליארד למטרות של האצת תשתיות, תמיכה בציבורים מיוחדים וקידום הכשרה מקצועית ותעסוקה.

ישראל כץ: ויש 30 מיליארד שקלים באשראי, בהלוואות.

ישראל כץ: החוק הזה, אני חייב לומר שאני השקעתי בו מאות מאות שעות עבודה, גם בחשיבה, גם במגע עם מוחים, עם מפגינים, עם קבוצות, שהביאו את הלקחים של הפעם הקודמת, של המון קריטריונים שהיו חייבים לשנות.

ישראל כץ: ואני חושב שעשינו את זה עד הקצה, עד הבאה לממשלה, תוך כדי הממשלה, אחרי הממשלה, עד ההבאה לוועדה ובעבודה חשובה ורבה בתוך הוועדה, כאשר כל אחד, בלי הבדלי קואליציה, אופוזיציה – באמת בחשיבה ממלכתית אחראית, מתוך תחושה של ערבות הדדית.

ישראל כץ: זה חוק של ערבות הדדית, ובאמת נציגי הציבור התלכדו כאן ואני חושב שמביאים כאן באמת הצעה – לאף אחד לא קל.

ישראל כץ: לאף אחד לא יהיה קל כל עוד לא יימצא החיסון והנגיף יהיה.

ישראל כץ: אבל אנחנו מקילים על ציבורים רחבים – על השכירים, על העצמאים, על בעלי עסקים – ברשת ביטחון כלכלית דינמית, שמתאימה את עצמה לכל התחומים כדי לסייע לעבור את התקופה.

ישראל כץ: ברגע שבעזרת השם יאושר החוק הזה היום, וגם החוק של המענקים, שידובר בו עוד מעט – המענק החד-פעמי – בעצם, ממחר מתחילה העבודה לרשום את זה ברשומות, להיערך באמצעות רשות המיסים, באמצעות החשבות הכללית, להתחיל להעביר לציבור את הכסף.

ישראל כץ: אני לקחתי על עצמי אחריות אישית לנצח על המקהלה הזאת.

ישראל כץ: ואני מזמין את כל חברי וחברות הכנסת להמשיך להיות שותפים בהבאת מידע, בפנייה בשם, בייצוג כל מי שפונה – כי אליי פונים הרבה, גם אליכם יפנו הרבה: רוצים מידע, רוצים קיצור, רוצים מגע, רוצים להבטיח שהדברים קורים.

ישראל כץ: אז אני בהחלט פונה לכנסת לאשר פה אחד, כמו שהיה עד עכשיו, להביא את המסר הזה לציבור.

ישראל כץ: אנחנו שמים כתף ביחד עם הציבור, מושיטים יד – לא פיזית, בתקופה הזאת – ונותנים ערבות הדדית שתאפשר לציבור לעבור את התקופה ולהתחבר לעתיד שאני בטוח שהוא יהיה עתיד ורוד, עתיד בכל הצבעים האופטימיים, ועם סיום המשבר אנחנו נתחבר כלכלית למקום הגבוה שהיינו בו ואפילו יותר, כדי שהמדינה וכל אזרחיה באמת יחזרו לשגשוג וצמיחה.

ישראל כץ: תודה רבה לכם.

שרן השכל: תודה רבה לך, שר האוצר ישראל כץ.

שרן השכל: ואנחנו נעבור לראשון הדוברים, חבר הכנסת מיקי לוי.

שרן השכל: לרשותך 15 דקות.

מיקי לוי: עשיתי לך הנחה.

שרן השכל: רבע שעה זה טוב.

מיקי לוי: רבע שעה.

מיקי לוי: הורדתי את כל ההסתייגויות.

קריאה: – – –

מיקי לוי: לא צריך להגזים, אני לא לארג' עד כדי כך.

שרן השכל: בבקשה, חבר הכנסת לוי.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי כנסת נכבדים, אדוני יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת גפני, באמת מונח לפנינו חוק שהוא מיני מיני תקציב מדינה.

מיקי לוי: זה בערך שביעית מתקציב המדינה.

מיקי לוי: זה תקציב ענק, כבד, שמקיף נושאים רבים מאוד.

מיקי לוי: ולא היה פשוט, היו התגוששויות יום-יומיות.

מיקי לוי: הנושאים האלה לובנו ביומיים או ביומיים וחצי, והיו בעיות.

מיקי לוי: אנשי האוצר נשלחו הביתה כדי לפתור וחזרו עם תשובות.

מיקי לוי: ואני בשלב הזה, אדוני השר, רוצה לשבח גם את המנכ"לית של משרדך, גם את אנשי משרדך – המנכ"לית לא זזה מהכיסא בוועדת הכספים – ואני רוצה לשבח אותך.

מיקי לוי: אני לא ראיתי שר שבא לשבת חמש וחצי-שש שעות, לא זז מהכיסא כדי לפתור את הבעיות.

מיקי לוי: והיו בעיות.

מיקי לוי: התווכחנו, לא הסכמנו על הכול והגשנו הסתייגויות.

מיקי לוי: בעניין הזה הגישה החיובית שלך – לא בכל דבר לא, אלא: רגע, בואו נבדוק.

מיקי לוי: גם אנחנו כאנשי אופוזיציה השגנו הישגים, וזה הרבה בזכותך, כי שר אוצר יכול לבוא ולהגיד – והייתי שם: לא, אני לא נותן כי אין לי, כי אני לא רוצה, כי אני לא רוצה אפילו להסביר.

מיקי לוי: בעניין הזה אני משבח אותך מקצה לקצה על הידיים הפתוחות.

מיקי לוי: לא כל דבר נתת, גם הסברת כשאתה לא יכול לתת, אבל כשהיו דברים הגיוניים כמו תוספת המענק לחיילים, 750 פלוס 500, שזו בשורה לשנה שלמה לכל המשתחררים במשך שנה שלמה; הם לא יכולים למצוא עבודה, הם לא יכולים לקבל דמי אבטלה – את ההגדלה הזו, אדוני השר, אתה אישרת כמעט בהינף יד, ממש: הלכת, חשבת מאחורי הדלת עם אנשי משרדך וחזרת עם תשובה חיובית.

מיקי לוי: אפילו אותנו הפתעת בגישה החיובית הזו שלך.

מיקי לוי: באמת היה מדובר כאן היום בנושאת מטוסים ענקית, שביעית מתקציב המדינה, 60 מיליארד שקל.

מיקי לוי: חלק מהכסף הזה, שהולך לפיצוי של העסקים עצמם, של השכירים, בהחלט יביא להנעת גלגלי המשק, כך אנחנו מקווים.

מיקי לוי: אני מודה שאני, בצד הכלכלי של העניין, וגם בחודש וחצי שחלפו כחבר בוועדת קורונה, חתרתי לפתוח עסקים.

מיקי לוי: אין לנו ברירה, הקורונה איתנו לאורך זמן, אנחנו צריכים ללמוד לחיות איתה, ואם לא נלמד לחיות איתה ולפתוח עסקים ולהניע את גלגלי המשק, הנינים שלנו ישלמו את המחיר הכבד הזה.

מיקי לוי: ואני רוצה באמת להודות לך פעם נוספת על זה שאתה מגלה הבנה לעניין שצריך להוציא את העגלה הזו מהבוץ ולתת לה לנוע.

מיקי לוי: גם הצוות של ועדת הכספים, היועצים המשפטיים שגית ואייל ונעה, וטמיר – כל הצוות עשה עבודת קודש והביא אותנו הלום.

מיקי לוי: לא היינו גומרים חוק כזה ענק אם לא היו שם שיתופי פעולה.

מיקי לוי: ואני אומר, לא שלא היו ויכוחים; היו ויכוחים, לפעמים מרים, לעיתים עם צעקות עד לב השמיים, אבל ידענו לצאת מזה ולהמשיך הלאה.

מיקי לוי: אתמול, אני לא יודע אם שמעת, אחד מאנשי מפלגתך אמר שאני שותף שלך.

מיקי לוי: אז בסדר, אני גאה להיות שותף שלך.

מיקי לוי: אני גאה להיות שותף שלך בנושאים מאוד מאוד חשובים למשק ולכלכלה הישראלית ולחברה בישראל.

מיקי לוי: ויכולים להעיד שותפים שלי כאן

מיקי לוי: שלאורך השנים שאני יושב בוועדת הכספים אני מצביע כ-65%–70% מההצבעות עם הממשלה, כשהחוקים הם ריאליים, הגיוניים, מסייעים.

מיקי לוי: אינני נוהג כאיש אופוזיציה בוועדת הכספים אלא בוחן כל דבר לגופו של עניין ובהחלט אמשיך גם לנהוג כך.

מיקי לוי: אנחנו יריבים פוליטיים, שלא יהיו לך אי-הבנות, אני אעשה לכם חיים קשים, אבל מה ששלכם – שלכם, ומה שצריך לציין כהישגים וכדברים שאתם עשיתם – זה יפה מאוד.

מיקי לוי: חלק מהדברים שהגשתי, למשל סברתי שלבעלי המסעדות היה צריך להוריד את ההשתתפות מ-40%.

מיקי לוי: הם ביקשו 25%, אני חשבתי שזה לא נכון, אבל כן משהו כמו 30% לכמה חודשים, מההוצאות הקבועות, כדי לתת למסעדות לפתוח ולהמשיך לרוץ הלאה.

מיקי לוי: זה לא הסתייע בידי.

מיקי לוי: אני אצטרך לבדוק את המצב הזה בעוד כמה חודשים, לבדוק דוחות כספיים ולראות באמת אם סכום הכסף הזה חסר, ואני שומר לי את הזכות לבוא ולהעלות את זה פעם נוספת.

מיקי לוי: אני גם חושב שהסכומים שניתנו לבעלי האולמות, 400 בעלי אולמות, הם בהחלט סכומים ראויים.

מיקי לוי: 0.5% זה כ-15% מהמחזורים שלהם.

מיקי לוי: בדקנו, חבר הכנסת קרעי ואני, כמה וכמה דוחות כספיים, ונוכחנו לדעת שבמקרים מסוימים הפיצוי של המדינה אף עובר מעל ומעבר למה שהוא מגיע.

מיקי לוי: אבל זה בסדר, משנקבע 0.5% זה נקבע.

מיקי לוי: בתוך הסכום הזה שניתן לבעלי האולמות, חבריי חברי הכנסת האחרים השותפים בוועדת הכספים ואני אמרנו לא פעם, ואני גם אומר מעל הדוכן הזה – למרות שיש כמה מהצד השני שאולי זה לא נראה להם, אבל אני דבק בעמדותיי, מאמין בדרכי: בעלי האולמות צריכים להחזיר את המקדמות שניתנו על ידי הזוגות הצעירים.

מיקי לוי: לזוגות הצעירים אין תמיד את הכסף, לעיתים הם אספו שקל לשקל כדי לשלם מקדמה לחתונה, כשהם תולים תקווה במתנות שהם יקבלו כדי להחזיר את התמורה לבעלי האולם.

מיקי לוי: אני מפציר בכם, מבקש מכם, הגיעו לפשרות עם הזוגות הצעירים ששילמו את המקדמות.

מיקי לוי: זה כסף שלהם.

מיקי לוי: אני מבין שגם בצד שלכם קשה.

מיקי לוי: אפשר לפרוס, אפשר להגיע להסדר.

מיקי לוי: אל תגיעו עם הזוגות הצעירים לבית המשפט.

מיקי לוי: זה לא מכובד, זה לא יאה, תחזירו להם את הכסף.

אחמד טיבי: עבר כמעט רוב הזמן.

מיקי לוי: אתה יודע מה זה שבע דקות ו-13 שניות?

מיקי לוי: אתה רוצה קצת ממני, אחמד?

אנטאנס שחאדה: 60% עבר.

אחמד טיבי: יש פה אנשים שכמוך הם עשר שעות רצוף בישיבה בוועדת הכספים.

מיקי לוי: אז אני אנסה, אני אשתדל.

מיקי לוי: ראיתי כאן את השר – הוא איננו.

מיקי לוי: אתם יודעים מה, אני לא אדבר יותר על הוועדה, אני אדבר על משהו מאוד מאוד חשוב.

מיקי לוי: חבל שהשר שטייניץ איננו פה, ראיתי אותו מסתובב בחוץ.

מיקי לוי: לפני כשבוע הגשתי הצעת חוק פשוטה, שמשום מה נפסלה בוועדת שרים לחקיקה, נדחתה לחודשיים.

מיקי לוי: גם כששימשתי סגן שר האוצר הובלתי מהלך של גריטת אותן ספינות מנוף שמורידות את הרשתות, את המכמורות לתחתית הים, גוררות, כדי לדוג דגים.

מיקי לוי: אין לי בעיה, זה חוקי, על פי חוקי הדיג זה בסדר גמור.

מיקי לוי: אבל פתאום התעוררתי כשמדינת ישראל מרכיבה במימי הים התיכון שני צינורות חשובים מאוד: אחד שיוביל גז לאירופה ואחד שיוביל גז למצרים.

מיקי לוי: אני אמרתי: אני חושש מאוד שאפילו בטעות – וגם לפעמים אותן ספינות מבצעות את הדיג שלא בתחום הדיג שמסומן להן.

מיקי לוי: תחשבו רגע שאחת המכמורות האלה גוררת את אחד הצינורות שמוביל גז או לאירופה או למצרים – איזה נזק, גם לסביבה, גם לצינור.

מיקי לוי: הרי ייקח שבועות לתקן.

מיקי לוי: זה נזק של עשרות מיליוני שקלים.

מיקי לוי: למה רציתי את השר יובל שטייניץ?

מיקי לוי: השגתי את הסכמתו של השר יובל שטייניץ להגיש הצעת חוק פרטית, למרות שאמרתי: קחו, זה לא עניין של קרדיט, אני מדבר על חשיבות העניין.

מיקי לוי: אני צריך 3.5–4 מיליון שקלים כדי לקנות GPS ולצייד את אותן 16 ספינות מכמורת כדי שתהיה לנו שליטה להיכן הם נכנסים.

מיקי לוי: זה אומר שהם לא נכנסים לתחומי הקו ששם מונחים צינורות הגז.

מיקי לוי: חוק נורא פשוט.

מיקי לוי: מה עוד שהחברה להגנת הטבע מחזיקה מוקד 24/7 ויכולה לדעת בדיוק איפה נמצאת כל ספינה.

מיקי לוי: ואני לא אומר שהספינה הולכת לדוג באותם מקומות שלא כדין – עקב טעות.

מיקי לוי: החוק נפסל.

מיקי לוי: יותר נכון, החוק נדחה בחודשיים.

מיקי לוי: עזבו אתכם, קחו את החוק ותגישו ממשלתי, כי אם יהיה נזק, יהיה נזק אדיר.

מיקי לוי: מה עוד שהעלויות הן אפסיות.

מיקי לוי: משרד האנרגיה, על פי הרשאתו של השר שטייניץ נתן 3.5 מיליון שקל לקנות את ה-GPS, לעדכן את המפות ולהכניס את זה למוקד 24/7.

מיקי לוי: הכול היה סגור.

מיקי לוי: עזבו אתכם שאני מהאופוזיציה; תתפקחו, קחו את החוק ותעבירו אתם.

מיקי לוי: חס וחלילה, אם יהיה נזק לאחד הצינורות בחודשים הקרובים האחריות לא תהיה עליי, אני עשיתי את מלאכתי.

מיקי לוי: לכן אני מציע – ומי ששומע – לשרים, לממשלה: תרימו את הכפפה הזאת, קחו ותעבירו את החוק שמחייב את ספינות הדיג.

מיקי לוי: אנחנו נממן את זה – השר שטייניץ, משרד האנרגיה יממן את זה וירכיב GPS על אותן ספינות מכמורת כדי לוודא שהן לא נמצאות מעל המיקום של צינורות הגז של מדינת ישראל.

מיקי לוי: אוי לנו אם יהיה לנו שם איזשהו נזק.

מיקי לוי: אני מתפלל שלא יהיה.

מיקי לוי: אולי מישהו שומע, ייקח את החוק, יעביר אותו ויבצע.

מיקי לוי: אני לא רוצה קרדיט, אני לא רוצה כלום, אני לא רוצה אפילו ששמי ייזכר.

מיקי לוי: אני רק רוצה פתרון כדי שנהיה בטוחים שהנושא הזה באמת מכוסה.

מיקי לוי: על קצה המזלג – לא נשאר הרבה זמן – הגשתי גם הסתייגויות בעניין הזה.

מיקי לוי: אני גם אזכיר את זה בנאום הבא.

מיקי לוי: אני סברתי שלא צריך לתת מענק למי שלא איבד את מקום עבודתו.

מיקי לוי: לא צריך לתת מענק לי ול-120 חברי כנסת.

מיקי לוי: צריך לקחת את אותו מענק שניתן באופן כולל לכלל אזרחי מדינת ישראל ולתת אותו למי שאיבד את מקום עבודתו – להגדיל את המענק, לא לתת אותו לנו.

מיקי לוי: נכון, זה נשמע טוב יותר, מחלקים כסף לכולם.

מיקי לוי: ראיתי בעיתון איזשהו הליקופטר שמפזר שטרות של כסף מעל ערי מדינת ישראל.

מיקי לוי: לא, שלא תטעו – הגירעון יהפוך להיות גירעון גדול, החובות הם גדולים וחובות צריך להחזיר.

מיקי לוי: החוב–תוצר שלנו גדל כי לא הייתה ברירה – היה צריך להוציא כסף כדי להניע את המשק כדי לפצות את האנשים וכו'.

מיקי לוי: אבל חובה חובה חובה עלינו להניע את גלגלי המשק.

מיקי לוי: אני מברך על כניסתו של פרופ' רוני גמזו, שמביא משב רוח מרענן עם תפיסת עולם חדשה, שאומרת שלא מטילים סגר אלא רק אם אין לנו ברירה, או מטילים סגר נקודתי.

מיקי לוי: שמעתי את חלקי הדברים שלו.

מיקי לוי: חייבים להניע את גלגלי המשק, חייבים לשלוח את הילדים.

מיקי לוי: סתם לדוגמה, חייבים לפתוח בריכות לפעוטות, כי ההורים, מהבריכות שסגרו להם הולכים לבריכות של הגדולים ומסכנים את הפעוטות עצמם.

מיקי לוי: לחשוב, לחשוב.

מיקי לוי: סגרו, גברתי, את המוזיאונים למדע.

מיקי לוי: למה?

מיקי לוי: והמוזיאונים פתוחים, פתחנו אותם.

מיקי לוי: במקום שהנוער יסתובב ברחובות או יהיה תקוע בבית עם הטלוויזיה או בהפגנות, שילך קצת.

מיקי לוי: סגן שר הבריאות הבטיח לי לפתוח את זה.

מיקי לוי: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת מיקי לוי.

שרן השכל: אנחנו נעבור לדובר הבא.

שרן השכל: חבר הכנסת אחמד טיבי, לרשותך חמש דקות, בבקשה.

אחמד טיבי: מכובדתי היושבת-ראש, רק לפני שעה קלה, כבוד השר, רבותיי חברי הכנסת, רבותיי חברי הרשימה המשותפת, הסתיימה ישיבה בת עשר שעות רצופות של ועדת הכספים שדנה בחוקים מיוחדים לקורונה ובעיקר בחוק מענק לכל אזרח.

אחמד טיבי: הדיונים לא היו קלים, לעיתים הם עלו לטונים גבוהים כי חברי הכנסת רצו לשפר, להשיג, להביא תועלת, לשדרג.

אחמד טיבי: במיוחד, למשל, בנושא המענק לילדים.

אחמד טיבי: לפני יותר משבוע, חבר הכנסת ינון אזולאי, העליתי בוועדת הכספים את הנושא של מענק לילדים מעבר לילד השלישי, שהוביל חבר הכנסת גפני.

אחמד טיבי: גם אתה הצגת את זה.

אחמד טיבי: אתמול העלינו את זה כאן, ובלילה היו שיחות ביני לבין חבר הכנסת גפני.

אחמד טיבי: הוא ניהל את המגעים עם משרד האוצר.

אחמד טיבי: לאחר שהשר כץ הגיע לוועדה ושמע את הבקשות הוא הכריע שעד הילד הרביעי זה 500 שקל והחל מהילד החמישי זה 300 שקל.

אחמד טיבי: זה חשוב, זה צעד בכיוון הנכון, כבוד השר.

אחמד טיבי: זאת אמירה חברתית.

אחמד טיבי: היא שברה את תקרת הזכוכית במשך שנים אחורה.

אחמד טיבי: אני רואה בזה, לבד משיתוף הפעולה עם גפני בוועדה והשיח עם שר האוצר – חשוב ששר האוצר יבוא לוועדה להקשיב ואחר כך להגיב.

אחמד טיבי: כך היה.

אחמד טיבי: נושא שני שאני רואה גם בו הישג לסיעה שלנו, לרשימה המשותפת, זה הישג לעיר נצרת.

אחמד טיבי: כמו שאילת וטבריה קיבלו עשרות מיליונים על פי החלטת ממשלה מיוחדת.

אחמד טיבי: לקראת סוף הישיבה, שבה השתתפו חבריי חברי הרשימה המשותפת חברי ועדת הכספים: אנטאנס שחאדה – חברי אנטאנס, אני מברך אותך שבזמן קצר אתה מכיר את העבודה, מכיר את התקנון, התחלת להכיר את עבודת ועדת הכספים, שהיא עבודה קשה ומייגעת; חברתי עאידה תומא סלימאן, שהיא מנוסה, כיו"ר הוועדה למעמד האישה, והצטרפה לוועדת הכספים והציגה את הנושא של בני 18 עד 20 ודמי אבטלה – זה לא עלה יפה, אבל חשוב שהצגנו את זה, ואת במיוחד; חבר הכנסת אוסאמה סעדי, מ"מ קבוע בוועדת הכספים, שהתרומה שלו תמיד תרומה סגולית וייחודית, שבא והעשיר את עבודת הכנסת גם בדרישה לנושא חדש, גם בהסתייגויות נכונות וגם בנושא נצרת.

אחמד טיבי: לקראת סוף הישיבה – גדעון, תן לי את השר רק לכמה דקות.

גדעון סער: כל אחד רוצה, אבל.

אחמד טיבי: בסדר, אבל אחרי עשר שעות בוועדת הכספים – לא היה לנו קל.

אחמד טיבי: לקראת סוף הישיבה, אחרי ההסתייגויות שהגשנו בשם הרשימה המשותפת, שר האוצר, ואני רוצה להודות לו, נענה לבקשה שלנו לנהוג בנצרת, כמו באילת וטבריה, כבעיר תיירות מוכה בגלל משבר הקורונה.

אחמד טיבי: הוא החליט והודיע לנו שהוא יפעל, עם כולנו יחד, גם בעזרת חבר הכנסת גפני, יושב-ראש הוועדה, שמגיעה לו תודה, לקבלת החלטת ממשלה מיוחדת לעיר נצרת בסך 30 מיליון שקל.

שרן השכל: 20 שניות.

אחמד טיבי: 20 מיליון שקל יש לי?

שרן השכל: 20 שניות.

אחמד טיבי: 20 שניות, אוקיי.

אחמד טיבי: אני בא מוועדת הכספים.

אוסאמה סעדי: הוא בא מוועדת הכספים, מדברים במיליונים שם, רק מיליונים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו כבר לא מכירים שניות או דקות.

אחמד טיבי: מייד התקשרנו לראש עיריית נצרת עלי סלאמי, יחד עם עוזר השר, ובישרנו לו על כך.

אחמד טיבי: בשבועיים-שלושה הקרובים אני מקווה שההחלטה הזאת של הממשלה תתקבל, יצביעו עליה ותהיה החלטה כזאת, כי נצרת היא עיר חשובה, עיר תיירות שנפגעה קשה בגלל משבר הקורונה.

אחמד טיבי: אני גאה בעבודה הקשה – שוב, גברתי היושבת-ראש, ובזה אני מסיים – של חבריי לסיעה אנטאנס, עאידה ואוסאמה.

אחמד טיבי: היום עבדנו בעבודת צוות, שהביאה תוצאות, גם בנושא המענק לילדים וגם בנושא העזרה והסיוע לעיר נצרת.

אחמד טיבי: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת אחמד טיבי.

שרן השכל: אני אזמין את הדובר הבא, אנטאנס שחאדה.

שרן השכל: בבקשה, גם לרשותך חמש דקות.

שרן השכל: בבקשה.

אנטאנס שחאדה: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, נכון, היה לנו יום ארוך, יום קשה, ועבדנו ביחד ברשימה המשותפת כמעט עשר שעות בוועדת הכספים.

אנטאנס שחאדה: אבל כן, זה חלק מהתפקיד שלנו, זה חלק מהאחריות שלנו.

אנטאנס שחאדה: אני רוצה לפנות היום באופן מיוחד לאוכלוסייה שלנו, האוכלוסייה הערבית, ולכן אדבר בשפה הערבית.

אנטאנס שחאדה: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: דבר ראשון לעמיתים ברשימה המשותפת, תהיו בריאים.

אנטאנס שחאדה: היום היה ארוך, קשה ולא קל.

אנטאנס שחאדה: אולם חשוב שנבהיר לציבור שלנו, האנשים שלנו והמשפחות שלנו שהיום האשימו אותנו במידה מסוימת בשל סוגיית המענקים לילדים ולמשפחות בגלל קורונה.

אנטאנס שחאדה: היו קולות המצריכים הבהרה ופה המקום להבהיר: כן, אנחנו עובדים כרשימה משותפת.

אנטאנס שחאדה: כן, אנו פועלים למען האינטרסים של הציבור שלנו, למען האינטרסים של המשפחות שלנו והאנשים שלנו.

אנטאנס שחאדה: אנו רואים את המשבר והמצוקה הכלכלית ובעיות האנשים היום-יומיות.

אנטאנס שחאדה: ובנסיבות האלה, כן, אנו רוצים לעבוד ולשתף פעולה, והיום היה שיתוף פעולה מצוין עם יושב-ראש ועדת הכספים הרב גפני, ואנו מתגאים בכך שאנו מסוגלים ומצליחים לשתף פעולה.

אנטאנס שחאדה: ייצג אותנו במשא ומתן ד"ר אחמד טיבי, במטרה לשפר ולהעלות את המענקים לאזרח, ובפרט לילדים.

אנטאנס שחאדה: זה לא דבר של מה בכך שאנו מעלים את סכום המענק מעבר לילד הרביעי מ-100 או 250 ל-300 שקל ללא הגבלה על מספר הילדים – 500 שקל לילד הרביעי, ולאחר מכן 300 שקל לכל הילדים.

אנטאנס שחאדה: כן, אנו משתפים פעולה, עובדים ונלחמים בתוך הוועדות ובתוך הכנסת למען האנשים שלנו והמשפחות שלנו, ואנו מתגאים בכך.

אנטאנס שחאדה: ואיננו מזניחים לא את הבעיות הגדולות הפוליטיות והלאומיות ולא את דאגות האנשים היום-יומיות, משום שאם נזניח את דאגות האנשים היום-יומיות הרי שניכשל בתפקוד שלנו ובעבודה שלנו.

אנטאנס שחאדה: ואכן, היום היה הישג טוב לרשימה המשותפת, שיתוף הפעולה והעבודה הקולקטיבית נשאו פירות.

אנטאנס שחאדה: נושא נוסף שנחלנו הצלחה בו היום הוא סוגיית העיר נצרת, משפחתי, אנשינו ואהובינו.

אנטאנס שחאדה: אנחנו – –)

בצלאל סמוטריץ': – – – עיד אל-אדחא.

אנטאנס שחאדה: תלמד ערבית, סמוטריץ'.

אנטאנס שחאדה: (– – אנחנו נמצאים כעת בפתחו של עיד אל-אדחא, וכל שנה ומשפחותינו ואנשינו בטוב.

אנטאנס שחאדה: זה חודשיים אנו דורשים מהמשרדים, מהוועדות ומהכנסת שיטפלו בנצרת, שתקבל את המגיע לה.

אנטאנס שחאדה: דרשנו שיכירו במעמד התיירותי של נצרת ובחשיבותה לחברה הערבית בישראל, לכל החברה הערבית בפנים – בחשיבותה מבחינת התיירות, הכלכלה והתרבות.

אנטאנס שחאדה: היא מקום תעסוקה גדול, ובפרט במשבר קורונה העיר נצרת נפגעה קשה כלכלית.

אנטאנס שחאדה: עקבנו אחר הנושא ברשימה המשותפת וערכנו ביוזמת חברת הכנסת, עמיתתנו היבה יזבק, ישיבה בוועדת הפנים בהשתתפות ראש עיריית נצרת מר עלי סלאם.

אנטאנס שחאדה: הייתה ישיבה קשה, אבל דרשנו, שמנו את דרישת נצרת על השולחן, ולאחר מכן היה ביקור טוב של שר התיירות בעיר נצרת, בעיריית נצרת, והוא התוודע לבעיות הקשות במשבר הכלכלי הפוקד את נצרת בעקבות השבתה שלמה של תחום התיירות בנצרת.

אנטאנס שחאדה: כל הנושאים האלה הצטברו, והיום הצלחנו, במסגרת הלחץ שאנו מפעילים, ומשום שיש שלושה חברים לרשימה המשותפת בוועדת הכספים, ומשום שיש 15 חברי כנסת שמייצגים את הציבור החלש, הנרדף והמוחלש הזה במרכז קבלת ההחלטות.

אנטאנס שחאדה: עבדנו נכון, קבענו את המטרות נכון, והתהוותה בפועל הכרה, גם אם לא מפורשת, שכן, נצרת היא עיר תיירותית מרכזית, נצרת היא עיר כלכלית מרכזית לחברה הערבית, נצרת היא כמו הערים האחרות והיא ראויה בהחלט לתמיכה הזו ולתקציבים האלה, ללא כל אפליה.

אנטאנס שחאדה: 30 המיליון, אין בעיה, אבל 30 מיליון הם הכרה בעוולה, הכרה באפליה.

אנטאנס שחאדה: 30 מיליון הם התחלה.

אנטאנס שחאדה: אנו נעקוב אחר המצב בנצרת.

אנטאנס שחאדה: היא כמו כל הכפרים והערים הערביות.

אנטאנס שחאדה: אנו היינו בימים האחרונים גם בג'יסר א-זרקא כשהיו הריסות ובעיות, ונבקר בכל היישובים הערביים.

אנטאנס שחאדה: הבעיות היום-יומיות האלה מעצבות את קיומנו וזהותנו הקולקטיבית, ואנו שמים בראש מעיינינו את המצב המדיני, החברתי והכלכלי וגם את סוגיות האלימות שאנו עומדים מולן, ושמקורן האפליה במדיניות הממשלה.

אנטאנס שחאדה: נעקוב אחר כל הסוגיות האלה.

אנטאנס שחאדה: ) ולסיום, גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, עוד פעם, אנחנו לא נוותר, אנחנו נדרוש את כל הזכויות שמגיעות לנו.

אנטאנס שחאדה: אבל למדנו על בשרנו, מתוך ניסיון ארוך שנים, שרק מאבק פוליטי משולב – מאבק פרלמנטרי, עבודה פרלמנטרית, מאבק עממי, רשויות מקומיות, ועדת המעקב, איחוד כוחות ושילוב ידיים – יכול להשיג תוצאות.

אנטאנס שחאדה: נשנה את המעמד הכלכלי-חברתי-אזרחי, וגם הלאומי, של האזרחים הפלסטינים בישראל.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

שרן השכל: הדוברת הבאה – חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

שרן השכל: בבקשה, גם לרשותך חמש דקות.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושבת-ראש, חברי כנסת נכבדים, יש לי וידוי.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להתוודות שבתחילת הקדנציה הזו הייתה התלבטות בשבילי לאיזה ועדה אצטרף כנציגה של הרשימה המשותפת.

עאידה תומא סלימאן: כשהוחלט שאני אהיה חברה בוועדת הכספים, חבריי, לא כל כך אהבתי את העניין.

עאידה תומא סלימאן: אני לא אשת כספים, כל החיים שלי התעסקתי דווקא באלה שאין להם כספים ושלא מקבלים כספים ומודרים תמיד מהתקציבים שקיימים.

שרן השכל: צריך יותר נשים בתוך המקומות האלה.

עאידה תומא סלימאן: נכון, וזה מה ששכנע אותי.

עאידה תומא סלימאן: אמרו לי: שברת הרבה מוסכמות, בואי תשברי את המוסכמה הזו שרק גברים מתעסקים בנושאים האלה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו, הח"כיות, גם רוצות להיות בוועדת הכספים.

עאידה תומא סלימאן: היום אני אומרת לכם, חבריי ברשימה המשותפת, תודה שדחפתם אותי להיות בוועדת הכספים, כי היום הרגשתי מה זה לעשות קצת צדק, מה זה – – –

קריאות: – – –

עאידה תומא סלימאן: אני מודה לכם שנתתם לי היום ללכת לישון בהרגשה שעשינו קצת צדק עם הילדים שרצו להדיר אותם מהמענקים האלה, עם הילדים שרצו שוב להפלות אותם בגלל שהם באים ממשפחות ברוכות ילדים.

עאידה תומא סלימאן: תודה לחבר הכנסת יושב-ראש ועדת הכספים מר גפני על זה שהיית והובלת את המאבק הזה.

עאידה תומא סלימאן: שנים, שנים הפלו לרעה את הילדים, בגישה, בעיניי, גזענית, מתנשאת, שמסתכלת על הילדים האלה – איך אמרנו, פתאום אם זו משפחה ערבית היא מרובת ילדים ואם היא משפחה יהודית היא ברוכת ילדים.

עאידה תומא סלימאן: אז הילדים שלנו ברכה, והילדים שלנו הם העתיד, ובגלל זה נלחמנו, כדי שכל ילד בהיותו ילד במדינה הזו יקבל את המענק הזה, והצלחנו.

עאידה תומא סלימאן: אני היום מרגישה טוב עם חברותי בוועדת הכספים.

עאידה תומא סלימאן: למרות שהתעקשנו וניסינו, אנחנו לא טוענים שהצלחנו לשבור את כל המחסומים שנובעים מגישות, בעיניי, גזעניות.

עאידה תומא סלימאן: אני מפנה את דבריי לשר האוצר וגם לסגן שר האוצר, ולחבר הכנסת אייכלר במקרה גם כן, כדי שייתן לשר להקשיב לי.

עאידה תומא סלימאן: מתחילת משבר הקורונה העלינו שוב ושוב ושוב, מאה אלף פעמים, את נושא דמי האבטלה לצעירים מגיל 18 עד 20.

עאידה תומא סלימאן: רק הצעירים הערבים נפגעים מאי-מתן דמי אבטלה.

עאידה תומא סלימאן: הם עבדו שנים, הם שילמו ביטוח לאומי, הם שילמו מיסים, ומגיע להם שבמשבר הזה הם יקבלו את התמיכה.

עאידה תומא סלימאן: לא נשתוק, לא נעבור על זה בשקט, ונמשיך לבקש את הזכות הזו.

עאידה תומא סלימאן: לא רוצים רק מענקים, רוצים גם זכויות, ובעיקר זכויות.

עאידה תומא סלימאן: הלילה אני גם הולכת לישון, כמובן אחרי שנצביע, עם הרגשה טובה שלגבי העיר שלי נצרת, איפה שנולדתי, איפה שגדלתי, הצלחנו, הרשימה המשותפת, ובזכות חבריי שהיו בישיבה – חבר הכנסת אחמד טיבי, חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי – להביא את התקציבים שינסו להוציא את נצרת מהמשבר הכלכלי העמוק.

עאידה תומא סלימאן: (אומרת בערבית: בני עמי בנצרת, רשמנו היום הצלחה באחדותנו, בעבודתנו המשותפת כרשימה משותפת.

עאידה תומא סלימאן: הבטחנו לכם לייצג אתכם ונתמיד בכך, ונצרת יכולה להירגע מעט.

עאידה תומא סלימאן: כל שנה וכל החוגגים בעיד אל-אדחא באלף טוב, וכל בני עמנו הערבים באלף טוב, והילדים יכולים לברך ברכות לחג מהלילה.

עאידה תומא סלימאן: )

רם בן ברק: עאידה, אז תצביעו בעד.

רם בן ברק: למה אתם נמנעים בהצבעה?

שרן השכל: תודה רבה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

שרן השכל: אחרון הדוברים, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

שרן השכל: לרשותך חמש דקות.

אוסאמה סעדי: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, כבוד סגן השר איציק כהן, כבוד יושב-ראש ועדת הכספים חברנו משה גפני, חבריי ברשימה המשותפת, אני חושב שהיום אנחנו יכולים להיות גאים ברשימה המשותפת בהישגים שהבאנו בוועדת הכספים בעניין חוק המענקים.

רם בן ברק: אבל אתם לא מצביעים בעד, תצביעו בעד.

אוסאמה סעדי: בסדר, אנחנו גם לא מצביעים נגד.

אוסאמה סעדי: גם לא מצביעים נגד, רם, אז מה?

רם בן ברק: תרימו את היד פעם אחת – – – שר האוצר – – –

אוסאמה סעדי: אתה יודע למה אנחנו לא יכולים להצביע בעד – בסדר.

אוסאמה סעדי: בסדר, אני אסביר לך.

קריאה: לא קיבלנו את כל – – –

אוסאמה סעדי: אני רוצה – – –

רם בן ברק: – – – תצביעו פעם אחת, תצביעו בעד – – –

אוסאמה סעדי: רם, למה אתה מפריע לי עכשיו?

אוסאמה סעדי: רם.

אחמד טיבי: אנחנו הצבענו לפני חודש וחצי ואתה לא היית, והעברנו – – – מיליארד – – –

אוסאמה סעדי: אני רוצה להגיד לאזרחים הערבים שאנחנו היום הבאנו שני הישגים חשובים.

אוסאמה סעדי: החוק המקורי דיבר על זה שיש מענק לילדים רק עבור שלושת הילדים הראשונים.

אוסאמה סעדי: זה לא היה בסדר, זה לא היה טוב, זה לא נשמע טוב ולא נראה טוב.

אוסאמה סעדי: ילד הוא ילד.

אוסאמה סעדי: למה ילד ראשון ושני ושלישי מקבלים מענק וילד רביעי או חמישי או שישי לא מקבל?

אוסאמה סעדי: נהפוך הוא, משפחות ברוכות ילדים, כבוד השר – וטוב שאתה נכנסת וסיימת את הוויכוח בנושא הזה – משפחות ברוכות הילדים, כבוד סגן השר, זקוקות לכסף יותר מאשר משפחות עם ילד אחד, מבחינה כלכלית, מבחינת מצב סוציו-אקונומי.

אוסאמה סעדי: ולכן טוב, חברי גפני, שעמדת בחזית.

אוסאמה סעדי: אתה הובלת, הגנת על זכויותיהם של כל הילדים, בעיקר מבחינתך הילדים החרדים, אבל גם חבר כנסת אחמד טיבי הגן איתך, שיתפתם פעולה.

אוסאמה סעדי: הבאתם צדק לכל הילדים, וזה הישג חשוב, וזה עיקרון חשוב, סמי חברנו, שהיה צריך לעגן, שאסור להפלות בין ילד לילד.

אוסאמה סעדי: הישג שני זה לעיר נצרת.

אוסאמה סעדי: אנחנו כבר דיברנו כמה שבועות, וכמו שאמר חברי אנטאנס, נפגשנו עם שר התיירות, היה דיון בוועדת הפנים, היה ביקור של שר התיירות בנצרת, ואמרנו: למה לא נותנים לעיר נצרת, שהיא עיר הבירה של החברה הערבית, כמו לטבריה וכמו לאילת?

אוסאמה סעדי: למה האפליה הזו?

אוסאמה סעדי: והיום תוקנו העוול והאפליה של העיר נצרת.

אוסאמה סעדי: ותודה לכם, אדוני כבוד שר האוצר, וסגן שר האוצר, והיושב-ראש גפני, ולחבריי, שנלחמנו כמו אריות מהבוקר והשגנו את ההישג החשוב הזה.

אוסאמה סעדי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: וזו בשורה.

אוסאמה סעדי: אנו בפתחו של עיד אל-אדחא המבורך לילדינו ולמשפחותינו.

אוסאמה סעדי: אתם ראויים, וזו זכות ולא חסד מאף אחד.

אוסאמה סעדי: איננו מסכימים שתהיה אפליה של ילדינו, ולכן היינו נחושים שהילד הערבי יקבל כפי שמקבל הילד היהודי.

אוסאמה סעדי: עלה בידנו לנחול הצלחה כך שכל ילד עד הילד הרביעי יקבל 500 שקל ומעבר לילד הרביעי, ללא הגבלה מספרית, כל ילד יקבל 300 שקל.

אוסאמה סעדי: זו גם בשורה לבני עמנו בנצרת.

אוסאמה סעדי: נצרת ראויה.

אוסאמה סעדי: נצרת היא עיר הבירה של הציבור הערבי.

אוסאמה סעדי: אנחנו פעלנו ברשימה המשותפת עם עיריית נצרת עם ראש העירייה, האח עלי סלאם, והיום אנו יכולים לבשר לבני עמנו בנצרת שנצרת ראויה לא פחות.

אוסאמה סעדי: היא כמו טבריה ואילת ולא פחות מכך.

אוסאמה סעדי: ולכן זו בשורה, ומברוכ לבני עמנו בנצרת שהתקבלה החלטה ממשלתית על העברת 30 מיליון שקל.

אוסאמה סעדי: 30 מיליון פרחים על חזיהם של בני עמנו בנצרת.

אוסאמה סעדי: אלף מברוכ וכל שנה ואתם בטוב לרגל עיד אל-אדחא.

אוסאמה סעדי: )

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

שרן השכל: אנחנו נעבור לבקשות הדיבור בהצעת החוק.

שרן השכל: חברת הכנסת מירב מיכאלי – אינה נוכחת; חבר הכנסת רם בן ברק – מוותר; חבר הכנסת ניצן הורוביץ – אינו נוכח; חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת; חבר הכנסת יאיר גולן – אינו נוכח; חבר הכנסת ינון אזולאי, החלפתם?

שרן השכל: בסדר גמור.

שרן השכל: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' יעלה.

שרן השכל: לרשותך חמש דקות, ואחריך – חבר הכנסת ינון אזולאי.

שרן השכל: בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, חבריי חברי הכנסת, במשפט אחד רק לברך: שני החוקים המורכבים שהעברנו היום – אני לא הייתי אומר שזה מושלם, זה הרבה יותר טוב מרע, ועל זה צריך לברך.

בצלאל סמוטריץ': לא בשביל זה עליתי לדבר עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': אני, כידוע, באופוזיציה.

בצלאל סמוטריץ': נתניהו זרק אותנו.

בצלאל סמוטריץ': אני כנראה לא חשוד במוטיבציות יתר לצאת להגנתו של ראש הממשלה אבל אני לא יכול לשתוק מול עוול ומול אבסורד שזועק לשמיים.

בצלאל סמוטריץ': תגידו לי אתם באיזה יקום יכול אדם שהגיש כתב אישום נגד אדם אחר, עזבו ראש ממשלה, לקבל החלטה בשאלה אם אותו נאשם שכנגדו הגיש אותו האדם את כתב האישום – להלן: היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט – באיזה יקום הוא יכול לקבוע אם הנאשם יכול לקבל תרומות למימון הגנתו המשפטית מולו או לא?

בצלאל סמוטריץ': באיזה יקום יכול היועץ המשפטי לממשלה להכתיב – אגב, ללא כל מקור בחוק – הסדר ניגוד עניינים לראש הממשלה, שקובע, איך לא, שהוא לא יכול לעסוק בענייני המשרד של אותו יועץ משפטי לממשלה, לא במינויים ולא בתקציבים?

בצלאל סמוטריץ': באיזה עולם שר משפטים, שהוא האדם הקרוב ביותר או אחד הקרובים לנאשם, לחשוד מרכזי, בפרשת הממד החמישי, עומד ומכריז שהוא מספק חומת הגנה לכל תחלואי המערכת המשפטית ובראשם אלה שקיימים בתפקודו של היועץ המשפטי לממשלה, ופתאום איזו יד נעלמה מעבירה את הליווי של החקירה של פרשיית הממד החמישי מפרקליט כזה לפרקליט אחר משיקולים נעלמים ולא ברורים?

בצלאל סמוטריץ': באיזה יקום יכולה פרקליטה בכירה, ליאת בן-ארי, לטעון שאין לה קשר או מושג על עסקים של בעלה?

בצלאל סמוטריץ': אגב, בדיוק כמו שוינשטיין, היועץ המשפטי לממשלה, לא ידע על העובדת הזרה של אשתו, זאת שניקתה לו את הבית והכינה לו חביתה לארוחת בוקר, ואהוד ברק לא יודע על העובדת הזרה של אשתו, שמנקה לו את הבית, אבל ראש ממשלה ודאי מעורב בעסקים של אשתו, ואם היא מקבלת מימון להגנת משפטה – ודאי זה קשור אליו וצריך לבטל את זה.

בצלאל סמוטריץ': באמת, אין לי שמץ של מושג ירוק בפרשת הממד החמישי.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מכיר את עו"ד ליאת בן-ארי, אני מוכן להעריך שהיא אשת מקצוע.

בצלאל סמוטריץ': אין לי שמץ של מושג מה הכללים שעל פיהם קובעים אם מותר או אסור למישהו לקבל תרומה להגנת משפטו, אבל תגידו לי, אתם באמת חושבים שכולנו מטומטמים?

בצלאל סמוטריץ': אדוני היועץ המשפטי לממשלה, מהמקפצה?

בצלאל סמוטריץ': דיברנו כאן על ניגודי העניינים של שופטי בית המשפט העליון, שיושבים בתיקים של צדדים שמיוצגים על ידי בני או בנות זוג שעושים הון של כסף.

בצלאל סמוטריץ': אין גבול בניגודי העניינים?

בצלאל סמוטריץ': אין לכם איזו מראה?

בצלאל סמוטריץ': שמישהו ישים איזו מראה בצלאח א-דין שם, במשרד המשפטים, שתוכלו לבוא בבוקר, להסתכל על עצמכם במראה ולראות איך אתם נראים, איך אתם משמידים בצורה שיטתית את מעט מאוד האמון שעוד נשאר לציבור בהתנהלות שלכם, במקצועיות שלכם, בישרות ובהגינות שלכם ובכנות קבלת ההחלטות שלכם.

בצלאל סמוטריץ': והאמון הזה הוא קריטי, כי רק מכוחו יש לכם סמכות ותוקף מוסרי לפעול בשם החוק, לשלול מאנשים חירויות, לשים אותם בבתי הכלא – רק מכוח האמון הציבורי שהסמיך אתכם.

בצלאל סמוטריץ': ואתם מחרבים אותו בצורה שיטתית.

בצלאל סמוטריץ': אני קורא לך, אדוני היועץ המשפטי לממשלה: אם שלטון החוק שאתה עומד בראשו חשוב לך, תסיר את ידיך מלקבל החלטות בעניינים שבהם אתה מעורב.

בצלאל סמוטריץ': אתה מעורב פיזית, רגשית ומנטלית, כי אתה בן אדם – אתה לא מלאך – בדיוק כמו כל אחד ואחת מאיתנו.

בצלאל סמוטריץ': תסיר את ידיך מטיפול.

בצלאל סמוטריץ': תן את זה לגורמים אחרים, אובייקטיביים, בלתי תלויים, שאין להם נגיעות.

בצלאל סמוטריץ': יש לך נגיעות, תפסיק להתעלם מזה, ותתחיל להבין שהציבור מסתכל ורואה והוא לא מטומטם.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

שרן השכל: חבר הכנסת ינון אזולאי, לרשותך חמש דקות.

שרן השכל: בבקשה.

ינון אזולאי: חברי הכנסת עובדים בכנסת גם בשביל לדבר וגם בשביל לעשות.

ינון אזולאי: ברשות גברתי היושבת בראש, השרים הנכבדים, חבריי חברי כנסת, מחר בלילה יחול תשעה באב, יום שבו חרב בית המקדש על שנאת חינם.

ינון אזולאי: והתיקון של שנאת החינם הוא להרבות אהבת חינם, וכאשר אנחנו רוצים להרבות אהבת חינם, זה בין אדם לחברו, כאשר נקשיב ונשמע וגם נדע ליישם זאת.

ינון אזולאי: בבית הזה כולנו צריכים לעשת צעד אחד בשביל אהבת חינם, בשביל לשמוע אחד את השני.

ינון אזולאי: אני חושב שכאשר אנחנו עושים מעשים למען עם ישראל, זה גם צעד אחד בשביל בניית בית המקדש, בשביל אהבת חינם.

ינון אזולאי: היום הוגש פה חוק של מענקים לעצמאים, למשפחות.

ינון אזולאי: אדוני שר האוצר, אני חייב להגיד לך, השר כץ – כבוד השר, אני רוצה לומר לך מילה טובה על החוק.

ינון אזולאי: זה חוק שאומנם הגיע לוועדת הכספים בראשותו של יושב-ראש הוועדה הרב גפני עם הרבה – ראינו בהתחלה שיש בו חורים – אבל עם אחדות של כל הסיעות מכל הבית.

ינון אזולאי: עשינו בו תיקונים חשובים, שזה צעד אחד לעוד אחדות, לעוד אהבת חינם, בשביל לדאוג לשני.

ינון אזולאי: אם רק נסת

ינון אזולאי: כל על החוק ונראה איך החוק הזה דאג לבני 67 ומעלה שימשיכו ויקבלו את המענקים שמגיעים להם עד יוני 2021; אם רק נסתכל על החוק הזה, איך הוא דואג – בפעם שעברה הוא לא דאג לבני 28 ומטה בלי ילד, ויושב-ראש הוועדה הרב גפני, דאגת שזה ייכנס, שאבטלה יקבלו גם מי שהם בני פחות 28, יוכלו לקבל.

ינון אזולאי: ואם נסת

ינון אזולאי: כל על החוק הזה, על הדבר החשוב, שיש עמותות היום בעם ישראל שדואגות לציבור החלש, לציבור הנזקק, הן נכנסות מתחת לאלונקה ודואגות למי שאין לו.

ינון אזולאי: הן לא היו בחוק הזה ולא נהנו מהחוק הקודם, וביחד עשינו מאמץ גדול, יושב-ראש הוועדה הרב גפני ואני, בשביל להגיע ולהביא 100 מיליון ש"ח עבור העמותות הגדולות האלה, שתהיה להן אפשרות להמשיך ולעזור לעם ישראל.

ינון אזולאי: אני חושב שזה צעד בונה, זה צעד של אהבת חינם.

ינון אזולאי: הדבר הגדול הוא שאנחנו מסתכלים ואומרים: מה יכול לאחד בינינו אם לא הילדים שלנו?

ינון אזולאי: כשהגיע חוק המענקים, עמדנו על כך.

ינון אזולאי: הזכיר את זה יושב-ראש הוועדה בשבוע שעבר, הראשון שהיה כשרק יצא החוק, והוא אמר שצריך לדאוג לכל ילד.

ינון אזולאי: ילד זה לא מספר, ילד זה נשמה.

ינון אזולאי: ויחד עם חברי היקר אחמד טיבי עבדנו יחד כדי להגדיל את קצבאות הילדים.

ינון אזולאי: ילדים, בואו לא נטעה, הם ברכה.

ינון אזולאי: אני לא מבין בכלל מה היה ההווה אמינא לא להחשיב גם את שאר הילדים.

ינון אזולאי: עם עבודה משותפת דאגנו לכל עם ישראל.

ינון אזולאי: דאגנו לחיילים המשוחררים ודאגנו לשירות האזרחי.

ינון אזולאי: גם אם היו ויכוחים בוועדה, הוויכוחים היו ענייניים ולא היו על מהותו של אדם, איש או מגזר.

ינון אזולאי: בסופו של דבר כל מי שהתווכח בוועדה רצה לדאוג לעוד קבוצה, לעוד אדם חלש.

ינון אזולאי: בסופו של דבר, כולנו נמצאים באותה סירה, ובסירה הזאת, בספינה הזאת כרגע יש נגיף שנקרא קורונה.

ינון אזולאי: ולכן, עשינו הכול על מנת שנוכל להסתכל לאזרחים בעיניים ולהגיד להם: עשינו הכול בשבילכם.

ינון אזולאי: נכון, יש עוד דברים שצריך לתקן ואני מאמין שיתוקנו, בעזרת השם.

ינון אזולאי: אנחנו מקווים שבזמן הקרוב נוכל להתבשר שהנגיף יצא מפה, ברח מאיתנו, וכך נוכל לחזור לשגרה השפויה.

ינון אזולאי: כך נוכל להמשיך ולעבוד בשגרת חיים שפויה ולא בשגרת קורונה.

ינון אזולאי: תודה רבה לכולם.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת ינון אזולאי.

שרן השכל: הדובר הבא, חבר הכנסת אביגדור ליברמן – אינו נוכח; חבר הכנסת עודד פורר – אינו נוכח; חבר הכנסת יבגני סובה – אינו נוכח; חבר הכנסת אלי אבידר – אינו נוכח; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי קונין – איננה; חבר הכנסת חמד עמאר – אינו נוכח; אחרון הדוברים, חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח.

שרן השכל: אנחנו נעבור למילות סיכום של השר, שר האוצר חבר הכנסת ישראל כץ.

שרן השכל: בבקשה, לרשותך.

שרן השכל: ביקשת רשות דיבור.

משה ארבל: כבוד שר האוצר, אני רק מציין שחבר הכנסת קרעי נמצא – – –

ישראל כץ: גברתי היושבת-ראש, חברות וחברי הכנסת, רק לפני דקות דיברתי, אחרי יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת משה גפני.

ישראל כץ: דיברתי על הסכמה רחבה, הסכמה לאומית רחבה לתמיכה במהלך הזה של חוק הסיוע – רשת הביטחון הכלכלית בתקופת הקורונה – והבעתי שאיפה שאכן ההסכמה הרחבה תבוא כאן לידי ביטוי.

ישראל כץ: ואכן, גם במלל, גם בתכנים וגם במהות המתגבשת.

ישראל כץ: אורך הדיון – קוצר הדיון, הזמן הקצר לדיון בחוק של 90 מיליארד שקלים מעיד על עומק המחויבות.

ישראל כץ: גם ה-50 מיליון שלך, עומר, נמצאים כאן בתוך מענקי הקורונה.

ישראל כץ: את מטפלת בנושא מאוד חשוב, כל הקשר עם יהדות התפוצות – הינה, מעל הבמה – שצריך לחזק אותו.

ישראל כץ: ובעצם החוק הזה נוגע לכל תחום, גם חינוך, וכל תחום של פעילות חברי הממשלה שאני רואה כאן כרגע, כי הוא בא לסייע בתקופה הזאת.

ישראל כץ: מדינת ישראל היא מדינה חזקה עם כלכלה חזקה, ואנחנו בהחלט, באופן מודע, נוטלים התחייבויות.

ישראל כץ: אנחנו מגדילים גירעון על מנת לעבור את התקופה בדרך נכונה, כדי להתחבר לנקודה המתאימה עם סיום המשבר הזה, משבר הקורונה, לנקודה כלכלית, חברתית; נקודה שבכל התחומים אנחנו רוצים שהיא תהיה גבוהה אפילו יותר ממה שנכנסנו.

ישראל כץ: לכן אני בהחלט מברך.

ישראל כץ: אני עוד פעם מדגיש שהחוק הזה הוא חוק שהוא פרי מאות שעות עבודה שלי ואלפי שעות עבודה של אחרים, כולל כמה שמניתם היום בישיבות ועדות הכספים בכנסת.

ישראל כץ: והוא בא בעצם להתאים את היכולת לסייע לצרכים עצמם.

ישראל כץ: ממחר, כאשר החוק יסתיים היום, נצא לדרך כדי להסביר לציבור מה בדיוק יש בחוק הזה: מה יכולים השכירים לקבל; מה יכולים העצמאים לקבל, לראשונה, בעצם, באופן רציני ומסיבי; מה העסקים יכולים לקבל.

ישראל כץ: אין כאן מאה אחוז פתרונות, אבל יש כאן פתרונות באחוז מאוד גבוה לכל המגזרים, לכל התחומים.

ישראל כץ: ואני מדגיש שהשאיפה שלנו היא לא להמשיך בסיוע – אנחנו ניתן את הסיוע ככל שיידרש; השאיפה שלנו היא שהמשק הישראלי יחזור לאיתנו, שהעובדים יחזרו לעבודתם, העצמאים יחזרו לפעילותם ועסקים יחזרו לתפקודם.

ישראל כץ: לכן אנחנו בונים כאן את הגשר, גשר של אחווה, של ערבות הדדית לבני 67 פלוס וגם לצעירים מתחת ל-28, שהכנסנו גם אותם לתוך התהליך; גם, כמובן, לכל מי שלא יכול כרגע לחזור לעבודתו והוא שכיר, גם לעצמאים שנמצאים בקשיים וגם לעסקים שצריכים מנת חמצן על מנת לעבור ולהתמודד.

ישראל כץ: אני שמח לשמוע שמדיניות הממשלה, כפי שהיא באה לידי ביטוי גם בדבריו של הפרויקטור החדש פרופ' רוני גמזו – שהוא בהחלט בעל רקע מאוד רציני בתחום הזה – היא לא לסגור, לעשות הכול כדי לאפשר למשק להמשיך ולעבוד, ולטפל בבלימת המחלה באמצעים אחרים.

ישראל כץ: אני שותף לזה.

ישראל כץ: אני כשר אוצר רוצה בפעילות הזאת.

ישראל כץ: אני רוצה שהפעילות תחזור.

ישראל כץ: בחודש יוני, גברתי היושבת-ראש, כמעט חזרנו עם המענק שאישרנו כאן בכנסת, התמריץ למעסיקים.

ישראל כץ: עם דעיכת המחלה העסקים התחילו לחזור ב-90% למה שהיו, קלטו כ-450,000 עובדים בחזרה לעבודה מ-1 ביוני, בהקשר ישיר למענקים.

ישראל כץ: קרו תופעות מאוד חיוביות, אלא שלצערנו הקורונה חזרה – המשך הגל הראשון, גל שני, ואז הכיוון התהפך: עובדים יוצאים מעבודתם, עסקים מנמיכים את פעילותם ועצמאים חוזרים למצב של צורך לקבל סיוע.

ישראל כץ: לכן, החוק הזה, שהולך לעבור בהסכמה רחבה ביותר, הוא חוק העזרה ההדדית, הוא חוק רשת הביטחון הכלכלית, שיסייע לכלל אזרחי מדינת ישראל ולמדינת ישראל לעבור את המשבר הזה עד שיימצא המזור ונחזור לפעילות שוטפת.

ישראל כץ: תודה רבה לכם.

שרן השכל: תודה רבה לך, שר האוצר ישראל כץ.

שרן השכל: מזכירת הכנסת, ברשותך, הודעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונח היום על שולחן הכנסת לוח תיקונים להצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), התש"ף–2020.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

שרן השכל: יסכם את הדיון חבר הכנסת משה גפני.

שרן השכל: לא?

שרן השכל: אנחנו הולכים ישירות להצבעה?

שרן השכל: חבר הכנסת גפני, האם אתה מוותר על סיכום הדיון?

שרן השכל: כן, אוקיי.

שרן השכל: אנחנו נעבור להצבעה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, חבר הכנסת סעדי, אני מבין שאני עובד מולך ומול חבר הכנסת מיקי לוי.

יריב לוין: חבר הכנסת לוי?

יריב לוין: מאה אחוז.

יריב לוין: רבותיי, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השנייה על הצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), התש"ף

יריב לוין: –2020, כולל לוח התיקונים.

יריב לוין: המצב הוא כזה – כן.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אנחנו סיכמנו על שתי הסתייגויות.

יריב לוין: הסתייגות 5, לסעיף 6, והסתייגות 6, לסעיף 8.

אוסאמה סעדי: הסתייגות לסעיף 6 – –

יריב לוין: מס' 5.

אוסאמה סעדי: – – מס' 5, שמדברת על מתן אבטלה מ-18 עד 20.

אוסאמה סעדי: זו ההסתייגות של הרשימה המשותפת.

אוסאמה סעדי: לסעיף 8 יש הסתייגות מס' 6, של חברי מיקי לוי.

יריב לוין: מאה אחוז.

יריב לוין: ואני מבין שזה מקובל גם על עליך, חבר הכנסת לוי.

מיקי לוי: מקובל.

אוסאמה סעדי: מורידים את כל ההסתייגויות האחרות.

יריב לוין: מאה אחוז.

יריב לוין: אני גם רשמתי בפניי שחברת הכנסת עינב קאבלה הורידה את ההסתייגות שלה.

יריב לוין: אז אם כך, חברות וחברי הכנסת, לסעיף 1 לא היו הסתייגויות.

יריב לוין: הסתייגויות 1, 2, 3 ו-4 לסעיף 2 הוסרו.

יריב לוין: לסעיפים 3–5 לא היו הסתייגויות.

יריב לוין: לפיכך אנחנו עוברים להצבעה על סעיפים 1–5 כנוסח הוועדה, כולל לוח התיקונים, בקריאה השנייה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: חבר הכנסת סעדי, אני אוסיף אותך.

יריב לוין: הצבעה מס' 1 בעד סעיפים 1–5 – 61 נגד – 1 נמנעים – 3 סעיפים 1–5 נתקבלו.

יריב לוין: אם כן, 61 בעד, אחד נגד, שלושה נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, אני קובע שסעיפים 1–5 – חבר הכנסת סעדי, אתה מבקש להוסיף את הצבעתך?

יריב לוין: לא.

יריב לוין: סעיפים 1–5 התקבלו בקריאה השנייה, כנוסח הוועדה.

קריאה: – – –

יריב לוין: לא חשוב.

יריב לוין: כי חבר הכנסת מיקי לוי מסיעתו מייצג אותו.

יריב לוין: אנחנו עוברים, אם כך, להסתייגות מס' 5, של חברי הכנסת איימן עודה, אנטאנס שחאדה, אחמד טיבי, מנסור עבאס, עאידה תומא סלימאן, ווליד טאהא, עופר כסיף, היבה יזבק, אוסאמה סעדי, יוסף ג'בארין, סעיד אלחרומי, ג'אבר עסאקלה, סמי אבו שחאדה, סונדוס סאלח ואימאן ח'טיב יאסין – להלן: קבוצת סיעת הרשימה המשותפת, לסעיף 6.

יריב לוין: הצבעה על ההסתייגות.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 2 בעד ההסתייגות – 12 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות (5) של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 6 לא נתקבלה.

יריב לוין: אני מוסיף את קולך בעד, אני מניח.

יריב לוין: אם כך, 13 בעד, 61 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, הסתייגות מס' 5 לא התקבלה.

יריב לוין: אם כך, הוסרו ההסתייגויות לסעיף 6.

יריב לוין: לסעיף 7 אין הסתייגויות.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על סעיפים 6 ו-7, כולל לוח התיקונים, כנוסח הוועדה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 3 בעד סעיפים 6–7, כהצעת הוועדה – 66 נגד – אין נמנעים – 5 סעיפים 6–7, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יריב לוין: 66 בעד, אין מתנגדים, חמישה נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, אני קובע שסעיפים 6 ו-7 התקבלו כנוסח הוועדה.

יריב לוין: אני עובר להסתייגות מס' 6, לסעיף 8.

יריב לוין: הצבעה על ההסתייגות.

יריב לוין: הצבעה מס' 4 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות (6) של חבר הכנסת מיקי לוי לסעיף 8 לא נתקבלה.

מיקי לוי: מה אתם מצביעים, נגד המסעדות?

יריב לוין: אם כך, בעד – 15, נגד – 62, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות הוסרה.

יריב לוין: אם כך, הוסרה הסתייגות מס' 6 לסעיף – סליחה, גם קולו של חבר הכנסת סעדי: 16 בעד, 62 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות הוסרה.

יריב לוין: אם כך, ההסתייגויות לסעיף 8 הוסרו.

יריב לוין: הסתייגויות 7, 8, 9, 10 לסעיף 9, כולל לחלופין, אף הן הוסרו.

יריב לוין: לסעיפים 10–26 לא היו הסתייגויות.

יריב לוין: הסתייגויות 11 ו-12 לסעיף 27 אף הן הוסרו.

יריב לוין: לסעיפים 28–29 לא היו הסתייגויות.

יריב לוין: ההסתייגות לסעיף 30, הסתייגות מס' 13, אף היא הוסרה.

יריב לוין: לסעיפים 31 ו-32 לא היו הסתייגויות.

יריב לוין: לפיכך, אנחנו מצביעים על סעיפים 8 עד 32, כולל, לרבות לוח התיקונים, כנוסח הוועדה, בקריאה השנייה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 5 בעד סעיפים 8–32, כהצעת הוועדה – 67 נגד – אין נמנעים – 4 סעיפים 8–32, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יריב לוין: 67 בעד, אין מתנגדים, ארבעה נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, אני קובע שהסעיפים 8–32 התקבלו כנוסח הוועדה.

יריב לוין: אם כך, תמה הקריאה השנייה, והחוק התקבל בקריאה השנייה, כנוסח הוועדה.

יריב לוין: לפיכך, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), התש"ף–2020, לרבות לוח התיקונים, בקריאה השלישית.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 6 בעד החוק – 68 נגד – אין נמנעים – 3 חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), התש"ף–2020, נתקבל.

קריאה: גם אנחנו.

יריב לוין: 68 בעד, אין מתנגדים, שלושה נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, אני קובע שהצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), התש"ף–2020, התקבלה בקריאה השלישית ונכנסה לספר החוקים.

יריב לוין: [מס' מ/1349; דברי הכנסת, חוברת זו, ישיבה 59; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן להצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 3).

יריב לוין: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת משה גפני להציג את הצעת החוק.

יריב לוין: בבקשה.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת – –

יריב לוין: בבקשה.

משה גפני: – – חברי הכנסת, אדוני שר האוצר, רבותיי השרים – – –

סמי אבו שחאדה: הגיע הזמן לראש ממשלה חרדי במדינה הזאת.

משה גפני: מה?

משה גפני: מה?

סמי אבו שחאדה: אני אומר שהגיע הזמן לראש ממשלה חרדי, אני אומר.

משה גפני: אני לא שומע.

סמי אבו שחאדה: תשמע, אני אומר משהו טוב.

סמי אבו שחאדה: תשמע.

סמי אבו שחאדה: אני אומר שהגיע הזמן לראש ממשלה חרדי.

סמי אבו שחאדה: הגיע הזמן לראש ממשלה חרדי, אני אומר.

משה גפני: תודה רבה.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת גפני.

משה גפני: אני מבקש ראשית להודות לכל מי שהיה בסוד העניין של העברת החוק החשוב הזה, שאושר בקריאה שנייה ושלישית, ואושר פה אחד, לא היו מתנגדים, כפי שהיה בוועדה.

משה גפני: אני רוצה להודות לחברי ינון אזולאי, שסייע לי גם בוועדה, ולרבים מחברי הוועדה.

משה גפני: אבל אני רוצה להודות גם לאחמד טיבי.

משה גפני: איפה הוא עכשיו?

אחמד טיבי: אני פה.

משה גפני: טוב שאתה פה, מתי שצריך אותך אתה מתחבא.

משה גפני: הוא היה איתי גם בנושא של המענקים, גם בנושא של המאבק.

משה גפני: מה שאני מתכוון להגיד בזה זה לא שאחרים לא עזרו; אחרים עזרו, אבל הוא שיתף איתי פעולה שבועות ארוכים, וגם חברים אחרים, גם ינון אזולאי וגם אחרים.

משה גפני: אני יודע שמה שאני אומר עכשיו, סמוטריץ' יעשה בזה שימוש בבחירות, הוא יגיד שאני חבר שלך, אבל האמת היא שאני כועס על ראש הממשלה – למה הוא לא הכניס אותו לקואליציה?

משה גפני: לא היית שומע אותו בנאומים כאלה.

בצלאל סמוטריץ': גפני, אני לא הייתי צריך להגיד את זה.

בצלאל סמוטריץ': זה הוא אמר, כל החברים שלו אמרו על הדוכן, וגם אתה אומר את זה.

משה גפני: אבל גם אתה הודית לי.

בצלאל סמוטריץ': בוודאי שאני אודה לך, אבל לא – – –

משה גפני: אז הכול בסדר.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: אנחנו נדבר על זה עוד, עוד יהיו הרבה הזדמנויות.

אחמד טיבי: גפני, גם אני אומר את זה – – – אל תשכח את נצרת.

אחמד טיבי: נצרת.

משה גפני: בטח, אני אדבר עם השר על נצרת.

משה גפני: דיברנו.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בסדר, הכול בסדר.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להביא בפני הכנסת את הצעת חוק-יסוד: משק המדינה, שהוא חוק-יסוד, ויצטרכו 61 חברי כנסת שיצביעו בעד.

משה גפני: חוק-יסוד: משק המדינה, שהוא תיקון מס' 10 והוראת שעה, ועכשיו אנחנו עושים תיקון מס' 3.

משה גפני: כמה פעמים הבאנו לכאן את חוק-יסוד: משק המדינה כדי להוסיף כסף לנושאים שהגענו למסקנה שצריך לעזור בהם כספית.

משה גפני: שר האוצר אמר שאנחנו מדברים על 84 מיליארד שקל, לפי דעתי אנחנו כבר מגיעים ל-130 מיליארד שקל.

משה גפני: אני רוצה שתדעו, החוק הזה יממן את הנושא של המענקים למשפחות, את הנושא של המענקים לילדים, את הנושא של המענקים לכל אלה שנמצאים במצב שבו יש חשיבות עצומה שהמדינה מסייעת להם.

משה גפני: במצב הזה יש ילדים רעבים, ואני לא אהבתי – אם לנקוט לשון המעטה – שעושים אפליה בין הילדים, זה יקבל וזה לא יקבל.

משה גפני: מדובר על הוראת שעה, מדובר על מענק אחד בתקופת הקורונה הקשה הזאת, שכך נותנים לילדים יכולת לאכול ארוחת צוהריים, כשיהיו כאלה שלא יהיה להם אוכל.

משה גפני: זה בכלל לא משנה אם הילד הוא יהודי או הילד ערבי, הוא אזרח המדינה.

משה גפני: זה לא משנה אם הוא דתי או שהוא לא דתי, או שהוא חרדי או שהוא לא חרדי.

משה גפני: לא רלוונטי, אני עיוור צבעים בעניין הזה.

משה גפני: לא באתי לבקש שייתנו כסף לקבוצה מסוימת; ביקשתי לתקן את החוק, שבחוק הזה יהיה מענק לכולם, כל ילד.

משה גפני: אני מתגאה בכך שאנחנו מביאים לכאן חוק שבו מדינת ישראל לא עושה אפליה בין ילד לילד, שהיא נותנת לכולם, ואם ילד רעב – – –

יריב לוין: חבר הכנסת גפני, רק שנייה, ברשותך.

יריב לוין: השרה אורלי לוי אבקסיס, אנא, לא לעמוד עם הגב למליאה.

יריב לוין: חבר הכנסת סעדי, אנא, גם כן.

יריב לוין: בבקשה.

משה גפני: ילד הוא ילד הוא ילד.

משה גפני: זו מדינה מתורבתת, מדינה שאזרחיה נמצאים במצוקה כתוצאה מהנגיף הנורא הזה, שכולנו מתפללים שהוא יסתיים, כולנו מתפללים שיהיה חיסון נגד הנגיף הזה.

משה גפני: כולנו רוצים שזה יקרה, אבל כל עוד שאנשים נמצאים במצוקה צריך לעזור להם ולא לעשות אפליה, שזה דבר רע, זה דבר שאסור שיקרה.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, אני מסיים.

משה גפני: אני גאה במה שאנחנו מביאים למליאת הכנסת.

משה גפני: היה סיוע של ראש הממשלה, של שר האוצר, רבים עזרו בעניין הזה.

משה גפני: היה סיוע כדי להגיע לתוצאה, כאשר התוצאה היא שאנחנו יכולים להגיד היום בוודאות: אנחנו מביאים חוק מתורבת, נורמלי, הייתי אפילו אומר לפי ציווי התורה, כשאנחנו חייבים לתת גם למיעוט שנמצא בתוכנו.

משה גפני: אם אנחנו בשלטון, צריך לסייע לכולם, במיוחד לעת הזאת.

משה גפני: אדוני יושב-ראש, אני מבקש שכולם יצביעו – – –

קריאה: – – –

משה גפני: בסדר, די, אני מסיים.

משה גפני: אבל בסוף אחרים ייקחו קרדיט.

משה גפני: לכן אני מבקש שכולם יתמכו בחוק.

משה גפני: צריך 61 חברי כנסת.

משה גפני: אנחנו נצטרך להביא גם חוק שלישי, שעדיין לא הגיע.

משה גפני: סיימנו את כל החוקים די מהר.

משה גפני: אני מבקש את התמיכה של כל חברי הכנסת בחוק הזה.

משה גפני: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת משה גפני.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, להצעת החוק אין הסתייגויות, אבל הוגשה בקשת רשות דיבור של חבר הכנסת מיקי לוי.

יריב לוין: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה – מוותר.

יריב לוין: אם כך, אנחנו רק נחכה שחבר הכנסת אוסאמה סעדי יגיע למקומו למעלה ונוכל לעבור להצבעות.

יריב לוין: חברי הכנסת, חבר הכנסת סעדי הגיע למקומו, אנא לשבת במקומות.

יריב לוין: לשבת במקומות, בבקשה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת, אנחנו עוברים להצבעה.

יריב לוין: אני מבקש להזכיר שהצעת החוק הזאת מחייבת הצבעה של 61 חברי כנסת לפחות בעד, גם בקריאה השנייה וגם בקריאה השלישית, מאחר שמדובר בחוק-יסוד.

יריב לוין: חבר הכנסת טיבי, בבקשה לשבת.

יריב לוין: חבר הכנסת זוהר, אנא לשבת.

יריב לוין: אנחנו עוברים, אם כן, להצבעה על הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 3), כנוסח הוועדה, בקריאה השנייה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 7 בעד סעיף 1 – 80 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

יריב לוין: אם כן, חברות וחברי הכנסת, בעד – 80, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שהחוק התקבל בקריאה השנייה כנוסח הוועדה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השלישית.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 8 בעד החוק – 80 נגד – אין נמנעים – אין חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 3) נתקבל.

יריב לוין: בעד – 80, אין מתנגדים, אין נמנעים, לפיכך אני קובע שהצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 3) התקבלה בקריאה השלישית ונכנסה לספר החוקים.

יריב לוין: אדוני יושב-ראש הקואליציה, האם מגיע אלינו חוק נוסף או הוא לא יגיע היום?

יריב לוין: אם כך, חברות וחברי הכנסת תם סדר-היום – השר כץ, אנחנו סיימנו?

ישראל כץ: אני מבקש עוד שתי דקות לתשובה.

יריב לוין: אתה מבקש עוד שתי דקות כדי לקבל תשובה סופית.

יריב לוין: אז חברות וחברי הכנסת, אנחנו נצא להפסקה קצרה.

יריב לוין: השר כץ, אנחנו נצא להפסקה של עשר דקות, כדי שיהיה לכם מספיק זמן לבדוק את הדברים.

יריב לוין: בעוד עשר דקות נחדש את הישיבה במידה שהחוק יגיע, או שנסיים וננעל את המליאה.

יריב לוין: הפסקה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו מחדשים את הישיבה לאחר ההפסקה.

יריב לוין: מאחר שהחוק שהמתנו לו לא יהיה מוכן בשעות הקרובות, אנחנו בשלב הזה נועלים את הישיבה.

יריב לוין: אם כך, תם סדר-היום.

יריב לוין: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, ח' באב התש"ף, 29 ביולי 2020, בשעה 11:00.

יריב לוין: ישיבה זו נעולה.