ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 59, 2020-07-27 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום שני, ו' באב התש"ף, 27 ביולי 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 149) (חברות גבייה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020; הצעת חוק חומרי נפץ (תיקון מס' 5 והוראת שעה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020; הצעת חוק הגז הפחמימני המעובה, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020; הצעת חוק מקורות אנרגיה (תיקון מס' 2), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020; הצעת חוק ההוצאה לפועל (נגיף הקורונה החדש – תיקון מס' 67 והוראת שעה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020; הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 3); הצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש – מענק חד-פעמי) (הוראה שעה), התש"ף–2020.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם – החל מהצעת חוק שמספרה פ/1600/23 וכלה בהצעת חוק שמספרה פ/1671/23:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק איסור פרסומת והגבלת השיווק של מוצרי טבק ועישון (תיקון – פרסומות מנע של חברות מוצרי טבק ועישון), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הספקת החשמל (הוראת שעה) (תיקון – הארכת תוקף), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף, יוסף ג'בארין וג'אבר עסאקלה; הצעת חוק הרשות לפיתוח הנגב (תיקון מס' 4) (תיקון – דיווח השר לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל לוועדת הכלכלה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק תאגידי מים וביוב (תיקון – החרגת הפרשי גובה וצפיפות הבנייה בחישוב דמי הקמה של מערכות מים וביוב), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת ע'דיר כמאל מריח, מיקי לוי, אלעזר שטרן, אנדרי קוז'ינוב, אלי אבידר, יאיר גולן, תמר זנדברג, בועז טופורובסקי, יואב סגלוביץ', מרב מיכאלי, ניצן הורוביץ, רם בן ברק, אורנה ברביבאי, יאיר לפיד, יואל רזבוזוב, יוראי להב הרצנו, ינון אזולאי, משה ארבל, ישראל אייכלר, קרן ברק, אורלי פרומן ומיכאל מלכיאלי; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מרכז שירות ארצי לעניין כרטיס רב-קו), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק הכנסת (תיקון – מינוי היועץ המשפטי לכנסת), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת איילת שקד ושלמה קרעי; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – חובת הקלטה של עסקה טלפונית), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי, משה ארבל ומשה אבוטבול; הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון – ביטול מבחן הכנסה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת עפר שלח; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הטבות למי שמקבל גמלה לפי חוק הביטוח הלאומי וקיבל גמלת הבטחת הכנסה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת טלי פלוסקוב; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – השוואת קצבת נכות לשכר המינימום), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – השוואת קצבת נכות לשכר המינימום), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת קארין אלהרר; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – פטור מתשלום בתחבורה ציבורית), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי, משה ארבל ומשה אבוטבול; הצעת חוק עדכון שכר נושאי משרה ברשויות השלטון (הכללת דמי האבטלה בחישוב השכר הממוצע) (הוראת שעה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת שלמה קרעי, איתן גינזבורג, ינון אזולאי, אחמד טיבי, מיקי לוי, אוסנת הילה מארק, מתן כהנא, משה גפני, אלכס קושניר, צבי האוזר ותמר זנדברג; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ביטול הפחתת דמי אבטלה למי שנמצא בהכשרה מקצועית), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת עידן רול ויאיר לפיד; הצעת חוק תרומת זרע, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת יואב סגלוביץ', דוד ביטן, אלעזר שטרן, אלי אבידר, מרב מיכאלי, עפר שלח, יוראי להב הרצנו, איתן גינזבורג, עידן רול, אורנה ברביבאי, מיכל וונש, קארין אלהרר ומאיר כהן; הצעת חוק הגנה על עובד הנעדר מעבודתו עקב התפשטות נגיף הקורונה, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת אליהו חסיד; הצעת חוק חניה לנכים (תיקון – החלפת המונח נכה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, יצחק פינדרוס ואליהו ברוכי; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הגבלת תשלום דמי חניה במוסד רפואי), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי, משה ארבל, מיכאל מלכיאלי ויעקב טסלר; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – מענק קירור), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי, משה ארבל ומשה אבוטבול; הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון – מוסד מוכר כתאגיד לפי חוק), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברות הכנסת קארין אלהרר וקטי קטרין שטרית; הצעת חוק הכנסת (תיקון – גיל סיום כהונת היועץ המשפטי לכנסת), התש"ף–2020, מאת חבר הכנסת שלמה קרעי; הצעת חוק זכויות החולה (תיקון – הכנסת מזון למוסדות רפואיים בחג הפסח), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת ישראל אייכלר, יעקב טסלר, יצחק פינדרוס, אליהו חסיד ואליהו ברוכי; הצעת חוק חובת הצגת תג זיהוי והזדהות של עובד ציבור, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון – איסור דרישת מידע ביומטרי מעובד או מדורש עבודה), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (טיפול בפסולת רפואית), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק פדיון הטבת חניה לעובד לשם צמצום שימוש ברכב פרטי, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לידה בבית (תיקוני חקיקה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – קצבת נכות וקצבת שאירים), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת טלי פלוסקוב; הצעת חוק מגן דוד אדום (תיקון – פריסת ניידות טיפול נמרץ ברחבי המדינה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי ביטוח מופחתים לסטודנטים), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק הסכמים לנשיאת עוברים (אישור הסכם ומעמד היילוד) (תיקון – הורים מיועדים), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק הטבות לניצולי שואה (תיקון – הטבות לניצולים שעלו לאחר שנת 1953), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין, חמד עמאר ואלכס קושניר; הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (הוספת מרכז לידה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק חוזה העבודה (הסדרי עבודה מרחוק), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת מיקי חיימוביץ', רם שפע, סונדוס סאלח, יוסף ג'בארין, משה ארבל וינון אזולאי; הצעת חוק התרבות והאומנות (תיקון – תקציב התרבות), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת עפר שלח; הצעת חוק איסור רוכלות רוחנית במוסדות חינוך ובקרבתם, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעצמאים בתקופת הקורונה) (הוראת שעה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת תמר זנדברג, ניצן הורוביץ ויאיר גולן; הצעת חוק חינוך פיננסי, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק העונשין (תיקון – הרחבת הגדרת הגזענות), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת ישראל אייכלר, יעקב טסלר, יצחק פינדרוס, אליהו חסיד ואליהו ברוכי; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – סל תרבות לאזרחים ותיקים עצמאיים המתגוררים בהוסטלים, מקבצי דיור או בתי דיור מוגן), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת יבגני סובה, עודד פורר, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין, חמד עמאר ואלכס קושניר; הצעת חוק פיצויי פיטורים (תיקון – מתן פיצויי פיטורים עקב העתקת מקום מגורים לבני זוג ידועים בציבור), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק חינוך פיננסי, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת יוליה מלינובסקי קונין, עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, חמד עמאר ואלכס קושניר; הצעת חוק שיקים ללא כיסוי (תיקון – חובת הודעה ללקוח טרם סירוב שיק), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק לתיקון סדרי המינהל (החלטות והנמקות) (תיקון – קיצור זמן המענה בפניות ציבור), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת יעקב טסלר; הצעת חוק ההתגוננות האזרחית (תיקון – אפשרות לקבלת פטור מבניית מקלט בהרחבת בית), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – סייג לרציפות הממשלה בהסכמים ואמנות מדיניים), מאת חברי הכנסת אנדרי קוז'ינוב, משה יעלון, אורלי פרומן, אורנה ברביבאי, עודד פורר, עפר שלח, יואל רזבוזוב, אלכס קושניר, יואב סגלוביץ', יאיר גולן ומיקי לוי; הצעת חוק להגבלת שכר טרחת כונסי נכסים (תיקוני חקיקה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת אוסאמה סעדי, אחמד טיבי וסונדוס סאלח; הצעת חוק ייעוד כספי קנסות על עבירות שנקבעו לצורך התמודדות עם משבר נגיף הקורונה, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת אורנה ברביבאי; הצעת חוק לתיקון פקודת הסטטיסטיקה (הפניה לאפיון הרשויות המקומיות), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת משה גפני ויעקב אשר; הצעת חוק מעמדן של ההסתדרות הציונית העולמית ושל הסוכנות היהודית לארץ ישראל (תיקון – ניהול והקצאת מקרקעין באזור יהודה והשומרון על ידי החטיבה להתיישבות), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת בצלאל סמוטריץ' ואריאל קלנר; הצעת חוק הרבנות הראשית (תיקון – בחירת נציגים מהאזור), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת מתן כהנא ובצלאל סמוטריץ'; הצעת חוק ביטול סמכות הוועדה המרכזית למניעת השתתפות בבחירות (תיקוני חקיקה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת תמר זנדברג, אחמד טיבי וקארין אלהרר; הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון – בחינת העלות לרשויות מקומיות), מאת חברי הכנסת מיקי חיימוביץ', מכלוף מיקי זוהר, איתן גינזבורג, מיכאל מלכיאלי, אופיר כץ, חוה אתי עטייה, קרן ברק, דוד ביטן, מאי גולן, קטי קטרין שטרית ואוסנת הילה מארק; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון – הגבלת סכום עיקול בידי צד שלישי שהוא תאגיד בנקאי), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת ישראל אייכלר ועופר כסיף; הצעת חוק הכללת אמצעי זיהוי ביומטריים ונתוני זיהוי ביומטריים במסמכי זיהוי ובמאגר מידע (תיקון – ביטול המאגר הביומטרי), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק איסור לשון הרע (תיקון – ביזוי אדם מחמת משקל), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק תובענות ייצוגיות (תיקון – תובענה ייצוגית בשל פגיעה בפרטיות), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק התפזרות הכנסת העשרים-ושלוש, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק חסינות רבנים, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת ישראל אייכלר, משה אבוטבול ואוריאל בוסו; הצעת חוק-יסוד: זכויות חברתיות, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק בתי המשפט (תיקון – תקופת צינון לפני מינוי), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת שלמה קרעי, מאי גולן, מיכל שיר סגמן, טלי פלוסקוב, בצלאל סמוטריץ' ומשה אבוטבול; הצעת חוק שיפוט בתי דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון – נישואין אזרחיים בשטח שגרירות בישראל), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון – חובת דיווח חברתי-סביבתי), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק איסור הפליה מחמת משקל (תיקוני חקיקה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הפרשנות (תיקון – הגדרת הפליה על רקע זהות מגדרית או נטייה מינית), התש"ף–2020, מאת חבר הכנסת ניצן הורוביץ; הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת ענישה על תקיפת קטין או חסר ישע), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת קארין אלהרר; הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון – הארכת תקופת ההתיישנות), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת אוסאמה סעדי, אחמד טיבי וסונדוס סאלח; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון – פטור מטעמי מצפון), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי וסונדוס סאלח; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – הנגשת הודעת תשלום לצרכנים שאינם דוברי עברית), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי ומשה אבוטבול; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון – מינוי קצינה לקידום נשים לתפקידים בכירים ויצירת מסלולים לקידום קצינות בדרג הבכיר), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (חישוב שווי שימוש ברכב לשומרי שבת וחג), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת ישראל אייכלר, יעקב טסלר, יצחק פינדרוס, אליהו חסיד ואליהו ברוכי; הצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון – תוקפו של חוק חורג), מאת חברי הכנסת ישראל אייכלר, יצחק פינדרוס, אליהו חסיד ואליהו ברוכי.

ירדנה מלר-הורוביץ: עוד אבקש להודיעכם כי בהתאם לסעיף 96 לתקנון הכנסת הודיע חבר הכנסת מיקי לוי כי הוא חוזר בו מהצעת חוק סיוע לצעירים חסרי עורף משפחתי, התש"ף–2020, שמספרה פ/687/23.

ירדנה מלר-הורוביץ: עוד אודיע

ירדנה מלר-הורוביץ: כם כי הונחו מסקנות הוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה בעקבות דיון מהיר בהצעתו של חבר הכנסת אליהו חסיד בנושא: חובת פינוי של חולי קורונה למלוניות – בתוך זמן קצוב.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמו כן הונחו מסקנות ועדת הכלכלה בעקבות דיון מהיר בהצעתו של חבר הכנסת מיקי לוי בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: שורת המחדלים שנחשפים בדוח חברת נת"ע ודחיית השקת הקו האדום לשנת 2023.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

בממשלה בשל: << נושא >> 1.

בממשלה בשל: ממשלה המשתקת את הכנסת, פוגעת בדמוקרטיה ורומסת את זכויות אזרחיה; << נושא >>

בממשלה בשל: << נושא >> 3.

בממשלה בשל: כישלון הממשלה בניהול משבר הקורונה והרס הכלכלה הישראלית << נושא >>

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים כמנהגינו להצעות אי-אמון בממשלה.

יריב לוין: ההצעה הראשונה – הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם, שכותרתה: ממשלה המשתקת את הכנסת, פוגעת בדמוקרטיה ורומסת את זכויות אזרחיה.

יריב לוין: יציג את ההצעה חבר הכנסת רם בן ברק, בבקשה.

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בתקופה האחרונה אנחנו עדים לתופעה שלא ידענו כמותה מאז קום המדינה; ספק אם תופעה כזאת מוכרת בעולם כולו.

רם בן ברק: עומד ראש ממשלה במסיבת עיתונאים ומסביר לציבור שהסיבה שהוא לא מצליח, או יותר נכון נכשל, בטיפול במשבר הבריאותי והכלכלי שהקורונה יצרה היא הכנסת, היא ולא אחרת – היא האשמה העיקרית.

רם בן ברק: כנסת ישראל, שהיא הריבון, שהיא העם, מגבילה אותו וגורמת לו לא להצליח בתפקידו.

רם בן ברק: אנחנו התחייבנו ועמדנו בהתחייבות שלנו – לא עיכבנו ולא מנענו שום חוק, צו או תקנה שהממשלה הייתה צריכה לקדם על מנת לטפל במשבר הבריאותי והכלכלי החמור ביותר שנראה פה מאז קום המדינה.

רם בן ברק: אבל ביבי בשלו – אם רק היו נותנים לו לנהל את המשבר הזה לבד אז מזמן כל הבעיות שלנו היו נפתרות: לא הייתה קורונה, לא היו נדבקים, לא היו מובטלים – הכול היה דבש.

רם בן ברק: הפרלמנט הוא מכשול; פקידי האוצר הם מכשול; הפרקליטות – מכשול; הביורוקרטיה – מכשול.

רם בן ברק: כולם מפריעים לו.

רם בן ברק: מבחינתו, הכול היה טוב אם רק לא היו פה אזרחים ולא הייתה קורונה; אז הכול היה סבבה.

רם בן ברק: חבריי חברי הכנסת, אם אמירות כאלה מזכירות לכם משהו מהעבר, אתם לא חולמים.

רם בן ברק: כבר היו בהיסטוריה אמירות מהסוג הזה שהובילו מדינות דמוקרטיות להיות דיקטטורה.

רם בן ברק: לא צריך ללכת רחוק בהיסטוריה.

רם בן ברק: מספיק להסתכל לשכנתנו טורקיה, שהפכה ממדינה דמוקרטית למדינה שבה הנשיא מחליט כמעט הכול לבד.

רם בן ברק: אף מדינה לא קמה בבוקר ואומרת לעצמה: בואו נהפוך לדיקטטורה, כי דמוקרטיה כבר לא מתאימה לנו.

רם בן ברק: זה לא קורה ככה.

רם בן ברק: זה קורה בהידרדרות איטית אבל מתמדת של פגיעה בערכי היסוד הבסיסיים של החברה הדמוקרטית וזכויות האזרח.

רם בן ברק: יותר ממדהים לראות איך חברינו בכחול לבן, שעד לא מזמן יצאו נגד התהליכים האלה, מרימים את ידם בעד חוק שבעצם מבטל את יכולת הכנסת לפקח על עבודת הממשלה.

רם בן ברק: הרי הסבירו לנו החברים מכחול לבן שבתקופת ממשלת מעבר כל הכוח אצל הממשלה ולכנסת אין באמת יכולת לפקח ולבקר את החלטותיה, ואם רק ניכנס מתחת לאלונקה – כן, אותה אלונקה שעליה שוכב לו בנחת ביבי נתניהו – אזיי נוכל לחזק ולבצר את הדמוקרטיה ולתת לכנסת את הכוח להפעיל את הכלי הבסיסי של עבודתה, שהוא היכולת הפיקוח.

רם בן ברק: באחד הנאומים הקודמים שלי השוויתי את חוק הקורונה במתכונתו הנוכחית, שבו קודם מחליטים ומבצעים ואחרי זה דנים, למעמד הר סיני, שבו בני ישראל אמרו: "נעשה ונשמע".

רם בן ברק: האמת, לא כל כך מוצלח.

רם בן ברק: במעמד הר סיני הכוונה הייתה שמאחר שה' אומר, אין סיבה ואין יכולת לערער.

רם בן ברק: ואני שואל אתכם, חברים: האם חברי הבית הזה חושבים שביבי משול לה'?

רם בן ברק: האם כל כך הרבה אנשים פה מקבלים את הרעיון שראש הממשלה, האחראי לחוק, משול לה'?

רם בן ברק: איפה נראה שהכנסת מקדמת בעצמה את היכולת לפגוע במעמדה?

רם בן ברק: הרי זה טירוף מערכות מושלם.

רם בן ברק: בכל המקומות שבהם הממשלה החליטה והדיונים עברו לכנסת, הכנסת, בדיון מעמיק, תוך כדי הבאת גורמים אזרחיים ויועצים מקצועיים, היטיבה את ההחלטות, גם בנושאים של בריאות וגם בנושאי כלכלה.

רם בן ברק: אין תוכנית אחת של הממשלה שהגיעה לכנסת ולא יצאה טובה יותר.

רם בן ברק: התוכניות הכלכליות של העצמאים, של השכירים, אילולא היו עוברות בכנסת, בוועדת הכספים, המצב היה גרוע פי כמה.

רם בן ברק: שינוי החוקים שנוגעים לתכנון ובנייה, אילולא היו עוברים בכנסת, היו בכייה לדורות.

רם בן ברק: חוק הקורונה הגדול – תשאל, אדוני ראש הממשלה, את אנשיך שלך איך הוא היה נראה אם הוא לא היה עובר בכנסת.

רם בן ברק: לאן הוא היה לוקח אותנו?

רם בן ברק: מה שמעלה, אדוני ראש הממשלה, את החשש ואת החשד שאולי השיקולים שלך אינם שיקולי בריאות הציבור או הבראת הכלכלה.

רם בן ברק: אולי השיקולים שלך נגועים בשיקולים אישיים כאלה שיאפשרו לך לאסור הפגנות, כאלה שיאפשרו לך לפגוע בפעולות בתי המשפט.

רם בן ברק: הרי בחוק המקורי, להזכירך, אדוני ראש הממשלה, גם להפגין היה אסור.

רם בן ברק: אילולא עבודת הכנסת זה היה החוק שמאושר.

רם בן ברק: אזרחי מדינת ישראל צריכים להבין שהחוק הגרוע שנקרא "חוק הקורונה" היה יכול להיות גרוע יותר אילו יצא מלשכתך בלי לעבור בכנסת.

רם בן ברק: היה ניתן להיכנס לכל אזרח הביתה ללא צו, היה ניתן לאכן אזרחים ללא אישור בית משפט ועוד ועוד דברים שהכנסת, כולל חברי כנסת מהרשימה שלך, ברוב חוכמתם, ובעקבות דיון מעמיק, שינו.

רם בן ברק: אז אני מבין, אדוני ראש הממשלה, שזה לא מוצא חן בעיניך.

רם בן ברק: אני מבין שאתה מאוד היית רוצה שתהיה המחליט היחיד – להיות מופקד על החוק, להיות מופקד על אורחות החיים.

רם בן ברק: ברצותך, המנהיג הדגול, תסגור, ברצונך תפתח, כשיהיה לך נוח פוליטית ומשפטית תאפשר וכשלא יהיה לך נוח לא תאפשר.

רם בן ברק: בממשלת הבובות והיס-מנים שמקיפים אותך ילכו וידבררו אותך, לא משנה איזו החלטה תקבל.

רם בן ברק: אתה, שיצרת לגיטימציה ללכלך על מי שלא חושב כמוך; אתה, שיצרת דה-לגיטימציה לפרקליטות וליועץ המשפטי לממשלה שגובלת בהסתה; אתה, שעסוק בהכפשה בלתי נגמרת של התובעת שלך במשפט, כולל שליחת כל עושי דבריך לשסע אותה בשיניהם; אתה, שקורא למפגינים שאיבדו את האמון ואת הפרנסה "אנרכיסטים" ולוחץ על השר לביטחון פנים להפעיל יד קשה נגדם; אתה, שמקבל בשלוות נפש קריקטורה של הבן שלך משתין על בית המשפט העליון – אולי בכלל נשלחה בשמך; אתה, שרוצה שהמדינה תממן לך את כל הוצאותיך הפרטיות באופן מלא מלא; אתה, שלא מתבייש לבקש החזרי מס על הוצאות פרטיות שהיו לך, כולל על רווחי הון בעסקאות מפוקפקות, שהגיע הזמן שייחקרו לעומק; אתה, שעומד למשפט על שוחד; אתה, שעומד למשפט על הפרת אמונים; אתה, שעומד למשפט על מרמה – אתה זה שתקבע לנו במה נדון ובמה לא נדון?

רם בן ברק: אדוני ראש הממשלה, מ-6 בדצמבר אתה, שתתחיל להתייצב שלוש פעמים בשבוע בבית המשפט המחוזי, תגיד לנו, חברי הכנסת, נציגי העם, שאנחנו לא יכולים לסייע לממשלה, לבקר את הממשלה ולהיטיב את ההחלטות שלה, לשפר את המצב במדינה, כי זה לא בדיוק מתאים לך כרגע?

רם בן ברק: האם יש לך בכלל הזכות המוסרית והערכית, לך או לכל מישהו אחר, לפגוע בדמוקרטיה ולבטל את עבודת הכנסת?

רם בן ברק: לא הספיק לך שאין ראשי ועדות חשובות מהאופוזיציה וכולם מהקואליציה?

רם בן ברק: אפילו בוועדות שעומדים אנשים מהמפלגה שלך הם כבר לא סומכים על שיקול הדעת ויכולת קבלת ההחלטות שלך.

רם בן ברק: לא הספיק לך שבוועדה לבחירת שופטים אין שום נציג לאופוזיציה כפי שהיה נהוג כל השנים?

רם בן ברק: לא מספיק לך שאתה משתמש ברוב של הכנסת בצורה ברוטלית, ובעזרת החוק הנורבגי דואג להכניס אנשים שיעשו בדיוק מה שתגיד להם ללא שום חשיבה עצמאית?

רם בן ברק: עכשיו אתה גם רוצה לבטל את עבודת הכנסת כולה?

רם בן ברק: אדוני יושב-ראש הכנסת, אני פונה גם אליך.

רם בן ברק: אני יודע שיש לך ביקורת לגבי מעמדם של חלק ממוסדות המדינה, אבל אני מכיר אותך כדמוקרט.

רם בן ברק: אתה ביקשת את תפקיד יושב-ראש הכנסת והעדפת אותו על תפקיד שר.

יריב לוין: רק לתקן: לא ביקשתי.

יריב לוין: הוצע לי ולא סירבתי.

רם בן ברק: שמחת לקבל את תפקיד יושב-ראש הכנסת – –

יריב לוין: כן, אני שמח לקבל כל תפקיד שמטילים עליי, אבל לא ביקשתי.

רם בן ברק: – – והעדפת אותו על תפקיד שר.

רם בן ברק: ככה אני הבנתי, אבל אולי אני טועה ועוד דאגת לשריין את המינוי לאורך כל הקדנציה של הממשלה.

יריב לוין: גם את זה לא עשיתי.

רם בן ברק: אז איך ייתכן – – –

יריב לוין: כאשר חתמנו על הסכם קואליציוני זה היה הרבה לפני שידעתי מי יאייש איזה תפקיד, לרבות התפקיד הזה.

יריב לוין: אגלה לך יותר מזה: לא העליתי בדעתי בכלל שאמצא את עצמי כרגע בתפקיד הזה, אבל כך קרה.

רם בן ברק: טוב, בוא נגיד שלפי התקשורת – – –

יריב לוין: אל תייחס לי מה שלא מגיע לי.

רם בן ברק: לא, לא, לא.

רם בן ברק: אני רק אומר שכולנו ידענו שזה הולך לקרות, אז כנראה זה לא היה סתם.

רם בן ברק: בכל אופן, איך ייתכן שיושב-ראש הכנסת לא מזדעק מול הפגיעה במשכן הזה, המעוז האחרון שאמור לשמור על הדמוקרטיה וערכי הדמוקרטיה?

רם בן ברק: חבריי חברי הכנסת, איך אתם נותנים יד לאיש הזה להתנהג בצורה הזאת כאשר כולנו יודעים מה המניע שלו?

רם בן ברק: ביבי זה לא ז'בוטינסקי, ביבי זה לא בגין, ביבי זה גם לא שמיר.

רם בן ברק: אתם הרי יודעים שהוא רחוק מהם שנות אור.

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מניח שאתם מכירים את הגדרת האקדמיה ללשון עברית למילה "אמון":

רם בן ברק: אמון שווה רגש ביטחון כלפי אדם ויושר – לצערי, שני הדברים שאין לציבור הישראלי בממשלה הרעה והגרועה הזאת.

רם בן ברק: בתקופה האחרונה אנחנו רואים את עם ישראל מתפכח, וגם אנשים שנתנו לך את קולם והאמינו לך, גם הם כבר לא מאמינים לך.

רם בן ברק: גם הם מבינים שהשיקול האישי גובר אצלך על השיקול הממלכתי.

רם בן ברק: ואתה יודע מתי זה קרה, אדוני ראש הממשלה?

רם בן ברק: זה קרה ביום ששלחת את ממלא מקום מנכ"ל המשרד שלך ואת מזכיר הממשלה מגובים בחבר הכנסת מיקי זוהר לבוא לוועדת הכספים בזמן המשבר הכלכלי החמור ביותר שידעה מדינת ישראל, וכאשר מיליון אנשים נזרקו לרחוב אתה מצאת את העוז, את היהירות ואת הריחוק לבוא ולבקש פטור מכל הוצאה פרטית בביתך הפרטי בקיסריה.

רם בן ברק: העזת ממרום תפקידך ומשיכרון הכוח שאתה נמצא בו לבוא ולהגיד: אני ומשפחתי מורמים מעם, אנחנו לא בני אנוש רגילים, אנחנו השליטים ואתם הנתינים, ולכן מגיע לנו ומגיע לנו ומגיע לנו, ואתם כולכם תשלמו על כך.

רם בן ברק: מגיעה לנו בריכה מלאה במים בקיסריה על חשבונכם; מגיע לנו להזמין ארוחות שף על חשבונכם; מגיע לנו שלילדים שלנו יהיה רכב על חשבון המדינה, על חשבונכם; מגיע לנו שתתקנו לנו את המזגן, תחליפו לנו את השטיחים, תעשו הכול בכל הבתים, בכל מה שאנחנו רוצים, כי מגיע לנו.

רם בן ברק: אדוני ראש הממשלה, אז זהו, לא מגיע לכם כלום.

רם בן ברק: הסיבה שיש לראש הממשלה מעון רשמי על חשבון משלם המיסים הוא כי מגיע לך, אבל זה נגמר בבלפור, לא מגיע לקיסריה ולא מגיע לחשבון הפרטי שלך.

רם בן ברק: אם אתה רוצה לקבל את מה שאתה טוען שראשי ממשלה אחרים קיבלו – והם לא קיבלו ולא דרשו – לפחות תעשה רבע ממה שראשי ממשלה קודמים עשו למען המדינה.

רם בן ברק: מגיע לך כל מה שהיה לקודמיך, לא פחות ולא יותר, והכי חשוב, לנו מגיע שתתחיל לעבוד בשבילנו, ולא בשביל משפחתך או חשבון הבנק שלך.

רם בן ברק: ומגיע לנו, אזרחי מדינת ישראל, כנסת חזקה, מתפקדת, עם ועדות שדנות ומיטיבות את ההחלטות שיוצאות מהממשלה, כמו שהיה תמיד וכמו שצריך להיות הלאה.

רם בן ברק: לכן, אדוני, ההפגנות שאתה רואה מחוץ לבית שלך ומתפרסות בכל הארץ, מצפון לדרום – – –

יריב לוין: חבר הכנסת בן ברק, אנחנו כבר לפחות דקה אם לא שתיים מעל הזמן.

רם בן ברק: אני כבר מסיים.

רם בן ברק: לכן, אדוני, ההפגנות שאתה רואה מחוץ לבית שלך ומתפרסות בכל הארץ מצפון לדרום כמו פטריות אחרי הגשם הן מהמוצדקות שבהפגנות, ואומרות לך: עד כאן.

רם בן ברק: נשבר לנו ממך.

רם בן ברק: לך הביתה.

רם בן ברק: תתפטר.

רם בן ברק: אתה נטל על מדינת ישראל.

רם בן ברק: אנחנו רוצים משהו אחר – אנחנו רוצים מנהיגות ערכית, מנהיגות קשובה, מנהיגות שעובדת בשביל האזרחים ולא בשביל עצמה; רוצים ממשלה מחוברת ולא מנותקת; רוצים ממשלה שאכפת לה מהתושבים שלה ולא מנוכרת אליהם; רוצים להביט למעלה ולראות שיש שם מישהו שחושב ודואג להם, ולא רק לעצמו.

רם בן ברק: אני קורא לחברי הכנסת לתמוך בהצעת האי-אמון, כי זה מה שהעם מבקש.

רם בן ברק: תביאו לעם ממשלה שתוכל להחזיר את האמון במערכת הפוליטית.

רם בן ברק: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעת האי-אמון הבאה, מטעם סיעת הרשימה המשותפת, שכותרתה: ממשלת נתניהו-גנץ היא ממשלה גזענית ומסיתה הפוגעת בזכויות הפרט.

יריב לוין: תנמק את ההצעה חברת הכנסת היבה יזבק, בבקשה.

היבה יזבק: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אנחנו, האזרחים הערבים, הרשימה המשותפת, המפלגות הערביות, מוחים וזועקים כאן מזה שנים רבות של מצור על דיכוי, על מצור ועל כיבוש, על כך שהמשטר אינו דמוקרטי, ואף אחד לא מבין על מה אנחנו מדברים.

היבה יזבק: הינה קמה לה ממשלה לא עם אחד אלא עם שני ראשי ממשלה, וכל אחד מהם דוחף יותר מהשני את הערכים המיליטריסטיים שחושפים את פרצופה הגזעני, המסית והדכאני של ממשלה שבזה לזכויות אדם.

היבה יזבק: ודווקא משבר בריאותי, פנדמיה עולמית, שעימו בא משבר כלכלי עמוק, מבהיר פתאום על מה אנחנו מדברים לאורך כל השנים.

היבה יזבק: אנחנו עדים בימים האחרונים לדיכוי אלים וכוחני של ביקורת ומחאה, עד כדי כך שהשר לביטחון פנים ניסה באופן לא חוקי למנוע הפגנות בבלפור מול מעון ראש הממשלה.

היבה יזבק: אנחנו רואים שחברי הממשלה ובהם אותו שר לביטחון פנים, כמו גם קציני משטרה, משתמשים בטרמינולוגיה שהייתה שמורה לירי או פגיעה אנושה בחיים של מפגינים בשטחים הכבושים ולהוצאות להורג בהפגנות השיבה בגבול עזה.

היבה יזבק: מה זה אם לא הסתה?

היבה יזבק: חברי הממשלה טוענים שהמוחים מחוץ למעון ראש הממשלה הם אנרכיסטים, הם פורעי חוק.

היבה יזבק: הם מכנים אותם צעירים משולהבים ואף טוענים שיש בקרבם מסיתים, כך שאם המפגינים היו ערבים אולי הם גם היו יורים בהם.

היבה יזבק: ואם לא הצליח ראש הממשלה מספיק בניסיונו להפוך את המחאה נגדו ונגד ממשלתו לבלתי לגיטימית, הינה הוא גם נתלה בדגל הלאום הפלסטיני כדי להצביע על המפגינים כאויב.

היבה יזבק: אנחנו מכירים את זה היטב.

היבה יזבק: אנחנו הפלסטינים מוגדרים כאויב מהיום שבו נולדנו ודרשנו את זכויותינו הקולקטיביות והלאומיות.

היבה יזבק: אנחנו אויבים מהשנייה שבה התחלנו לדבר על שוויון ועל צדק.

היבה יזבק: אנחנו יודעים עם מה זה לחטוף מכות בהפגנות ומה זה להיחשב כחשודים מעצם היותנו ערבים.

היבה יזבק: המשטרה משוכנעת שהיא לא צריכה לתת דין וחשבון על מה שהיא עושה כעת, כי ככה הורגלתם כשדיכאתם ערבים.

היבה יזבק: אתמול התקיים דיון מיוחד על שימוש במכת"זית, אותה משאית ארורה שמתיזה מים על יהודים וכימיקלים מצחינים על ערבים.

היבה יזבק: הם הזדעזעו לפתע מהתוקפנות האלימה של מי שתפקידו היה להגן על הציבור.

היבה יזבק: חשוב להדגיש שמדובר בהמשך ישיר ואפילו מתון של המעשים שהצבא והמשטרה מפנים כלפי העם הפלסטיני.

היבה יזבק: אלפי בני אדם שכל חטאם היה שהביעו מחאה בלתי אלימה כבר ספגו לא רק מכת"זיות אלא כדורי גומי וירי חי ואיבדו עיניים וגפיים ואת חייהם.

היבה יזבק: אבל עכשיו, כאשר רבבות אזרחים כבר לא מאמינים לכם – הפקרתם את ביטחונם הכלכלי ואת בריאותם – האינסטינקט המיידי שלכם הוא להציג את האזרחים האלה כאיום על ביטחונה של המדינה, כאויב.

היבה יזבק: למשטר הזה יש דנ"א של ממשל צבאי, ואצל הממשלה הזאת הוא מתפרץ כמחלה ממארת של דיכוי.

היבה יזבק: אומרים שכשיש לך פטיש ביד, כל דבר נראה כמו מסמר.

היבה יזבק: לכן, הפרקטיקות ששימשו לכיבוש של עם אחר מגיעות בחלקן גם אל כלל האזרחים.

היבה יזבק: אנחנו לא מהססים לומר לכם את האמת: הממשלה הזו מנצלת מזה חודשים את משבר הקורונה כדי לזרוע פחד, בלבול וכאוס המאפשרים לה לבסס שליטה דורסנית באמצעים צבאיים על כולם.

היבה יזבק: ועל איזה ממשל צבאי של הקורונה אני מדברת?

היבה יזבק: בואו נתחיל מתרבות הניהול המיליטריסטית השולטת כאן.

היבה יזבק: מאז שהתחיל המשבר הזה, מי שמנהלים אותו הם גברים וגנרלים מהמועצה לביטחון לאומי.

היבה יזבק: שרים כאן מציעים את עצמם כמושלים וקומיסרים של אוכלוסיות שנראות להם בעייתיות.

היבה יזבק: מילא עלינו, הערבים, אבל עכשיו גם על החרדים, שלכאורה מיוצגים בממשלה זו.

היבה יזבק: אם לא די בכך, כולנו היינו כאן כשהעבירו חוק המאפשר לשב"כ לעשות שימוש בטכנולוגיות שלו על מנת לעקוב אחר אזרחים.

היבה יזבק: אין דמוקרטיה אחת בעולם שפוגעת באופן אנוש כל כך בזכויות הפרט והאזרח, אבל תחת הממשל הצבאי הזה שלכם כנראה מותר הכול.

היבה יזבק: ניצלתם באופן ציני ואכזרי את המשבר הזה כדי לשלול מאסירים ועצורים את הזכות להליך הוגן, ומנעתם ביקורים של עורכי דין בכלא.

היבה יזבק: מנעתם באופן מוחלט מאסירים פוליטיים את הגישה לערכאות, אבל התקנות האלה לא הספיקו לכם.

היבה יזבק: חוק הקורונה הגדול שעבר כאן

היבה יזבק: בשבוע שעבר – או חוק הממשלה שעושה כל מה שעולה על רוחה – מאפשר לממשלה לקחת לעצמה סמכויות בלי שום רסן ולפגוע בסמכויות שלנו, חברי הכנסת, ובעקרונות הכי בסיסיים של הדמוקרטיה, כמו הפרדת רשויות.

היבה יזבק: לא הצלחתם להמשיך ולנצל את מצב החירום הנהוג כאן מ-48', אז עכשיו הפכתם את כל עבודת הממשלה לתקנת שעת חירום אחת גדולה.

היבה יזבק: ראינו איך אתם משתיקים כמו מאפיה כל ביקורת פרלמנטרית נגד ההתנהלות המחפירה והמקוממת שלכם.

היבה יזבק: ראינו את ההתנפלות על יושבת-ראש ועדת הקורונה יפעת שאשא ביטון, אחת משלכם, רק כי היא העיזה שלא ליישר קו עם מדיניות שנראתה לה שרירותית.

היבה יזבק: ככה אתם מתנהגים כלפי ביקורת שמגיעה מאצלכם, בתוך הקואליציה, וכולנו יודעים באיזו כוחנות אתם מתנהלים מולנו, המשותפת, או מול כל מי שמתנגד למדיניות הממשלה הזאת.

היבה יזבק: הסובלים הראשונים מהמדיניות שלכם הם תמיד הקבוצות המוחלשות של החברה, מי שאין להם גב ושזכויותיהם גם ככה נרמסות בימי שגרה.

היבה יזבק: המיליטריזם שכוון נגד הערבים עכשיו פוגע בכל אלה.

היבה יזבק: את כל המוחלשים אתם זונחים לטובת התנהלות מיליטריסטית, דכאנית וכושלת.

היבה יזבק: מה לא היה כאן בחודש האחרון?

היבה יזבק: שירותי הרווחה קרסו; עובדות סוציאליות היו צריכות לשבות למעלה משבועיים כדי שמישהו יטרח להיענות לדרישותיהן המוצדקות; אחיות בבתי החולים שבתו כי העמיסו עליהן; מערכת החינוך נמצאת במשבר נוראי – יום סוגרים, יום פותחים, והילדים של כולנו סופגים את הקשיים של ההתנהלות הזאת; אחוזי האבטלה בשמיים; אף אחד לא דואג באמת לעצמאים; בעלי עסקים מקבלים מסרים סותרים מדי יום; מדיניות ההגבלות והסגרים לא מבוססת על נתונים אלא רק על גחמות.

היבה יזבק: ובחברה הערבית – כרגיל, הפגיעה היא בעוצמה כפולה: עלייה מטאורית בעוני, בפגיעה בביטחון התזונתי ובשירותים החברתיים.

היבה יזבק: הרשויות הערביות במצב מתמיד של סכנת קריסה.

היבה יזבק: אנחנו תמיד האחרונים לקבל מזור, בין שמדובר בטיפול בקורונה ובין בקבלת מענה לצרכים הקיומיים הבסיסיים שלנו.

היבה יזבק: אין לכם פתרונות כדי לעצור את התפשטות המגפה ואין לכם מה להציע כדי להבריא את הכלכלה הקורסת.

היבה יזבק: אתם יודעים, אנחנו לא מופתעים מהסרטונים המזעזעים המופצים ברשתות החברתיות שבהם נראים שוטרים משתמשים באלימות קיצונית גם נגד מי שכל חטאו הוא אי-עטיית מסכה, מהעדויות המצטברות על אלימות משטרתית ועל מעצרים ברוטליים.

היבה יזבק: המשטרה רק עושה את מה שלימדו אותה לעשות לאורך שנים – להתנהל כזרוע של משטר כוחני.

היבה יזבק: זו גם המשטרה שהממשלה מבקשת להעניק לשוטריה סמכויות רחבות באופן קיצוני ושמכסה על חבריה גם כשהם מבצעים פשע של ממש.

היבה יזבק: כולנו ראינו את מה שקורה עם התיק של איאד אלחלאק, הצעיר בעל המוגבלויות מירושלים המזרחית שנורה על לא עוול בכפו, שרדפו אחריו כדי לירות בו גם כשהיה ברור שהוא לא חמוש.

היבה יזבק: כולנו רואים איך עד עכשיו לא מצליחים לקבל ולחשוף את התיעוד של הרצח הנורא הזה.

היבה יזבק: אנחנו לא שומעים על אף אחד במשטרה שלוקח אחריות על מוות של פלסטיני חף מפשע.

היבה יזבק: השוטרים שירו באיאד אלחלאק חסינים לחלוטין מפני החוק, כי ככה הם הורגלו.

היבה יזבק: זה מה שמשטר הכיבוש עשה לאותם אנשים שתפקידם היה להגן על הזכויות של האזרחים, ועד שהדיכוי והעליונות שמשטר הכיבוש הזה מכפיף על הפלסטינים לא יתפרקו, אנחנו צפויים לראות עוד שימוש באמצעים צבאיים תחת הממשל הצבאי שהממשלה הזאת מנסה להטיל על כולם.

היבה יזבק: בגלל זה הממשלה הזאת צריכה ללכת, ובגלל זה חייבים כולנו לפעול לכונן משטר צודק לכלל האזרחים.

היבה יזבק: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעת האי-אמון הבאה, שכותרתה: כישלון הממשלה בניהול משבר הקורונה והרס הכלכלה הישראלית.

יריב לוין: ינמק את ההצעה חבר הכנסת עודד פורר.

יריב לוין: ההצעה היא מטעם סיעות ישראל ביתנו – את זה אני רואה – ומטעם ימינה, כך על פי השמועה, כי שוב אין כאן אף אחד מטעם סיעת ימינה, וראוי ונכון שהוא ישב כאן כאשר מנמקים הצעת אי-אמון בשם הסיעה שלו, אז שוב אני מבקש, חבר הכנסת פורר, להעביר את המסר הכל-כך פשוט הזה.

עודד פורר: אני אעביר את המסר.

יריב לוין: תודה.

עודד פורר: אני גם אשלח להם את ההקלטה של ערוץ 99, שאתה מבקש מהם פעם אחר פעם.

יריב לוין: אכן, מבקש.

עודד פורר: בכלל, אני חושב שהיה נחמד אם חברי כנסת, גם מסיעות הקואליציה מעבר למשה אבוטבול, היו נוכחים במליאה ומאזינים קצת.

משה אבוטבול: אולי הם – – –

עודד פורר: אולי היו מקבלים קצת – אני לא רוצה להגיד השראה.

משה אבוטבול: תובנות.

עודד פורר: תובנות חדשות, לפחות מהדברים שאנחנו אומרים, לא מהדברים שקודמתי אמרה.

עודד פורר: בוודאי אני לא הייתי רוצה לחזור על הדברים שהיא אמרה על פעילים אחרים, כמו סמיר קונטאר ודלאל מוגרבי.

עודד פורר: אני חושב שבעניין הזה דנתי מספיק כבר כשהייתי חבר ועדת בחירות מרכזית וביקשתי לפסול את מועמדותה לכנסת.

עודד פורר: לעניין עצמו, אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני חייב לומר, דווקא בגלל שהשר זה אתה, ואני יודע כמה אתה קרוב למקורות, פשוט קראתי עכשיו משהו מעניין שכתב הרב בני לאו, והוא כותב על סיפור שהיה נוהג רבי חיים מצאנז לספר לתלמידיו בימי אלול, כשהיו באים לדרוש ממנו שיראה להם את הדרך לתשובה ולהתחדשות.

עודד פורר: וכך הוא אומר: "אדם אחד היה הולך ותועה ביער זמן רב, ולא מצא את דרכו.

עודד פורר: פתאום ראה איש הולך ביער לקראתו.

עודד פורר: באה שמחה בליבו, כי עתה ידע מהי הדרך הנכונה.

עודד פורר: כאשר נפגשו שניהם, שאל: אחי, אמור לי מהי הדרך הנכונה, כי הינני תועה כאן כבר כמה ימים".

עודד פורר: אומר לו ההלך: "אינני יכול לומר לך מאומה, כי גם אני תועה כאן ימים רבים.

עודד פורר: יכול אני רק לומר לך כי בדרך שהלכתי אני – אל תלך, בדרך זו תועים.

עודד פורר: וכעת נחפש דרך חדשה".

עודד פורר: אדוני, כפי שמספר רבי חיים מצאנז לתלמידיו, היה אומר להם: "רבותיי, יכול אני לומר לכם רק זאת – בדרך שהלכנו עד עתה לא נלך עוד, כי בדרך הזאת תועים.

עודד פורר: כעת נחפש דרך חדשה".

עודד פורר: והסיפור הזה על ימי אלול מתאים מאוד אולי לממשלת ישראל, אדוני היושב-ראש ואדוני השר, בערב תשעה באב.

עודד פורר: אתם הולכים ותועים ביער פעם אחר פעם, בשביל כזה ובשביל אחר.

עודד פורר: אני חייב לומר לכם שבניהול המשבר הזה, אולי הגדול ביותר שידעה מדינת ישראל מבחינה כלכלית, בריאותית, ובוודאי הגדול ביותר שידעה מדינת ישראל מבחינה ניהולית, ממשלת ישראל נראית כמו ילד שהולך לאיבוד ביער: פעם פותחים, פעם סוגרים; פעם הולכים ימינה, פעם הולכים שמאלה; פעם זה הריבונות, אחר כך זה לא הריבונות; פעם פותחים את המסעדות, אחרי שעתיים סוגרים את המסעדות; כן חדרי כושר, לא חדרי כושר; גני האירועים נעולים; אולמות התיאטרון סגורים; עולם התרבות כולו נעול, ושר התרבות חילי טרופר גם הוא נראה כמו ילד שהלך לאיבוד במשרדי משרד התרבות ולא מוצא מהיכן יצליח לפתור את הפלונטר הזה.

עודד פורר: ענפים שלמים בכלכלה קורסים, וכל שרי הממשלה, אלה שיודעים על מה המשרד שלהם מופקד ואלה שלא יודעים על מה המשרד שלהם מופקד, כולם נראים כמו אותו ילד שהולך לאיבוד ביער ולא יודע מה לעשות, כי אין לי הסבר אחר חוץ מאותו סיפור כדי לנסות ולהסביר איך אתם מביאים תוכנית סיוע כלכלית למשק ואתם שוכחים 300,000 סטודנטיות וסטודנטים שלא קיימים מבחינת הממשלה – פשוט לא נמצאים, הם בכלל לא על השולחן; אין שום פתרון לאותה קבוצה.

עודד פורר: הם שירתו בצבא, הם יוצאים למילואים, הם נרשמו ללימודים ומשלמים שכר לימוד, והם גם עבדו בחצי משרה או בשליש משרה, והתגלגלו איכשהו עם עבודה מזדמנת, ואתם פשוט זורקים אותם מתחת לגלגלים.

עודד פורר: אין לי הסבר אחר, חוץ מאותו ילד שתועה ביער, למה שאתם עושים לחיילים המשוחררים שעד אתמול סיכנו את חייהם למען העם והמדינה, והם גם יהיו הראשונים שיתייצבו לסכן את חייהם מחר אם תהיה התחממות בגזרה הצפונית או בגזרה הדרומית.

עודד פורר: וכל מה שאתם הצעתם לאותם חיילים משוחררים כסיוע זה שהם יוכלו לפדות חלק מכספי הפיקדון שלהם עכשיו – חלק, לא את הכול.

עודד פורר: הפיקדון שלהם, אדוני השר, זה כסף שלהם, זה לא סיוע שאתם נותנים או מחלקים.

עודד פורר: ועל מי מדובר?

עודד פורר: על השכבה הכי חלשה מבחינת היכולות שלה להתמודדות עם המשבר הכלכלי הזה.

עודד פורר: אתם לקחתם הלוואות כמדינה כדי לממן את השיירות שלכם, את הרכבים שלכם, את האתננים הפוליטיים שלכם, את החזרי המס המופרכים שלכם, הלוואות שמי שיצטרך להחזיר אותן בסופו של דבר הם אותם חיילות וחיילים, אותם סטודנטיות וסטודנטים דורות קדימה, כשאנחנו כבר לא נהיה כאן.

עודד פורר: כי ברור לחלוטין שהכספים שמתפזרים עכשיו בלי שום פרופורציה ובלי שום הבנה לאן הם צריכים ללכת – ואני לא אומר שלא צריכים להוציא את הכספים האלה; השאלה היא לאן מוציאים את הכספים האלה.

עודד פורר: אתם לא תצליחו למצוא את הפתרון איך לצאת מהיער, איך לצאת מהמבוך הזה, אם לא תחפשו דרך חדשה.

עודד פורר: תמשיכו ללכת באותו מסלול שאתם מסתובבים סביבו כבר חודשים ארוכים, תגיעו לאותו מקום, ואתם תמשיכו ותעשו את זה, לצערי, לא בגלל שהממשלה הזאת גדולה ואז היא מושחתת, כי יש בה 30 ואני לא יודע כבר כמה שרים שאינם נחוצים, אלא כי אי-אפשר לנהל ממשלה כזאת.

עודד פורר: אי-אפשר לנהל ממשלה עם כל כך הרבה שרים ומשרדים שאתם בכלל לא יודעים על מה כל משרד אחראי, ואי-אפשר לנהל או להשיט את הספינה הזאת שנקראת מדינת ישראל כשעל הסיפון ועל הגשר יש כל כך הרבה קפטנים שכולם רבים לאן הספינה הזאת תפליג.

עודד פורר: לצערי, המתכון הזה מוביל את הספינה הזאת לעלות על שרטון.

עודד פורר: אנחנו ממש מטרים בודדים ממנו.

עודד פורר: צריך להסיט את ההגה הזה כדי שלא נעלה על השרטון.

עודד פורר: ושוב אני נותן לכם כמה הצעות לפתרון שאתם יכולים לממש אותן כבר השבוע.

עודד פורר: אדוני, אתה השר המקשר בין הממשלה לכנסת, החוקים האלה יבואו לכנסת, הינה, תעשו את זה: בתוכנית המענקים שאתם מביאים לכנסת תנו לכל חייל משוחרר, תנו לכל משרת מילואים פעיל – אותם חיילים משוחררים הרי הם חיילי המילואים של מחר – תנו להם את אותו הסכום כמו שאתם נותנים לזוג עם שלושה ילדים.

עודד פורר: הרי הם לא קיבלו שום סיוע, הם לא קיבלו דמי אבטלה, כי הם לא נמצאים בפרמטרים, המעסיקים שלהם לא צריכים להחזיר אותם לעבודה, כי בחוק סיוע למעסיקים שמחזירים עובדים לעבודה פסלתם את המענק למי שיחזיר עובדים כמו העובדים האלה.

עודד פורר: את דמי האבטלה שדנים בהם כעת בוועדת הכספים ובהם, אדוני היושב-ראש, מי שמתחת לגיל 28 מופלה לרעה – אז תקבעו שמי ששירת שירות צבאי או לאומי יהיה זכאי לדמי אבטלה מלאים כאילו הוא מעל גיל 28.

עודד פורר: גם ככה השארתם את האנשים האלה הרבה מאחור.

עודד פורר: גם ככה הם אלה שהולכים כל פעם בחזית.

עודד פורר: מה יקרה אם בתוך האירוע הזה תיתנו להם להרגיש פעם אחת שלא רק הם חושבים על מדינת ישראל אלא גם מדינת ישראל חושבת עליהם?

עודד פורר: ולמען השם, אדוני השר, אני כבר לא יודע למי להתפלל כדי שתעשו את הדבר הכי מתבקש ותפעילו את חוק מס רכוש וקרן הפיצויים.

עודד פורר: כמו שפיציתם בלבנון השנייה, כמו שפיציתם בצוק איתן, תפצו את העסקים היום.

עודד פורר: אף אחד מהעסקים האלה לא בא ומבקש לעשות קופה על המדינה ולהרוויח כסף לא לו, אבל אם לא תאפשרו להם לחיות עם ההוצאות הקבועות שלהם, על פי מנגנונים שאתם קבעתם כבר בעבר, לא תצליחו לצאת מהאירוע הזה.

עודד פורר: והדבר האחרון, שאולי הכי מתבקש: תפסיקו להשתמש בגלולת הרעל הזאת שנקראת "חל"ת באופן גורף" בלי לחשוב על אותו חל"ת גמיש, כפי שנהוג במדינות רבות באירופה.

עודד פורר: המנגנון צריך להיות כזה שלא שולח את העובדים לביטוח הלאומי.

עודד פורר: העובדים שיצאו לחל"ת הם לא מובטלים – יש להם מקום עבודה, יש להם מעסיק.

עודד פורר: המעסיק גם הוא רוצה לשמור עליהם, הוא לא רוצה שהעובדים האלה ילכו.

עודד פורר: הוא הכשיר אותם במשך שנים, הוא מכיר אותם, בוודאי בעסקים הקטנים – תאמינו לי, בהרבה מהם זה חלק מהמשפחה, גם אם זה לא עם קרבת דם.

עודד פורר: תנו למעסיק את התשלום בדיוק כמו שהייתם משלמים דרך הביטוח הלאומי ותגידו למעסיק: תעסיק אותו כמה שאתה יכול.

עודד פורר: אתה יכול להעסיק אותו 10%, אתה יכול להעסיק אותו 20% – תאמינו לי שזה יהיה מה שייתן את האינטרס למעסיק להוציא את העסק הזה מהבוץ ולהפעיל אותו גם ב-10%-20%.

עודד פורר: בפורמט שאתם פועלים היום, מדינת ישראל, ממשלת ישראל, משרד האוצר מעודד את המעסיקים לא לחזור לעבודה ולא לפתוח את העסק, כי אם הם יפתחו עסק שעובד ב-20% תפוקה הם יפסידו כסף, ולשלוח את העובדים לחל"ת, שאותם הוא מעודד לא לחזור לעבודה.

עודד פורר: אז לסיכום, אדוני – ובזה אני אסיים – אני אחזור לאותו משל של רבי חיים מצאנז: תפסיקו להסתובב מסביב לעצמכם בתוך היער.

עודד פורר: תחפשו דרך חדשה, כי בדרך הזאת שבה גם נתניהו וגם גנץ שניהם מסתובבים ביער כמו שני ילדים תועים וחוזרים כל פעם על אותו מסלול ואותו מסלול – כשתחזרו על אותם המסלולים לא תצאו מהיער.

עודד פורר: צאו לדרך חדשה, תשנו את הכיוון – תאמינו לי, אנחנו, כשתביאו את ההצעות כפי שאנחנו מדברים עליהן כבר תקופה ארוכה, גם מהאופוזיציה – הראינו את זה בזמן ממשלת המעבר וגם בממשלה הזאת – אנחנו אומרים לכם, גם מהאופוזיציה: בהצעות טובות נתמוך.

יריב לוין: תודה רבה.

משה אבוטבול: מי זה "הזאבים ביער"?

עודד פורר: לא יודע, אבל נראה לי שאתה נמנה עימם.

יריב לוין: ישיב בשם הממשלה על שלוש הצעות האי-אמון השר המקשר חבר הכנסת דוד אמסלם.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם כול, לפני – – –

קריאה: – – –

יריב לוין: לזכות חבר הכנסת אבידר ייאמר שבעניין הזה הוא לא מפלה.

יריב לוין: הוא נמצא כאן ונוכח ושומע את כולם, וזה בהחלט טוב.

דוד אמסלם: דרך אגב, לפני שאני אענה על הצעות האי-אמון אני רוצה להתייחס לאנרכיה שקורית במדינת ישראל בשבועות האחרונים, לדעתי אנרכיה שמסכנת באופן ממשי את הדמוקרטיה במדינת ישראל.

דוד אמסלם: אתה יודע, אתמול בערב שלח לי מישהו סרטון, אמיתי, מה באמת קורה בקינג ג'ורג' פינת רמב"ן ובן מימון.

דוד אמסלם: העליתי אותו לפייסבוק שלי.

דוד אמסלם: אני מזמין אתכם לראות את האלימות הבלתי-נתפסת: אנשים עוקרים שלטים, זורקים לרחובות בריירות, אבנים.

דוד אמסלם: כאוס אמיתי, מלא.

דוד אמסלם: אני כמעט לא זוכר דבר כזה בהפגנות בירושלים, לא ראיתי דבר כזה.

דוד אמסלם: עוד מעט נדבר על הסיפור הזה של המכת"זים.

דוד אמסלם: פתאום צצו לנו היום המכת"זים, כאילו רק היום הבנו מה זה המשאיות האלה, היום הביאו אותם לארץ, רק בשבוע שעבר.

דוד אמסלם: לא משנה שהפעילו אותם על החרדים, על הימין, שנים על גבי שנים.

דוד אמסלם: ואיך אמרה חברת הכנסת יזבק?

דוד אמסלם: הם הזדעזעו.

דוד אמסלם: את צודקת – השמאל הזדעזע: נגדנו מכת"זים?

דוד אמסלם: זה לימין, גם לערבים – –

היבה יזבק: בעיקר לערבים.

דוד אמסלם: – – לחרדים, על בסיס כמעט יומי, כולל פציעות.

דוד אמסלם: זה – הכול בסדר.

דוד אמסלם: אניני הטעם?

דוד אמסלם: זה לא קשור אליהם, להפך.

דוד אמסלם: פורעי חוק?

דוד אמסלם: נגדנו?

דוד אמסלם: השתגעתם?

דוד אמסלם: הרי אנחנו אדוני הארץ.

דוד אמסלם: המכת"זים הם שלנו, איך אתם מפעילים אותם נגדנו?

דוד אמסלם: אני רוצה לספר לך משהו, אדוני היושב-ראש: יש פה בכיכר בכניסה לכנסת יש פסל, פסל מגן דוד ומנורה.

דוד אמסלם: דרך אגב, מי שהציב אותו שם זה עבדך הנאמן, לפני כמה שנים טובות.

דוד אמסלם: יש לי חבר טוב שנפטר, דוד סוזנה, זיכרונו לברכה, הוא היה אומן מוערך והוא יצר את הפסל הזה, ואנחנו הצבנו אותו כאן בכניסה לכנסת בגלל שיש פה שני אלמנטים מרכזיים: המנורה בשילוב מגן דוד, שאלה סמלי המדינה, בוודאי המרכזיים.

דוד אמסלם: מה אנחנו רואים לפני כמה ימים?

דוד אמסלם: בחורה עולה למעלה, מתערטלת על הסמלים, והכול בסדר, כפיים מלמטה.

דוד אמסלם: אני רואה במוצאי שבת – וירא כי טוב, מה שנקרא ויראו כי טוב – – –

משה אבוטבול: – – –

דוד אמסלם: בדיוק.

דוד אמסלם: וממשיכים.

יוראי להב-הרצנו: זה נקרא חופש ביטוי, השר אמסלם.

דוד אמסלם: דרך אגב – – –

יריב לוין: זה נקרא – – –

דוד אמסלם: זה אצלכם – – –

משה אבוטבול: – – – ביזיון – – –

דוד אמסלם: אמרתי, זה הביזיון – –

משה אבוטבול: תתבייש לך.

דוד אמסלם: – – זה הביזיון שלכם.

משה אבוטבול: – – – סמל המדינה.

משה אבוטבול: איזה חופש ביטוי – – –

קריאות: – – –

יוראי להב-הרצנו: – – – זה מה שמפריע – – –

משה אבוטבול: – – –

דוד אמסלם: אני מניח שלא ירחק היום ותגיד – – –

קריאות: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת להב הרצנו.

יריב לוין: חבר הכנסת להב הרצנו, אני רוצה לשאול אותך – –

משה אבוטבול: תתבייש לך.

משה אבוטבול: חופש הביטוי?

יריב לוין: – – אני רוצה לשאול אותך – – –

יוראי להב-הרצנו: חופש הביטוי – – –

משה אבוטבול: יש גם גבול לטמטום – – –

יוראי להב-הרצנו: חופש הביטוי, אבוטבול.

משה אבוטבול: גבול לטמטום.

יוראי להב-הרצנו: חופש הביטוי – – –

משה אבוטבול: תראה לאיזו רמה ירדתם.

יריב לוין: חבר הכנסת אבוטבול.

יריב לוין: חבר הכנסת אבוטבול.

יריב לוין: חבר הכנסת להב הרצנו, אני באמת באמת שואל אותך, ואני אפילו לא מצפה שתענה לי: לו חס וחלילה דבר כזה היה קורה בבית תפילה – –

יוראי להב-הרצנו: אבל זה לא קרה בבית תפילה, זה קרה מול הפרלמנט – – –

יריב לוין: – – יהודי או מוסלמי, גם היית אומר שזה חופש הביטוי?

יוראי להב-הרצנו: זה קרה מול הפרלמנט – – –

יריב לוין: אז זה לא קרה בבית תפילה.

יריב לוין: זאת אומרת שמבחינתך בית תפילה זה דבר שצריך לשמור על כבודו, וסמלי המדינה זה דבר שאפשר לבזות.

יוראי להב-הרצנו: זה מה שמזעזע אותך, כבוד היושב-ראש?

יריב לוין: אתה מבין איפה הכשל?

יריב לוין: חבר הכנסת להב הרצנו, אותי זה מזעזע – –

יוראי להב-הרצנו: – – –

יריב לוין: – – ואומר לך יותר מזה: אני חושב שבאף מדינה בעולם, אף מדינה בעולם – תנסה לדמיין אדם שיעשה דבר כזה בארצות הברית או במדינה אחרת, דמוקרטית לחלוטין – –

קריאה: לכלא.

יריב לוין: – – אני חושב שהוא היה מקבל עונש, ועונש כבד, ובצדק.

יריב לוין: רק כאן נוצר מצב – –

יוראי להב-הרצנו: מה כל כך זעזע אותך?

יריב לוין: – – שרשויות אכיפת החוק לא – –

עודד פורר: יש לך קונסנזוס – – –

יריב לוין: – – מטפלות בזה – –

יוראי להב-הרצנו: מה כל כך זעזע אותך, כבוד היושב-ראש?

יריב לוין: – – ואותה מי שעושה את זה עוד רצה מאולפן לאולפן וגם בחוצפה מתראיינת – –

יוראי להב-הרצנו: מה כל כך זעזע אותך?

יוראי להב-הרצנו: אני שואל אותך – – –

יריב לוין: – – ואני חושב שאנחנו צריכים כולנו להתקומם כנגד זה – –

עודד פורר: חד-משמעית, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: – – חבר הכנסת להב הרצנו.

יריב לוין: כולנו.

יריב לוין: כולנו – – –

דוד אמסלם: דרך אגב, אני חושב – – –

קריאות: – – –

יוראי להב-הרצנו: מה כל כך מזעזע?

יוראי להב-הרצנו: זה חופש הביטוי.

דוד אמסלם: אני אסביר.

דוד אמסלם: אולי אצלכם זה לא מזעזע – –

יריב לוין: זה לא עניין לא של ימין ולא של שמאל.

יריב לוין: כולנו צריכים להתקומם.

דוד אמסלם: – – בגלל שאצלכם זה דבר שבשגרה.

יוראי להב-הרצנו: מה זה "אצלכם"?

משה אבוטבול: – – –

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: כנראה, אצלכם ללכת ערומים ברחוב זה דבר שבשגרה.

יוראי להב-הרצנו: מה זה "אצלכם"?

משה אבוטבול: – – –

דוד אמסלם: זה חופש הביטוי אצלך.

יוראי להב-הרצנו: מה זה "אצלי"?

דוד אמסלם: אצלכם בשמאל.

יוראי להב-הרצנו: אה, אני בשמאל.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: אז מה אתה?

דוד אמסלם: איפה אתה?

קריאות: – – –

דוד אמסלם: לא הבנתי איפה אתה, אז כנראה אם הערת אז אתה – –

יוראי להב-הרצנו: – – –

דוד אמסלם: – – בסטנדרטים שלך – – –

יוראי להב-הרצנו: אני חי במדינה דמוקרטית שבה מותר להביע מחאה.

דוד אמסלם: רק שנייה, אל תפריע לי.

משה אבוטבול: למה כשמדברים על הלהט"בים – – –

דוד אמסלם: רק שנייה, משה.

דוד אמסלם: שנייה.

משה אבוטבול: – – – מדברים על הלהט"בים, אתה לא רואה את חופש הביטוי – – – אל תבלבל את המוח.

יוראי להב-הרצנו: – – –

משה אבוטבול: יש גם גבול לכל דבר.

יוראי להב-הרצנו: – – –

משה אבוטבול: יש גבול לכל דבר.

משה אבוטבול: חוצפן.

דוד אמסלם: אני מבין שבסטנדרטים שלכם ובנורמות שלכם – –

משה אבוטבול: לכם הכול מותר.

דוד אמסלם: – – אנשים שהולכים ערומים ברחובות זה חלק מחופש הביטוי.

דוד אמסלם: אותי, אני גדלתי בערכים אחרים, אני מקווה שרוב אזרחי מדינת ישראל מבינים את זה.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה בניגוד לחוק, לדעתי, אבל מה קשור בניגוד לחוק אליכם?

דוד אמסלם: הרי אתם זה החוק.

דוד אמסלם: אתם מעל החוק.

דוד אמסלם: אתם לא החוק, אתם מעל החוק.

דוד אמסלם: יש חוק, ואתם מעל החוק.

דוד אמסלם: זו המלצה אצלכם, בגלל שאתם נשואי העם – –

יוראי להב-הרצנו: שוחד, מרמה והפרת אמונים.

דוד אמסלם: – – אתם אדוני הארץ.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו אדוני הארץ.

דוד אמסלם: צריך להבין, אתם אדוני הארץ.

יוראי להב-הרצנו: מי – – – פה זה אדונך, לא אדוני.

דוד אמסלם: אתם מנסים לייצר מצג שקרי, שלכאורה, כאילו באו אנשים באופן ספונטני.

דוד אמסלם: הרי העליתם הסעות מתל אביב.

דוד אמסלם: אתם מעלים קבוצות אנרכיסטיות לירושלים.

דוד אמסלם: כן, דרך אגב, למה אתם לא נשארים בתל אביב – אין לי מושג.

דוד אמסלם: מעלים אותם לירושלים.

דוד אמסלם: איך אמרתי?

דוד אמסלם: חלקם משאירים את המרצדסים בשער הגיא ועולים גם באוטובוסים, אלה שאין להם נהג.

אלי אבידר: מרצדסים – – –

דוד אמסלם: שנייה, דקה.

דוד אמסלם: מרצדסים.

אלי אבידר: – – –

דוד אמסלם: לכן אני אומר, האנשים האלה – דרך אגב, יש הפקה, מישהו מפיק את האירוע.

דוד אמסלם: זה עולה הרבה כסף.

דוד אמסלם: מישהו מממן את זה.

אלי אבידר: השר אמסלם, אתה משדר לחץ.

דוד אמסלם: הרי בין זה לבין הקורונה אין דבר וחצי דבר – רק תראו את השלטים.

אלי אבידר: השר אמסלם, אתה משדר לחץ, משדר לחץ.

דוד אמסלם: תן לי רק שנייה.

דוד אמסלם: אלי, אל תפריע לי.

יבגני סובה: – – – נכון?

דוד אמסלם: הרי בין זה ובין הקורונה אין דבר וחצי דבר.

דוד אמסלם: אבל מה שמפתיע אותי, דרך אגב, בעיקר, זה כאילו – אתם יודעים מה – כאילו נחתם מהמאדים אתמול.

דוד אמסלם: אתה יודע, אתמול ראיתי בטלוויזיה איזה קטע שנאס"א פתאום מתחילים לדבר על זה שיש עב"מים.

דוד אמסלם: שארצות הברית בכלל, הפנטגון מאשר שהוא – תשמעו, אם לא הייתי מכיר אתכם הייתי חושב שאתם עב"מים.

דוד אמסלם: הרי הלכנו – –

עודד פורר: – – –

דוד אמסלם: – – שלוש שנים למערכות בחירות על מה שאתם אמרתם – – –

עודד פורר: אני יכול להגיד לך באחריות – – –

דוד אמסלם: תן לי רק שנייה.

עודד פורר: – – – בממשלה שלכם כמה עב"מים – – –

דוד אמסלם: עודד.

דוד אמסלם: עודד.

עודד פורר: אין לי ספק – – –

דוד אמסלם: עודד, תן לי רק שנייה לדבר.

עודד פורר: וגם אתה תסכים איתי – – –

דוד אמסלם: הלכנו שלוש מערכות בחירות על השלטים של ההפגנות.

אלי אבידר: אתה משדר לחץ.

דוד אמסלם: הציבור במדינת ישראל חושב שתופרים לראש הממשלה תיקים.

דוד אמסלם: מאמין?

דוד אמסלם: 2.5 מיליון איש הצביעו עבור ראש הממשלה.

דוד אמסלם: הוא חושב שזה המצב, אבל מה זה חשוב מה הציבור חושב?

דוד אמסלם: מה שחשוב זה מה אתם בשמאל צועקים.

דוד אמסלם: אדוני הארץ.

דוד אמסלם: אתם אדוני הארץ, אתם מעל החוק.

יבגני סובה: – – –

דוד אמסלם: זה לא חשוב שיש בחירות.

דוד אמסלם: אצלכם הבחירות זה המלצה – רק בתנאי שאתם – – –

יבגני סובה: – – – מה זה קשור – – –

דוד אמסלם: עכשיו אני שואל: על מה הם מפגינים?

יבגני סובה: – – – מגנים את זה, מה הקשר?

דוד אמסלם: הרי בכל הפגנה יש איזו מטרה.

דוד אמסלם: על מה אתם מפגינים בשלטים האלה, לא הבנתי.

דוד אמסלם: הרי ראש הממשלה נבחר על ידי הציבור ברוב עצום – –

קריאה: לא נכון.

דוד אמסלם: – – אז על מה אתם מפגינים?

דוד אמסלם: אני מבין שאתם קיבלתם יותר.

דוד אמסלם: הבנתי.

קריאה: – – –

דוד אמסלם: אבל אין לי מושג על מה אתם – אנחנו נישאר כאן עד שהוא ילך.

דוד אמסלם: מי אתם שתחליטו מתי הולכים ומתי לא הולכים?

דוד אמסלם: אבל אתם אדוני הארץ, הרי – –

סמי אבו שחאדה: בסך הכול אזרחים.

דוד אמסלם: – – השמאל מעל הכול.

סמי אבו שחאדה: בסך הכול האזרחים.

דוד אמסלם: אתם מזכירים לי את איראן.

דוד אמסלם: אם לא מקבלים את תעודת ההכשר שלכם אי-אפשר להתמודד – –

סמי אבו שחאדה: בסך הכול אזרחים, זה הכול.

דוד אמסלם: – – וזה מזעזע אותי כל פעם מחדש.

היבה יזבק: – – – מכנים אותם שמאל – – –

דוד אמסלם: אני לא מבין.

דוד אמסלם: באים שם, לכאורה אצטלה של הורים, הם עשו את זה כאילו עולים משפחה לשיעור אזרחות בדמוקרטיה.

דוד אמסלם: האימא באה, והאבא, עם שני ילדים קטנים.

דוד אמסלם: רבותיי, אתם פועלים נגד הדמוקרטיה במדינת ישראל באופן מובהק.

דוד אמסלם: אתם לא מקבלים את הכרעת הבוחר, בגלל שאתם בבסיס אנטי-דמוקרטים, אתם יודעים את זה.

עופר כסיף: תגיד, אתה יודע מה זה דמוקרטיה בכלל?

דוד אמסלם: אתם יודעים את האמת, אבל מה זה מעניין אתכם?

דוד אמסלם: דרך אגב, גם אם מחר יהיו בחירות, אחרי יומיים, תשבו ותנוחו יומיים – תחזרו עוד להפגין שראש הממשלה ילך הביתה, בגלל שלא מתאים לכם.

דוד אמסלם: ככה אתם עובדים.

דוד אמסלם: זה הדנ"א שלכם.

סמי אבו שחאדה: הוא פשוט לא יהיה, לא נצטרך להפגין.

דוד אמסלם: היום שמענו את שר המשפטים אומר שבעצם ישנו ניסיון לעקם את הזכות להפגין, וזה ניסיון לעקם את זכויות האזרח.

סמי אבו שחאדה: תסגרו חשבונות לבד בתוך המשפחה.

דוד אמסלם: אני חושב שמה קורה כאן זה דבר – כפי שאמרתי, אנחנו נמצאים בעיצומה של אנרכיה במדינת ישראל.

ג'אבר עסאקלה: בממשלה.

דוד אמסלם: בעיצומה של אנרכיה.

דוד אמסלם: איש הישר בעיניו יעשה.

דוד אמסלם: יש פה אנשים שעולים מתי שהם רוצים – –

סמי אבו שחאדה: מה, הם חושבים שהם נתניהו?

דוד אמסלם: – – סוגרים רחובות בטבורה של עיר, ועוד עיר הבירה.

דוד אמסלם: אני לא זוכר דבר כזה מעולם בירושלים.

דוד אמסלם: מחליטים שסוגרים ארבעה רחובות – סוגרים ארבעה רחובות.

קריאה: אתה יודע כמה דברים לא היו מעולם בירושלים?

דוד אמסלם: למה לא?

דוד אמסלם: זרקו בקוביות – יצא להם שישה רחובות.

דוד אמסלם: שישה רחובות.

ג'אבר עסאקלה: רגע, לא הייתה בירושלים – – –

דוד אמסלם: אנשים אלימים.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני מזכיר לכם, בתקופת הגירוש היו כמה עשרות בנות בנות 13 – 13 – שחסמו איזה רחוב, כביש, ירדו לכביש, בגלל שהן באו מדם ליבן לזעוק על זה שהרסו את ביתן על ראשן, זרקו את הוריהם כמו חתולים בחורף ביד מרדכי.

עופר כסיף: אתה יודע מי הצביע בעד זה?

דוד אמסלם: מה עשו?

ג'אבר עסאקלה: – – – חשבתי שאתה מדבר על הנגב.

דוד אמסלם: מה עשו השמאל?

דוד אמסלם: הביאו אוטובוסים, בהובלת שי ניצן, הדמוקרטי הגדול, ועצרו אותן.

דוד אמסלם: למעלה מחודש ימים, ילדות בנות 13, 14, מלח הארץ – –

סמי אבו שחאדה: זה לא חוקי.

סמי אבו שחאדה: אסור לעשות להן משהו.

דוד אמסלם: – – פתחו להן תיקים.

דוד אמסלם: וכאן, מה אנחנו שומעים?

דוד אמסלם: שאנחנו מנסים לעקם את זכויות האזרח.

דוד אמסלם: אתם צודקים, אתם מעקמים את זכויות האזרח שלנו, של תושבי העיר ירושלים וכל אזרח רגיל ששומר חוק.

דוד אמסלם: אתם מגינים רק על אנשים אנרכיסטים שפועלים בניגוד לחוק.

ג'אבר עסאקלה: התייחסת לסביבה – – –

דוד אמסלם: כאילו זכות ההפגנה זו הזכות היחידה הקיימת ביקום.

דוד אמסלם: אין הזכות לחיות, למשל, לכאורה.

דוד אמסלם: אנחנו לא נמצאים במצב של קורונה, חס ושלום.

דוד אמסלם: אין לנו.

דוד אמסלם: זה סרט.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, זה מדע בדיוני.

דוד אמסלם: זה לא אמיתי, אין קורונה באמת.

דוד אמסלם: אז לכן אסור להתפלל – ובוודאי צריך לצמצם את זה; אסור להתחתן – בוודאי אסור; ברית מילה – בקושי במניין, אולי בשתי מרפסות.

דוד אמסלם: אבל להפגין?

דוד אמסלם: 2,000, 3,000 איש בלי מסכות?

דוד אמסלם: השתגעתם?

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: אסור חס ושלום לעצור את זה.

עופר כסיף: כמה שקרים אתה יכול – – –

דוד אמסלם: לא משנה שאתמול שמעתי את אחד מקציני המשטרה שאומר שנדבקו בערך 160 או 120 שוטרים בקורונה, בוודאי חלקם בהפגנות.

היבה יזבק: אז תנו להם להפגין בחופשיות.

דוד אמסלם: אתה הבנת את זה – מה שנקרא, את זה היה אומר הגשש: אתה הבנת את זה, מר נחמיאס?

דוד אמסלם: אתה מבין את האבסורד?

דוד אמסלם: וכל זה יוצא, וגלגל השיניים מתחיל להניע את כל העסק הזה, את האבסורד הזה, את ליקוי המאורות הזה.

היבה יזבק: – – –

דוד אמסלם: הכול מתחיל בבית המשפט העליון, ששם זכות ההפגנה יותר חשובה מזכות החיים, כנראה.

עופר כסיף: איזה קשקוש.

דוד אמסלם: זו המציאות הלכה למעשה.

היבה יזבק: אכפת לכם – – –

דוד אמסלם: ומשם זה משורשר לאותה שופטת בבית משפט השלום בירושלים, כמדומני, כשעצרו את מר השכל, שחסם רחוב.

דוד אמסלם: הרי אני מניח שאם אני אחסום פה את הרחוב יעצרו אותי, וכך צריך להיות; בכל מדינה זה כך.

דוד אמסלם: אבל השתגעתם, אם אתם, השמאל – – –

אלעזר שטרן: דודי, אתה לא יודע אם השכל חסם.

יריב לוין: אוה, חבר הכנסת שטרן, חסרת לנו.

דוד אמסלם: דקה.

דוד אמסלם: ראיתי את זה בעין.

אלעזר שטרן: לא, אני רואה שהוא מדבר איתך.

דוד אמסלם: לא חשוב.

יריב לוין: הרגשנו בחסרונך, אני חייב לומר.

דוד אמסלם: כן, גם זה נכון.

אלעזר שטרן: מה אמרת?

דוד אמסלם: הרגשנו בחסרונך.

יריב לוין: הרגשנו בחסרונך.

אלעזר שטרן: היינו בבידוד, מה לעשות.

דוד אמסלם: בסדר, ברוך השם.

דוד אמסלם: ברוך השם שאתה בריא.

יריב לוין: ברוך השב.

דוד אמסלם: ברוך השם.

דוד אמסלם: אתה יודע, אתה צריך להיות בבידוד, אבל אם היית בהפגנה הכול בסדר.

דוד אמסלם: בהפגנות אין בידודים.

דוד אמסלם: אז לכן אני אומר: אתה יודע מה?

דוד אמסלם: לפעמים אני מסתכל מהצד, אני מנסה להסתכל, ואני צובט את עצמי להאמין שאלה האירועים שבאמת קורים פה במדינת ישראל.

דוד אמסלם: הכול הפוך, הכול הפוך.

דוד אמסלם: קדושת החיים כבר לא שייכת.

דוד אמסלם: אבל מה שבעצם אני רוצה לומר לכם:

דוד אמסלם: אני מדליק את ערוץ 12 – לא רואה את כל מה שאני אומר, לא רואה את הסרטון שהעליתי.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: אני רואה שם ערוץ של תעמולה סובייטית.

אלעזר שטרן: דודי, הייתי בבידוד, תקשיב טוב.

דוד אמסלם: שנייה.

סמי אבו שחאדה: תשמע, זה היה גדול – ערוץ של תעמולה סובייטית.

סמי אבו שחאדה: תורידו את עמית סגל – – –

דוד אמסלם: אני שומע את מר נוסבאום – לא משנה שבשוטף הוא מתפרנס מהדלפות, הוא הרי דובר המשטרה שם, אבל פתאום כנראה מישהו בערוץ אמר לו, או יכול להיות שזה באופן עצמאי – –

סמי אבו שחאדה: סטלין מתקשר אליו.

דוד אמסלם: – – שיש שם את מלח הארץ, מפגינים קצת ביופי וזה, ובאמת הכול בעדינות.

דוד אמסלם: רק שראיתי את הסרטון שלי, שמישהו שלח לי, אמרתי: תגיד, על זה נאמר:

דוד אמסלם: עיניים להם ולא יראו, אוזניים להם ולא יאזינו.

דוד אמסלם: אלה הערוצים שבעצם – ערוצי התעמולה.

אלעזר שטרן: איפה הדף של השב"כ?

יבגני סובה: תגיד, סובייטית או קומוניסטית?

יבגני סובה: כי ברית המועצות התפרקה, הקומוניזם עדיין נשאר, אז תחליט.

יריב לוין: אני מבקש לדחות את הדיון הזה, חברי הכנסת.

דוד אמסלם: הייתי קורא לזה הפראבדה, בוא נגיד, רק שם זה עיתון, פה זה הערוצים.

יבגני סובה: אתה יודע שגם העיתון הזה יוצא – –

דוד אמסלם: אמרתי.

יבגני סובה: – – והוא תומך של הקרמלין.

יבגני סובה: זו דוגמה לא טובה, מה שאמרת.

יבגני סובה: העיתון הזה ממשיך לצאת – – –

דוד אמסלם: אמרתי.

דוד אמסלם: לכן אני מציע למר נוסבאום, שכנראה לא רואה 20 ס"מ מטווח הראייה שלו, שייכנס לפייסבוק שלי, יצמיד את זה בערך עשרה ס"מ, יפעיל את הסרטון של ההתפרעות, ויבין באמת מה קורה סביבו.

דוד אמסלם: כנראה הוא תלוש מהמציאות.

דוד אמסלם: רבותיי, אנחנו מדברים בכלל על מלחמה ביולוגית.

עודד פורר: אז תפצו כמו במלחמה, דודי.

עודד פורר: תפצו כמו במלחמה.

היבה יזבק: תספר לנו יותר.

דוד אמסלם: אנחנו בעצם נמצאים בסוג של מלחמה ביולוגית, חבר הכנסת פורר.

עודד פורר: זה מה שאני אומר.

עודד פורר: תפצו.

דוד אמסלם: לכן אני לא כל כך מבין אותך.

דוד אמסלם: באמת.

דוד אמסלם: אמרתי, כל ערוצי התעמולה, דרך אגב, לא מעניין אותם קורונה.

דוד אמסלם: שימו לב, ערב-ערב, שלושת הערוצים, מה שהם רוצים להראות, שיש איזה התקוממות עממית.

קריאות: – – –

דוד אמסלם: שבעצם נגד ראש הממשלה.

דוד אמסלם: איך אמר לפיד?

דוד אמסלם: איך אמר ליברמן?

דוד אמסלם: תחליפו את נתניהו והכול בסדר.

יבגני סובה: – – – מה זה לא מדברים על הקורונה?

דוד אמסלם: כאילו אין קורונה, אין כלום.

דוד אמסלם: אתם מבינים שהמרצע יוצא מהשק בסוף?

דוד אמסלם: הרי בסוף השנאה שלכם היא בלתי נתפסת, הפילוג שאתם לוקחים את העם הוא בלתי נתפס, בגלל שזה מחלחל למטה.

דוד אמסלם: אתה יודע, רק אתמול ראיתי איזה מישהו מתראיין, אחד ממחוזות השמאל, והוא התראיין עם העיתונאי בני ציפר באולפן.

דוד אמסלם: אני אומר לכם, הזכיר לי – למד מעפר שלח.

דוד אמסלם: לא היה חסר הרבה שהוא קם ומרביץ לו על כך שהוא בעצם ביקר אותו על כל האנרכיה שהם עושים וגורמים במדינת ישראל ועל כל ההפגנות הלא-חוקיות שהם מבצעים.

סמי אבו שחאדה: אדוני השר, מה נושא הדיון?

סמי אבו שחאדה: על מה מצביעים?

דוד אמסלם: בגלל שאמרתי, לשמאל במדינת ישראל – מותר לו הכול מכול כול.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר משהו, ברשותכם.

אנטאנס שחאדה: הם מסרבים לכינוי הזה, שמאל.

דוד אמסלם: לפני כשנה, שנה וחצי, אדוני היושב-ראש, היה לי איזשהו ריאיון באחת מתחנות הרדיו.

סמי אבו שחאדה: לשמאל אין קשר לליברמן.

דוד אמסלם: שנייה, אתה מפריע לי.

סמי אבו שחאדה: בחייאת, דודי, בבקשה.

דוד אמסלם: אבל אתה מפריע לי.

סמי אבו שחאדה: בבקשה, לא.

היבה יזבק: השמאל.

היבה יזבק: השמאל.

דוד אמסלם: לפני כשנה וחצי, שנתיים, אולי קצת יותר, היה לי ריאיון שהתייחס – – –

עודד פורר: דודי, אתה הולך להתייחס לעניין או שאני אשתה קפה?

דוד אמסלם: אני אתייחס להצעת האי-אמון שלך, אל תדאג.

דוד אמסלם: פטור בלא כלום לא תצא.

דוד אמסלם: אתה יודע, עודד, בסוף אני עונה לכולם, גם לך – בוודאי לך, שאני מעריך אותך.

יריב לוין: חבר הכנסת פורר, לשאלתך, עוד לא התחלנו בתשובה, כפי שאני מבין.

דוד אמסלם: בדיוק.

עודד פורר: לא, אם הוא מתחיל עוד מעט – – –

דוד אמסלם: אני רוצה לומר, לפני כשנתיים אני – – –

יריב לוין: אבל, השר אמסלם, אני בכל זאת מציע ככה להתכנס.

יריב לוין: כפי שאנו יודעים, תהיה לך עוד הזדמנות, אז תשמור משהו להמשך.

דוד אמסלם: אז אני רוצה לומר לכם, לפני כשנתיים ראיינו אותי על כל סוגיית תפירות התיקים של ראש הממשלה, ואני אמרתי באחד הראיונות: תראו, רבותיי, בחוץ יש אזרחים.

דוד אמסלם: אני בטוח שאתם חושבים שכולם טיפשים שם, בוודאי אם הם שייכים לאוכלי העשב – שזה 2.5 מיליון אנשים בימין; אוכלי עשב, אנשים פרימיטיביים, אנשים לא מבינים.

דוד אמסלם: תזכרו – לא ירחק היום וגם אתם, הערבים, תהיו שם – שעוד השמאל יעביר הצעת חוק שהחברים, האנשים בפריפריה, אין להם שיקול דעת, ולכן הם לא יכולים להצביע, והם לוקחים אפוטרופסות על זה.

דוד אמסלם: הם יגידו: עזוב, זה בשבילכם, אנחנו יודעים מה טוב לכם.

קריאות: – – –

דוד אמסלם: ואני בעצם התראיינתי ואמרתי שהציבור בחוץ, הציבור הימני בחוץ, לא יקבל את זה, ומיליון איש, אולי אפילו – אמרתי שיכול להיות שמיליון איש יצאו להפגנה.

ג'אבר עסאקלה: יצאו 200.

דוד אמסלם: אספר לך מה קרה.

דוד אמסלם: אחרי כמה שעות מנדלבליט ידידנו ושי ניצן עושים מסיבת עיתונאים ואומרים שחבר הכנסת אמסלם אומר אמירות לא אחראיות ומסוכנות.

אלעזר שטרן: למה אתה "חבר הכנסת" והוא "מנדלבליט"?

אלעזר שטרן: אמסלם, אמסלם – – –

דוד אמסלם: מר מנדלבליט.

אלעזר שטרן: לא.

דוד אמסלם: מה אתה רוצה שאני אגיד?

אלעזר שטרן: אני אגיד לך, אם אתה אומר על עצמך, ובצדק, "חבר הכנסת אמסלם", תגיד על אביחי מנדלבליט "היועץ המשפטי לממשלה".

דוד אמסלם: היועץ המשפטי לממשלה מר מנדלבליט, בסדר?

דוד אמסלם: עכשיו אתה מרוצה?

אלעזר שטרן: אני – כן.

דוד אמסלם: בסדר גמור.

אלעזר שטרן: ככה צריך.

דוד אמסלם: אבל זו לא הפואנטה.

דוד אמסלם: אתה עצרת אותי בטיעון.

קריאות: – – –

קריאה: דודי, תתחיל מהתחלה.

דוד אמסלם: אבל בגדול היום אתה רואה שקורית אנרכיה מוחלטת.

דוד אמסלם: לא אמרתי.

דוד אמסלם: יוצאים אנשים פורעי חוק.

דוד אמסלם: דרך אגב, חלקם עושים ונדליזם: שוברים זכוכיות, חנויות וכו'.

אלי אבידר: אתם בלחץ, אתם משדרים לחץ, אתם בהיסטריה מההפגנות.

אלי אבידר: מה אתה בלחץ?

דוד אמסלם: אלי, סמוך עליי.

דוד אמסלם: עזוב.

דוד אמסלם: אנחנו מכירים את זה עוד – כשהיינו הולכים למגרשי הכדורגל.

דוד אמסלם: אנחנו מכירים את האמירות האלה – – –

יבגני סובה: כולל ה-2.5 מיליון שזה לא – – – כולל ימינה.

יבגני סובה: אתה מבין?

יבגני סובה: 2.5 מיליון זה הסכום של כל המפלגות – – –

דוד אמסלם: דרך אגב, היום – שנייה, דקה.

דוד אמסלם: תן לי רק שנייה, אתה מפריע לי.

דוד אמסלם: אנחנו שומעים חברי כנסת, כולל מכחול לבן, כולל יאיר לפיד, שבתחילת הדרך בכלל חשב שהקורונה זה המצאה, כפי שאמרתי; אמר: מה פתאום צריך לשמור על הממשלה – – –

עודד פורר: דודי, כחול לבן זה בקואליציה.

דוד אמסלם: רק שנייה, אני מדבר כרגע – אוקיי, אז אנחנו מדברים על יש עתיד, יש עתיד, בסדר?

דוד אמסלם: אתה יודע על מה אני מדבר.

יבגני סובה: מה ההבדל, אתה יכול להזכיר לי?

דוד אמסלם: אנחנו שומעים עוד חברי כנסת אצלם שגם לפני כמה שבועות, או אפילו בשבועיים-שלושה האחרונים, אפילו רמזו: אולי אפשר גם לא לשלם מיסים – למרד גלוי.

דוד אמסלם: לא שמענו לא את מנדלבליט – – –

אלי אבידר: יש לך שר שאמר לא לציית לבג"ץ.

אלי אבידר: אתה מדבר על מיסים?

דוד אמסלם: סליחה, היועץ המשפטי מר מנדלבליט – לא שמענו אותו מצייץ.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שזה בשמאל, זו החבורה שהוא כבר נמצא בה, עטפו אותו.

דוד אמסלם: איך עשה גנץ?

דוד אמסלם: מה עשו גנץ וניסנקורן?

דוד אמסלם: הלכו לשם, עשו איתו סיבוב, כאילו: אנחנו אחריך, אנחנו הגב שלך.

דוד אמסלם: בושה וחרפה.

דוד אמסלם: דרך אגב – עוד לפני שסגרו את התיק של גנץ בכלל.

דוד אמסלם: בושה, פשוט.

דוד אמסלם: בושה.

דוד אמסלם: אתה יודע, אני לא מאמין.

דוד אמסלם: לכן, כפי שאמר היושב-ראש, אני, יש לי עוד סשן אחד כשאני אסכם, אז אני שם אענה על הצעות האי-אמון באופן קצת יותר מפורט.

דוד אמסלם: תודה רבה.

קרן ברק: עוברים לדיון.

קרן ברק: חבר הכנסת עופר כסיף.

יבגני סובה: דודי – – – מתמטיקה, זה מדע מדויק.

יבגני סובה: למה אתה אומר 2.5 מיליון כשזה בקושי 2? 2, ופחות ימינה – זה פחות מ-2 מיליון.

יבגני סובה: למה אתה אומר 2.5?

יבגני סובה: לפחות תדייק במספרים.

יבגני סובה: תגיד 1.9 מיליון אז אנחנו נאמין לך, אבל 2.5?

יבגני סובה: איך הגעת למספר הזה?

ג'אבר עסאקלה: עיגול לטובה, מה שנקרא.

יבגני סובה: אז עיגול לטובה זה לא נכון, כי ילדי ישראל עוד יחשבו שאנחנו לא מבינים מתמטיקה.

יבגני סובה: זה לא טוב.

קריאות: – – –

עופר כסיף: גברתי היושב-ראש, חברי הכנסת, הלל הזקן אמר: מה ששנוא עליך אל תעשה לחברך, זוהי התורה כולה, ו"חברך" – הכוונה איננה רק לחבר אלא לכל זולת באשר הוא, לכל אדם:

עופר כסיף: עלינו ללמוד ממה שעשו לנו ולנהוג באחרים כפי שהיינו רוצים שינהגו בנו.

עופר כסיף: נושאי שם היהדות לשווא, אלה שבפיהם תפילה וברכה ובליבם ומעשיהם שנאה וקנאות, הקימו ממשלות ההולכות ומתעמרות בעם הפלסטיני שוב ושוב, כאילו לא ידעו היהודים עצמם אלימות ופרעות גזעניות.

עופר כסיף: שורש כל רע היה בנכבה: גירוש המוני, הרג, אלימות.

עופר כסיף: אבל גם מאז – שלטון צבאי, נישול מאדמות, אפליה בכל תחומי החיים, גזענות אלימה.

עופר כסיף: יהודים אשר הגיעו לכאן כמהגרים, חלק ניכר מהם מארצות שלא ראו בהם שווים בין שווים, שכחו את הציווי הנושן.

עופר כסיף: את ששנוא עליהם עשו גם עשו לבני המקום המקוריים, בני העם הפלסטיני.

עופר כסיף: בקרב העם הפלסטיני ישנה קבוצה גדולה של אזרחים ערבים-בדואים בנגב.

עופר כסיף: נראה שבכל הנוגע ליחס אליהם הלכה מדינת ישראל ועשתה בדיוק, אבל בדיוק, את ההפך מדברי הלל הזקן: כל מה ששנוא עליה – עשתה להם.

עופר כסיף: שנים עברו מהנכבה, ממשלות התחלפו, אך היישובים הערביים-הבדואיים בנגב הושארו מאחור.

עופר כסיף: עשרות מהם נחשבים על ידי המדינה בלתי מוכרים, והם אינם מחוברים למים ולחשמל ואין להם כבישים ומרפאות ובתי ספר.

עופר כסיף: תחת ממשלות נתניהו הם סובלים עוד יותר מפינויים אלימים שוב ושוב ומגזל רכושם המועט בידי השלטונות.

עופר כסיף: אפילו בתקופת הקורונה הקשה גורמים מטעם המדינה באו והרסו גידולים חקלאיים.

עופר כסיף: בולט בשטח הכפר אל-עראקיב, שנהרס על ידי המדינה קרוב ל-200 פעמים ומציין ממש היום עשור להריסות האלימות.

עופר כסיף: אנשי הכפר האמיצים לא מתכוונים לוותר.

עופר כסיף: לא הם באו להתיישב על אדמות מדינה אלא המדינה באה, התיישבה על אדמותיהם וגירשה אותם.

עופר כסיף: יש להם בית קברות עתיק המוכיח את טענתם והם לא מתכוונים לוותר, ובצדק.

עופר כסיף: היה לי הכבוד גם לקחת חלק באירוע במלאת עשור לגירוש.

עופר כסיף: כל דבר שהוא פחות מהכרה בכל הכפרים הלא-מוכרים והפסקת ההתעמרות וההתעללות יהיה רק עוד נדבך בגזענות המתמשכת נגד המיעוט הילידי הערבי-הפלסטיני בישראל.

עופר כסיף: ההתעללות בערביי הנגב איננה הביטוי היחיד לגזענות ממשלות ישראל לדורותיהן, ובעיקר של זו הנוכחית, אבל היא חלק מאוד משמעותי ממנה.

עופר כסיף: ממשלה שאיננה מכירה בכל הכפרים בנגב – –

קרן ברק: אתה צריך לסיים.

עופר כסיף: אני מסיים.

עופר כסיף: – – ופועלת בהתאם היא ממשלה גזענית שלא ראויה לשום סוג של אמון.

עופר כסיף: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה, חבר הכנסת כסיף.

קרן ברק: חבר הכנסת אוריאל בוסו.

אוריאל בוסו: גברתי היושבת-ראש, נכבדיי השרים, חבריי חברי הכנסת, ביום רביעי הקרוב נשב כל עם ישראל יחד על הארץ ונתאבל על חורבן בית המקדש השני.

אוריאל בוסו: כידוע, בית המקדש השני נחרב רק על דבר אחד – על שנאת חינם.

אוריאל בוסו: בית המקדש הראשון נחרב על כל העבירות האמורות, אבל אחרי 70 שנה הוא נבנה מחדש, אבל בית המקדש השני נחרב רק על שנאת חינם, וכבר 1,950 שנה הוא לא נבנה.

אוריאל בוסו: אין מה לעשות, אבל בימים הללו נכפה עלינו גם לקיים את מליאת הכנסת, שלא כמו בכל שנה בתשעת הימים, את הדיונים הללו, אבל עלינו כנבחרי הציבור להוריד את השנאות, להוריד את המחלוקות ולהראות לעם.

אוריאל בוסו: הרי אומרת הגמרא ואומרים החכמים: דור שלא נבנה בית המקדש בימיו כאילו נחרב בימיו.

אוריאל בוסו: מה אנחנו עושים בשביל לתקן, את הפך השנאה, אם לא באהבת חינם?

אוריאל בוסו: בימים הללו אנחנו רואים את ההפגנות חסרות התקדים.

אוריאל בוסו: חלקן אולי מוצדקות, אבל אנחנו יודעים כמה אנשים רוכבים על ההפגנות הללו בדברים שאינם קשורים, ובשם חופש הביטוי.

אוריאל בוסו: ואז אני שואל: הרי אנחנו יודעים שאם כרגע הייתה איזו החלטה שכולם חלילה נכנסים למקלטים, ואי-אפשר, ויש מצב חירום – גם אם יבקשו להפגין 5,000 איש או 1,000 או 2,000, יגידו להם: מסוכן, סכנה, לא מפגינים.

אוריאל בוסו: אבל בימים הללו, בשם חופש הביטוי, הפגנות – אין להן הגבלה.

אוריאל בוסו: אם הנגיף הזה מסוכן, למה אין הגבלה?

אוריאל בוסו: אבל בבית הכנסת כן יש הגבלה.

אוריאל בוסו: אנחנו יודעים מה זה ערך חיים – ונשמרתם לנפשותיכם – ומקבלים עלינו את הדין.

אוריאל בוסו: יש אנשים שמעולם לא הפסידו מניין אבל בימים האלה מבינים שפיקוח נפש דוחה את כל התורה כולה ומקבלים.

אוריאל בוסו: אז בתשעה באב, כשאנשים ירצו לשבת בבית הכנסת, איך הם יבכו על החורבן כשהם יראו שיש אלפים שאין להם שום הגבלה בריאותית ותברואתית.

אוריאל בוסו: וכשאנחנו רואים, גם היום, למשל, בעיתון ידיעות אחרונות, תמונה עם כותרת שיש לחץ במחלקות הקורונה, אבל שם מתנוססת לה תמונה של אישה חרדית, כאילו הן היחידות שנמצאות במחלוקות הקורונה, מה אנחנו נגיד?

אוריאל בוסו: ולפני יומיים דיברתי גם על התוכנית שמלבה אש, התוכנית היהודים באים, תוכנית טלוויזיה ב"כאן", אבל נחרדתי לראות – והעברתי מכתב לשר החינוך – שבאתר משרד החינוך, כשרוצים ללמד מורים מיהן דמויות התנ"ך, יש שם לינקים ששולחים אותם ללמוד את התוכנית היהודים באים.

אוריאל בוסו: אז לכן עלינו, חברי הכנסת, לומר: די לשנאה, די לפלגנות.

אוריאל בוסו: בוודאי בימים אלה צריך לדחות את כל הצעות האי-אמון, בשביל להגיע יותר משולבים למען עם ישראל.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה לך.

קרן ברק: חבר הכנסת אליהו חסיד.

אליהו חסיד: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו, כמובן, בהצעת האי-אמון, אנחנו נגד הצעת האי-אמון.

אליהו חסיד: הממשלה עושה דברים טובים ודברים פחות טובים, ובשביל זה אנחנו פה – לתקן.

אליהו חסיד: אנחנו לא נדבר על זה.

אליהו חסיד: אני גם לא אתייחס למה ששמענו פה מהשר, שהמכת"זיות של המשטרה עובדות בעיקר בציבור החרדי.

אליהו חסיד: טוב שהשר לביטחון פנים ישב פה, אבל לא נתייחס לזה כעת.

אליהו חסיד: הוא אמר את זה בנימה של הסכמה, וכמובן שאני בטוח שרוב בני הבית פה לא מסכימים.

אליהו חסיד: אבל ניגש לדבר על משהו אחר: אנחנו בחודש אב, ערב תשעה באב, יום שכל עם ישראל יושב ובוכה ומתפלל לבניין בית המקדש.

אליהו חסיד: בדורנו בית המקדש חרֵב.

אליהו חסיד: נשארו לנו בתי מקדש מעט.

אליהו חסיד: בתי מקדש מעט בדורנו זה בתי הכנסת.

אליהו חסיד: בתי הכנסת הם מקום התפילה; זה השריד שנשאר בדורנו לעם היהודי לעמוד ולהתפלל ולהתחנן.

אליהו חסיד: מה חשוב בזמן כמו היום, זמן של נגיף, זמן שהוא עת צרה, זמן שיהודים מתים מהנגיף, שעצמאים, שכירים, כולם נשארו ללא פרנסה, זמן של צרה – מה חשוב יותר מלעמוד ולהתפלל ולבקש רחמים על כלל ישראל?

אליהו חסיד: רבותיי, לא יכול להיות מצב שישבו שעות על שעות לדיונים על מועדונים, על מסעדות, על בתי מלון, על חדרי כושר, על כל הדברים החשובים – כל דבר חשוב כשלעצמו – ואת בתי כנסת ישאירו עם עשרה מתפללים בלבד.

אליהו חסיד: לא יכול להיות שיזרו חול בעיני הציבור, יציגו מצג שווא לציבור, יציגו את כל מוסדות הדת יחד – ישיבות, בתי כנסת, מקווה מציגים בוועדות כ-4.8% תחלואה.

אליהו חסיד: מה הקשר בין ישיבות לבתי כנסת?

אליהו חסיד: בישיבות התלמידים חיים מהבוקר עד הלילה ולבתי כנסת נכנסים לתפילה ויוצאים עם מסכה.

אליהו חסיד: זה להציג לציבור שקר גס.

אליהו חסיד: זה כמו שנבוא ונציג בשורה אחת חדרי כושר, מסעדות ומלונות.

אליהו חסיד: זה שקר גס לציבור.

אליהו חסיד: זה מזכיר את האגדה שמספרים על רב-החובל שספינתו נקלעה לסערה בלב ים והוא החליט לזרוק את הכבודה ללב הים.

אליהו חסיד: פנה אל היהודי הבודד שישב בקצה הספינה ואמר לו: בבקשה, תזרוק את התפילין ואת הטלית שלך.

אליהו חסיד: רבותיי, לא יכול להיות שבמדינת ישראל, מדינת היהודים, הדבר הראשון שאנחנו זורקים זה את בתי הכנסת, מקום התפילה, מקום הישועה של כלל ישראל, המקום שמאחד את כל היהודים, ימין ושמאל, קואליציה ואופוזיציה.

אליהו חסיד: כשאנחנו קוראים על קדושת בתי הכנסת לא קוראים ליהודים חרדים בלבד; זה חרדים וחילונים.

אליהו חסיד: כל אחד שיש לו נשמה יהודית יודע מה חשיבות בתי הכנסת, וצריך לקרוא מכאן לממשלה בשם כל באי הבית הזה.

אליהו חסיד: בית הכנסת כמובן צריך להיות בשמירה.

אליהו חסיד: אנחנו בעד שמירה.

אליהו חסיד: אנחנו מצווים על "ונשמרתם מאד לנפשתיכם"; אנחנו מצווים, התורה קבעה: "וחי בהם", ולא שימות בהם.

אליהו חסיד: כל דבר שמביא פיקוח נפש אנחנו בעד, ואנחנו נצביע על שמירה, אבל לבוא ולהגיד שבמסעדה אפשר לשבת כך ובבתי מלון בחדרי האוכל אפשר לשבת 35% תפוסה או 30% תפוסה ובבתי כנסת בסך הכול עשרה איש, אין בזה שום צדק – –

קרן ברק: אתה צריך לסיים.

אליהו חסיד: – – בפרט שבבתי כנסת יושבים עם מסכות.

אליהו חסיד: אני קורא מפה לראש הממשלה ולחברי הממשלה לשנות את ההחלטה ולתת לבתי כנסת, לפי הגודל, כמובן, עם תו סגול מיוחד לבתי הכנסת.

אליהו חסיד: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה לך.

קרן ברק: חבר הכנסת אביגדור ליברמן.

אביגדור ליברמן: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, כנסת נכבדה, זה לא משנה במה אנחנו כרגע עוסקים – דבר ראשון צריך להגיד תודה לחיילי צה"ל, לכוחות צה"ל שנמצאים שם בצפון – –

קרן ברק: נכון.

אביגדור ליברמן: – – ועושים את עבודתם נאמנה.

אביגדור ליברמן: אני חושב שבנקודה הזאת כל הבית הזה מאוחד – –

קרן ברק: מאוחד.

אביגדור ליברמן: – – ואנחנו מאוד מקווים שכל האירוע מאחורינו, למרות שעדיין מוקדם להגיד, אבל כולנו באמת נקווה שככה יסתיים הסיפור הזה של היום.

אביגדור ליברמן: אבל גם לנוכח הדברים שקרו היום אני חוזר ואומר, ואני פונה גם לתושבי הצפון: אל תוותרו.

אביגדור ליברמן: עם כל הכסף שכרגע טס לכל הכיוונים, מה עם תוכנית מיגון הצפון?

אביגדור ליברמן: יש דוחות מבקר המדינה, יש דוחות של ועדת חוץ וביטחון של הכנסת, יש החלטת קבינט.

אביגדור ליברמן: החלטת הקבינט קבעה שהממשלה חייבת לבצע את תוכנית מיגון הצפון שאושרה.

אביגדור ליברמן: היא קיימת, מפורטת, מיטב המומחים גיבשו אותה – תוכנית למיגון הצפון שאמורה להגן קודם כול על האזרחים, ולצערנו יש לא מעט אזרחים בצפון שאין להם שום מיגון.

אביגדור ליברמן: כל אותם בתים, כל אותם שיכונים של שנות השישים והשבעים של עמידר ועמיגור, אין שם חדר ביטחון ואין פשוט דברים אלמנטריים.

אביגדור ליברמן: אם חס וחלילה קורה אירוע רחב, רק מההדף כל הבתים האלה הולכים להתפרק.

אביגדור ליברמן: למה צריך לחכות לאסון?

אביגדור ליברמן: למה צריך לחכות לעוד דוח מבקר מדינה או לוועדת חקירה?

אביגדור ליברמן: למה אי-אפשר להתחיל מראש?

אביגדור ליברמן: ואני חוזר ואומר: אנחנו מדברים על חיילי צה"ל עכשיו, על קציני צה"ל.

אביגדור ליברמן: מה עם חיילי מילואים פעילים?

אביגדור ליברמן: מה עם קציני צה"ל פעילים?

אביגדור ליברמן: הרי מדובר בקומץ אנשים.

אביגדור ליברמן: אני לא יודע אם מפאת הצנזורה מותר פה להזכיר את מספר הקצינים וחיילי המילואים הפעילים.

אביגדור ליברמן: חלקם – ואני מכיר את חלקם היטב – עושים 60 ימים, 60 ימי מילואים בשנה.

אביגדור ליברמן: למה לא מגיע להם כרגע, בכל הדיונים ובכל פיצויים ובכל התמריצים שנותנים לכל אזרח, למה לא מגיעה להם הערכה מצד הממשלה?

אביגדור ליברמן: שנסמן פעם אחת מה סדר העדיפויות שלנו.

אביגדור ליברמן: למה לאותו קצין מילואים שעושה 60 ימי מילואים לא מגיע אותו מענק שמקבלת משפחה עם שלושה ילדים, אותו מענק מקסימלי, בלי קשר למצבו המשפחתי?

אביגדור ליברמן: הדבר הרי מתבקש.

אביגדור ליברמן: למה אי-אפשר לדבר על זה?

אביגדור ליברמן: למה צריך להילחם על זה?

אביגדור ליברמן: ישראל ביתנו נלחמת, ונילחם על זה גם בוועדת הכספים.

אביגדור ליברמן: אני רוצה לראות את אותם אנשי קואליציה שיצביעו נגד התיקון הזה – לתת מענק מקסימלי לחיילים ולקציני מילואים בלי קשר למצבם המשפחתי.

אביגדור ליברמן: זאת כרגע הקריאה המינימלית שאנחנו יכולים להפנות לממשלה, ואני מבין שהזמן נגמר, אז תודה לך, גברתי.

קרן ברק: תודה רבה לך.

קרן ברק: תודה.

קרן ברק: חברת הכנסת איילת שקד.

איילת שקד: תודה, גברתי היושבת-ראש.

איילת שקד: כנסת נכבדה, ראשית, גם אני כמובן רוצה לשלוח חיזוק לכוחות הביטחון ולקוות שהאירוע הזה מאחורינו.

איילת שקד: 15 שנה עברו מאז שראש הממשלה בנימין נתניהו – שישב, אם אני לא טועה, בכיסא הזה פה – עמד כאן בבית הזה והצביע בעד תוכנית העקירה והגירוש של אריק שרון.

איילת שקד: 15 שנה עברו מאז ששרת התחבורה – – –

אביגדור ליברמן: באיזה מפלגה הוא היה?

אביגדור ליברמן: באיזה מפלגה הודיעו על גירוש?

אלעזר שטרן: ליכוד.

אלעזר שטרן: תכף אני אגיע לזה.

עודד פורר: תזכירי אילו מפלגות הצביעו נגד.

איילת שקד: 15 שנה עברו מאז ששרת התחבורה דבררה בלהט אבל ברגישות ונחישות את הגירוש מגוש קטיף.

איילת שקד: 15 שנה מאז שממשלת הליכוד ביצעה את הגירוש הכואב והמיותר כל כך מגוש קטיף.

איילת שקד: 15 שנה אחר כך אפשר לעשות תיקון ולהחיל ריבונות, בלי אבל ובלי חבל.

איילת שקד: זה התיקון ההיסטורי שלכם, זה התיקון ההיסטורי שראש הממשלה יכול לעשות וזאת המחויבות שלכם לעם ישראל ולארץ ישראל.

אביגדור ליברמן: איך הצביע ראש הממשלה?

איילת שקד: בעד, אמרתי.

איילת שקד: השר לביטחון הפנים, מה אתה עשית בזמן ההתנתקות?

אמיר אוחנה: הייתי בשב"כ.

איילת שקד: היית בשב"כ.

איילת שקד: טוב, לא יכולת להיות מעורב.

איילת שקד: אני רוצה להזכיר כמה דברים שאולי שכחנו, אבל באמת, חבר הכנסת ליברמן בוודאי זוכר, כמה פנינים, ציטוטים.

איילת שקד: יושב-ראש הליכוד: "אנו עייפים כבר מלהילחם.

איילת שקד: ההתנתקות תביא יותר הגנה, יותר ביטחון, הרבה יותר שגשוג והרבה יותר שמחה לכל האנשים – – – במזרח התיכון.

איילת שקד: יחד ננוע קדימה בכיוון של בניית יחסים שונים, הבנה טובה יותר ואמון גדול יותר".

איילת שקד: סליחה, זה אהוד אולמרט, יוני 2005.

איילת שקד: עכשיו אריאל שרון: "אשקלון לא תהפוך לקו החזית, אני רוצה שתדעו את זה, לא אשקלון ולא מקומות אחרים".

איילת שקד: זה אריאל שרון ב-2003.

איילת שקד: ויש לי פה ציטוט של שר הכלכלה: "הרי אני גר בשדרות ואני לא חושב שמבחינת הקסאמים שמגיעים מבית חאנון, לפינוי היישובים תהיה השפעה על אותו מתרס או מתחם או אותה גבעה שאני רואה כל בוקר מהבית".

איילת שקד: זה עמיר פרץ.

איילת שקד: ולסיום, ציפי לבני, גם היא אז הייתה שרה בליכוד: "קיבלנו מארצות הברית אמירות" – אמירות מארצות הברית – "הם מחזקים את העמדה הישראלית ומעבירים מסר לצד השני שהטרור אינו משתלם".

איילת שקד: וואו, איזה פחד.

קרן ברק: את צריכה לסיים.

איילת שקד: אז אני באמת אומרת כאן לראש הממשלה: זה הזמן, מה שנקרא, לכפר על אותו עוון ולהחיל ריבונות.

איילת שקד: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חברת הכנסת תמר זנדברג.

קרן ברק: אחריה – חבר הכנסת אלעזר שטרן.

תמר זנדברג: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

תמר זנדברג: לפני כמה דקות עלה לכאן השר אמסלם לענות בשם הממשלה והשתלח בציבור המפגינים שעושים לא רק את זכותם אלא את חובתם האזרחית במילים שאם איזשהו איש שמאל נידח – לא שר בממשלה – היה מתבטא באותן מילים על מצביעי ליכוד או על תומכי ביבי, המדינה הייתה בוערת וכותרות ומהדורות היו נפתחות: איך זלזלו, המרצדס והאוטובוסים והמימון.

תמר זנדברג: איזה שטויות.

תמר זנדברג: מזל שלשר יש חסינות, כי כל דבר מהדברים שהוא אמר היה דיבתי.

תמר זנדברג: אבל הם לא היו רק דיבתיים והוא לא אמר אותם סתם מהשפה אל החוץ, הוא אמר אותם במסגרת מסע מאורגן לדיכוי והשתקת המחאה נגד ראש הממשלה נתניהו, הנאשם בשוחד, ואין בתולדות ההיסטוריה של הדמוקרטיות מחאה יותר מוצדקת מאשר במצב כזה, כשממשלה שהיא גם כושלת, גם מנותקת וגם מושחתת, מנהלת משבר כשלאזרחים אין בה אמון.

תמר זנדברג: ואז השר לביטחון פנים – אתה, אדוני, השר אוחנה, באיזו זכות ובאיזו סמכות אתה חושב שיש ביכולתך לבוא ולדכא את המחאה הזאת, לצוות על המשטרה דבר שאינו בסמכותך?

תמר זנדברג: ואתה יודע את זה.

תמר זנדברג: מה אנחנו רוצים, שתהיה פה משטרה פוליטית?

תמר זנדברג: משטרה בשירות המושחת?

תמר זנדברג: ואתה זה שמאפשר את זה?

תמר זנדברג: תתבייש לך.

תמר זנדברג: ותתבייש לך לא רק על זה – תתבייש לך על האלימות.

תמר זנדברג: אתה יודע מה, לא על האלימות המשטרתית אני רוצה לדבר עכשיו.

תמר זנדברג: אני רוצה לדבר על האלימות של המליציות הפרטיות מטעם עצמן שמסתובבות ברחובות ואורבות למפגינים כדי להרביץ להם מכות, במשמרת שלכם.

תמר זנדברג: מישהו מכם פצה פה על זה?

תמר זנדברג: אלימות מבחינתך זה חסימת כבישים?

תמר זנדברג: חסימת כבישים כשהמשטרה דואגת לסדר – לזה קוראים "דמוקרטיה".

תמר זנדברג: דקירות ברחובות, שלא הוצאת מילה לגנות, ריסוס של גז פלפל, מכות, שמפגינים צריכים ללכת בקבוצות ולהוריד חולצות כדי שלא ירביצו להם, ברחובות עיר הבירה – אתם לא מתביישים?

תמר זנדברג: זה מה שייגמר בדם.

תמר זנדברג: וכשסוף-סוף אתם פותחים את הפה ואומרים שזה ייגמר בדם – וכשאותך שאלו בריאיון: בדם של מי?

תמר זנדברג: פתאום גלגלת לשמיים ואמרת: אני לא יודע.

תמר זנדברג: והשרה מירי רגב, במקום לעצור את האלימות, היא קראה לעצור את ההפגנות.

תמר זנדברג: כן, ההפגנות האלה נגדכם כי צריך להפגין נגדכם ומותר להפגין נגדכם, ושום דבר שתעשו לא ישנה את העובדה הפשוטה הזאת, אבל אתם רועדים ומפחדים, ולכן אתם הולכים סחור-סחור ובכל מיני מעגלים מנסים לדכא את המחאה במקום לתקן את הממשלה.

תמר זנדברג: אבל הדם שחס וחלילה יישפך יהיה של איזשהו מפגין או עיתונאי או שופט, של כל מי – כל מסעות ההסתה שאתם מנהלים, מלהטטים בין אחד לשני, מתפוצצים לכם בפרצוף.

תמר זנדברג: כדאי מאוד שתעצרו את הדבר הזה תכף ומייד, כי אחר כך לא תוכלו לרחוץ בניקיון כפיכם.

תמר זנדברג: תודה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חבר הכנסת אלעזר שטרן.

אלעזר שטרן: גברתי היושבת בראש, עמיתיי השרים, תראו, ההסתה נמשכת.

אלעזר שטרן: אני מכיר חלק גדול מהמפגינים שם, בבלפור וברחובות הסמוכים.

אלעזר שטרן: יושב פה השר רפי פרץ – גם הוא מכיר חלק גדול מהם, מקורס טיס ומהשירות בחיל האוויר; מלח הארץ, מיטב הלוחמים שיש לנו.

אלעזר שטרן: מי אלה האנשים מהבניין הזה שמטילים ספק, קוראים להם אנרכיסטים, שמאלנים כמילת גנאי, נגד המדינה שלהם?

אלעזר שטרן: אתם יודעים מה זה לצאת?

אלעזר שטרן: לא שמשלמים לך כמו השרים שעולים פה אחד אחרי השני או חברי הכנסת שמוקיעים אותם.

אלעזר שטרן: עוזבים משפחות, ימים, חודשים, לילות, בשביל להביע דעה, בשביל לנסות לעשות שינוי בדרך הכי דמוקרטית שיכולה להיות, ופה מעיזים חברים, בדיוק מהאזור הזה, לבוא ולהטיל בהם ספק, שהם אלה שרוצים לפרק את המדינה ואת החברה, בשעה שהם לא צריכים תעודות ממני; מאף אחד מפה הם לא צריכים תעודות.

אלעזר שטרן: שיסתכלו בקורות החיים של כל אחד מהם וישפילו מבט, בגלל שאלה שתוקפים אותם פה, גם כאלה שעשו למדינה, לא עשו רבע מהם.

אלעזר שטרן: ולכן אני חושב שראש הממשלה – הגיע הזמן.

אלעזר שטרן: תראו, אם איש שמאל היה מרסס גז חרדל על מישהו מהימין, מה היה עושה ראש הממשלה?

תמר זנדברג: חבל על הזמן.

אלעזר שטרן: אם איש שמאל היה דוקר מפגין באחד הצמתים בנגב – –

תמר זנדברג: קרנבל.

אלעזר שטרן: – – מה היה עושה שר המשפטים, פונה ליועץ המשפטי לממשלה?

אלעזר שטרן: אני אומר דבר כזה – אני אמרתי את זה לראש הממשלה כמה פעמים: כשאתה מוליך עדר לתהום, כשאתה תחליט לעצור, העדר לא יעצור שם.

אלעזר שטרן: תמיד יהיו כאלה שימשיכו, והאחריות היא על הרועה שלא עצר את זה.

אלעזר שטרן: לפני שאני אומר מילה אחרונה – יש לי עוד זמן?

אלעזר שטרן: את נראית כאילו את מלחיצה אותי קצת.

קרן ברק: לא, בכלל לא.

קרן ברק: סליחה.

אלעזר שטרן: אז עלא כיפאק.

אלעזר שטרן: תראו, שני דברים – אפרופו, דיבר פה השר ליברמן על המילואימניקים.

אלעזר שטרן: אני אתן לכם דוגמה.

אלעזר שטרן: יש לי בבית מילואימניק כזה.

אלעזר שטרן: השר פרץ מכיר אותו.

אלעזר שטרן: ביום שישי הקפיצו אותו הלוך – חזור.

אלעזר שטרן: עובד, לומד – לא משנה מה.

אלעזר שטרן: שאלתי: תגיד, מה משלמים לך?

אלעזר שטרן: אין ביום שישי תחבורה ציבורית נוחה, אין במוצאי שבת.

אלעזר שטרן: נותנים להם, למילואימניקים האלה, תקציב לתחבורה ציבורית שאיננה.

אלעזר שטרן: ברור שהם צריכים לבוא ברכב פרטי.

אלעזר שטרן: אני לא מצליח להבין את זה.

אלעזר שטרן: אני חושב שצריכים להתייחס לאנשי המילואים כמו שמתייחסים לאנשי הקבע, לא מבחינת המשכורת החודשית שלהם – מבחינת הכבוד, מבחינת היחס, מבחינת תנאי השירות.

אלעזר שטרן: אנחנו מחויבים להם פי אלף.

אלעזר שטרן: זה מיעוט בחברה הישראלית שמשרת במילואים כך, ואני חושב שזאת החובה של הבית הזה להעלות את הקולות האלה, לדאוג להם באופן מתמשך.

אלעזר שטרן: תודה.

קרן ברק: תודה רבה לך.

קרן ברק: השר רפי פרץ – אחרון הדוברים, ואחריו ישיב השר המקשר.

רפי פרץ: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, ראשית, חיזוק לכוחות הביטחון בגבול הצפון ובכלל לכוחות הביטחון.

רפי פרץ: אני רוצה לצטט מהצעת האי-אמון של יש עתיד: ממשלה המשתקת את הכנסת, פוגעת בדמוקרטיה ורומסת את זכויות אזרחיה.

רפי פרץ: כמה אירוני.

רפי פרץ: אני רוצה להזכיר לאנשי יש עתיד, ובעיקר לעומד בראשם, איך נראית ממשלה כזאת.

רפי פרץ: אני לא צריך ללכת הרבה אחורה, סך הכול 15 שנים – ט' באב בשנת 2005, כאשר ממשלת ישראל גירשה אותי, את משפחתי, את תלמידיי וקרוב ל-10,000 תושבי גוש קטיף מביתם, ממשלה שקיבלה החלטה נגד הבחירה הדמוקרטית של העם.

רפי פרץ: שרון, לאחר שנבחר, עשה פליק-פלאק לאחור נגד מפלגתו ונגד בוחריו, למרות שאמר אחרת.

רפי פרץ: אתם מדברים איתי על שיתוק הכנסת?

רפי פרץ: על פגיעה בדמוקרטיה?

רפי פרץ: אני אגיד לכם איך נראית פגיעה כזאת.

רפי פרץ: בית המשפט העליון, שאתם כל כך מגינים עליו, הכשיר את הגירוש תוך רמיסת זכויות האזרח שלנו, בלי שהמדינה נתנה לנו פתרונות חלופיים.

רפי פרץ: יותר מכך, לא נערך כל דיון מקדים עם מערכת הביטחון לגבי תוכנית ההתנתקות.

רפי פרץ: פורום החווה הוא שהכריע.

רפי פרץ: ככה נראתה הדמוקרטיה לפני 15 שנה – רמיסת זכויות האזרח.

רפי פרץ: מול הדורסנות שהייתה מולנו אנחנו היינו מופת לממלכתיות.

רפי פרץ: בית המשפט שלח נערות בנות 14 למעצר עד תום ההליכים.

רפי פרץ: כשגירשו אותנו מגוש קטיף את המנורה שמנו על כתפנו, כפי שעשו היהודים כשגורשו מירושלים על ידי הרומאים, ואיך אתם מתייחסים למנורה ראינו השבוע.

רפי פרץ: את זה, לצערי, כל עם ישראל ראה בשבוע שעבר.

רפי פרץ: כשאנחנו בכינו – – –

יוראי להב-הרצנו: מה כל כך מזעזע אותך, השר פרץ – – –

משה אבוטבול: ביזיון.

משה אבוטבול: ביזיון.

משה אבוטבול: בושה.

רפי פרץ: אני בכלל לא יכול לדבר על הביזיון הזה.

רפי פרץ: זה ביזיון שאין כדוגמתו.

רפי פרץ: כשאנחנו בכינו, אתם שמחתם על הגירוש מגוש קטיף – –

יוראי להב-הרצנו: כשחברים שלי כועסים כי אין להם מה לאכול זה ביזיון.

יוראי להב-הרצנו: זה שאין להם איך לשלם שכר דירה זה ביזיון – – –

משה אבוטבול: בושה.

משה אבוטבול: בושה.

רפי פרץ: – – ציירתם אותנו כאויבי העם, ככאלה שסירבו פקודה.

קרן ברק: חבר הכנסת הרצנו, אתה מפריע.

רפי פרץ: התנהגנו בממלכתיות אחרי שחטפנו אגרוף בבטן.

רפי פרץ: כיום אני הנציג היחידי בבית המחוקקים שגורש מביתו לפני 15 שנה.

רפי פרץ: זה חי.

רפי פרץ: זה כואב.

רפי פרץ: אחים שלי עוד זועקים מתוך דלות והזנחה של המדינה.

רפי פרץ: כשאני ומשפחתי ותלמידיי היינו ללא קורת גג, יאיר, הינה – –

קרן ברק: אסור.

קרן ברק: אסור להראות במליאה תמונות.

רפי פרץ: – – יאיר לפיד קרא לזה "ניצחון הישראליות".

רפי פרץ: עד היום לא שמעתי סליחה ממנו – אולי כי מבחינתו גירוש יהודים מארצם זה ניצחון.

רפי פרץ: הגירוש מעזה היה טעות מרה.

רפי פרץ: מדינת ישראל הפנתה עורף למתיישביה.

רפי פרץ: מבצע צוק איתן, שגם אותו אנו מציינים בימים אלו, הוא הוכחה ניצחת לכך – 68 חיילים שנפלו, ובתוכם שניים שלא שבו משם, סמל ראשון אורון שאול והדר גולדין, במבצע שלא היה צריך להיות אם היינו נשארים בגוש קטיף.

רפי פרץ: וזו הבמה לומר: צוק איתן לא יסתיים עד שהבנים החללים ישובו הביתה.

רפי פרץ: זו אחריות שלנו.

רפי פרץ: ההצעה שלכם היום היא מביכה.

רפי פרץ: יש אלפי אנשים שנפגעו מבחינה כלכלית במשבר הקורונה.

רפי פרץ: אנחנו כממשלה עושים ככל יכולתנו על מנת לעזור להם.

רפי פרץ: רק אתמול אישרנו תוכנית מענקים שיזם ראש הממשלה, וכל אזרח יקבל מענק ישר לחשבון הבנק.

רפי פרץ: יש כאלה שמדברים ויש כאלה שעושים.

קרן ברק: תודה רבה.

רפי פרץ: חצי דקה.

רפי פרץ: זה לגיטימי.

רפי פרץ: יש פה אבל גדול – – –

קרן ברק: לא, אבל זה כבר אחרי דקה.

קרן ברק: אתה צריך לסיים.

רפי פרץ: אני מסיים מייד.

רפי פרץ: יש קבוצה קיצונית בשמאל שלא קיבלה.

רפי פרץ: אני נגד האנרכיזם הזה.

רפי פרץ: אני נגד ליבוי ושיסוי.

רפי פרץ: דווקא בשבוע של תשעה באב אנחנו חייבים להתעלות על עצמנו ולהרבות באהבת חינם ולהפסיק עם שנאת החינם.

רפי פרץ: למדנו מהגירוש שיש גבולות גזרה שכאשר מתקרבים אליהם, הולכים אחורה.

רפי פרץ: בערבות הדדית ובממלכתיות ננצח את הקורונה.

רפי פרץ: תודה.

קרן ברק: תודה רבה לשר פרץ.

קרן ברק: ישיב על הדברים השר המקשר דוד אמסלם.

קרן ברק: אחרי השר המקשר אנחנו נעבור להצבעה.

אלעזר שטרן: רגע, סליחה, לא קודם דברי זיכרון?

קרן ברק: הוא עונה.

דוד אמסלם: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, קודם כול, לפני שאני אמשיך ואספר לכם – פשוט אני בטראומה ממה שקורה במדינת ישראל בתקופה האחרונה.

דוד אמסלם: כל האנרכיה והבריונות והעבירה על החוק על בסיס יומי – – –

אלעזר שטרן: על גז החרדל?

דוד אמסלם: דרך אגב, אתמול ראיתי בטלוויזיה איזה אייטם שאנשים שגרים באזור בלפור לא רוצים – ראיתי איזו מתווכת דירות שאומרת שלא רוצים לבוא לכאן יותר לשכור דירות, בגלל שהשמאל, אמרתי, כל לילה בא – – –

אלעזר שטרן: בונים מעון לראש הממשלה כאן – – –

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: עם הסירים, עושים רעש עצום, זורקים לכלוך.

דוד אמסלם: את צרכיהם אני לא רוצה לספר לכם איפה הם עושים.

עופר כסיף: אתה משקר במצח נחושה.

עופר כסיף: תגיד לי, למה אתה משקר?

עופר כסיף: אתה היית שם?

עופר כסיף: אתה מדבר על אלימות?

עופר כסיף: את מי דקרו?

עופר כסיף: את מי דקרו אתמול?

עופר כסיף: את מי?

דוד אמסלם: אנשים אלימים, בריונים, פשוט בריונים.

דוד אמסלם: אתה מריח את האלימות באוויר.

דוד אמסלם: אתה רואה את התנועות.

דוד אמסלם: אני לא רוצה לספר לכם איזה משטרים זה מזכיר לי.

אלעזר שטרן: אבל ראש הממשלה לא יכול לישון במטוס?

דוד אמסלם: אני רואה את הלפידים ופשוט כל פעם מחדש אני משתומם עד לאן נגיע.

דוד אמסלם: איך אמרתי – היועץ המשפטי מר מנדלבליט, שופטי העליון, לא רואים כלום, שום דבר.

דוד אמסלם: הם לא מדליקים טלוויזיה, דרך אגב, הם קוראים רק תהילים כל היום.

דוד אמסלם: לא רואים כלום.

רם בן ברק: הם מנותקים.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: לא רואים שום דבר.

דוד אמסלם: הם לא יודעים מה קורה בחוץ.

דוד אמסלם: הם עסוקים רק בתיקי ראש הממשלה, זה מה שמעניין אותם.

דוד אמסלם: הם קמים בבוקר עם זה, הולכים לישון עם זה, כאילו אין מדינה, אין כלום.

דוד אמסלם: הם נמצאים באיזו בועה.

דוד אמסלם: הרי מנדלבליט כרגע דואג לעצמו בעניין הזה.

דוד אמסלם: הוא נכנס, ומהרגע שהוא נכנס למנהרה הוא צריך לצאת מהצד השני.

קרן ברק: משפט שלך.

קרן ברק: זה משפט שלך.

דוד אמסלם: הרי חסר לו מבחינתו שבית המשפט בכלל רק יזכה את ראש הממשלה.

דוד אמסלם: הרי זה הגורל שלו, האישי, לכן הוא הוא מקדיש את כל זמנו, את כל סמכויותיו, רק לנושא הזה, וככל שהוא יכול להציק לראש הממשלה בעניין הזה, מהמימון ועד אשתו ועד זה, הוא עושה את זה, בגלל שהכול כשר, עד זה שהוא מבקש מדן אלדד לזוז מתפקידו ולוקח לעצמו את הסמכות שלו ומחליט.

דוד אמסלם: דרך אגב, הרי כל הסיפור היה כדי לחקור בכלל את הסיפור של מנדלבליט עצמו.

דוד אמסלם: יש פה פשוט ארגון שאחד מחפה על השני, מין סוג של איזשהו מעגל שלא נפרץ: הוא מחפה על שופטי העליון, הם מחפים עליו, וזה הלופ.

דוד אמסלם: לא נגמר.

דוד אמסלם: ולכן, לא מעניין אותם.

דוד אמסלם: תראו את ניגוד העניינים, רק תקראו כל יום שישי במעריב.

דוד אמסלם: דרך אגב, לא שמעתי אף אחד מכם עולה כאן ומדבר.

רם בן ברק: על מה?

דוד אמסלם: על ניגוד העניינים של השופטים.

דוד אמסלם: אחד מכם.

דוד אמסלם: עובדות.

דוד אמסלם: אחד.

דוד אמסלם: אני מבין, רם בן ברק, שאתה בעד ניגוד עניינים של שופטים.

דוד אמסלם: גם אתה, אלעזר שטרן – אין לך בעיה עם זה, הכול טוב.

אלעזר שטרן: אני רוצה הודעה אישית אחר כך.

דוד אמסלם: מותר.

דוד אמסלם: זה שופטים, מה קרה לכם?

אלעזר שטרן: אני רוצה הודעה אישית.

דוד אמסלם: זה בכלל האדמו"רים של השמאל.

דוד אמסלם: זה השופרא דשופרא, זה הקצפת.

אלעזר שטרן: אז תגיד.

דוד אמסלם: לשר המשפטים אין מילה לומר על זה, חוץ מ"אתם מדברים על שופטים?

דוד אמסלם: על היועץ המשפטי לממשלה?

דוד אמסלם: חס ושלום, אסור".

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה כל היום מדבר רק על שר המשפטים.

דוד אמסלם: אני אומר, אדוני שר המשפטים – –

קרן ברק: הוא ראה אותך.

דוד אמסלם: – – אני מציע לך לקרוא את עיתון ידיעות – אה – –

קרן ברק: מעריב.

דוד אמסלם: – – מעריב בשבת, אולי תראה מה קורה אצלך במערכת.

אלעזר שטרן: אתה קורא גם דף קודם?

אלעזר שטרן: אתה קורא דף קודם?

דוד אמסלם: אולי גם תנסה לבדוק משהו קטן?

אברהם (אבי) ניסנקורן: דודי, אתה קצת קצת התנתקת מהמציאות.

דוד אמסלם: קטן.

דוד אמסלם: קטן קטן.

אלעזר שטרן: אתה קורא את הדף קודם, השר אמסלם?

דוד אמסלם: או שהכול שקרים, דרך אגב.

דוד אמסלם: אני מניח שאתה תאמר שמר – – –

אלעזר שטרן: השר אמסלם, אתה קורא דף קודם?

דוד אמסלם: אני מבין שהעיתונאי ליבסקינד הוא שקרן, הוא כותב כל היום רק שקרים.

אלעזר שטרן: אנחנו קוראים בן כספית – – – וליבסקינד.

דוד אמסלם: שום דבר.

דוד אמסלם: דרך אגב, יש לך תגובה פבלובית: אני רק אומר "מנדלבליט", אתה ישר נחסם.

דוד אמסלם: אתה רק שומע "שופט" – מה פתאום.

דוד אמסלם: תקרא.

דוד אמסלם: אני אומר לך, אם אני הייתי שר המשפטים וקורא את הכתבות לא הייתי נרדם בלילות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אחרי שתהיה שר המשפטים תעשה אחרת.

דוד אמסלם: לא נרדם בלילות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אולי תעשה – אצלך זה שר המשפטים.

דוד אמסלם: שנייה, דקה, אני עונה לך אמיתי – לא נרדם בלילה.

עודד פורר: אתה לא בקואליציה הנכונה, אבי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא נרדם בלילה – – –

אלעזר שטרן: השר אמסלם.

דוד אמסלם: אני אומר, בגלל שזה לא מעניין אתכם באמת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא נרדם בלילה על ההתקפות האלה על שלטון החוק.

דוד אמסלם: לא קשור.

דוד אמסלם: דרך אגב, תראה, אבי – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא נרדם בלילה על ההשמצות האלה.

דוד אמסלם: – – בוא תשמע, בוא תשמע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא נרדם בלילה כשאתה מדבר פה על – – – ואתה מדבר רק על שר המשפטים.

דוד אמסלם: מפלטו של הנבל זה הפטריוטיזם.

דוד אמסלם: לא שאתה נבל, חס ושלום, אבל אני רק מספר לך, אני מציע לך – אני מניח שאתה לא יודע מה תפקידך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מה אתה צריך כל הזמן להציע לי.

דוד אמסלם: אני אגיד לך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני בן 53, תאמין לי, אני לא צריך את העצות האלה.

דוד אמסלם: אני חושב – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני צריך שתיתן לי לעבוד כשר המשפטים וזהו.

דוד אמסלם: שנייה, אני רוצה להציע לך משהו, אתה יודע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל למה להציע לי?

דוד אמסלם: אסור לי להציע?

דוד אמסלם: אתה יכול לא לקבל את העצה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תקשיב רגע, תקשיב.

דוד אמסלם: אבל גם זה אסור לי?

אברהם (אבי) ניסנקורן: תקשיב, מספיק עם ההשמצות.

דוד אמסלם: אני שואל אם – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה כל היום משמיץ, אתה לא מציע.

דוד אמסלם: אני שואל אם גם זה אסור לי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה לא הצעות, זה השמצות.

דוד אמסלם: אני שואל אותך אם גם זה אסור לי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני יכול להגיד לך מה לעשות?

דוד אמסלם: בוא אני אספר לך, זה היה אחד הנושאים המרכזיים שמעניינים את אזרחי מדינת ישראל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מה שמעניין את מדינת ישראל זה ביטחון – –

דוד אמסלם: גם אתם בשמאל, גם אתם בשמאל – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – זה כלכלה, זה שלטון חוק.

דוד אמסלם: – – גם אתה בשמאל יודע את האמת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא שמאל, אני איש ערכי, אני איש ששומר חוק.

דוד אמסלם: ולכן אני אומר – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני איש ששומר חוק.

דוד אמסלם: – – שאני מצפה ממך – מערכת כמו שלך, שיש בה הרבה ריקבון – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אין בה שום ריקבון.

דוד אמסלם: – – תבוא, תבדוק אותה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תמצא את – – –

דוד אמסלם: תבדוק.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דודי, דודי – –

דוד אמסלם: תבדוק.

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – אם תגיד מאה פעמים ריקבון זה לא יעזור.

דוד אמסלם: אבל לא הבנת, אתה מתייחס לזה – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: תמצא את הריקבון במקומות אחרים.

דוד אמסלם: – – כאילו זה עסק פרטי שלך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא, אני לא מתעסק בזה.

דוד אמסלם: אתה וגנץ, הרי הלכתם לעשות שם סיור – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אל תתעסק – – –

דוד אמסלם: – – עם מי באמצע?

דוד אמסלם: גנץ באמצע, אתה מימין, מנדלבליט משמאל – השלישייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: נו, אז מה?

דוד אמסלם: אתם כאילו, אתה יודע, טוב שלא הלכתם לשם אחרי זה, אדוני היושב-ראש, לעשות גם איזו הצבעה למפלגה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תקשיב – –

דוד אמסלם: אז עכשיו אני אומר לך – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – עכשיו אתה בא ואומר לי שאסור לבני גנץ ללכת למשרד המשפטים.

דוד אמסלם: – – אני מעיר איזושהי הערה שכתובה.

דוד אמסלם: אני לא כתבתי את זה.

אלעזר שטרן: דודי, קראת את בן כספית?

אלעזר שטרן: זה דף אחד לפני ליבסקינד.

דוד אמסלם: דקה, שנייה.

דוד אמסלם: דקה.

אלעזר שטרן: דף אחד לפני ליבסקינד.

דוד אמסלם: תראה, אני לא מדבר על פרשנויות, אני לא מדבר על שנאות, אני לא מדבר על רכילות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש לך אובססיה למשרד המשפטים.

דוד אמסלם: אני אומר, תקשיב, יש כתבות שמציינות עובדות.

דוד אמסלם: אני אומר לך, או שהעובדות לא נכונות ובוא נפריך אותן, או שהן נכונות ובוא נשנה את העסק, בוא נטפל בו.

דוד אמסלם: אבל לא יכול להיות שאתם – אמרתי, יש לכם תגובה פבלובית: כשרק מזכירים את העניין – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא פבלובית.

דוד אמסלם: דרך אגב, בוא אני אגיד לך משהו, אבי: כל מערכת שלא מבוקרת, לא משנה מה היא – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה איבדת את הגבול, תסלח לי.

דוד אמסלם: – – בסוף היא תגיע, אתה יודע, כמו שן – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: איבדת את הגבול.

דוד אמסלם: – – אם אתה לא מטפל בה אתה מגיע לטיפול שורש.

דוד אמסלם: אתה לא מטפל בטיפול שורש – אתה מגיע לעקירה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז תחפש את המקומות הרקובים במקומות אחרים – –

דוד אמסלם: לכן אני מציע לכם – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – לא איפה שהדברים נקיים.

דוד אמסלם: אני מציע לך כשר המשפטים, באמת – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: תחפש את הריקבון במקומות אחרים.

דוד אמסלם: – – להיות פתוח.

דוד אמסלם: אני מציע לך, יש לך מערכת חשובה מאוד לאזרחי מדינת ישראל.

דוד אמסלם: בלעדי המערכת שלך אי-אפשר לקיים חברה – –

עודד פורר: אבי, אתה לא בקואליציה הנכונה, אבי.

דוד אמסלם: – – אבל חשוב מאוד לבדוק אותה ולתקן אותה, בגלל שאם אתה תמשיך בדרך שלך אז מה שיקרה – אזרחי מדינת ישראל, בסופו של דבר גם היום לרובם אין אמון במערכת הזאת בגללך, בגלל אנשים שפעלו כמוך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – – פעמים אומרים בן אדם כמוך – אדם כמוני.

דוד אמסלם: אני חושב שאם עושים ניקיון, מדברים על הנושאים, מתקנים את מה שצריך, אז אני מניח שבסוף האזרחים הולכים קדימה.

דוד אמסלם: הרי גם הם רוצים מערכת משפט, הם רוצים מערכת משפט טובה, הגונה, ישרה, הם רוצים פרקליטות ישרה.

דוד אמסלם: הרי אין על זה מחלוקת בכלל.

עודד פורר: אבי, הגשת הצעת אי-אמון?

עודד פורר: הגשת פה הצעת אי-אמון?

דוד אמסלם: לכן אני אומר – כן, חבר הכנסת פורר, הרי אתה מסכים איתי, אתה מכיר את העסק הזה, בוודאי בוודאי החברים איתך במפלגה.

דוד אמסלם: אתם מכירים את העניין.

דוד אמסלם: רוב אזרחי מדינת ישראל המוחלט, כולל בשמאל, מבינים את מה שקורה, הם קוראים את אותם דברים, אבל זה מתאים להם עכשיו – זה מתאים להם בגלל שאנחנו עכשיו מרוכזים בנתניהו, זה האירוע.

דוד אמסלם: אף אחד לא יסיט אותנו מזה, מבחינתם.

דוד אמסלם: עזבו הכול.

דוד אמסלם: איך אמרתי לכם שבוע שעבר?

דוד אמסלם: גם אם אני אראה לכם סרטון איך הם שודדים את בנק לאומי בפרקליטות, אתם תשימו את זה בצד ולא תתייחסו, בגלל שזה לא מעניין.

דוד אמסלם: כל עוד זה לא נתניהו, שום דבר לא מעניין.

דוד אמסלם: אבל מנדלבליט, אדוני היושב-ראש, מוצא זמן להתעסק – האם המימון של אשתו של ראש הממשלה מבן הדוד שלו חוקי, אחרי שהוועדה קבעה שכן.

דוד אמסלם: אתה יודע, אני ראיתי את זה ונפלתי מהכיסא.

דוד אמסלם: זה הדבר היחיד שמטריד אותו.

דוד אמסלם: דרך אגב, בשביל מה יש ועדה?

דוד אמסלם: הרי הוועדה הזאת על פי חוק קבעה שאפשרי.

דוד אמסלם: מה הרדיפה הזאת?

דוד אמסלם: מה האובססיה?

דוד אמסלם: מה כאב לך בבטן?

דוד אמסלם: מה התפוצצת?

דוד אמסלם: אני אגיד לך מה הוא התפוצץ.

אופיר אקוניס: דודי.

דוד אמסלם: בסדר, הכול בסדר.

דוד אמסלם: ראיתי הכול, עליזה, ולא צריך לסמן לי יותר.

דוד אמסלם: מה הוא התפוצץ אני אגיד לך, בגלל שהוא עסוק בעצם בניגוד העניינים של עצמו, הוא נמצא באירוע, ואם הוא לא גורם לראש הממשלה להיות מורשע או להתפטר אז הוא משלם את המחיר, לכן הוא מנסה להציג בכל דרך – חוקית, לא חוקית, מה זה משנה?

דוד אמסלם: עם זה הוא קם.

דוד אמסלם: דרך אגב, לא ידעתי שמבן דודה שלי אסור לי קבל איזושהי מתנה או עזרה.

דוד אמסלם: איך אמרתי?

דוד אמסלם: לא מזמן בן דודה שלי בא לעזור לי לצבוע את הבית.

דוד אמסלם: אני מקווה שמנדלבליט גם על זה לא יעמיד אותנו לדין.

דוד אמסלם: עולם צבוע, אנשים צבועים שם.

דוד אמסלם: בושה, חוצפה, איך יורדים ברמה, איך פוגעים בכבודו של ראש ממשלה במדינת ישראל, לא משנה מי הוא.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה אופייני רק למדינת ישראל, זה לא יקרה באף מדינה בעולם.

דוד אמסלם: אדוני ראש הממשלה, אני רוצה להגיד לחבריי בליכוד – – –

סמי אבו שחאדה: – – – צריך לעזור בצביעה.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש – – –

סמי אבו שחאדה: – – – ראש ממשלה, אין לו כסף לצבוע את הבית.

דוד אמסלם: לא קשור לכסף.

דוד אמסלם: עזוב את החוצפה ועזות המצח שלכם.

דוד אמסלם: אני לא רוצה להיכנס לזה.

סמי אבו שחאדה: מסכן, ראש הממשלה עם מטבח כזה יוצא – לא יפה, לא יפה מול העולם.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר – – –

סמי אבו שחאדה: מה אדם צריך לקבל מטבח כזה?

סמי אבו שחאדה: מסכנים, מסכנים.

דוד אמסלם: חבר הכנסת אלי כהן, אתמול אני שומע בגלי צה"ל את השר אלון שוסטר.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, אני שומע אתמול, והוא אומר שהוא בעצם בהחלט יכול לדמיין את עצמו כחלק מהמוחים.

דוד אמסלם: שאלתי את עצמי – אני מניח שהוא לא יודע שהוא שר בממשלה.

דוד אמסלם: כנראה שהוא התבלבל.

דוד אמסלם: אתה יודע, פעם במכבי תל אביב היה איזה שחקן שתקף את הסל של מכבי בטעות, כשהוא היה שחקן מכבי.

דוד אמסלם: מר שוסטר, אתה חלק מהממשלה, אתה שר בממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: – – –

דוד אמסלם: מיקי, אני רואה את הכול.

דוד אמסלם: יש דברים חוץ מהזמן שיש להם גם ערך.

דוד אמסלם: בסדר, הבנתי.

דוד אמסלם: השר שוסטר, אתה חלק מממשלת ישראל, אתה התבלבלת.

דוד אמסלם: אם אתה רוצה להפגין נגד עצמך, אז אנחנו נמצאים פה באיזושהי בעיה אחרת.

דוד אמסלם: ולפני שאני יורד אני רוצה לענות לחבר הכנסת פורר – על מה שאתה – הבטחתי לך שאני אענה לך עניינית.

דוד אמסלם: אני אומר, משבר הקורונה – משבר עולמי.

דוד אמסלם: אתה יודע, אין תורת לחימה, זה אירוע שלא היה בעולם, לדעתי, בוודאי הרבה מאוד שנים, עשרות שנים אם לא מאות.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לומר לך שבאירוע מהסוג הזה אתה מקבל כל הזמן החלטות על בסיס יומי שהן גם הפוכות, בגלל שאתה לא יודע.

דוד אמסלם: אתה פועל על בסיס ניסוי וטעייה.

דוד אמסלם: אתה מסתכל על העולם, צופה, הם מסתכלים עליך, אתה עליהם וכן הלאה, וככה מתקדם העולם בכל נושא: סוגרים, פותחים, פותחים חצי.

דוד אמסלם: ולכן אני אומר דבר מאוד פשוט – דרך אגב, אני אמרתי את זה גם למר לפיד, חבר הכנסת לפיד: אם יש לכם רעיונות טובים, תביאו אותם.

דוד אמסלם: מר פורר, אני מבין שהחוכמה רק אצלכם, אז אם יש לכם רעיונות טובים, בואו, תביאו אותם.

דוד אמסלם: תיפגשו עם ראש הממשלה, אני מבטיח לך – – –

אלעזר שטרן: דודי, אמרתי להעביר את הטיפול למערכת הביטחון.

אלעזר שטרן: אמרנו את זה כבר לפני ארבעה חודשים.

דוד אמסלם: אנחנו – בעצם ראש הממשלה יפגוש אותך, אני מניח.

דוד אמסלם: אם יש לך רעיון טוב, תגיד לו: בוא ניתן ככה ובוא ניתן לשם.

דוד אמסלם: דרך אגב, כל החלטה – אתה נע כרגע לא בין טוב מאוד לזה; כל החלטה שאתה מקבל, חלקה, בשוליים, היא פספוס.

דוד אמסלם: אתה מקבל עשרות אלפי החלטות, חלקן לא הכי מטויבות, אבל זה טבעם של מצבים שהם מצבים, מה שנקרא, מצבים של חוסר ודאות, וככה אתה מגיב.

דוד אמסלם: בכל חוסר ודאות אתה ככה מתנהג.

דוד אמסלם: אז לכן אני מציע – – –

יריב לוין: השר אמסלם, רק דקה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אני מבקש לשבת במקומות.

יריב לוין: מי שמקומו למעלה, אנא שיעלה ליציע כדי שיוכל להשתתף בהצבעות, בבקשה.

דוד אמסלם: לכן אני אומר בגדול, אם יש לכם רעיונות טובים, הקורונה זה לא אירוע של אופוזיציה–קואליציה.

יריב לוין: חברי הכנסת ברביבאי, בן ברק, להב הרצנו, טופורובסקי, מי שמקומו למעלה, אנא, שיעלה למעלה.

יריב לוין: חבר הכנסת שטרן, חבר הכנסת שטרן, אני מציע שתעלה למעלה כדי שתוכל להשתתף בהצבעה, חבל.

אלעזר שטרן: תגיד מה יש קודם.

אלעזר שטרן: קודם דברים לזכרה?

יריב לוין: אבל מייד אחר כך נעבור להצבעה.

אלעזר שטרן: אחרי הדברים לזכרה?

יריב לוין: אני מניח שאתה לא חושב לצאת החוצה באמצע הדברים.

אלעזר שטרן: אחרי דברים לזכרה?

יריב לוין: מייד, כן.

אלעזר שטרן: אתה יודע, אני רץ מהר.

יריב לוין: אני אמרתי, חבר הכנסת שטרן, שלא תהיינה אחר כך טענות.

דוד אמסלם: היית בסדר עכשיו, אולי – אתה יודע איך זה.

יריב לוין: שלא תהיינה טענות.

דוד אמסלם: בכל מקרה, חבר הכנסת פורר, אני אמרתי לך, אני מציע לך לבוא עם רעיונות טובים.

דוד אמסלם: אם אתה רוצה, תביא לי אותם – אני אעביר אותם הלאה.

דוד אמסלם: אנחנו נשמח.

דוד אמסלם: דרך אגב, הקורונה לא שייכת לליכוד ולא שייכת לקואליציה, לכן תרומתך לעולם תהיה חשובה, אם בסופו של דבר תביא לנו כמה רעיונות טובים; אפילו אחד דיינו, מה שנקרא.

דוד אמסלם: ולך – – –

עודד פורר: דודי – – – בוועדת כספים הצלחתם לקדם הרבה יותר דברים מאשר עכשיו.

דוד אמסלם: ולך, רם בן ברק, אני משוכנע שאתה עצמך לא מאמין בכל מה שאמרת, אז אני מבקש כמובן מהכנסת לדחות את כל הצעות האי-אמון.

דוד אמסלם: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת במקומות.

יריב לוין: השר ניסנקורן, בבקשה.

יריב לוין: השר אקוניס, אנא לשבת.

יריב לוין: נא לשבת במקומות.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, לפני שנעבור להצבעות, אנחנו מבקשים לכבד כעת את זכרה של חברת הכנסת לשעבר גאולה כהן, זכרה לברכה, שהלכה לעולמה בגיל 93 בחודש דצמבר בשנה שעברה.

יריב לוין: נכבד את זכרה בקימה.

יריב לוין: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרה של גאולה כהן.

יריב לוין: ) נא לשבת.

יריב לוין: גאולה כהן היקרה והנערצת הלכה מאיתנו, והחלל שהותירה אחריה ממאן להתמלא.

יריב לוין: גאולה הייתה הרבה יותר מאשת ציבור – היא הייתה סמל, לב פועם בעוצמה אדירה ובמלוא הרגש של אהבת העם ושל אהבת הארץ.

יריב לוין: היא הייתה מורת דרך, מצפן שכיוונו תמיד ברור, ובד בבד ידעה לכבד את מתנגדיה גם ברגעים של ויכוחים קשים.

יריב לוין: גאולה כהן נולדה בשנת 1925 בתל אביב כאחת מעשרת ילדיהם של מרים, דור שמיני בארץ ישראל, ויוסף, שעלה מתימן בשנת 1908.

יריב לוין: היא גדלה בשכונת כרם התימנים בתל אביב, למדה בבית הספר העממי בלפור ובסמינר למורות ולגננות על שם לוינסקי.

יריב לוין: גאולה הוסיפה ולמדה באוניברסיטה העברית בירושלים מדעי היהדות ומדעי הרוח ואף השלימה תואר שני במקרא, ספרות ופילוסופיה.

יריב לוין: כבר בלימודיה האקדמיים בלטה גאולה כהן וזכתה בפרס על שם חיים נחמן ביאליק לסטודנטים מצטיינים באוניברסיטה העברית.

יריב לוין: את פעילותה בשירות עם ישראל ותקומתו במולדתו החלה גאולה כהן בשנת 1942, כאשר התגייסה לאצ"ל.

יריב לוין: כשנה לאחר מכן הפכה לקול החד והצלול של מחתרת הלח"י כקריינית תחנת הרדיו "קול המחתרת העברית".

יריב לוין: בשל פעילותה במחתרת נאסרה גאולה כהן על ידי הבריטים בפברואר 1946 ונידונה לתשע שנות מאסר.

יריב לוין: אלא שגאולה, כפי שנהגה לכל אורך שנותיה, לא נשברה ולא נכנעה.

יריב לוין: בשנת 1947 היא נמלטה מן הכלא וחזרה לפעילותה המחתרתית, שכללה גיוס מצטרפים חדשים ועריכת העיתון "חזית לנוער" של הלח"י.

יריב לוין: לאחר קום המדינה החלה גאולה כהן בקריירה מופלאה של פעילות ציבורית, והטביעה חותם עמוק בתולדותיה של מדינת ישראל.

יריב לוין: בשנת 1974 נבחרה לראשונה לכנסת, וכיהנה בכנסת חמש תקופות כהונה רצופות, מהכנסת השמינית ועד לכנסת השתים-עשרה.

יריב לוין: נאמנה לדרכה, הייתה גאולה כהן מראשי הנאבקים כנגד מסירת חצי האי סיני לידי מצרים.

יריב לוין: בשל כך, במהלך כהונת הכנסת התשיעית היא פרשה מתנועת הליכוד והקימה יחד עם חברי כנסת נוספים את סיעת התחיה-ברית נאמני ארץ ישראל.

יריב לוין: במהלך שנות כהונתה הארוכות בכנסת הובילה גאולה כהן קו בלתי מתפשר של עמידה איתנה על זכותו של העם היהודי לארצו, ארץ ישראל השלמה, לצד מאבקים רבים שניהלה במגוון תחומים, ובהם המאבק לשחרורו של יונתן פולארד והמאבק לפתיחת שערי ברית המועצות לעליית יהודים לישראל.

יריב לוין: גאולה כהן כיהנה כיושבת-ראש ועדת העלייה והקליטה וכחברה בשורה ארוכה של ועדות בכנסת, ובהן ועדת הכנסת, ועדת החוקה, חוק ומשפט, ועדת החוץ והביטחון וועדת החינוך והתרבות.

יריב לוין: במהלך כהונת הממשלה העשרים-וארבע כיהנה גאולה כהן כסגנית שר המדע, התרבות והספורט.

יריב לוין: על שמה של גאולה כהן רשום אחד החוקים החשובים ביותר שהתקבלו אי פעם בכנסת ישראל.

יריב לוין: בשנת 1980 יזמה יחד עם יצחק שמיר, זיכרונו לברכה, את חוק-יסוד: ירושלים בירת ישראל, הקובע כי ירושלים השלמה והמאוחדת היא בירת ישראל ומקום מושבם של הנשיא, הכנסת, הממשלה ובית המשפט העליון.

יריב לוין: זה לא מקרה שאנו עורכים היום את אזכרתה כאן, בכנסת, שכן השבוע ימלאו 40 שנה בדיוק לחקיקת חוק היסטורי זה, אשר קיבע את מעמדה הבלתי-ניתן לערעור של ירושלים כבירתנו המאוחדת.

יריב לוין: גאולה כהן המשיכה בפעילות החקיקה ההיסטורית עם חוק נוסף, כאשר בשנת 1981 היא נמנתה עם יוזמי חוק הגולן, הקובע כי המשפט, השיפוט ומינהל המדינה יחולו בשטחי רמת הגולן.

יריב לוין: גם לאחר תום כהונתה בכנסת, לא הרשתה לעצמה גאולה לנוח ולו לרגע אחד, והמשיכה לפעול באותה נחישות אופיינית למען העם והארץ.

יריב לוין: היא עסקה רבות בסיוע לקליטתם של עולי אתיופיה בישראל, עברה להתגורר בקריית ארבע כדי לחזק את רוחם של תושבי המקום, ובסוף שנות התשעים הקימה את בית מורשת המשורר אורי צבי גרינברג וניהלה אותו בהתנדבות.

יריב לוין: על תרומתה המיוחדת לחברה ולמדינה הוענק לה בשנת 2003 פרס ישראל, ובשנת 2007 הוענק לה התואר יקירת ירושלים.

יריב לוין: בשנת 2014 הוענק לה תואר יקירת ההתיישבות, ובאותה שנה זכתה להימנות עם מדליקי המשואות בטקס יום העצמאות ה-66.

יריב לוין: גאולה – אישה, לוחמת ומנהיגה – הייתה גאה מאוד במשפחתה ותמיד דיברה עליה בחום רב.

יריב לוין: נפלה בחלקה זכות נדירה כאשר בנה אהובה, חברנו היקר השר צחי הנגבי, כיהן ביחד עימה בכנסת ישראל, והוא ממשיך בכהונתו שנים רבות כאחד מוותיקי הבית הזה.

יריב לוין: צחי ידידי, הכנסת ועם ישראל כולו מרגישים בחסרונה העצום של אימך, גאולה כהן, זכרה לברכה.

יריב לוין: גאולה איננה, אבל מורשתה המופלאה צרובה בנפשנו ותישאר עימנו לדורות.

יריב לוין: יהי זכרה של גאולה כהן היקרה והאהובה ברוך.

יריב לוין: אני מזמין את בנה של גאולה כהן, השר צחי הנגבי, לשאת דברים לזכרה.

צחי הנגבי: תודה, אדוני היושב-ראש, על הדברים החמים והנכוחים.

צחי הנגבי: חברי הכנסת, לאימי גאולה כהן משכן הכנסת היווה בית במשך כשני עשורים.

צחי הנגבי: בית איננו רק קירות ומרחב פיזי.

צחי הנגבי: לפני הכול בית הוא המקום שבו התודעה שלך נמצאת גם כשאתה לא שוהה בין כתליו.

צחי הנגבי: בבית הזה התודעה היא של מאבק יום-יומי, ומכאן יצאה אימי למערכה על האידיאלים שלה.

צחי הנגבי: הכנסת לא הייתה ביתה הראשון.

צחי הנגבי: אימי הגיעה לבית המחוקקים כמעט בגיל 50 – 50 שנים שבהן היו לה בתים אחרים.

צחי הנגבי: היא לא החליפה בית בבית.

צחי הנגבי: גם כשעזבה בית אחד ומצאה לה בית חדש היא לקחה איתה את כל מה שהיה בו והפך לחלק ממנה.

צחי הנגבי: הבתים לא נעזבו מאחור; הם נערמו ונשזרו זה בזה.

צחי הנגבי: הראשון היה בית אימא ואבא.

צחי הנגבי: למרות שהבית, כפי שציין היושב-ראש, היה בכרם התימנים בתל אביב, בבית הוריה היא קיבלה את ירושלים מאימה מרים, סבתי, דור שמיני ברובע היהודי, ומאביה יוסף, סבי, שתפילותיו לעיר הקודש נשאו אותו מתימן לארץ הקודש על כנפי נשרים.

צחי הנגבי: כשאימי נאלצה לנטוש את בית הוריה פן יבולע להם כשהחיילים הבריטים יפשטו עליו בחיפושיהם אחר הטרוריסטית גאולה כהן, עמוק בליבה כבר שכנה הכמיהה לירושלים – ירושלים כסמל האמונה הנצחית וההיסטוריה היהודית וערך החירות של מלכות בית דוד.

צחי הנגבי: ביתה השני אכן היה המחתרת – אצ"ל, לח"י, ביתם של הנרדפים, נרדפים מכאן על ידי חייליה של אימפריה דועכת שממאנת לקפל את דגלה הגאה ולהשיב אותו ללונדון ונרדפים משם על ידי אחיהם, אלה שממאנים להבין שעצמאות, לא בחסדי זרים תושג אלא בחרב.

צחי הנגבי: אימי עזבה את ביתה השני, את המחתרת, ביום הקמת המדינה, כשהיא לוקחת עימה רכוש יקר מפז: את ההכרה בכך שאתה אף פעם לא נרדף כל עוד אתה הרודף.

צחי הנגבי: כשאתה רודף אחר הצדק, מסרב להשלים עם השעבוד, ממשיך את דרך הגבורה והתעוזה של הדורות שקדמו לך, המרדף, על הייסורים שבו, על הקורבנות שבו, המרדף הזה תמיד יסתיים כשידך על העליונה.

צחי הנגבי: נישאת על גגות בתיה הראשונים הגיעה אימי לכנסת, ביתה השלישי.

צחי הנגבי: מכאן היא ניהלה אין-ספור מאבקים.

צחי הנגבי: בחלקם ניצחה, באחרים עדיין לא.

צחי הנגבי: תמיד רודפת, אף פעם לא נרדפת.

צחי הנגבי: נלחמת לשבור את מסך הברזל שכלא מיליוני יהודים בברית המועצות ורואה בנפילתו; נוסעת לאתיופיה, הראשונה אי פעם מקרב חברי הכנסת, כדי לקדם את העלאת היהודים משם, ודומעת באושר כשהם יורדים מן המטוסים ומנשקים את אדמת הארץ.

צחי הנגבי: וגולת הכותרת של עשייתה הפרלמנטרית: חוק-יסוד: ירושלים בירת ישראל.

צחי הנגבי: כמה וכמה שגרירים זועפים עברו אל השפלה כשהחוק הזה עבר, אבל בעיקר החוק הזה העביר מן העולם את האשליה שירושלים המאוחדת תחולק מחדש אי פעם.

צחי הנגבי: ב-1992 נפרדה אימי מן הכנסת.

צחי הנגבי: כעבור שנה באו לעולם הסכמי אוסלו, שהטילו צל כבד על עתיד ההתיישבות ביהודה ושומרון.

צחי הנגבי: אימי עברה מייד אל ביתה החדש, קרוואן צנוע בשכונת גבעת חרסינה שבפאתי חברון עיר האבות.

צחי הנגבי: זה היה בסיס היציאה למשימתה החדשה – ימיה הוקדשו לחיזוק ההתיישבות.

צחי הנגבי: גם לילותיה.

צחי הנגבי: לא פעם היא התקשרה אליי בשעות מאוחרות, נוהגת לבדה ברכבה הפרטי בכבישים חשוכים בין קדומים לאלון מורה, בין עפרה לקריית ארבע, כדי לספר בהתרגשות איך היא חוזרת עכשיו ממפגש, שהיא באה לחזק ויוצאת מחוזקת, בעיקר מרוחן האיתנה של נשים מנהיגות – הרבנית מרים לוינגר, דניאלה וייס, יהודית קצובר.

צחי הנגבי: בעוד ימים ספורים, כאשר השרה חוטובלי תצא לייצג אותנו בבריטניה, יוטל עליי, אם הכנסת תאשר, לכהן כשר ההתיישבות.

צחי הנגבי: כשאפעל לממש את ייעודו של המשרד בנגב, בגליל, ביהודה ושומרון, ברמת הגולן, תמיד תהיה לנגד עיניי המורשת שעיצבה אימי, גאולה כהן, זכרה לברכה, מורשת של אהבת הארץ, מסירות הנפש להגן על הארץ וכיבוד אמונותיהם של כל בני הארץ.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני מזמין את השר מיכאל ביטון, שיישא דברים בשמו של ראש הממשלה החליפי ושר הביטחון בני גנץ, שנאלץ מתוקף הנסיבות לצאת ולטפל בעניינים הביטחוניים הבוערים.

יריב לוין: השר ביטון, בבקשה.

מיכאל ביטון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, השר צחי הנגבי, בנה של גאולה כהן, ראשית, אני מבקש להתנצל בשמו של שר הביטחון וראש הממשלה החליפי על היעדרותו.

מיכאל ביטון: הוא חייג אליי כשהיה צריך לרוץ לקריה להמשך ניהול האירוע בצפון וביקש ממני להעביר לכנסת ואליך אישית התנצלות כנה.

מיכאל ביטון: אתה ביקשת ממנו לומר את הדברים, ואני בטוח שגם אתה וגם אימך, זיכרונה לברכה, מכירים במאבק הזה על ביטחון ישראל וקיום מדינת ישראל כדבר שגובה מאיתנו אחריות ומחיר וזמינות.

מיכאל ביטון: האירוע בצפון הוא אירוע שנערכנו אליו כראוי.

מיכאל ביטון: אתמול שר הביטחון היה בצפון בהיערכות כללית והגברת כוננות.

מיכאל ביטון: מהפרטים שניתן לומר בשלב הזה חוליה של מחבלים שניסתה לחדור לגבולנו נצפתה באופן סדור, וחלקם לפחות נצפו שבים על עקבותיהם ללבנון בעקבות פעולות של צה"ל.

מיכאל ביטון: פרטי האירוע עוד מושלמים ונבדקים ומנוהלים ברגעים אלה ממש, ולעת עתה מספיק לומר שההיערכות של צה"ל, של הרמטכ"ל, של אלוף פיקוד הצפון, של שר הביטחון, מנעה חדירה בגבול הצפון, עם הידע והניסיון של שר הביטחון גם בתפקידיו הקודמים בלבנון ובפיקוד הצפון.

יריב לוין: רבותיי, אני מבקש שקט.

מיכאל ביטון: אני רוצה לקרוא לכם בענווה את הדברים ששר הביטחון כתב לכבודה ולזכרה של חברת הכנסת וסגנית השר גאולה כהן, זיכרונה לברכה, ואחרי זה להוסיף כמה משפטים שלי.

מיכאל ביטון: מה שאני מקריא עכשיו זה דברים אישיים של שר הביטחון.

יריב לוין: אני לא מבין, כל אחד צריך אישית קריאה?

יריב לוין: למה?

יריב לוין: נא לשבת במקום.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: בבקשה.

מיכאל ביטון: הייתה לה, לגאולה, נאמנות בלתי מתפשרת לארץ ישראל ולהתיישבות לצד נאמנות מוחלטת למדינת ישראל ולסמליה.

מיכאל ביטון: גם כאשר לא הסכימה להחלטותינו, גם כאשר נאבקה בהן, המשיכה לאהוב ולחבק אותנו, את החיילים.

מיכאל ביטון: אשת האצ"ל והלח"י שפעלה להקמת מדינה יהודית בארץ ישראל, ואחר כך חברת כנסת פעילה למן העם ולמען הארץ, מיוזמות חוק-היסוד: ירושלים בירת ישראל, יושבת-ראש ועדת הקליטה, שיישמה הלכה למעשה את עקרונות הציונות ונאבקה למען העלאת יהודי ברית המועצות וקיבוץ גלויות.

מיכאל ביטון: לא פעם האזנתי לה ברדיו בתוכנית עם אלי עמיר, "על ימין ועל שמאל", ואהבתי את החיבור הייחודי בין השניים, את היכולת להקשיב, להתווכח, להכיל, לא בלי ויכוח טוב ועקיצה קטנה או גדולה.

מיכאל ביטון: בימים אלו של מגפה אני חושב על אהבת האחים שהנחילה לנו גאולה, על אהבת המולדת והנכונות לשלם מחירים עבורה ועל המחיר שעל כולנו לשלם בעת הזאת עבור האחדות בעם שנדרשת מאיתנו בעת הזאת, גם מימין וגם משמאל – אחדות למען המולדת ולמען האנשים החיים בה, כדי שנצלח את המשבר שבו אנו נמצאים; על האומץ להילחם באויבינו ולהגן על תושבינו בכל מקום ובכל זמן ובכל שעה, אומץ שחיילי צה"ל, כמו אז בחברון, נושאים על כתפיהם בימים אלו של מתיחות ביטחונית.

מיכאל ביטון: על כוחנו זה בונים האזרחים היושבים בקו הגבול בצפון, ואנחנו נוקטים את כל האמצעים על מנת להגן עליהם – את זה הוא כתב לפני יום.

מיכאל ביטון: יודעים אויבינו היטב שאנחנו ערוכים ושהם יישאו באחריות לכל ניסיון לפגוע בתושבי הצפון.

מיכאל ביטון: זה לך, צחי.

מיכאל ביטון: צחי היקר, אתה בוודאי יודע שמעת לעת המשכתי להיפגש עם אימך בביתה או בלשכתי.

מיכאל ביטון: בפעם האחרונה נפגשנו בביתה בירושלים כאשר הגעתי לבקרה כרמטכ"ל.

מיכאל ביטון: היא העניקה לי אז ספר משיריו של המשורר אורי צבי גרינברג, שעל שמו הקימה את בית אורי צבי גרינברג לתרבות ושירה ולקידום יוצרים ויצירה בישראל ברוח מורשתו.

מיכאל ביטון: גם בערוב ימיה התרשמתי מנחרצותה, מבהירות עמדותיה, מההדר שאפף אותה, מהחיבור בכל נימי נפשה לארץ הזאת, מנכונותה להקריב עבורה הכול.

מיכאל ביטון: כאשר יש לך היסטוריה ושורשים, אמרה פעם, אתה נטוע היטב.

מיכאל ביטון: גאולה, זיכרונה לברכה, הייתה אשת הגשמה פורצת דרך ובעלת חזון.

מיכאל ביטון: גם בוויכוחים על עמדות שונות זכרה תמיד שקודם כול אנחנו בני אדם, אחים.

מיכאל ביטון: אישה, לוחמת שמלאה באהבה לאדם ולארץ הזאת, באהבה לארץ ישראל.

מיכאל ביטון: יהי זכרה ברוך.

מיכאל ביטון: אני רוצה להוסיף גם ברמה האישית שתי נקודות – זה סקופ, צחי.

מיכאל ביטון: ב-1988 הייתי לוחם בגולני, והגעתי לגיל 18.

מיכאל ביטון: אתה יודע, חיילים עוד לא יודעים בדיוק מה לעשות.

מיכאל ביטון: התלבטתי – הייתי בטול כרם, באינתיפאדה – למי אני מצביע.

מיכאל ביטון: חייל צעיר.

מיכאל ביטון: ואז ראיתי את גאולה כהן בטלוויזיה.

מיכאל ביטון: אמרתי: לאישה הזאת אני מצביע.

מיכאל ביטון: איזו מפלגה זאת?

מיכאל ביטון: התחיה, אז הצבעתי התחיה.

מיכאל ביטון: למה הצבעתי?

מיכאל ביטון: כי היא עשתה רושם של אדם עם אמונה ועקרונות ועם ערכיות, והדבר הזה לא נלקח ממנה לעולם.

מיכאל ביטון: והדבר השני שאני רוצה להגיד לך – שכל אחד מאיתנו, כשהוא יוצא מהמליאה, אדוני היושב-ראש, לוקח פה ימינה וימינה למסדרון.

מיכאל ביטון: מול הלשכה שלך יש תמונה של חברת הכנסת גאולה כהן במסדרון הכנסת, יושבת על כיסא לצד מעקה ועליו שלט: "ישראל על סף תהום", מ-1978.

צחי הנגבי: הממשלה על סף תהום.

מיכאל ביטון: "הממשלה על סף תהום", תודה על התיקון, צחי.

מיכאל ביטון: והיא יושבת, ספונה, ככה נשענת עם כוס מים למטה עם התיק שלה, צמודה לשלט, עושה הפגנה בכנסת.

מיכאל ביטון: זה בטח לא לפי התקנון, היום, לא נוכל לשים שלטים כאלה.

מיכאל ביטון: וזה שנה אחרי שהיא נבחרת לכנסת – היא נבחרה ב-77', וזאת ממשלה שלה ומפלגה שלה והיא אומרת: יש לי עקרונות ויש לי אמונה, ואני שמה כאן שלט, ואני נחושה.

מיכאל ביטון: גם להיות במיעוט, גם בעמדה לא אהודה לרגע, יש לי קו, יש לי עקרונות.

מיכאל ביטון: השיעור הזה שלה כמנהיגה ציבורית ופוליטית זה שיעור לנו, הצעירים בכנסת.

מיכאל ביטון: אתם הוותיקים.

מיכאל ביטון: זה שיעור על מסירות, על התמדה, על נחישות, על איזה עיקרון שתיצמד אליו, על אמונה שתתמיד בה, על היכולת לדבוק בערכיך גם אם תשלם מחיר אישי.

מיכאל ביטון: את השיעור הזה אנחנו לוקחים ממנהיגת ציבור, מאשת ארץ ישראל, שנבחרה להיות יקירת ההתיישבות – לדעתי ב-2014, נכון?

מיכאל ביטון: קיבלה את אות יקירת ההתיישבות.

מיכאל ביטון: ואתה תהיה, בעזרת השם, שר ההתיישבות, אז אתה ממשיך ועושה.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לדברים.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, עד כאן דברים לזכרה של חברת הכנסת לשעבר וסגנית השר לשעבר גאולה כהן, זיכרונה לברכה.

בממשלה בשל: << נושא >> 1.

בממשלה בשל: ממשלה המשתקת את הכנסת, פוגעת בדמוקרטיה ורומסת את זכויות אזרחיה; << נושא >>

בממשלה בשל: << נושא >> 3.

בממשלה בשל: כישלון הממשלה בניהול משבר הקורונה והרס הכלכלה הישראלית << נושא >>

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים להצבעה – הצבעות על שלוש הצעות האי-אמון בממשלה.

יריב לוין: ההצבעה הראשונה היא על הצעת סיעות יש עתיד-תל"ם, שכותרתה: הממשלה משתקת את הכנסת, פוגעת בדמוקרטיה ורומסת את זכויות אזרחיה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעות יש עתיד-תל"ם להביע אי-אמון בממשלה – 34 נגד – 54 נמנעים – אין הצעת סיעות יש עתיד-תל"ם להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: 34 בעד, 54 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: הצעת האי-אמון לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת האי-אמון של סיעת הרשימה המשותפת, שכותרתה: ממשלת נתניהו-גנץ היא ממשלה גזענית ומסיתה הפוגעת בזכויות הפרט.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה – 24 נגד – 54 נמנעים – 1 הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: 24 בעד, 54 נגד, נמנע אחד.

יריב לוין: הצעת האי-אמון לא התקבלה.

יריב לוין: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת האי-אמון של סיעות ישראל ביתנו וימינה, שכותרתה: כישלון הממשלה בניהול משבר הקורונה והרס הכלכלה הישראלית.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעות ישראל ביתנו וימינה להביע אי-אמון בממשלה – 24 נגד – 55 נמנעים – אין הצעת סיעות ישראל ביתנו וימינה להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: אם כן, בעד – 24, נגד – 55, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, גם הצעת האי-אמון הזאת לא התקבלה, והכנסת דחתה לפיכך את כל שלוש הצעות האי-אמון בממשלה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו עובדים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון מס' 11 – הוראת שעה), התש"ף

יריב לוין: –2020, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

יריב לוין: תציג את הצעת החוק יושבת-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה חברת הכנסת מיקי חיימוביץ', שאני מניח שהיא בדרכה מלמעלה, אז נעבור להודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – מסקנות ועדת הכלכלה בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת מאיר כהן, עוזי דיין ומנסור עבאס בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: תוכנית משרד הכלכלה לטיפול עם גל הפיטורים הצפוי; בעקבות דיון בהצעתם של חברי הכנסת מיקי לוי, אנטאנס שחאדה, אלי אבידר ויעקב מרגי בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: התרעת שירות התעסוקה מהתגברות משמעותית באבטלה בעיקר בקרב צעירים, מבוגרים ומיעוטים בחברה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אני מבקש לשמור על מינימום של שקט.

יריב לוין: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמו כן הונחו מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת יוסף טייב ואוסאמה סעדי בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: היעדר נציגים חרדים או ערבים בוועדה המייעצת לעניינים פדגוגים; בעקבות דיון מהיר בהצעתו של חבר הכנסת עופר כסיף בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: העלמה והשתקה של הסכסוך הישראלי-פלסטיני בספרי הלימוד הישראליים.

ירדנה מלר-הורוביץ: [מס' כ/843; דברי הכנסת, חוב' י"ט, ישיבה 56; נספחות.

ירדנה מלר-הורוביץ: ]

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אם כן, אני מזמין את חברת הכנסת מיקי חיימוביץ', יושבת-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, להציג את הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון מס' 11 – הוראת שעה), התש"ף

יריב לוין: –2020, בקריאה השנייה ובקריאה השלישית, בבקשה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, חברת הכנסת כמאל מריח, חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח, אם אני מזהה נכון מהגב, אנא, להיות בשקט.

והגנת הסביבה): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

והגנת הסביבה): חברות וחברי הכנסת, אני מתכבדת להביא בפניכם את הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון מס' 11 – הוראת שעה), לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

והגנת הסביבה): ישראל יכולה להתגאות בהישגיה בתחום ההגנה על בעלי חיים, שהושגו בתום מאבקים ציבוריים, משפטיים ותקשורתיים ממושכים, כמו סגירת חוות מזור ואיסור פיטום אווזים וברווזים.

והגנת הסביבה): המחאה הציבורית בדבר זכויות בעלי חיים התחילה ברחובות ונשמעה היטב גם כאן, בין כותלי הבית הזה.

יריב לוין: חברי הכנסת שחאדה וטיבי.

אלי אבידר: – – –

יריב לוין: כדאי, אבל אני אומר לך את האמת, זה לא יעזור.

יריב לוין: פשוט ידברו יותר חזק – זה מה שיקרה.

יריב לוין: אבל אני מוכן לנסות.

יריב לוין: אתה צודק, באמת אי-אפשר.

והגנת הסביבה): עם זאת, למרות שהנושא הזה מדובר ומאחד ציבור שהולך ומתרחב, החוק, חוק צער בעלי חיים, שאותו מתבקשת הכנסת לשנות היום, הוא אחד – חוק אחד יוצא מהכלל המעיד על הכלל.

והגנת הסביבה): זהו החוק היחיד שמבקש להגן על מי שנמצא בחצר האחורית שלנו ושנתון לחלוטין לחסדינו, וממש לא די בו.

והגנת הסביבה): בחלוף 25 שנה מחקיקת החוק, ולמרות סעיף 19, המגדיר את הצעד המרכזי הנדרש לביצועו – התקנת תקנות שיפרטו כיצד יש ליישמו – הותקנו קובצי תקנות בודדים בלבד.

והגנת הסביבה): התקנות הספורות שהותקנו בעקבות עתירה לבג"ץ היו תקנות בעניין הובלת עופות, אך גם אלה אינן נאכפות כראוי.

והגנת הסביבה): לכן זה לא מפתיע שיש ביקורת רבה כיום על כך שהטיפול בכל הנוגע לזכויות בעלי חיים בישראל לוקה בחסר, בלשון המעטה, ושבעלי החיים, שמטבעם הינם הקבוצה החלשה ביותר, חשופים לפגיעות רבות ולהיעדר הגנה מספקת מצד המדינה.

והגנת הסביבה): הצעת החוק מבקשת לקבוע כהוראת שעה כי בתקופת כהונתה של הכנסת העשרים-ושלוש, הוועדה שתהיה מוסמכת לדון בחוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים), ובכלל זה לקיים דיונים לשם פיקוח על עבודת הממשלה בתחום זה וכן דיונים לאישור התקנות, תהיה ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

והגנת הסביבה): זאת, במקום ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת כפי שהיה עד היום.

והגנת הסביבה): חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) נחקק בשנת 1994.

והגנת הסביבה): בתחילת הליך חקיקת החוק נכללו בו גם היבטים של הגנה על בעלי חיים במסגרת עריכת ניסויים בהם.

והגנת הסביבה): היות שתחום הניסויים בבעלי חיים קשור לתחומי האקדמיה והמדע, שהיו אז בתחומי עיסוקה של ועדת החינוך, חוקק החוק כך שכל הנושא של הגנה על בעלי חיים נכלל בתחומי עיסוקה של הוועדה, והיא נקבעה בחוק כוועדה המוסמכת לדון בו ובתקנות שיותקנו מכוחו.

והגנת הסביבה): אבל בסופו של דבר נחקק חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) כחוק נפרד.

והגנת הסביבה): במהלך השנים עלה כי העיסוק בחוק אינו מתרכז רק בפן החינוכי של הצורך בהגנה על בעלי החיים אלא נושא בחובו היבטים רגולטוריים ומעשיים רבים.

והגנת הסביבה): כך, לצד האיסורים המרכזיים על התעללות בבעלי חיים, נטישתם או אי-טיפול ראוי בהם, מוסדר באמצעות חוק זה אופן הטיפול בבעלי חיים במישורים שונים – בחיות מחמד, בבעלי חיים המוחזקים בפינות חי, גני חיות וכדומה, וכמובן לעניין טיפול בבעלי חיים בענפי החקלאות השונים.

והגנת הסביבה): יש לנו חובה כלפי ילדינו וכלפי הדורות הבאים להכיר בצניעות במקומנו על פני הכדור הזה.

והגנת הסביבה): חשוב שנכיר בכך שאנחנו לא לבד כאן ונכבד את מי שחולקים איתנו את הכדור הזה.

והגנת הסביבה): הטבע – כבר אמרתי לכם בעבר ואני אחזור ואגיד לכם – הטבע מאותת לנו, חברים, ואילו אנחנו בוחרים לטמון את ראשינו בחול.

והגנת הסביבה): אנחנו עוסקים כל יום כל היום במשבר הקורונה, שעה-שעה.

והגנת הסביבה): לצד המשבר הבריאותי עסקים קורסים, מאות אלפי מובטלים איבדו את עולמם ומשבר כלכלי הולך ומחריף שכמותו לא ידענו קודם, ואתם לא שואלים לשנייה אחת אפילו באומץ: מאיפה זה הגיע?

והגנת הסביבה): מהיכן התרגשה עלינו הצרה הזאת?

והגנת הסביבה): כל המגפות, חבריי וחברותיי – – –

יריב לוין: צד שמאל, אי-אפשר לשמוע, באמת.

יריב לוין: די.

והגנת הסביבה): כל המגפות כולן מקורן בווירוסים או בחיידקים שעברו מבעלי החיים לבני האדם.

והגנת הסביבה): גידולם של בעלי החיים לצרכים תעשייתיים נעשה בתת-תנאים.

והגנת הסביבה): הזוהמה והצפיפות מהווים מצע אידיאלי להתפתחות מחלות ונגיפים: חיידקי סלמונלה וקמפילובקטר, שפעת העופות, שפעת החזירים, הפרה המשוגעת, מחלת הפה והטלפיים; גם הסארס, ממשפחת הקורונה, מקורו בשווקי הבשר בסין.

והגנת הסביבה): השפעת הספרדית, שהביאה למותם של עשרות מיליוני בני אדם לפני כ-100 שנים, מקורה בחוות חזירים באריזונה, והיא יובאה לאירופה על ידי חיילי ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה.

והגנת הסביבה): לכן, חבריי, מתן תנאים הולמים לבעלי החיים לא נועד רק לטובתם שלהם אלא גם לטובתנו אנו, בני האדם.

והגנת הסביבה): לאור זאת, הצעת החוק שיזמתי מבקשת להעביר את הסמכות לדון בחוק צער בעלי חיים מוועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

והגנת הסביבה): נראה כי הנושאים שבהם עוסק החוק מתאימים יותר לתחומי העיסוק של ועדת הפנים והגנת הסביבה, הן מהצד של העיסוק ברגולציה סביבתית והן מצד העיסוק בשלטון מקומי, שהאחריות לביצוע חלק מההוראות לפי החוק מוטלת עליו.

והגנת הסביבה): במהלך הדיון בוועדה הוצע כי התיקון ייקבע כהוראת שעה לתקופת כהונתה של הכנסת העשרים-ושלוש, זאת משום שהנושא עובר לראשונה לאחר שנים רבות לתחומי העיסוק של ועדת הפנים והגנת הסביבה, ומתוך הרצון לבחון את העניין במהלך כהונת הכנסת העשרים-ושלוש לפני שיוחלט אם לקבוע תיקון זה כהוראת קבע.

והגנת הסביבה): להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ולכן אבקש כי הכנסת תאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח המוצע על ידי הוועדה.

והגנת הסביבה): תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחברת הכנסת חיימוביץ'.

יריב לוין: את יכולה להישאר כאן באולם ואוסיף את קולך להצבעות, כמובן.

יריב לוין: אם כך, להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות ואף לא בקשות דיבור.

יריב לוין: לפיכך אנחנו יכולים לעבור להצבעה בקריאה השנייה על הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון מס' 11 – הוראת שעה), התש"ף–2020.

יריב לוין: בקריאה השנייה, כנוסח הוועדה.

יריב לוין: הצבעה מס' 4 בעד סעיף 1 – 22 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל

יריב לוין: אם כן, 16 בעד, בתוספת קולה של חברת הכנסת חיימוביץ' – 17, ואני מוסיף את קולם של חברת הכנסת תמנו, חבר הכנסת אלחרומי, חבר הכנסת דיין, חבר הכנסת ברוכי וחבר הכנסת שטרן.

יריב לוין: אם כך, 22 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך ההצעה אושרה בקריאה השנייה, ואנחנו עוברים להצבעה בקריאה השלישית.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 19 נגד – אין נמנעים – אין חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון מס' 11 – הוראת שעה), התש"ף–2020, נתקבל.

יריב לוין: אני מצרף את קולותיהם של חברת הכנסת חיימוביץ', חבר הכנסת אלחרומי, חבר הכנסת דיין וחבר הכנסת שטרן.

יריב לוין: אם כך, 19 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, אני קובע שהצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון מס' 11 – הוראת שעה), התש"ף

יריב לוין: –2020, התקבלה בקריאה השלישית ונכנסה לספר החוקים של מדינת ישראל.

יריב לוין: ברכות לחברת הכנסת חיימוביץ', ואני מאפשר לך כמובן לברך.

יריב לוין: בבקשה.

והגנת הסביבה): תודה רבה.

והגנת הסביבה): תודה רבה לחברי וחברות הכנסת על ההצבעה שלכם לאישור החוק.

והגנת הסביבה): אני חושבת שזה רגע מיוחד עבורי, כי זאת הצעת החוק הראשונה שלי שנכנסת לספר החוקים.

והגנת הסביבה): אני רוצה להודות ליועצים המשפטיים של הוועדה, עו"ד תומר רוזנר ועו"ד לירון אדלר, למנהלת הוועדה לאה קריכלי ולמי שהחליפו אותה במסירות – –

דוד אמסלם: – – – מדהימים.

והגנת הסביבה): נכון לגמרי.

והגנת הסביבה): אני מסכימה איתך לחלוטין.

והגנת הסביבה): צוות מופלא.

והגנת הסביבה): – – למי שהחליפו אותה בשבועיים האחרונים בגלל הבידוד, אריאלה אהרון ומירב שמעון, לחברי הוועדה שתמכו, ליושב-ראש ועדת החינוך חבר הכנסת רם שפע ולצוות היועצים המסור שלי ענבר שדה, גיא עציון ואדם סגל.

והגנת הסביבה): תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחברת הכנסת חיימוביץ'.

יריב לוין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1349).

יריב לוין: ]

יריב לוין: << הצח >> הצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש – מענק חד-פעמי) (הוראת שעה), התש"ף

יריב לוין: –2020 << הצח >> [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1350).

יריב לוין: ]

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום, והוא דיון משולב בשתי הצעות חוק: הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 3), בקריאה הראשונה – ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה – והצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה חדש – מענק חד-פעמי) (הוראת שעה) התש"ף

יריב לוין: –2020, שאף היא קיבלה פטור מחובת ההנחה.

יריב לוין: שתי ההצעות בקריאה הראשונה.

יריב לוין: אני מזמין את שר האוצר חבר הכנסת ישראל כץ להציג את ההצעות, בבקשה.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 3), והצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש – מענק חד-פעמי (הוראת שעה).

ישראל כץ: העולם, וישראל כחלק ממנו, נמצא כעת בעיצומה של פנדמיה כתוצאה מהתפרצות והתפשטות נגיף הקורונה החדש.

ישראל כץ: נכון להיום אין באוכלוסיית ישראל חסינות נגד המחלה, אין חיסון שבאמצעותו ניתן לצמצם את התפשטותה ואין טיפול יעיל במחלה.

ישראל כץ: מאז תחילת התפרצות נגיף הקורונה, ולצורך צמצום ההדבקה והתפשטות הנגיף, הוטלו הגבלות שונות על פתיחת מקומות עבודה ועל התייצבות עובדים במקומות עבודתם, על פעילותם של המקומות הפתוחים לציבור – מסחר, עסקי בילוי ופנאי – וכן על מקומות ועסקים שבהם מתרחשת התקהלות משמעותית ומתקיים לגביהם חשש לבריאות הציבור.

יריב לוין: חברת הכנסת – סליחה, אדוני השר – חברת הכנסת מאי גולן, חברת הכנסת מאי גולן, לא עומדים עם הגב למליאה.

יריב לוין: אנא – – –

ישראל כץ: ההגבלות האמורות שונו בהתאם להתפשטות המחלה והובילו לעלייה עצומה במספר דורשי העבודה, הבלתי-מועסקים והנעדרים זמנית מעבודתם ולפגיעה במשק שצפויה להתבטא בצמיחה שלילית של 6% ביחס לשנת 2019 ובהשלכות פיסקליות משמעותיות נוספות.

ישראל כץ: כדי לסייע למשק להתמודד עם המשבר שנוצר בשל התפשטות נגיף הקורונה יצאה הממשלה בתוכניות כלכליות נרחבות להתמודדות עם המשבר בארבעה רבדים מרכזיים: מענה מיידי למשרדי ממשלה, רשת ביטחון סוציאלית, המשכיות עסקית והאצת המשק.

ישראל כץ: על רקע כל האמור, ובהמשך לתוכנית הכלכלית שנקבעה לחודשים הקודמים, גובשה תוכנית כלכלית נוספת לצורך סיוע ממשלתי למשק, אשר יאפשר לו להתמודד עם המשבר הכלכלי העמוק שבו הוא מצוי עקב ההתמודדות עם נגיף הקורונה ויקנה לו ודאות לטווח הבינוני, עד לחודש יוני 2021.

ישראל כץ: הצעת חוק לצורך יישום תוכנית זו הוגשה לכנסת ביום 14 ביולי 2020, והיא אכן נמצאת בהליכי חקיקה מתקדמים; בעזרת השם, מחר יסיימו בוועדת הכספים והיא תובא להצבעה בקריאה שנייה ושלישית, על מנת לאפשר סיוע נרחב לשכירים, לעצמאים, לבעלי עסקים, לטווח של שנה, על מנת לאפשר להם לעבור את אותה תקופה, תקופת הקורונה הקשה, באופן מיטבי.

ישראל כץ: זו האחריות, זו הערבות הדדית וזה המהלך שאנחנו כממשלה עושים – תוכנית בהיקף של כ-90 מיליארד שקלים, מתוכם 60 מיליארד תקציבים ו-30 מיליארד נוספים באשראי, נוסף לאשראי שקיים עוד מהתוכנית הקודמת, והתוכנית התקציבית בעצם תזרים מעל 50 מיליארד שקלים ישירות לציבור: לשכירים שלא יוכלו לעבוד בתקופה הזאת, לעצמאים שעסקיהם ייפגעו בהיקף שנקבע וגם לעסקים עצמם שייפגעו בהיקף שנקבע בחוק עצמו ברבדים שונים ובהיקפים שונים של סיוע.

ישראל כץ: ביום 16 ביולי ראש הממשלה ואני הצגנו תוכנית נוספת שבמסגרתה יחולקו מענקים חד-פעמיים לאזרחי מדינת ישראל.

ישראל כץ: התוכנית שהוצגה מטרתה לעודד את הצריכה ואת התעסוקה ולהניע את גלגלי הכלכלה הישראלית.

ישראל כץ: בהחלטת הממשלה בעניין זה הוטל על ראש הממשלה, על ראש הממשלה החליפי, על שר האוצר ועל שר הכלכלה והתעשייה לגבש באופן סופי את מודל הקצאת המענקים החד-פעמיים לשם תמיכה כלכלית נוספת.

ישראל כץ: ביום 20 ביולי גובש המודל, ובהתאם לפרטי התוכנית שגובשה הופץ תזכיר החוק.

ישראל כץ: החוק הובא לממשלה, נערך דיון, הממשלה אישרה, ועדת שרים לחקיקה אישרה, וכעת מובאת התוכנית בפני הכנסת.

ישראל כץ: זו הצעת החוק המעודכנת בהתאם לתיקונים שנערכו, בין היתר לנוכח הערות הציבור.

ישראל כץ: על פי התוכנית, כל תושב ישראל כמוגדר בהצעת החוק יקבל מענק של 750 ש"ח ו-500 ש"ח נוספים בעבור הילד הראשון, השני או השלישי שבמניין ילדיו של ההורה שלו משולמת קצבת הילדים.

ישראל כץ: בנוסף, מקבלי קצבאות שונות המפורטות בהצעת החוק, שהמשותף להם הוא אוכלוסיות נזקקות, שהקצבה או הגמלה שהם מקבלים ניתנת להם לאחר מבחן הכנסה, יקבלו – אני מגדיר, זו ההגדרה של האוכלוסיות האלה – הם יקבלו תוספת למענק, 750 ש"ח נוספים.

ישראל כץ: כמו כן נקבע בהצעת החוק שבעלי הכנסות שנתיות גבוהות, מעל 651,000 ש"ח בשנה בשנת 2019 – ולעניין מי שאין לגביו שומה לשנה זו, בשנת 2018 – לא יהיו זכאים לקבלת מענק או תוספת למענק למעט מענק בעד ילדיו.

ישראל כץ: כל הילדים יקבלו מענק.

ישראל כץ: עלות התוכנית – כ-6.5 מיליארד שקלים.

ישראל כץ: מכיוון שעד העברת תקציב לשנת 2020 אנחנו מצויים בתקציב המשכי, מגביל סעיף 3ב לחוק-יסוד: משק המדינה את האפשרות להוציא כספים הן לפי תקרת התקציב ההמשכי והן לפי מגבלת ההוצאה החודשית בסעיף.

ישראל כץ: על כן נחקק ביום 7 באפריל 2020 חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10), ובמסגרתו נקבע כי לתקופה שמיום קבלת הוראת השעה עד ליום 31 בדצמבר 2020 או עד יום קבלת חוק התקציב לשנת 2020, לפי המוקדם, ניתן יהיה להגדיל את ההוצאה הממשלתית לטובת התמודדות עם משבר הקורונה, וזאת על בסיס תוכנית כלכלית שבה חבילת צעדים לשמירה על יציבות המשק בעקבות משבר הקורונה, בהתאם לפירוט שנקבע בהוראת השעה.

ישראל כץ: בהוראת השעה נקבע כי הגדלת ההוצאה כאמור תשמש אך ורק לשם מימון ההתמודדות עם המשבר והצעדים שיש לבצע באופן מיידי ודחוף לשם כך.

ישראל כץ: מכיוון שהתוכנית הוכנה בתנאי אי-ודאות הן לגבי היקף ההגבלות המוטלות לצורך צמצום ההדבקה בנגיף הקורונה והתפשטותו והן לגבי ההשפעות הכלכליות שלהן והתפשטות נגיף הקורונה בעולם, ולנוכח צרכים נוספים שלא היו צפויים בעת חקיקת הוראת השעה, תוקנה הוראת השעה במסגרת חוק-יסוד: משק המדינה ואושרה הגדלה נוספת של ההוצאה הממשלתית כך שסכומי ההוצאה שהממשלה תהיה רשאית להוציא בשנת 2020 הוגדלו ב-15.5 מיליארד שקלים חדשים – לצורך זה גם הופחתו 1.5 מיליארד ש"ח מהמכסה לשם החזר חובות למוסד לביטוח לאומי שהוגדרו בחוק-היסוד – וזאת עד יום 31 בדצמבר 2020 או עד קבלת חוק התקציב לשנת 2020, לפי המוקדם.

ישראל כץ: לנוכח העלייה בהיקפי התחלואה והתארכות המשבר תוקנה ביום 15 ביולי 2020 הוראת השעה במסגרת חוק-יסוד: משק המדינה, ובמסגרתו הוגדלו הסכומים הקבועים בהוראת השעה בהיקף של כ-25 מיליארד שקלים חדשים.

ישראל כץ: מוצע לתקן את הוראת השעה פעם נוספת ולהגדיל את הסכומים הקבועים בה ב-6.5 מיליארד ש"ח נוספים לצורך יישום תוכנית המענקים החד-פעמיים לתושבי מדינת ישראל, כפי שפורט.

ישראל כץ: אני רק אציין כאן את עיקרי הפירוט בהצעת החוק, גברתי היושבת-ראש:

ישראל כץ: מענק בגובה 500 ש"ח לכל ילד עד הילד השלישי – כ-2.6 מיליון ילדים; מענק בגובה 750 ש"ח לכל תושב מעל גיל 18 – כ-6.2 מיליון תושבים; אוכלוסיות נצרכות יקבלו מענק כפול של 750 ש"ח נוספים – מדובר בכ-840,000 תושבים, ולהלן הם מפורטים: מקבלי הבטחת הכנסה – 81,000; מקבלי השלמת הכנסה – 197,000; מקבלי קצבת סיעוד ושירותים מיוחדים בזקנה – 165,000; מקבלי נכות כללית –265,000; נכים קשישים – 86,000; נכי צה"ל נתמכים – 8,000; מקבלי מזונות – 10,000; ניצולי שואה נצרכים – 19,000; עולים מקבלי הבטחת הכנסה – 3,100.

ישראל כץ: ואני מדגיש עוד פעם: בעלי שכר של 651,000 ש"ח בשנה ומעלה לא יהיו זכאים למענקים עבור עצמם, אך כן יהיו זכאים למענקים עבור ילדיהם.

ישראל כץ: הביטוח הלאומי יעביר את הכסף באופן מיידי, תוך ימים ספורים, לאחר שהחוק יאושר וייכנס לתוקף, לאוכלוסיות אשר מקבלות תשלום מביטוח לאומי כיום; אוכלוסיות שלא מקבלות תשלום מביטוח לאומי כיום ימלאו את פרטי חשבון הבנק והכסף יועבר אליהם או שהביטוח הלאומי יגיע מראש – במאמץ שהוא עושה – יגיע לאותן כתובות על מנת להעביר במהירות הגדולה ביותר את המענקים.

ישראל כץ: אני חושב שהתוצאה המונחת כאן, שאני מקווה שתאושר היום ותועבר לוועדת הכספים לדיון, היא תוצאה שמצד אחד מאפשרת גישה של תשלום רחב מאוד לאוכלוסייה, על מנת שמי שמקבל באופן טבעי ישתמש עבור ילדיו, עבור משפחתו, עבור עצמו, ויגדיל את הצריכה.

ישראל כץ: בארצות הברית, יפן, מקומות אחרים, נקטו שיטה דומה.

ישראל כץ: יחד עם זאת, לאחר דיונים נוספים שהיו בפורומים השונים ובממשלה הוחלט להחריג את מי שמשתכר מעל 651,000 ש"ח בשנה, שזה מספר מוכר וידוע כמספר סף שעד אליו לא ממלאים דוחות – להחריג אותם מהתשלום ולייעד את הכספים האלה ואת התוספת של חצי מיליארד נוספים על ה-6 מיליארד, על מנת להכפיל את הסיוע לאותן אוכלוסיות מוכרות ונתמכות.

ישראל כץ: אני מקווה שהחקיקה תעבור אחרי אותם הדיונים שיהיו כאן במהירות הגדולה ביותר, כדי לאפשר את קבלת הפעימה הזאת, המענק.

ישראל כץ: אני חוזר – – –

מאיר כהן: זה עוד חצי מיליארד על ה-6 מיליארד?

ישראל כץ: כן.

ישראל כץ: זה עוד חצי מיליארד על ה-6 מיליארד, כשבתוך ה-6 מיליארד הביטוח הלאומי צריך להגיע למספר של 100%, ויש לו כרגע רק חלק ממנו, של מקבלי הקצבאות.

ישראל כץ: הזכאות נשמרת לכל אחד.

ישראל כץ: או שהוא פונה בעצמו או שמגיעים אליו, כדי למקסם את אותו תשלום.

ישראל כץ: אני חוזר לתוכנית המרכזית שמונחת בפני הכנסת – אני רואה שהיא זוכה לתמיכה מאוד רחבה, אולי כמעט מכל חלקי הבית כאן – וזאת תוכנית לרשת ביטחון כלכלית לשכירים, לעצמאים, לעסקים.

ישראל כץ: אני חייב לומר שהקדשתי מאות שעות כדי לגבש את התוכנית הזאת.

ישראל כץ: כמובן גיבשנו מתווה, הגענו גם לראש הממשלה, סיכמנו לאחר מכן עם כל הממשלה.

ישראל כץ: התוכנית הזאת מפנימה עשרות עשרות לקחים מהתוכנית הראשונה.

ישראל כץ: התוכנית הראשונה באה לתת סיוע מיידי.

ישראל כץ: היו שם קריטריונים רבים שלא אפשרו – זה לא רק עניין של הביצוע.

ישראל כץ: בסופו של דבר הדברים מבוצעים בהתאם לפניות ובהתאם לדברים אחרים, וגם שם אנחנו משנים קריטריונים ומשחררים את כל שניתן.

ישראל כץ: התוכנית הזאת היא רחבה מאוד, היא ממוקדת, היא שנה קדימה, עד המועד המובטח, אני מקווה, של מציאת החיסון, אולי קודם, כדי שהמשק יוכל לחזור על כל ענפיו, כולל חצי מהתיירות, הטיסות האזרחיות, ועוד תחומים שמאוד מאוד מתקשים לפעול בתקופה הזאת או באופן קבוע או באופן זמני.

ישראל כץ: אני אישית תומך במשק פתוח.

ישראל כץ: אני חושב שצריך לנקוט הרבה פעולות שלא קשורות לסגירת המשק.

ישראל כץ: המשק חזק גם אם כ-70% ממנו פועלים.

ישראל כץ: אנחנו בחודש יוני ראינו דבר מדהים – שהמחלה ירדה.

ישראל כץ: אותו מענק שגם אושר כאן

ישראל כץ: בכנסת ב-73 מול אפס בסוף, המענק הזה הביא לזה שמ-1 ביוני עד אמצע יוני כ-450,000 עובדים חזרו לעבודה.

ישראל כץ: אבל מה קרה לאחר מכן?

ישראל כץ: המחלה חזרה, העובדים שוחררו מחדש, ולכן אנחנו מקנים להם בחוק המרכזי רשת ביטחון, כולל חל"ת גמיש ל-14 יום, כדי לאפשר להם מענה בטוח.

ישראל כץ: במקביל, אנחנו מקדמים תוכנית משמעותית, מודרנית, רצינית, שלא הייתה במדינת ישראל לצערי עד היום, של הכשרה מקצועית עם מיטב הכוחות והמוחות, ואנחנו רוצים כמה שיותר מבין הלא-מועסקים, שחלק מהם לא יחזרו לעבודתם, כי חלק מהעסקים לצערנו ייסגרו.

ישראל כץ: אבל יותר מזה, הם לא יחזרו לעבודתם כי הרבה עסקים גילו תוך כדי הקורונה והחל"ת שהם יכולים לעבוד עם 10% או 20% עובדים פחות, ולכן זה לא שענפים ייסגרו, אלא בכלל התחומים יהיו עובדים, שבדרך כלל הם לא מאלה שמשתכרים גבוה, שנצטרך לכוון אותם, או פלח מהם, להכשרה מקצועית.

ישראל כץ: היום צירפנו לחוק הזה, גם ביוזמת חברות הכנסת, ובכלל בגישה שאני דוגל בה – עד היום בחוק יש דבר מוזר: מי שמקבל דמי אבטלה והולך להכשרה מקצועית, מורידים לו 30% מדמי האבטלה.

ישראל כץ: זה בדיוק מנוגד לתפיסה שלנו, אז קודם כול אנחנו מבטלים את זה, מבטלים את ההורדה, וכל מי שהולך להכשרה מקצועית יקבל דמי אבטלה.

ישראל כץ: אבל אנחנו ניתן תמריץ מיוחד למעסיקים בפחות מעשרה תחומים שאנחנו נגדיר.

ישראל כץ: אנחנו לא מורידים לאף אחד, אבל בפחות מעשרה תחומים שנגדיר אנחנו נתמרץ בתוספת תמרוץ את אותם מעסיקים שייטלו חלק בהכשרה המקצועית ובהעסקה לזמן מובטח של אותם העובדים שיעברו למקצועות שהם העתיד שאחרי הקורונה, שגם מרוויחים יותר, שהמשק צריך אותם יותר, אם זה הייטק, דיגיטציה והרבה מאוד תחומים אחרים, כי לא מספיק לאושש, צריך גם לכוון – ולכוון, להתחבר, בעידן שלאחר הקורונה, נאמר שנה, כשאנחנו נמצאים במצב אחר.

ישראל כץ: אני רק רוצה לומר לכם, כל הוויכוחים – כולנו אנשים פוליטיים, אבל חייבים תקציב כמה שיותר מהר, וחייבים חוק הסדרים שיונח בפניכם, עם קרוב ל-40 חוקים, שהם חוקים מהפכניים, במכלול אחד, שיש לו מכנה משותף, שזה הורדת רגולציה, הורדת חסמים, הגברת תחרות, הגברת הצמיחה.

ישראל כץ: בכל התחומים שאנחנו מכירים, החוקים האלה – שאני עומד מאחוריהם – הם בדיוק בהתאם לאותה השקפת עולם, ולדעתי רוב הבית כאן תומך בדבר הזה.

ישראל כץ: כי לא מספיק לבלום, לא מספיק להחזיק ולסייע, לא מספיק אפילו לכוון.

ישראל כץ: חייבים להביא את המשק למצב שבמקביל למאבק מול הקורונה – על כל ההיבטים, כולל היבטים עתידיים – חייבים להביא את המשק למצב של התחברות של שתי הרגליים: הרגל המסייעת עם הרגל הצומחת והמצמיחה את המשק.

ישראל כץ: רק אם נעשה את זה במאמץ לאומי משותף ורחב, קודם כול בבית הזה, כמו שאנחנו עושים את זה גם בממשלה – אני מקווה שגם נוכל להביא את זה בפני הכנסת ובפני הממשלה – אנחנו נתחבר בעוד שנה, פחות או יותר, גם ברמה יותר גבוהה ממה שהיינו, ונהיה אחת המדינות המובילות בעולם, מהמדינות שנערכות לעידן שאחרי הקורונה, ביעדים, בהכשרה ובכל הדברים האחרים.

ישראל כץ: אם חלילה נחמיץ את זה, אנחנו נהיה עם רגל אחת חזקה – של הסיוע, שהוא באמת מקיף ורחב לתקופה – אבל אנחנו עלולים להיות בלי הרגל השנייה, שצריכה להיות לא פחות חזקה, של הכנת מדינת ישראל לקראת העתיד הלא-רחוק, ליום שבו יהיה החיסון.

ישראל כץ: קבענו יעד של כשנה.

ישראל כץ: בהתאם לזה אנחנו מגישים גם את החוקים וגם את הסיוע ארוך הטווח, של שנה, וגם כמובן סיוע נקודתי, על מנת לאושש ולאפשר למשפחות וליחידים גם כן לעשות.

ישראל כץ: אנחנו חייבים לחבר את זה.

ישראל כץ: אני מקווה שנימצא פסימיים ושיהיה חיסון בטווח של פחות משנה.

ישראל כץ: מושקעים כאן מאמצים אדירים.

ישראל כץ: כל העולם מבין מה עומד על כפות המאזניים.

ישראל כץ: אנחנו ערוכים לשנה.

ישראל כץ: אנחנו חייבים בשנה הזאת לבנות גם את הרגל של הצמיחה, את הרגל של הורדת הרגולציה, הבאת ישראל למקום הנכון, כדי להתחבר עם עתיד של אופטימיות, עתיד של תקווה.

ישראל כץ: כל אזרחי ישראל זכאים לדבר הזה וזכאים שאנחנו כממשלה וככנסת נוביל אותם לאותם המקומות.

ישראל כץ: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה לשר האוצר.

ישראל כץ: אני כמובן אבקש את תמיכת הכנסת גם בחוק הנוסף.

ישראל כץ: אחרי זה הוא ילך לוועדת הכספים, וודאי יהיו גם שם דיונים.

ישראל כץ: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה לשר האוצר.

קרן ברק: רשימת הדוברים נעולה, אי-אפשר להירשם יותר.

קרן ברק: עכשיו נתחיל בדיון.

קרן ברק: ראשון הדוברים – חבר הכנסת אלי אבידר.

אלי אבידר: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, משבר הקורונה פגע אנושות בעולם התרבות והביא אותו לקריסה.

אלי אבידר: כל יום שעובר מביא כליה נוספת על נכסי תרבות שהם חלק מהזהות שלנו וממי שאנו כעם.

אלי אבידר: העם הזה, גם ברגעיו הקשים ביותר ידע לשמר תרבות.

אלי אבידר: אפילו בגטו ורשה, שם איבדו בני העם שלנו צלם אנוש ותקווה, דווקא שם נשמרה התרבות, כי זה מה שמייחד אותנו כעם היהודי; זה מה שמייחד אותנו כבני אנוש.

אלי אבידר: אבל בממשלה אפילו לא פועלים למראית עין, ולוחשים את קוד החיסול לכף היד: שמאלנים.

אלי אבידר: 36 שרים יש בממשלה הזאת ויש שר אחד, חילי טרופר, שאחראי לנושא התרבות.

אלי אבידר: הוא גורם לי להתגעגע לשרת התרבות הקודמת.

אלי אבידר: היא כבר הייתה שוברת לשר האוצר שולחן, ובשידור חי.

אלי אבידר: מתי שמעתם על שר אחד בכחול לבן שדפק על השולחן, שאיים להצביע נגד הממשלה בשביל האנשים שבחרו בו באיכות הסביבה, בתיירות ובתרבות?

אלי אבידר: הם סיפרו לנו, כחול לבן, שהם נכנסו מתחת לאלונקה, אבל הם התיישבו על האלונקה עם כל היועצים, הנהגים, המאבטחים, הלשכות, ואת האלונקה סוחב הציבור, שכבר אין לו כוח.

אלי אבידר: אז עכשיו ממתינים שמשרד האוצר יאשר תוכניות להצלת התרבות שאישר השר חילי טרופר.

אלי אבידר: אז למי יקשיבו יותר, לטרופר או לשר דרעי, שנלחם כמו אריה בשביל המגזר שלו – ואני מברך אותו על כך?

אלי אבידר: אומני ישראל הם ברובם עצמאים קטנים שמרוויחים עד 100,000 שקלים לשנה, והם כבר חודשים ללא פרנסה.

אלי אבידר: בכל מדינה מתוקנת שומרים על התרבות, אבל מי צריך כאן תרבות?

אלי אבידר: יציגו לנו מחזות תיאטרון מתורגמים מצפון קוריאה, ישמיעו לנו בתחנות הרדיו בלופים את "אתה תותח, אין, אין עליך", ביבי ינענע בראשו בשביעות רצון ורויטל גנץ תגיד לבני כל בוקר: נו, בני, קום כבר לבית הספר, היא שרה גם עליך, קום כבר.

אלי אבידר: גברתי היושבת-ראש, חייבים להחיות את מגזר האומנים עכשיו, להשקיע תקציבי הזנק בתרבות עכשיו, להפעיל מוסדות תרבות עכשיו וליצור ודאות וחזרה לשגרה עכשיו ומייד.

אלי אבידר: חברותיי וחבריי חברי הכנסת, הטירוף שמתקיים כאן ינצח כשאנחנו נרים ידיים, ואנחנו לא נרים ידיים עד שתחזור השפיות.

אלי אבידר: תודה רבה, גברתי.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חברת הכנסת סונדוס סאלח.

סונדוס סאלח: כבוד היושבת-ראש, חברי וחברות הכנסת.

סונדוס סאלח: אומר ע'סאן כנאפני: (אומרת בערבית ומתרגמת:) גונבים לך את הלחם ונותנים לך פירורים ומבקשים ממך להודות להם.

סונדוס סאלח: אוי, איזה חצופים הם.

סונדוס סאלח: מה לעשות עם ה-750 שקלים האלה?

סונדוס סאלח: מה אפשר לעשות עם הכסף, אותו כסף שהציבור שילם לאורך כל השנים?

סונדוס סאלח: זה כסף שהציבור שילם ועכשיו נותנים לו טיפה בתוך בור אחד עמוק – בור של מצוקה כלכלית, חברתית ובריאותית.

סונדוס סאלח: מה יעשו 750 שקלים לאנשים?

סונדוס סאלח: הם לא ישלמו את החשמל, לא את המים, לא את הארנונה ולא את הספרים של תלמיד בכיתה א'; בטח לא תשלום לתרופות ובטח לא תשלום אחד לאוניברסיטה של איזה סטודנט בתוך משפחה ברוכת ילדים.

סונדוס סאלח: היום, לאחר שבשבוע שעבר העברתם את חוק סמכויות מיוחדות, צריך להביא סרט אדום, לסגור את הכנסת ולציין סלילת מסלול חדש – נתיב עוקף כנסת שתכנן ראש הממשלה הדיקטטור כדי לקבל החלטות באופן מהיר, דיקטטורי, שלא מתחשב באף אחד מערכי הדמוקרטיה, אף לא בערך קטן ומינימלי.

סונדוס סאלח: הוא אמר זאת בפירוש – שחזרה לכנסת מפריעה לו לקבל החלטות ולקיים המשך תהליכים שהוא חושב שהם נכונים.

סונדוס סאלח: אחריו יוצא אלינו השר לביטחון של ראש הממשלה, והוא רוצה לאתגר את פסיקת בג"ץ ולשלול את הזכות הבסיסית של בני האדם להביע את העמדות שלהם.

סונדוס סאלח: הינה עוד שיעור אחד שלומד שר הביטחון של ראש הממשלה – שאפשר לעקוף את בג"ץ.

סונדוס סאלח: והיום כאן אני רוצה לאתגר את בג"ץ להמשיך ולקיים את ההליכים המשפטיים ולקיים את החקירה נגד ראש הממשלה, נגד הנאשם בפלילים מבלפור, בשמירה על הנחיות משרד הבריאות, ולקיים את החקירה שלו.

סונדוס סאלח: הציבור שיצא באלפים במקומות שונים, העובדות הסוציאליות, האחיות, צוותי ההוראה, המתמחים ברפואה, הסטודנטים והסטודנטיות, העצמאים, השכירים, המובטלים לכאורה, אנשים שלאורך כל הזמן עמדו על הרגליים ותרמו למשק רבות ושילמו מיסים ועכשיו הם במצוקה אחת גדולה – אתם ממשיכים במהלכים אלימים נגד אנשים אלה, שהם, אם הם לא ימותו מקורונה – ימותו מרעב.

סונדוס סאלח: תודה רבה לך.

קרן ברק: תודה רבה לך.

קרן ברק: יפה מאוד, עמדת בזמנים.

קרן ברק: אני מבקשת מכל הדוברים לעמוד בבקשה בלוחות הזמנים.

קרן ברק: חבר הכנסת איימן עודה.

איימן עודה: כבוד היושבת בראש, חבריי חברי הכנסת וחברות הכנסת, מונה חליל, אום חליל, היא אימא שכולה.

איימן עודה: הבן שלה נרצח לפני כחודש וחצי בשכונת חליסה בחיפה.

איימן עודה: האימא החליטה לקום ולעשות מעשה: לצעוד ברגל משכונת חליסה בחיפה עד לירושלים.

איימן עודה: מבחינתי זה אירוע כל כך חשוב, אפילו מכונן, כי הסיפור של שכונת חליסה הוא הסיפור של האזרחים הערבים.

איימן עודה: בעשור האחרון נהרגו שבעה אנשים בשכונת חליסה בחיפה: נאסר נזאל, נור נזאל, זיאד שנאוי, ריאד בסתוני, אשרף אבו כליב, חליל חליל וגיא כפרי.

איימן עודה: מי היוצא מן הכלל שנרצח?

איימן עודה: אחד יהודי ושישה ערבים.

איימן עודה: במקרה של היהודי שנרצח, אחרי שעה קלה באה המשטרה והפכה כל אבן בשכונת חליסה, הציבה מחסומים, מצור שלם, עד שהגיעו לנאשם.

איימן עודה: אבל כל המקרים, ממש כל המקרים של הנרצחים הערבים, השישה – לא פוענח ולו מקרה אחד.

איימן עודה: אפס.

איימן עודה: שישה ערבים ואחד יהודי.

איימן עודה: בקרב ששת הערבים אין פענוח; כשהנרצח הוא יהודי מצאו את הנאשם.

איימן עודה: להבדיל מכל המקרים, אימא של חליל החליטה להיאבק.

איימן עודה: חובתנו לעמוד לצידה.

איימן עודה: אני אישית החלטתי לצעוד יחד עם מונה חליל משכונת חליסה בחיפה עד לירושלים.

איימן עודה: אולי ייקח לנו חמישה ימים.

איימן עודה: זה יתחיל ביום ראשון בעוד שבועיים, בעוד 13 ימים, בגלל שיש חג הקורבן, עיד אל-אדחא.

איימן עודה: כול עאם ואל-ג'מיע באלף ח'יר.

איימן עודה: חג שמח.

איימן עודה: אחרי החג אנחנו נתחיל.

איימן עודה: אני קורא לחברי הכנסת ולחברות הכנסת בהתחלה לגלות אמפתיה, אבל זה לא מספיק כלל וכלל, אלא לדרוש יחד איתנו לפענח את המקרה.

איימן עודה: אנחנו לא יודעים מי הרוצח.

איימן עודה: אני לא יודע.

איימן עודה: אני לא מאשים אף אחד.

קרן ברק: בבקשה, אתה צריך לסיים.

איימן עודה: אני לא מאשים אף אחד, אבל יש נרצח ויש רוצח.

איימן עודה: חייבים להגיע לרוצח.

קרן ברק: בבקשה לסיים.

קרן ברק: תודה רבה.

איימן עודה: גברתי, משפט אחרון, בבקשה.

איימן עודה: מה העניין של אי-פענוח?

איימן עודה: זה לא רק מעודד, לא רק מעודד, אלא גם קורא לנקמה.

איימן עודה: אני לא מצדיק את הנקמה – – –

קרן ברק: תלוי איפה.

קרן ברק: לא בכל מקום מדברים על נקמה.

קרן ברק: לא בכל מקום.

איימן עודה: את צודקת.

איימן עודה: אני לא מצדיק ואני נגד, אבל צריך להבין שחייבים להגיע לרוצח.

איימן עודה: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

קרן ברק: אחריו – חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין.

יצחק פינדרוס: גברתי היושבת בראש, אדוני שר האוצר, חברי הכנסת, אנחנו השבוע נקרא את דברי הנביא ישעיהו, בפרק ראשון: "ידע שור קֹנהו וחמור אבוס בעליו ישראל לא ידע עמי לא התבונן".

יצחק פינדרוס: ולמה אני אומר את זה בדיון על החוק הזה?

יצחק פינדרוס: אנחנו, בפרשייה בשבוע הבא, בחומש, נקרא על ארץ ישראל: ארץ אשר עיני אלוקיך בה מרשית שנה ועד אחרית שנה.

יצחק פינדרוס: ארץ ישראל מתנהלת אחרת מכל העולם.

יצחק פינדרוס: כשבכל העולם, אדוני שר האוצר, היה משבר כלכלי ב-2008, במדינת ישראל פתאום יש פריחה כלכלית.

יצחק פינדרוס: כשבמרץ בכל העולם התמודדו עם משבר קורונה, בישראל, ראה זה פלא: המספר המינימלי של חולים, מספר מינימלי של מתים; נזק כלכלי כבד, אבל הקורונה לא הכתה בישראל.

יצחק פינדרוס: בגל השני אנחנו הכי גבוהים בעולם – ללמדך שההתנהלות בארץ ישראל היא התנהלות שלא קשורה למה שקורה בעולם.

יצחק פינדרוס: ולמה זה מחייב אותנו?

יצחק פינדרוס: כשאנחנו באים לבנות מדיניות כלכלית, לבנות מדיניות חברתית, היא חייבת להיות עם חמלה; היא חייבת להיות עם המוסר היהודי; היא חייבת לרחם על המסכנים; היא חייבת לרחם, כן, גם על משפחות ברוכות ילדים, ולא רק על שני הילדים הראשונים, כי גם השלישי, הרביעי והחמישי צריכים אוכל.

יצחק פינדרוס: כשאתה בונה מדיניות, היא חייבת להיות אחרת, ולא להיבהל, כי בסוף המשמעויות בארץ ישראל הן שונות – ארץ אשר עיני אלוקיך בה מרשית שנה ועד אחרית שנה, ואם לך אין חמלה, גם עליך לא יחמלו.

יצחק פינדרוס: ואני רוצה לומר לך, אדוני חבר הכנסת איימן עודה, על מה שאמרת – שהמשטרה לא מפענחת, אז אני אספר לך סיפור: בשבת האחרונה, בשעה 18:30 בערב, יושב בחורצ'יק בן 19 על גג ביתו בעיר העתיקה, ברובע היהודי, ומקבל קליע לכתף, 9 מ"מ.

יצחק פינדרוס: ראה זה פלא – אין חקירה; אין עיתונות; אין תקשורת.

יצחק פינדרוס: אף אחד לא מדבר על זה.

יצחק פינדרוס: לאחר יומיים אומרים לך – תקשיב: זה היה כדור תועה של הקליעים שיורים בשביל הבגרות.

יצחק פינדרוס: אלה שמפסידים בבגרות, אתה יודע, יורים קליעים, ואלה שמנצחים, מצליחים, יורים זיקוקים.

יצחק פינדרוס: אתה מכיר את זה?

יצחק פינדרוס: אז אני מכיר את זה.

יצחק פינדרוס: אני גר לידם, אני מכיר את זה.

יצחק פינדרוס: כדור תועה.

יצחק פינדרוס: עד עכשיו אף אחד לא יודע מי זה.

יצחק פינדרוס: זה גם לא מעניין אף אחד.

יצחק פינדרוס: כדור תועה, כששוכחים שכל הקליעים היו לא חוקיים, אבל זה כדור תועה של קליעים שמתעלמים מהם.

יצחק פינדרוס: אז תאמין לי, איך שאומרים אצלנו בגמרא: סדנא דארעא חד הוא – חוסר הפעילות הנכונה של המשטרה עובדת לשני הכיוונים.

איימן עודה: יש לי הצעה: תצטרף לבקשה שלנו לפסול את כל הנשק בקרב האזרחים הערבים.

יצחק פינדרוס: מצטרף אליך.

יצחק פינדרוס: מצטרף אליך ברגע זה.

יצחק פינדרוס: אמרתי לך, כולם נפגעים מזה.

יצחק פינדרוס: כולם נפגעים.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת; חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת.

קרן ברק: חבר הכנסת איתן גינזבורג, בבקשה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

איתן גינזבורג: כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, אנחנו מצויים בימים לא פשוטים.

איתן גינזבורג: מדינת ישראל, כמו העולם כולו, מתמודדת עם אחד המשברים הבריאותיים הגדולים ביותר שידענו.

איתן גינזבורג: המשבר הבריאותי הביא איתו משבר לא פחות גדול, שהוא המשבר הכלכלי.

איתן גינזבורג: הסגר הגדול שהיה, הריחוק החברתי, ההגבלות על פעילויות ועל התנועה – כל אלה הביאו את המשק הישראלי ואת האזרחים למצב שכמותו לא ידעו שנים רבות.

איתן גינזבורג: כולם מכירים את הנתונים, ואין טעם לפרט עליהם, אבל יש טעם שנדבר על פתרונות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, כולנו עסוקים במתן מענה למצוקות היום-יומיות שהאזרחים מתמודדים איתן.

איתן גינזבורג: המטרה העליונה של כולנו היא ללא ספק לספק אופק כלכלי לאומי ליציאה מהמשבר.

איתן גינזבורג: אחד המענים שהוצעו על ידי משרד האוצר היה תוכנית המענקים לכל אזרח.

איתן גינזבורג: ההנחה הייתה שמענק ישיר ואוניברסלי לאזרחים יעודד את הצריכה, יגביר את הפעילות במשק ויתניע את הצריכה.

איתן גינזבורג: אנחנו חשבנו בכחול לבן שהכיוון הכללי הוא נכון, אבל הוא לא מספיק.

איתן גינזבורג: סברנו שמתן מענקים בסכום שווה לכל אזרח רק על פי קריטריונים של גיל ומספר הילדים לא עונה על הצורך הנדרש.

איתן גינזבורג: כמו בכל משבר, החלשים נפגעים יותר מהחזקים.

איתן גינזבורג: הנכים, הקשישים, או אלו שידם אינה משגת, ודאי מרגישים את עומק המשבר הזה יותר מאחרים.

איתן גינזבורג: בדיוק מהסיבה הזאת התעקשנו לתקן – לתקן את המשוואה באופן כזה שמי שיש לו פחות יקבל יותר, שמי שיש לו יותר יקבל פחות.

איתן גינזבורג: ולכן אנחנו מצביעים היום על תוכנית מדורגת ששמה במרכז את מי שזקוק לסיוע הזה יותר מכולם – ניצולי השואה, מקבלי קצבת סיעוד, עולים חדשים, קשישים.

איתן גינזבורג: זו תוכנית שמבוססת על ההיגיון הצודק והראוי, שמדינה שמאמינה בסולידריות, שמאמינה בכך שלכל אחד הזכות להתקיים בכבוד, חייבת לעשות חלוקה דיפרנציאלית של המענקים – קודם כול ולפני הכול לגר, ליתום ולאלמנה.

איתן גינזבורג: צריך גם לומר בכנות: התוכנית הזאת לא מספיקה.

איתן גינזבורג: היא לא נותנת מענה ארוך טווח למשבר כלכלי שאנחנו במידה רבה נמצאים בתחילתו.

איתן גינזבורג: אבל אפשר להגיד שהתוכנית הזאת מתווה דרך שעל פיה אנחנו צריכים לצעוד – לתת יותר למי שיש לו פחות ולתת פחות למי שיש יותר.

איתן גינזבורג: זה הדבר ההגיוני לעשות, זה הדבר הצודק לעשות, ונמשיך לדרוש תוכניות שעושות בדיוק את זה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חבר הכנסת עפר שלח – אינו נוכח; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת; חבר הכנסת יבגני סובה – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכאלי, את מדברת?

קרן ברק: לא, את מחוקה; חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

קרן ברק: אז חבר כנסת יבגני כן נוכח.

קרן ברק: קדימה.

יבגני סובה: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו דנים עכשיו על חוק שאמור להעניק סיוע מינימלי לאזרחי ישראל, והעמדה שלנו מאוד ברורה.

יבגני סובה: למרות הביקורת אנחנו כן נתמוך בדבר הזה, כי אנחנו חושבים שכן צריך להעניק סיוע וגם לחשוב כשאתה מעניק את הסיוע שהסיוע גאמת מגיע למי שזקוק לו אבל אני רוצה להתייחס לכמה נושאים שאנחנו רואים שלא מתנהלים בשבועות האחרונים.

יבגני סובה: מדברים כולם על חל"ת, מדברים על זה שצריך להאריך את החל"ת, ואנחנו במסגרת הדיונים בוועדת הכלכלה – ולא רק ועדת הכלכלה, גם ועדות אחרות – גילינו שמסתבר שיש לנו מה ללמוד מהמדינות המתועשות בעולם, למשל גרמניה, ששם הכניסו את המושג חל"ת חלקי.

יבגני סובה: מה המשמעות של חל"ת חלקי?

יבגני סובה: אדוני השר יבין אותי, כי היית שר אוצר: כשיש לך עשרה אנשים שמייצרים מכונית והתפוקה בייצור המכוניות יורדת, אתה לא יכול לפטר מישהו שאחראי לדלתות ולהשאיר את שאר האנשים, נכון?

יבגני סובה: אז אתה נאלץ להשאיר את כל עשרת העובדים למרות שהתפוקה יורדת, ואת הפער הזה אתה משלים.

יבגני סובה: אתה כמדינה חוסך למעשה את הכסף שהיית צריך לשלם לכל מי שיושב בחל"ת, ומצד שני, אתה גם תומך בתעשייה, כי ייצור המכוניות למעשה ממשיך.

יבגני סובה: וכך אותם אנשים – כולם עובדים בתעשייה, ולמרות הירידה בתפוקה וכתוצאה מזה הירידה בייצוא, המדינה מממנת את ההפרש.

יבגני סובה: אתם יודעים מה היה בדיון בוועדת הכלכלה, ושאלנו מדוע אי-אפשר ליישם את המדיניות הזאת, חל"ת חלקי במדינת ישראל.

יבגני סובה: אתם תתפלאו ותצחקו מה הייתה התשובה – כי המדינה לא סומכת על המעסיקים.

יבגני סובה: המעסיקים יכולים לרמות את המדינה.

יבגני סובה: תראו לאיזה מצב הגענו.

יבגני סובה: מדינת ישראל והממשלה לא סומכות על המעסיקים אם נתחיל ליישם את השיטה הגרמנית של חל"ת חלקי.

יבגני סובה: באותה המידה אפשר להגיד שמדינת ישראל לא סומכת על האזרחים שישלמו מיסים, לא יודע, שילדים ילמדו את מקצועות הליבה וכל דבר – שישרתו בצבא, שילכו לעשות מילואים.

יבגני סובה: אם אנחנו יוצאים מנקודת הנחה בסיסית שמדינת ישראל לא סומכת על התעשייה ועל המעסיקים, אז בואו נסגור הכול, נשלם על הכול ונקווה שקורונה תחלוף.

יבגני סובה: אני לא קיבלתי, לא קיבלנו תשובה מקצועית מדוע אי-אפשר ליישם את השיטה הזאת.

יבגני סובה: מה כן קיבלנו?

יבגני סובה: קיבלנו דיבורים על כך שרוצים לשקול את האופציה להוריד את שכר המינימום.

יבגני סובה: שכר המינימום קשה למעסיק, ולכן הוא לא יכול לשלם בשביל להחזיר את העובדים לעבודה.

יבגני סובה: רבותיי, אם התפוקה יורדת והייצור יורד, אני לא אתפלא אם חלק מהמעסיקים יתחילו להציע קיצוץ במשרות לעובדים.

יבגני סובה: ואז אותו בן אדם, שאני אקרא לזה האזרח המסכן, יחשוב פעמיים אם הוא יעמוד על הזכויות שלו ויגיד: אני לא מוכן שהמעסיק יקצץ במשרה שלי ל-75% – הוא יגיד לו: אז אני אפטר אותך, ואם אני מפטר אותך, יש לי עוד 20 אנשים שמחכים בחוץ.

קרן ברק: זמנך תם.

יבגני סובה: אני כבר מסיים.

קרן ברק: לא, לא.

קרן ברק: ממש – – –

יבגני סובה: עברתי?

יבגני סובה: צריך לסיים מזמן.

יבגני סובה: כן.

יבגני סובה: אז אני בחצי שנייה מסיים, משפט אחרון.

יבגני סובה: ולכן אני אומר ככה, ואני קורא גם לממשלה וגם לשר האוצר: הגיע הזמן שנלמד מהשיטות שכרגע מיושמות באירופה ובמדינות מתועשות, ואולי באמת נצליח ביחד לגבור על משבר הקורונה.

יבגני סובה: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

קרן ברק: לא הבנתי – – –

קריאה: – – –

קרן ברק: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אתה רוצה לדבר?

אוסאמה סעדי: כן, בטח.

קרן ברק: אז – – –

אוסאמה סעדי: חשבתי שמרב – – –

קרן ברק: לא.

קרן ברק: אבל אני אומרת.

אוסאמה סעדי: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, אין ספק שאנחנו נמצאים בעיצומו של משבר כלכלי, בריאותי, חברתי.

אוסאמה סעדי: שמענו על מאות מפעלים, חברות, שנסגרו ופשטו רגל.

אוסאמה סעדי: וכל התוכניות למיניהן, כבוד השר – 60 מיליארד, 100 מיליארד – אתמול שמענו ששר האוצר מדבר על 200 מיליארד שקל שהוזרמו לעסקים, למובטלים, לתמיכה במשפחות, אבל מה לעשות, כבוד היושב-ראש שיושב עכשיו על כיסאו, אנחנו לא רואים שהכסף הזה מגיע וזורם לאנשים שצריכים את זה, שזכאים לזה, שמחכים לזה.

אוסאמה סעדי: ואני שמעתי אותך בריאיון לפני כמה ימים, אדוני היושב-ראש, שאתה אומר – אתה מבטיח לשקם ולעזור לעסקים, למובטלים, לאזרחים.

אוסאמה סעדי: התוכנית הזאת, 6.5 מיליארד, היא בסדר, אף אחד לא התנגד.

אוסאמה סעדי: מי יתנגד לתת כסף לאזרחים, לכל אזרח במדינה?

אוסאמה סעדי: טוב שבכלל אחרי הביקורת הציבורית שהייתה יש עכשיו התאמות ושינויים ויש עכשיו מתן דיפרנציאלי ולא לכולם באופן שווה, ואלה שבאמת מקבלים קצבאות מקבלים כפול מאשר מי שאולי ההכנסה שלו מעל 650,000 שקל.

אוסאמה סעדי: אבל אתה יודע מה, אדוני היושב-ראש?

אוסאמה סעדי: כל הלחץ הזה והפניקה הזאת של ראש הממשלה, של הממשלה הזאת, שרוצים לספוג את המחאה הציבורית, העממית, שכבר קמה וחיה ובועטת בכל המקומות – ערבים, יהודים, פריפריה, מרכז – כולם מרגישים שהממשלה הזאת מרמה אותם.

אוסאמה סעדי: וה-500 שקל האלה וה-750 שקל האלה וה-2,000 שקל למשפחה, כמו ש-4,000 או 5,000 או 6,000 שקל, אדוני היושב-ראש – ואתה היית איש העסקים ומבין בעסקים ומבין בביזנס – מה זה נותן, 6,000–7,000 שקל לביזנס?

אוסאמה סעדי: זה בקושי מכסה אולי חודש שכירות, אולי מכסה חלק מהארנונה, אבל זה לא עוזר לשקם ולהרים את העסקים, כמו שה-500 שקל האלה – נכון שכל שקל חשוב למשפחות האלה, אבל מה זה נותן, 500 השקל האלה, בסופו של יום, או 1,000 שקל למשפחה, כאשר כל העסקים סגורים, כאשר העסק שלהם סגור, כאשר אין עבודה, האבטלה גואה – מיליון מובטלים?

אוסאמה סעדי: ולכן, כל מה שאתם נותנים לא יעזור על מנת להשתיק את קול המחאה שגובר וגובר, ובסופו של דבר יביא להפלת הממשלה הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: הדובר הבא – חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד היושב-ראש, אתה גם יושב-ראש הקואליציה.

יוסף ג'בארין: במקרה הזה הנושא הכאוב שאני אתייחס אליו הוא נושא שגם נוגע באופן ישיר לכישלונות המתמשכים של הקואליציה ושל הממשלה.

יוסף ג'בארין: כרגע מתקיימת מול תחנת המשטרה באום אל-פחם עצרת מחאה של צעירים וצעירות בעקבות הרצח האחרון שהיה בעיר, רצח של המנוח חאלד וליד אגבאריה, בן 35, אב לארבעה ילדים.

יוסף ג'בארין: זהו רצח נוסף בשרשרת של רציחות הן ביישוב אום אל-פחם והן בכלל בחברה הערבית בתקופה האחרונה.

יוסף ג'בארין: אנחנו מדברים על יותר מ-50 נרצחים רק השנה, ב-2020, על רקע האלימות והפשיעה בציבור הערבי.

יוסף ג'בארין: זאת גם עלייה מאוד מדאיגה של כ-30% ביחס לשנה הקודמת מבחינת מקרי רצח.

יוסף ג'בארין: ואני שואל, כבוד היושב-ראש: מי אחראי?

יוסף ג'בארין: מי אחראי להימשכותו של מעגל הדמים, של הדם הנשפך ביישובים ערביים כמעט באופן יומי?

יוסף ג'בארין: יריות, רציחות, אנשים נפצעים; יריות על הבתים, על בתי מסחר, על רכבים; נשים, ילדים, גם אנשים מבוגרים הם קורבנות הפשיעה הזאת.

יוסף ג'בארין: אני אומר שיש כתובת למי שיכול לאכוף את החוק.

יוסף ג'בארין: הכתובת היא רק רשויות אכיפת החוק.

יוסף ג'בארין: הרשויות הן שיכולות לנהל חקירה, הרשויות הן שיכולות להגיש כתבי אישום ולעצור אנשים, וכאשר מקרי הרצח נמשכים והפשיעה גואה, התוצאה הזאת כשלעצמה אומרת שיש כאן מי שנכשל בלהגן על ביטחונם ועל שלומם של התושבים הערבים.

מכלוף מיקי זוהר: נא לסיים.

יוסף ג'בארין: לכן אני אומר שהממשלה הזאת נושאת באחריות להימשכותו של מעגל הדמים הזה בתוך החברה הערבית, כי הם הכתובת והם האחראים ולהם יש את הסמכויות לטפל בפשיעה הזאת.

יוסף ג'בארין: אני קורא לפעולה מיידית של בלימת האלימות והפשיעה ומקרי הרצח, כדי שנוכל סוף-סוף לנהל חיים תקינים כמו שאר האזרחים.

יוסף ג'בארין: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

מכלוף מיקי זוהר: אחריו, חבר הכנסת עופר כסיף – אינו נוכח; חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח; חבר הכנסת נפתלי בנט – אינו נוכח; חבר הכנסת רם בן ברק – אינו נוכח.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, אתה נכחת היום בוועדת הכספים וראית שאנחנו דנים בחוק הקורונה הכלכלי הגדול, שאמור לסייע להרבה מאוד אוכלוסיות במדינת ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: אמת.

אלכס קושניר: בחוק הזה, בוועדה לפחות, דיברתי על צעירים, דיברתי על סטודנטים ועל חיילים משוחררים, אבל פה במליאה אני רוצה לדבר על עוד אוכלוסייה – על אוכלוסיית הקשישים בישראל.

אלכס קושניר: החוק מגדיר מענק הסתגלות לאנשים שפוטרו מהעבודה מעל גיל 67.

אלכס קושניר: אני חושב שזה, אתה יודע, סוג של זריקת עצם של הממשלה.

אלכס קושניר: למה האנשים האלה, שעובדים מעבר לגיל פרישה – משהו שהמדינה צריכה לעודד – לא זכאים לדמי אבטלה?

אלכס קושניר: למה יש כאן אפליה?

אלכס קושניר: ויותר מזה, כבר נותנים להם את המענק, אז למה רק עד סוף השנה?

אלכס קושניר: למה לא נותנים את המענק כפי שנותנים לכולם דמי אבטלה, עד יוני 2021?

אלכס קושניר: ואם זה לא מספיק, נשים מעל גיל 62 שזכאיות לקצבת הזקנה לא מופיעות בחוק הזה בכלל.

אלכס קושניר: כששאלתי, ענו לי: אבל הן זכאיות לדמי אבטלה.

אלכס קושניר: נכון, אבל אני לא יודע אם אתם יודעים, קצבת הזקנה מקוזזת להן מדמי האבטלה.

אלכס קושניר: אז אני רוצה לספר לכם שבמדינת ישראל כ-17% מהקשישים ממשיכים לעבוד לאחר גיל פרישה.

אלכס קושניר: ועוד נתון מעניין: בקרב העולים החדשים הנתון הזה עומד על 58%.

אלכס קושניר: אז במקום שהמדינה תעודד את האנשים האלה, היא החליטה – שר האוצר וראש הממשלה החליטו לזרוק להם עצם, משהו, ככה, שישתקו.

אלכס קושניר: אז אני אומר לכם שהם לא ישתקו, ואנחנו נשמיע את הקול שלהם כאן בכנסת.

אלכס קושניר: בתהילים פרק ע"א פסוק ט' כתוב: "אל תשליכני לעת זקנה ככלות כֹחי אל תעזבני" אז אני קורא לכולכם, כשהחוק יגיע כאן למליאה, להצביע בעד ההסתייגויות שנעלה, כדי שהקשישים יקבלו את מה שמגיע להם.

אלכס קושניר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לחבר הכנסת אלכס קושניר.

מכלוף מיקי זוהר: אחריו – חבר הכנסת אריאל קלנר – אינו נוכח.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, מוקדם יותר כאן במליאת הכנסת יושב-ראש הכנסת לוין והשר אמסלם הביעו זעזוע עמוק ממפגינה חשופת חזה שהפגינה כאן מול הכנסת.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לשנייה לעשות סדר בדברים, סבבה?

יוראי להב-הרצנו: הקמת ממשלה מנותקת ומנופחת של 36 שרים ו-12 סגני שרים בעיצומו של המשבר הכלכלי הכי גדול שהיה כאן במדינת ישראל, זה מזעזע; זה שחברים שלי קורסים כלכלית סביבי, שהם לא יכולים לשלם שכר דירה, שאין אף אחד כאן שמתעסק בלהחזיר אותם למקום העבודה שלהם, לגזור על צעירים בישראל שנים אבודות של הישרדות כלכלית, זה מזעזע; זה שמתקיפים מפגינים בישראל בסכינים ובגז מדמיע, זה שאנחנו שומעים שירי הלל לרוצח המתועב יגאל עמיר, זה מזעזע; זה ששר ללא תיק ממפלגתך, אדוני היושב-ראש, אומר שהעוני של חלק מאזרחי ישראל הוא חרטא, זה מזעזע.

יוראי להב-הרצנו: כשיש ילדים שהולכים לישון רעבים, זה שאנחנו ממשיכים לחיות תחת ראש ממשלה שמקבל החלטות ומכהן תחת שלושה כתבי אישום על שוחד, מרמה והפרת אמונים, זה מזעזע.

יוראי להב-הרצנו: אבל, אדוני היושב-ראש, ממה אתה וחבריך בחרתם להזדעזע?

יוראי להב-הרצנו: ממפגינה חשופת חזה, מפגינה בודדת, אמיצה, שמימשה את זכותה לחופש ביטוי.

יוראי להב-הרצנו: סדרי העדיפויות שלכם, אדוני היושב-ראש, הם מקולקלים.

יוראי להב-הרצנו: הם מעולם לא היו ברורים ובולטים יותר בקלקלתם, ואני מקווה, רק מקווה, שתצליחו להחזיר לעצמכם את אמות המידה הנכונות, את הפרופורציות האמיתיות של העולם ותלמדו להביע את הזעזוע שלכם, הכל-כך עמוק, על הדברים החשובים באמת.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לחבר הכנסת יוראי להב הרצנו.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו גם מזועזעים מהתבטאויות של חברים במפלגה שלך שקראו לא לקיים את ההנחיות, אבל אנחנו מזועזעים מהרבה דברים.

מכלוף מיקי זוהר: זו מהותה של הדמוקרטיה.

יוראי להב-הרצנו: ממפגינה חשופת חזה?

מכלוף מיקי זוהר: טוב שנהיה מזועזעים לפעמים, ולפעמים גם לא, אבל בסוף – – –

יובל שטייניץ: ואם היא הייתה ערומה לגמרי, גם זה בסדר?

יובל שטייניץ: אם – – –

יוראי להב-הרצנו: אדוני, זה מה שגורם לך – – – זה מה שמזעזע אותך בכל הזוועות שפוקדות אותנו עכשיו?

מכלוף מיקי זוהר: חברים, בסוף אני חושב שמה שיפה בדמוקרטיה הישראלית זה שהציבור קובע ממה להיות מזועזע יותר, ממה להיות מזועזע פחות.

מכלוף מיקי זוהר: כל אחד מביע את עמדתו בצורה כזאת או אחרת.

מכלוף מיקי זוהר: סביר שלכל אחד גם תהיה עמדה.

יוראי להב-הרצנו: אבל יושב-ראש הכנסת אמר שהיא צריכה לשבת בכלא על פשעים – הוא הגדיר את זה פשע חמור.

מכלוף מיקי זוהר: אני חוזר: כל אחד יכול להביע את עמדתו, ובסוף מי שקובע זה הציבור.

יובל שטייניץ: אם אלה היו אנשי ימין שמטפסים על סמל המנורה – – – ולוקחים למעצר.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

יוראי להב-הרצנו: אני אגן עליהם להביע את דעתם, גם אם היא שונה משלי.

יובל שטייניץ: זו מצוות החוק.

יובל שטייניץ: יש דרכים להביע דעה.

יוראי להב-הרצנו: מי קובע?

יובל שטייניץ: החוק.

יוראי להב-הרצנו: החוק מתיר – – –

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה לא להפריע, תודה.

מכלוף מיקי זוהר: נא לשמור על השקט.

יובל שטייניץ: החוק לא מאפשר למשל – – –

יוראי להב-הרצנו: היא לא הלכה ערומה – – –

חמד עמאר: חברים, אתם רוצים להתווכח?

חמד עמאר: תצאו החוצה.

חמד עמאר: אני צריך לדבר ואני צריך שעם ישראל ישמע אותי.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, בשבוע שעבר עמד כאן על הדוכן הזה חבר כנסת ותקף אותי באופן אישי; תקף גם את העדה הדרוזית ותושבי בית ג'ן.

חמד עמאר: הוא האשים את תושבי בית ג'ן בביצוע לינץ' נגד פקחי שמורת הטבע.

חמד עמאר: הוא האשים את העדה הדרוזית בכך שאינה מכבדת את חוקי מדינת ישראל.

חמד עמאר: קודם כול אני רוצה להגיד לכם, אני לא רוצה להגיב לאותו חבר כנסת ולא רוצה להתייחס, כי הוא לא שווה את ההתייחסות שלי, אבל מי שביצע את הלינץ' – ולינץ' זו מילה קשה – בדרוזים בישראל זה ממשלות ישראל לדורותיהן, בזה שלא פיתחו את היישוב הדרוזי בתשתיות, בזה שלא דאגו לתוכניות מתאר לאותם תושבים, בזה שחוקקו חוקים אנטי-דמוקרטיים כמו חוק הלאום וחוק קמיניץ, שפגעו קשות בעדה הדרוזית.

חמד עמאר: לכן, אדוני היושב-ראש, מי שביצע את הלינץ' זה ממשלות ישראל לדורותיהן, לא תושבי בית ג'ן.

חמד עמאר: אנחנו בעדה הדרוזית מכבדים את החוק, אבל מי שלא מכבד את החוק הוא זה שנכנס לקניין של הדרוזים בישראל.

חמד עמאר: ולידיעה – אתה לא שמעת אותי בשבוע שעבר – ב-1948 היו לדרוזים קרוב ל-343,000 דונם במדינת ישראל, שטח השיפוט של היישובים הדרוזיים, כשהיו רק 14,500 תושבים; היום אנחנו קרוב ל-140,000 תושבים – יש לנו פחות מ-100,000 דונם.

חמד עמאר: מי הפושע כאן?

חמד עמאר: מי כאן לא מכבד את החוק?

חמד עמאר: מי זה שנכנס לקניין הפרטי שלי, אני או ממשלות ישראל לדורותיהן?

חמד עמאר: לכן אתם תשפטו, ואני רוצה שעם ישראל ישפוט, מי עבר על החוק: האם הדרוזים עברו על החוק ולא מכבדים את החוקים במדינת ישראל או מי שהפקיע להם יותר משני שלישים מאדמותיהם?

חמד עמאר: מי שבא לשים צווי הריסה על סככות חקלאיות, מחסנים חקלאיים, שבהחלטת בג"ץ אפשר להם להקים את זה?

חמד עמאר: בשנות התשעים בג"ץ אמר לאותם חקלאים – אישר להם לעבד את הקרקע שלהם בהר מירון, להקים מחסנים.

חמד עמאר: מי שלא עשה תוכניות שם וקידם תוכנית מתאר מפורטת, תמ"א 1, לאותם פארקים, זה ממשלות ישראל ולא התושבים שם.

חמד עמאר: לכן אני אומר לכם, שום חבר כנסת שתוקף אותי לא שווה התייחסות שלי.

חמד עמאר: אני לעולם לא אזכיר שמות של חברי כנסת ואתקוף אותם באופן אישי.

חמד עמאר: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לך, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: חברת הכנסת מרב מיכאלי, בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני.

מרב מיכאלי: תראו, אני ממש ממש תומכת בלהגדיל את ההוצאה הממשלתית.

מרב מיכאלי: האמת היא שגם בימים כתיקונם צריך להגדיל בישראל את ההוצאה הממשלתית, שכן ממשלות נתניהו לדורותיהן מתקמצנות, ממש מתקמצנות על השירותים החברתיים שמגיעים לתושבות, לאזרחיות ואזרחי ישראל.

מרב מיכאלי: יש לנו פחות מדי בריאות, פחות מדי רווחה, פחות מדי חינוך, פחות מדי מלא מלא דברים שצריכים להיות נגישים לאזרחיות ואזרחי ישראל, לא משנה אם יש להם כסף או אין להם כסף.

מרב מיכאלי: על אחת כמה וכמה שצריך להגדיל את ההוצאה הממשלתית אף במחיר הגדלת הגירעון בשעת משבר כלכלי ובריאותי כמו כזה שאנחנו נמצאות ונמצאים בתוכו.

מרב מיכאלי: אבל, כזה אבל, את הכסף הזה צריך להוציא באופן שיגרום למדינת ישראל להיות מסוגלת לצאת מהמשבר מחוזקת, באופן כזה שישמש קרקע לצמיחה מחודשת.

מרב מיכאלי: משבר צריך לנצל כדי להעביר כל מיני תוכניות מרחיקות לכת שבימים כתיקונם קשה מאוד לעשות אותן.

מרב מיכאלי: אבל הממשלה הזאת נתפסת ממש עם המכנסיים למטה, נתפסת בערוותה, כשאחרי 11 שנים בראשות הממשלה מסתבר שלנתניהו ולשרים, שכל כך הרבה שנים נמצאים איתו ומסביבו אין תוכניות מגירה, אין תוכניות אסטרטגיות, אין חזון.

מרב מיכאלי: זאת השעה שבה אפשר היה להעביר למשל את קיצור שבוע העבודה.

מרב מיכאלי: בישראל יש לנו את אחד משבועות העבודה הארוכים ביותר בעולם, ולעומת זאת פריון מאוד נמוך.

מרב מיכאלי: כולם יודעות ויודעים שיש קשר הפוך בין שעות עבודה ארוכות מדי לבין פריון; יש קשר ישר בין רווחה של עובדות ועובדים לבין פריון.

מרב מיכאלי: זאת הייתה הזדמנות פז לקצר את שבוע העבודה.

מרב מיכאלי: למשל, זאת הייתה הזדמנות מושלמת להעביר חופשת לידה שוויונית לשני ההורים, חופשת לידה שגם תאפשר לאבות לממש את ההורות שלהם במלואה, גם תאפשר לתינוק או לתינוקת לחוות הורות של שני ההורים שלה או שלו, גם תאפשר לפעוטה או לפעוט לקבל את השנה הראשונה אחד על אחד, אחת על אחת, בבית.

מכלוף מיקי זוהר: נא לסיים.

מרב מיכאלי: אבל שום דבר מהדברים האלה ורעיונות רבים אחרים שמיושמים במדינות אירופה, שמוצעים על ידי חוקרות וחוקרים – שום דבר מזה לא עלה כאן על השולחן.

מרב מיכאלי: אז עכשיו מחלקים ממתקים, סוג של כלכלת בחירות מהסוג השקוף והמושחת ביותר.

מרב מיכאלי: כן, חשוב לתת כסף לאזרחיות ולאזרחים, אבל לתת אותו ככה הוא משהו שאנחנו לצערי נשלם עליו אחר כך בריבית דריבית.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: חברת הכנסת קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת; חברת הכנסת אורלי פורמן – אינה נוכחת.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת יעקב טסלר, בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנו נמצאים בתקופת משבר קשה מאוד, שפגע ופוגע בכל אחד ואחד במדינת ישראל בעצם ניהול שגרת חייו, ובוודאי בתחום הבריאות והכלכלה.

יעקב טסלר: כדי למגר את המשך התפרצות הנגיף ועליית התחלואה ישנן הוראות קפדניות בנושא השמירה – שמירה קפדנית על מרחקים בין אנשים, שמירה על עטיית מסכות, שמירה על היגיינה.

יעקב טסלר: כל השמירות האלו הן כדי להימנע מהדבקה בנגיף.

יעקב טסלר: אמצעי השמירה הללו אכן חשובים מאוד, ואנו מצווים לקיים אותם מדין של "ונשמרתם מאוד לנפשותיכם".

יעקב טסלר: חבריי חברי הכנסת, התבקשתי על ידי גדולי ישראל שליט"א לעורר על שמירה נוספת, שמירה מעולה ונפלאה לכל עם ישראל, ובמיוחד בתקופה זו – שמירת השבת.

יעקב טסלר: במשך אלפי שנים, בכל מצב ובכל תקופה, יהודים מסרו את נפשם עבור שמירת השבת.

יעקב טסלר: שמירת השבת היא החיבור בין עם ישראל לבורא עולם, כפי שנאמר בפסוק "ושמרו בני ישראל את השבת לעשות את השבת לדֹרֹתם ברית עולם.

יעקב טסלר: ביני ובין בני ישראל אות היא לעֹלם".

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, הממשלה משקיעה משאבים רבים במלחמה בנגיף ובמיגור התחלואה, ומעדכנת את ההנחיות מדי שבוע ולפעמים מדי יום, אולם ישנה הנחיה אחת עתיקה, ואיתה גם הבטחה שאותה קבעו חכמינו זיכרונם לברכה: שבת היא מלזעוק ורפואה קרובה לבוא.

יעקב טסלר: אותו הדבר בנושאים הכלכליים: נוקטים פעולות רבות ומגוונות כדי להניע את הכלכלה, אולם ישנה פעולה אחת שטרם נוסתה, והיא שמירת השבת, שעליה נאמר:

יעקב טסלר: השבת היא מקור הברכה.

יעקב טסלר: בצו האחרון של הממשלה, בתי עסק, קניונים ושווקים סגורים בסופי שבוע, והאזרחים נדרשים לשהות יותר בבית.

יעקב טסלר: בואו נקבל את זה על עצמנו בכל שבוע, ולא רק בגלל הקורונה.

יעקב טסלר: השבת היא מתנה נפלאה.

יעקב טסלר: נשמור עליה בבית ובמרחב הציבורי, וגדולי ישראל מברכים ומבטיחים כי בזכות שמירת השבת נמגר בעזרת השם את הנגיף ונינצל מכל מחלה ונזק.

יעקב טסלר: ויהי רצון שיקוים בנו "אלמלא שמרו בני ישראל שתי שבתות מייד נגאלין".

יעקב טסלר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, חבר הכנסת יעקב טסלר.

מכלוף מיקי זוהר: ריגשת מאוד עם האמירות המיוחדות על שבת קודש, ואני חושב שכל שנותר לי הוא להצטרף לדבריך, והלוואי שכל עם ישראל יחליט לשמור את השבת.

מכלוף מיקי זוהר: אני מברך על הדברים, וריגשת מאוד בדבריך.

מכלוף מיקי זוהר: יישר כוחך.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: חבריי חברי הכנסת, שבוע קשה עבר על החברה הערבית עת נהרגו שישה אנשים, לפעמים בהפרש של שעות.

סעיד אלחרומי: אני אציג כאן נתונים של מרכז אמאן בראשות שייח' כאמל ריאן, שעוקב זה שנים רבות אחר נושא האלימות ונושא הרציחות בחברה הערבית ומספק נתונים עדכניים.

סעיד אלחרומי: הנתונים שקיבלתי הבוקר מדברים על 56 הרוגים בחברה הערבית מתחילת השנה: עשרה הרוגים במקרי נקמה, נקמה בין משפחות על סמך מקרים קודמים או הריגות קודמות; 17 הרוגים במלחמת כנופיות, שמתויגים כחלק ממלחמת כנופיות בחברה הערבית; 26 הרוגים באלימות חברתית, שמתפרסת על פני מגוון רחב של ויכוחים על קרקע, ויכוחים בכל מיני נושאים, ואפילו על חניה, תארו לעצמכם; שלושה הרוגים שנהרגו על ידי כוחות הביטחון.

סעיד אלחרומי: לפי המספרים שנמצאים כאן, אדוני היושב-ראש, המאסה העיקרית מתפלחת לשני חלקים: החלק הראשון זה כנופיות הפשע והמלחמה שלהן, שזה 17 הרוגים במלחמה בין הכנופיות עצמן; המספר היותר-גדול הוא אלימות, שיכולה לקרות בכל מקום ויכולה לקרות בכל עיר, וכאן זה התור שלנו והתפקיד שלנו כחברה ערבית – התפקיד של ראשי הרשויות, התפקיד שלנו כמנהיגי הציבור הערבי, התפקיד של מנהלי מחלקות חינוך, התפקיד של מנהלי מחלקות רווחה, התפקיד של השייח'ים במסגדים, התפקיד של כל מנהיגי החברה הערבית.

סעיד אלחרומי: מתוך 56, יש 26 שהם לא כנופיות פשע, שהם לא נהרגו במלחמה של כנופיות הפשע.

סעיד אלחרומי: ולכן, כל הזמן אנחנו מציגים את הנתונים וקוראים לממשלה ולמשרד לביטחון פנים ולמשטרה לפענח את הרציחות האלה, לפענח – –

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

סעיד אלחרומי: – – את הקללה הזאת שקורית בחברה הערבית, אבל אני כאן קורא לאנשי החברה הערבית, למנהיגי החברה הערבית: לפי הנתונים אנחנו צריכים לקחת את העניינים בידיים, ואם לא אז הדם ימשיך להישפך בחברה הערבית.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, אדוני חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

מכלוף מיקי זוהר: אחריו, חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – אינו נוכח; חברת הכנסת שרן מרים השכל – אינה נוכחת.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, שלוש דקות לרשותך.

אנטאנס שחאדה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מהיום בבוקר אנחנו עסוקים בוועדת הכספים בדיון אמיתי ונוקשה, שהתארך שעות, לגבי התוכנית הכלכלית החדשה – תוכנית הצלת המשק או תוכנית עזרה למשק בעת חירום זו.

אנטאנס שחאדה: עשרות מיליונים יוקדשו, יושקעו ויועברו בתוכנית הזאת, עשרות מיליונים שאמורים לעזור להתאוששות המשק והכלכלה; עשרות מיליונים שיחולקו בקריטריונים שונים לפי ענפים כלכליים, עסקים, מידת הפגיעה, ואמורים להיכנס לתוקף בתחילת שבוע הבא.

אנטאנס שחאדה: והיום אנחנו מדברים גם על תוכנית כלכלית שאמורה לעזור למשפחות ולבודדים, כאשר הממשלה החליטה לחלק משהו כמו 3,000 שקל בממוצע למשפחה.

אנטאנס שחאדה: זה אקמול, אקמול שאמור להיות משכך כאבים, לעזור במחלה כואבת מאוד וקשה מאוד, במיוחד כאשר אנחנו באים שבוע כמעט לפני חג אל-אדחא – ובהזדמנות הזאת אנחנו מברכים את כל בני עמנו בעיד מובארכ, אינשאללה.

אנטאנס שחאדה: אבל אדוני היושב-ראש, הממשלה, עדיין יש לה עיוורון לצרכים המיוחדים של האוכלוסייה הערבית, לצרכים המיוחדים של הכלכלה הערבית, כי מבנה הכלכלה – ואני מדגיש ואמשיך להדגיש כל פעם, בכל הזדמנות, עד שיפנימו את זה, כעובדה – בכל תוכנית אנחנו מציבים ומציגים בעיות חדשות, שבהתחלה מתכחשים להן, אחר כך אומרים: אתה יודע מה, בואו נדבר על זה; אחר כך מכירים בזה, והממשלה ומשרד האוצר, האטום לצורכי האוכלוסייה, בסופו של דבר משתכנע שאכן יש צרכים מיוחדים לאוכלוסייה הערבית ולאוכלוסיות אחרות: מבוגרים מעל גיל 67, אולמות חתונות, מסעדות, ענף התיירות שקורס – האבטלה גואה, רמת ההכנסה יורדת בהתמדה והאי-ודאות גוברת במשק.

אנטאנס שחאדה: ובתנאים אלו, או תחת כל זה, אנחנו רואים עוד פעם – כפי שאנחנו אומרים ומדגישים כל הזמן, והזהרנו מזה – שממשלת ישראל מוכנה עוד פעם ללכת לעוד מלחמות ועוד מבצעים כדי להינצל מהמחאה.

אנטאנס שחאדה: כדי להציל את עורה היא מוכנה לשים הכול וממש לשחק בגורל האזרחים, בגורל של כולנו, בגורל כל האזור.

אנטאנס שחאדה: בשביל מה?

אנטאנס שחאדה: בשביל לסיים את המחאה האמיתית, כפי שקרה ב-2011, כאשר נתניהו עצמו ברח למלחמה בעזה.

מכלוף מיקי זוהר: נא לסיים.

אנטאנס שחאדה: עוד פעם בורחים למלחמה, הפעם בצפון, ובשבוע החג, בשבוע שהקורונה משתוללת, לא רק באזור, בכל העולם.

אנטאנס שחאדה: אי-אחריות.

אנטאנס שחאדה: העיקר לשמור על עורו.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, אדוני חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת יאיר לפיד – אינו נוכח.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: שלוש דקות לרשותך.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני שמח קודם כול שמגיעה סוף-סוף הצעת חוק שעניינה באמת איזשהו טיפול באזרחים.

עודד פורר: אבל עוד פעם, זה חוק משק המדינה, בעיקר, שהמשמעות שלו היא הגדלת התקציב בה בעת שהממשלה עדיין לא ביצעה את התקציב שניתן לה בכל הצעות החוק האלה שכבר נתנו פעם אחר פעם אחר פעם אחר פעם.

עודד פורר: אני חייב לומר לך, ואני אומר את זה בחברות לאדוני שיושב בראש הישיבה – אתה יושב גם בוועדת הכספים, אתה מכיר את התהליכים – במקום לבוא פעם אחת עם תוכנית מסודרת שנותנת פיצוי כפי שפיצוי צריך להיות, ולא פיצוי שמשאיר את האנשים עם זה שמפצים אותם ועדיין הם ממשיכים להפסיד מאות אלפי שקלים בכל חודש – וזה נכון לגבי כל המגזרים במשק: מסעדות, אולמות אירועים, חברות תיירות, כולם – בסוף בסוף בסוף יש כאן

עודד פורר: חוק שנקרא חוק מס רכוש, יש שם את קרן הפיצויים, הוא קבע את התנאים האלה בסביבה סטרילית, לא בהיסטריה שבה אתם נמצאים בממשלה, שמגיעים כל פעם עם חצי תוכנית אחרת.

עודד פורר: הוא קבע בסביבה סטרילית איך מפצים בימי מלחמה ונתן נוסחה.

עודד פורר: אז אתם עכשיו באים ומנסים לרבע ולהגיד: לא, אז נעשה את אותה נוסחה אבל ניתן פה פחות ושם ניתן יותר ואז נעשה את זה.

עודד פורר: ותראה את האבסורד: העסקים בצפון המדינה חוו סוף שבוע שהמשמעות שלו הייתה ירידה במחזורים המינימליים שגם ככה יש להם היום.

עודד פורר: הם נפגעים פעם על פעם.

עודד פורר: הם לא יקבלו את הפיצוי על זה – עסקי תיירות, למשל, שביטלו להם את סופי השבוע או שנפגעה להם התיירות בסוף השבוע האחרון.

עודד פורר: אני מדבר על גזרת גבול.

עודד פורר: אז נכון, אם זה קורה בסוף שבוע אחד בתוך תקופה ארוכה, יודעים להתמודד עם זה.

עודד פורר: אבל יש חוק, ואתם לא צריכים לבוא לכנסת בשביל זה, אתם יכולים להפעיל את זה מחר בבוקר.

עודד פורר: אבל כל פעם אתם מנסים לגרד את אוזן ימין עם יד שמאל, הולכים את כל הדרך מסביב, מפה ומשם.

עודד פורר: בשביל מה?

עודד פורר: יש לכם את זה קל, ברור, אפשר לעשות את זה מייד.

עודד פורר: והדבר הכי נכון והכי טוב בפעילות דרך קרן הפיצויים הוא שזה מייצר ודאות – לכולם ברור מה הם מקבלים ומה הם לא מקבלים.

עודד פורר: אני יכול לומר לך שאחרי מלחמת לבנון השנייה, באמצעות הקרן הזו פיצו את עסקי התיירות בצפון, והם הצליחו להחזיק את הראש מעל המים, ואחר כך מדינת ישראל נהנתה מהם ומהמע"מ שהם שילמו ומהמיסים שהם שילמו כמעט 15 שנה.

עודד פורר: אז עכשיו צריך לעזור להם עוד פעם.

עודד פורר: אז תעזרו להם עוד פעם, כדי שיוכלו 15 שנה אחרי להמשיך לכולכם את המשכורות, את השיירות, את היועצים, את הרכבים ואת התפקידים.

מכלוף מיקי זוהר: גם את המשכורת שלך, חבר הכנסת פורר.

עודד פורר: גם את המשכורת שלי.

עודד פורר: על זה אני נלחם, אגב.

עודד פורר: בסוף בסוף, התפקיד שלנו הוא להילחם כדי שהם יוכלו לעשות את מה שהם עושים כל הזמן, זה הכול.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

עודד פורר: ולכן, אדוני, נכון יהיה במקום כל הצעות החוק האלה פשוט להפעיל את החוק הקיים.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, חבר הכנסת פורר.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת אלעזר שטרן, שלוש דקות לרשותך.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, אדוני.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, ערב טוב.

אלעזר שטרן: תראו, התוכנית הזאת יכלה להיות הרבה יותר טובה, הייתה צריכה להיות הרבה יותר טובה, הייתה חייבת להיות הרבה יותר טובה.

אלעזר שטרן: היא לא מוכרחה להיות כטלאי ועוד טלאי ועוד טלאי.

אלעזר שטרן: וגם בסדרי העדיפויות שם יש מה לשפר.

אלעזר שטרן: אולי נרוויח מזה, אדוני היושב-ראש, שבפעם הבאה שנצטרך לעשות דבר כזה נוכל לעשות את זה בלחיצת כפתור, ולא שגם עכשיו יש עוד מיליון אזרחים במדינת ישראל שייקח זמן עד שיקבלו גם את ה-750 שקלים לאדם.

אלעזר שטרן: אבל אני רוצה לדבר על משהו אחר.

אלעזר שטרן: אנחנו מדברים פה על תוכנית של מיליארדים.

אלעזר שטרן: יש תוכנית שהשיק הרמטכ"ל הקודם, רב-אלוף גדי איזנקוט, ממדים ללימודים – המינימום שהחברה הישראלית יכולה לתת לאלה שנתנו לה כל אשר יכלו לתת.

אלעזר שטרן: התוכנית הזאת עבדה, ועכשיו היא תקועה.

אלעזר שטרן: יש חיילים שמשתחררים – דיברנו היום עם חייל כזה בוועדת לביקורת המדינה – שלא יודעים עוד אם הם מקבלים את המענק או לא מקבלים, למרות שהבטיחו להם, באישור ובסמכות.

אלעזר שטרן: שר האוצר ידוע כמי שיודע לבנות גשרים.

אלעזר שטרן: יש גשר קטן: קרן רוטשילד מוכנה לתת 70 מיליון שקל לטובת ממדים ללימודים, לטובת החיילים שלנו.

אלעזר שטרן: במשרד האוצר זה תקוע איפשהו בעבודה.

אלעזר שטרן: עכשיו, זה לא שהמענקים האלה תלויים בזה, זו קרן שנמצאת בקרן רוטשילד, שמבינה אולי יותר מאשר הממשלה מבינה שצריך לתגמל במיוחד בימים כאלה – וראינו רק היום אחר הצוהריים את הבלימה של ניסיון ההתקפה בהר דב בזכות לוחמים שלנו, מכל הזרועות, אני מניח.

אלעזר שטרן: אנחנו חייבים להם את זה.

אלעזר שטרן: אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת ולקרוא לשר האוצר – אני בטוח שהוא יכול לעשות את זה בחמש דקות, לא בשבועיים – לסגור את הפינה הזאת, לפחות למחזור הזה שמשתחרר בימים האלה, שלא יודע עוד אם את מה שהבטיחו לו יקיימו; שאנחנו ניתן לו, שמדינת ישראל תאפשר לו להתחיל ללמוד לימודים אקדמיים.

אלעזר שטרן: דרך אגב, לימודים אקדמיים הם לטובת הלוחמים – –

מכלוף מיקי זוהר: נא לסיים.

אלעזר שטרן: – – אבל כל מי שלומד – אתה יודע, אדוני היושב בראש, שזה עוזר גם לנו: הוא שווה הרבה יותר אחר כך למשק הישראלי, לתוצר הלאומי הגולמי, ואולי יותר מהכול, כאב למשפחה שהוא יבנה בעתיד.

אלעזר שטרן: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לחבר כנסת אלעזר שטרן.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת עידן רול – אינו נוכח; חבר הכנסת יאיר גולן – אינו נוכח.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

קריאה: הוא עולה לדבר.

מכלוף מיקי זוהר: לא להפריע.

קריאה: הוא אף פעם לא מגיע להצבעות.

אלעזר שטרן: כתוב בעיתונים מי לא מגיע.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, ברכות.

ישראל אייכלר: אני מאוד שמח לראות אותך פה כיושב-ראש.

ישראל אייכלר: תעלה מעלה מעלה, בעזרת השם.

מכלוף מיקי זוהר: בעזרת השם.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

ישראל אייכלר: הנביא ישעיהו אומר בהפטרה שנגיד בעזרת השם אחרי תשעה באב, "נחמו נחמו עמי", הוא אומר ככה: "כל אמר קרא, ואמר מה אקרא.

ישראל אייכלר: כל הבשר חציר וכל חסדו כציץ השדה – – – יבש חציר, נבל ציץ, ודבר אלהינו יקום לעולם".

ישראל אייכלר: הוא אומר בעצם: יש מצב לפעמים שכולם נראים כמו חציר, אין עם מי לדבר ואין על מה לדבר, אבל דבר אלוקינו יקום לעולם.

ישראל אייכלר: ולכן נאמר: "דברו על לב ירושלים – – – כי מלאה צבאה כי נרצה עונה".

ישראל אייכלר: זכינו ברוך השם שיש צבאות השם, מיליוני יהודים בארץ ישראל חיים פה, ויש מיליוני יהודים – אני לא יודע אם מיליון או יותר – שומרי שבת, קוראי עונג; שומרי תורה יש הרבה יותר, רוב המצוות או כל המצוות.

ישראל אייכלר: המצווה הראשונה והמפורסמת ביותר בעם היהודי זה חמלה וחסד, צדקה ורחמים, ולכן חשבתי שהחוק הזה של לחלק לכל משפחה 3,000-2,000 שקל זה חסד, זה דבר גדול מאוד.

ישראל אייכלר: כולם מבינים שצריך לסייע לכל הענפים המסחריים והפרטיים במיליונים, מיליארדים, וכמובן, זה נכון וצודק, כי לא רק לעובדי המגזר הציבורי, ששכרם לא נפגע בפרוטה, ואף אחד מהם לא פוטר – בוודאי שבענפים שאנשים פוטרו, צריך לעזור להם.

ישראל אייכלר: ומדינת ישראל היא הרי מדינת רווחה.

ישראל אייכלר: מדינת רווחה צריכה לדאוג לא רק לקפיטליסטים, לבעלי הרכוש ולבעלי המשרה השלטונית אלא לכל אחד אחר.

ישראל אייכלר: אבל, אדוני היושב-ראש, אליה וקוץ בה.

ישראל אייכלר: יש פה עוול משווע שזה בושה לדורות, שכשהממשלה נותנת לפי נפש ומוציאים מהרשימה מאות אלפי נפשות שכל חטאן זה שהם לא בכורים כמוני, והם לא ילד שני ולא ילד שלישי, אלא הם רביעי ושישי וחמישי ועשירי.

ישראל אייכלר: ויש, ברוך השם, משפחות ברוכות ילדים, והם יגדלו ויחשבו שהמדינה הזאת לא רוצה אותם, המדינה הזאת לא מחשיבה אותם, המדינה הזאת לא רוצה אותם כאזרחים שווים.

ישראל אייכלר: ועוד ידברו איתנו על שוויון זכויות, על שוויון בפני החוק.

ישראל אייכלר: אין לך חוק גזל נורא יותר מזה – לקחת מהילד השישי והשביעי.

ישראל אייכלר: וברוך השם, יש מספיק כסף.

ישראל אייכלר: יש אנשים שלא רוצים, שרוצים אפילו להחזיר את הכסף, זאת אומרת, יש משפחות שלא צריכות את זה.

ישראל אייכלר: אני לא צריך את זה, אבל תאר לעצמך אם הייתי צריך את זה וכל הילדים שלי אחרי השלישי – ואני לא אגיד לך כמה הם – לא יקבלו.

ישראל אייכלר: זה עוול גדול מאוד.

ישראל אייכלר: אני חושב ששר האוצר יכול לתקן את זה.

ישראל אייכלר: אסור לקפח נפש מול נפש בשום דבר מספרי שכזה.

ישראל אייכלר: זה עוול נוראי וכתם גדול על המדינה ועל התקציב.

ישראל אייכלר: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: אני מצטרף לדבריך.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שדבריך נכוחים ונכונים, ואני שמח גם שקיימת יוזמה של יושב-ראש ועדת הכספים גפני וגם שלי לנסות, יחד עם משרד האוצר וראש הממשלה, להגיע להסכמות בעניין הזה, ולהערכתי תהיינה הסכמות שלא יקפחו נפש אחת לעומת נפש אחרת, ויהיה כאן משהו הרבה יותר מאוזן, ואנחנו נדע בהמשך, לקראת החקיקה בוועדת הכספים.

ישראל אייכלר: תודה, תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת אופיר סופר – אינו נוכח.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: שלוש דקות לרשותך.

מכלוף מיקי זוהר: אינך חייב לנצל את כולן.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, לאחרונה רעשה מדינת ישראל בעקבות שאלה של שחקן מפורסם ששאל את ילדיו במהלך נסיעה בדרום הארץ מי רוצה להאכיל את הילדים הבדואים שנמצאים בפינה, בצד הדרך.

מיכאל מלכיאלי: איש בתקשורת לא לימד זכות שאומנם מדובר בניסוח לא מוצלח, בטון לא מוצלח, אבל אף אחד לא שם לב שעשרות הרכבים שעוברים שם מדי יום לא עוצרים ליד אותם ילדים בדואים שעומדים בשמש הקופחת.

מיכאל מלכיאלי: אף אחד מאותם יפי נפש לא חשב לעצור פעם ולשאול אותם אם הם לומדים, אם יש להם אוכל בבית.

מיכאל מלכיאלי: אבל כך לא מדברים, טענו אנשי התקשורת.

מיכאל מלכיאלי: יודעים מה?

מיכאל מלכיאלי: בצדק.

מיכאל מלכיאלי: בואו נעבור רגע לתוכנית אולי פופולרית יותר, אולי פחות – היהודים באים.

מיכאל מלכיאלי: ערוץ שממומן על ידי כספי המיסים שלי ושל כל אחד, גם של יהודים דתיים וחרדים.

מיכאל מלכיאלי: 700 מיליון שקל בשנה מכספי המיסים של כולנו לאותו ערוץ שמשדר את התוכנית היהודים באים.

מיכאל מלכיאלי: בסרטון יושבים שלושה קלי דעת מחופשים לדתיים, הוגים את שמו של הקדוש ברוך הוא באותיותיו, דבר שאסור לעשות – רק פעם בשנה, ביום כיפור, בצורות שונות ומשונות – מתוך לעג וקלס לבורא עולם, לתורת ישראל, לחכמי ישראל, לגדולי ישראל.

מיכאל מלכיאלי: אומר את האמת, כשראיתי את זה קצת כעסתי על מי ששלח לי את אותם סרטונים.

מיכאל מלכיאלי: באמת, הזדעזעתי כולי.

מיכאל מלכיאלי: איך אפשר, אנחנו, יהודים בארץ ישראל, לנהוג בקלות ראש שכזאת מול דוד המלך, יוסף הצדיק, אסתר המלכה, משה רבנו.

מכלוף מיקי זוהר: ורבי נחמן מברסלב.

מיכאל מלכיאלי: רבי נחמן מברסלב.

מיכאל מלכיאלי: כולם.

מכלוף מיקי זוהר: גם רבי נחמן מברסלב, אם אינני טועה.

מכלוף מיקי זוהר: באותה תוכנית או בתוכנית סאטירה אחרת בכאן 11 ניסו לעשות לעג וקלס – –

מיכאל מלכיאלי: יושבים ומלגלגים עליהם – – –

מכלוף מיקי זוהר: – – מאחד מצדיקי העם שלנו, וזה עצוב מאוד.

מיכאל מלכיאלי: ממש ככה.

מיכאל מלכיאלי: מציגים את משה רבנו – –

מכלוף מיקי זוהר: אתה צודק לחלוטין.

מיכאל מלכיאלי: – – כמי שמכה אישה באכזריות במו ידיו.

מיכאל מלכיאלי: באכזריות.

מכלוף מיקי זוהר: זה עצוב מאוד.

מיכאל מלכיאלי: את מרדכי הצדיק הם מציגים כמי שמפתה את אסתר, חלילה, להפקיר את עצמה, בעוד כולנו יודעים את ההבדל.

מיכאל מלכיאלי: ריבונו של עולם, תראו, יש תוכנית?

מיכאל מלכיאלי: בסדר.

מיכאל מלכיאלי: אומרים: הכלבים נובחים והשיירה עוברת.

מיכאל מלכיאלי: לצערי הרב משרד החינוך, רבותיי, זה דבר שאי-אפשר לעבור עליו בשקט.

מיכאל מלכיאלי: משרד החינוך, אדוני היושב-ראש, מפנה מורים ברשת החינוך ללמוד על התנ"ך מתוך התוכנית הזאת.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, אתה מבין?

מיכאל מלכיאלי: משרד החינוך מפנה מורים ללמוד על התנ"ך מתוך היהודים באים.

מיכאל מלכיאלי: רבותיי, זה דבר שאם זה היה על אומה אחרת הרי השמיים היו נופלים פה.

מיכאל מלכיאלי: למה אנחנו, כיהודים – לנו אין רגשות?

מיכאל מלכיאלי: אותם יפי נפש בתקשורת, שכעסו ובצדק כשדיברו על אותם ילדים בדואים, למה מתייחסים אליהם ככה – לנו אין רגשות?

מיכאל מלכיאלי: לפגוע במשה רבינו ובדוד המלך?

מיכאל מלכיאלי: אני מאוד מקווה, ואני גם מתכוון לפנות לשר החינוך קודם כול להוריד מהאתר של משרד החינוך הפניה לכזה מקום.

מכלוף מיקי זוהר: נא לסיים.

מיכאל מלכיאלי: ובכלל, במקום שממומן על ידי כספי המיסים של כולנו אי-אפשר לפגוע בקודשי ישראל.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: מצטרף לדבריך.

יבגני סובה: מה שווה משה רבנו אם לא שולטים בו?

מכלוף מיקי זוהר: שששש.

מכלוף מיקי זוהר: נא לא להפריע.

וליד טאהא: לא הבנתי את ההשוואה לילדים הבדואים.

קריאות: – – –

וליד טאהא: הכול זוועה וההתייחסות היא זוועתית – – –

מכלוף מיקי זוהר: חברים, אני חושב שמי שהקשיב לדבריו של חבר הכנסת מלכיאלי – הוא הביע את מורת רוחו גם מההתנהלות הבזויה של אותו כוכב טלוויזיה כלפי אותו ילד בדואי מקסים שהוא זלזל בו.

מכלוף מיקי זוהר: אני גם רוצה לומר שבסוף אנחנו נמצאים במדינה שיש בה גם לפעמים התבטאויות במסגרת החופש הדמוקרטי שקשה לנו להתמודד איתן, קשה לנו לעכל אותן, ואני מקווה שהם ייפסקו כמה שיותר, מתוך כבוד לאחר, ולאו דווקא מתך שיקולים אחרים.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת מתן כהנא – אינו נוכח.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת ווליד טאהא, בבקשה, אדוני, בוא.

מכלוף מיקי זוהר: שלוש דקות לרשותך.

וליד טאהא: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, כבוד השר, בעוד הכנסת דנה בחוק המענקים, משק המדינה, החוק שדרכו רוצה הממשלה לעזור לאזרחים שנמצאים באמת במצב כלכלי לא טוב בעקבות הקורונה, אני רוצה לתהות, היושב-ראש וכל החברים, איך מצד אחד אנחנו, המדינה – הממשלה מציעה חוקים לעזרה לאזרחים ומצד שני מפעילה מדיניות שמכניסה אלפי אזרחים למעגל הקושי הכלכלי ואולי גם העוני.

וליד טאהא: הסגרים בסופי השבוע, כבוד היושב-ראש, אני לא מבין את ההיגיון בהם.

וליד טאהא: מדוע צריך לסגור מדינה בסופי שבוע ולמנוע ממאות אלפי אזרחים ערבים שעיקר הפעילות הכלכלית שלהם היא בסופי שבוע, למנוע מאלפי מסעדות, מאות מסעדות, שמפרנסות מאות אנשים ואלפי אנשים – להיות מובטלים ולא להתקיים?

וליד טאהא: איך אפשר מצד אחד לבוא ולחלק כסף ומצד שני להעמיק את מעגל האנשים שיצטרכו את העזרה של המדינה ושל הממשלה?

וליד טאהא: אני חושב שהסגרים שעושה הממשלה בסופי השבוע הם מיותרים ואינם עוזרים במלחמה נגד נגיף הקורונה.

וליד טאהא: הם מעמיקים את המשבר הכלכלי הגרוע בלאו הכי של החברה הערבית, היושב-ראש.

וליד טאהא: מישהו צריך להרים את הצעקה הזאת.

וליד טאהא: אתה צריך להרים את הצעקה הזאת.

וליד טאהא: אנחנו לא צריכים את הסגרים האלה.

וליד טאהא: יש גם שווקים שמתקיימים בסופי שבוע.

וליד טאהא: מגיעים אליהם אנשים.

וליד טאהא: בעלי השווקים האלה, שמעסיקים גם הם עשרות ומאות עובדים – גם הם נכנסים למעגל הקושי ולמעגל הצורך בקבלת עזרה של הממשלה.

וליד טאהא: אז במקום לחלק מענקים חד-פעמיים – שמבורך לעשות את זה – צריך לאפשר לאנשים גם לקיים חיים, וההיגיון הוא לאפשר לכל מוסד, לכל מפעל, לכל גוף שאיננו מהווה מוקד לתחלואה – לאפשר לו לקיים חיים נורמליים ותקינים.

וליד טאהא: מסעדות שמגיעות אליהן משפחות גרעיניות, היושב-ראש, יושבות על שולחן אחד, מה זה יכול לגרום נזק למישהו אחר?

וליד טאהא: למה לא לאפשר למסעדות האלה לעבוד, לפרנס את עשרות ומאות העובדים שלהן, ומכאן גם לא להצטרך בעצמן לעזרה שהמדינה תיתן בהמשך?

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

וליד טאהא: צריך לתת את הדעת גם על הדברים האלה.

וליד טאהא: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לחבר הכנסת ווליד טאהא.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת אריאל קלנר, בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

מכלוף מיקי זוהר: אה, סליחה, סליחה, בגלל – אתה אחרון.

מכלוף מיקי זוהר: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, שלוש דקות לרשותך.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, שלוש דקות.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

עאידה תומא סלימאן: המשבר הכלכלי הזה ילווה אותנו גם הרבה אחרי שיימצא חיסון ונוכל להוריד את המסכות.

עאידה תומא סלימאן: גם אחרי שנחזור לנורמליות, רבים מאוד יתרגלו לנורמליות של עוני ומצוקה.

עאידה תומא סלימאן: בישראל, כמו בשאר העולם, מי שהכי נפגעים מהמשבר הזה הם העניים והמוחלשים.

עאידה תומא סלימאן: לדוגמה, המשכורת הממוצעת של המובטלים של הקורונה, לפני שפוטרו, הייתה 6,342 שקלים; זאת, לעומת שכר ממוצע של 10,500 שקלים בישראל.

עאידה תומא סלימאן: מי שנפגע הכי קשה זה העניים, הנשים, הצעירים, הערבים, עובדי הקבלן והעובדים במגזר השירותים עם השכר הנמוך.

עאידה תומא סלימאן: עשרות אלפי אזרחים, רבים מהם צעירים, יודעים שהמשבר הזה ילווה אותנו שנים ושהתוכניות שהיו להם לעתיד מתנפצות עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: מה שהם מבקשים מהמדינה זה תקווה.

עאידה תומא סלימאן: תוכנית המענקים הזאת והתוכנית הכלכלית שנצביע עליה מחר לא מספקות תקווה אלא את המינימום של המינימום.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נתמוך בתוכניות הקמצניות האלה, כי הן נותנות משהו למובטלים ולמי שאיבדו את פרנסתם, אבל הן ממש, אבל ממש לא מספיקות, ואסור לתת לתוכניות להתבצע בצורת צדקה שמגיש המנהיג הגדול לעם, אלא עם רגישות והבנה ותמיכה במי שנפגע.

עאידה תומא סלימאן: השאלה הגדולה היא לא רק איך הממשלה תתמוך במי שנפגע עכשיו; השאלה היא הדרך שבה היא תבחר לצאת מהמשבר הזה: האם דרך שחרור קיטור ממצב הרותח או תוכנית מובנית ומושכלת?

עאידה תומא סלימאן: יש שתי חלופות: מדיניות צנע שמרנית וניאו-ליברלית, שמרחיבה את הפערים ומרעיבה את האזרחים, או מדיניות של הרחבה תקציבית, השקעה ציבורית ובנייה מחדש של השירותים החברתיים שיובשו עד עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: הדרך היחידה שבה אנחנו נוכל לצאת מהמשבר הזה בתוך כמה שנים – –

מכלוף מיקי זוהר: נא לסיים.

עאידה תומא סלימאן: – – היא אם ננקוט גישה – – אדוני, אני עדיין בזמן.

מכלוף מיקי זוהר: כן, לקראת סיום.

עאידה תומא סלימאן: אני אסיים.

מכלוף מיקי זוהר: אני מקווה.

עאידה תומא סלימאן: – – היא אם ננקוט גישה של הרחבה.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו זה הזמן להגדיל את החוב ולהשקיע בציבור, בתשתיות, בהכשרות מקצועיות, בפיתוח וביוזמות ממשלתיות.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו זה הזמן לחזק את הקבוצות המוחלשות.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו זה הזמן לחזק באמת את כל השירותים החברתיים.

עאידה תומא סלימאן: המדינה צריכה להוציא כסף, שהוא הכסף של כולנו, כדי להגדיל את הרווחה של האזרחים.

עאידה תומא סלימאן: השנים הקרובות יהיו קשות והמשבר יהיה עמוק, אבל אם נשנה כיוון באמת אפשר לצאת ממנו במצב טוב יותר.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, גברתי.

מכלוף מיקי זוהר: הדובר הבא – חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: – – – לומר "נא לסיים" – – – כשסיימתי.

מכלוף מיקי זוהר: לא, 20 שניות לקראת סיום הודעתי לך – – –

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש.

עאידה תומא סלימאן: תאמין לי, הייתי מסיימת בדיוק בזמן.

מכלוף מיקי זוהר: אז כולי הערכה.

אחמד טיבי: תודה רבה, מכובדי היושב-ראש.

אחמד טיבי: משבר הקורונה ומגפת הקורונה גרמו לקריסה כלכלית של המשק בכללותו, של עצמאים, של עסקים קטנים; זה פגע גם בשכירים.

אחמד טיבי: היה צורך שהממשלה, כבר מתחילת המשבר, כאשר האבחנה הייתה כל כך ברורה, תגיש סיוע לכל מי שנפגע או עלול להיפגע, סיוע ישיר.

אחמד טיבי: דיברנו בזמנו על ארצות הברית, על גרמניה, צרפת וכדומה.

אחמד טיבי: כשהחליטו ראש הממשלה והממשלה לחלק כספים לכל אזרח, אמרנו שאנחנו בעד לחלק למי שזקוק; לא לעשירון העליון, של המיליונרים, אלא למי שצריך; לא לחברי כנסת, לא לשרים, לא לשופטים, לא למנכ"לים, לא לסמנכ"לים, לא לבעלי חברות.

אחמד טיבי: הביקורת הציבורית עזרה, ולכן הממשלה החליטה לתת מענק חד-פעמי בסכום של 500 שקל בעד כל ילד עד לילד השלישי – אני הייתי ועדיין בדעה שזה צריך להיות גם ילד רביעי וחמישי, כדי לסייע למשפחות ברוכות ילדים – ו-750 שקל לכל תושב מעל גיל 18 או נער או נערה נשואים.

אחמד טיבי: נוסף על כך – להעניק תוספת למענק של 750 שקל נוספים לאוכלוסיות של מקבלי קצבאות וגמלאות שונות המנויות בהצעה, מפורטות בהצעה.

אחמד טיבי: ההצעה הזאת היא הצעה בכיוון הנכון, ולכן חשוב שהיא תעבור.

אחמד טיבי: אני לא יודע אם הקואליציה התארגנה ל-61, כי אני זוכר מקרה שפעם, בשעה 02:00-03:00, ל-61 נאלצו לסמוך על האופוזיציה.

אחמד טיבי: אבל כאשר תהיה הקריאה השנייה והשלישית נבקש לערוך בה שינויים בוועדת הכספים, כפי שעשינו בהצעות נוספות.

אחמד טיבי: אמרתי, חבר הכנסת גפני, שגם ילד רביעי וחמישי ראויים שיקבלו את המענקים האלה, לא רק שלושת הילדים הראשונים.

אחמד טיבי: אתה עדיין גורס את אותה דעה?

אחמד טיבי: עזוב את עליזה, לא כל דבר שעליזה צועקת אתה אומר לה כן.

מכלוף מיקי זוהר: זמנך תם.

אחמד טיבי: אני זמני פה בכל כנסת, בכל בחירות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: האמת שזה יוצא כך כבר הרבה מאוד שנים, אבל עדיין את הזמן שלך – – –

משה גפני: התשובה: כן.

אחמד טיבי: דקה, דקה.

אחמד טיבי: איך?

משה גפני: הילד החמישי, גם יש לו נשמה באפיו – – –

אחמד טיבי: למשל, וגם למשפחה שלו מותר.

משה גפני: מה השאלה?

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה, אדוני סגן היושב-ראש.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: פשוט התבשרתי כרגע שעושים לי הפגנה מחוץ לבית – החברים שלך, אלי אבידר, הגיעו אל מחוץ לבית שלי, אז עכשיו בדיוק קיבלתי הודעה מהילדים שלי שהם פוחדים, כי הם צועקים עם רמקול.

מכלוף מיקי זוהר: אתה מבין לאיפה הגעתם?

מכלוף מיקי זוהר: שאתם מפחידים ילדים קטנים, בשם השנאה לנתניהו.

מכלוף מיקי זוהר: בשם השנאה לנתניהו.

אלי אבידר: – – – אתה יושב-ראש ישיבה, רגע, אתה יושב-ראש ישיבה.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

אלי אבידר: תרד מהפודיום ותגיד מה שאתה רוצה, אבל אתה יושב-ראש ישיבה.

מכלוף מיקי זוהר: בימים כאלה, כשאני צריך לנהל ישיבה כשחלק מחברי הכנסת בבית הזה מעודדים הפגנות כאלה אלימות, אני קצת מתבייש להיות חלק מהאנשים הללו.

מכלוף מיקי זוהר: הם חלק מאיתנו, פשוט.

מכלוף מיקי זוהר: זה עצוב.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: אדוני שר האוצר, אני בעיקרון תומך בכל החוק הזה.

מיקי לוי: נצטרך להכניס בו שינויים.

מיקי לוי: 120 חברי הכנסת שנוכחים כאן אינם צריכים שום פיצוי.

מיקי לוי: לא צריך את הכסף.

מיקי לוי: אני אמרתי את זה ואני אומר את זה בפעם העשירית: אותם אנשים שלא איבדו את מקום עבודתם לא צריכים את הכסף.

מיקי לוי: צריך לקחת את הכסף הזה ולתת למישהו אחר, ואפשר בקלות לראות מי משלם את מס ההכנסה ברשות המיסים – הדיווח הוא דיווח אוטומטי – ולא לתת כסף לאלה שלא איבדו את מקום עבודתם, בוודאי ובוודאי לא לחברי הכנסת, ואני אעשה מאמצים לשנות את הדבר הזה.

מיקי לוי: התיקון הזה מבורך, ואני מברך אותך על העניין הזה.

מיקי לוי: בכלל, היום, אתה יודע, מישהו מחברי הכנסת של מפלגתך אמר שאני שותף שלך.

מיקי לוי: אז בדברים הטובים אני באמת גאה להיות שותף שלך, אבל לאותם חברי כנסת שאומרים שאני שותף שלך, אני רוצה להזכיר להם ש-70% מההצבעות שלי בוועדת הכספים בחמש וחצי השנים שחלפו, בהיותי איש אופוזיציה, הצבעתי עם הממשלה, כי כשהממשלה מביאה נושאים חיוביים שעניינם מדינת ישראל ואזרחי מדינת ישראל זה בכלל לא מעניין אותי קואליציה–אופוזיציה – אני מצביע הצבעה ריאלית ובהתאם לחוק שמגיע, ולכן תודה רבה לך, אדוני השר.

מיקי לוי: אני מצביע כמובן בעד.

מיקי לוי: היום פעלתי לפתיחתו של עולם התיירות, ענף התיירות במדינת ישראל.

מיקי לוי: אני שמח שפתאום ראש הממשלה נתניהו נזכר אתמול, אחרי פנייה של יושב-ראש הוועד – ואני מברך על כך – הורה לשרת התחבורה להתחיל לבדוק את הקו בין קפריסין ויוון לבין ישראל.

מיקי לוי: עולם התיירות, אני מטפל בו מזה חודש וחצי, ונפגשתי עם כולם: עם נציגי הטייסים, חברות הקרקע, סוכני הנסיעות, מורי הדרך, מורי הדרך עם האשכול, רשות שדות התעופה, עיט"ה – הכול, כולם כולם כולם.

מיקי לוי: היה צריך להיות דיון מחר בוועדת הכספים.

מיקי לוי: כולם היו מוכנים, כולם הכינו ניירות עבודה, ותנחשו מה קרה?

מיקי לוי: הדיון נדחה ל-4 באוגוסט.

מיקי לוי: למדינת ישראל אין שום תוכנית עסקית לפתוח את ענף התיירות או להוציא אותו לעולם.

מיקי לוי: אבל למה נדחה הדיון?

מיקי לוי: אני מסיים – מכיוון שמשרד הבריאות, פעם נוספת, אין לו נתונים, אז אנחנו נחכה עד 4 באוגוסט.

מיקי לוי: המטרה שלנו היא לפתוח את השמיים.

מיקי לוי: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח, ואחריה, אחרון הדוברים – חבר הכנסת אריק קלנר.

מכלוף מיקי זוהר: שלוש דקות לרשותך.

ע'דיר כמאל מריח: אדוני יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה – – –

מכלוף מיקי זוהר: סגן יושב-ראש הכנסת.

ע'דיר כמאל מריח: סגן יושב-ראש הכנסת.

ע'דיר כמאל מריח: אני מבינה שאתה מוטרד.

ע'דיר כמאל מריח: אני מאחלת לך שתרגיש טוב ובטוח, אתה וילדייך.

מכלוף מיקי זוהר: הילדים מרגישים פחות בטוח עכשיו, אבל זה לא יכניע אותם.

ע'דיר כמאל מריח: גם אני מרגישה פחות בטוחה.

מיקי לוי: תזמין משטרה.

מכלוף מיקי זוהר: אם נאבקנו עד עכשיו בעוצמה, הפגנה שכזאת תעזור לנו להחליט להיאבק עוד יותר בעוצמה.

ע'דיר כמאל מריח: אוקיי.

ע'דיר כמאל מריח: אתה מוסיף לי עשר שניות, אוקיי?

מכלוף מיקי זוהר: כן.

ע'דיר כמאל מריח: אני במתח, אתה יודע?

מכלוף מיקי זוהר: עושים הפגנה, החבר'ה האנרכיסטים, מול הבית שלי.

מכלוף מיקי זוהר: הילדים התקשרו להגיד שהם פוחדים כי הם צועקים במגפון, עושים רעש.

סמי אבו שחאדה: כי אתם משלה את הילדים שלך שכולם אנרכיסטים.

סמי אבו שחאדה: היית אומר לילדים את האמת – הם לא היו מפחדים.

מכלוף מיקי זוהר: עצוב מאוד, עצוב מאוד, אבל זה רק מעצים את הכוח שלנו להילחם באנרכיזם הזה, שמנסה להשתלט על מדינת ישראל בימים אלה באלימות – –

סמי אבו שחאדה: הם ידעו שאלה מפגינים למען טובת העתיד של הילדים שלך.

מכלוף מיקי זוהר: – – ולא בשום דרך אחרת.

מכלוף מיקי זוהר: באלימות.

ע'דיר כמאל מריח: אוקיי.

ע'דיר כמאל מריח: אתה יכול בבקשה לאפס לי את השעון?

ע'דיר כמאל מריח: יש לי דברים חשובים להגיד לך.

מכלוף מיקי זוהר: אני מאפס לך את השעון.

ע'דיר כמאל מריח: תודה.

ע'דיר כמאל מריח: תודה.

ע'דיר כמאל מריח: אני שמחה שגם כבוד השר המקשר של הכנסת דודי אמסלם איתנו.

אלי אבידר: אני רק רוצה להגיד לך, מיקי, מה אני עושה בהפגנות: אני יוצא אליהם עם קפה ולחמניות.

מכלוף מיקי זוהר: לאנרכיסטים כאלה לא צריך להתייחס בכלל.

ע'דיר כמאל מריח: טוב, אפשר להתחיל מהתחלה, בבקשה?

מכלוף מיקי זוהר: כן, בבקשה, כן.

ע'דיר כמאל מריח: אני שמחה שגם כבוד השר המקשר בין הכנסת לממשלה איתנו, דודי אמסלם, ואני שמחה שגם אתה איתי, מיקי, דווקא אתה.

ע'דיר כמאל מריח: אתה יודע שאני במתח כי בעוד יומיים קורה משהו חשוב, משהו שקרה ב-19 ביולי 2018.

ע'דיר כמאל מריח: מזכיר לך משהו, מיקי?

מכלוף מיקי זוהר: תספרי לי, אני שומע.

ע'דיר כמאל מריח: חוק הלאום, מיקי, שוויון.

ע'דיר כמאל מריח: אתה יודע שחוק הלאום חשוב לי, אתה יודע שתיקון חוק הלאום חשוב לי, שעיגון ערך השוויון חשוב לי, ואני תוהה מה יהיה ביום רביעי – אולי גם אתה תעזור לי, כבוד השר – אני תוהה כיצד תצביעו.

ע'דיר כמאל מריח: אתה יודע, אני פתחתי בקמפיין עצום גם בניו-מדיה, גם בתקשורת, כדי להבין.

ע'דיר כמאל מריח: כל העיניים שלנו נשואות ובוחנות כיצד תצביעו, איך תתנהגו מול חוק הלאום.

ע'דיר כמאל מריח: אני בסך הכול באה לעגן ערך חשוב בשם "השוויון".

ע'דיר כמאל מריח: אולי תעזור לי להבין, מיקי, כיצד תפעלו, כיצד תצביעו, כיצד אתה כראש סיעה וכיושב-ראש הקואליציה תצביע או תורה על הצבעה בחוק הלאום.

מכלוף מיקי זוהר: אני יכול לומר לך בצורה ברורה שגם עמדתי היא שבעניין חוק הלאום צריך לעשות תיקון כדי להבטיח את המעמד של העדה הדרוזית במדינת ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: חד-משמעית אפעל להבטחת המעמד של העדה הדרוזית במדינת ישראל.

ע'דיר כמאל מריח: מתי זה יקרה, ולמה רק דרוזים?

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו מדברים על שוויון לכולם.

מכלוף מיקי זוהר: משום שאני חושב שהעדה הדרוזית, שמסכנת את חייה למען השמירה של ביטחון מדינת ישראל, והם חלק בלתי נפרד ממדינת ישראל, אני חושב שראוי יהיה שנשקול תיקון לחוק הלאום בשביל העדה הדרוזית, המיוחדת כל כך.

ע'דיר כמאל מריח: אני בת לעדה הדרוזית.

ע'דיר כמאל מריח: יחד עם זאת, אני מאמינה בשוויון.

ע'דיר כמאל מריח: מיקי, כאדם, כאבא לילדים, האם ערך השוויון מבחינתך הוא ערך פחות חשוב?

ע'דיר כמאל מריח: כאדם, אני פונה אל מיקי האדם, אל ליבו של מיקי.

מכלוף מיקי זוהר: עניתי לך בעניין עמדתי, ואני חושב שהיא ברורה.

ע'דיר כמאל מריח: ואיך אתה חושב שכחול לבן יצביעו?

ע'דיר כמאל מריח: הם היו איתי, סיירו בכפרים, בכל מקום, שנה וחצי, ואמרו: אנחנו נתקן את חוק הלאום.

ע'דיר כמאל מריח: אחינו הדרוזים ואחינו ואחינו ואחינו.

ע'דיר כמאל מריח: כיצד אתה חושב, בעוד יומיים, כאשר כל העיניים נשואות למשכן הזה, ותהיה הצבעה שמית – ויהיה שיימינג, לא רק שמית; אנחנו נבחן כל אחד כיצד יתנהג – כיצד אתה חושב שכחול לבן יצביעו?

ע'דיר כמאל מריח: האם תיתן להם להצביע כפי שהם הבטיחו – בעד תיקון חוק הלאום לעיגון ערך השוויון?

מכלוף מיקי זוהר: אני יכול בשמחה לתאם איתך פגישה מסודרת ונדון על כל סוגיית חוק הלאום כמה שתרצי, אבל מפה זה קצת יותר מורכב.

ע'דיר כמאל מריח: וחששתי שיש בך משהו – אני מחפשת את ההומניות שבך, את ה-level הבסיסי – – –

מכלוף מיקי זוהר: היא קיימת.

מכלוף מיקי זוהר: כרגע סיפרתי לך מה עמדתי.

ע'דיר כמאל מריח: בסופו של דבר, מיקי, אנחנו חוזרים לבתים שלנו, למשפחות שלנו.

ע'דיר כמאל מריח: גם לי יש ילדים.

מכלוף מיקי זוהר: עמדתי ברורה.

ע'דיר כמאל מריח: עמדתך ברורה, אבל אתה לא יכול לנתק את עמדתך מהפן ההומני, האישי, הבסיסי.

מכלוף מיקי זוהר: עמדתי – בעד הקהילה הדרוזית.

ע'דיר כמאל מריח: זה מטריף אותי שמדינת ישראל בשנת 2020 – אני צריכה להתחנן בה על עיגון ערך השוויון.

ע'דיר כמאל מריח: שוויון, חברים.

ע'דיר כמאל מריח: העם היהודי, אחרי שעבר את מה שעבר, הוא לא מבין למה חשוב לעגן את ערך השוויון.

ע'דיר כמאל מריח: הוא עושה טובה בכלל שמעלים את זה, שמדברים על זה.

מכלוף מיקי זוהר: אני מודה לך.

ע'דיר כמאל מריח: ואתה עונה לי בנונשלנטיות של המבחן.

ע'דיר כמאל מריח: אל תבחן, חביבי.

ע'דיר כמאל מריח: אל תבחן.

ע'דיר כמאל מריח: יש לך גם מצביעים ערבים ויש לך – – –

מכלוף מיקי זוהר: חביבתי, מה שמטריף אותי זה שעבר הזמן ואת עדיין מדברת.

ע'דיר כמאל מריח: עבר הזמן, אבל יש אנשים שהם על-זמניים.

ע'דיר כמאל מריח: יש מנהיגות שהיא על-זמנית.

ע'דיר כמאל מריח: אולי עבר זמני בנאום הזה, אבל זמני לא יעבור, מיקי.

ע'דיר כמאל מריח: והעיניים נשואות ובוחנות.

ע'דיר כמאל מריח: גם לך יש אנשים שהצביעו לך והאמינו לך כליכוד, ערבים, ומחפשים את השוויון הזה שאתה לא מספק להם, ואני אדאג שכולם ידעו את זה.

ע'דיר כמאל מריח: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, גברתי.

מכלוף מיקי זוהר: אני מאוד מודה לך.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת אריק קלנר, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: אריאל קלנר, שלוש דקות לרשותך, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: אחרון הדוברים.

מכלוף מיקי זוהר: לאחר מכן נוכל לעבור להצבעה.

מכלוף מיקי זוהר: אה, קודם כול יסכם איציק כהן, סגן שר האוצר.

מכלוף מיקי זוהר: לאחר מכן נוכל לעבור להצבעה.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

אריאל קלנר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כולנו נמצאים היום בעת חירום שמצריכה הזרמת כסף למשק.

אריאל קלנר: זה קריטי בעת הזאת.

אריאל קלנר: חשוב מאוד לזכור היום שיש במדינת ישראל כסף לתת אך ורק בשל מדיניות השוק החופשי שהנהיגה כאן הממשלה בראשות נתניהו בעשור האחרון.

אריאל קלנר: גם היום, למען עתידנו, חשוב לדבר על מאיפה ייכנס הכסף לקופת המדינה, כי מה לעשות, המדינה תדאג או המדינה תממן זה לא שם נרדף לכספומט עם כסף אין-סופי.

אריאל קלנר: היום אני כאן עומד בפניכם כחבר כנסת, אבל עד לפני שנה עבדתי כעובד שכיר, כמהנדס, והייתי אחד מאלו שמכניסים כסף לקופת המדינה.

אריאל קלנר: וזה האתגר הגדול שלנו – להכניס כסף.

אריאל קלנר: המציאות מלמדת אותנו שחירות כלכלית ויוזמה חופשית הם המפתח לעושר, לשגשוג כלכלי ולרווחה.

אריאל קלנר: אדוני היושב-ראש, כדי לאפשר צמיחה צריך חירות, ובשביל חירות צריך לשחרר – לשחרר את הכלכלה מעול רגולציה שחונקת אותה, לשחרר את המשק מחסמים ומכסים מיותרים המעלים את יוקר המחיה.

אריאל קלנר: לשחרר לשחרר לשחרר.

אריאל קלנר: צריך גם לזכור שכשמטפסים במעלה ההר, כל משקולת מכבידה, אולם בשעת חירום, כשהעלייה תלולה ביותר, המשקולות הללו הופכות להיות כבדות עד כדי כך שאי-אפשר להתקדם.

אריאל קלנר: ויש משקולות כבדות על הכלכלה הישראלית.

אריאל קלנר: אני מדבר על המגזר הציבורי.

אריאל קלנר: עיני אינה צרה באיש.

אריאל קלנר: ודאי וודאי שחשוב דווקא בעת הזאת לחזק את המגזר הציבורי, זה שנושא בנטל המאבק בקורונה – אני מדבר על רשויות הרווחה, על הבריאות.

אריאל קלנר: אבל חייבים גם לזכור את הנתונים: בשנים האחרונות הגידול במגזר הציבורי עלה על הגידול באוכלוסייה, ובוודאי שעל המשרות במשק.

אריאל קלנר: המגזר הזה גם כמעט לא נפגע מהמשבר.

אריאל קלנר: חובה עלינו לבצע הקפאת שכר במגזר הציבורי, ואף לבחון שבעלי המשכורות הגבוהות יישאו בנטל.

אריאל קלנר: כמו כן, אי-אפשר להוסיף תקנים במגזר הציבורי.

אריאל קלנר: פשוט אי-אפשר.

אריאל קלנר: לא יהיה אפשר לעמוד בזה.

אריאל קלנר: מדיניות כלכלית של חירות ויוזמה חופשית ושל אמון במגזר הפרטי הוכיחה את עצמה לפני המשבר, ואני מאמין שתוכיח את עצמה גם בעיצומו ותוציא אותנו מחוזקים גם אחרי שייגמר המשבר הזה.

אריאל קלנר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לחבר הכנסת אריאל קלנר.

מכלוף מיקי זוהר: ברשותכם, יבוא לסכם את הדיון סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה.

יצחק כהן: תודה.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני דקות ספורות שמענו את נאומה של ע'דיר כמאל מריח.

יצחק כהן: אני רוצה להגיד לך, מיקי, חבל שהיא לא פה.

מיקי לוי: אני אמסור לה.

יצחק כהן: תגיד לה שהיא נתנה פה שיעור מדהים באזרחות.

יצחק כהן: מדהים.

יצחק כהן: כל מי ששמע אותה קיבל פרק מדהים בשיעור באזרחות.

יצחק כהן: על כל פנים, חבריי חברי הכנסת, שר האוצר הציג בפניכם את התוכניות שממשלת ישראל ושר האוצר עושים כדי לצלוח את המשבר הנורא הזה, שמדינת ישראל לא ידעה כמותו מאז הקמתה.

יצחק כהן: חווינו משברים, חווינו מלחמות, אבל המשבר הזה שונה מקודמיו.

יצחק כהן: המשבר הזה טומן בחובו עוד הרבה מצבים שאנחנו לא יודעים עליהם ואנחנו גם לא יכולים להיערך אליהם.

יצחק כהן: מכיוון שהצטבר איזשהו ניסיון בחודשים האחרונים, אז שר האוצר והממשלה עושים כמיטב יכולתם להקל על הציבור בישראל – על כל הציבור בישראל, על כל גווניו: על העצמאים, על המובטלים, על בעלי העסקים, על כולם; להציג תוכניות כאלה שאיכשהו יוכלו לסייע לעבור את זה.

יצחק כהן: בעזרת השם, נעבור את זה.

יצחק כהן: כפי שהוא הסביר, התוכניות הכלכליות הנרחבות מאוד, עשרות מיליארדים – 90 מיליארד, מתוכם 60 מיליארד תקציבי – נותנות מענה מיידי למשרדי הממשלה, גם רשת ביטחון סוציאלית, גם המשכיות עסקית ותוכניות להאצת המשק, כספים שיושקעו במנועי צמיחה, כדי שנוכל, בעזרת השם, כשיגמר המשבר הזה, לחזור חזרה לכלכלה הטובה והיציבה שהייתה לנו ערב המשבר.

יצחק כהן: להזכירכם, היחס חוב–תוצר של מדינת ישראל ערב כניסתה למשבר היה מהטובים בעולם, כתוצאה מכלכלה ריאלית טובה.

יצחק כהן: היה 60% חוב–תוצר.

יצחק כהן: חלום.

יצחק כהן: היום מסתכלים על זה בערגה.

יצחק כהן: האבטלה הייתה אפס, אבטלה חיכוכית.

יצחק כהן: היום, לצערי הרב, היא דו-ספרתית, בתחילתו של העשור השני.

יצחק כהן: החובות תופחים, אבל בכל זאת ממשלת ישראל ושר האוצר יוצאים פה לתוכניות רחבות מאוד, גדולות מאוד, שבאות לתת פה איזשהם כלים לכל המגזרים לצאת מהמשבר הזה מחוזקים יותר.

יצחק כהן: בהמשך לתוכנית הכלכלית הקודמת, שנקבעה בחודשים הקודמים, גובשה תוכנית כלכלית נוספת לצורך סיוע ממשלתי למשק אשר תאפשר לו להתמודד עם המשבר העמוק.

יצחק כהן: ביום 16 ביולי 2020 הציג שר האוצר תוכנית נוספת, כפי שאמרתי, ובמסגרתה יחולקו מענקים חד-פעמיים לאזרחי ישראל.

יצחק כהן: התוכנית שהוצגה מטרתה לעודד את הצריכה ואת התעסוקה ולהניע את גלגלי הכלכלה הישראלית.

יצחק כהן: בהחלטת הממשלה בעניין זה הוטל על ראש הממשלה, ראש הממשלה החליפי, שר האוצר ושר הכלכלה והתעשייה לגבש מודל של הקצאת המענקים החד-פעמיים לשם תמיכה כלכלית נוספת.

יצחק כהן: ביום 20 ביולי 2020 גובש המודל, ובהתאם לפרטי התוכנית שגובשה הופץ תזכיר החוק.

יצחק כהן: כעת אתם, רבותיי חברי הכנסת, אמורים לתמוך בהצעת החוק ולהעבירה לוועדת הכספים להמשך הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק כהן: על פי התוכנית, כפי שצוין, כל תושב ישראל כמוגדר בהצעת החוק יקבל מענק של 750 ש"ח ו-500 ש"ח נוספים בעבור הילד הראשון, השני והשלישי במניין ילדיו, ילדים שבעבורם משתלמת קצבת ילדים, בנוסף.

יצחק כהן: מקבלי קצבאות שונות המפורטות בהצעת החוק, שהמשותף להם הוא אוכלוסייה נזקקת שהקצבה או הגמלה שהם מקבלים ניתנת להם לאחר מבחן הכנסה – האוכלוסייה הזאת תקבל תוספת של 750 ש"ח למענק.

יצחק כהן: בעלי הכנסות גבוהות, מעל 651,000 ש"ח בשנת 2019, ולעניין מי שאין לגביו שומה לשנת 2018, לא יהיו זכאים לקבלת מענק או תוספת למענק, למעט מענק בעד ילדיהם.

יצחק כהן: מוריי ורבותיי, עלות התוכנית – שלום, אדוני היושב-ראש – 6.5 מיליארד ש"ח, התוספת.

יצחק כהן: 6.5 מיליארד ש"ח.

יצחק כהן: מכיוון שאנחנו מצויים במצב קצת בעייתי בהעברת תקציב 2020, תקציב המשכי – ורבותיי, התקציב ההמשכי נועד לאפשר לממשלה להתנהל שלושה חודשים, ינואר, פברואר ומרץ.

יצחק כהן: זה מין מכשיר, מין כלי שנותן איזשהו מענה שאם ב-31 בדצמבר של כל שנה לא עבר תקציב, אז מאפשרים לו עוד שלושה חודשים, אבל בהנחה שהתקציב יאושר.

יצחק כהן: אנחנו מתקרבים לחודש אוגוסט, ואנחנו עדיין עם אותו מכשיר של אחד חלקי 12, וזה ברור שזה מצב לא נורמלי.

יצחק כהן: מוריי ורבותיי, חייבים במבצע בזק להעביר את תקציב 2020, כדי שהחשב הכללי יוכל להמשיך להתנהל בתקציב המשכי עד שיחוקק חוק התקציב של שנת 2021.

יצחק כהן: בתקציב ההמשכי מגביל סעיף 3ב לחוק-היסוד: משק המדינה, את האפשרות להוציא כספים, הן לפי תקרת התקציב ההמשכי והן לפי מגבלת ההוצאה החודשית בסעיף.

יצחק כהן: על כן, נחקק ביום 7 באפריל 2020 חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) – שלום, אדוני כבוד השר – שבמסגרתו נקבע כי לתקופה שמיום קבלת הוראת השעה עד יום 31 בדצמבר 2020 או עד יום קבלת חוק התקציב לשנת 2020, לפי המוקדם, ניתן יהיה להגדיל את ההוצאה הממשלתית לטובת ההתמודדות עם המשבר הקשה, משבר הקורונה.

יצחק כהן: זאת, על בסיס תוכנית כלכלית שבה חבילת צעדים לשמירה על יציבות המשק בעקבות משבר הקורונה בהתאם לפירוט שנקבע בהוראות השעה.

יצחק כהן: בהוראת השעה נקבע כי הגדלת ההוצאה כאמור תשמש אך ורק, אך ורק לשם מימון ההתמודדות עם המשבר והצעדים שיש לבצע באופן מיידי ודחוף לשם כך.

יצחק כהן: מוריי ורבותיי, אדוני היושב-ראש, מכיוון שהתוכנית הוכנה בתנאי אי-ודאות, אני חוזר, אי-ודאות, הן לגבי היקף ההגבלות המוטלות לצורך צמצום ההדבקה בנגיף הקורונה והתפשטותו והן לגבי ההשפעות הכלכליות שלהן והתפשטות נגיף הקורונה בעולם, ונוכח צרכים נוספים שלא היו צפויים בעת חקיקת הוראת השעה, תוקנה הוראת שעה במסגרת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון), ואושרה הגדלה נוספת של ההוצאה הממשלתית, כך שסכומי ההוצאה שהממשלה תהא רשאית להוציא בשנת 2020 הוגדלו ב-15.5 מיליארד ש"ח.

יצחק כהן: לצד זאת, הופחתו 1.5 מיליארד מהמכסה לשם החזר חובות למוסד לביטוח לאומי, שהוגדרו בחוק-היסוד.

יצחק כהן: זאת, מוריי ורבותיי, עד לתאריך 31 בדצמבר 2020 או עד יום קבלת חוק התקציב לשנת 2020, לפי המוקדם ביניהם.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, לנוכח העלייה בהיקפי התחלואה, לצערנו, השם ירחם, והתארכות המשבר, תוקנה ביום 15 ביולי 2020 – – –

יריב לוין: אדוני סגן השר, מה שייחלת לו, אם ראיתי נכון, קרה.

יצחק כהן: אז אני מסיים.

יצחק כהן: עליזה.

יצחק כהן: הוראת שעה נוספת?

יצחק כהן: אז צריכים עוד הוראת שעה.

יריב לוין: עוד לא.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, לנוכח העלייה בהיקפי התחלואה והתארכות המשבר תוקנה ביום 15 ביולי 2020 הוראת שעה במסגרת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 2), שבמסגרתו הוגדלו הסכומים הקבועים בהוראת השעה בהיקף של 25 מיליארד ש"ח.

יצחק כהן: גברתי השרה, 25 מיליארד שקלים חדשים.

יצחק כהן: אני רואה שזה מרגש אותך.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, מוצע לתקן את הוראת השעה פעם נוספת לנוכח התמשכות המשבר.

יצחק כהן: לנוכח ההתמשכות של התחלואה והתארכות הכאוס מוצע לתקן את הוראת השעה פעם נוספת ולהגדיל את הסכומים הקבועים בה ב-6.5 מיליארד ש"ח נוספים לצורך יישום המענקים החד-פעמיים לתושבי מדינת ישראל, כפי שפירטנו קודם, כפי שפירטנו אותם במסגרת ההסבר שנתנו.

יצחק כהן: מוריי ורבותיי, קשה לי להאמין שיהיה ולו חבר כנסת אחד שיצביע נגד החוק הזה, נגד החוקים האלה, מכיוון שזו שעה קשה מאוד למדינת ישראל.

יצחק כהן: אנחנו גם נמצאים בימי בין המצרים, שבהם אנחנו זקוקים לא מעט לרחמי שמיים, ויהי רצון שייבנה בית המקדש במהרה בימינו, תבוא גאולה לעם ישראל, והקדוש ברוך הוא יגאל אותנו מהמגפה הזאת, ותחזור עטרה ליושנה.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: תודה רבה לסגן שר האוצר.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

יריב לוין: נא לשבת על מנת שנוכל להתחיל בהצבעות.

יריב לוין: לפנינו שתי הצעות חוק.

יריב לוין: הצעת החוק הראשונה היא הצעת חוק-יסוד, ולכן היא טעונה רוב של 61 חברי כנסת.

יריב לוין: הממשלה ביקשה לקיים הצבעה שמית על הצעת החוק הראשונה.

קריאות: – – –

יריב לוין: לא?

יריב לוין: מוותרים.

יריב לוין: מוותרים.

יריב לוין: אוקיי.

יריב לוין: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 3), בקריאה ראשונה.

יריב לוין: בבקשה, הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 62 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 3), לוועדת הכספים נתקבלה.

יריב לוין: 62 בעד, אין מתנגדים, נמנע אחד.

יריב לוין: לפיכך, הצעת החוק התקבלה בקריאה הראשונה, ותועבר לוועדת הכספים לצורך הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

יועז הנדל: זה כתב לי נוכח במקום בעד, אני לא יודע למה.

יריב לוין: השר הנדל מציין לפרוטוקול שהוא הצביע נוכח, למרות שהתכוון להצביע בעד.

יועז הנדל: לא, בעד.

יועז הנדל: הצבעתי בעד, אבל המערכת – – –

יריב לוין: כנראה שהדפים לוחצים שם על הכפתור.

יריב לוין: תשים לב, כי הוא הכפתור התחתון.

יריב לוין: בכל אופן זה לא משנה את תוצאות ההצבעה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק השנייה, הצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש – מענק חד-פעמי) (הוראה שעה), התש"ף–2020, בקריאה הראשונה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 80 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש – מענק חד-פעמי) (הוראה שעה), התש"ף

יריב לוין: –2020, לוועדת הכספים נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 80, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, הצעת החוק התקבלה בקריאה הראשונה, ותועבר לוועדת הכספים לצורך הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת, בבקשה.

יריב לוין: ההודעה איננה מחייבת הצבעה, כפי שאני מבין.

יריב לוין: בבקשה.

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

): חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע על איוש המקומות הפנויים לסיעות בוועדות האלה: מטעם סיעת הרשימה המשותפת – בוועדת הכנסת יכהן חבר הכנסת סמי אבו שחאדה; מטעם סיעת כחול לבן – בוועדה המיוחדת לפיקוח על הקרן לניהול הכנסות המדינה מההיטל על רווחי הגז והנפט יכהן חבר הכנסת רם שפע; מטעם סיעת ש"ס – בוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי יכהן חבר הכנסת משה ארבל; בוועדת המדע והטכנולוגיה יכהן חבר הכנסת משה אבוטבול; בוועדה המיוחדת למיגור הפשיעה בחברה הערבית יכהן חבר הכנסת אוריאל בוסו; בוועדה המיוחדת להתמודדות עם סמים ואלכוהול יכהן חבר הכנסת יוסף טייב.

): תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, תם סדר-היום.

יריב לוין: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, ז' באב התש"ף, 28 ביולי 2020, בשעה 16:00.

יריב לוין: ישיבה זו נעולה.