ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 58, 2020-07-22 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום רביעי, א' באב התש"ף, 22 ביולי 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: בראש סדר-היום: שאילתות דחופות.

יריב לוין: אני מזמין את סגן שר הבריאות יואב קיש להשיב על שאילתה דחופה מס' 38, של חברת הכנסת היבה יזבק, בנושא: חוקרים אפידמיולוגיים דוברי ערבית והיערכות לחג הקורבן.

יריב לוין: חברת הכנסת יזבק, בבקשה, את יכולה לגשת למיקרופון כדי להקריא את השאילתה.

היבה יזבק: כבוד היושב-ראש וסגן השר, בדיון שהתקיים השבוע בנושא איכוני שב"כ מסרה נציגת משרד הבריאות כי ישנם 450 חוקרים אפידמיולוגיים ומספרם צפוי לגדול בתוך שבועיים ל-500.

היבה יזבק: ברצוני לשאול: 1.

היבה יזבק: כמה מהחוקרים והחוקרות הם דוברי ערבית?

היבה יזבק: 2.

היבה יזבק: כיצד נערך משרד הבריאות לחג הקורבן בצל הקורונה?

היבה יזבק: תודה.

יריב לוין: בבקשה.

יואב קיש: תודה, כבוד היושב-ראש.

יואב קיש: חברות וחברי הכנסת, אני אפתח בכמה דברי רקע, אני חושב שהם חשובים.

יואב קיש: אני חושב שכולם יודעים, ומבינים את שיתוף הפעולה והעבודה הצמודה במערכת הבריאות כולה, לא רק משרד הבריאות עצמו, עם חלק טבעי – וזה בהחלט טוב וכך צריך להיות – של אזרחי מדינת ישראל דוברי הערבית.

יואב קיש: רואים את זה בכל מקום שמסתובבים.

יואב קיש: אני חושב שזאת תופעה חיובית ומבורכת, ויש תרומה מאוד גדולה של המגזר הערבי למערכת הבריאות עצמה.

יואב קיש: זה – כנקודת פתיחה.

יואב קיש: המספרים שהקראת מהשאילתה, אני חושב שהם כבר לא מעודכנים.

יואב קיש: אנחנו במספרים יותר גבוהים, ואני אפרט אותם כאן.

יואב קיש: כל המערך כולו בימים אלה עובר לסדר גודל של 900, אולי אפילו יותר מ-900 חוקרים.

יואב קיש: אנחנו כבר מעל 800, זאת אומרת, המספרים גבוהים ועולים.

יואב קיש: כל סיפורי ההשמצות על 27 אחיות – זה היה לפני שנה, אולי יותר, כשהייתה רק חצבת.

יואב קיש: אני פשוט טיפה מרחיב על זה, כי זה אפילו פתח את הכותרות של אולפן שישי: 1 ל-300,000, 27 אחיות בכל מדינת ישראל.

היבה יזבק: – – – אלה הנתונים – – –

יואב קיש: אני אתייחס.

יואב קיש: תאמיני לי, תקבלי תשובה.

יואב קיש: על כל שאלה שתרצי אני אענה לך, אבל חשוב לי להבהיר את זה.

יואב קיש: כבר בגל הראשון המספר עלה מ-27 לסדר גודל של 300.

יואב קיש: היום לדעתי אנחנו קרובים ל-800, ונגיע תוך ימים בודדים למעל 900, ואם נחליט שצריך אנחנו כבר נצא במבצע להוסיף עוד 500, אז אנחנו ממש לא עם 27 חוקרים, אנחנו עם קרוב ל-1,000, וזה מספר מסוג אחר.

יואב קיש: לגבי הנושא המרכזי ששאלת, נושא דוברי הערבית, אז קודם כול צריך להבין שגם בצוות הקבוע שלנו של שירותי בריאות הציבור יש הרבה מאוד דוברי ערבית, והם כוח אדם קבוע, בטח ביישובים הערביים, שבהם דוברי ערבית ברובם המכריע.

יואב קיש: בקרב הכוחות, הסטודנטים החדשים שגייסנו, כ-30% מהם דוברי ערבית, בתלות במחוז, ואני אפרט.

יואב קיש: גם במהלך שבו הבאנו סלקטורים – עכשיו הצטרפו כ-300 – הייתה דרישה מפורטת בחוזה ההעסקה לדוברי שפות ובהם דוברי ערבית.

יואב קיש: עכשיו, נתונים – זה נכון ללפני כמה ימים, יכול להיות שזה אפילו קצת עלה – סיכום חוקרי דוברי הערבית על פי כל המחוזות: מחוז חיפה מחזיק היום 88 חוקרים, 35 מתוכם דוברי ערבית, 35 מתוך 88 בחיפה; מחוז צפון, מתוך 141 חוקרים, 89, אפילו יותר מחצי, דוברי ערבית.

יואב קיש: דרך אגב, יש פה כמובן קורלציה לאיפה נמצאים ריכוזי האוכלוסייה של המגזר הערבי.

יואב קיש: למשל מחוז תל אביב, מתוך 80, רק חמישה; מחוז מרכז, מתוך 200 – 29; בירושלים, מתוך 53 – 12; בדרום, מתוך 80 – 25; במחוז אשקלון אין לנו דוברי ערבית.

יואב קיש: סך הכול במספר הכללי – אני אומר, זה מספר שהיה נכון לדעתי לפני כשבוע – 742 חוקרים, מתוכם 195 דוברי ערבית.

יואב קיש: כ-26% מכלל החוקרים כיום הם דוברי ערבית.

יואב קיש: יש לנו דיונים שונים על מנת לגבש את ההמלצות המיטביות לקראת ההיערכות לחג, שזה כמובן נושא סופר-חשוב.

יואב קיש: דיונים אלו מתקיימים תקופה ארוכה, אבל הסיבה היא שיש לנו עלייה, אין לנו מצב יציב.

יואב קיש: יש לנו עלייה בתחלואה, ואנחנו כל הזמן מעדכנים הערכות מצב והחלטות בהתאם להתמודדות הנוכחית עם המגפה.

יואב קיש: אני אומר, אפילו היום צפוי להתקיים דיון בוועדה המייעצת בנושא החברה הערבית שמינה מנכ"ל משרד הבריאות בנושא.

יואב קיש: בוועדה זו שותפים גורמי מקצוע מהחברה הערבית, בין היתר יושב-ראש אגודת הרופאים הערבית, מנהלי בתי חולים ונציגים מהאקדמיה.

יואב קיש: יש טיוטה להנחיות לחג שגובשה בשיתוף עם ההנהגה המקומית והדתית של האוכלוסייה הערבית, הדרוזית והבדואית.

יואב קיש: הנחיות אלה יפורסמו בקרוב – זו הסיבה שלא מפרסמים, את זה גם חשוב לי להבהיר.

יואב קיש: הרי אתה יכול להגיד: תפרסם, למה אתה לא מפרסם?

יואב קיש: חבל על הזמן.

יואב קיש: אז מכיוון שאנחנו במצב לא יציב, זו טעות לצאת עכשיו בהנחיה שאולי תשתנה, ולכן ההנחיות יתפרסמו קרוב למועד החג, על מנת שיהיה סנכרון בין ההנחיות העדכניות התואמות את ההיערכות להתנהלות בחג בפועל.

יואב קיש: כבר עלה לאוויר קמפיין ייעודי לקראת החג.

יואב קיש: הקמפיין פועל בטלוויזיה, ברדיו, ברשתות החברתיות ובשלטי חוצות, ויש עבודה משותפת של לשכות הבריאות המחוזיות עם הרשויות המקומיות בהסברה המקומית.

יואב קיש: אני חושב שיש פה מסר חשוב, ואני רואה שיש פה כמה חברים מהמגזר הערבי שהגיעו לדיון – מנסור עבאס נמצא פה, חבר הכנסת אחמד טיבי.

יואב קיש: אני רוצה לומר לכם דבר אחד: אני קורא לכם, כמנהיגים מובילים של דעת הקהל והאוכלוסייה הערבית, לסייע לנו להעביר מסר ברור לאוכלוסייה, למגזר הערבי, שהשנה את החג, חג הקורבן, אנחנו חוגגים אחרת.

יואב קיש: אני חושב שאחד ההישגים שלכם ושלנו בגל הראשון היה שבאמת החשש והסכנה הגדולה במגפה עברו בצורה נכונה גם למגזר הערבי.

יואב קיש: יש לנו אתגרים עם כל מגזר, פשוט השאילתה הייתה אליכם, אז שלא ישתמע מדבריי שאני מאשים באיזה משהו או מייחס משהו לחברה הערבית.

יואב קיש: אני אומר: יש אתגרים בכל מגזר, אם זה אתגרים בשפה, אם זה אתגרים במנהגים, ובמיוחד עכשיו – הינה, גם חבר הכנסת יוסף ג'בארין, אני אגיד בקצרה: מתוך החוקרים שלנו כ-25% דוברי השפה הערבית, בפיזור בהתאם למחוזות, בהתאם למקומות שבהם יש ריכוז אוכלוסייה ערבי.

יואב קיש: אבל הנקודה הכי מרכזית, ואני חושב שחשוב שנבין – אנחנו ראינו את זה לא רק במגזר הערבי, גם במקומות אחרים: נפגענו מאוד מאוד קשה מהחתונות הגדולות, ויש ציבורים שחתונה בחמולה זה אירוע שהוא מאוד קרוב ומחמם את הלב, ויש בו הרבה מאוד אהבה וקרבה.

יואב קיש: בימים אלה של – אתם יודעים, אני לא אוהב את המונח "ריחוק חברתי", הוא לא טוב – ריחוק פיזי, אנחנו חייבים לשמור על ריחוק פיזי.

יואב קיש: האירועים האלה וכל הארוחה הזאת – זה משהו שצריך להתנהג בו אחרת.

יואב קיש: אנחנו עדיין לא העברנו את הערכות המצב, הן כל הזמן מתגבשות, ביחד עם ההנהגה, אבל בסוף, לקראת החג, כשנדע באיזה מצב אנחנו, נצטרך להתנהג אחרת, כי חס וחלילה שארוחת החג תגרום לאירוע הדבקה המוני במגזר, ואנחנו יודעים שההדבקות הן בתוך המשפחה, כי יש את הקפסולה.

יואב קיש: באירוע קפסולה אין מה לעשות – אם אתה בתוך הבית עם המשפחה שלך, בקפסולה שלך, שם אם תהיה הדבקה אנחנו לא נוכל למנוע, אבל יש את הקפסולה היותר-רחבה, של המשפחה הקרובה, של החמולה.

יואב קיש: זה לא אירוע שאתה הולך סתם למסעדה ויושב עם מישהו, זה אירוע שבאה החמולה, המשפחה, ורוצה להתחבק ולהתנשק, ומורידים מסכות – סכנה מאוד גדולה לבריאות הציבור.

יואב קיש: הציבור צריך להפנים את זה, לדעת את זה.

יואב קיש: אנחנו נהיה חייבים את העזרה שלכם, כמו גם של כל מנהיגי הדת וכל מנהיגי המגזר, להעביר מסר מאוד ברור.

יואב קיש: להערכתי, המסר יהיה – אני אומר עוד פעם, זה תלוי בזה שלא נהיה בקטסטרופה, אבל אם נהיה באירוע שיאפשר, אז אפשר לעשות אבל לשמור על המסכות ולשמור על הריחוק הפיזי, להבין שאם אנחנו מתחברים אנחנו גם מידבקים.

יואב קיש: ובסוף – וזה גם מספר שאנחנו מכירים – יש לנו x נדבקים, מתוכם x קשים; היום זה כ-2%, ומתוך 2% האלה אנחנו מגיעים ל-0.25%, כמעט רבע, רבע מהקשים לצערי גם נפטרים.

יואב קיש: אז אנחנו באירוע מאוד קשה בעניין הזה, והמספרים גדלים.

יואב קיש: חייבים לעצור אותם.

יואב קיש: אנחנו נצטרך את העזרה שלכם.

יואב קיש: תודה.

יריב לוין: שאלה נוספת לחברת הכנסת יזבק, בבקשה.

היבה יזבק: תודה, סגן השר.

היבה יזבק: אני שמחה לשמוע שיש עלייה במספר החוקרים האפידמיולוגיים דוברי הערבית.

היבה יזבק: אני חושבת שחשוב לעדכן את הנתונים בכל מקום אפשרי.

היבה יזבק: אבל העניין של החתונות – ואני שמעתי את הפנייה שלך גם לחברי הכנסת מהמשותפת, ואני חושבת שכולם לוקחים את האחריות הזאת ואת המנהיגות הזאת בתוך החברה, אבל השאלה שלי היא אליכם במשרד הבריאות:

היבה יזבק: אם אתם יודעים שהחתונות הם אחד המקורות המרכזיים להפצת הנגיף, גם בתוך החברה הערבית וגם בכלל, אני באופן אישי לא ראיתי קמפיין רחב של משרד הבריאות שפונה לחברה הערבית ובכלל בעניין החתונות – גם אי-קיום החתונות וגם המשמעות של קיום חתונות בזמנים האלה.

היבה יזבק: אני חושבת שחשוב מאוד שההמלצות של הוועדה המייעצת לגבי חג הקורבן וההתנהלות בחג הקורבן יתקבלו בהקדם, כדי שתוכלו להפיץ לאנשים.

היבה יזבק: בעניין של החתונות צריך שיהיו הנחיות עם קמפיין גדול ורחב גם בתוך החברה.

היבה יזבק: זו גם האחריות של משרד הבריאות, לא רק של הח"כים מהמשותפת.

היבה יזבק: תודה.

יריב לוין: בבקשה.

יואב קיש: חד וחלק, כמובן, את צודקת.

יואב קיש: זה אחריות שלנו.

יואב קיש: בנושא הצווים סגרנו את האולמות.

יואב קיש: יש תופעה באמת לא טובה בעניין הזה – דרך אגב, לא רק במגזר הערבי – של חתונות פירטיות בבתים, ברחובות ובכל מיני כאלה.

יואב קיש: זה אירוע רע מאוד שלמעשה ייצר לנו את ההדבקה וימנע מאיתנו לטפל במגפה.

יואב קיש: נקודה.

יואב קיש: במקום הזה אני מקבל את ההערה שאנחנו צריכים לעשות גם הסברה ממוקדת לעניין הזה.

יואב קיש: אני אעביר את המסר הזה לסמנכ"לית ההסברה אצלנו ואנחנו נקדם הסברה.

יואב קיש: אני גם אומר לכם, לא סתם סגרנו.

יואב קיש: זה לא רק למגזר.

יואב קיש: הנושא של אירועים רבי-משתתפים, בוודאי כשיש שמחה ואירוע משפחתי, לצערי, בתקופה זו הוא לא אפשרי.

יואב קיש: בעניין הזה צריך שיתוף פעולה מכולם.

יואב קיש: תודה.

יריב לוין: רגע, רגע, אדוני סגן השר.

יריב לוין: חברת הכנסת יזבק, בבקשה.

היבה יזבק: אם אפשר להמליץ גם עוד משהו בעניין: אני מסתכלת על המספרים שסיפקת לגבי המספר של החוקרים האפידמיולוגיים דוברי ערבית, אבל אני רואה שיש בעייתיות מאוד גדולה במחוז תל אביב: מתוך 80 רק חמישה דוברי ערבית.

היבה יזבק: אנחנו מדברים שם על יפו ועל אוכלוסייה ערבית גדולה מאוד.

היבה יזבק: אני כן חושבת שצריך, דרוש ביותר, להפנות את תשומת הלב לחשיבות של הגדלת מספר החוקרים ביפו.

היבה יזבק: תודה.

יואב קיש: אוקיי, אז גם את הנושא הזה אעביר.

יואב קיש: רק עוד לא אמרתי מילה – שהיא כמובן טבעית – שיש לנו גם ויסותים בין המחוזות.

יואב קיש: זאת אומרת, אם יש לנו אירוע שאנחנו צריכים ובמחוז מסוים לא עונים, השיחה יכולה להגיע והטיפול והחקירה יכולים להיעשות מול מחוז אחר.

יואב קיש: אנחנו מאזנים את החקירות כולן, כי למשל בהתפרצות בירושלים אנחנו לא אומרים: מחוז ירושלים, תסתדר לבד.

יואב קיש: כמובן שאם יש צורך בדוברי ערבית ולא נותנים מענה מספיק לחקירות אפידמיולוגיות ביפו אז יש השלמה משאר המחוזות.

יואב קיש: אני חושב שהמספר הכי חשוב זה ש-25% או 26% מכלל החוקרים הם דוברי ערבית.

יואב קיש: תודה.

יריב לוין: רגע, אדוני סגן השר.

יריב לוין: שאלה נוספת – לחבר הכנסת טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: שוב לגבי שיעור החוקרים האפידמיולוגיים, 25%, זה בכיוון הנכון.

אחמד טיבי: בערעור, כאשר מתקשרים לערער על איכוני שב"כ, גם שם צריך שיהיו דוברי ערבית, והשאלה היא אם זה אותו שיעור או שזה מצריך עלייה.

אחמד טיבי: נקודה שנייה – חתונות.

אחמד טיבי: אני אומר כאן בצורה ברורה: אחת הסיבות להתפרצות אצלנו ביישובים הערביים זה החתונות.

יואב קיש: מסכים איתך במאה אחוז.

יואב קיש: נכון.

יריב לוין: לא רק ביישובים הערביים, אני חושב שזה בכל מקום.

אחמד טיבי: עכשיו, גם בדימונה ובכמה יישובים יהודיים ההתפרצות היא אדירה.

אחמד טיבי: מילא כשמישהו לא יודע שהוא נגוע, אבל אני מכיר מקרים נוראיים שמישהו היה צריך להיות בבידוד ויצא כדי לחגוג.

אחמד טיבי: זה נורא ואיום, זה חוסר אחריות, ולכן אני מצטרף למה שאמרה עמיתתי היבה לגבי קמפיין מיוחד על החתונות בערבית.

אחמד טיבי: זה חשוב.

עאידה תומא סלימאן: יש אחד בדרך.

אחמד טיבי: כן, נכון, כלל-ציבורי, כלל-ציבורי, גם בעברית ליהודים וגם בערבית לערבים.

אחמד טיבי: חשוב להחדיר את הסכנה בחוסר היענות להוראות של משרד הבריאות, גם בריחוק חברתי וגם – –

יואב קיש: ריחוק פיזי, ריחוק פיזי.

אחמד טיבי: פיזי, פיזי.

אחמד טיבי: אם אין ריחוק פיזי, זה יכול לגרום לפגיעה חברתית ובריאותית.

יואב קיש: נכון.

אחמד טיבי: – – וגם מסכות.

אחמד טיבי: חשוב מאוד ללבוש מסכות.

אחמד טיבי: חלק מאיתנו טועים לפעמים פה ושם, אבל המסכה היא כלי חשוב במאבק בהתפשטות נגיף הקורונה.

יריב לוין: חבר הכנסת טיבי, אולי אפשר להציע גם סיסמה: (אומר בערבית: חתונה בלי חברים.

יריב לוין: )

קריאות: – – –

יריב לוין: זה נכון, אבל זה מה יש.

יואב קיש: אני הולך להתקשר למוקדים שלנו, שיתרגמו לי, שדוברי ערבית שם יתרגמו לי את – – –

קריאות: חתונה בלי חברים.

קריאות: חתונה בלי חברים.

יואב קיש: אני מקבל את מה שאמרת, חבר הכנסת טיבי.

יואב קיש: אני לא יודע, אין לי תשובה לגבי מוקד ערעורים בטלפון.

יואב קיש: בדקתי את החקירות האפידמיולוגיות.

יואב קיש: אני אבדוק את זה.

יואב קיש: ללא ספק, בכל מוקד טלפוני שהוא חייב להיות.

יואב קיש: זה לא רק הערעורים על בידוד השב"כ, זה כל מוקד טלפוני.

יואב קיש: אני אבקש שיבדקו את זה, ואני מצרף גם אותך לאמירה על הסברה ייעודית למניעת חתונות פירטיות בכל מקום.

יואב קיש: תודה.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני סגן השר.

יריב לוין: אנחנו עוברים לשאילתה דחופה מס' 40, של חבר הכנסת משה אבוטבול.

יריב לוין: אני מזמין את סגן שר החינוך מאיר פרוש לעלות ולהשיב.

יריב לוין: השאילתה בנושא: תקציב עבור שימור וטיפוח גבעת הפרחים – האתר להנצחת שבע הנערות מבית שמש שנרצחו.

יריב לוין: חבר הכנסת יאיר גולן, אתה רשום אצלי כבר לשאלה נוספת בעניין הזה.

יריב לוין: בבקשה, אדוני סגן השר.

יריב לוין: אני רק רוצה להבהיר, כמובן, חבר הכנסת גולן, שפשוט חבר הכנסת אבוטבול הגיש את השאילתה קודם, ולכן הוא זוכה בקדימות.

יאיר גולן: אתה רוצה – – –

יריב לוין: לא, לא, לא.

יריב לוין: אין צורך.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: לכן השאילתה שלו אושרה ואתה בשאלה הנוספת ולא הפוך.

יאיר גולן: בסדר.

יאיר גולן: אנחנו מתואמים בינינו.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת אבוטבול, אתה יכול להקריא – – –

משה אבוטבול: ממש בחצי שנייה, לאנשים שלא מבינים במה מדובר:

משה אבוטבול: לפני 23 שנים נרצחו באי השלום בנהריים שבע מבנות בית שמש שיצאו בסך הכול לטייל באי השלום שם.

משה אבוטבול: מאז גב' אורנה שמעוני עושה עבודת קודש.

משה אבוטבול: בנה איל נהרג בצבא, והיא עושה עבודת קודש ומטפחת שם גבעה של פרחים.

משה אבוטבול: כל גבעה היא עם שם אחר של אחת מאותן בנות שנרצחו.

משה אבוטבול: כעת השאילתה – אני מקריא אותה מאותו נוסח בעבור חבר הכנסת סגן שר החינוך הרב פרוש.

משה אבוטבול: גבעת הפרחים לזכר שבע הילדות שנרצחו בנהריים תוקצבה במשך 22 שנים על ידי אגף הביטחון במשרד החינוך.

משה אבוטבול: התקציב לשנת 2019 טרם הועבר והפעילות משותקת.

משה אבוטבול: רצוני לשאול: 1.

משה אבוטבול: האם עד 2019 העביר משרדך את התקציב לשימור האתר?

משה אבוטבול: 2.

משה אבוטבול: האם הועבר התקציב לשנת 2019?

משה אבוטבול: אם לא – האם יועבר?

משה אבוטבול: בכל אופן, זכר הבנות והמשפחות הכואבות חשוב לכולנו.

יריב לוין: בבקשה, אדוני סגן השר.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ברשותך, מכובדי השואל, הרב משה אבוטבול, לא ציינת את זה, אתה דיברת על בית שמש, וזה בעצם דבר שנוגע לליבו של כל אזרח, אבל כבודו גם כיהן כראש עירייה בבית שמש, ובהצלחה.

מאיר פרוש: היום אתה עושה את העבודה כאן בהצלחה, אז אני מזכיר את אלה.

מאיר פרוש: אמרת שלא כולם יודעים מה העניין של הילדות האלה, אז אני מזכיר שהרב משה אבוטבול גם כיהן כראש עיריית בית שמש כעשר שנים.

מאיר פרוש: אני מנצל את ההזדמנות, אדוני ראש העירייה – היום אנחנו בראש חודש אב.

מאיר פרוש: חודש אב זה חודש שמסמל אבל שמקובל על כל עם ישראל: האבל הלאומי על חורבן בית המקדש, חורבן בית המקדש יחד עם הגליה מארץ ישראל.

מאיר פרוש: כתוב: "על מה אבדה הארץ"?

מאיר פרוש: "על מה אבדה הארץ – – – על עזבם את תורתי".

מאיר פרוש: אז כל אחד שומר את התורה או רוצה לשמור את התורה, מקיים את המצוות, אחד במידה רבה יותר, אחד במידה פחותה יותר, אבל הבסיס שלנו, הבסיס של היותנו כאן, בארץ ישראל, זה התורה.

מאיר פרוש: שם יש לנו, כמו שאומרים, את הקושאן הטוב ביותר – שהארץ הזאת ניתנה לבני אברהם, יצחק ויעקב, ולכן אנחנו פה.

מאיר פרוש: רק תמיד התגלע ויכוח – אני אומר את זה ככה בדקה-שתיים שאפשר לקחת, מחכים עד שיבואו עוד חברי כנסת – תמיד היה ויכוח: אז מה המרכזיות?

מאיר פרוש: על מה אנחנו נאבקים?

מאיר פרוש: ודאי שארץ ישראל זה הדבר הקדוש.

מאיר פרוש: איך אמר פעם מרן הרב דושינסקי?

מאיר פרוש: הוא אמר שאנחנו רוצים את ארץ ישראל ומתפללים לארץ ישראל מכיוון שיותר ממחצית המצוות שיש בתורה תלויות בארץ ישראל, אז אנחנו רוצים להיות בארץ ישראל.

מאיר פרוש: אבל תמיד תמיד – אנחנו, על כל פנים – לנגד עינינו הצבנו גם את העניין: "על מה אבדה הארץ – – – על עזבם את תורתי".

מאיר פרוש: גם כשיש לנו את ארץ ישראל, החשיבות היא לשמר את התורה, לשמור את התורה, להמשיך עם המסורת.

מאיר פרוש: זה הדבר החשוב שהיה תמיד.

מאיר פרוש: זה לא מנע – אני אומר שאני, מבחינתי, באגודת ישראל – בשנת תרצ"ז, כאשר פיל הציג את התוכנית שלו, הם אמרו דברים ברורים, מועצת גדולי התורה: אף אחד לא יכול לוותר על שום דבר מארץ ישראל, כי ארץ ישראל היא נחלת אבותינו, ניתנה לנו על ידי הקדוש ברוך הוא; כאשר הגיע אלינו אוסלו באה מועצת גדולי התורה ואמרה שוב לחברי הכנסת פה להצביע נגד; בהתנתקות אמרו לנו: תצביעו נגד.

מאיר פרוש: ודאי שאנחנו חשבנו ורצינו ורוצים את ארץ ישראל שלמה, ואף אחד לא יכול לקחת כהוא זה מהארץ הזאת, אבל תמיד אנחנו גם מדברים על החלק הזה של שמירת התורה.

מאיר פרוש: אני גם מזכיר – ופה אני אומר במאמר מוסגר, אני מזכיר גם את הרבי מלובביץ', שטען תמיד, ודיבר על זה בעיקר כשהייתה תוכנית האוטונומיה, הוא אמר: הדיבורים האלה של לעשות הסדר עם תוכנית אוטונומיה, זה יהיה צעד ראשון למסירת עוד ועוד חלקים מארץ ישראל, ולא רק חלקים קטנים, זה יגיע בסוף גם לחלקים גדולים – יהודה, שומרון – כמו שאנחנו יודעים גם היום כאשר מדברים איתנו.

מאיר פרוש: ואני אומר: טראמפ עושה דבר טוב, הוא מבחינתו זכור לטוב, כמו שהרב משה בלוי אמר על בלפור: זכור לטוב.

מאיר פרוש: למה?

מאיר פרוש: למרות שלאגודת ישראל היו כל מיני חשיבות לגבי השאלה הזו, מה יהיה בתוך הבית הלאומי, ודאי שבלפור התכוון לטוב כשהוא התכוון ב-1917 – כן?

מאיר פרוש: או 1919?

יאיר גולן: 1917.

יריב לוין: 1917.

מאיר פרוש: 1917.

מאיר פרוש: טראמפ ודאי זכור לטוב, מכיוון שעוד לא היה נשיא של ארצות הברית שהיה כל כך טוב לעם היהודי.

מאיר פרוש: בכל אופן אנחנו יודעים היום את מה שמתגשם, לצערנו: כאשר מדברים על דבר כזה או אחר, אז מייד צריכים למסור חלקים לערבים שהם יקימו כאן מדינה פלסטינית, וודאי שכולם לא רוצים שהדבר הזה יקרה.

מאיר פרוש: כמובן שאם זה יובא לפה, ודאי שמועצת גדולי התורה תכריע לנו מה לעשות.

מאיר פרוש: אבל גם כאשר אנחנו רוצים את שמירת התורה ומבקשים שישמרו את התורה אנחנו מבקשים על שלמות ארץ ישראל.

מאיר פרוש: אמר פעם הגאון הרב מנחם זמבה: כמו שספר תורה, אם חסרה בו יו"ד, האות הכי קטנה, ספר התורה פסול – בארץ ישראל, אם חסרה לך חתיכה קטנה מאוד, כמו יו"ד בתורה, זו לא ארץ ישראל שלמה.

מאיר פרוש: לגופו של עניין, מכובדי הרב אבוטבול, רצח הנערות בנהריים, אשר התרחש במרץ 1997, זעזע מדינה שלמה.

מאיר פרוש: זה קרה בעת שטיילה הקבוצה הזאת של התלמידות בכיתות ז' וח' מבית הספר הדתי אמי"ת מבית שמש באי השלום, כמו שהזכרת, וירה לעברן המחבל אחמד דקמסה.

מאיר פרוש: שבע נערות איבדו את חייהן ואסון כבד פקד את המשפחות.

מאיר פרוש: שש נערות נוספות נפצעו, שתיים מהן באורח קשה.

מאיר פרוש: במקום הרצח הוקמה אנדרטה לזכרן של הבנות, והיא הפכה לאתר הנצחה – אתר גבעת הפרחים בנהריים.

מאיר פרוש: לאורך השנים משרד החינוך היה שותף לתחזוקת האתר והקצה מתקציבו כ-180,000 שקל מדי שנה במסגרת קול קורא ייעודי לנושא הזה.

מאיר פרוש: בשנת 2019, בשל כשל טכני, לא פורסם הקול הקורא.

מאיר פרוש: בימים אלה פועל אגף הביטחון במשרד החינוך על מנת להביא לפרסומו של קול קורא לשנת 2020, בכפוף, כמובן, לאישור ועדת החריגים באוצר, כי עדיין אין לנו תקציב.

מאיר פרוש: המשרד מכיר בחשיבות של הנושא ובשל כך נבחנת האפשרות להגדיל באופן חד-פעמי גם את היקף התקציב לנושא בקול הקורא העתיד להתפרסם בשנת 2020.

מאיר פרוש: הנושא, כמובן, נמצא כעת בטיפול גורמי המקצוע במשרד, ואנחנו מאוד מקווים שהוא יוסדר בהקדם.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת אבוטבול, בבקשה.

יריב לוין: לא, לא, חבר כנסת אבוטבול, מהמיקרופון.

יריב לוין: בבקשה.

משה אבוטבול: קודם כול, ראשית, יישר כוח.

משה אבוטבול: באמת תודה רבה.

משה אבוטבול: לא ציינתי את זה שהייתי כעשור ראש העיר בבית שמש בגלל שבאמת הכאב משותף גם לבית שמש וגם למטה יהודה, ויש שם כמה בנות שגם הן היו בטיול, וגם אחת מהן נרצחה שם.

משה אבוטבול: אבל הייתי רוצה רק להדגיש את הנקודה לאדוני כבוד סגן השר הרב פרוש:

משה אבוטבול: הצורך במקום שם – בגלל שהרי הירדנים העלימו שם את כל האזור של הרצח, אז מה שנשאר לנו, לישראלים, הוא רק הקטע של הגבעה הזאת.

משה אבוטבול: זה מין סוג כזה שאותם הורים מרגישים קשר, להגיע לשם מפעם לפעם, להתייחד עם אותו מקום.

משה אבוטבול: לכן מאוד חשוב לי שיובא בחשבון, כפי שנאמר פה, הסכום של ה-180,000 של 2019, וכמובן של 2020, ולא רק איזה משהו קטן אלא באמת יילקח כל הנושא, מה שהפסידו, כי יש עלויות גבוהות לנושא הזה.

משה אבוטבול: כפי שציינתי, גב' שמעוני, למרות שגם בנה נהרג, השם ייקום דמו, היא מטפלת בכזאת מסירות נפש באותן בנות, כאילו היו בנותיה.

משה אבוטבול: היא הרי הובילה אותן בזמנו, את הילדות האלה, לבית חולים על הידיים שלה, והיא עושה את זה בהתנדבות בצורה נפלאה כל כך.

משה אבוטבול: לכן מאוד חשוב לי, אדוני כבוד השר, שיתאמצו בנושא הזה בהקדם ולא ימרחו את הנושא הזה, כי באמת זה כבר קשה לה להתמודד עם ההוצאות הגדולות.

משה אבוטבול: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אני מציע, אדוני סגן השר, שנאפשר גם לחבר הכנסת גולן לשאול את השאלה הנוספת, ואז תוכל להשיב על שתי השאלות גם יחד.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, סגן השר, קודם כול אני רוצה לומר תודה לידידי חבר הכנסת משה אבוטבול על האופן המדויק והצנוע שבו הוא שאל את השאילתה.

יאיר גולן: אני חושב שקרבתך לעניין היא באמת חשובה ונוגעת ללב.

יאיר גולן: אדוני סגן השר, הוזכרה פה הגב' אורנה שמעוני.

יאיר גולן: היא אישה יקרה ומסורה, שבצד היותה הרוח החיה מאחורי מפעל ההנצחה המרגש הזה, גבעת הפרחים שנקטפו, יזמה מפעל נוסף – בית איל, על שם בנה שנהרג סמוך לבופור.

יאיר גולן: המפעל הזה מטפל ב-1,200 אנשים עם מוגבלויות מדי שנה ועוד אלפים של אנשים שמה שהיא בנתה משמש לרווחתם.

יאיר גולן: 1,200 איש עם מוגבלויות לא יכולים לקבל כרגע את הטיפול מכיוון שהמפעל הזה, שמתוחזק אך ורק על ידי תרומות וללא שום סיוע ממשלתי, כרגע, לשם תחזוקתו השוטפת בעידן הקורונה, נזקק ל-80,000 שקל בחודש.

יאיר גולן: ה-80,000 שקל האלה לא עוברים והמפעל בפני סגירה.

יאיר גולן: אני קורא לך, אדוני, לליבך היהודי החם, לטפל בעניין הזה לאלתר על מנת שהכסף יועבר ובית איל ימשיך ויפעל.

יאיר גולן: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אדוני סגן השר, בבקשה.

מאיר פרוש: ראשית, לשואל המרכזי – למרות שכל שואל הוא חשוב ומרכזי – הרב אבוטבול, אני אמרתי בדבריי:

מאיר פרוש: אני לא יכול להתחייב ולומר אם כאשר אנחנו נעביר ב-2020 אנחנו נעביר את מלוא הסכום שחסר ממה שלא העבירו ב-2019, אבל בהחלט אנחנו עובדים על כך עכשיו, שהקול הקורא יאפשר להגדיל את התקציב שניתן ב-2020 חד-פעמית, מכיוון שאנחנו יודעים שבגלל כשל טכני אנחנו לא ידענו שיהיה לנו כסף ל-2019.

מאיר פרוש: למכובדי חבר כנסת גולן, אני לא הבנתי.

מאיר פרוש: אני מבין על המפעל העצום, החשוב, של בית איל, שהוקם על שם בנה שנפל בבופור, אני רק לא הבנתי בדיוק איך זה מתקשר – כי לא אמרת – איך זה מתקשר למשרד החינוך.

מאיר פרוש: או שאתה אמרת שיש איזשהו חוב של 80,000 שקל ואתה אומר שצריכים לגייס אותו?

יאיר גולן: אדוני, אתה צודק.

יאיר גולן: אני מעיר את העניין הזה מכיוון שהחוט המקשר הוא הגב' שמעוני, שהקימה מפעלים התנדבותיים באופן מרשים מאין כמותו, ומתוקף חברותך בממשלה אני מבקש את עזרתך בעניין הזה.

מאיר פרוש: אם זה נאמר כאן וזה נאמר אליי, אז כנראה אני צריך לעשות משהו, אז אני אשתדל.

מאיר פרוש: אני רק שוב חוזר ואומר – אני לא סיימתי את המשפט: האדמו"ר מלובביץ' אמר שעצם הדיבור שייתנו חלקים מארץ ישראל זה עניין של פיקוח נפש, כי אנחנו מכירים בדיוק עם מי אנחנו מתעסקים, אז צריכים לקוות שארץ ישראל תהיה שלמה ובמהרה בידי היהודים.

מאיר פרוש: כל טוב.

יריב לוין: אדוני סגן השר, לקוות, להאמין ולעשות.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני מזמין את סגן שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים משולם נהרי להשיב על שאילתה דחופה מס' 41, של חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בנושא:

יריב לוין: זכאות לדמי אבטלה לגילאי 18–20.

יריב לוין: אדוני סגן השר, בבקשה.

יריב לוין: חבר הכנסת ג'בארין, אנא רק נחכה שסגן השר יגיע לדוכן ותוכל לשאול את השאלה.

יוסף ג'בארין: כבוד סגן השר, שאילתה בעניין זכאות לדמי אבטלה לגילאי 18–20.

יוסף ג'בארין: כתוצאה ממשבר הקורונה, צעירים רבים נותרו ללא הכנסה.

יוסף ג'בארין: החוק כיום אינו מאפשר לצעירים גילאי 18–20 קבלת דמי אבטלה, כי הוא קובע לכך סף מינימום של גיל 20, ולכן הצעירים האלה איבדו כיום את מקור פרנסתם ונותרו במצוקתם.

יוסף ג'בארין: רצוני לשאול: מדוע לא יאפשר משרדך מתן דמי אבטלה לצעירים גילאי 18–20 באמצעות התקנת תקנות?

יוסף ג'בארין: זה בהחלט אפשרי לפי החוק.

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת ג'בארין, משבר הקורונה היווה פגיעה קשה בכלל אזרחי מדינת ישראל והביא את המשק הישראלי למשבר חסר תקדים עם יותר מ-26% אבטלה.

משולם נהרי: המוסד לביטוח לאומי, הפועל תחת משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, נותן מענה בתקופת הקורונה לצורכיהם של מאות האלפים שנפלטו בתוך זמן קצר משוק העבודה ונדרשו לסיוע כלכלי ולדמי אבטלה.

משולם נהרי: כחלק מההיערכות הלאומית, ומתוך תפיסת גודל השעה ותפקידו הסוציאלי במשבר כלכלי, פועל הביטוח הלאומי ללא הרף במתן סיוע רחב ומהיר ככל הניתן להתמודדות האוכלוסייה עם השלכות המשבר.

משולם נהרי: הקריטריונים לזכאות לדמי אבטלה למי שטרם מלאו לו 20 שנה, שנקבעו בתקנות הביטוח הלאומי (ביטוח אבטלה), התשל"ג–1972, נותנים אפוא מענה למפרנסים יחידים של משפחות, למשל הורים, אחים ובן זוג, וכן להורים שעיקר פרנסת הילד מוטלת עליהם.

משולם נהרי: אציין כי בעת האחרונה, וביתר שאת לנוכח משבר הקורונה, הגיעו אל המוסד לביטוח לאומי פניות רבות של אוכלוסיות שאינן זכאיות לדמי אבטלה, קודם לגיל 20, ועל כן הוחלט להעביר את הסדרת הנושא לבחינה ראשונית של הגורמים המקצועיים.

משולם נהרי: גורמי המקצוע הונחו לבצע בדיקה ראשונית בעניין התקצוב וההשלכות הרוחביות בגין הסדרת הנושא בתקנות או הוספת עילת פטור משירות צבאי מטעמי דת ומצפון.

יריב לוין: חבר הכנסת ג'בארין, בבקשה, עד שתיגש למיקרופון – אני מוכרח לומר, אדוני סגן השר, שבעיניי התשובה הזאת קצת ראויה לבחינה נוספת, מטעם פשוט: לו יבוצע ההסדר כפי שמציע חבר הכנסת ג'בארין, אני מניח – ואתה בהחלט לא פוסל אותו – נימצא, בעיניי, בתוצאה בלתי נסבלת לחלוטין שבה מי שמשרת בצה"ל יקבל סכומי כסף שנעים בין 1,000 שקל לבין מקסימום 2,000 שקל בעוד בן גילו שאינו הולך לצבא יקבל סכומים גדולים בהרבה.

יריב לוין: אני חושב שזה מצב לא סביר.

משולם נהרי: הסיפה היא – – –

יריב לוין: המצב איננו סביר.

יריב לוין: בואו, צריך לומר את הדברים לפעמים ברחל בתך הקטנה.

יריב לוין: איזה מסר נעביר אם ננקוט מהלך כזה?

יריב לוין: אני, לפחות, לא הבנתי שזו העמדה מהתשובה.

יוסף ג'בארין: לא.

יוסף ג'בארין: רק – – –

עאידה תומא סלימאן: – – –

יריב לוין: רבותיי, זה בסדר.

יריב לוין: מותר גם לי להביע את דעתי.

יריב לוין: זו רק דעתי, אבל אני חושב שאני – – –

יוסף ג'בארין: כן.

יוסף ג'בארין: אני אבהיר לכבוד היושב-ראש – – –

יריב לוין: יש כאן בעיה שאי-אפשר להתעלם ממנה.

יריב לוין: אי-אפשר ביד אחת להגיד לאנשים: תלכו לצבא, וביד השנייה לומר להם: אם לא תלך לצבא תקבל יותר כסף ממה שישלמו לך אם תלך.

עאידה תומא סלימאן: כל – – –

יריב לוין: זה נראה לי אבסורד.

יוסף ג'בארין: רק כדי להבהיר את הנקודה – –

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת ג'בארין.

יוסף ג'בארין: – – כבוד היושב-ראש, החוק מחריג כמה קבוצות.

יריב לוין: בסדר.

יוסף ג'בארין: לא, אני רוצה רק להבהיר: אם ניקח את כל ההחרגות, התוצאה תהיה בעצם שרק הצעירים הערבים לא יקבלו.

יוסף ג'בארין: אז כבוד סגן השר לא רצה להגיד, כנראה: הערבים בכל זאת יקבלו כמו האחרים, ואז הוא מצא איזשהו פלפול משפטי להגיד: מי שיש לו פטור מצבא.

יוסף ג'בארין: מי שיש לו פטור מצבא זה הצעירים הערבים.

יוסף ג'בארין: לכן, הבעיה – – –

יריב לוין: אתה רואה?

יריב לוין: ככה כל אחד רואה את זה מהזווית שלו.

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: הערבים, אין להם פטור מהצבא – הם לא מחויבים לצבא.

יוסף ג'בארין: בסדר.

יוסף ג'בארין: החלטת ממשלה שפוטרת אותם.

עודד פורר: יש לי פתרון: שיתגייסו לצבא – – –

יוסף ג'בארין: לכן הבעיה כבר – – –

יריב לוין: גם זה סוג של פתרון, אבל הבעיה היא בעיה אמיתית.

עאידה תומא סלימאן: איך – – –

עודד פורר: – – – לצבא או – – –

יוסף ג'בארין: חברים, חבל לקחת את הדיון הזה לשם, זה לא הנושא.

משולם נהרי: אבל אז הם לא עובדים.

עודד פורר: זה בדיוק הנושא.

יוסף ג'בארין: זה לא הנושא.

יוסף ג'בארין: זה ממש לא הנושא.

עודד פורר: – – –

יוסף ג'בארין: הנושא הוא חברתי ורווחתי ממדרגה ראשונה.

עודד פורר: – – –

יוסף ג'בארין: סליחה.

יוסף ג'בארין: אני בעד הסדר שוויוני אוניברסלי לכל הגילים הללו, 18–20.

יוסף ג'בארין: דווקא עכשיו, בתקופת הקורונה, מי שעבד ואיבד את פרנסתו – שיקבל את דמי האבטלה.

יוסף ג'בארין: זה מה שאני מציע.

יוסף ג'בארין: זה ליהודים, לערבים, לחרדים.

יוסף ג'בארין: כל מי שעונה על הגדרת הגיל – שיקבל.

יוסף ג'בארין: אני חושב שזו גם העמדה של הרשויות המקצועיות.

משולם נהרי: כן.

יוסף ג'בארין: אני מקווה רק שיהיה גם מתווה של לוח זמנים, כי בינתיים זה נמשך כבר כמה חודשים.

משולם נהרי: זה כבר נמצא שם בבדיקה, ויש הנחיות בדיוק איך לבדוק.

משולם נהרי: העיר היושב-ראש לגבי האוכלוסייה שתקבל את זה לעומת השנייה, שזה לא ייטיב איתה, אבל אנחנו כמשרד אמורים לייצג את כולם ואת כל האוכלוסיות ושזה יהיה שוויוני.

משולם נהרי: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: שאלה נוספת – לחבר הכנסת ברוכי.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: חבר הכנסת פורר, שני חברי כנסת כבר ביקשו שאלה נוספת קודם, אז לצערי לא אוכל לתת.

יריב לוין: אנחנו נאפשר לחברת הכנסת תומא סלימאן אחרי חבר הכנסת ברוכי.

יריב לוין: בבקשה.

אליהו ברוכי: אדוני היושב-ראש, סגן השר, חברי הכנסת, בתאריך 29 ביוני התקיים דיון בוועדת העבודה והרווחה בנושא:

אליהו ברוכי: מאות משרתי שירות אזרחי הוצאו לחל"ת ואינם זכאים כלל לדמי אבטלה.

אליהו ברוכי: מדובר באזרחים שעובדים בשביל הכנסה נוספת במקביל לשירות האזרחי בשביל לפרנס את משפחתם.

אליהו ברוכי: המשרתים הם לרוב בעלי משפחות, העבודה הנוספת מותרת לפי חוק, ומהמשכורת מופרשים תשלומי ביטוח לאומי, מס הכנסה וכו'.

אליהו ברוכי: חלף כמעט חודש מאז הדיון שבו מסרו לנו מאגף התקציבים באוצר שהם מכירים במצב הזה ומתכוונים לגבש מנגנון ייחודי שיתמוך באותם אנשים.

אליהו ברוכי: יושב-ראש הוועדה, בדברי הסיכום, גער באנשי האוצר על כך שהגיעו לא מוכנים לדיון וביקש להביא פתרון תוך יום, ואם לא – אמר היושב-ראש – הוועדה תכפה פתרון בנושא.

אליהו ברוכי: שאלתי לסגן השר: מה נעשה עד רגע זה כדי לפתור את המצוקה – גם פתרון מיידי וגם מה שנקרא רטרואקטיבי, מתחילת ההוצאה לחל"ת, תקופת הקורונה?

אליהו ברוכי: למעשה, הם לא קיבלו כלום עד היום.

אליהו ברוכי: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אני רק אאפשר שאלה נוספת לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יריב לוין: בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד סגן השר, אני יודעת שבתשובה שלך אמרת שאתם הולכים בכיוון של לבדוק ולמצוא פתרון.

עאידה תומא סלימאן: צריך לזכור שאנחנו במשבר הזה מחודש מרץ.

עאידה תומא סלימאן: הצעירים האלה לא יצאו לעבוד כמו שיוצאים לטיול, הם יצאו לעבוד כי הם באים מרקע סוציו-אקונומי נמוך.

עאידה תומא סלימאן: צעירים כמוהם שיש להם יכולת לממן את עצמם הולכים ללמוד בדרך כלל.

עאידה תומא סלימאן: הם יצאו לעבוד בגיל כל כך מוקדם.

עאידה תומא סלימאן: הם היום – כל הסטטיסטיקה אומרת שהאחרונים שחזרו למעגל העבודה, שנשארו באבטלה, הם הצעירים, ובמיוחד הערבים.

עאידה תומא סלימאן: אני שואלת: עד מתי תשקלו?

עאידה תומא סלימאן: כבר עברו מעל שלושה-ארבעה חודשים.

עאידה תומא סלימאן: מה הלו"ז של המשרד ושל משרד האוצר?

עאידה תומא סלימאן: כי אני העליתי את השאלה מול משרד האוצר, והשר אמר בצורה – כאילו הוא עדיין אפילו לא נמצא בשלב של לחשוב על זה.

עאידה תומא סלימאן: הוא עדיין במקום של לסרב.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נכנסים לגל השני.

עאידה תומא סלימאן: המצוקה הכלכלית תתעצם והצעירים האלה ומשפחותיהם ימשיכו לסבול.

עאידה תומא סלימאן: מה הלו"ז שלכם?

עאידה תומא סלימאן: מתי אתם אתה צופה שתהיה החלטה בנושא?

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: בבקשה, אדוני סגן השר.

משולם נהרי: כן, אני אתחיל מהשאלה הראשונה, של חבר כנסת ברוכי.

משולם נהרי: במה שקשור לכפיית הסדר כזה או אחר, אז זה לא אני, זה יושב-ראש הוועדה.

משולם נהרי: איך הוא עושה את זה – אני לא יודע, צריך לשאול אותו, אבל כל הנושא הזה זה הביטוח הלאומי.

משולם נהרי: אנחנו כבר העלינו את הנושא הזה, זה נמצא על השולחן בביטוח הלאומי.

משולם נהרי: זה מצריך שינוי חקיקה, כיוון שהבעיה היא בחוק – החוק לא מאפשר לתת להם, למשרתי צבא או שירות צבאי, דמי אבטלה.

משולם נהרי: אז הנושא הזה עלה, התקיים דיון גם פה, וזה נמצא בביטוח הלאומי כדי להסדיר, אם צריך שינוי חקיקה, ואיך.

משולם נהרי: תודה.

משולם נהרי: עכשיו לגבי תומא סלימאן.

משולם נהרי: דבר אחד שאמרתי בדברים שלי הוא שצריך לבדוק את התקצוב בהשלכות הרוחביות.

משולם נהרי: זה לא דבר שעושים אותו ביום אחד.

משולם נהרי: אני בטח לא יכול לתת לך לוח זמנים, מפני שצריך לבדוק – לבדוק במה מדובר, בכמה מדובר.

משולם נהרי: זו בדיקה לא קלה וזו בדיקה לא פשוטה.

עאידה תומא סלימאן: עשיתי את הבדיקה הזאת כשהייתי יושבת-ראש ועדת העבודה והרווחה.

עאידה תומא סלימאן: תאמין לי, זה היה קל מאוד, עשיתי אותה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להעביר לך.

משולם נהרי: אוקיי, אם עשית אותה אז תעבירי אותה, כן, תעבירי אלינו ונראה.

משולם נהרי: אבל הדברים זה לא רק איך יהיה מנוסח בתקנות, הבעיה הטכנית; יש יותר מזה – הבעיה היא להביא תקציב, שיהיה תקציב לכך, ולראות אם אין לזה השלכות רוחביות.

משולם נהרי: כמובן שאנחנו לא מדברים על טובות.

עאידה תומא סלימאן: תעשו מהר.

יוסף ג'בארין: כשרוצים אז אפשר.

משולם נהרי: מה?

יוסף ג'בארין: כשרוצים אז אפשר.

עאידה תומא סלימאן: עד עכשיו לא ניצלתם את התקציב הראשון – – –

משולם נהרי: אם תרצו אין זו אגדה.

עאידה תומא סלימאן: עד עכשיו לא ניצלתם את כל התקציב שקיבלתם מהממשלה לסיוע.

יריב לוין: אדוני סגן השר, תודה רבה.

יריב לוין: תישאר איתנו.

יריב לוין: אנחנו סיימנו בכך את פרק השאילתות הדחופות.

יריב לוין: אנחנו עוברים לשאילתה רגילה לשר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, וישיב עליה סגן השר נהרי.

יריב לוין: שאילתה מס' 107, של חבר הכנסת אוסאמה סעדי, שכותרתה: תאונות עבודה.

יריב לוין: בבקשה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד סגן השר, חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אני פונה אליך עוד פעם: אני מבין שאנחנו במצוקה של זמנים, אבל אנחנו עכשיו – יש מליאה, ואני הייתי צריך לעזוב את ההצבעות עכשיו בוועדת חוקה כדי לבוא ולשאול את השאילתה.

יריב לוין: חבר הכנסת סעדי, אז הייתי מאפשר לך לשאול את זה בהמשך סדר-היום.

יריב לוין: רק היית צריך לבקש.

אוסאמה סעדי: לא, אני מדבר על – בדרך כלל – – –

יריב לוין: אין ברירה, לכן בחקיקה אנחנו עוצרים את הוועדה, אבל אנחנו – – –

אוסאמה סעדי: כי גם אתמול, גם אתמול – – –

יריב לוין: פשוט, אתה יודע, יש איזו מגפה בחוץ, ואם לא נעשה מה שצריך כאן – –

אוסאמה סעדי: לא, בהחלט, אנחנו – – –

יריב לוין: – – הדברים – –

אוסאמה סעדי: כן, אבל – –

יריב לוין: – – לא יקרו.

אוסאמה סעדי: – – זה מתערבב.

אוסאמה סעדי: אבל לשאלה: למרות העלייה המדאיגה במספר ההרוגים בתאונות העבודה, לרבות באתרי בנייה, טרם יושם ההסכם שנחתם בין הממשלה הקודמת להסתדרות וטרם הושלמה התוכנית או הוקצו התקציבים שהובטחו עד סוף 2021.

אוסאמה סעדי: ברצוני לשאול: 1.

אוסאמה סעדי: היכן הנושא עומד כיום?

אוסאמה סעדי: 2.

אוסאמה סעדי: מתי מתוכננת השלמת התוכנית ויישום ההסכם עם ההסתדרות?

אוסאמה סעדי: תודה.

משולם נהרי: כן, חבר הכנסת אוסאמה, תשובה קצרה או ארוכה?

משולם נהרי: אני יודע שאתה אוהב, אבל היושב-ראש יגביל אותי בזמן.

יריב לוין: מה פתאום?

משולם נהרי: לא תגביל אותי?

יריב לוין: אין סכנה.

יריב לוין: בבקשה.

משולם נהרי: אוקיי, כן.

אנטאנס שחאדה: אדוני היושב-ראש – – –

משולם נהרי: אוסאמה, יש לי בשבילך תשובה מפורטת.

משולם נהרי: אנחנו נפרוס פה את כל ההסכם, עם נתונים, מה בוצע ומה לא בוצע.

משולם נהרי: אני חושב שהנושא הזה חשוב מאוד, ולא כדאי לדלג פה על פרטים.

משולם נהרי: זה חשוב.

משולם נהרי: עברתי על זה ישר והפוך, ואלה באמת דברים שצריכים לדעת אותם.

משולם נהרי: בשנים האחרונות משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים שם בראש מעייניו את בטיחות העובדים במשק הישראלי ופועל ללא לאות על מנת לצמצם את היקף הנפגעים מתאונות עבודה, בענף הבנייה ובכלל.

משולם נהרי: כבר במחצית הראשונה של 2020 התחלנו לראות את השפעת הפעילות הענפה של המינהל, והנתונים מצביעים – אוסאמה, הנתונים מצביעים, כדאי לך להקשיב.

יריב לוין: חבר הכנסת סעדי, אני אומר לך מניסיון: יהיו פה הרבה נתונים, הרבה פרטים.

יריב לוין: בלי ריכוז מקסימלי יהיה קשה לעקוב ולהבין.

אוסאמה סעדי: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת סעדי.

משולם נהרי: תקדיש לי – – –

אוסאמה סעדי: באתי רק בשבילך, אדוני.

משולם נהרי: כן.

משולם נהרי: הנתונים מצביעים על ירידה במספר ההרוגים בתאונות עבודה קטלניות, במשק בכלל ובענף הבנייה בפרט, לראשונה זה שנים רבות.

משולם נהרי: בהתאם לנתונים המרוכזים במינהל הבטיחות, במחצית הראשונה של שנת 2020 נהרגו 18 עובדים בתאונות עבודה קטלניות במשק אל מול 47 הרוגים בתקופה המקבילה דאשתקד – ירידה של כ-62%.

משולם נהרי: גם בענף הבנייה נרשמה ירידה במספר ההרוגים, עם 13 הרוגים בתאונות עבודה קטלניות עד לסוף חודש יוני 2020 מול 23 עובדים שנהרגו באותם חודשים בשנת 2019 – ירידה של כ-44%.

סמי אבו שחאדה: אדוני, הנתונים מתייחסים לכל המשק?

משולם נהרי: כן, כן, כן.

משולם נהרי: אמרתי: במשק בכלל ובענף הבנייה בפרט.

סמי אבו שחאדה: תודה.

סמי אבו שחאדה: תודה.

משולם נהרי: כל מילה – אני לא מאמין שאחרי זה תהיינה שאלות.

משולם נהרי: ציון דרך משמעותי במאבק בתאונות הבנייה הוא ההסכם שנחתם בין ההסתדרות, משרד האוצר ומשרד העבודה והרווחה בחודש נובמבר 2018.

משולם נהרי: אוסאמה, אני עכשיו נכנס ליישום ששאלת עליו.

יריב לוין: חבר הכנסת סעדי.

משולם נהרי: הוא לא איתנו.

יריב לוין: נעשה הפסקה.

יריב לוין: אתה רוצה חמש דקות הפסקה?

משולם נהרי: את כל זה אני עושה בשבילך.

משולם נהרי: אני מזכיר את ההסכם עם ההסתדרות מחודש נובמבר 2018, שבמסגרתו התחייבו משרדי הממשלה לביצוע שלל צעדים שמטרתם הגברת הבטיחות ושמירה על חיי אדם.

משולם נהרי: נכון לסוף 2019 הושלמו סעיפים רבים בהסכם זה, ומקצת הסעיפים שעדיין נותרו פתוחים נמצאים כיום בעבודה אינטנסיבית במינהל הבטיחות על מנת להביאם לסיום בהקדם האפשרי.

משולם נהרי: להלן פירוט סטטוס הביצוע של הסעיפים בהסכם.

משולם נהרי: אני יוצא מתוך נקודת הנחה שאתה מכיר את ההסכם ואת סעיפיו, ואני מאמין – אני מכיר אותך – שתוכל גם לעקוב אחרי מה שבוצע ומה שלא בוצע.

יריב לוין: כדאי לרשום.

משולם נהרי: כן.

משולם נהרי: הדבר הראשון: הוספה ואיוש של תקני מפקחים – בוצע.

משולם נהרי: 60 תקנים שהוקצו על ידי משרד האוצר הועברו למינהל הבטיחות.

משולם נהרי: 50 מתוכם כבר שימשו לקליטת מפקחים חדשים.

משולם נהרי: בשנת 2019 נפתחו קורסי הכשרה מקצועיים למפקחים החדשים – בחודש יוני ל-36 מפקחים ובנובמבר ל-14 מפקחים – אשר הקיפו תכנים מקצועיים רבים בתחומי הבנייה, התעשייה, הבריאות התעסוקתית, חקלאות, רגולציה, חקירת תאונות ועוד.

משולם נהרי: כיום מצבת המפקחים עומדת על כ-110, מהם 80 מפקחים הם ורסטיליים.

משולם נהרי: בשנת 2020 צפויים להיקלט מפקחים נוספים לפי ההסכם.

משולם נהרי: עם זאת, 17 תקנים נוספים שעליהם דובר במסגרת ההסכם עדיין לא הועברו ממשרד האוצר.

משולם נהרי: הנושא השני: מאבק ברישיונות עגורנאי צריח מזויפים – בוצע.

משולם נהרי: הוראות הבטיחות בעבודה (חובת עגורנאי מוסמך לשאת תעודה מזהה וזיהויו), התשע"ט–2019, נכנסו לתוקף ב-21 במאי 2019, ובהתאם להן חייב מפעיל העגורן לשאת עימו רישיון מטעם מינהל הבטיחות או רישיון נהיגה, ומנהל העבודה חייב לאמת את זהותו ואת פרטי הסכמתו.

משולם נהרי: על מנת להקשות על זיופים הוקם מאגר ממוחשב שבו מופיעים פרטיהם של מפעילי העגורנים המורשים לשם אימות תוקף הרשאתם מול התעודה הנמצאת ברשותם.

משולם נהרי: עבור עגורנאים שאינם בעלי רישיון נהיגה הונפקו רישיונות קשיחים מטעם המינהל ברמה טכנית גבוהה.

משולם נהרי: אמצעים אלו מקשים מאוד את זיוף התעודות.

משולם נהרי: חקיקה בנוגע להעסקת עגורנאים דרך חברות כוח אדם ייעודיות – בוצע.

משולם נהרי: אנחנו בסעיף השלישי, אוסאמה.

משולם נהרי: גם זה בוצע.

יריב לוין: חבר הכנסת סעדי.

יריב לוין: חבר הכנסת הורביץ וחבר הכנסת סעדי, סגן השר משיב על שאילתה שהגיש לו חבר הכנסת סעדי.

יריב לוין: השאילתה גם כך מורכבת והתשובה עוד יותר מורכבת.

יריב לוין: הנתונים רבים, הפרטים רבים אפילו יותר.

יריב לוין: גם בשיא הריכוז זה קשה; ככה – אין סיכוי, יהיה האדם מוכשר ככל שיהיה.

יריב לוין: תכף אציע לסגן השר לחזור מהתחלה כדי לוודא שהכול ברור.

ניצן הורוביץ: אני מתנצל.

משולם נהרי: אני מציע שבסיום אבחן אותו.

משולם נהרי: אם הוא לא ידע פרטים מזהים או משהו כזה אצטרך לחזור מהתחלה.

משולם נהרי: בדרך כלל היו עושים את זה במערכת החינוך בבתי הספר של אז, עם קום המדינה, שאם תלמידים לא הקשיבו או איבדו חלק מהשיעור, אז היו חוזרים על השיעור על חשבון ההפסקה.

משולם נהרי: בכל אופן, סעיף ג', חקיקה בנוגע להעסקת עגורנאים דרך חברות כוח אדם ייעודיות – בוצע.

משולם נהרי: החוק עבר והדרישות לקבלת היתר פורסמו.

משולם נהרי: הוקמו כ-60 חברות שנמצאות בפיקוח של מינהל ההסדרה ומינהל הבטיחות.

משולם נהרי: מבצע בנייה הרשום כקבלן ג5 יחויב במינוי ממונה בטיחות – גם בוצע.

משולם נהרי: קיימת הנחיית אכיפה לחייב במינוי ממונה בהתאם למצב הבטיחותי באתר, כך שמפקחי המינהל הונחו לדרוש מינוי ממונה על בטיחות במצבים של ליקויים רבים גם בלי קשר לשאלת סיווגו של הקבלן המבצע.

משולם נהרי: כ-200 חברות פעילות מעסיקות ממונה בטיחות כנדרש בהתאם לסיווגן, וחברות נוספות קיבלו פטור מהדרישה, ככל שאינן מפעילות אתרים פעילים.

משולם נהרי: הנושא נבדק בביקורי פיקוח שוטפים.

משולם נהרי: הגברת הפיקוח על אתתים – בוצע.

משולם נהרי: הנושא חודד כדגש אכיפה למפקחים.

משולם נהרי: בעשרות מקרים איתר מפקח של מינהל הבטיחות אתת ללא תעודה בעת ביקור באתר.

משולם נהרי: במקביל קידם מינהל הבטיחות מהלך לאסור על עובדים זרים, שלא קיבלו היתר לעבודה בתחומים אלו, לעסוק בתחום.

משולם נהרי: קידום הצעת חוק לחיוב בעוזרי בטיחות – בוצע.

משולם נהרי: אני רואה את השר אבי מקשיב, כן?

משולם נהרי: זה ההסתדרות, יכול להיות שגם היית שותף לזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מסכים, זה הסכם שלי.

משולם נהרי: זה הסכם שלך, אני מדייק.

יריב לוין: אדוני השר, אם תרצה לפרט לגבי ההסכם, גם את זה נאפשר.

אוסאמה סעדי: אולי השר יעלה.

יריב לוין: כן, זה מה שאני אומר, נאפשר לו.

משולם נהרי: בסוף חודש מאי האחרון נכנסה לתוקף חובת מינוי עוזר בטיחות למנהל עבודה באתרי בנייה שגובהם אמור להתנשא מעל שבעה מטרים ושטחם מעל 1,000 מטרים, מתוקף חוק ארגון הפיקוח על העבודה (תיקון מס' 11 – הוראת שעה), התשע"ט–2018.

משולם נהרי: בהתאם לחוק פורסמה רשימת תיוג, הוכרו מוסדות הכשרה ופורסם סילבוס.

משולם נהרי: נכון להיום יש כ-8,500 עוזרי בטיחות, והמינהל מקיים, במסגרת ביקורי הפיקוח, בקרה אחר נושא זה באופן חסר פשרות.

משולם נהרי: המינהל מודע לכך שקיים כיום ביקוש לעוזרי בטיחות רבים נוספים ופעל במסגרת סמכויותיו להכרה בתוכניות לימודים ובמוסדות הכשרה מתאימים וליצירת מסלול הכשרה מודולרי בענף שיכלול עבודה כעוזר בטיחות כשלב הכרחי.

משולם נהרי: הגברת המודעות באמצעות הפעלת קו חם – בוצע.

משולם נהרי: המוסד לבטיחות וגהות הקים בתיאום עם המינהל את מיזם קו החיים – קו חם באינטרנט ובאפליקציה לדיווח על הפרות בטיחות או ליקויי בטיחות באתרי בנייה.

משולם נהרי: מטרת המיזם היא להעלות את הנושא לסדר-היום ולערב את כלל הציבור בהתמודדות עם תופעת תאונות העבודה.

משולם נהרי: כלל הדיווחים מהמיזם מגיעים למינהל הבטיחות ומטופלים על ידיו בזמן אמת.

משולם נהרי: מהקמתו ובמהלך שנת 2019 התקבלו בקו החיים מעל 700 דיווחים, והם הביאו לסגירתם של מעל 75 אתרי בנייה באמצעות צווי בטיחות שהוטלו על ידי מפקחי המינהל.

משולם נהרי: שיפור הממשק עם רשם הקבלנים – בוצע.

משולם נהרי: מידע על אודות קבלנים מפירי בטיחות מועבר לרשם הקבלנים במשרד השיכון על מנת להמשיך את הטיפול בהם.

משולם נהרי: על בסיסו של המידע שהועבר ממינהל הבטיחות נשללו למשל לצמיתות רישיונותיהם של קבלנים מסוימים והותלו לשלוש שנים רישיונותיהם של נוספים.

משולם נהרי: כמו כן הותלו על תנאי רישיונותיהן של חברות נוספות וקבלנים נוספים זומנו לשימוע.

משולם נהרי: תהליך זה נמשך ביתר שאת במהלך שנת 2020.

משולם נהרי: מבצעים לאכיפה מוגברת של חוק שעות עבודה ומנוחה באתרי הבנייה – בוצע.

יריב לוין: סליחה, אני מבקש שקט, אי-אפשר לשמוע.

משולם נהרי: מבצעים לאכיפה מוגברת של חוק שעות עבודה ומנוחה באתרי הבנייה – בוצע.

משולם נהרי: בשנת 2019 התבצעו מבצעי אכיפה רבים בשיתוף עם מינהל הסדרה ואכיפה בזרוע העבודה.

משולם נהרי: הנושא ימשיך להיאכף בשנת 2020 כחלק ממטלת הפיקוח השוטפת באתרי הבנייה ברחבי הארץ.

משולם נהרי: קריטריונים חדשים להרחבת בודקי המנופים – בוצע.

משולם נהרי: במסגרת המדיניות להרחבת מספר בודקי המנופים במהלך שנת 2019 גדל מספר בודקי המנופים ל-21, מ-11 לפני שנתיים, ונערכים שינויים נוספים לשם הגדלה נוספת.

משולם נהרי: יצוין כי המינהל לא נתקל בפניות מהענף בנושא זה.

משולם נהרי: פיגומים – הפיכת התקן האירופי למחייב.

משולם נהרי: בעקבות תיקון התקנות נכנס לתוקף ביולי 2019 איסור השימוש בפיגומים שאינם עומדים בתקן במבנים שגובהם 30 מטרים ומעלה.

משולם נהרי: מכון התקנים הישראלי היה אמור לקיים בדיקות ולאשר ליבואנים או יצרני פיגומים עמידה בתקן ישראלי 1139.

משולם נהרי: לצערנו מכון התקנים לא עמד בהתחייבות זו, וכיום אין ביכולתנו לקיים את הבדיקה הפיזית הנדרשת לצורך העמידה בתקן.

משולם נהרי: בימים אלו בוחן משרד העבודה את האפשרויות העומדות בפניו, לאור כניסתה הצפויה לתוקף של הפעימה השנייה של התקנות בסוף החודש הנוכחי לגבי פיגומים בגובה שמונה מטרים ומעלה.

משולם נהרי: הגבלת השתתפות במכרזי חשכ"ל לקבלנים בהתבסס על הפרות בטיחות קודמות – בוצע.

משולם נהרי: גובשו תנאים להכרה בקבלן מוכר לעבודות בנייה עבור הממשלה על בסיס הפרות וצווי בטיחות של הקבלן.

משולם נהרי: המנגנון קובע כי קבלנים בעלי היסטוריית בטיחות בעייתית לא יוכלו לגשת למכרזי החשב הכללי.

משולם נהרי: לאחרונה החשכ"ל ביצע שינוי, כך שהמינהל כבר יגיש לו רשימת קבלנים עם הגשת המידע לרשם הקבלנים.

משולם נהרי: שינוי תקנות הבטיחות לקביעת מדרג האחריות הכולל את מזמין העבודה – טופל ויופץ בימים הקרובים להערות הציבור ולמשרד המשפטים.

משולם נהרי: השתלמות בטיחות בסיסית – בביצוע.

משולם נהרי: נכון להיום, רובם המכריע של פועלי הבניין המגיעים מסין וממולדובה עוברים הדרכות במדינת המוצא.

משולם נהרי: לגבי הדרכות בטיחות לעובדים פלסטינים – משרד העבודה והרווחה, בשיתוף פעולה עם המינהל האזרחי, מקדם פיילוט בנושא.

משולם נהרי: הקמת צוות מקצועי לגיבוש המלצות רשתות מגן לעבודה בגובה – בנושא סוכם על הכנסת רשתות לאחר יישום תקן ישראלי לפיגומים בשטח.

משולם נהרי: תיקוני חקיקה בעניין תחזוקה ותקינות מנופים – בביצוע.

משולם נהרי: גורמי המקצוע במינהל כתבו שני דוחות RIA אשר מסדירים את כלל היבטי תחזוקת העגורן, ובין היתר – להכניס בעלי תפקידים נוספים שעיסוקם יהיה טעון אישור.

משולם נהרי: פעולות נוספות – אוסאמה, גם את זה חשוב לשמוע, דברים שלא קשורים להסכם.

משולם נהרי: פעולות נוספות שביצע המינהל להגברת הבטיחות בענף הבנייה – – –

יריב לוין: וזה, אגב, החלק העיקרי של התשובה.

יריב לוין: עד עכשיו היינו במבוא.

אוסאמה סעדי: זה הליבה.

משולם נהרי: כן, זאת התוספת.

יריב לוין: תכף נשמע.

משולם נהרי: ותכף תדע אם התוספת מרובה על העיקר.

משולם נהרי: פעולות נוספות שביצע מינהל הבטיחות להגברת הבטיחות בענף הבנייה במהלך 2019 ושלא הופיעו בהסכם: ממשק עם יחידת פלס – פועלים ללא סיכון – במשטרת ישראל, להב 433.

משולם נהרי: יחידת החקירות המשותפת למשרד העבודה והרווחה ולמשטרת ישראל הוקמה בתחילת שנת 2019 כחלק מיחידת להב 433.

משולם נהרי: היחידה עוסקת בחשיפת פרשיות רחבות היקף בענף הבנייה, בחקירת תאונות קטלניות ובהפקת לקחים ותובנות להגברת הבטיחות באתרים, וכן מבצעת פעולות אכיפה משותפות עם חוקרי משרד העבודה והרווחה בשטח.

משולם נהרי: אכיפה מוגברת באמצעות פעולות אכיפה משולבות בשנה האחרונה ערך מנהל הבטיחות מגוון פעולות אכיפה משולבות, בין היתר עם רגולטורים נוספים – משטרת ישראל, חוקרי ביטוח לאומי, מינהל ההסדרה והאכיפה, רשות המיסים ועוד.

משולם נהרי: פעילות נגד בעלי תפקידים מוסמכים – המינהל פועל כנגד בעלי תפקידים אשר מקבלים את הסמכתם ממינהל הבטיחות אך לא פועלים בהתאם לדרישות החוק, הנהלים ועוד.

משולם נהרי: כך למשל ננקטו צעדים מינהליים כנגד מנהלי עבודה ומפעילי עגורן שפעלו בניגוד לדרישות המקצועיות.

משולם נהרי: הסנקציות נעו בין התליה עד שלילה בפועל של רישיונות בעלי התפקידים.

משולם נהרי: הסדרת עיצומים כספיים – העיצומים מוטלים על מבצעי העבודה המפירים את תקנות הבטיחות מאז ינואר 2018.

משולם נהרי: העיצום הכספי מהווה אמצעי אכיפה יעיל ומהיר, המיועד להוות סנקציה קלה להפעלה לצורך אכיפה מינהלית של דיני העבודה, ובכלל זה דיני הבטיחות בעבודה, במקרים שאינם מתאימים להליך הפלילי.

משולם נהרי: במהלך שנת 2020 הוטלו יותר מ-100 עיצומים.

משולם נהרי: הגברת הידע המקצועי של בעלי התפקידים בבטיחות – במסגרת תוכנית המאבק בתאונות הבנייה המינהל מעודד את הממונים על הבטיחות לבצע השתלמות מקצועית בענף הבנייה על ידי מבחני תמיכה.

משולם נהרי: איסור העסקת בני נוער באתר הבנייה – המהלך לתיקון התקנות שהוביל המינהל אל מול ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בכנסת נועד לאסור בתכלית את העסקתם של בני נוער באתר הבנייה, וכך למנוע אפשרות של היפגעותם במהלך העבודה.

משולם נהרי: הנושא נבדק בשטח.

משולם נהרי: פעילות האכיפה והפיקוח של מינהל הבטיחות בחודשים ינואר–יוני 2020 – בתקופה ינואר–יוני 2020 חלה עלייה של 41% במספר ביקורי הפיקוח בכלל ענפי המשק מ-6,492 ביקורים ל-9,127 ביקורי פיקוח, ובתקופה הזאת חלה עלייה של 74% במספר ביקורי הפיקוח בענף הבנייה מ-3,362 ל-5,855 ביקורי פיקוח.

משולם נהרי: כידוע, הצעדים השונים שאותם מוביל ויוזם המשרד בשנים האחרונות דורשים בחלקם תהליכי הטמעה ארוכי טווח, וחלקם נכנסו לתוקף אך בשנה האחרונה או בחודשים האחרונים.

משולם נהרי: זהו תהליך מתמשך שמטרתו להביא לשיפור בתחום הבטיחות בכלל ובענף הבנייה בפרט, תוך שינוי תרבות הבטיחות בקרב כלל השחקנים בענף.

משולם נהרי: מדובר בשינוי עומק שאורך זמן, הדורש עשייה נחושה וכן את מעורבותם של שותפים רבים לדרך, גם במישור הפרלמנטרי.

משולם נהרי: משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים ימשיך לפעול לצמצום היקף הנפגעים מתאונות עבודה בענף הבינוי ובכלל, כדי שכל עובד הקם לעמל יומו ישוב אל ביתו ומשפחתו בריא ושלם.

יריב לוין: חבר הכנסת סעדי, לא, לא, לא.

יריב לוין: זה באמת אתגר – – –

אוסאמה סעדי: ובייחוד המשפט האחרון – אנחנו מקווים שכל העובדים יחזרו בריאים ושלמים לביתם.

אוסאמה סעדי: תודה רבה, אדוני סגן השר.

יריב לוין: נכון.

יריב לוין: אני באמת חושב, חבר הכנסת סעדי, שהשאילתה הייתה חשובה, ואני מודה לאדוני סגן השר על תשובה מאוד מאוד מפורטת, שמעידה על עשייה אמיתית, כי הנושא הוא נושא כואב באמת ומחייב טיפול.

אוסאמה סעדי: הנושא חשוב, אדוני היושב-ראש, ולכן, כפי שאתה יודע, הסכמנו עם יו"ר ועדת העבודה והרווחה, חברי חיים כץ, שאנחנו נקים ועדת משנה מיוחדת לנושא הזה של מאבק בתאונות עבודה.

יריב לוין: חשוב מאוד, ובהחלט הכנסת תעשה כל שניתן בעניין הזה.

יריב לוין: אדוני סגן השר, תודה רבה.

יריב לוין: אני מזמין את שר המשפטים אבי ניסנקורן, שמבקש גם הוא להתייחס לנושא הזה.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: לאחר מכן אנחנו נעבור לחקיקה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה, יו"ר הכנסת, ותודה גם על השאילתה בנושא הזה ועל התשובה המפורטת של סגן השר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מכיוון שזה נושא שליוויתי וזה הסכם שאני חתום עליו, אז ראשית אני מברך על החלקים הרבים שיושמו, אבל אני רוצה להדגיש שני חלקים שלא יושמו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שני החלקים שלא יושמו הם שני חלקים מאוד מאוד מרכזיים, ואני מאוד מצר על זה שהם לא יושמו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שצריכים – אני אפנה גם לשר, וכמובן לסגן השר, שיפעלו ליישם את זה בצורה מיידית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: צריכים להבין איך נראים פיגומים בישראל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: פיגומים בישראל נראים כמו שנראו פיגומים לפני 60 ו-70 שנה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה הולך ורואה פיגומים של קרשים עם מוטות מתכת, לפעמים בחיבורים לא נכונים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: והרבה מאוד מהתאונות זה נפילה מפיגומים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כשיש לך פיגומים בסטנדרט אירופי, זה משהו אחר לגמרי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כשאנחנו העברנו בהסכמה פיגומים בסטנדרט אירופי ועשינו חוק – על פי חוק חייבים פיגומים בסטנדרט אירופי – – –

יריב לוין: מה זה אומר סטנדרט אירופי?

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה אומר שזה פיגומי מתכת, אין קרשים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה פיגומי מתכת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כשיש לך – כשאתה הולך, אתה צועד על מתכת, וגם בצד שפונה לרחוב זה מתכת שתי וערב ואתה לא יכול ליפול.

אברהם (אבי) ניסנקורן: היום יש לך שורה כזאת ואתה יכול ליפול, ולכן זה קריטי, צורת הפיגומים.

יריב לוין: למה זה לא קרה?

יריב לוין: זה נשמע דבר אלמנטרי ממש.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז אם אתה שואל אותי, זאת הפקרות, כי ההסכם היה – –

אוסאמה סעדי: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – ההסכם היה – שנייה, זה לא תירוץ.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ההסכם היה בסוף 2018, עבר חוק שחייב את זה, ומכון התקנים היה צריך לקבוע את הסטנדרט.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הסטנדרט שמכון התקנים היה צריך לקבוע זה בעיקר סטנדרט המעבר, שמי שרוצה לשדרג את הפיגומים הקיימים שלו – איך הוא משדרג אותם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: התחלנו את זה בהדרגה – – –

יריב לוין: אבל למה צריך סטנדרט?

יריב לוין: הרי יש פיגומים אירופיים ותקן אירופי.

יריב לוין: למה אי-אפשר – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא, אבל בעלי פיגומים קיימים ביקשו – וזו בקשה לגיטימית, יש להם מלאי פיגומים – לקחת את הפיגומים הקיימים ולשפץ אותם, ואתה יכול, אם אתה עומד בסטנדרט.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל אנחנו בהפקרות שלא מחייבים בתקן האירופי, ואנחנו אחרי שנתיים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שתבינו, רוב התאונות זה שם.

יריב לוין: זה נורא.

יריב לוין: זה פשוט נורא.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הדבר השני שלא יושם, ושמעת גם את התשובה – יעקב, אני באמצע תשובה בנושא הזה.

יריב לוין: חבר הכנסת יעקב אשר, מכובדי, אנא.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הדבר השני שלא יושם זה רשתות המגן.

יריב לוין: רגע, חבר הכנסת סעדי, אולי באמת תקיימו דיון מיידי בנושא הזה בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, ובוא נראה איך פותרים את זה.

יריב לוין: זה נראה לי לגמרי – – –

אוסאמה סעדי: אדוני, השר, אדוני השר – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: רק שנייה, אני רוצה להשלים.

אוסאמה סעדי: לא, אדוני השר, רק מידע.

אוסאמה סעדי: אנחנו קיימנו דיון בוועדת העבודה והרווחה, ואחרי זה נפגשנו עם כבוד שר העבודה איציק שמולי.

אוסאמה סעדי: הם אמרו שמשרד העבודה עכשיו עובד עד סוף החודש, כי כפי שאמר כבוד שר המשפטים, בסוף החודש למעשה התקנות האלה מסתיימות, ואז יש – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא, יש חובה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עד סוף החודש החובה היא כבר לא גובה של שלושה מטרים – החובה היא גם בבניינים יותר נמוכים.

אוסאמה סעדי: עד שמונה מטרים.

יריב לוין: זה לא קורה גם בבניינים הגבוהים כרגע, אני מבין.

יריב לוין: אדוני סגן השר, אני הייתי מבקש ממך ממש באופן אישי לקחת את העניין הזה כפרויקט.

יריב לוין: זו פעולה שיכולה להתבצע כמעט מהיום למחר – –

אוסאמה סעדי: מיידי, אדוני היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: אין זמן.

יריב לוין: – – זה פשוט נורא.

משולם נהרי: – – –

יריב לוין: אבל רבותיי, צריך לקרוא למכון התקנים ולדעת שהדבר הזה נגמר, אם אכן זו הבעיה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הדבר השני זה רשתות המגן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עוד פעם, כבודו היה שר התיירות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה מסתובב באירופה, מה אתה רואה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה רואה פיגומים ואתה לא רואה את הבניין.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה רואה מאחורי הבניין, על הפיגומים, אתה רואה איזושהי תמונה, אבל זו רשת מגן, שלא תוכל ליפול.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש רשתות מגן גם למטה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מה התשובה ששמעתי?

אברהם (אבי) ניסנקורן: שרשתות המגן יהיו אחרי הפיגומים.

משולם נהרי: נכון – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה מבין?

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו, אני חייב להגיד – – –

יריב לוין: פשוט נשמע בלתי נתפס.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו, אני חייב להגיד שיושבים פה ונותנים תשובה ארוכה, ובסוף, הלב של ההסכם הזה זה הפיגומים ורשתות המגן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הלב של ההסכם הזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בלי הפיגומים ורשתות המגן אנחנו נראה נפילות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו אני חייב להגיד עוד משהו: סביבת עבודה משפיעה על איכות העבודה ועל איך שהדברים נעשים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כשהפיגומים נראים ככה אז גם המנטליות של העבודה נראית ככה וגם ההגנה על הסביבה – כי גם נפלו על אנשים, על אזרחים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני בא ואומר: מכל התשובה הזאת אני לא יצאתי אופטימי, כי הנושא של הפיגומים, אחרי שנתיים כבר היה צריך להיות מאחורינו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה לא תירוץ – מכון התקנים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הנושא של רשתות המגן היה צריך להיות מאחורינו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו במדינת ישראל לא יכולים – זאת הייתה הליבה, הליבה של הרפורמה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לכן אני אומר בכאב: עשו הרבה דברים, אך דווקא הדבר הכי חשוב – איך נראים הפיגומים, כי 70% מהתאונות זה נפילות מגובה, ורשתות המגן המשלימות – לא נעשה.

אוסאמה סעדי: אדוני השר, אני מסכים לכל מילה שאמרת, במיוחד כשחלק גדול מההרוגים בתאונות עבודה זה עקב נפילה מגובה ובגלל הפיגומים.

אוסאמה סעדי: אמרנו שעד 26 ביולי התקנות האלה מסתיימות, זאת אומרת שאחרי 26 ביולי אין תקן חדש, אין פיגומים חדשים.

אוסאמה סעדי: יש כאוס רציני בענף הזה של הפיגומים.

יריב לוין: פשוט איום ונורא.

אוסאמה סעדי: לכן אני מקבל את ההמלצה ואת ההצעה של כבוד היושב-ראש לקיים דיון דחוף ביותר בנושא הזה עם משרד העבודה והרווחה.

יריב לוין: הייתי מבקש, אדוני סגן השר – – –

משולם נהרי: אנחנו נקיים דיון במשרד לבדוק את הנושא הזה.

אוסאמה סעדי: תודה.

יריב לוין: ואם צריך – לרתום את מכון התקנים ואת כל מי שצריך.

יריב לוין: זה פשוט לא יעלה על הדעת המצב הזה.

יריב לוין: כל יום פה הוא סכנה גדולה.

סמי אבו שחאדה: – – – ספציפית בנושא הזה יהיה אפשר לקחת מכון אחר.

סמי אבו שחאדה: אני יודע שמכון התקנים חנוקים כל הזמן ומתלוננים כל הזמן על הלחץ.

סמי אבו שחאדה: אולי ספציפית לנושא הזה אפשר לקחת מכון אחר – מהטכניון, מאיפשהו – רק לעניין של הפיגומים, כדי שזה ייגמר ויתקדם.

יריב לוין: את זה יבדקו שם בוועדה.

יריב לוין: אני לא יודע אם זה אפשרי חוקית, אין לי מושג – –

סמי אבו שחאדה: גם אני לא יודע.

יריב לוין: – – אבל אני אומר דבר אחד באופן ברור: זה פשוט חייב להסתיים.

יריב לוין: אתה יודע, לפעמים אתה אומר שהמקסימום שאפשר לעשות זה להסביר וזה כדי לקוות שיהיו פחות תאונות.

יריב לוין: פה יש משהו שהוא מציל חיים ממש באופן מיידי.

יריב לוין: אגב, זה גם ישפר את החזות של הדברים.

יריב לוין: אני הייתי מחייב בתוך התקנות שתהיה ברשת הזאת גם איזו תמונה של הבניין כפי שהוא עתיד להיראות בסיום.

יריב לוין: גם המראה הכולל ייראה כפי שצריך.

יריב לוין: התוצאה תהיה מצילת חיים ממש.

יריב לוין: יפה שעה אחת קודם.

יריב לוין: אדוני סגן השר, אני מרשה לעצמי להפקיד את זה בידיך הנאמנות.

יריב לוין: אני יודע שאם כך יהיה הדבר גם באמת יקרה.

יריב לוין: תודה רבה, חברות וחברי הכנסת.

יריב לוין: עד כאן פרק השאילתות לשלב הזה.

יריב לוין: [הצעת חוק פ/133/23; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן להצעות חוק לדיון מוקדם.

יריב לוין: הראשונה שבהן: הצעת חוק פנייה לגופים ציבוריים באמצעי קשר דיגיטליים (תיקון – פנייה באמצעי קשר לא דיגיטליים), התש"ף

יריב לוין: –2020, הצעתם של חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי ומשה אבוטבול.

יריב לוין: ההצעה מובאת לכאן בתמיכת הממשלה, ויציג אותה חבר הכנסת מלכיאלי.

יריב לוין: בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת משפרת הצעת חוק קודמת שעברה כאן בכנסת, שחייבה את משרדי הממשלה לקבל בקשות מהציבור על ידי מייל, מפניות רבות שהגיעו אליי מהציבור – מאנשים בעלי מוגבלויות, מקשישים, מעולים וגם מאנשים שלא מחזיקים אינטרנט ואין להם גישה אליו ישירות, ולכן אין להם אפשרות להגיש בקשות למשרדי הממשלה ולבנקים.

מיכאל מלכיאלי: הצעת החוק הזאת נועדה לחייב את משרדי הממשלה, את הבנקים ואת שאר הגופים הגדולים במשק להחזיק אצלם פקס כדי לאפשר גם לאנשים ללא גישה לאינטרנט או למיילים להגיש את הבקשה שלהם.

מיכאל מלכיאלי: אחרי שיש ההמצאה הגאונית, נקרא לזה, של fax to mail, אז גם אין הבעיה שמחוקקי החוק הקודמים חששו ממנה: דפים שיתבז

מיכאל מלכיאלי: בזו סתם.

מיכאל מלכיאלי: זאת הצעת חוק חברתית מאוד שתעזור לאותם אנשים מוחלשים.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להודות קודם כול לשר המשפטים אבי ניסנקורן על תמיכתו בחוק, על הרגישות הידועה שלו לאותו ציבור מוחלש – אנשים בעלי מוגבלויות או עולים חדשים שאין להם יכולת להגיש את הבקשות.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להודות לך, שר המשפטים, ולכל החברים בוועדת השרים, לאדוני השר דודי אמסלם, לשר האוצר ולצוות שלו תמיר ועידן, לעו"ד יוני משריקי, שעזר בקידום החוק הזה, ולעו"ד והמגשר עקיבא חופי.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: השר המשיב הוא דודי אמסלם.

שרן השכל: נמצא?

שרן השכל: בבקשה.

דוד אמסלם: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני קודם כול שמח ומודה לחבר הכנסת מלכיאלי על הצעת החוק הזאת.

דוד אמסלם: הצעת החוק הזאת באה להסדיר את המצב הבא: מדינת ישראל מתקדמת בכל מה שנקרא "האמצעים הדיגיטליים".

דוד אמסלם: אנחנו כמו כל העולם הולכים לשם, ומכוונים את כל המערכות הציבוריות וגם הפרטיות לעבור למערכות דיגיטליות, בוודאי בכל מה שקשור לשירות מרחוק וכו'.

דוד אמסלם: עידן הקורונה, דרך אגב, מציף את זה – מציף את הצורך בדבר הזה מבחינת הדחיפות – אבל עקרונית גם בלי הקורונה לשם העולם הולך.

דוד אמסלם: איך אמרתי?

דוד אמסלם: עוד כמה שנים לא רבות, מי שלא יהיה שם יהיה לו קשה לחיות.

דוד אמסלם: זה לא שלא יהיה לו נוח, אלא הוא פשוט לא כל כך יוכל להתנהל בחיי היום-יום.

דוד אמסלם: אבל מה שקורה, בתקופת הביניים יש אוכלוסייה – בעיקר אוכלוסייה מבוגרת, ויש אוכלוסייה חרדית וגם במגזר הערבי – שעדיין לא מחוברת לעולם הדיגיטלי.

דוד אמסלם: אנשים מבוגרים עדיין לא שם, ואני מניח שיהיה להם מאוד קשה להיות שם אם לא יעזרו להם.

דוד אמסלם: יש גם אוכלוסיות שבאופן מובהק – כפי שאמרתי, העולם החרדי זה כתפיסה, בוודאי בהיבטים מסוימים של האינטרנט וכו'.

דוד אמסלם: גם האוכלוסייה הערבית, שחלקה פחות מתחברת לזה.

דוד אמסלם: לכן הצעת החוק באה להסדיר שבמצב הביניים, כרגע – אני מניח שזה ילך וייפתר לאט-לאט.

דוד אמסלם: אם היה פלוני או אלמוני שהיה פונה באמצעות פקס או משהו כזה – למרות שאין היום פקסים, אבל עדיין יש מקומות שיש להם, אז הוא ימשיך לקבל אותו שירות בלי קשר לקדמה.

דוד אמסלם: זאת אומרת, אנחנו מתקדמים בכל מדינת ישראל בכל האפיקים, אבל מי שנשאר עדיין מאחור, שיהיה לו אמצעי קשר.

דוד אמסלם: אני רוצה לספר לכם משהו שקרה לי כשהייתי שר התקשורת.

דוד אמסלם: בתחילת תקופת הקורונה פנו אליי חברות הסלולר.

דוד אמסלם: אני הטלתי עליהן כל מיני מגבלות של שיווק וכדומה.

דוד אמסלם: באותה תקופה דאגנו יותר לרצף התפקודי, ופחות הדאיג אותי אם מישהו יעבור מחברה לחברה ויהיה מבצע כזה או אחר.

דוד אמסלם: מה שקרה זה שהם ביקשו ממני לשלוח את כל החשבונות באופן דיגיטלי, בלי מכתבים; שמי שירצה יקבל מכתב, כלומר שהוא ייזום, שהוא יהיה האקטיבי בעניין.

דוד אמסלם: בתחילת הדרך חשבתי שזה בסדר, לא ראיתי בזה טעם לפגם, אז החלטתי שנעשה את זה, ועשינו שימוע, ואז קיבלתי הרבה הערות מהציבור – בעיקר, כפי שאמרתי, מגופים שמייצגים אוכלוסייה מבוגרת יותר, שזה הקשר שלה עם אותן חברות.

דוד אמסלם: באמת קיבלתי את העניין.

דוד אמסלם: לאחר שהם פנו אליי הבנתי את המצוקה, הבנתי שהם צודקים וביטלנו את העניין הזה.

דוד אמסלם: גם כשאנחנו מתקדמים לכיוון הקִדמה אנחנו לא צריכים לשכוח את האנשים שעדיין לא מחוברים ולתת להם את התקופה הזאת – בוודאי כמה שנים טובות קדימה – גם להתחבר או להיות בקשר באמצעים יותר מיושנים.

דוד אמסלם: אז אני רוצה להודות לחבר הכנסת מלכיאלי על הצעת החוק הזאת.

סמי אבו שחאדה: אני נמנה עם אלה שהם כן בעולם הקדמה, אבל לי יש בעיית עיניים.

סמי אבו שחאדה: המערכת הזאת למשל – להפך, החוק הזה מצוין בשביל אנשים כמוני.

סמי אבו שחאדה: אני תומך.

סמי אבו שחאדה: אני אומר שיהיו כל הזמן אנשים שהעולם הדיגיטלי הזה לא יהיה טוב בשבילם, ושירות אנושי יכול לעזור להם מאוד גם אם הם בתוך העולם הדיגיטלי, כי הם לא יכולים, זה עולם שהוא לא מונגש לכולם.

סמי אבו שחאדה: להפך, ההצעה היא מצוינת, אני בעדה לגמרי.

סמי אבו שחאדה: אני רק אומר שזה לא רק עניין אם יש לך אינטרנט או לא, זה הרבה מעבר.

דוד אמסלם: אני אומר – אתה צודק.

דוד אמסלם: תראה, חבר הכנסת אבו שחאדה, בגדול אנחנו בעולם של קדמה, מסתכלים קדימה, כפי שאמרתי.

דוד אמסלם: אם אתה רוצה, אני אתן עוד שני משפטים.

דוד אמסלם: כשהייתי במשרד התקשורת הובלנו וקידמנו את מה שנקרא דור 5 וכו', ואני אמרתי את המשפט הבא, והוא נכון:

דוד אמסלם: מי שלא יהיה בקִדמה לא יוכל לחיות כל כך.

דוד אמסלם: צריך להבין: זה לא שיהיה לו קשה, הוא כמעט יתנתק מהעולם.

דוד אמסלם: לכן אני אומר: בשלב הזה – זה ייקח כמה שנים, אבל בתקופה הזאת, כפי שאתה אומר, אנחנו בוודאי רוצים קדמה, אחרת אנחנו ננתק את מדינת ישראל מהעולם.

דוד אמסלם: אין לנו עניין להיות עולם שלישי.

דוד אמסלם: אז בוודאי ובוודאי שזה מביא רווחה עצומה לרוב המוחלט של מדינת ישראל ולאוכלוסייה שלה, אבל בתקופת הביניים יש אנשים שלא יודעים להתחבר לזה, אז עדיין אתה משאיר להם את האופציה לשלוח פקס או לקבל מכתב.

דוד אמסלם: כן, זאת הכוונה שלנו פה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לשר המקשר בין הממשלה לכנסת דוד אמסלם.

שרן השכל: אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק פנייה לגופים ציבוריים באמצעי קשר דיגיטליים (תיקון – פנייה באמצעי קשר לא דיגיטליים), התש"ף–2020, בתמיכת ממשלה.

שרן השכל: נא להצביע – בעד או נגד.

שרן השכל: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 22 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק פנייה לגופים ציבוריים באמצעי קשר דיגיטליים (תיקון – פנייה באמצעי קשר לא דיגיטליים), התש"ף

שרן השכל: –2020, לוועדת המדע והטכנולוגיה נתקבלה.

שרן השכל: התוצאה היא 22 בעד, נגד – אפס.

שרן השכל: ההצעה עברה.

שרן השכל: אני מוסיפה להצבעה את חבר הכנסת יעקב אשר, את חבר הכנסת יבגני סובה ואת חבר הכנסת אלי אבידר.

שרן השכל: 25 בעד, אפס נגד.

שרן השכל: הצעת החוק עוברת לוועדת המדע והטכנולוגיה.

מיכאל מלכיאלי: – – –

שרן השכל: כן כן.

שרן השכל: לוועדת המדע והטכנולוגיה.

מרב מיכאלי: – – – בתמיכת הממשלה.

מרב מיכאלי: [הצעת חוק פ/275/23; נספחות.

מרב מיכאלי: ]

שרן השכל: אנחנו עוברים להצעה הבאה על סדר-היום – הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – שינוי המונח נכה), התש"ף

שרן השכל: –2020, בתמיכת ממשלה, של חבר הכנסת יעקב אשר ושל חבר הכנסת משה גפני.

שרן השכל: ינמק חבר הכנסת יעקב אשר.

שרן השכל: לרשותך עשר דקות.

חבריי חברי הכנסת, גברתי היושבת-ראש, כמה סמלי שביום הראשון של חודש מנחם אב, שבו נחרב בית המקדש על שנאת חינם, אנו עומדים כאן ומתקנים את אחד המונחים הפוגעניים במילון הישראלי.

הצעת החוק שיזמתי יחד עם ידידי חבר הכנסת הרב גפני, היא הצעת חוק שמתאימה בדיוק לגרום לציבור שלם שיתייחסו אליו בצורה הנכונה.

אני רוצה לחרוג הפעם, גברתי היושבת-ראש, מהנוהל הרגיל, ובמקום שאני אסביר עד כמה החוק הזה נחוץ, חברתי וחשוב, אתן לציבור עם המוגבלויות לדבר איתכם.

מי שלא חווה מה זה מוגבלות שמלווה אותך בכל מקום יכול לחשוב לעצמו: מה משנה שם כזה או שם אחר?

סתם סמנטיקה.

לכן אני מבקש, ברשותכם, להקריא כמה הודעות מתוך מאות הודעות שהתקבלו בלשכתי לאחר שפורסם אישור הצעת החוק בוועדת שרים ביום ראשון השבוע.

אני לא מדבר רק על תגובות של פעילים ושל ארגונים חשובים שעוסקים בנושא החשוב הזה, כמו עלי שיח, נגישות ישראל וארגונים רבים וחשובים.

אפשר שיהיה קצת שקט?

שרן השכל: חברים למעלה, בבקשה לשמור על השקט.

שרן השכל: אנחנו באמצע דיונים במליאה וחבר הכנסת יעקב אשר מדבר.

אני לא מדבר רק על תגובות של פעילים וארגונים חשובים שעוסקים בנושא החשוב הזה, כמו עלי שיח, נגישות ישראל, ארגונים רבים וחשובים; ידידי אורן הלמן, סמנכ"ל חברת החשמל, שמקדיש את כל חייו לאנשים עם מוגבלות.

מעל לכול אני רוצה להזכיר את מורי ורבי, אבל אני חושב שגם מורנו ורבנו כאן בכנסת, ידידנו חבר הכנסת לשעבר אילן גילאון, שהעלה את הנושא הזה על סדר-יומה של הכנסת בעבר.

אילן, בשם כל חברי הבית כאן ללא יוצא מהכלל אני שולח לך ברכת יישר כוח.

זכות הראשונים שמורה לך.

אבל מה שבעיקר מעיד זה ההודעות שקיבלתי בלשכה מהאנשים עצמם, אלה שמתמודדים עם הסטיגמה.

אני מדגיש: זה רק חלק מההודעות.

ידעתי כמה שהצעת החוק הזאת טובה וערכית, אבל אני מודה על האמת, לא שיערתי עד כמה.

שמעו ושפטו בעצמכם, מה שנקרא.

אני מצטט: לחבר הכנסת אשר ולצוותו, אין לי מילים להודות.

תעדכן מייד כשזה מתקדם, אני חייב לדעת; מרגש, עם שבעה סימני קריאה.

הייתה גם הודעה כזאת: לי אישית ממש לא מזיז איך יגדירו אותי, אני מעבר לקטנות האלה, אבל אני מכיר הרבה אנשים עם מוגבלויות פיזיות – כותב לי אותו אזרח – שהתייחסות אליהם בצורה הזאת, אותם זה מעליב.

זאת עובדה, ואת זה היו חייבים לשנות מזמן.

עוד תגובה: אתה מכיר את הסלנג הזה, חבר הכנסת אשר: מה, אתה נכה?

כשרוצים להעליב מישהו על רקע כזה או אחר.

אז זהו, שזר לא יבין זאת.

אני שמח שאתה הבנת.

ואני מוסיף: אני שמח שגם ועדת השרים הבינה את זה, ואני בטוח שגם הכנסת תבין את זה.

עוד דוגמה: יישר כוח עצום.

יש המון אנשים עם מוגבלויות פיזיות שזה קריטי בשבילם, ואני לא מתבייש להודות: גם אני בתוכם.

עוד תגובה: עשית לי את היום.

אני כבר מדמיין בקניונים שלט כניסה לאנשים עם מוגבלויות.

הגיע הזמן.

תגובה אחרונה שאני אקריא ואשתף אתכם: אתה לא יכול לדמיין, חבר הכנסת אשר, כמה אנשים יתחילו ללכת בגב זקוף ובראש מורם כשזה יתקיים בשטח.

תתעקש בבקשה שזה יקרה מהר.

יש עוד תגובות רבות ומרגשות, אפשר להמשיך להקריא, אבל יותר חשוב שנדאג שהחוק הזה והיישום שלו ייכנסו מהר לתוקף.

גברתי היושבת-ראש, לסיום, אנשים עם מוגבלויות הם אנשים שמתמודדים ככל אדם.

ככל שאדם מתמודד יותר, הוא מיוחד יותר, הוא נעלה יותר.

קשה לקבל את העובדה שדווקא ההתמודדות הזאת זכתה לכינוי "נכה", כינוי שנחשב פוגעני.

שכל חוק כמו חוק הביטוח הלאומי, שבא להגן על זכויותיהם של אנשים אלה, יגדיר אותם כראוי – זו המשימה בחוק הזה, ועם זה אנחנו בעזרת השם נתקדם, ונתקדם מהר, כדי שהוא ייכנס מהר לתוקף וייכנס מהר ליישום.

ואת זה, גברתי היושבת-ראש, אנחנו משנים היום – אנחנו מוחקים את המונח "נכה" מחוק הביטוח הלאומי.

זה לא רק שינוי סמנטי, זאת תפיסה חברתית.

תודה רבה.

שרן השכל: יפה מאוד.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת יעקב אשר.

שרן השכל: ישיב על ההצעה סגן שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים משולם נהרי.

שרן השכל: בבקשה.

שרן השכל: לרשותך עד עשר דקות.

שרן השכל: לא נראה לי שיהיו התנגדויות.

משולם נהרי: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, השימוש במונח "נכה" נחשב בשפת היום-יום לפוגעני, והוא אינו עולה בקנה אחד עם המגמה להגן על כבודם של אנשים עם מוגבלות ולהבטיח את זכותם להשתתפות שוויונית ופעילה בחברה בכל תחומי החיים, על פי עקרונות חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח–1998.

משולם נהרי: הצעת החוק מבקשת להחליף את המונחים הבאים בכל מקום שבו הם מופיעים בחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה–1995, למונחים האלה: את המונח נכה – באדם עם מוגבלות; את המונח נכה עבודה – בנפגע עבודה; את המונח ילד נכה – בילד שהוא אדם עם מוגבלות; את המונח עקרת בית נכה – בעקרת בית שהיא אדם עם מוגבלות; את המונח נכות – במוגבלות.

משולם נהרי: בשנים האחרונות נעשו כמה תיקונים של הגדרות ומונחים בחוק הביטוח הלאומי ובחוקים נוספים אשר תכליתם שינוי מונחים הנחשבים פוגעניים למונחים המותאמים יותר לחקיקה העדכנית.

משולם נהרי: כך למשל במסגרת תיקון 192 לחוק בשנת 2017 הוחלף הביטוי "זקנה" בביטוי "אזרח ותיק"; בחוק הבטחת הכנסה הוחלף הביטוי "ילד נטוש" ב"ילד הזכאי לגמלה מיוחדת"; בחוק הסעד הוחלף הביטוי "מפגר" במונח "אדם עם מוגבלות שכלית-התפתחותית" ועוד.

משולם נהרי: יודגש כי שינוי מונחים זה אין בו כדי לשנות את המשמעות המהותית שיש לדברי החקיקה אלא רק להפחית את השימוש במונחים פוגעניים, תוך קידום ההגנה על כבודם של אנשים עם מוגבלויות ושיתופם הפעיל בחברה.

משולם נהרי: משכך, אנו סבורים כי יש מקום לבחון את התאמת המונחים המוצעים ביחס להוראות החוק השונות שבחוק הביטוח הלאומי.

משולם נהרי: הממשלה תומכת בהחלטה, ובתנאי שהצעת החוק תקודם בכפוף לתיאום עם משרדי המשפטים, העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים ועם המוסד לביטוח הלאומי.

משולם נהרי: האם אדוני מסכים?

משולם נהרי: מסכים.

משולם נהרי: אנחנו תומכים בהצעת החוק.

שרן השכל: נהדר.

שרן השכל: תודה רבה לך, סגן שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים משולם נהרי.

שרן השכל: אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – שינוי המונח נכה), התש"ף

שרן השכל: –2020, של חבר הכנסת יעקב אשר וחבר הכנסת משה גפני.

שרן השכל: נא להצביע.

שרן השכל: מי בעד?

שרן השכל: מי נגד?

שרן השכל: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 36 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – שינוי המונח נכה), התש"ף

שרן השכל: –2020, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

קריאה: – – – אפשר יהיה להוסיף?

שרן השכל: זה מאוחר מדי.

שרן השכל: אי-אפשר אחרי שנכנסים.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: אני מבקשת להוסיף את – קודם התוצאה: יש לנו 36 בעד, אפס נגד.

שרן השכל: ההצעה עברה, והיא עוברת לוועדה – אוקיי, אז אני מוסיפה את חבר הכנסת יעקב אשר, את חברת הכנסת אורנה ברביבאי ואת חבר הכנסת יבגני סובה, תוספת של שלושה – לכמה?

שרן השכל: כמה היו לנו?

שרן השכל: 20 ומה?

שרן השכל: 36.

שרן השכל: אז זה 39.

קריאה: אפשר?

שרן השכל: לא.

שרן השכל: מי שלא היה פה לא יכול להצביע.

שרן השכל: 39 בעד, אפס נגד.

שרן השכל: ההצעה עברה, ואנחנו מעבירים את הצעת החוק הזאת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

עודד פורר: לוועדה לקידום מעמד האישה.

שרן השכל: אני שומעת לוועדה לקידום מעמד האישה, ואני מציעה שאנחנו נעביר זאת לוועדת הכנסת.

שרן השכל: נשמעה הצעה להעברה לוועדה לקידום מעמד האישה על ידי חברי הכנסת עודד פורר, ולכן אנחנו נעביר את ההצעה לוועדת הכנסת, ושם היא תדון ותחליט לאיזו ועדה להעביר את זה.

שרן השכל: [הצעת חוק פ/29/23; נספחות.

שרן השכל: ]

שרן השכל: אנחנו עוברים להצעה הבאה על סדר-היום – הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (החזר בתשלום למעונות יום לאימהות), התש"ף

שרן השכל: –2020, של חבר הכנסת יבגני סובה וקבוצת חברי הכנסת.

שרן השכל: ישיב סגן שר האוצר יצחק כהן.

שרן השכל: יבגני, בבקשה, חבר הכנסת.

שרן השכל: לרשותך עד עשר דקות, בבקשה.

יבגני סובה: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

יבגני סובה: חבריי חברי הכנסת, תראו איזה יופי, כשהאופוזיציה מצביעה ביחד עם הקואליציה והיא ממשיכה לדבר על ההסכמה הזאת זה מצוין, זה נראה מצוין.

יבגני סובה: אפשר להעביר דברים שחשובים לעם ישראל, נכון, חבר הכנסת אשר?

יבגני סובה: נכון זה יפה כשהאופוזיציה תומכת בהצעות של הקואליציה?

יבגני סובה: איפה הימים האלה?

יבגני סובה: אבל כשאנחנו רוצים להציע משהו, אוטומטית מקבלים: לא.

יבגני סובה: אבל אני רוצה בכל זאת להציג לכם את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה.

יבגני סובה: אנחנו מדברים למעשה על עידוד נשים עובדות לצאת כמה שיותר מהר לשוק העבודה, בטח בתקופה כל כך קשה, שבה כל בן אדם לא רק שהוא דואג גם למשרה שלו ולמקום הפרנסה שלו, חשוב שאת השיקול הכלכלי הזה הוא לא יעשה בגלל שמעונות יום עולים לו לפעמים כמו חצי מהשכר החודשי, בטח לנשים עובדות שמשתכרות שכר מינימום.

יבגני סובה: אז ההצעה שלנו מדברת על כך ש-30% מהסכום שמשלמת אישה בעבור שהות ילדיה במעון יום לפעוטות היא תוכל לקבל כהחזר הוצאות במס הכנסה שלה.

יבגני סובה: אבל יש כמה תנאים: קודם כול, היקף המשרה של האישה יהיה לא פחות מ-36 שעות בשבוע, וסכום ההשתכרות שלה לא יעלה על 12,500 שקלים.

יבגני סובה: עכשיו, כשאנחנו מדברים על מעון יום לפעוטות, ההגדרה היא כמו בחוק הפיקוח על מעונות יום לפעוטות.

יבגני סובה: לכן אנחנו מבקשים לתקן את פקודת מס הכנסה.

יבגני סובה: למה זה חשוב?

יבגני סובה: תחשבו היום על סיטואציה שאישה שחושבת כמה יעלה לה מעון וכמה בעצם היא תצטרך להוציא מהשכר שלה.

יבגני סובה: נניח, אישה מרוויחה 6,000 או 7,000 שקל, אז לפעמים הסכום בעבור המעון מגיע 2,500 שקל, שזה כמעט חצי.

יבגני סובה: אתם יודעים מה?

יבגני סובה: 40% מההכנסה שלה.

יבגני סובה: אז במקום לעודד אותה לחזור לשוק העבודה כמה שיותר מהר, הרבה נשים נאלצות לשבת בבית ולא לחזור מייד לשוק העבודה, וזה לא משנה במה הן עובדות.

יבגני סובה: הרבה פעמים הן אומרות: אם אני אחזור עכשיו, אני אצטרך להוציא כמעט 2,500 שקל, אז אני כאישה מעדיפה לשבת בבית וכך לחסוך.

יבגני סובה: יש כאלה שאין להם סבתות וסבים.

יבגני סובה: יש כאלה שלא מסוגלים לשאת בהוצאות הכלכליות האלה.

יבגני סובה: חברים, אנחנו מדברים בימים האלה הרבה על הסיוע של המדינה.

יבגני סובה: הרבה מדברים על כך שצריך לעזור, לעודד ולתמרץ וכו' וכו'.

יבגני סובה: אז אני מבקש שבכל זאת תתעמקו ותסתכלו על הצעת חוק כזאת, ואולי באמת תגידו: זה רעיון טוב.

יבגני סובה: אנחנו מדברים בסך הכול על קריאה טרומית.

יבגני סובה: אולי באמת שווה לדבר על זה בוועדות.

יבגני סובה: לצערי, כנראה יש פה אטימות.

יבגני סובה: אנחנו תומכים בקואליציה, אבל לא תמיד הקואליציה תומכת בהצעות של אופוזיציה.

יבגני סובה: צר לי שזה המצב.

יבגני סובה: צר לי שהרבה אנשים לא מוכנים לשמוע על ההצעות.

יבגני סובה: אני בכל זאת רוצה לדבר לליבם של כל אנשי הקואליציה.

יבגני סובה: אם אנשים חושבים שאפשר לעזור – וסגן השר תכף ישיב לי.

יבגני סובה: תחשבו טוב.

יבגני סובה: בואו נעודד אנשים לחזור לשוק העבודה, בואו ניתן להם תמריץ ובואו תתמכו בהצעת החוק הזאת, החשובה כל כך.

יבגני סובה: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת יבגני סובה.

שרן השכל: ישיב על ההצעה סגן שר האוצר יצחק כהן.

שרן השכל: לרשותך עד עשר דקות.

יצחק כהן: עשר דקות?

יצחק כהן: אני?

שרן השכל: אתה יכול למשוך גם 20 דקות.

יצחק כהן: גג עשר שניות.

שרן השכל: יאללה, מצוין.

קריאה: – – –

שרן השכל: להשיב?

קריאה: כן.

שרן השכל: בסדר גמור.

שרן השכל: בבקשה.

יצחק כהן: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, חברי יבגני סובה, אתה, בהצעת חוק אתה אומר שהמדינה מעודדת נשים – וזה נכון – לצאת למעגל העבודה ולהשתלב בשוק התעסוקה.

יצחק כהן: עם זאת, יש לא מעט נשים שנאלצות לעבוד במשרות חלקיות, או לחלופין לא לצאת לעבוד בגלל שהן צריכות לטפל בילדים.

יצחק כהן: אין מה לעשות, כן?

יצחק כהן: זאת כתוצאה מהמעמסה הכלכלית הקשה שמהווים מעונות ילדים על משק הבית.

יצחק כהן: בהצעת החוק אתה מציע לתקן את פקודת מס הכנסה ולהקל את הנטל הכלכלי שנשים בישראל נאלצות להתמודד איתו, וכך ליצור תמריץ תעסוקתי עבור אותן הנשים.

יצחק כהן: אני רוצה להגיד לך, יבגני: אחלה הצעה.

יצחק כהן: כפי שאמרת קודם, קואליציה-אופוזיציה צריכים להיות ענייניים.

יצחק כהן: כדי להיות ענייניים, זה לא ירד מוועדת השרים לענייני חקיקה.

יצחק כהן: בגלל חשיבות ההצעה הם לא אמרו שהם נגד, אבל ביקשו – ולדעתי ומניסיוני בבית הזה זו בקשה לגיטימית – שתדחה את זה בשלושה חודשים.

יבגני סובה: אני מנחש מה התשובה.

יבגני סובה: התשובה היא: לא.

יצחק כהן: לא לא לא, לא נכון, יבגני.

יצחק כהן: יבגני.

יבגני סובה: אני לא חדש.

יבגני סובה: אני לא שבוע פה, איציק.

יצחק כהן: יבגני, אם התשובה היא לא אומרים לך לא.

עודד פורר: כשלא רוצים להגיד לא – – –

יבגני סובה: כשלא רוצים אז אומרים: שלושה חודשים, ואחר כך יש בחירות.

עודד פורר: אני, יש לי הצעה אמיתית.

יצחק כהן: אהלן, פורר.

עודד פורר: יש לי הצעה נגדית: תעבירו את זה בטרומית ונחכה שלושה חודשים.

יבגני סובה: בדיוק, זה טוב, ואז אני מסכים איתך.

עודד פורר: אתה מסכים לדבר – – –

יצחק כהן: עודד, אתה עדיין לא שר הרווחה ואתה עדיין לא שר האוצר.

יצחק כהן: מי יודע מה יהיה בעתיד.

יצחק כהן: על כל פנים, אתה מכיר את נוהל העבודה של הממשלה: כשוועדת השרים רוצה לדחות, היא דוחה.

יצחק כהן: כשהיא לא רוצה לדחות, יבגני, כיוון שיש טעם בהצעה שלך וניתן לעבד אותה – – –

עודד פורר: זה כשהיא מתביישת בהחלטות שלה.

יצחק כהן: בוא'נה, הוא מפריע לך.

יצחק כהן: הוא מפריע לקידום שלה.

יבגני סובה: הוא עוזר לי, זה בסדר.

יצחק כהן: הוא מפריע לקידום שלה, אני אומר לך.

יבגני סובה: הוא יכול לקדם את זה יותר מהר מכל הממשלה.

יצחק כהן: תן לו.

יצחק כהן: תן לו.

עודד פורר: יש לי רעיון: אני, כיושב-ראש הוועדה, אני מתחייב לא להביא לפני שלושה חודשים.

יצחק כהן: יבגני, להעביר את ההצעה אליו?

יצחק כהן: אני אפנה אליו?

יצחק כהן: אליך או אליו?

יבגני סובה: – – –

יצחק כהן: למי אני פונה, אליו או אליך?

יבגני סובה: אתה פונה אליי.

יצחק כהן: אתה עוד תכיר את הבית הזה, תלווה אותנו שנה.

יצחק כהן: מבקשים ממך לדחות בשלושה חודשים.

יצחק כהן: הם לא דוחים את הבקשה, הם מבקשים עוד לעבד אותה, לשבת, לראות, לאסוף נתונים.

יצחק כהן: אולי בסופו של יום כן יקבלו.

יצחק כהן: אז ההצעה שלי אליך: קח אוויר ותדחה בשלושה חודשים.

יצחק כהן: אחרת, מה יקרה?

יצחק כהן: התקנון לעבודת הממשלה קובע כי בהצעת חוק פרטית שתובא לדיון במליאת הכנסת בטרם נקבעה עמדה – ופה טרם נקבעה עמדה – לגביה על ידי ועדת השרים, תהיה עמדת הממשלה להתנגד, וחבל.

יצחק כהן: חבל להתנגד לדבר כזה.

יצחק כהן: אז מה אתה מחליט?

יבגני סובה: לא, לא.

יבגני סובה: אני מחליט להגיש בכל מקרה.

יצחק כהן: – – –

יבגני סובה: אם הממשלה הייתה רוצה לעשות את זה אז היו מדברים על זה.

יצחק כהן: אתה מחליט – – – ההצעה שלך – – –

יבגני סובה: אני לא מתנגד להצעה, אבל אם ההצעה אומרת – – –

יצחק כהן: אבל זה התקנון, יבגני.

יצחק כהן: אפילו בזה הוא תומך בי, עודד.

יבגני סובה: אדוני סגן השר, אם תהיה הצעה דומה של הממשלה, תאמין לי, אני נתמוך.

עודד פורר: לכן, אני אומר לך – –

יצחק כהן: אין לך רשות דיבור.

עודד פורר: – – תעביר ליושב-ראש הוועדה למעמד האישה.

עודד פורר: הינה, אני אומר לך, תורידו את זה לוועדה – –

יצחק כהן: חבל, חבל שאתה מקלקל את ההצעה – – –

עודד פורר: – – ואני מתחייב ששלושה חודשים אני לא דן בזה.

יבגני סובה: אגב, אתה לא חייב אחר כך להצביע אם תרצה שזה יופל.

יצחק כהן: חבל.

יצחק כהן: חבל.

יצחק כהן: בניגוד להחלטה של ועדת השרים, אתה אומר שאתה מתנגד.

יצחק כהן: זה מה שאתה אומר.

עודד פורר: לא לא לא.

יצחק כהן: זה מה שהוא אומר.

יבגני סובה: לא אמרתי דבר כזה.

יצחק כהן: ועדת השרים לא התנגדה, היא רק ביקשה ממך להמתין שלושה חודשים, וכבודו לא רוצה – – –

יבגני סובה: אני לא מתנגד.

יבגני סובה: תקשיב.

יצחק כהן: מה שאתה אומר, לפי התקנון – להצביע נגד.

יבגני סובה: זה שדחיתם בשלושה חודשים את כל החוקים זה בגלל שאתם לא רוצים לעשות סתם.

יצחק כהן: מה יקרה עכשיו?

יבגני סובה: תעביר בשלושה החודשים האלה הצעה דומה – אני אתמוך בהצעה שלך, של הממשלה.

יצחק כהן: מה יקרה?

יצחק כהן: זה ייפול, וזה כבר חצי שנה, לא שלושה חודשים.

יצחק כהן: אתה דוחה את זה בחצי שנה.

יצחק כהן: חבל.

יבגני סובה: יש לכם הזדמנות להביא משהו דומה בשלושה חודשים.

יבגני סובה: אתה חושב שמישהו יגיש משהו דומה?

יבגני סובה: לא.

יצחק כהן: מר ליברמן, ועדת השרים לא דחתה את זה.

יצחק כהן: היא ביקשה ממנו לדחות שלושה – – –

אביגדור ליברמן: – – –

יצחק כהן: – – – כן, יבגני.

יצחק כהן: מה?

יבגני סובה: שמעת.

יבגני סובה: סגן השר, בוא נעשה ככה מהרגע הראשון.

יבגני סובה: אם אנחנו מתחייבים לא לקדם שלושה חודשים בוועדה, ואז נחכה לדיון בוועדת השרים לענייני חקיקה – – –

יצחק כהן: יבגני, יבגני.

בועז טופורובסקי: סתם מסבנים אותך, הם יצביעו נגד.

יבגני סובה: בוא, אני מציע לך הצעה.

יבגני סובה: תעביר את זה לוועדה למעמד האישה.

יבגני סובה: שלושה חודשים לא מקדמים ולא מגישים את זה.

יבגני סובה: בוא נראה את ועדת השרים לענייני חקיקה.

יצחק כהן: באורח פרדוקסלי אתה מפיל את ההצעה שלך, וחבל – מה שוועדת השרים לא עשתה.

יצחק כהן: אתה מפיל את ההצעה שלך, וחבל.

יבגני סובה: תקשיב, אתה אמרת שאני חדש פה.

יבגני סובה: שנה וחצי.

יצחק כהן: לא, לא אמרתי שאתה חדש.

עודד פורר: בוא נצביע בעד – – –

קריאות: – – –

אביגדור ליברמן: איציק, אני מתרגם את התשובה שלך: בתוך שלושה חודשים יהיו בחירות.

יבגני סובה: בוא, בוא נסכם מהר, סגן השר: נעביר את זה לוועדה; שלושה חודשים מתחייבים לא לקדם.

יבגני סובה: אם בשלושה חודשים תמצא לנכון – – –

יצחק כהן: חודשיים יעזרו לך להחליט?

יבגני סובה: שמעת את תגובתי.

יצחק כהן: טוב, גברתי.

יצחק כהן: הוא מתנגד להצעה שהממשלה רוצה לפרגן לו והוא לא רוצה לפרגן לעצמו.

יבגני סובה: זו לא הצעה.

יצחק כהן: אם ככה, לצערי, הקואליציה מצביעה נגד ההצעה.

יצחק כהן: חבל.

שרן השכל: בסדר.

שרן השכל: תודה רבה לך, סגן שר האוצר יצחק כהן.

שרן השכל: חבר הכנסת יבגני סובה, ביקשת שלוש דקות?

שרן השכל: עודד פורר, בבקשה, בוא תעלה, תנמק.

שרן השכל: ישיב על התנגדות הממשלה.

שרן השכל: יש שלוש דקות לרשותך.

שרן השכל: בבקשה, עודד.

עודד פורר: אדוני סגן השר איציק כהן, דבר אחד חיובי עשית בתשובה שלך, וזה שחיזקת את תעשיית התיירות במדינת ישראל.

עודד פורר: העובדה שאתה, אדוני סגן השר, רוצה להוציא אותנו לכזה סיבוב וחושב שאתה תוציא אותנו לסיבוב, טיול, ותספר לנו שאולי בעוד שלושה חודשים הממשלה תעשה משהו בעניין הזה – תאמין לי, אם הממשלה רוצה, אם הממשלה רוצה – – –

יצחק כהן: תמשיך, תמשיך.

עודד פורר: אני אומר: תאמין לי, איציק, אם הממשלה רוצה, היא יכולה להעביר את החוק הזה בקריאה טרומית.

עודד פורר: אנחנו מתחייבים שלושה חודשים לא לקדם אותה.

עודד פורר: שלושה חודשים נדון עליה.

עודד פורר: הרי על מה מדברת הצעת החוק הזאת?

עודד פורר: ואני שמח ששר הרווחה נמצא כאן.

עודד פורר: על מה היא מדברת?

עודד פורר: על האפשרות של נשים לצאת לעבודה, על האפשרות לקבל החזר על מעונות יום.

עודד פורר: אני אומר לך, אדוני סגן השר, אם היית רוצה לעשות את הדבר הנכון – הייתם בכלל מודיעים שאתם מכירים באופן מלא בהוצאות האלה, כי ההוצאות האלה הן פר אקסלנס הוצאות לייצור הכנסה.

עודד פורר: ומה שעושה הממשלה – במקום לקדם את החקיקה שמסייעת ליציאה לעבודה של נשים, שמסייעת לשקם את שוק העבודה, דווקא בתקופה הזאת, אתם מוציאים אותנו לטיול.

עודד פורר: הינה, אני אומר לך פה – אני יושב-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה ושוויון מגדרי – הינה, אני אומר לך: אדוני סגן השר, תעבירו את ההצעה בטרומית, ואני מתחייב שלושה חודשים לא להצביע עליה בוועדה.

עודד פורר: אני מוכן לקיים שם דיונים.

עודד פורר: תוכלו להביא את כל הנושאים לוועדה, יוכלו לבוא כל הנושאים.

עודד פורר: הינה, אני אומר לך: את הכול תוכלו להביא, ואם תביאו רק ממשלתית, ניצמד לחוק הממשלתי.

עודד פורר: התחייבות.

עודד פורר: אל תוציא אותנו לטיול.

עודד פורר: זאת לא הצעת חוק של קואליציה–אופוזיציה.

אבי דיכטר: תעבירו הצעת חוק ממשלתית – הם יתנגדו.

עודד פורר: לא רק שלא נתנגד, אנחנו ניצמד.

עודד פורר: הינה, אני אומר לך: זאת לא הצעת חוק של קואליציה–אופוזיציה.

עודד פורר: זאת הצעת חוק שהמשמעות שלה היא אחת: לאפשר ליותר נשים לצאת לעבודה, לאפשר למשק להתאושש.

עודד פורר: היא חשובה בימי שגרה והיא חשובה פי כמה בימי קורונה.

עודד פורר: למשק הישראלי אין שלושה חודשים לחכות כדי שאימהות יוכלו לדעת שהן יכולות לצאת לעבודה ויקבלו החזר על מעונות יום.

עודד פורר: תודה, אדוני.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת עודד פורר.

שרן השכל: ישיב על ההתנגדות סגן שר האוצר יצחק כהן בעוד חמש דקות.

יצחק כהן: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, הרבה ראיתי בבית הזה, אבל כשממשלה באה ואומרת לך שיש דברי טעם בהצעה שלך, והיא לא דוחה את זה, היא מבקשת לעבד את זה מול האנשים המקצועיים בממשלה – – –

עודד פורר: היא מבקשת למרוח.

יצחק כהן: עודד, עודד, בוא לא נעשה פוליטיקה.

עודד פורר: על כמה הצעות חוק אמרו בוועדת השרים "שלושה חודשים" והן בסוף עברו?

יבגני סובה: באמת, תגיד, באמת.

עודד פורר: כמה הצעות חוק?

יצחק כהן: אני מכיר הרבה הצעות חוק שעברו שלושה חודשים והעבירו אותן בסוף.

עודד פורר: אולי 5%.

יצחק כהן: מה זה 5%?

יצחק כהן: מאיפה הנתונים שלך?

יצחק כהן: עודד – – –

יבגני סובה: וגם זה, זה מינימום.

יצחק כהן: יבגני, אתה עושה פה דבר הפוך מההיגיון.

עודד פורר: אתה עושה הפוך.

יצחק כהן: תן לו לדבר.

יצחק כהן: ההצעה היא שלו.

יצחק כהן: דחילק, תן לו.

יצחק כהן: עזוב אותו.

יבגני סובה: אדוני סגן השר, סיימנו עם השיעור החינוכי.

יבגני סובה: בוא, דבר תכל'ס, אתה מוכן לקבל את ההצעה שלו או לא?

יבגני סובה: אם לא, בסדר.

יבגני סובה: אתה לא תשכנע את הקואליציה – – –

יצחק כהן: אני אומר לך, אתה עושה דבר – אתה פועל נגד עצמך.

יבגני סובה: בוא לא נחנך אחד את השני.

יצחק כהן: תן לי, תן לי להסביר.

יצחק כהן: אתה פועל נגד עצמך.

יבגני סובה: אני אשמח לשמוע – – –

יצחק כהן: אני אומר לך, ועדת שרים לא דחתה אותך.

יצחק כהן: היא ביקשה לעבור על החומרים עם אנשי המקצוע.

יצחק כהן: אתה אומר: לא, תעביר עכשיו.

יבגני סובה: זה עניין של – – –

יצחק כהן: אבל מה לעשות.

יצחק כהן: התקנון אומר שאם אתה מתעקש, יצביעו נגדך, ואז, מה יקרה?

יצחק כהן: לא שלושה חודשים, חצי שנה.

יצחק כהן: לא חבל?

יצחק כהן: לא הכול פוליטיקה, אחי.

יצחק כהן: לא הכול פוליטיקה.

יבגני סובה: אני אומר דווקא שאם הממשלה תציג – – – בשלושה חודשים – אתה שמעת אותי?

יבגני סובה: שמעת – כולנו נצביע בעד הצעה ממשלתית, בניגוד למה שאומרים.

יבגני סובה: נצביע בעד הצעה ממשלתית, אתם כבר – – –

יצחק כהן: זה מה שעלול לקרות, וחבל.

יצחק כהן: אתה עוד רשאי להתחרט עד שאני אגיע למקום.

יבגני סובה: תגיד לי אתה – באמת – – –

שרן השכל: תודה רבה לך, סגן שר האוצר.

שרן השכל: אני נותנת לכם זמן לעלות למעלה.

שרן השכל: בבקשה, תגיעו זריז.

שרן השכל: אני אמתין עם ההצבעה.

שרן השכל: חברים, אנא תפסו את מקומכם.

שרן השכל: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (החזר בתשלום למעונות יום לאימהות), התש"ף

שרן השכל: –2020, של חבר הכנסת יבגני סובה וקבוצת חברי הכנסת.

שרן השכל: חברים, נא להצביע – מי בעד?

שרן השכל: מי נגד?

שרן השכל: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 29 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 40 נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדה את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (החזר בתשלום למעונות יום לאימהות), התש"ף

שרן השכל: –2020, לא נתקבלה.

שרן השכל: בעד – 29, נגד – 40.

שרן השכל: אני מצרפת להצבעה את חברת הכנסת מרב מיכאלי – בעד.

שרן השכל: 40 נגד ו-30 בעד.

שרן השכל: ההצעה לא התקבלה.

בצלאל סמוטריץ': – – –

שרן השכל: הייתם פה וזה לא עבד?

שרן השכל: גם יאיר גולן וגם חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

שרן השכל: בבקשה להוסיף להצבעה בעד גם את חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

שרן השכל: זה אומר 31 בעד, 40 נגד.

שרן השכל: ההצעה נדחתה.

שרן השכל: [הצעת חוק פ/254/23; דברי הכנסת, חוברת ט"ו, ישיבה 46.]

שרן השכל: << הצח >> הצעת חוק הפסיכולוגים (תיקון – איסור טיפולי המרה), התש"ף

שרן השכל: –2020 << הצח >> [הצעת חוק פ/702/23; נספחות.

שרן השכל: ]

שרן השכל: אנחנו עוברים להצעה הבאה בסדר-היום: הצעת חוק הפסיכולוגים (תיקון – איסור טיפולי המרה), התש"ף

שרן השכל: –2020, של חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

שרן השכל: חבר הכנסת ניצן הורוביץ כבר נימק את ההצעה.

שרן השכל: הצעה נוספת שהוצמדה אליה – הצעת חוק הפסיכולוגים (תיקון – איסור טיפולי המרה), התש"ף

שרן השכל: –2020, של חברת הכנסת מרב מיכאלי.

שרן השכל: בבקשה.

שרן השכל: ישיב סגן שר הבריאות.

שרן השכל: חברת הכנסת מרב מיכאלי, לרשותך שלוש דקות לנמק את ההצעה.

מרב מיכאלי: תודה רבה, גברתי.

מרב מיכאלי: שלום, חבריי וחברותיי חברות הכנסת.

מרב מיכאלי: תענוג להעלות בפניכם הבוקר את הצעת החוק, אחת מיני רבות, שהיו צריכות לעבור בבית הזה כבר מאוד מאוד מזמן.

מרב מיכאלי: זה הרבה מאוד שנים שהחברה האנושית, במערב לפחות, הבינה שנטייה מינית וזהות מגדרית אינן פשע, אינן מוזרות, אינן חלילה מחלת נפש אלא פשוט דבר נורמלי לכל דבר ועניין.

מרב מיכאלי: יש כאלה שאוהבים ככה ויש כאלה שאוהבות ככה, כל אחד ואחת עם האנשים והאנשות שהוא או היא אוהבת, כל אחד ואחת עם המשיכה שלה או שלו.

מרב מיכאלי: כבר הרבה מאוד, עשרות שנים חלפו מאז שכל מדינות המערב ביטלו את האיסור המעוות והנוראי שהיה פעם בחוק על יחסים הומוסקסואליים.

מרב מיכאלי: כל ארגוני הבריאות, כל איגודי הפסיכיאטרים והפסיכולוגיות והפסיכולוגים למיניהם, כולם אחד אחרי השני, כתבו עבודות ומחקרים חשובים שהראו שבני ובנות אדם – יש להם גמישות מגדרית, יש להם אישיות שחלקה משיכה מינית או נטייה מינית.

מרב מיכאלי: כל הדבר הזה הוא נורמלי לכל דבר ועניין.

מרב מיכאלי: הגיע הזמן שגם הבית הזה יכיר בעובדה הזאת ויעביר חוק שמבהיר באופן חד-משמעי שאסור לנסות לתקן אנשים שאינם מצייתים לנורמה ההטרוסקסואלית.

מרב מיכאלי: הגיע הזמן שיהיה אסור לנסות "לתקן", במירכאות כפולות ומכופלות, את מי שאינם מקולקלות ומקולקלים.

מרב מיכאלי: גבירותיי ורבותיי, לא זו בלבד, למותר לציין שהטיפולים האלה לא מועילים לאף אחד או אחת.

מרב מיכאלי: המילה הזאת – אפילו קשה לי להגיד אותה בהקשר הזה.

מרב מיכאלי: הטיפולים האלה גורמים לאדם, לאישה או לגבר, או לבי, או לטרנס, להרגיש ולחשוב שמשהו מאוד עמוק פגום ולא בסדר איתה, איתו, איתם.

מרב מיכאלי: הטיפולים האלה הרסניים.

מרב מיכאלי: הם גורמים לדיכאונות עמוקים; הם מובילים לאובדנות; הם הורסים את החיים של הסביבה, של האיש או האישה, שמוצאות או מוצאים את עצמם בדרך כלל – לא מבחירה האישית שלהם – חשופות, חשופים וכפופים לטיפולים האלה.

מרב מיכאלי: ולכן, חברות וחברים, חברי ניצן הורוביץ ואנוכי ורבות ורבים מחברי הבית לדורותיהם, צריך להגיד, חתומות וחתומים על הצעת החוק שמבקשת לאסור על הפרקטיקה הזאת, שהיא מזיקה, שהיא הרסנית ושהיא מגונה מכול וכול ברמה המוסרית.

מרב מיכאלי: אין לאף אדם, לאף אישה, זכות לומר למישהו או למישהי אחרת מי הם בעומק.

מרב מיכאלי: פשוט אי-אפשר לנסות להגיד לך: נולדת עם שיער שחור?

מרב מיכאלי: לא.

מרב מיכאלי: אני בכפייה אשנה אותך לשיער מסוג אחר.

מרב מיכאלי: חמור במיוחד המצב, כמובן, כשמדובר בקטינות וקטינים.

מרב מיכאלי: אם עוד איכשהו אדם בוגר בוחרת מטעם עצמה – –

שרן השכל: נא לסכם.

מרב מיכאלי: כמובן.

מרב מיכאלי: – – שוב, בדרך כלל, לא בחירה חופשית, אלא כפייה משוכללת כזאת או אחרת, אז אפשר עוד איכשהו, עוד איכשהו, לחשוב שיש כאן ספק בבחירה חופשית – –

שרן השכל: תודה רבה, חברת הכנסת מיכאלי.

מרב מיכאלי: משפט אחרון.

מרב מיכאלי: – – אבל כשמדובר בקטין או קטינה, חבריי וחברותיי, מדובר בהתעללות של ממש.

מרב מיכאלי: אני מפצירה בכן להצביע בעד מיגור הדבר הנורא הזה מהחוק ומהתרבות שלנו.

שרן השכל: תודה רבה לך, חברת הכנסת מרב מיכאלי.

שרן השכל: ישיב סגן שר הבריאות יואב קיש.

שרן השכל: לרשותך עד עשר דקות.

יואב קיש: חברות וחברי הכנסת, כבוד היושבת-ראש.

יואב קיש: יש המון רעש, היושבת-ראש.

יואב קיש: יש המון רעש, אז אם אפשר.

שרן השכל: סליחה, חברי הכנסת ביציעים ובמליאה, יש פה המון רעש.

שרן השכל: סדרנים, אני מבקשת להושיב את כולם במקומות ולדאוג לשמור על השקט.

שרן השכל: אני מבקשת לשבת במקומות ולשמור על השקט.

שרן השכל: אנחנו לא יכולים לשמוע את סגן שר הבריאות.

שרן השכל: נא לשבת.

שרן השכל: נא לשבת במקומותיכם.

שרן השכל: אני מבקשת.

יוראי להב-הרצנו: – – – למה לא שר – – –

יואב קיש: משרד הבריאות דן בעניין הזה בגלל שזה חוק הפסיכולוגים וזה לא משרד הרווחה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני קצת אנסה להתגבר על הרעש במליאה.

יואב קיש: בדרך כלל זה קורה כשאני מדבר על קורונה, אבל יש עכשיו נושא שמעורר לא מעט אמוציות, הנושא של חוק ההמרה.

יואב קיש: אבל אני מבקש מכולם לקחת דוגמה מידידי חבר כנסת אבידר, שיושב פה בשקט ולא מפריע.

יואב קיש: אני מבקש לקחת דוגמה – איך צריך חבר כנסת בדיון להתנהל ולשמור על השקט בדיון.

יואב קיש: טוב.

יואב קיש: לענייננו, חברים.

יואב קיש: אני חושב שהיכרות עמוקה עם החקיקה הזאת לרוב חברי הכנסת שנמצאים פה במליאה אין.

יואב קיש: מן הסתם, למגישים כמובן שיש ולעוד אנשים שהעמיקו בחוק הזה.

יואב קיש: ועדת שרים לחקיקה – חברי שר המשפטים ניסנקורן, חברי שר המשפטים ניסנקורן – ועדת השרים לחקיקה בראשותך דחתה את הצעת החוק הזאת.

ניצן הורוביץ: לא דחתה.

ניצן הורוביץ: לא דחתה.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: מה זה לא?

יואב קיש: יש החלטת ועדת שרים לחקיקה שמתנגדת להצעת החוק, אז אל תגיד לא דחתה.

ניצן הורוביץ: לא נכון.

ניצן הורוביץ: לא נכון.

יואב קיש: רגע.

יואב קיש: שר המשפטים ניסנקורן, האם ועדת השרים לחקיקה קיבלה החלטה בנושא הזה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: היא דחתה – – –

ניצן הורוביץ: הייתה דחייה של חודש, וזה החודש.

יואב קיש: רק שנייה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: היא דחתה את הדיון בנושא.

יואב קיש: דחתה את הדיון.

ניצן הורוביץ: בחודש, ועכשיו זה – – –

יואב קיש: ההחלטה של ועדת השרים, כפי שמקובל בכנסת ובממשלה, זה לדחות את הדיון.

יואב קיש: אנחנו לא מאשרים שום החלטה שלא קיבלה אישור, ולכן המשמעות היא שהממשלה מתנגדת להצעה.

יואב קיש: זה כפתיח, ועכשיו אני רוצה להסביר גם למה.

יואב קיש: אנחנו לא עושים סתם דחייה.

יואב קיש: חשוב שתבינו מה יש בהצעת החוק שמונחת לפנינו.

יואב קיש: הצעת החוק שלפנינו מטרתה לקבוע כי מתן טיפולי המרה על ידי פסיכולוג – רק מילה למי שלא מבין: טיפולי המרה – טיפולים שמטרתם שינוי נטייה מינית.

יואב קיש: הצעה שכזאת על ידי פסיכולוג תיחשב לעבירה פלילית שדינה מאסר או קנס וגם עבירת משמעת שדינה התליית רישיון חובה של חמש שנים.

יואב קיש: זו הצעת החוק.

יואב קיש: אני מניח שהמציע יכול לאשר את דבריי.

יואב קיש: מדובר בנושא מורכב ורגיש.

יואב קיש: אני רוצה לומר בצורה ברורה שבקרב הרוב המוחלט של בעלי המקצוע הגישה כלפי טיפולים אלה שלילית, ואת זה אני אומר עוד בלשון המעטה.

יואב קיש: הרוב רואה בהם טיפולים שבמקרה הטוב אינם מסייעים כלל ומאידך גיסא במקרים רבים מזיקים ופוגעים במטופל.

יואב קיש: על כך אין מחלוקת.

יואב קיש: מנגד, כלל לא ברור שקביעת עבירות פליליות ומשמעתיות, ונגד פסיכולוגים בלבד, הן דבר נכון או נדרש.

יואב קיש: יותר מכך, לגבי קביעת עבירת משמעת, כפי שבדקתי והובהר לי, הדבר מיותר, למעשה, כי גם כיום בנוסח הקיים של עבירות המשמעת בחוק הפסיכולוגים – וזה, חבר הכנסת עידן רול; סליחה, אני החלפתי, יוראי להב, סליחה.

יואב קיש: אני לא יודע למה, מצטער, טעות שלי.

יואב קיש: אבל חשוב לי שתכיר שבנושא עבירת משמעת בחוק הפסיכולוגים כיום ניתן להעמיד לדין משמעתי פסיכולוג שביצע טיפולים שכאלה, במקרים המתאימים, כמובן.

יואב קיש: פה יש ויכוח בינינו, כי לגבי קביעת עבירה פלילית, אני חושב שזו לא המסגרת הנכונה, ובוודאי, קביעת העבירה רק כעבירת משמעת של פסיכולוגים עלולה להתפרש כהסדר שלילי שלפיו לבעלי מקצוע אחרים, כגון פסיכיאטרים או עובדים סוציאליים, הדבר מותר, כאילו להם זה מותר ושם זה אסור.

יוראי להב-הרצנו: זה רצח, זה רצח – – –

יואב קיש: עכשיו אני חייב לעשות את ההבהרה.

יואב קיש: תראה, אני אומר לך, לא סתם אנחנו מגיעים לדיון הזה אולי כחודש לאחר שהוא הוצג לראשונה לכנסת.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: כי ניסינו להגיע להסכמות.

יואב קיש: היה מהלך אמיתי, גם בקרב חברי הממשלה והקואליציה, לנסות להגיע להסכמות.

יואב קיש: אבל לדרוש בחקיקה – – –

אלי אבידר: – – – הרב פרץ – – –

יואב קיש: לדרוש בחקיקה, אני אומר לך, ללא קשר לדעה – –

אלי אבידר: – – – מאוד רוצים לדעת כמה – – – כי יש לו ניסיון – – –

יואב קיש: – – לדרוש עבירה פלילית מפסיכיאטר – – –

אלי אבידר: – – – כי יש לו ניסיון – – –

יואב קיש: אני מתנצל, נתתי אותך כדוגמה בתחילת הדיון – –

אלי אבידר: – – – הרב פרץ – – –

יואב קיש: – – נתתי אותך כדוגמה להתנהגות של חבר כנסת שקט שיושב ומקשיב ומתעניין, והפרת את כל המחמאות שקיבלת ממני, הלכו לאין, ואתה עכשיו צועק יותר ממני עם המיקרופון, אתה מצליח לצעוק.

יוראי להב-הרצנו: יואב, זה ניסיון רצח.

יוראי להב-הרצנו: ניסיון רצח לא צריך להיות עבירה פלילית?

יואב קיש: כן.

יואב קיש: אני אומר לך בצורה הכי ברורה.

יואב קיש: אי-אפשר – עכשיו אנחנו מדברים עניינית, יוראי.

יואב קיש: חבר הכנסת יוראי, עניינית.

יואב קיש: אתה לא יכול לקחת ולסמן פסיכולוגים ולהגיד: רק אתם תקבלו עבירה פלילית באירוע הזה.

יואב קיש: זה לא יכול – זה לא עובד, זו גישה שאנחנו לא מוכנים לקבל.

יואב קיש: הייתי מוכן, אמרנו: בואו נלך למתווה אחר, בואו ננסה להגיע לפשרה, ואז נוכל ללכת למודל של להעביר את זה בטרומית, נחכה לממשלתית ונתקדם.

יואב קיש: לצערי, המגעים האלה לא הבשילו, לא הבשילו, וכרגע אנחנו לא נאפשר חוק שמדבר על עבירה פלילית לפסיכולוגים לראשונה – רק אותם, בהצבעה גסה, לפגוע בזכותם.

יואב קיש: אני לא מוכן.

יואב קיש: אני לא אצביע בעד זה.

ניצן הורוביץ: – – – אין עבירה – – –

יואב קיש: רק שנייה.

יואב קיש: זה החוק.

ניצן הורוביץ: – – –

יואב קיש: אז אתה מוכן – רגע, קודם כול, יש פה מהלך חשוב.

יואב קיש: אני רוצה – השר דודי אמסלם נמצא פה?

יואב קיש: קודם כול, לאור מה שנאמר, אומר המציע שהוא לא רוצה עבירה פלילית, והוא מוכן להוריד את זה מהחוק – –

ניצן הורוביץ: שני המציעים.

ניצן הורוביץ: שני המציעים.

יואב קיש: שני המציעים.

יואב קיש: – – ולכן אנחנו נשארים רק בנושא של עבירת משמעת.

יואב קיש: עכשיו אני אומר את זה לחבריי בקואליציה שמתנגדים לכל שינוי בעניין הזה.

יואב קיש: אני רוצה לומר דבר אחד, שיהיה ברור – – –

קריאה: – – –

יואב קיש: לזה הוא הסכים.

קריאה: – – –

יואב קיש: אבל אין עוד הסכמה.

יואב קיש: חכי, חכי, תני לי רגע.

יואב קיש: יו"ר הקואליציה – – –

קריאה: – – –

יואב קיש: הסכימה, הסכימה.

יואב קיש: יו"ר הקואליציה – – –

אלי אבידר: יש את זה כבר היום בוועדת האתיקה, מה אתם אומרים שזה – – –

יואב קיש: יו"ר הקואליציה, אני צריך אותך רגע, יש פה ניסיון להגיע להסכמות.

יואב קיש: חבריי בקואליציה שיושבים פה ביציע, אני מבקש את הקשב שלכם רגע.

יואב קיש: יש בחוק הזה שני סעיפים: נושא פלילי, שלא הסכמנו, והם הסכימו לבטל ולרדת מזה, ונושא המשמעת.

קריאה: זה דיל מלוכלך.

יואב קיש: עכשיו, לגבי משמעת, אני אומר לכם שזה קיים היום בחוק.

קריאה: זה עבודה בעיניים.

יואב קיש: זה קיים היום בחוק.

יואב קיש: אני רוצה לחדד את דבריי לגבי קביעת עבירת משמעת.

יואב קיש: כפי שהובהר לי, לדעתנו הדבר מיותר, מכיוון שגם כיום, בנוסח הקיים של עבירות המשמעת בחוק הפסיכולוגים, ניתן להעמיד פסיכולוג על עבירת משמעת על העניין הזה, אז אין פה שום שינוי.

יואב קיש: יש פה פוליטיקה זולה.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: בואו לא ניתן להם את ההרגשה שהם מנצחים פה את הקואליציה.

יואב קיש: אני חושב שזה אירוע מיותר, שאין שום סיבה להגיד שמאשרים בטרומית וזה יחכה לממשלתית שתדבר על עיגון הנושא המשמעתי, ונגמר הסיפור, ולא עשו לנו מזה סיפור גדול.

יואב קיש: הם ויתרו על הנושא הפלילי בצדק, כי דרישה לעבירה פלילית זה הזוי, זה לא מתאים.

יואב קיש: אני אומר לך, השר רפי פרץ, כמי שאולי מכיר היטב את העניין – – –

קריאה: – – – טיפולי המרה – – –

יואב קיש: – – – זה לא יהיה פלילי, הם אומרים שלא.

יואב קיש: משמעתי – קיים ממילא בחוק.

יואב קיש: אז בוא נעשה את זה בחקיקה ממשלתית מסודרת.

עידן רול: – – –

יואב קיש: מה?

יואב קיש: לא שומע.

אלי אבידר: צריך לשמוע מה אומר הרב פרץ – – –

יואב קיש: אז אני אומר, בכפוף לזה שהפלילי יצא ושזה קיים גם ככה בחוק הקיים, אז אין פה כלום.

יואב קיש: אין פה כלום.

יואב קיש: יש פה אמירה פוליטית כדי לנסות לפגוע בנו, זה הכול.

יואב קיש: אז אני אומר עוד פעם, אני חוזר על דבריי.

יואב קיש: חברים, גם בש"ס, וחברי גפני, אני מבקש שתקשיב רגע.

יואב קיש: חבר הכנסת גפני, חבר הכנסת גפני, חבר הכנסת גפני – – –

משה גפני: – – – מיקי – – –

יואב קיש: חבר הכנסת גפני, אפשר רגע את תשומת ליבך?

יואב קיש: חבר הכנסת מלכיאלי, יו"ר סיעת ש"ס, אפשר רגע את תשומת ליבך?

יואב קיש: המציעים ירדו מהנושא של עבירה פלילית, ובצדק.

יואב קיש: המציעים ירדו.

יואב קיש: אתה לא מציע.

יואב קיש: מדובר פה, חבר הכנסת מלכיאלי, בעברת משמעת, וכפי שאני מכיר, עברת משמעת זה למעשה מיותר, כי גם כיום בנוסח הקיים של עבירות המשמעת בחוק הפסיכולוגים ניתן להעמיד לדין משמעתי פסיכולוג שביצע טיפולים שכאלה.

קריאות: – – –

יואב קיש: אז אין פה שום שינוי.

יואב קיש: אין פה שום שינוי מהסטטוס קוו.

יואב קיש: בואו נאשר טרומית, נגיד שיחכה לממשלתית, ואין שינוי של הסטטוס קוו.

יואב קיש: אין שינוי של הסטטוס קוו.

יואב קיש: אתם סתם נותנים להם כלי מיותר.

קריאות: – – –

יואב קיש: אין פה שינוי של הסטטוס קוו, חברים.

קריאות: – – –

שרן השכל: תודה רבה, סגן שר הבריאות.

יואב קיש: רגע, ברשותך.

יואב קיש: אני רק רוצה את תשובת יו"ר הקואליציה.

עידן רול: – – – הנושא של רבנים שממירים.

מיקי לוי: פסיכולוגים לא ממירים.

יואב קיש: אני מבקש, הפריעו לי, הפריעו לי רבות.

יואב קיש: תני לי עוד שתי דקות, ברשותך, ובזה אני אסיים.

שרן השכל: אני אוסיף לך עוד דקה.

יואב קיש: דקה.

יואב קיש: השר דודי אמסלם, החוק הזה כולל שני מרכיבים: פלילי, שהמציעים הסכימו להוריד, ומשמעתי, שקיים גם ככה בדין הקיים.

יואב קיש: אפשר בקלות – במקום לתת להם לעשות סיבוב עלינו, שיעבור טרומית ויחכה לממשלתית.

דוד אמסלם: לא לא לא.

דוד אמסלם: אנחנו לא העברנו את זה לוועדת שרים – – –

מכלוף מיקי זוהר: אתה רוצה למשוך את החוק?

יואב קיש: אתה רוצה שזה יחכה לוועדת שרים?

דוד אמסלם: בוודאי, כמו כל חוק.

יואב קיש: טוב, אז אני מסכם את דבריי.

יואב קיש: הצעתי היא כזאת: החוק הזה מורכב משני דברים.

יואב קיש: בנושא הפלילי – יש התנגדות מוחלטת.

יואב קיש: לא נסכים לשים עבירות פליליות על פסיכולוגים ולסמן אותם בעניין הזה.

יואב קיש: האם המציעים מוכנים לרדת?

יואב קיש: בנושא המשמעתי אני חושב שתהיה נכונות מטעם הממשלה.

מיקי לוי: אתה לא יכול לעשות שינוי בחוק.

קריאות: – – –

יואב קיש: אבל כרגע, מכיוון שעוד לא דנו בזה במסודר בממשלה, התשובה היא שלילית, ואני מבקש להתנגד להצעת החוק.

יואב קיש: תודה.

שרן השכל: אם ככה, חבר הכנסת ניצן הורוביץ, אתה מעוניין להשיב?

שרן השכל: לרשותך שלוש דקות.

שרן השכל: חברת הכנסת מרב מיכאלי, האם את מעוניינת להשיב לאחר מכן?

שרן השכל: אז גם לרשותך יהיו שלוש דקות.

ניצן הורוביץ: חברים וחברות, קודם כול, שיהיה ברור: הצעת החוק שמונחת כאן היא לא הצעת חוק רגילה, של עסקים כרגיל.

ניצן הורוביץ: זו הצעת חוק נגד התעללות ועינויים בבני אדם, קטינים, צעירים, שנמצאים בשלב קשה, ויש אנשים שמנצלים את זה לרעה.

יוליה מלינובסקי: לרבנים מותר?

יוליה מלינובסקי: לרבנים מותר – – –

ניצן הורוביץ: ולכן, את זה צריך – – –

יוליה מלינובסקי: – – –

ניצן הורוביץ: רגע, רגע.

ניצן הורוביץ: אבל מה את צועקת?

ניצן הורוביץ: רגע, אני אסביר לך.

יוליה מלינובסקי: – – –

ניצן הורוביץ: זאת הצעת החוק שמונחת לפנינו, ועליה – תקשיבי, יוליה מלינובסקי.

יוליה מלינובסקי: – – –

ניצן הורוביץ: תקשיבי רגע, אני מסביר.

ניצן הורוביץ: זאת הצעת החוק שמונחת, ועליה אנחנו מצביעים, שמעת?

ניצן הורוביץ: זאת הצעת החוק שמונחת, כפי שכתוב בהצעת החוק, ועליה אנחנו מצביעים, אוקיי?

ניצן הורוביץ: אנחנו רוצים להעביר את זה עכשיו בקריאה טרומית כנוסח ההצעה – כנוסח ההצעה, שיהיה ברור, על כל מה שנכתב בה, והדברים יעלו לדיון מעמיק כמו שצריך בוועדה, לאחר העברת ההצעה.

ניצן הורוביץ: לכן אני קורא לכל חברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק הזאת.

ניצן הורוביץ: חבריי חברי הכנסת, זה לא משהו שמישהו מכם – ואני אומר לכם את זה מהלב – זה לא משהו שמישהו מכם צריך להתנגד לו.

ניצן הורוביץ: הסתדרות הפסיכולוגים, איגוד הפסיכיאטרים, ההסתדרות הרפואית בישראל, ביקשו שהחוק הזה יעבור.

ניצן הורוביץ: אתם עצמכם ראיתם את העדויות של הילדים והילדות שעברו את הדברים האלה ומה זה עשה להם, ואלה מי ששרדו, ולא אלה שלצערנו שמו קץ לחייהם, ויש רבים רבים כאלה.

ניצן הורוביץ: לכן זה חוק של פיקוח נפש.

ניצן הורוביץ: אני רוצה ואני מקווה שכנסת ישראל תעביר אותו היום, תיתן אמירה ברורה בנושא הזה ותצטרף בכך לשורה ארוכה של מדינות בעולם שהעבירו חוק כזה בשנים האחרונות.

ניצן הורוביץ: את הטיפול, את היקף העניין, את הגופים שיעסקו בזה – הכול ייקבע בוועדה, כפי שאנחנו עושים עם כל חוק שעובר כאן.

ניצן הורוביץ: אבל אני מדגיש את זה שוב, חבריי שם ביציע: החוק הוא כפי שהוא מנוסח בהצעת החוק.

ניצן הורוביץ: חד וחלק.

ניצן הורוביץ: תודה לכם, חברים.

ניצן הורוביץ: אני מאוד מקווה שתתמכו ושהעניין הזה יעבור סוף-סוף.

ניצן הורוביץ: עיניהם של מאות אלפי אזרחים ואזרחיות ישראלים נשואות לבית הזה ברגע הזה.

ניצן הורוביץ: תודה רבה לכם.

שרן השכל: תודה רבה, חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

שרן השכל: תשיב גם חברת הכנסת מרב מיכאלי, עם ההצעה המוצמדת.

שרן השכל: גם לרשותך שלוש דקות.

מרב מיכאלי: חבריי וחברותיי, אני רציתי להצטרף להבהרתו של חברי חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

מרב מיכאלי: הצעת החוק שאנחנו הנחנו כאן היא הצעת חוק שאומרת שאי-אפשר להתעלל בבני ובנות אדם.

מרב מיכאלי: אי-אפשר לנסות "לתקן" במירכאות משהו שאיננו פגום.

מרב מיכאלי: צריך להבין שהנורמליות, פנים רבות לה.

מרב מיכאלי: צריך להציל נפשות רבות.

מרב מיכאלי: אני מפצירה בכן ובכם להצביע בעד.

שרן השכל: בסדר גמור.

שרן השכל: כולם, נא לשבת במקומות.

שרן השכל: כולם נמצאים במקומות?

שרן השכל: מרב מיכאלי, אני אמתין לך שתעלי למעלה?

שרן השכל: חברי הכנסת כולם, נא לשבת במקומותיכם לקראת ההצבעה.

שרן השכל: אנחנו ממתינים למציעים שיגיעו לכיסא שלהם.

מיקי לוי: הו, ראש הממשלה הגיע.

שרן השכל: אנחנו עוברים להצבעה על ההצעה הראשונה – הצעת חוק הפסיכולוגים (תיקון – איסור טיפולי המרה), התש"ף

שרן השכל: –2020, של חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

שרן השכל: נא להצביע – בעד או נגד.

שרן השכל: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 42 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 36 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הפסיכולוגים (תיקון – איסור טיפולי המרה), התש"ף

שרן השכל: –2020, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

ינון אזולאי: חבר'ה, בושה לליכוד.

שרן השכל: ותוצאות ההצבעה – – –

ינון אזולאי: גנץ, בושה לך.

ינון אזולאי: בושה וחרפה.

ינון אזולאי: בושה וחרפה.

שרן השכל: תוצאות ההצבעה הן 42 – חברים, לא מוחאים כפיים במליאת הכנסת.

שרן השכל: סדרנים.

שרן השכל: אני מבקשת להירגע.

ינון אזולאי: זו השותפות ביניכם?

שרן השכל: יש נהלים בכנסת.

שרן השכל: לא מוחאים כפיים בכנסת.

ינון אזולאי: מיקי זוהר, מיקי, זו השותפות של הליכוד?

ינון אזולאי: זה השותפות של כחול לבן?

ינון אזולאי: בושה וחרפה.

שרן השכל: נא לשבת במקומותיכם.

שרן השכל: יש לנו עוד הצבעה להעביר.

קריאות: – – –

ינון אזולאי: בושה, גנץ ואשכנזי.

יצחק פינדרוס: אתם בושה למדינת ישראל.

יצחק פינדרוס: אתם בושה.

קריאות: – – –

שרן השכל: סדרנים, בבקשה.

שרן השכל: נא לשבת במקומותיכם.

שרן השכל: יש לנו עוד הצבעה.

ינון אזולאי: גנץ ואשכנזי – – –

שרן השכל: לשבת במקומותיכם, יש הצבעה נוספת.

שרן השכל: אנחנו עוברים להצבעה נוספת, על הצעת חוק הפסיכולוגים (תיקון – איסור טיפולי המרה), התש"ף

שרן השכל: –2020, של חברת הכנסת מרב מיכאלי, שהוצמדה להצעת החוק.

קריאות: – – –

שרן השכל: אנחנו עוברים להצבעה.

שרן השכל: מי בעד?

שרן השכל: מי נגד?

שרן השכל: נא להצביע.

שרן השכל: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 43 נגד – 35 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הפסיכולוגים (תיקון – איסור טיפולי המרה), התש"ף–2020, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

שרן השכל: אני מכריזה.

שרן השכל: חברים, בלי מחיאות כפיים.

שרן השכל: טיפה כבוד לכנסת.

שרן השכל: יש נהלים ברורים ויש תקנון.

שרן השכל: אני מבקשת, נא לשמור על השקט.

משה גפני: שוברים את כל המסגרות.

שרן השכל: 43 בעד – –

משה גפני: – – –

שרן השכל: – – 35 נגד – –

משה גפני: – – – שוברים את כל המסגרות.

שרן השכל: – – אפס נמנעים.

שרן השכל: אני מכריזה כי גם הצעת החוק הזאת עברה.

משה גפני: – – –

שרן השכל: המלצת הלשכה המשפטית היא לדון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

קריאות: – – –

שרן השכל: ישנה בקשה מהשר אלקין להעביר אותה לוועדת החוקה.

שרן השכל: שקט.

שרן השכל: אי-אפשר לשמוע לאן זה עובר.

שרן השכל: אני מבינה שיש פה כמה הצעות.

שרן השכל: תמתינו.

שרן השכל: קודם כול השרים.

שרן השכל: שר המשפטים אבי ניסנקורן מבקש להעביר לוועדת?

אברהם (אבי) ניסנקורן: חינוך.

שרן השכל: חינוך.

שרן השכל: ולכן אני מעבירה את ההצעה לוועדת הכנסת, ושם יוחלט לאן שתי הצעות החוק יעברו.

קריאות: – – –

שרן השכל: אנחנו עוברים להצעה הבאה.

שרן השכל: שנייה.

שרן השכל: היא תעבור בכל מקרה לוועדת הכנסת.

שרן השכל: היא תעבור לוועדת הכנסת, ושם תוכלו להציע להעביר את שתיהן לוועדה למעמד האישה.

קריאה: – – –

שרן השכל: כן, אמרתי, הכרזתי.

שרן השכל: [הצעת חוק פ/322/23; נספחות.

שרן השכל: ]

שרן השכל: אנחנו עוברים להצעה הבאה על סדר-היום – הצעת חוק הכנסת (תיקון – קביעת שכר חברי הכנסת בידי ועדה ציבורית), התש"ף

שרן השכל: –2020, של חברי ככנסת עידן רול ויאיר לפיד.

שרן השכל: ינמק חבר הכנסת עידן רול וישיב שר המשפטים אבי ניסנקורן.

שרן השכל: עידן רול נוכח?

שרן השכל: הוא יורד מלמעלה.

שרן השכל: אמתין שתי דקות.

אימאן ח'טיב יאסין: שלי לא נקלט.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: מזכירת הכנסת, ההצבעה של חברת הכנסת אימאן ח'טיב לא נקלטה במערכת.

שרן השכל: אני לא אוסיף, אבל נא לשלוח טכנאי לבדוק את הצג שלה, בבקשה.

שרן השכל: כבר יגיעו לבדוק את הצג.

שרן השכל: שנייה, אשים לך את הזמנים.

שרן השכל: לרשותך עד עשר דקות לנמק את הצעת החוק.

עידן רול: תודה רבה, היושבת-ראש.

שרן השכל: מיקי.

עידן רול: חברים וחברות בכנסת הנכבדה, במשך שנים אנחנו שומעים הצהרות של חברי כנסת מכל סיעות הבית שמספרים לנו – בדרך כלל ברגע המתאים פוליטית בעבורם, בדרך כלל הם מספרים את זה בתקופת בחירות – כמה חשוב וראוי שחברי כנסת לא יקבעו לעצמם את השכר.

עידן רול: שמענו את זה מכחול לבן, שמענו את זה מהליכוד, שמענו את זה כמעט מכל אחד שרוצה להשיג כותרת קלה ופשוטה על חשבון הציבור.

עידן רול: הוא בא ואומר: אני אביר זכויות, אני הדוגמה האישית, אני אומר לכם שלא ראוי שהכנסת תקבע לעצמה את השכר.

עידן רול: העניין הוא שכל אותם אנשים, כל אותם חברי כנסת שאוהבים להתהדר באייטם, נוהגים לשכוח את כל הנושא הזה, את כל טוהר המידות, את כל הדבר המציק הזה של דוגמה אישית, שנייה אחרי שהאייטם מפורסם.

עידן רול: יש לי לא מעט דוגמאות כאלה.

עידן רול: אני פה היום כדי להציע לכל חבריי וחברותיי למשכן, ובמיוחד לכל אלה שמיהרו לעשות סיבובים תקשורתיים על נושא שכר הח"כים, לעשות הפעם את הדבר הנכון ולתמוך בהצעה.

עידן רול: אני אקדים ואומר שהעליתי את זה לוועדת שרים.

עידן רול: ועדת שרים – תראו, ועדת שרים של הממשלה הנוכחית חושבת לאט.

עידן רול: רוב התשובות שלהם על הצעות חוק שהם מקבלים: תראו, אנחנו צריכים חודשיים-שלושה – גם אם זו הצעת חוק של שורה אחת, גם אם אין לה עלות תקציבית, גם אם היא נדונה אלף פעם וגם אם חלק מחברי ועדת השרים בעצמם ניסו לקדם הצעות כאלה.

עידן רול: אז אני אומר פה שוב: חברי כנסת יקרים, לא ראוי שנקבע לעצמנו את השכר, וזה לא משנה כמה קשה אתם חושבים שאתם עובדים.

עידן רול: אני לא רואה לוחמי אש קובעים לעצמם את השכר, אני לא רואה רופאות ורופאים, אחים ואחיות, שקובעים לעצמם את השכר; גם לא אחרי תקופת הקורונה, כשהם עובדים כל כך קשה, הם לא קובעים לעצמם את השכר.

עידן רול: אף אחד בעולם האמיתי לא מחלק לעצמו העלאה במשכורת.

עידן רול: זה מתקשר לי להרבה דברים שיצא לי להגיד פה – בעצם לנאום פה – על הפודיום, כמה הממשלה הזאת מנותקת כשהיא דחתה את הצעת החוק שלי בוועדת שרים.

עידן רול: אתם פשוט – אתם יודעים, זה אפילו כבר לא מקום של כעס, זה פשוט מקום שאני מבין שאתם פשוט לא מבינים – אתם לא מבינים איך דברים מתנהלים בעולם האמיתי.

עידן רול: אתם כנראה יותר מדי זמן חברי כנסת ושרים או יותר מדי מאוהבים בכיסאות שלכם.

עידן רול: אתם באמת מנותקים.

עידן רול: זו כבר אבחנה קלינית, זה כבר לא עניין של דעה.

עידן רול: אתם באמת חושבים שמישהו באזרחות, שמישהו בשוק הפרטי, היה נותן לכם לשמור על העבודה שלכם אחרי שנכשלתם ככה בניהול הקורונה?

עידן רול: לא.

עידן רול: הרי גם נתניהו וגם גנץ היו מפוטרים כבר לפני כמה חודשים.

עידן רול: אפילו על השימוע היו מנסים כבר לוותר מרוב הבושה על הכישלון הגדול.

קריאה: – – –

עידן רול: ואתם עדיין פה ממשיכים לפנק את עצמכם, להוסיף לעצמכם לשכות בירושלים, בתל אביב, לקבל החלטות הזויות, לשחק בכסף של הציבור כאילו הוא הכספומט שלכם.

עידן רול: אתם לא מבינים מה לא בסדר עם זה.

עידן רול: אתם באמת לא מבינים.

עידן רול: אתם עד כדי כך מנותקים מעם שלם, מציבור שלם שנושא אליכם עיניים, מתנדנד לו על קו העוני.

עידן רול: עשרות אלפי משפחות מגלות לראשונה בחייהן מהו עוני, ואתם?

עידן רול: מבחינת

עידן רול: כם אלה רעשי רקע.

עידן רול: כלום לא חודר את המשכן הזה.

עידן רול: מבחינת

עידן רול: כם יש איזשהו שדה כוח שחוסם את מה שאנשים אמיתיים חושבים, את מה שאנשים אמיתיים צריכים ועוברים.

עידן רול: אתם, באמת כמאמר הקלישאה, במגדל השן שלכם, פשוט לא קולטים כלום.

עידן רול: אולי אין לכם קליטה בגלל ששר התקשורת לא דואג לתשתיות תקשורת נורמליות, אבל אתם פשוט כנראה לא שומעים.

עידן רול: אני אומר לכם, אמון הציבור נשחק עד דק, ולא בגללו – בגללכם.

עידן רול: אתם לא נותנים לציבור שלכם שום סיבה להאמין בכם.

עידן רול: אתם נותנים לעצמכם פינוקים.

עידן רול: אתם מסוגלים לחוקק לעצמכם העברות תקציביות גם ב-05:00, אם צריך, ובדרך כלל נורא מהר ובתוך יום בשלוש קריאות, אבל אם מישהו חס וחלילה צריך כסף למובטלים, לעצמאים שקורסים, לעובדות סוציאליות, לכל משהו שלא מתחיל במילה "השר", אין סיכוי שיראה שקל.

עידן רול: הרי כולם עדיין מחכים למענקים.

עידן רול: מדהימה היכולת שלכם לקבל החלטות מהירות ברגע שזה נוגע לכיס שלכם.

עידן רול: אם אתם תוהים במה זה קשור למה שאני אומר – זה בדיוק אותו דבר.

עידן רול: אני רב-סרן במילואים.

עידן רול: כשאני הייתי קצין בקורס קצינים – דבר ראשון שמלמדים אותך זה דוגמה אישית.

עידן רול: דבר ראשון שמלמדים אותך זה שכשאתה דורש ממישהו משהו:

עידן רול: קודם כול תחיל את זה על עצמך.

עידן רול: נאה דורש – נאה מקיים.

עידן רול: ביום שממשלת גנציהו המנותקת והמנופחת הזאת, שאתם חושבים שהיא לגיטימית משום מה – ביום שאתם תבינו שרק בדוגמה אישית, בשקיפות ובלספר לציבור למה אתם מקבלים החלטות ולתת רציונל, רק אז הציבור באמת יאמין לכם.

עידן רול: הדבר הראשון שאתם יכולים לעשות היום, בלי קומבינות, בלי לשחק אותה עכשיו – בטח יגיע לפה עוד מעט שר המשפטים ויסביר לי שהם מתכננים לעשות על זה עבודת מטה.

עידן רול: אני פה להגיד לשר ניסנקורן:

עידן רול: עם כל הדברים שאתה דוחה, אני באמת אומר שהחודשים הבאים הולכים להיות לכם מאוד עמוסים, כי כל החלטה רלוונטית במדינה – חוץ מהכיס של עצמכם – היא כרגע על hold.

עידן רול: אז או שאתם מתכננים להמציא עוד שעות ביממה החל מעוד חודשיים או שאתם כנראה סתם אומרים בולשיט.

עידן רול: אתם לא אמורים לקבוע לעצמכם את השכר.

עידן רול: נקודה.

עידן רול: עכשיו אני פונה לכל אותם האנשים שהציעו שלל הצעות.

עידן רול: כחול לבן, שבאו בהצעה כל כך הרואית להוריד לעצמם 20% מהשכר: אני לא רוצה שתקבעו, כמו גיבורי האזרחים, שאתם מקצצים לעצמכם בשכר.

עידן רול: אני גם לא רוצה שתוסיפו.

עידן רול: אני רוצה שתעשו את הדבר היחידי שהוא ראוי וסביר במדינת חוק מתוקנת ותדעו שאתם לא קובעים לעצמכם את השכר, ותעשו את זה כמו שאני מציע, בוועדה חיצונית של שלושה גורמים, אחד מהם אקדמאי, אחד מהם שופט בדימוס, ותיתנו להם לקבל את ההחלטה כמה ראוי שנקבל.

עידן רול: אל תבואו לתקשורת ותגידו: אני אקח רק שקל, אני אתרום את כל השכר, אני אתרום 20% מהשכר.

עידן רול: פשוט תקבלו החלטה ראויה פעם אחת בממשלה הזאת.

עידן רול: אתם עלולים לראות משהו שעוד לא חוויתם: ציבור שאשכרה מעריך משהו שאתם עושים.

עידן רול: זה קטע כזה שקורה, רק כשעושים משהו ראוי.

עידן רול: אתם תגיעו לשם אולי.

עידן רול: בואו ותראו כמה מהאנשים – האמת היא שחבל שראש הממשלה החלופי לעתיד, הרזרבי, לא נמצא פה, כי הוא ממש צייץ בנושא.

עידן רול: ב-30 באפריל חבר הכנסת בני גנץ אמר: "עם הקמת הממשלה נפעל מול גורמי המקצוע כדי להוריד את שכר הבכירים, לרבות שכר ח"כים ושרים בממשלה, לפחות למשך תקופת הקורונה".

עידן רול: שלושה חודשים עברו.

עידן רול: אני פה להגיד לבני גנץ: הממשלה קמה, נעים מאוד, כבר שלושה חודשים מאז הציוץ שלך, וחודשיים מאז הממשלה.

עידן רול: אתה מוזמן לחזור פנימה למליאה ולהצביע בעד ועדה חיצונית שתקבע את שכר הח"כים.

עידן רול: כל כך רצית שזה יקרה.

עידן רול: אני מהמר שהכול נעשה בתום לב ופשוט לא שמת לב שקמה ממשלה.

עידן רול: יש לנו גם את יושב-ראש הקואליציה, שהוא בעצמו הציע את ההצעה הזאת, ואמר שהיא מאוד מאוד ראויה, ונימק אותה.

עידן רול: אני רוצה להקריא את הנימוק של חבר הכנסת מיקי זוהר, כי אני ממש מסכים לכל מילה, אז אני אפילו לא רואה צורך לשנות: "לא ראוי שנקבע את שכרנו.

עידן רול: זה צריך להיות בידיה של ועדה חיצונית.

עידן רול: היא תקבע כמה חבר כנסת צריך להרוויח, ונקווה שיגיעו לכנסת אנשים טובים וראויים".

עידן רול: הדברים האלה נאמרו ב-2018.

עידן רול: יושב-ראש ועדת הכנסת דאז, חבר הכנסת מיקי זוהר, אמר: נקדם, עוד בקדנציה הנוכחית, הצעת חוק שתוציא מסמכותם של חברי הכנסת את קביעת השכר.

עידן רול: אין לי שעון, אבל אני די בטוח שעכשיו 2020 ואני די בטוח שהממשלה קמה, אז אני פה נותן שירות לציבור ואומר: מיקי זוהר, אתה מוזמן להיכנס למליאה להצביע בעד; חבר הכנסת בני גנץ, אתה מוזמן להיכנס למליאה להצביע בעד; שלמה קרעי, שמִחזר את הצעת החוק של מיקי זוהר ותמך באותו נוסח: אתה מוזמן להיכנס למליאה ולהצביע בעד.

עידן רול: אחרת, יש מצב שאתם נחשדים כחבורה של פופוליסטים, שרק מחפשים אייטם קל, אבל כשצריכים לקבל את ההחלטה הנכונה, נעלמים – כמו כחול לבן בערך בכל סיטואציה ערכית.

עידן רול: הרשימה נמשכת.

עידן רול: באמת, בואו נקרא עכשיו.

עידן רול: אני אהיה פה עכשיו מנהל הסיעות, אוקיי?

עידן רול: אני מנהל סיעה אחודה, אני אעזור לעליזה, אני אעזור לכולם.

עידן רול: חברי כחול לבן, אתם כולכם יצאתם לתקשורת ועשיתם סיבוב פוליטי על זה שהורדתם 20% מהשכר שלכם.

עידן רול: אתם מוזמנים להיכנס.

עידן רול: הינה, חבר הכנסת ושר המשפטים ניסנקורן, אני בטוח שבאת לתמוך בעובדה שוועדה חיצונית תקבע את השכר שלנו.

עידן רול: בסופו של דבר אתם בכחול לבן מיהרתם לספר לתקשורת שקיצצתם 20% משכרכם.

עידן רול: הינה הזמן לעשות משהו לא פופוליסטי.

עידן רול: מוזמנים לפה גם חברי הליכוד שתמכו בהצעת החוק של שלמה קרעי ומיקי זוהר.

קריאות: – – –

קריאה: איווט הוא לא התחליף של גנץ – – –

עידן רול: אני אסכם ואומר – – –

שרן השכל: מילות סיכום, בבקשה.

עידן רול: אנחנו נבחרי ציבור.

עידן רול: אתם הרסתם את המשמעות של המילה הזאת, אבל עכשיו הזמן להתחיל לשקם.

עידן רול: יש פה ציבור שבחר בנו, הוא מסתכל על המשכן הזה ורוצה לראות דברים טובים; הוא רוצה לראות ערכים; הוא רוצה לראות ציונות; הוא רוצה לראות משרתי ציבור שרואים קודם כול את האזרח ורק אחרי זה את עצמם.

עידן רול: זה לא קשור לאופוזיציה–קואליציה, זה פשוט קשור להיות בן אדם עם שכל ישר, שאומר: לא הגיוני שאף מחוקק יקבע לעצמו את השכר.

עידן רול: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת עידן רול.

שרן השכל: רק אומר לפרוטוקול על ההצבעה הקודמת בהצעת חוק הפסיכולוגים (תיקון – איסור טיפולי המרה): חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין הצביעה נגד בהצבעה הראשונה, והצביעה נגד גם בהצבעה השנייה אבל ההצבעה השנייה לא נרשמה.

שרן השכל: זה לפרוטוקול, זה לא משנה את התוצאה.

שרן השכל: ישיב על הצעת החוק שר המשפטים אבי ניסנקורן, בבקשה.

שרן השכל: לרשותך עד עשר דקות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מדובר בהצעה שהיא באמת הצעה ראויה, ואנחנו בוועדת השרים לחקיקה דחינו את הדיון בה, אבל אנחנו חושבים שההצעה הזאת צריך להידון קודם כול – הנושא הזה צריך להידון קודם כול בוועדת הכנסת בהליך פנים-פרלמנטרי ואז להגיש המלצות.

משה גפני: איך יכול שר משפטים להצביע נגד ועדת שרים לחקיקה שהוא עומד בראשה?

משה גפני: איך יכול?

אברהם (אבי) ניסנקורן: איך יכול חבר קואליציה להצביע בשבוע שעבר נגד – –

קריאות: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – עמדת שר המשפטים בנושא ועדת חקירה לשופטים – –

קריאות: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – ולהזמין שופטים מהעליון אחד-אחד לחקירה בכנסת ישראל?

אברהם (אבי) ניסנקורן: איך יכול – – –

קריאות: – – –

יצחק פינדרוס: השופטים, נשים אותם בבית סוהר יחד איתכם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו פה מדברים – – –

קריאות: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו פה מדברים, רחמנא ליצלן, על קיום חובה של פסיכולוג מול הובלת שופטים לוועדת חקירה פה בכנסת ישראל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: איך יכול, איך יכול כבודו – – –

משה גפני: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: איך יכול כבודו, שאני מעריך אותו – – –

משה גפני: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואני גם שר המשפטים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: איך יכול כבודו, שאני מעריך אותו, אחרי שהוא שומע עמדה רשמית של שר המשפטים בשבוע שעבר – רשמית, בכובעו כשר משפטים – לבוא ולהצביע נגד, בניגוד למשמעת הקואליציונית?

אברהם (אבי) ניסנקורן: איך יכול?

קריאה: – – – המשמעת הקואליציונית.

קריאה: אתה – – – את עצמך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בניגוד, בניגוד, כי כשיש הצעה לסדר-היום ושר משפטים, השר הממונה מטעם הממשלה, בא לתת תשובה, בא חבר כנסת ומצביע נגד – בניגוד – למרות בקשות חוזרות ונשנות, אפילו לא להימנע.

קריאה: – – – משמעת קואליציונית – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: איך יכול להיות?

אברהם (אבי) ניסנקורן: מה קרה לפני שבועיים?

אברהם (אבי) ניסנקורן: הייתה משמעת קואליציונית?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אוקיי.

קריאה: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו באים ואומרים: הנושא הזה של שכר חברי הכנסת ראוי שיידון, ראוי שייבחן, אבל לא כך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הוא צריך להיבחן קודם כול בוועדת הכנסת, להביא הצעות מסודרות ורק אחר כך לעבור לפסים של חקיקה, מתוך כבוד לכנסת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שככה זה צריך להתנהל, ולא בצורה הפוכה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: נכון שכל אחד כרגע, בסיטואציה הנוכחית, גוזר על עצמו החלטה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש חברי כנסת שמוותרים על תוספות שכר לשנה, יש חברי כנסת רבים שתורמים משכרם למטרות ראויות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: נכון שבכחול לבן החליטו כל אחד מחברי הכנסת לתרום למטרות ראויות 20% משכרם; כך אני נוהג, ככה נוהגים חבריי האחרים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ולכן אני בא ואומר: הנושא הזה צריך להיבחן קודם כול בהליך פנים-פרלמנטרי, ואחר כך, אם תהיה הסכמה לשינוי – לעבור לפסים של חקיקה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לכן אנחנו כרגע לא חשבנו שנכון להעלות את זה להצבעה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אם זה להצבעה, אנחנו חושבים שצריכים בשלב הזה להתנגד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני רוצה לציין גם שיש היום ועדה מייעצת שמייעצת באופן שוטף בנושא שכר חברי הכנסת, וכרגע, עכשיו, היא בהליכים של מינוי של הוועדה, בשלב הנוכחי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: צריך להמתין בסבלנות, לתת לוועדה לעשות את עבודתה נאמנה ולהביא המלצות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה.

שרן השכל: תודה רבה לך, שר המשפטים אבי ניסנקורן.

שרן השכל: אתה מעוניין להשיב?

שרן השכל: ישיב חבר הכנסת עידן רול.

קריאות: – – –

שרן השכל: אתה מוותר?

קריאות: הצבעה, הצבעה – – –

קריאות: – – –

שרן השכל: הצבעה?

שרן השכל: סליחה, חברים.

שרן השכל: יש התנהלות.

שרן השכל: נא לא לצעוק.

קריאות: – – –

שרן השכל: הצבעה.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: הקואליציה מבקשת הצבעה שמית.

שרן השכל: הצעת חוק הכנסת (תיקון – קביעת שכר חברי הכנסת בידי ועדה ציבורית), התש"ף

שרן השכל: –2020, של חבר הכנסת עידן רול – אנחנו נעבור להצבעה שמית.

שרן השכל: מזכירת הכנסת, נא להתחיל לקרוא בשמות.

שרן השכל: נא לשמור על השקט.

שרן השכל: אנחנו בהצבעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – בעד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח קארין אלהרר – אינה נוכחת סעיד אלחרומי – בעד זאב אלקין – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח גבי אשכנזי – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח אוריאל בוסו – נגד דוד ביטן – נגד רם בן ברק – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אורנה ברביבאי – בעד אליהו ברוכי – אינו נוכח קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יוסף ג'בארין – בעד יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח עוזי דיין – אינו נוכח אבי דיכטר – נגד צבי האוזר – אינו נוכח ניצן הורוביץ – בעד צחי הנגבי – נגד יועז הנדל – אינו נוכח שרן מרים השכל – נגד מיכל וונש – נגד מכלוף מיקי זוהר – נגד תמר זנדברג – בעד אימאן ח'טיב יאסין – בעד מיקי חיימוביץ' – נגד אליהו חסיד – נגד ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – בעד אחמד טיבי – בעד יוסף טייב – אינו נוכח יעקב טסלר – נגד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח היבה יזבק – אינה נוכחת עומר ינקלביץ' – אינה נוכחת משה יעלון – בעד אלי כהן – אינו נוכח יצחק כהן – אינו נוכח מאיר כהן – בעד מירב כהן – אינה נוכחת מתן כהנא – בעד ע'דיר כמאל מריח – אינה נוכחת עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד אביגדור ליברמן – בעד יאיר לפיד – בעד אוסנת הילה מארק – נגד פטין מולא – נגד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי קונין – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד יעקב מרגי – אינו נוכח משולם נהרי – נגד אבי ניסנקורן – נגד בנימין נתניהו – אינו נוכח סונדוס סאלח – בעד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח גדעון סער – אינו נוכח מנסור עבאס – בעד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – נגד חמד עמאר – אינו נוכח ג'אבר עסאקלה – בעד עודד פורר – בעד יצחק פינדרוס – נגד טלי פלוסקוב – נגד אורלי פרומן – בעד תהלה פרידמן – נגד עמיר פרץ – אינו נוכח רפי פרץ – אינו נוכח אורית פרקש הכהן –

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד עינב קאבלה – נגד אנדרי קוז'ינוב – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – נגד אריאל קלנר – אינו נוכח שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת עידן רול – בעד יואל רזבוזוב – בעד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אנטאנס שחאדה – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח הילה שי ווזאן – נגד מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת עפר שלח – בעד איציק שמולי – אינו נוכח רם שפע – נגד איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – בעד פנינה תמנו – נגד אקרא שוב: משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח קארין אלהרר – אינה נוכחת אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח גבי אשכנזי – נגד יעקב אשר – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח אליהו ברוכי – נגד גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – נגד משה גפני – נגד עוזי דיין – נגד צבי האוזר – נגד יועז הנדל – אינו נוכח ווליד טאהא – אינו נוכח יוסף טייב – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח היבה יזבק – אינה נוכחת עומר ינקלביץ' – אינה נוכחת אלי כהן – נגד יצחק כהן – אינו נוכח מירב כהן – אינה נוכחת ע'דיר כמאל מריח – אינה נוכחת עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – נגד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת יעקב מרגי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח גדעון סער – אינו נוכח חמד עמאר – אינו נוכח עמיר פרץ – נגד רפי פרץ – אינו נוכח אנדרי קוז'ינוב – אינו נוכח אלכס קושניר – בעד אריאל קלנר – אינו נוכח שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אנטאנס שחאדה – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד איציק שמולי – נגד איילת שקד – אינה נוכחת

שרן השכל: האם יש חברי כנסת שטרם הצביעו ומעוניינים להצביע?

שרן השכל: הרב רפי פרץ.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) רפי פרץ – נגד גדעון סער – נגד דסטה גדי יברקן – נגד ישראל אייכלר – נגד

שרן השכל: יש עוד מישהו – – –

קריאה: יש עוד מישהו.

שרן השכל: יש עוד מישהו?

שרן השכל: שאלתי אם יש עוד מישהו.

קריאה: רגע, אופיר מצביע?

אופיר כץ: מצביע, מצביע.

שרן השכל: האם יש עוד מישהו באולם שטרם הצביע?

שרן השכל: לא.

שרן השכל: אני נועלת את ההצבעה, תמה ההצבעה.

שרן השכל: מזכירת הכנסת, נא לספור.

דוד אמסלם: שאל אותם למה הם לא היו בהצבעה הקודמת, מיקי.

גדעון סער: אני התקזזתי, השר אמסלם, באישור מנהלת הסיעה.

גדעון סער: עוד בעיות?

גדעון סער: עוד בעיות?

דוד אמסלם: אמרתי – – –

גדעון סער: בניגוד לחלק – – – אני מתואם עם הסיעה מלא מלא.

שרן השכל: ואילו תוצאות ההצבעה: 51 נגד, 32 בעד.

שרן השכל: ההצעה לא עברה.

שרן השכל: [הצעת חוק פ/1111/23; נספחות.

שרן השכל: ]

שרן השכל: אנחנו עוברים להצעה הבאה על סדר-היום – הצעת חוק הנציבות לצמצום הרגולציה והביורוקרטיה הממשלתית, התש"ף

שרן השכל: –2020, של חברי הכנסת יאיר לפיד ובועז טופורובסקי.

שרן השכל: ינמק חבר הכנסת יאיר לפיד.

שרן השכל: ישיב השר המקשר בין הממשלה לכנסת דוד אמסלם.

שרן השכל: לרשותך עשר דקות.

יאיר לפיד: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, מטרת החוק המונח לפניכם היא צמצום דרמטי של הביורוקרטיה בישראל, אבל מאחורי החוק עומדת שאלה הרבה יותר גדולה: מי עובד אצל מי?

יאיר לפיד: בשאלה הזאת טמון כל ההבדל בין דמוקרטיה לדיקטטורה, בין ממשלה הגונה לממשלה מושחתת.

יאיר לפיד: מי עובד אצל מי?

יאיר לפיד: ואגב מי עובד אצל מי – גברתי היושבת-ראש, אם אפשר לפזר שם את ההפגנה ושם את ההפגנה.

שרן השכל: סדרנים, בבקשה.

שרן השכל: חברים, יש מאחור פרסה ואפשר לקיים דיונים מאחור.

שרן השכל: אני מבקשת לשמור על השקט במליאה בזמן הדוברים.

שרן השכל: נא להושיב את חברי הכנסת במקומם, סדרנים.

שרן השכל: תודה רבה.

אופיר כץ: אתה נגד הפגנות, יאיר?

יאיר לפיד: להפך, המפגינים בבלפור, בכיכר רבין, בגן צ'ארלס קלור, בחיפה על הגשרים, מנסים להגיד לממשלה הזאת דבר אחד: לכו לעבוד כבר.

יאיר לפיד: תעבדו בשבילנו, תעבדו בשביל המובטלים, תעבדו בשביל העצמאים, תעבדו בשביל כל צעיר שצריך לחזור לגור אצל ההורים כי אין לו עבודה, בשביל כל בעל עסק קטן שמפעל חייו מתרסק לנגד עיניו.

יאיר לפיד: כל האנשים האלה אם לא עיוורים ולא טיפשים.

יאיר לפיד: הפסדתם אותם ביום שהקמתם ממשלה עם 36 שרים ו-16 סגני שרים; הפסדתם אותם בשבוע שעבר כשביליתם בוועדת הכספים בשביל לסדר לנתניהו מיליון שקל הטבות מס.

יאיר לפיד: הם יודעים שממשלת המנותקים לא תעבוד בשבילם.

יאיר לפיד: אני מבין שהממשלה הזאת בהתקף קורבני: אוי אוי אוי, יש מחאה נגדנו.

יאיר לפיד: אוי אוי אוי, דגל פלסטין.

יאיר לפיד: אוי אוי אוי, לזמרים יש פתאום דעות פוליטיות.

יאיר לפיד: אוי אוי אוי, אוי אוי אוי, מישהי עלתה על סמל המנורה והורידה חולצה.

יאיר לפיד: אני אגיד לכם משהו על סמל המנורה ועל הבחורה הזאת: אני לא מתעלף מזה שאנשים מתפשטים בפומבי, לא גברים ולא נשים, אבל שמעתי את זעקות האימה החלולות של הממשלה הזאת, שאומרות: אסור, אסור לבזות את סמלי המדינה.

יאיר לפיד: מי ביזה את סמלי המדינה יותר מהממשלה הזאת?

יאיר לפיד: מותר לרסק את חוקי-היסוד של מדינת ישראל; מותר לאיים על חייו של היועץ המשפטי לממשלה; מותר לממשלה להעלות שלטי חוצות שמאיימים על עיתונאים.

יאיר לפיד: מותר היום, בעוד כמה שעות, מותר היום להביא את חוק הקורונה, שמרסק את הכנסת; מותר ראש ממשלה עם שלושה כתבי אישום.

יאיר לפיד: אבל חס וחלילה, יראו למישהי את הציצי – המדינה מסתיימת.

יאיר לפיד: אם אסור לבזות את סמלי המדינה, איפה הייתם כשראש הממשלה עמד על מדרגות בית המשפט וביזה אותו?

יאיר לפיד: אה, נזכרתי איפה הייתם – עמדתם מאחוריו.

יאיר לפיד: ראש ממשלה הוא סמל שלטון, בית המשפט הוא סמל שלטון.

יאיר לפיד: מי ביזה את מי?

יאיר לפיד: אתם, אל תדברו איתנו על סמלי שלטון.

יאיר לפיד: אי-אפשר לבזות אותם יותר ממה שאתם מבזים אותם יום-יום כאן, בכנסת.

יאיר לפיד: אני מעדיף פי אלף מפגינה שמורידה חולצה.

יאיר לפיד: אני מעדיף פי אלף מפגינה עם סיר ספגטי על הראש.

יאיר לפיד: היא המטורללת?

יאיר לפיד: זה הרבה הרבה פחות מטורלל משר לענייני מים.

יאיר לפיד: זה הרבה פחות מטורלל משרה לענייני קהילות לא קיימות.

יאיר לפיד: צעירים וזקנים שמפגינים יחד על הגשר בשביל המדינה שלהם זה מטורלל?

יאיר לפיד: זו נשמת הדמוקרטיה.

יאיר לפיד: הייתי בשבת האחרונה על הגשר, הלכתי להפגנה בצ'ארלס קלור, הייתי קודם עם המפגינים בבלפור – הישראלים הכי טובים בארץ.

יאיר לפיד: אז כן, תמיד יהיה איזה קיצוני שיניף את דגל פלסטין.

יאיר לפיד: מייד מקהלת הגינויים מתעוררת: תגנו, תגנו, תגנו.

יאיר לפיד: על מי אתם עובדים?

יאיר לפיד: אתם הרי רוצים להעמיד פנים שנפגעתם נורא, אבל רואים עליכם את השמחה, רואים את ההתלהבות – הינה, יש לכם הזדמנות לטעון שאתם גם הממשלה וגם הקורבן, גם השלטון וגם מסכנים נורא.

יאיר לפיד: אתם רוצים גינויים?

יאיר לפיד: פעם אחת תגנו את נתניהו על השנאה שהוא מחרחר בחברה הישראלית.

יאיר לפיד: פעם אחת תגידו בקול רם את מה שאתם אומרים עליו כשהמיקרופונים סגורים.

יאיר לפיד: אחרי זה תחזרו אליי עם כל הגינויים הקורבניים שלכם.

יאיר לפיד: אתם רוצים לדעת מה באמת מטורלל?

יאיר לפיד: יושב-ראש קואליציה ושר אוצר שמאשימים אחד את השני בוועדת הכספים שהם מושחתים זה מטורלל.

יאיר לפיד: ראש ממשלה וראש ממשלה חליפי שלא מסוגלים להגיע להסכמה על התקציב זה מטורלל; ביום רביעי פותחים מסעדות, ביום חמישי סוגרים מסעדות, ביום שישי בבוקר פותחים מסעדות, אחרי שש שעות סוגרים מסעדות.

יאיר לפיד: אז אתם אל תדברו איתנו על טרלול.

יאיר לפיד: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת יאיר לפיד, יושב-ראש האופוזיציה.

שרן השכל: אני מזמינה את השר המקשר בין הממשלה לכנסת דוד אמסלם לבוא ולהשיב על הצעת החוק.

שרן השכל: לרשותך עד עשר דקות, בבקשה.

דוד אמסלם: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני קודם כול רוצה להשיב – לפני שאני מגיע להצעת החוק, אני רוצה לדבר על מה שקרה פה קודם, בהצעת החוק הקודמת.

דוד אמסלם: אדוני שר המשפטים, בכלל, כחול לבן, אני מתבייש במה שעשיתם.

דוד אמסלם: אתם נוהגים בחוסר יושר, בחוסר הגינות.

דוד אמסלם: הרי אנחנו סיכמנו בוועדת שרים לענייני חקיקה שזה לא עולה.

דוד אמסלם: אמר שר המשפטים – אתה, אתה, איתי – דחינו את זה.

דוד אמסלם: אתה מודיע לי לפני חמש דקות.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

דוד אמסלם: אם יש לך קצת הגינות – היית בא, מודיע לי את זה בבוקר.

דוד אמסלם: בגלל שאתה גם רוצה לקחת אותנו בכחש וכזב, אתה רוצה לרמות גם אותנו.

דוד אמסלם: הרי זה לא קרה לפני שתי דקות.

דוד אמסלם: עכשיו, למה אתה משווה את זה?

דוד אמסלם: למה שעשינו, לכאורה – ההצבעה שהייתה לפני שבועיים.

דוד אמסלם: אני רק רוצה לספר לך שגם פה אתה גונב את הדעת.

דוד אמסלם: לפני שבועיים הייתה הצעה לסדר-היום, לא קשור להצעת חוק.

דוד אמסלם: ומה זאת הצעה לסדר-היום?

דוד אמסלם: גם באותה ועדה, שאחת מוועדות הכנסת תדון בזה.

דוד אמסלם: דרך אגב, הכנסת סוברנית לקבל כל החלטה כזאת, וזה בסדר, אין לזה כמעט שום משמעות.

דוד אמסלם: פה אנחנו מדברים על הצעת חוק.

איימן עודה: מתי יהיו בחירות?

דוד אמסלם: ועל מה בעצם התנפלת ובשבוע שעבר עשית פה את עצמך כאילו אתה כועס מאוד?

דוד אמסלם: על כך שאנחנו הצבענו על ועדה בכנסת שתדון על ניגודי העניינים של השופטים.

דוד אמסלם: ניגודי העניינים של השופטים.

דוד אמסלם: לכאורה, הכנסת, אסור לה לדון.

דוד אמסלם: בהמשך, כשאני אענה לסמוטריץ' על ההצעה שלו, אני גם אתייחס למה אמרה נשיאת בית המשפט העליון על הדבר הזה.

דוד אמסלם: בושה וחרפה.

דוד אמסלם: כבר התבלבלו פה כל היוצרות במדינת ישראל.

דוד אמסלם: אתה ישבת פה ואמרת: לא יעלה על הדעת, לא יעלה על הדעת שאנחנו בכנסת נדון בכלל על שופטי בית המשפט העליון.

דוד אמסלם: כנראה אתה לא יודע מהי דמוקרטיה.

דוד אמסלם: אני רוצה לספר לך, אדוני שר המשפטים: המוסד היחיד, אבן הראשה של הדמוקרטיה מתחילה במקום הזה.

דוד אמסלם: רק האנשים שיושבים פה נבחרו על ידי הציבור.

דוד אמסלם: בכנסת יש ועדות, והכנסת אמורה לעשות פיקוח גם על שופטי בית המשפט העליון, שהם בעצם – אני לא חקרתי את הנושא, אבל לפחות ממה שקראתי בעיתון – –

עודד פורר: לא תגני על שר המשפטים?

עודד פורר: לא תגני עליו?

דוד אמסלם: – – רק ממה שקראתי בעיתון, מר סגלוביץ', היה צריך ליפול מהרגליים.

דוד אמסלם: אני מניח שאם היה כתוב שם "דוד אמסלם" מר סגלוביץ' היה הולך למוחרת לחבר'ה שלו בלה"ב ואומר להם: רבותיי, ראיתם מה כתוב?

אלי אבידר: סגלוביץ' – – –

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לומר: רוב עבירות השוחד מתחילות מניגוד עניינים.

מיקי לוי: נכון.

מיקי לוי: תגיד לראש הממשלה.

דוד אמסלם: הכול מתחיל.

דוד אמסלם: הרי אם אין ניגוד עניינים אין עבירת שוחד.

מיקי לוי: אז תגיד לראש הממשלה.

דוד אמסלם: אבל מה, מדובר בשופטים.

דוד אמסלם: דרך אגב, האנשים שאמורים להיות הכי מבוקרים הם שופטים.

דוד אמסלם: חס ושלום, אצלכם, נשואי העם, אסור לבקר, אסור גם לדבר, חס ושלום.

דוד אמסלם: זה האדמו"רים שלנו, אסור לנו אפילו לצייץ.

דוד אמסלם: מי זאת הכנסת?

דוד אמסלם: מי זאת הכנסת בכלל?

דוד אמסלם: ככה יושב פה שר המשפטים וחושב שזה תפקידו.

דוד אמסלם: מנדלבליט ובית המשפט העליון חסינים מביקורת, אסור לדבר עליהם בכלל, כלום.

תמר זנדברג: מה הבעיה?

דוד אמסלם: לא משנה מה תגיד, לא משנה מה הם יעשו, לא משנה מה תראה בעובדות.

דוד אמסלם: שום דבר לא מעניין.

אביגדור ליברמן: דודי, שר המשפטים הוא חבר בקואליציה איתך או לא?

דוד אמסלם: ליברמן, אתה כבר אמרת לי שאני – אני אפילו מתבייש במה שאמרת.

יוראי להב-הרצנו: זה מה שחשוב עכשיו – מערכת המשפט או הקורונה?

דוד אמסלם: אני רק מספר לכם.

דוד אמסלם: אתם, הקורונה מעולם לא עניינה אתכם, לא את לפיד ולא אתכם.

דוד אמסלם: אני רוצה לספר לכם, בתחילת הדרך – – –

יאיר לפיד: סליחה, השארתי שם משהו.

דוד אמסלם: בגדול, אני חושב שמה שנעשה כאן היום על ידי כחול לבן זה דבר חמור.

דוד אמסלם: דרך אגב, כחול לבן סודקים את הקואליציה, והם בעצם מובילים לבחירות במדינת ישראל.

דוד אמסלם: צריך להבין: מה שקרה היום זה כאוס – זאת המשמעות.

דוד אמסלם: זאת המשמעות של מה שקרה פה.

דוד אמסלם: מר ניסנקורן, מר גנץ, אתה, שאתה כל הזמן מדבר בטלוויזיה: אנחנו לא רוצים בחירות, מה שעשית היום – לשם אתה מכוון באופן ישיר.

דוד אמסלם: זאת חוצפה, עזות מצח, בניגוד לכל ההסכמים הקואליציוניים.

דוד אמסלם: אבל אתם הצדיקים, כרגיל.

דוד אמסלם: דרך אגב, אתם תנסו להצטדק, בוודאי.

דוד אמסלם: מותר לכם.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: גם אתם שייכים לשמאל.

יאיר גולן: אנחנו מודים לשר המקשר על דבריו.

דוד אמסלם: עכשיו לגבי הצעת החוק הספציפית.

דוד אמסלם: תראה, אותי לימדו, אני גדלתי בעולם ערכים אחר, לא של השמאל, לא של השקרנים שכל היום רק מייצרים יחסי ציבור באצטלה של צדקנות.

דוד אמסלם: אני גדלתי במקום שמילה זאת מילה, חברות זאת חברות, אמת זאת אמת, ולי קוראים דוד אמסלם, גדלתי בקרית מלאכי, לא בצפון תל אביב.

דוד אמסלם: אבל אצלכם הכול שקר.

דוד אמסלם: אתם חיים בבועה של שקר מהבוקר עד הלילה, מלפיד, שבא ומודיע בתחילת הזה – –

אלי אבידר: דודי, אני – – –

יבגני סובה: – – –

דוד אמסלם: – – מה אתם בכלל שומעים לממשלה בקורונה?

דוד אמסלם: כאילו אין קורונה.

דוד אמסלם: אתם ביקשתם לפתוח בהתחלה, אתם הטפתם מוסר מהבוקר עד הלילה: מה פתאום, כן פתאום.

דוד אמסלם: המסעדנים בכלל אמרו: אנחנו נפתח למרות הממשלה.

דוד אמסלם: ועכשיו אתם שואלים: למה הממשלה פתחה מוקדם?

דוד אמסלם: תחליט כבר, לפיד, איפה אתה בכלל?

דוד אמסלם: אתה, דרך אגב, אמרתי לך, אתה הסיפור של הבדיחה עם השפן: זה לא חשוב מה נעשה, תמיד נהיה בלי כובע.

דוד אמסלם: אתה תמיד תשאל, אתה תסתכל, אתה צופה מהצד.

דוד אמסלם: אתה כבר רגיל לזה – הרי כל חייך היית כתב וקריין.

יאיר גולן: איפה החברות והאמת?

דוד אמסלם: יש לך תמיד חוכמה בדיעבד.

דוד אמסלם: אתה מסתכל: אם יצא טוב – אתה שותק, ואם יצא רע – אתה אומר.

דוד אמסלם: הרי המלחמה בקורונה היא לא מלחמה של ממשלה, אני לא רואה את זה ככה.

דוד אמסלם: זה אירוע עולמי שבאמת מכניס את העולם לחרדה, גם רפואית, גם כלכלית.

דוד אמסלם: במקום שתיתן כתף – דרך אגב, אם יש לך עצות טובות, תביא.

דוד אמסלם: אני בעמדה שכל מי שיש לו עצות טובות – שיבוא וייפגש עם ראש הממשלה.

דוד אמסלם: בוודאי אתה יכול להיפגש עם ראש הממשלה – גם על פי חוק אתה נפגש איתו – ותציע לו.

דוד אמסלם: אני מניח שאם יהיו לך עצות טובות הוא יאמץ אותן.

דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר זאת לא שאלה של שמאל–ימין.

דוד אמסלם: אבל הרי אתה לא עושה את זה.

דוד אמסלם: אתה, התפקיד שלך – לפלג את הציבור במדינת ישראל.

בועז טופורובסקי: אתה מפלג.

דוד אמסלם: לכן אמרתם, כולל חבר כנסת מטעמך שרמז על כך שאנחנו בעצם אפילו נעשה איזה מרד מיסים כזה או אחר וכו' וכו', בגלל שלא מעניינת אתכם הדמוקרטיה באמת.

בועז טופורובסקי: תתפטר.

דוד אמסלם: דרך אגב, שלוש מערכות בחירות הלכנו על הנושא הזה, אבל אתם, זה לא מעניין אתכם.

דוד אמסלם: מה שמעניין אתכם זה להחליף את הממשלה.

אלי אבידר: – – –

דוד אמסלם: אתה יודע, מדהימה אותי גם החוצפה שלכם.

דוד אמסלם: יום אחרי הבחירות אתם מדברים להפיל את הממשלה.

דוד אמסלם: הרי היינו עכשיו שנה וחצי בבחירות.

דוד אמסלם: העם הכריע.

דוד אמסלם: אני אומר לכם, יגיע היום ואתם גם תגידו שהפריפריה לא יכולה להצביע, אני יודע, בגלל שאתם, יש לכם אדנות, יש לכם התנשאות ושחצנות – –

בועז טופורובסקי: אתה מתנשא.

בועז טופורובסקי: אתה מתנשא.

דוד אמסלם: – – ואתם חושבים שאתם מבינים הכול.

דוד אמסלם: כן, מדינת תל אביב מבינה הכול.

דוד אמסלם: כל השמאלנים, בעיקר שבאים בהסעות – – –

אלי אבידר: אתה מספר לי על פריפריה?

דוד אמסלם: דרך אגב, כל ההפגנות האלה, אמרנו, הן לא קשורות לקורונה.

דוד אמסלם: תראו את השלטים.

אלי אבידר: דודי, הוא גדל על ז'בוטינסקי.

דוד אמסלם: על זה ניהלנו שלוש מערכות בחירות, אלי אבידר.

דוד אמסלם: שלוש מערכות בחירות.

דוד אמסלם: הרי אתם טענתם שראש הממשלה קיבל שוחד, אבל רוב הציבור יודע שתפרו לו תיקים, בזה הוא מאמין, אבל לכם זה לא מסתדר.

דוד אמסלם: אתכם זה לא מעניין.

אלי אבידר: נחליף אתכם, אל תדאג.

דוד אמסלם: לא אתכם, לא את מנדלבליט.

דוד אמסלם: זה לא מעניין.

דוד אמסלם: אתם נכנסתם למנהרה, מר מנדלבליט נכנס למנהרה – הוא חייב לצאת מהצד השני.

אלי אבידר: דודי, תגוון, לא כל פעם לחזור לאותו נושא.

אלי אבידר: תגוון קצת.

דוד אמסלם: לכן אתם חברתם לשמאל.

דוד אמסלם: אתם, בעצם המטרה שלכם, גם בקורונה, היא להפיל את ממשלת ישראל ואת ראש ממשלת ישראל, שבחרו בו 2.5 מיליון איש.

דוד אמסלם: בשבילכם הם קרטונים, הם אוכלי עשב, הם לא מעניינים בכלל.

אלי אבידר: תחליף את הרפרטואר.

דוד אמסלם: אמרתי, עוד מעט תחוקקו חוק פה שהם לא יכולים להצביע בגלל שאין להם שיקול דעת.

דוד אמסלם: אתם בדרך לשם, בגלל שאתם, לא מעניין אתכם כלום.

דוד אמסלם: אין לכם לא צדק, לא דמוקרטיה, לא יושר, לא הגינות, לא חוקים.

דוד אמסלם: אתם עוברים על כל חוק.

דוד אמסלם: דרך אגב, כל ההפגנות הן בניגוד לחוק.

דוד אמסלם: חוסמים שעות כבישים בניגוד לחוק.

דוד אמסלם: תזכרו, למעלה מעשרות בנות בנות 13, בגירוש – שי ניצן הוביל את זה: הביאו אוטובוסים, עצרו אותן במעצר מינהלי, פתחו להן תיקים.

דוד אמסלם: לא שמעתי אותך, אף אחד מפה.

דוד אמסלם: הפרת זכויות הכי קשה לבנות, ילדות קטנות, זה – הכול בסדר, זה השמאל, מותר – – –

שרן השכל: נא לסכם.

דוד אמסלם: אתמול אנחנו רואים מאות אנשים הולכים ברחובות, מטיילים, חוסמים איפה שמחליטים.

דוד אמסלם: רוצים לכנסת?

דוד אמסלם: חוסמים את הדרך לכנסת.

דוד אמסלם: רוצים את קינג ג'ורג'?

דוד אמסלם: חוסמים את קינג ג'ורג'.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: הפקרות, אנרכיה מלאה.

דוד אמסלם: ואתם מעודדים את זה, אתם מעודדים.

דוד אמסלם: אני המום מזה.

דוד אמסלם: אני המום ממה שקורה פה במדינת ישראל.

שרן השכל: תודה רבה.

דוד אמסלם: לכן, רבותיי, אני מבקש – –

קריאות: – – –

דוד אמסלם: – – למחוק את הצעת החוק שהגיש לפיד, בגלל שבמילה אחת אני אסכם:

דוד אמסלם: במשרד ראש הממשלה כבר עובדים על זה למעלה מחמש שנים.

דוד אמסלם: יש אגף שעובד בזה.

דוד אמסלם: לא צריך חוק בעניין הזה.

דוד אמסלם: לכן, אני מבקש שההצבעה תהיה שמית.

דוד אמסלם: תודה רבה.

שרן השכל: שמית.

שרן השכל: בסדר גמור.

שרן השכל: תודה רבה לשר המקשר חבר הכנסת דודי אמסלם.

שרן השכל: חבר הכנסת יאיר לפיד מבקש להשיב בשלוש דקות.

שרן השכל: בבקשה, לרשותך שלוש דקות.

יאיר לפיד: אני רק צריך כמה שניות, לא שלוש דקות.

יאיר לפיד: אני רוצה לסכם לקואליציה את מה שקרה עכשיו: השר המקשר בין הכנסת לממשלה כרגע אמר על הדוכן ששר המשפטים אבי ניסנקורן הוא שקרן.

יאיר לפיד: לפני זה חברי הכנסת החרדים מהקואליציה צעקו שגנץ לא יהיה ראש ממשלה, ובמקביל חצי מהקואליציה הודיעו שהעסק יתפרק כי הם לא סומכים על כל הרמאים בצד השני.

יאיר לפיד: רק להגיד משפט אחד, השר אמסלם: מעולם לא הייתה תמימות דעים גדולה יותר בין הקואליציה לאופוזיציה.

יאיר לפיד: אני חותם על כל מה שאתם אומרים אחד על השני.

יאיר לפיד: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת יאיר לפיד.

שרן השכל: אנחנו נעבור להצבעה שמית על הצעת חוק הנציבות לצמצום הרגולציה והביורוקרטיה הממשלתית, התש"ף

שרן השכל: –2020, של חברי הכנסת יאיר לפיד ובועז טופורובסקי.

שרן השכל: מזכירת הכנסת, נא להתחיל לקרוא את השמות, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – בעד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – נגד קארין אלהרר – אינה נוכחת סעיד אלחרומי – אינו נוכח זאב אלקין – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח גבי אשכנזי – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח אוריאל בוסו – אינו נוכח דוד ביטן – נגד רם בן ברק – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אורנה ברביבאי – בעד אליהו ברוכי – נגד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יוסף ג'בארין – בעד יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – נגד עוזי דיין – נגד אבי דיכטר – נגד צבי האוזר – אינו נוכח ניצן הורוביץ – אינו נוכח צחי הנגבי – נגד יועז הנדל – אינו נוכח שרן מרים השכל – נגד מיכל וונש – נגד מכלוף מיקי זוהר – נגד תמר זנדברג – אינה נוכחת אימאן ח'טיב יאסין – בעד מיקי חיימוביץ' – נגד אליהו חסיד – נגד ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – בעד אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – אינו נוכח יעקב טסלר – נגד דסטה גדי יברקן – נגד היבה יזבק – אינה נוכחת עומר ינקלביץ' – אינה נוכחת משה יעלון – בעד אלי כהן – נגד יצחק כהן – אינו נוכח מאיר כהן – בעד מירב כהן – אינה נוכחת מתן כהנא – אינו נוכח ע'דיר כמאל מריח – אינה נוכחת עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – נגד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – אינו נוכח אביגדור ליברמן – בעד יאיר לפיד – בעד אוסנת הילה מארק – נגד פטין מולא – נגד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי קונין – בעד מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח יעקב מרגי – אינו נוכח משולם נהרי – אינו נוכח אבי ניסנקורן – נגד בנימין נתניהו – אינו נוכח סונדוס סאלח – אינה נוכחת יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח גדעון סער – נגד מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – נגד חמד עמאר – אינו נוכח ג'אבר עסאקלה – בעד עודד פורר – בעד יצחק פינדרוס – נגד טלי פלוסקוב – נגד אורלי פרומן – בעד תהלה פרידמן – נגד עמיר פרץ – אינו נוכח רפי פרץ –

ירדנה מלר-הורוביץ: אינו נוכח אורית פרקש הכהן – נגד עינב קאבלה – נגד אנדרי קוז'ינוב – אינו נוכח אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד אריאל קלנר – אינו נוכח שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת עידן רול – בעד יואל רזבוזוב – בעד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אנטאנס שחאדה – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח הילה שי וזאן – נגד מיכל שיר סגמן – נגד עפר שלח – בעד איציק שמולי – נגד רם שפע – נגד איילת שקד – אינה משתתפת בהצבעה עאידה תומא סלימאן – בעד פנינה תמנו – נגד

קרן ברק: תקראי שוב.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח קארין אלהרר – אינה נוכחת סעיד אלחרומי – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח גבי אשכנזי – נגד יעקב אשר – נגד אוריאל בוסו – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו משתתף בהצבעה גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח צבי האוזר – נגד ניצן הורוביץ – אינו נוכח יועז הנדל – אינו נוכח תמר זנדברג – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד יוסף טייב – אינו נוכח היבה יזבק – בעד עומר ינקלביץ' – אינה נוכחת יצחק כהן – אינו נוכח מירב כהן – אינה נוכחת מתן כהנא – בעד ע'דיר כמאל מריח – אינה נוכחת עופר כסיף – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח יריב לוין – נגד מרב מיכאלי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח יעקב מרגי – אינו נוכח משולם נהרי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח סונדוס סאלח – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח חמד עמאר – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח רפי פרץ – אינו נוכח אנדרי קוז'ינוב – אינו נוכח אריאל קלנר – אינו נוכח שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אנטאנס שחאדה – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח איילת שקד – אינה משתתפת בהצבעה

קרן ברק: יש מישהו שנמצא כאן במליאה ולא הצביע ורוצה להצביע עכשיו?

קרן ברק: לא.

קרן ברק: תמה ההצבעה.

קרן ברק: אני מודיעה שהצביעו בעד – 30, נגד – 44.

קרן ברק: לפיכך ההצעה לא התקבלה.

קרן ברק: << הלסי >> הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית לבדיקת האפליה נגד הציבור החרדי בטיפול בקורונה << הלסי >>

קרן ברק: נעבור להצעות לסדר-היום.

קרן ברק: נתחיל בהצעה לסדר-היום מס' 880, בנושא: הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית לבדיקת האפליה כלפי הציבור החרדי בטיפול בקורונה, של חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

קרן ברק: ישיב השר המקשר.

בצלאל סמוטריץ': גברתי היושבת-ראש, חבריי השרים, חבריי חברי הכנסת, ברשותכם, אני לא יכול שלא להתייחס בראשית דבריי להצעת החוק החמורה מאוד שעברה כאן לפני כמה דקות.

בצלאל סמוטריץ': יכולתי לדבר עכשיו על "זכו שכינה ביניהם", על קדושת המשפחה היהודית, על בריאות טבעית של חברה, של "זכר ונקבה בראם", אבל לא צריך אפילו לדבר או להתווכח על זה כשמדברים על החוק המופרך לחלוטין שעבר כאן עכשיו בקריאה טרומית.

בצלאל סמוטריץ': אני מאוד מקווה שהוא לא יתקדם מעבר לזה, מכיוון שהחוק הזה בהפוך על הפוך מובל על ידי מי שמבקשים כל הזמן את הזכות "חיה ותן לחיות" ומבקשים עכשיו לכפות את אמונתם, את עמדתם ואת תפיסתם על מי שמבקש להאמין או לחיות אחרת.

רם בן ברק: זה בדיוק "חיה ותן לחיות".

בצלאל סמוטריץ': איך אפשר למנוע מאדם שמבקש לקבל סיוע – בחור צעיר, מבולבל בזהות המינית שלו – –

רם בן ברק: ממש.

בצלאל סמוטריץ': – – מבקש לקבל סיוע, מבקש להקים בית, אישה, ילדים – –

רם בן ברק: איפה אתה חי?

רם בן ברק: איפה אתה חי?

בצלאל סמוטריץ': – – איך אפשר לאסור עליו לממש את רצונו?

בצלאל סמוטריץ': איך אפשר לאסור על אדם דתי שאמונתו לא מאפשרת לו, גם אם הוא רוצה, לחיות עם גבר, ומבקש עזרה שתעזור לו? ויש מאות ואלפי בחורים צעירים שנעזרים בצורה מקצועית ומצליחים וחיים חיים מאושרים עד 120.

בצלאל סמוטריץ': אתם קוראים לזה "טיפולי המרה" בדמגוגיה, כדי שמי שיסתכל על זה יחשוב שקושרים אנשים למיטה – –

קריאה: – – –

בצלאל סמוטריץ': – – נותנים להם מכות חשמל, כדי לאנוס את הנטייה המינית שלהם.

בצלאל סמוטריץ': זה עבר מן העולם מזמן.

בצלאל סמוטריץ': זה שקר.

בצלאל סמוטריץ': מדובר היום על עבודה מקצועית, ברצון – –

קריאה: – – –

בצלאל סמוטריץ': – – בצורה עדינה.

בצלאל סמוטריץ': לפעמים זה מצליח – –

קריאות: – – –

בצלאל סמוטריץ': – – לפעמים זה לא מצליח.

בצלאל סמוטריץ': אין תעודת ביטוח.

בצלאל סמוטריץ': אבל אתם בטרלול פרוגרסיבי – –

רם בן ברק: – – –

בצלאל סמוטריץ': – – פונדמנטליסטי.

בצלאל סמוטריץ': אתם מנסים לכפות את עמדתכם ולאסור על מי שמבקש.

בצלאל סמוטריץ': תראו איך עברתם מהרצון לתת למי שרוצה לחיות את חייו בצורה א' לרצון לאסור על מי שרוצה לחיות את חייו בצורה נורמלית ובריאה להשתדל להתאמץ ולעשות – – –

יאיר לפיד: בצלאל, אם זה יימשך כולנו נלך עם הצעת החוק שלך.

בצלאל סמוטריץ': אתה יכול ללכת, יאיר.

בצלאל סמוטריץ': אל תאיים.

יאיר לפיד: יאללה.

מאיר כהן: די, נו.

בצלאל סמוטריץ': אבל רק תגיד לי, יאיר, אם אתה מוכן להגן על זה.

בצלאל סמוטריץ': בוא, אל תברח.

בצלאל סמוטריץ': בוא, אל תהיה פחדן ואל תברח.

יאיר לפיד: אתה קורא לנו להצביע על ההצעה לסדר-היום שלך?

בצלאל סמוטריץ': אני מקריא לך מתוך החוק – –

יאיר לפיד: אתה קורא לנו להצביע על ההצעה לסדר-היום שלך ותוקף את הלהט"בים?

בצלאל סמוטריץ': – – בסעיף זה טיפול המרה, מגדירים מהו, וכתוב: "לא ייחשב כטיפול המרה לקטין – – – וכן טיפול לשינוי מיני פיזיולוגי" – –

יאיר לפיד: – – –

בצלאל סמוטריץ': – – זאת אומרת, יאיר, אתה מוכן שיעשו לילד בן עשר או לילדה בת עשר ניתוח לשינוי מין ואתה לא מוכן שיעזרו לו בטיפול פסיכולוגי להסתדר עם הנטייה המינית שלו.

בצלאל סמוטריץ': זו צביעות שאין למעלה ממנה.

בצלאל סמוטריץ': תעמידו על הבמה אצלכם ילדה בת תשע מבולבלת, תנצלו אותה לקמפיין הציני שלכם.

בצלאל סמוטריץ': את זה מותר לעשות לקטינים.

בצלאל סמוטריץ': אבל מי שרוצה טיפול מסודר, ייעוץ, הכוונה, סיוע מרצונו – לזה אתם לא מוכנים.

בצלאל סמוטריץ': אני מחבר את זה – ואין לי שום בעיה שאנשי יש עתיד ברחו.

בצלאל סמוטריץ': פחדנים.

מיקי לוי: לא, לא.

מיקי לוי: אנחנו פה – –

בצלאל סמוטריץ': אני מחבר את זה עכשיו גם לוועדת החקירה – –

מיקי לוי: – – אנחנו פה להשיב לך.

בצלאל סמוטריץ': – – מכיוון שאם אני מונה את ההישגים של החרדים – חבר הכנסת בוסו, טוב שאתה פה, אני מונה את ההישגים של החרדים בקואליציה הזאת.

אוריאל בוסו: – – –

בצלאל סמוטריץ': אז תקציב לישיבות עוד אין.

בצלאל סמוטריץ': מרב מיכאלי נבחרה על ידי הקואליציה לוועדה למינוי דיינים.

בצלאל סמוטריץ': ניצן הורוביץ העביר היום את החוק המטורלל הזה, שפוגע במשפחה.

בצלאל סמוטריץ': מרצ העבירה פה לפני כמה שבועות לגליזציה של סמים – להציף את רחובות מדינת ישראל בסמים – ואפליה קשה נגד הציבור החרדי בכל מה שקשור בהתמודדות עם נגיף הקורונה.

בצלאל סמוטריץ': זו רשימת ההישגים המכובדת של המפלגות החרדיות, השותפות שבלעדיהן אין קואליציה בקואליציה הזאת.

בצלאל סמוטריץ': אז חבר הכנסת הרב גפני הגדיר היום את ההצעה שלי כהפסקת פרסומות.

בצלאל סמוטריץ': יש לו פרסומות לחבר הכנסת גפני בטלוויזיה, שאולי אין לו בבית, פרסומות מאוד אלימות – פרסומות של המשטרה שנוהגת ביד קשה מול האוכלוסייה החרדית, שמכה, שפוצעת, שמשאירה טראומות לילדים ואל מול זה מתנהגת בכפפות של משי מול מחאות של אנרכיסטים בתל אביב ומול בית ראש הממשלה.

מיקי לוי: 30 עצורים.

מיקי לוי: על מה אתה מדבר?

מיקי לוי: איזה קשקוש.

בצלאל סמוטריץ': יש לנו חוסר הבנה בסיסי במאפיינים הייחודיים של החברה החרדית ובצורך לתת מענה ייחודי לחברה החרדית כדי למנוע את התפשטות הנגיף אצלה.

בצלאל סמוטריץ': אז מקבלים סגרים בלי שום הבחנה, בלי שום היערכות, בלי שום מעטפת, בביתר עילית, בשכונות בירושלים, באשדוד, איפה לא? סוגרים, נועלים, זורקים את המפתח לים, ועכשיו: תתמודדו.

בצלאל סמוטריץ': בתי כנסת – זה נכון, אנחנו מחונכים על "וחי בהם", ופיקוח נפש דוחה את כל התורה כולה, אבל מסעדות פתוחות עם תו סגול – מספר אנשים חלקי או ביחס ישיר לגודל החלל; בתי כנסת אוטומטית רק עשרה מתפללים, גם אם בית הכנסת הוא 300 מטר.

קריאה: מספיק עשרה, לא?

בצלאל סמוטריץ': יש אפליה מאוד קשה בטיפול בקורונה.

בצלאל סמוטריץ': ולא הזכרנו את המענקים.

בצלאל סמוטריץ': עומד ראש הממשלה, מציג מצגת על מסך: עד שלושה ילדים.

בצלאל סמוטריץ': אז משפחות ברוכות ילדים – והציבורים החרדי והדתי ברוך השם מתברכים בהרבה משפחות כאלה – הם מחוץ לעסק.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, מה ביקשתי מכם, חברי הכנסת החרדים?

בצלאל סמוטריץ': לא ביקשתי שתפילו את הממשלה.

בצלאל סמוטריץ': יש קורונה, אנחנו באמצע מלחמה, צריך להיות אחראים.

בצלאל סמוטריץ': ביקשתי שתשרתו את הציבור שלכם.

בצלאל סמוטריץ': אתם יודעים למה זה אכפת לי?

בצלאל סמוטריץ': מכיוון שאני לא מוכן שבחברה דמוקרטית, אזרחית, מתוקנת, תהיה אפליה כל כך קשה כנגד ציבור; מכיוון שהאפליה הממשלתית הזאת מחלחלת אחר כך גם לשטח, גם לעם.

בצלאל סמוטריץ': בן אדם באוטובוס שמתיישב לידו חרדי, גם אם הוא עם מסכה, קם ועובר מקום, כי החרדים אשמים, הם מדביקים.

בצלאל סמוטריץ': בעיריית תל אביב, כשהם עושים איזה גרפים ותמונות כאלה והסברה לכאורה רגילה על הסכנות של המגפה ועל חובת עטיית המסכה, שמים את החרדי איפה שיש הכי הרבה סיכויים להדביק ולהידבק.

בצלאל סמוטריץ': כשיש אפליה ממשלתית, זה מחלחל אחר כך אל הציבור הרחב, ולמרות שאני לא אדם חרדי, אני לא מוכן לקבל אפליה כזאת כנגד אף ציבור במדינת ישראל, ובוודאי לא כנגד הציבור החרדי, שאני חש קרבה גדולה מאוד מאוד אליו.

בצלאל סמוטריץ': כל מה שביקשתי מכם זה שתפסיקו להתייחס אל הציבור שלכם כאל הפסקת פרסומות.

בצלאל סמוטריץ': תפסיקו להתייחס אליו כאל טרלול.

בצלאל סמוטריץ': הרב גפני הרי כמעט הגיש בדיוק את אותה הצעה רק בשבוע שעבר.

בצלאל סמוטריץ': כששאלו אותו: למה הסרת אותה מסדר-היום?

בצלאל סמוטריץ': הוא טען שהיה פה איזה משהו עם התקנון.

בצלאל סמוטריץ': לא אפשרו לו.

בצלאל סמוטריץ': אז הינה, אני התגברתי על הכשלים התקנוניים והצלחתי להעלות את ההצעה לסדר-היום.

בצלאל סמוטריץ': היא דומה לשלך.

בצלאל סמוטריץ': למה אתה לא תומך בה?

בצלאל סמוטריץ': תתמכו בה, תעבירו אותה, תובילו אתם את הוועדה.

בצלאל סמוטריץ': אני אמרתי כבר אתמול: קחו את ראשות הוועדה, תקימו אתם אותה, תובילו אותה, תרדו לשורש העניין, תבדקו מה הצרכים של הציבור שלכם ותדרשו מהממשלה לתת מענה לצרכים האלה.

בצלאל סמוטריץ': אל תתייחסו לציבור שלכם כאל הפסקת פרסומות.

בצלאל סמוטריץ': מי שיצביע היום נגד ההצעה הזאת – להקים ועדת חקירה פרלמנטרית לטיפול באפליה נגד הציבור החרדי – הוא קודם כול נגד חברה דמוקרטית מתוקנת, אזרחית, שאין בה אפליה, ולא חשוב כנגד איזה ציבור, והוא נגד הציבור החרדי.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

מיקי לוי: בצלאל, כל דבר ועדת חקירה פרלמנטרית?

בצלאל סמוטריץ': אחלה כלי.

קרן ברק: ישיב השר המקשר דוד אמסלם.

קרן ברק: יש לך עשר דקות.

דוד אמסלם: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, קודם כול, אני עדיין באירוע הקודם של מה שעשו כחול לבן, החוצפה ועזות המצח שלהם.

דוד אמסלם: הם רוצים ללכת עם ולהרגיש בלי.

דוד אמסלם: לא משנה שהם קיבלו 17 תיקים על 19 חברי כנסת, הם עוד יושבים פה ומרמים אותנו בלי בושה.

דוד אמסלם: ניסנקורן, יושב-ראש ועדת שרים לענייני חקיקה, ואני, הזכות וטו בעניין, הרי סיכמנו שההצעה הזאת לא עולה.

דוד אמסלם: אתה ביקשת לדחות אותה בחודש מסיבותיך שלך, והסכמתי.

דוד אמסלם: אתה בא לפני חמש דקות, כאן, ומודיע לי, ואתה אומר לי: בשביל ההגינות.

דוד אמסלם: אתה הגון?

דוד אמסלם: אני מודיע לך שאנחנו מצביעים נגד.

מיקי לוי: בעד.

דוד אמסלם: בעד, סליחה.

קרן ברק: נגד הקואליציה הוא התכוון.

דוד אמסלם: דרך אגב, המקום הטבעי שלכם באמת זה באופוזיציה.

דוד אמסלם: הדעות שלכם שם איתם; אתם איתם.

דוד אמסלם: אתם פועלים ככה בתוך הממשלה וחותרים תחת הממשלה לאורך כל הדרך, בכל יום ובכל נושא, אז מה אתם מחפשים בממשלה?

דוד אמסלם: הרי אתם רציתם להיכנס לממשלה, וסיפרתם לנו: קורונה.

דוד אמסלם: בואו תספרו לנו איך הנושא הזה של חוק הפונדקאות קשור לקורונה.

דוד אמסלם: בואו תספרו לנו.

קרן ברק: ההמרה.

דוד אמסלם: ההמרה.

דוד אמסלם: בואו תספרו לנו איך זה קשור לקורונה.

דוד אמסלם: הרי בגלל שאתם שקרנים.

דוד אמסלם: אתם בדיוק כמו לפיד.

דוד אמסלם: הקורונה גם לא מעניינת אתכם, מעניין אתכם לחבל בממשלה.

דוד אמסלם: אתם מייללים כאילו אנחנו רוצים בחירות.

דוד אמסלם: אתם מושכים לבחירות הלכה למעשה בכל רגע.

אסף זמיר: דודי, בוועדה למינוי שופטים לא דיברת ככה.

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: אמרתי ועניתי גם על זה.

דוד אמסלם: דרך אגב, מה שהיה בשבוע שעבר היה בכלל הצעה לסדר-היום, לא חוק.

דוד אמסלם: הצעה לסדר-היום.

אסף זמיר: הצעות לסדר-היום זה בסדר?

דוד אמסלם: דרך אגב, גם הצעה לסדר-היום, כשזה יורד לוועדה בכנסת וועדה רוצה לדון בזה, אהלן וסהלן.

דוד אמסלם: אבל אצלכם?

דוד אמסלם: חס ושלום.

דוד אמסלם: חס ושלום.

דוד אמסלם: בית המשפט?

דוד אמסלם: מנדלבליט?

דוד אמסלם: חס ושלום.

דוד אמסלם: גם אם מחר אני מביא לכם איזה סרטון שהוא שדד את בנק לאומי זה לא מעניין אתכם, בגלל שאתם נבנים רק על זה, כאילו אתם שומרים עליהם.

קריאה: רגע, הוא שדד את בנק לאומי?

דוד אמסלם: אמרתי אם, בכאילו.

דוד אמסלם: אתם תקראו לבד, אתם תסתכלו על הכתבה שכתב קלמן ליבסקינד.

דוד אמסלם: כמה כתבות.

דוד אמסלם: אני לא מבין בעניין, אני לא כתב ולא מתיימר להיות כזה, אבל ברור לך לחלוטין שאם היית מחליף את השמות וכותב שם במקום חיות אמסלם דוד – איך אמרתי?

דוד אמסלם: אני מניח שבאותו יום סגלוביץ' היה נוסע לחבר'ה שלו בלהב ואומר להם: תזמינו את הבחור.

דוד אמסלם: מה, השתגעתם?

מיקי לוי: אין לו יותר סמכות, דודי.

דוד אמסלם: יש לו חברים שם.

דוד אמסלם: בלי סמכויות הוא פועל שם.

דוד אמסלם: הכול בסדר, בשביל זה יש חברים.

דוד אמסלם: אתם מבינים לבד.

דוד אמסלם: אז עכשיו בא חבר הכנסת סמוטריץ' והעלה את הנושא.

דוד אמסלם: עכשיו עזוב, זו מחלוקת קטנה.

דוד אמסלם: אם היינו צריכים להצביע כן או לא זו שאלה אחרת, למרות שאני חושב שזה בוודאי ברמה הלגיטימית, אבל כשאנחנו מסכמים על חקיקה, ואתם, שלוש דקות לפני שמצביעים, מודיעים לי שאתם מצביעים עם האופוזיציה, אני חושב שהמקום שלכם שם.

דוד אמסלם: זאת חוצפה, זה שקר.

דוד אמסלם: אתה הולכת אותי בכחש וכזב.

דוד אמסלם: שלוש דקות לפני ההצבעה אתה אומר לי: דודי, אני בא להודיע לך בשביל ההגינות.

דוד אמסלם: זאת הגינות?

אברהם (אבי) ניסנקורן: ביבי ידע את זה – – –

דוד אמסלם: הרי סיכמנו.

דוד אמסלם: אתה מדבר איתי.

דוד אמסלם: סיכמנו.

דוד אמסלם: עזוב את ראש הממשלה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מה, ראש הממשלה לא מעדכן אותך?

דוד אמסלם: אני סיכמתי איתך.

דוד אמסלם: דרך אגב, כשאני עושה משהו אז אני מסכם איתך.

דוד אמסלם: אתה באת שלוש דקות לפני ההצבעה ואמרת לי: בשביל ההגינות.

דוד אמסלם: אתה יודע, כמעט נפלתי מהכיסא.

דוד אמסלם: על איזה הגינות אתה מדבר פה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: רק שתדע שביבי ידע את זה כבר בבוקר.

דוד אמסלם: אני לא ידעתי את זה.

דוד אמסלם: דרך אגב, מה שאני צריך להודיע לך אני מודיע לך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני לא ידעתי שהוא לא עדכן אותך, ולכן באתי להודיע לך.

דוד אמסלם: לא, אני מודיע לך.

דוד אמסלם: אבל אתם פה הפרתם – דרך אגב, אין גם מה להשוות.

דוד אמסלם: אמרתי, אז זאת הייתה הצעה לסדר-היום; פה אתם הצבעתם בעד החוק.

דוד אמסלם: כשסיכמנו – אתה ואני סיכמנו, עזוב את ראש הממשלה, עזוב את גנץ.

דוד אמסלם: התלונות שלי אליך.

דוד אמסלם: אתה ואני סיכמנו, ואתה אומר לי שלוש דקות לפני?

דוד אמסלם: זה מה שמכעיס אותי.

דוד אמסלם: אתם לא ישרים, אתם לא הגונים, אתם לא ג'נטלמנים.

דוד אמסלם: הרי היית צריך לבוא ולהודיע לי את זה מהבוקר, אז מה חיכיתם?

דוד אמסלם: שהחבר'ה פה יתקזזו גם וכו', באת לי שלוש דקות לפני, אתה אליי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: רגע, תקשיב.

דוד אמסלם: אני יודע את זה שלוש דקות לפני, ועוד אתה אומר לי: בשביל ההגינות אני מודיע לך.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: על זה הגשש אומרים: תודה רבה.

דוד אמסלם: איפה לשכת הסעד?

רם בן ברק: השר אמסלם, תבדוק למה ביבי לא מעדכן אותך.

דוד אמסלם: חוצפה ועזות מצח שלכם, באמת, עוד לא ראיתי דבר כזה.

דוד אמסלם: אתם בעצם אומרים שאתם לא רוצים ללכת לבחירות.

דוד אמסלם: אתם מובילים לבחירות באופן מלא, שר המשפטים.

דוד אמסלם: באופן מלא.

דוד אמסלם: אתם הולכים, לוקחים אותנו לשם.

דוד אמסלם: תרצו או לא תרצו, לשם זה הולך, בגלל שאתם חסרי אחריות.

דוד אמסלם: הקורונה לא מעניינת.

דוד אמסלם: מה זה קשור לקורונה?

דוד אמסלם: אגב, בשבוע שעבר אמרת: אנחנו מטפלים רק בקורונה.

דוד אמסלם: מה החוק הזה קשור לקורונה?

דוד אמסלם: בוא תסביר לי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה רוצה – אני אענה לך, אבל לא ככה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אענה.

דוד אמסלם: אז אתה בשבוע שעבר, כן – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה רוצה שאני אענה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אענה, אין בעיה.

דוד אמסלם: לא משנה.

דוד אמסלם: בשבוע שעבר עלית פה לפודיום וכעסת ואמרת שאנחנו לא נוהגים נכון.

דוד אמסלם: אני שתקתי.

דוד אמסלם: לא רציתי להגיד לך שזו בכלל הצעה לסדר-היום וזה בכלל דיון באחת הוועדות בכנסת, וזה בסדר ולא קרה כלום.

דוד אמסלם: אבל אתה כעסת, עלית: למה דיברו על השופטים ועל מנדלבליט.

דוד אמסלם: אבל מה, היום אתם הצבעתם בעד הצעת החוק של האופוזיציה כשאנחנו סיכמנו שאנחנו בכלל לא מעלים אותה.

דוד אמסלם: אמרנו: בואו נדחה אותה בחודש.

דוד אמסלם: אתה ביקשת.

דוד אמסלם: אז אני חושב שזה חוסר הגינות, שזה חוסר יושר.

דוד אמסלם: ככה לא מתנהלים.

דוד אמסלם: אני לא מתנהל ככה.

דוד אמסלם: אני בחיים שלי לא אעשה לך דבר כזה.

דוד אמסלם: אני לא מתנהל ככה.

דוד אמסלם: לי קוראים דוד אמסלם.

דוד אמסלם: גדלתי בקריית מלאכי.

דוד אמסלם: יש לי את הכללים שלי.

דוד אמסלם: לימדו אותנו – כשהיינו קטנים למדנו, לא לימדו אותנו אפילו, לא היה צריך, אז לנו יש חברות, יושר והגינות בבסיס.

דוד אמסלם: אנחנו מתביישים מעצמנו כשאנחנו לא נוהגים בהגינות.

דוד אמסלם: אצלכם אין דבר כזה.

דוד אמסלם: שום דבר.

דוד אמסלם: אתה פה גרמת לכך שאנחנו נכשלנו בהצבעה הזאת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני רוצה לענות.

דוד אמסלם: דרך אגב, אם הליכוד היה ערוך לזה, ההצבעה הזאת הייתה עוברת – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני רוצה לענות רגע.

דוד אמסלם: – – אתה מבין?

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – –

דוד אמסלם: עכשיו, לגבי מר סמוטריץ', תראה, בצלאל, אני קראתי בעיון את ההצעה שלך והשתוממתי מאוד.

דוד אמסלם: זה הזכיר לי את המשפט: גם אתה, ברוטוס?

דוד אמסלם: אתה גם מתחבר למסכת השקרים שהם מובילים, כל השמאל.

בצלאל סמוטריץ': אין אפליה?

דוד אמסלם: אני אסביר לך.

קריאה: ברור שיש.

דוד אמסלם: הרי השמאל מילא, אתה יודע, הם אנשים שלכאורה שלטון החוק בגרונם, אנשים לכאורה תרבותיים, דמוקרטים, מנומסים, אנשי ספר.

דוד אמסלם: אנחנו הרי מלחכי הדשא.

דוד אמסלם: הם?

דוד אמסלם: מה פתאום.

קרן ברק: חוטבי עצים.

דוד אמסלם: הם הרי הולכים לקונצרטים.

דוד אמסלם: הם כל היום מדברים רק – שנייה, מיקי.

דוד אמסלם: מיקי, בסדר.

מיקי לוי: מיקי, הוא השר המקשר.

מיקי לוי: אתה לא יכול להפריע לו.

דוד אמסלם: ולכן, מה שאנחנו רואים בתקופה האחרונה זה כאילו אתם מתעטפים באצטלה של דמוקרטיה, כאילו.

דוד אמסלם: תראו את ההפגנות שלכם – כל יום אני עוקב.

דוד אמסלם: אני לא מאמין, אני לא מאמין שיש מדינה אחת בעולם שהייתה מרשה את זה.

דוד אמסלם: אתם מחליטים – דרך אגב, השמאל, קמים איזה 500 אנרכיסטים, בעדות שלכם – דרך אגב, הרי יש להם זמבורות אותו דבר; מישהו קונה להם אותן.

דוד אמסלם: אותם דגלים עם השחור.

דוד אמסלם: הרי יש פה מישהו שהפיק את האירוע.

דוד אמסלם: זה עולה הרבה כסף.

דוד אמסלם: אני מניח שחלקם משאירים את המרצדסים באזור שער הגיא ועולים לאוטובוסים ולהסעות.

מיקי לוי: – – –

דוד אמסלם: שנייה, דקה.

קרן ברק: לא, הם שולחים את הנהגים.

דוד אמסלם: ואני רוצה לומר לכם – – –

מיקי לוי: יקבלו את זה.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר לכם – שנייה, עליזה, הבנתי – אני רוצה לומר לכם שאתם גורמים לאנרכיה במדינת ישראל.

דוד אמסלם: אתם מחליטים איזה רחוב סוגרים היום ולכמה שעות.

דוד אמסלם: ככה זה עובד אצלכם.

דוד אמסלם: החלטתם שסוגרים את קינג ג'ורג' – סגור.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: ככה בא לנו.

דוד אמסלם: עד 02:00 – עד 02:00; הולכים לכנסת – הולכים לכנסת, צועדים.

דוד אמסלם: יש שם אנשים שלא ישנים בכלל כבר שבועות, לא שבתות.

דוד אמסלם: אני לא רוצה להגיד איפה הם עושים את הצרכים שלהם, אותם מפגינים.

דוד אמסלם: אבל מה זה משנה הזכויות של אותם אנשים שגרים שם, גם מבוגרים?

דוד אמסלם: מה זה חשוב?

דוד אמסלם: מה זה משנה בכלל?

דוד אמסלם: איפה הזכויות של תושבי ירושלים שרוצים לנסוע בכבישים?

דוד אמסלם: מה זה חשוב?

דוד אמסלם: הם לא חשובים.

דוד אמסלם: אמרתי: לכם יש את כל החופשים – חופש ההפגנה, חופש ההפקרות, חופש האנרכיה.

דוד אמסלם: מותר לכם הכול.

דוד אמסלם: הכול.

דוד אמסלם: ואותה שופטת עוד נוזפת בשוטר שעצר את אותו אחד שמתקרא השכל.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה נתן את האות לאנרכיה.

דוד אמסלם: אנשים, גם השוטרים, מסכנים, הבינו: אנחנו צריכים לקבל פה רק בקבוקים, מכות.

דוד אמסלם: אנחנו צריכים לקבל פה בריירות שמתעופפות עלינו, אבל אסור לנו לעצור אותם.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: השופטת נזפה בנו, שאנחנו שומרים על החוק.

דוד אמסלם: לכן אני אומר: החוצפה, האלימות – ומה שמרגיז אותי בעיקר זה האדנות שלכם.

דוד אמסלם: אתם אדוני הארץ.

דוד אמסלם: אתם חושבים שמותר לכם הכול, הכול מכול כול.

דוד אמסלם: דרך אגב, אתם באים שם להפגנות עם לפידים.

דוד אמסלם: עוד מעט אתם תבואו גם עם חיצים וכו'.

דוד אמסלם: זה משהו לא ייאמן.

רם בן ברק: – – – לא ייאמן.

דוד אמסלם: אני לא מאמין למה שאני רואה.

דוד אמסלם: הילדים שלי רואים את זה – הם מפחדים.

דוד אמסלם: הם רואים את האנרכיה, את הבריונות.

דוד אמסלם: זה פשוט מדהים.

דוד אמסלם: אני תמיד מזכיר לכם את 60-50 הבנות, בנות 13, שהפגינו על זה שהרסו להן את הבית, שגירשו אותן וזרקו אותן ואת הוריהן כמו חתולים ביד מרדכי בחורף – כן, בראשות שי ניצן, שהוביל את זה מטעם הפרקליטות.

דוד אמסלם: הביאו אוטובוסים, עצרו אותן, עצרו אותן כמעט לחודש, פתחו לכל אחת מהן תיק פלילי, לילדה בת 13.

דוד אמסלם: לא שמעתי אחד מכם מצייץ מילה, חס ושלום.

דוד אמסלם: לשמאל מתאים – עוצרים.

דוד אמסלם: אבל כשאני רואה את כל האנרכיסטים שעולים – דרך אגב, בקורונה, בלי מסכה, בלי שמירת מרחק, בלי כלום; הפקרות לשמה בכל נושא שאתם נוגעים בו, כל נושא.

דוד אמסלם: שום דבר.

דוד אמסלם: השר שטייניץ, חיות רואה את זה, מנדלבליט רואה את זה – הכול מתאים להם.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: אלה הטובים, הם בצד של הטובים, ולטובים מותר הכול, מבחינתם.

דוד אמסלם: הכול מותר.

דוד אמסלם: אלה, הטובים, איתנו.

רם בן ברק: מי זה הטובים?

דוד אמסלם: אמרתי.

דוד אמסלם: אלה איתנו.

רם בן ברק: מי זה אלה?

דוד אמסלם: זה לא משנה מה אזרחי מדינת ישראל מצביעים.

דוד אמסלם: שלוש מערכות בחירות עכשיו אנחנו, ראש הממשלה קיבל 2.5 מיליון הצבעות.

דוד אמסלם: זה לא מעניין.

דוד אמסלם: זה לא חשוב.

דוד אמסלם: אלה הלוא טובים.

דוד אמסלם: הטובים איתנו.

רם בן ברק: מי זה?

דוד אמסלם: השמאל.

רם בן ברק: אה – – –

דוד אמסלם: בוודאי.

רם בן ברק: האשכנזים.

דוד אמסלם: אתה מבין?

דוד אמסלם: ולכן, זה מה שאנחנו אומרים כל יום.

דוד אמסלם: זאת האנרכיה שבסופו של דבר תוביל אותנו לפי תהום.

דוד אמסלם: תודה.

קרן ברק: תודה רבה לך, השר אמסלם.

קרן ברק: מילים מהלב.

קרן ברק: הוגשו בקשות של הממשלה ושל ימינה להצבעה – גם ימינה, נכון?

קרן ברק: להצבעה שמית.

קרן ברק: אנחנו נתחיל בהקראת השמות.

קרן ברק: הצבעה שמית על ועדת חקירה פרלמנטרית.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח קארין אלהרר – אינה נוכחת סעיד אלחרומי – אינו נוכח זאב אלקין – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – אינו נוכח גבי אשכנזי – נגד יעקב אשר – אינו נוכח אוריאל בוסו – אינו נוכח דוד ביטן – נגד רם בן ברק – אינו נוכח נפתלי בנט – בעד אורנה ברביבאי – אינה נוכחת אליהו ברוכי – אינו נוכח קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יוסף ג'בארין – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח עוזי דיין – נגד אבי דיכטר – נגד צבי האוזר – אינו נוכח ניצן הורוביץ – אינו נוכח צחי הנגבי – נגד יועז הנדל – אינו נוכח שרן מרים השכל – נגד מיכל וונש – נגד מכלוף מיקי זוהר – נגד תמר זנדברג – בעד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת מיקי חיימוביץ' – נגד אליהו חסיד – אינו נוכח ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – אינו נוכח יעקב טסלר – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח היבה יזבק – אינה נוכחת עומר ינקלביץ' – אינה נוכחת משה יעלון – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח יצחק כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח מירב כהן – אינה נוכחת מתן כהנא – בעד ע'דיר כמאל מריח – אינה נוכחת עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – נגד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח אוסנת הילה מארק – נגד פטין מולא – נגד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי קונין – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח יעקב מרגי – אינו נוכח משולם נהרי – אינו נוכח אבי ניסנקורן – נגד בנימין נתניהו – אינו נוכח סונדוס סאלח – בעד יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – בעד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח גדעון סער – נגד מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת חמד עמאר – אינו נוכח ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח עודד פורר – אינו נוכח יצחק פינדרוס – אינו נוכח טלי פלוסקוב –

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד אורלי פרומן – אינה נוכחת תהלה פרידמן – נגד עמיר פרץ – אינו נוכח רפי פרץ – נגד אורית פרקש הכהן – אינה נוכחת עינב קאבלה – נגד אנדרי קוז'ינוב – אינו נוכח אלכס קושניר – נגד יואב קיש – נגד אריאל קלנר – אינו נוכח שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת עידן רול – אינו נוכח יואל רזבוזוב – אינו נוכח יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אנטאנס שחאדה – אינו נוכח יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח הילה שי וזאן – נגד מיכל שיר סגמן – נגד עפר שלח – אינו נוכח איציק שמולי – אינו נוכח רם שפע – נגד איילת שקד – בעד עאידה תומא סלימאן – בעד פנינה תמנו – אינה נוכחת

קריאה: ברשותך, אקרא שוב.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח קארין אלהרר – אינה נוכחת סעיד אלחרומי – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח אוריאל בוסו – אינו נוכח רם בן ברק – אינו נוכח אורנה ברביבאי – אינה נוכחת אליהו ברוכי – אינו נוכח יוסף ג'בארין – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח צבי האוזר – נגד ניצן הורוביץ – אינו נוכח יועז הנדל – נגד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת אליהו חסיד – אינו נוכח ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – אינו נוכח יעקב טסלר – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח היבה יזבק – אינה נוכחת עומר ינקלביץ' – אינה נוכחת משה יעלון – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח יצחק כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח מירב כהן – אינה נוכחת ע'דיר כמאל מריח – אינה נוכחת עופר כסיף – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח יריב לוין – נגד אביגדור ליברמן – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי קונין – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח יעקב מרגי – אינו נוכח משולם נהרי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – נגד חמד עמאר – אינו נוכח ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח עודד פורר – אינו נוכח יצחק פינדרוס – אינו נוכח אורלי פרומן – אינה נוכחת עמיר פרץ – אינו נוכח אורית פרקש הכהן – נגד אנדרי קוז'ינוב – אינו נוכח אריאל קלנר – אינו נוכח שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת עידן רול – אינו נוכח יואל רזבוזוב – אינו נוכח יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אנטאנס שחאדה – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח עפר שלח – אינו נוכח איציק שמולי – אינו נוכח

קרן ברק: יש מישהו במליאה שלא הצביע?

קרן ברק: לא.

קרן ברק: תמה ההצבעה.

קרן ברק: אלה תוצאות ההצבעה: 38 נגד, שמונה בעד.

קרן ברק: לפיכך, ההצעה לא התקבלה.

קרן ברק: הודעה אישית של שר המשפטים אבי ניסנקורן.

קרן ברק: יש לך חמש דקות להשיב על הדברים שנאמרו.

קרן ברק: בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: רק לעשות סדר בדברים, כי אתה אמרת, דודי, הרבה דברים, וכמו שאתה רואה את עצמך כאדם הגון גם אני רואה את עצמי אדם הגון, אז רק לעשות סדר: ראש הממשלה ידע על העמדה של כחול לבן כבר לפני כמה שעות, השר דרעי ידע, גפני ידע, יו"ר הקואליציה ידע, ואני חשבתי שגם אתה יודע, אבל ליתר ביטחון באתי ואמרתי לך את זה, כי כל מי שמסביב בקואליציה ידע, אז חשבתי שגם אתה יודע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה דבר ראשון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דבר שני, מעל חצי מחברי הכנסת מהליכוד, כולל חברי כנסת שהיו פה, בחרו שלא להצביע נגד החוק הזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כל חברי הכנסת מהליכוד שהיו פה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הדבר השלישי – אנחנו חתומים על הסכם שנחתם רק לפני חודשים ספורים ונאמר בו "תקציב דו-שנתי".

אברהם (אבי) ניסנקורן: רק לפני חודשים ספורים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ההנחיה לעבוד על תקציב חד-שנתי ללא שום תיאום עם כחול לבן – הפרה של ההסכם הקואליציוני – מדברת בעד עצמה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה הסכם קואליציוני שאנחנו חתומים עליו; אנחנו מבחינתי זה גם אני וגם אתה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דרך אגב, מה שטוב למדינת ישראל זה ודאות ויציבות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הדבר הנוסף – אם אומרים להתמקד בקורונה אז מתמקדים בקורונה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני כל שבוע מתעסק בהסכמים אחרים או בחקיקות אחרות שלא קשורות בקורונה.

דוד אמסלם: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא, אנחנו לא בפינג-פונג.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו לא רוצים להיות בפינג-פונג.

דוד אמסלם: יש פה יושבת-ראש.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש יושבת-ראש.

דוד אמסלם: אתה השבת לי אז אני יכול להשיב לך – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אשיב לך בקצרה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: והדבר האחרון – לפני שבועיים עומד פה שר המשפטים ואומר דעה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא היה דיון בממשלה שאמרו: נעבוד אחרת, ומי שמייצג את הממשלה הוא בסופו של דבר השר שמייצג את העמדה הזאת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בהפתעה, באותו יום, באים ומגייסים הצעה כנגד זה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז בוא, הגינות צריכה להיות בשני הכיוונים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ודאי שאנחנו הגונים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כחול לבן מתנהגת בהגינות לכל אורך הדרך בחודשים האחרונים, ובראשה ראש הממשלה החליפי בני גנץ.

דוד אמסלם: הודעה אישית נוספת, של השר המקשר.

דוד אמסלם: שתי דקות, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אני יכול לנסות להשכין שלום ביניכם.

דוד אמסלם: לא קשור.

בצלאל סמוטריץ': אז אנחנו מיותרים.

דוד אמסלם: אני רוצה לענות לשר המשפטים.

דוד אמסלם: כידוע לך, בוועדת שרים לענייני חקיקה, אתה היושב-ראש שלה ואני זכות הווטו.

דוד אמסלם: לכאורה, אני קולגה שלך בעניין הזה.

דוד אמסלם: למה הדבר דומה?

דוד אמסלם: אם עכשיו היינו מפירים משהו ומודיעים לאיתן גינזבורג, ופתאום מר גנץ היה קורא על זה בעיתון.

דוד אמסלם: אז אולי הודעת לכולם, אתה יודע, רק שכחת להודיע לבן אדם שסיכם איתך את העניין.

דוד אמסלם: הרי אתה סיכמת את זה איתי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – –

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: אז לכן, אין הפרה כזאת.

דוד אמסלם: צריך להבין: אם אתה מסכם איתי משהו אז אתה מסכם איתי משהו.

דוד אמסלם: אני, דרך אגב, כשאני מסכם משהו, לרוב – לא לרוב, אני עומד על כך שזה הסיכום.

דוד אמסלם: אז אתה באת שלוש דקות לפני להודיע לי.

דוד אמסלם: אמרת לי: דודי, בשביל ההגינות.

דוד אמסלם: דרך אגב, כל אלה שמנית שיודעים, לא יודעים – זה פחות חשוב.

דוד אמסלם: אני צריך לדעת את זה ראשון, בגלל שמבחינת העניין הזה, אנחנו ישבנו יחד וסיכמנו את זה בוועדת שרים לענייני חקיקה לבד.

דוד אמסלם: סיכמנו את זה, זה הסיכום, אז לכן אני מצפה.

דוד אמסלם: אם יש לכם הפרות כאלה או אחרות, קבלו החלטה.

דוד אמסלם: בוודאי, אם אתה לא בסדר איתי פה, אני לא מכניס לך שם.

דוד אמסלם: יש לכם בעיה – בבקשה, תודיעו כך וכך וחותכים את האירוע.

דוד אמסלם: בוודאי, לא מתחילים עכשיו: נושא תקציב חד-שנתי, חד-שנתי, אירוע, סיפור.

דוד אמסלם: אני חושב שיש לזה דווקא צדדים לכאן ופחות לכאן, במובן זה שזה צריך להיות עכשיו, בגלל שאמרתי: יש פה איזשהו דבר שהוא חוסר ודאות.

דוד אמסלם: אנחנו נכנסים למהלך שכל הזמן נמצאים במצב של חוסר ודאות.

דוד אמסלם: לכן, יכול להיות שנבנה תקציב ל-2021, אבל הוא לא קשור לענייננו בכלל, בכלל הוא לא קשור לאירוע, אז לכן אני אומר, בחיים שלנו אנחנו משתדלים שלא להיכנס בחוסר ודאות להחלטות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דודי, אתה נכנס פה לממשלה – – – קורונה.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: אבל דרך אגב, זאת הייתה דרישה ליכודית אז, בכלל לא שלכם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – –

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: הייתה דרישה ליכודית, והליכוד חשב עכשיו שזה לא טוב.

דוד אמסלם: בוודאי, אם היו אומרים לכם אז תקציב רגיל, אז לא הייתם מעלים את זה בכלל, זה לא עניין אתכם – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא נכון.

דוד אמסלם: – – אבל עכשיו אתם מחפשים סיבה למסיבה.

דוד אמסלם: אז נניח שכאן יש מחלוקת, אז מה אתה עושה?

דוד אמסלם: אתה בא עכשיו, מביא חוק אחר ופועל בניגוד לסיכומים.

דוד אמסלם: ככה עובדים?

דוד אמסלם: אבי, איתי לא עובדים ככה.

דוד אמסלם: לא עובדים בכלל עם אף אחד ככה.

דוד אמסלם: ואתם קוראים לעצמכם הגונים?

דוד אמסלם: אני חושב שאתם אנשים לא הגונים.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: תמו ההודעות האישיות.

קרן ברק: << הלסי >> שש שנים למבצע צוק איתן ויום חטיפתו של אורון שאול << הלסי >>

קרן ברק: נעבור להצעות לסדר-היום מס' 852, 864, 877 ו-921, בנושא: שש שנים למבצע צוק איתן ויום חטיפתו של אורון שאול.

קרן ברק: יתחיל חבר הכנסת שלמה קרעי.

קרן ברק: אחריו – מתן כהנא.

שלמה קרעי: תודה, מתן.

שלמה קרעי: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, משפחות יקרות, אנחנו מציינים היום שש שנים למבצע צוק איתן ויום חטיפתם של אורון שאול והדר גולדין.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, בתחילת דבריי אני רוצה להקריא מכתב שכתב הדר כקצין צעיר על צוות בסיירת גבעתי כמה חודשים לפני שנפל בקרב.

שלמה קרעי: את המכתב הוא שלח למפקד המחזור שלו, וכך הוא כותב: לעידו מפקד המחזור שלום.

שלמה קרעי: המשימה העיקרית שמעסיקה אותי בימים אלו היא שני סיפורים על חיילים וההתמודדות איתם, סיפורים שאני לומד המון מהם.

שלמה קרעי: הראשון הוא חייל מדהים, שכל מי שבא איתו במגע מתאהב בו.

שלמה קרעי: עלה מאתיופיה לפני שנתיים וחצי ומאז למד חודשיים עברית ומדבר בצורה טובה.

שלמה קרעי: כל שאר הזמן עד הגיוס הוא עבד, וביחד עם אחיו גייס 100,000 שקלים לתת להורים שלהם לקניית דירה למשפחה כדי לעבור ממרכז הקליטה שחיו בו.

שלמה קרעי: הוא עבד במטבחים, במלונות – בקיצור, מוסר עבודה שאני מקווה שאגיע לחצי ממנו.

שלמה קרעי: ביקרתי במרכז הקליטה ונחשפתי למצב הקשה שבו הם חיו, עם מקרר מקולקל, מקום מאוד קטן להרבה נפשות.

שלמה קרעי: למזלי, הצלחתי לארגן מקרר, תנור, מיקרוגל, קומקום, מיחם ושידה ולהעביר אותם לדירה החדשה.

שלמה קרעי: אבל המצב הכספי והחובות הביאו לכך שהחייל רוצה לעבור ליומיות – להפסיק להיות בקרבי, על מנת שאחיו שלומד בכיתה י"א לא יצטרך להפסיק ללמוד ולעבוד.

שלמה קרעי: כמה שהוא חלם ורצה להיות בסיירת, הוא לא ייתן לאחיו לא לקבל בגרות כמוהו.

שלמה קרעי: כרגע המצב מיוצב עם סיוע מהת"ש ותרומה שהצלחנו לארגן.

שלמה קרעי: הוא ממשיך וכותב: החייל השני – סיפור די שונה.

שלמה קרעי: הוא הודיע לי שהוא לא מעוניין להיות לוחם.

שלמה קרעי: לא מתחבר לשליחות.

שלמה קרעי: לא מתחבר לרימונים, נשקים וכל הרבאק.

שלמה קרעי: הוא חשב שהטירונות זה אתגר וכיף, אבל הבין שזה דורש יותר מסתם מאמץ, וכרגע הוא מסתובב כבוי ואדיש ומעדיף לא להיות קרבי, על מנת להשקיע ולהתפתח באזרחות.

שלמה קרעי: הוא בא ממשפחה שלא מעודדת אותו להיות קרבי, וגם חברה שלו לא רוצה אותו קרבי.

שלמה קרעי: הבעיה, שהוא חייל טוב.

שלמה קרעי: לקחתי אותו לשיחה אישית ועברתי איתו על כל הנושאים שהעלה.

שלמה קרעי: אמרתי לו: שליחות זה לא לנפנף בדגל ולשיר את ההמנון אלא לעמוד בשני טורים בדרך לעזה כשנופלים קסאמים על משפחות של חברים שלך.

שלמה קרעי: דיברתי איתו על משמעות של צוות, על הצוות שלי, על האווירה בקרב הלוחמים.

שלמה קרעי: אמרתי לו את האמת עליי ועל המפקד הסמל, שאנחנו רצים כבר הרבה זמן ביחד, בעלי דעות פוליטיות ב-180 מעלות הפוך זה מזה, אבל זה לא מונע מאיתנו לישון כפיות כבר שנתיים בשטח, לאהוב ולעבוד אחד עם השני בצורה אדירה.

שלמה קרעי: זה מה שיפה בצבא – שאתה נפגש עם אנשים בלי המחיצות.

שלמה קרעי: חשבתי שהצלחתי להצית בו ניצוץ, אבל למוחרת החייל חזר אלי כבוי ואדיש וביקש לעזוב.

שלמה קרעי: האתגרים האלה מוציאים ממני כוחות חדשים ממקומות שלא חשבתי שאיתקל.

שלמה קרעי: אני מרגיש שיש משימות ואתגרים לפניי, וכל הזמן לומדים ומשתפרים.

שלמה קרעי: בקיצור, שמח אצלי.

שלמה קרעי: חותם: הדר גולדין.

שלמה קרעי: זה מכתב שהוא כתב כמה חודשים לפני שנפל בקרב.

שלמה קרעי: צוק איתן, שהתחיל כמבצע, הפך למערכה צבאית רחבת היקף שהתווספה למלחמות רבות שאליהן נשלחו טובי בנינו ובנותינו.

שלמה קרעי: ישראלים צעירים לוחמים על מנת להגן על משפחות ישראליות מפני האיומים שמעל הקרקע ומתחתיה.

שלמה קרעי: כל אחד מאותם לוחמים שהיה שם בחר למסור את נפשו על קדושת השם, העם והארץ ולהגן בגופו על אזרחים שלא הכיר מתוך הערך העליון של "כל ישראל ערבים זה לזה".

שלמה קרעי: 68 מהם לא שבו.

שלמה קרעי: השם ייקום דמם.

שלמה קרעי: שניים מהם, סמל ראשון אורון שאול, אשר נפל בקרב ונחטף השבוע לפני שש שנים, ב-20 ביולי, וסגן הדר גולדין, אשר נפל בקרב ונחטף לפני שש שנים, ב-1 באוגוסט, נשארו בעזה בשבי החמאס יחד עם שני האזרחים אברה מנגיסטו והישאם שעבאן א-סייד.

שלמה קרעי: הדר ואורון נפלו בתקופה זו, בימי בין המצרים.

שלמה קרעי: שניהם נפלו בתוך התקופה שבין 17 בתמוז לתשעה באב, תקופה קשה לעם ישראל: "כל רֹדפיה השיגוה בין המצרים" – חורבן בתי המקדש, גירוש אנגליה וספרד ועוד צרות רבות ורעות, ונוספה להם גם חטיפתם ונפילתם בקרב של הדר ואורון.

שלמה קרעי: על מסירות הנפש, ההקרבה ותחושת האחריות והשליחות של הדר למדנו מהמכתב שקראתי קודם.

שלמה קרעי: אורון ראה חשיבות עליונה בלהיות לוחם בצבא ההגנה לישראל ולהגן על אזרחיה למרות הקשיים, ואף זכה באות מצטיין נשיא המדינה.

שלמה קרעי: עלינו לזכור ולדעת שיש לנו חוב מוסרי וערכי לאותם צעירים שנפלו ולמשפחותיהם וחובה מבצעית במבט צופה פני עתיד כלפי חיילינו היוצאים לקרב.

שלמה קרעי: עלינו לזכור שהמבצע לא הושלם עד שחיילינו לא שבו משדה הקרב, ועלינו לפעול ללא לאות על מנת להשיב את אורון והדר הביתה לקבר ישראל.

שלמה קרעי: אני רוצה לציין את אור כהן ומור חייק, מובילי המטה החברתי להשבת הבנים.

שלמה קרעי: יישר כוחכם.

שלמה קרעי: היה חשוב לי להביא את הנושא הזה למליאה, כי אסור שהנושא ירד מסדר-היום הציבורי.

שלמה קרעי: אורון והדר חייבים להיות מוזכרים כאן בכל הזדמנות, ואני מקווה שגם אוכל לתרום לכך, כמו היום, עד שיחזרו הביתה, בעזרת השם.

שלמה קרעי: אני בטוח שראש הממשלה וחברי הקבינט המדיני-ביטחוני עושים כל שלאל ידם כדי להחזיר אותם הביתה.

שלמה קרעי: כתושב עוטף עזה ובשמם של כל תושבי הדרום אני כאן כדי להזכיר כי שני חיילים, שני עולמות, נותרו מאחור, שניים שלהם אנו חבים את חיינו וביטחוננו, חוב מוסרי וערכי.

שלמה קרעי: אני מודה לחבריי שהצטרפו לדיון החשוב הזה ומבקש מהם שלא להפוך אותו לכלי ניגוח פוליטי.

שלמה קרעי: אני מבקש מחבריי חברי הכנסת להצביע בעד דיון מורחב במליאה.

שלמה קרעי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה לחבר הכנסת שלמה קרעי.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, הנושא הזה באמת חשוב, אבל אני מבקש מכולם להתכנס למסגרת הזמן, כדי שלא אמצא את עצמי במצב לא נעים שאני צריך להפסיק את הדברים באמצע.

יריב לוין: חבר הכנסת מתן כהנא, בבקשה.

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני שר הביטחון וראש הממשלה החליפי, שש שנים – ליתר דיוק שש שנים פלוס יומיים – עברו מאז קרב הדמים של גולני בשג'אעיה.

מתן כהנא: אתה היית אז הרמטכ"ל, אני ליוויתי את הקרב הזה מלמעלה.

מתן כהנא: שש שנים מאז נהרגו שישה חיילים בקרב הזה; שש שנים מאז אורון שאול לא חזר מאותו הקרב; שש שנים מאז ארגון המרצחים של החמאס לא נותן לנו אפילו בדל של מידע מה קורה עם החיילים שלנו שנמצאים שם; שש שנים, פחות חצי שנה אולי, שמדינת ישראל ממשיכה לעשות מחוות הומניטריות לרבי-המרצחים האלה מהחמאס.

מתן כהנא: לפני שבועיים מת בכלאו המחבל סעדי אל-גרבאלי, יימח שמו, שרצח את דוד משלי, השם ייקום דמו, בשנת 1994 במכות ובדקירות.

מתן כהנא: שמעתי שיש כוונה להחזיר את הגופה שלו לרשות, לחמאס.

מתן כהנא: אני כבר שבועיים, אדוני שר הביטחון וראש הממשלה החלופי, כבר שבועיים אני מנסה להבין מה הסטטוס, מה קורה עם הגופה שלו: החזירו אותה?

מתן כהנא: לא החזירו אותה?

מתן כהנא: ואני קורא כאן לך, אדוני השר: אם החזירו אותה, אני רוצה להבין איך בדיוק עושים כזה דבר – איך לוקחים גופה של מחבל ומחזירים אותה כשהם אפילו לא נותנים לנו מידע על החיילים שלנו, ואם עשו את הדבר הנכון ועוד לא החזירו אותה, אני קורא לך מכאן:

מתן כהנא: אסור בשום פנים ואופן להמשיך עם המחוות ההומניטריות האלה כל עוד חיילי צה"ל לא השלימו את משימתם וחזרו הביתה.

מתן כהנא: אני מבקש להצטרף לבקשה של חברי קרעי ולהביא את הדיון פה למליאה.

מתן כהנא: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

אלכס קושניר: "אני מאמין באריות.

אלכס קושניר: תשאג אל מול הפחד, תתעקש מול כל אתגר ומשבר, תשאג בגבורה אל הדרך, תגן ותשמור על חבריך במסירות" – כך אמר הילד הדר ונכנס ללא פחד למנהרה שממנה לא שב.

אלכס קושניר: שש שנים הם שם.

אלכס קושניר: שש שנים מחכים בני משפחה שנעשה משהו שיקרב את חזרתם של הבנים הביתה.

אלכס קושניר: אני, אופק, אני זה שמחכה כבר שש שנים, 2,194 ימים, לאח שלי שיחזור הביתה משבי החמאס, מחכה שמישהו בממשלה הזאת יתעורר, יעצור רגע ויעשה – לא יגיד, ייעשה.

אלכס קושניר: שש שנים זה מעל ומעבר.

אלכס קושניר: מאסנו בדיבורים וסיסמאות.

אלכס קושניר: תחזירו את אח שלי הביתה, תחזירו את הדר, תחזירו את השבויים – כך כותב במכתבו אופק שאול, אחיו של אורון.

אלכס קושניר: אדוני שר הביטחון, אני לא מוכן שתספרו לנו סיפורים שבמשך שש שנים תמימות לא הייתה לכם שום הזדמנות להחזיר אותם.

אלכס קושניר: אני גם לא מוכן שתספרו לי על הזדמנויות שפספסתם.

אלכס קושניר: תספרו לי, או יותר נכון למשפחות שאול וגולדין, איך אתם מייצרים הזדמנויות.

אלכס קושניר: אני לא מצליח להבין איך אתם לא מתנים סיוע הומניטרי כלשהו בהחזרת הבנים.

אלכס קושניר: גם אופק לא מבין, וכך הוא כותב:

אלכס קושניר: המדינה שלנו משחררת את כל שבוע איש חמאס או שניים מבתי הכלא בארץ בלי לבקש שום תמורה, אז למה?

אלכס קושניר: למה לא להתנות את זה במשהו שיקדם את הנושא של החזרת חיילינו?

אלכס קושניר: סוף ציטוט.

אלכס קושניר: ואני שואל: מי ישיב לאופק?

אלכס קושניר: מי ישיב לצור?

אלכס קושניר: מי ישיב לאבירם?

אלכס קושניר: מי ישיב לאיילת?

אלכס קושניר: מי ישיב לחמי?

אלכס קושניר: מי ישיב להוריו של הדר, לאה ושמחה?

אלכס קושניר: מי ישיב לאימו של אורון, זהבה?

אלכס קושניר: מי יגיע לקברו של הרצל, זיכרונו לברכה, ויבשר לו שבנו חזר הביתה?

אלכס קושניר: איך נבטיח ללוחמים של היום ושל מחר שנעשה הכול כדי להחזיר אותם?

אלכס קושניר: איך, אם במשך שש שנים, שש שנים, אורון והדר בשבי?

אלכס קושניר: "כה אמר השם מנעי קולך מבכי ועיניך מדמעה כי יש שכר לפעֻלתך נאֻם ה' ושבו ומארץ האויב.

אלכס קושניר: ויש תקוָה לאחריתך נאֻם ה' ושבו בנים לגבולם.

אלכס קושניר: " חברים, כל שבוע אני מקדיש נאום אחד כאן במליאת הכנסת לנושא הזה, כדי לעורר את השיח הציבורי וכדי שאנחנו כולנו ביחד נעשה הכול כדי שהדר ואורון ושני האזרחים יחזרו הביתה כמה שיותר מהר.

אלכס קושניר: אני כמובן מברך את שלמה קרעי ואת מתן כהנא ואת חבריי, שיזמו את ההצעה הזאת, ואני מבקש מכולכם להצטרף אלינו.

אלכס קושניר: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: ישיב ראש הממשלה החלופי ושר הביטחון בני גנץ, בבקשה.

בנימין (בני) גנץ: תודה, אדוני יושב-ראש הכנסת.

בנימין (בני) גנץ: ותודה לחברים שיזמו את הדיון החשוב הזה.

בנימין (בני) גנץ: לפני שאתייחס לגופם של דברים, אני מבקש לחזור ולהדגיש שאומנם אנחנו נמצאים בתקופה מאתגרת מאוד מבחינת האתגר הבריאותי של הקורונה והאתגרים הכלכליים והחברתיים שנגזרים מהאתגר הזה.

בנימין (בני) גנץ: אני חוזר ומדגיש בפניכם שהאתגרים הביטחוניים בכל זירות המבצעים סביב גבולותינו – בצפון, במרכז, בדרום, על חזיתות המשנה שלו; קרוב, רחוק, בים, באוויר ובממד הקיברנטי – לא נעלמו ולו לרגע אחד, וכלל כוחות הביטחון, כלל מערכת הביטחון וכלל כוחות צה"ל, עמלים יום-יום, 24 שעות, 365 יום בשנה ומתמודדים עם האתגרים האלה.

בנימין (בני) גנץ: ההתמודדות הזאת היא מצד אחד התמודדות של המערכת שחייבת להבטיח עליונות ביטחונית בכלל ממדי העשייה שלנו, חייבת להבטיח שהמשאבים המתאימים יימצאו – לא בלי לבדוק, לא בלי לחקור, לא בלי להתייעל, אבל הביטחון שלנו הוא לא דבר שניתן באמת להתפשר בו.

בנימין (בני) גנץ: אין לי ספק שרבים האתגרים שעומדים בפני החברה במדינת ישראל, וחלקים רבים מהם, ובתוכם חינוך, חוק, משפט, דמוקרטיה, תשתיות וכיוצא באלו הדברים, קשורים בקשר עמוק לחוסנה של החברה בישראל, ואחדות החברה בראש כל אלו.

בנימין (בני) גנץ: אנחנו צריכים להמשיך לקדם את כל ההיבטים האלה על מנת להבטיח את חוסנה של החברה, ולצידם – ולפניהם, במידה מסוימת – גם את המענה הביטחוני.

בנימין (בני) גנץ: אז זה מהפן של המערכת.

בנימין (בני) גנץ: והפן הלא-פחות חשוב – והוא קשור לדברים שהזכרת, חבר הכנסת קרעי – יש בכל מקום כזה אנשים יקרים שעושים את העבודה הזאת, סדיר ומילואים, חוגרים, נגדים וקצינים, אזרחים עובדי צה"ל, אנשי מערכת הביטחון, מוסד, שב"כ, משטרת ישראל, שב"ס, מג"ב, כב"א, זק"א – כל אחד שנותן מעצמו על מנת להבטיח את ביטחונה של מדינת ישראל.

בנימין (בני) גנץ: הם עושים את זה ממקום אוהב, ממקום מכבד, ללא שום תנאי; אולי תנאי אחד – תכירו, הערכה למה שאנחנו עושים.

בנימין (בני) גנץ: הם לא מבקשים מעבר לעניין הזה לא כלום.

בנימין (בני) גנץ: נדמה לי שהציטטות שאתה וחברים אחרים השמיעו פה מביאות לידי ביטוי עמוק ואותנטי את המחויבות המוסרית העליונה של משרתי כלל מערכות הביטחון לעניין הזה, וצה"ל בראשן.

בנימין (בני) גנץ: וכעת, ברשותכם, נחזור לצוק איתן.

בנימין (בני) גנץ: אכן, מערכה מורכבת, שהיה לי הכבוד והזכות לעמוד בראשה ולהוביל אותה; לא רק אותה, אבל אנחנו מדברים כרגע על צוק איתן.

בנימין (בני) גנץ: נזכיר לעצמנו שצוק איתן הוא שרשרת מבצעית או מערכה מבצעית עוקבת של ההתרחשויות שובו אחים, שבהם נחטפו ונרצחו שלושה נערים בצומת גוש עציון – דבר שהוציא את צה"ל למערכה בשטחי יהודה ושומרון, לאיתורם ולפגיעה בתשתיות חמאס שנמשכה סדר גודל של 19-18 ימים, ומתוכה בעצם אנחנו מתגלגלים לתוך האירוע ברצועת עזה ובעוטף עזה.

בנימין (בני) גנץ: אכן, מערכה קשה, מערכה מורכבת, שלאורך זמן הושגה בה פגיעה קשה בחמאס, בג'יהאד ובתשתיות הטרור שנמצאות ברצועת עזה.

בנימין (בני) גנץ: חובה עלינו לתחזק את ההרתעה הזאת ככל שרק ניתן, וכל אימת שמנסים לפגוע בנו מהדרום, ומבחינתי זה לא משנה אם מדובר בבלון או מדובר ברקטה – הפרת הביטחון שלנו והריבונות שלנו תיענה בעוצמה ובתבונה בכל אחת מהשיטות האלה.

בנימין (בני) גנץ: אני מבקש לשתף אתכם ברגעים אולי הקשים ביותר במערכה הזאת.

בנימין (בני) גנץ: כל אובדן הוא קשה.

בנימין (בני) גנץ: כל אחד מ-68 החללים הוא אובדן של עולם ומלואו.

בנימין (בני) גנץ: לא החמצתי בית לבקר בו מכל אחד מ-68 הבתים הללו, ככל שהתקבלתי – והתקבלתי.

בנימין (בני) גנץ: אבל בתוך המערכה הכבדה הזאת, אדוני היושב-ראש, היו שני רגעים שהיו קשים במיוחד.

בנימין (בני) גנץ: באמת באותו לילה בשג'אעיה שבו נפגע נגמ"ש ונהרגו כמה וכמה לוחמי גולני בו זמנית, ונודע לנו על חטיפת גופתו – או אז על חטיפתו של אורון שאול, עד שנודע לנו שהוא נהרג; והוזכרו פה, בצדק, הרגעים המשמחים – בדיעבד אנחנו יודעים – של אורון ושלי ביחד כמצטיין בבית הנשיא.

בנימין (בני) גנץ: יש לנו תמונות משותפות שאני גאה על עצם קיומן.

בנימין (בני) גנץ: אבל הידיעה הזאת על פגיעה כל כך קשה, על חטיפה של חייל, מהדהדת בעוצמות יותר גדולות, שחוצות את סף רגישותו של מפקד, קר רוח ככל שיהיה.

בנימין (בני) גנץ: והרגע השני, שנמשך אף יותר זמן, שייך לנפילתו וחטיפת גופתו של הדר גולדין, זיכרונו לברכה.

בנימין (בני) גנץ: הדקות הקשות ביותר שלי כרמט

בנימין (בני) גנץ: כ"ל במסגרת צוק איתן היו הדקות שבין הדיווח על האירוע של הדר, זיכרונו לברכה, לבין הזמן שחלף עד שקיבלתי את ההודעה שאחיו התאום צור, ששירת כקצין לוחם לא רחוק משם, נמצא מחוץ לרצועת עזה.

בנימין (בני) גנץ: אני זוכר ששוחחתי עם ראש אכ"א אז, האלופה אורנה ברביבאי, ואמרתי לה שאנחנו צריכים להבטיח שאנחנו לא נכנסים למשפחת גולדין לפני שאנחנו יודעים שצור נמצא בחוץ ומסוגל לענות לטלפון, כי מה נסביר לאימא ששני בניה בפנים, האחד נחטף, והשני – מה איתו?

בנימין (בני) גנץ: ואכן, המעגל נסגר.

בנימין (בני) גנץ: ויש לי כמפקד, כרמטכ"ל לשעבר, כשר ביטחון בהווה, כמנהיג חברתי, כמנהיג פוליטי, מנהיג לאומי, את המחויבות המלאה להשבתם של אורון שאול ושל הדר גולדין, זיכרונם לברכה, אנשים שהלכו ללא תנאי.

בנימין (בני) גנץ: ואנחנו, אסור לנו להפסיק את כל המאמצים להשיבם, וכמובן, להמשיך לפעול להשבתם של אברה מנגיסטו והישאם א-סייד, אזרחינו שנמצאים ברצועת עזה.

בנימין (בני) גנץ: אנחנו מחויבים לא להשאירם מאחור.

בנימין (בני) גנץ: יש בדרום שגשוג בהמשך לצוק איתן.

בנימין (בני) גנץ: אחוז ההרחבות ביישובים ובדרום גדול, ואני גאה על כך ואני שמח על כך – לא רק בשל מעשינו הביטחוניים, אלא בשל העמידות האזרחית הישראלית של תושבי הדרום באשר הם, שממשיכים נוכח כל קושי, בין שהוא יהיה פריפריאלי ובין שהוא יהיה ביטחוני, להיאחז בדרום ולהתפתח למרות כל הקושי.

בנימין (בני) גנץ: וגם ברצועת עזה ראוי שיחיו אנשים בצורה נורמלית.

בנימין (בני) גנץ: אנחנו מוכנים ומחויבים לספק מענה הומניטרי לתושבי רצועת עזה.

בנימין (בני) גנץ: לא אחסוך באוכל, לא אחסוך בתרופות, לא אחסוך במענה רפואי.

בנימין (בני) גנץ: אני זוכר את אימא שלי, עליה השלום, אומרת לי באחד האירועים: תמשיכו להילחם, אבל אל תפסיקו לשלוח להם אוכל.

בנימין (בני) גנץ: אני חושב שזו מצווה עוצמתית, מוסרית, מהמדרגה הראשונה.

בנימין (בני) גנץ: אנחנו כבני העם היהודי, שחווינו את מה שחווינו, צריכים לזכור שהעוצמה והמוסר ירדו לעולם ביחד.

בנימין (בני) גנץ: אי-אפשר עוצמה ללא מוסר ואי-אפשר רק מוסר ללא עוצמה שתגן עליו.

בנימין (בני) גנץ: לכן, העשייה המשולבת הזאת של עוצמה ומוסר – הם חייבים להמשיך לשכון ביחד.

בנימין (בני) גנץ: אני אומר לתושבי רצועת עזה: הומניטרי – אנחנו נמשיך, אבל אם אתם רוצים להמשיך להתפתח, הסדרה דורשת החזרה.

בנימין (בני) גנץ: לא יהיה אפשר לפתח את מה שנכון לפתח ברצועת עזה ללא שהבנים והחטופים שבים הביתה.

בנימין (בני) גנץ: אז אנחנו נמשיך במישור המודיעיני ככל שניתן – –

סמי אבו שחאדה: – – – עונש קולקטיבי.

בנימין (בני) גנץ: – – ונמשיך במישור המבצעי ככל שניתן – –

סמי אבו שחאדה: זה נקרא "עונש קולקטיבי".

בנימין (בני) גנץ: – – ונמשיך לטפל באזרחי רצועת עזה בכל המענים ההומניטריים הנדרשים להם, כי אכן – –

סמי אבו שחאדה: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת אבו שחאדה, חבר הכנסת אבו שחאדה – – –

קריאה: לא בדיון הזה.

קריאה: אדוני, יש חוסר כבוד – – –

יריב לוין: חבר הכנסת אבו שחאדה, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יריב לוין: אל תפריע, בבקשה.

בנימין (בני) גנץ: – – כי אכן חיים שם בני אדם.

סמי אבו שחאדה: ואללה.

בנימין (בני) גנץ: למדינת ישראל יש אפס אינטרסים ברצועת עזה להוציא השבת הבנים האזרחים ושמירתו של שקט ביטחוני.

בנימין (בני) גנץ: כשזה יהיה – הכול אפשרי.

בנימין (בני) גנץ: כשזה לא יהיה – נצטרך להמשיך להגן ולפעול ככל שנידרש.

בנימין (בני) גנץ: אנחנו, חברים, נמצאים גם במגפה שממשיכה ופושה.

בנימין (בני) גנץ: גם ברצועת עזה וגם בשטחי יהודה ושומרון המגפה פוגעת.

בנימין (בני) גנץ: מדינת ישראל, באמצעות צה"ל ומערכת הביטחון, תמשיך לסייע במקומות האלה ככל שאפשר, כי כן, אנחנו זוכרים שלפני שיש במקומות כאלה אויבים, יש במקומות כאלה בני אדם.

בנימין (בני) גנץ: והלוואי, חבר הכנסת אבו שחאדה, שהאויבים שלנו היו זוכרים שפה קודם כול יש בני אדם.

בנימין (בני) גנץ: נדמה לי שזה איננו המצב.

בנימין (בני) גנץ: אבל אנחנו נמשיך להיאבק במגפה.

בנימין (בני) גנץ: ראש הממשלה מקיים דיונים רבים כל יום הן על נושאי המגפה והן על נושאי השבויים והנעדרים, ומקיים את הפורומים – שלא כאן המקום לפרט אותם ואת כל המעשים שאנחנו עושים, ביחד עם שרים נוספים ואנשים רלוונטיים נוספים – בשביל לפתור את עניין השבויים והנעדרים ובפורומים רחבים ומוכרים בשביל להתמודד עם המגפה.

בנימין (בני) גנץ: יש לנו מערכת רפואית נהדרת, אבל אנחנו לא נשאיר רק אותה לבדה.

בנימין (בני) גנץ: אני שמח שעניין העובדים הסוציאליים בא על פתרונו.

בנימין (בני) גנץ: אני שמח שעניין האחיות בא על פתרונו.

בנימין (בני) גנץ: אני שמח שבכל מקום שמתעוררת בעיה מערכת הביטחון ניגשת, מטפלת ויוזמת.

בנימין (בני) גנץ: לא נחכה לערים אדומות – נפעל כבר בערים צהובות ובערים ירוקות ונעשה את כל שנדרש על מנת לצמצם את השפעתה של המחלה וההשלכות שלה על החברה בישראל, ונמשיך להיות מגויסים בעניין הזה.

בנימין (בני) גנץ: חובה עלינו להתמקד בעיקר במגפה שקרויה קורונה ובהשלכותיה.

בנימין (בני) גנץ: בו בזמן, אנחנו לא שוכחים לא את העשייה הביטחונית ולא את הרמה המוסרית והערכית שלנו כבני אדם ואזרחים ואת הערכים הדמוקרטיים שלנו.

בנימין (בני) גנץ: נמשיך להילחם במגפה.

בנימין (בני) גנץ: נמשיך בזמן הזה לשמור על הערכים האנושיים שלנו ועל הערכים הדמוקרטיים שלנו הן במערכת החוק והן ביכולת של כל אדם במדינת ישראל לחיות בדיוק כפי שברא אותו האלוקים.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה לך, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת עוזי דיין לעמדה נוספת.

יריב לוין: בבקשה.

עוזי דיין: כבוד היושב-ראש, חבריי השרים, חברי הכנסת הנכבדים, אנחנו עוסקים פה בנושא חשוב מאוד.

עוזי דיין: פדיון שבויים, חטופים, חללים, הוא בגדר מצווה, ויש לו גם משמעות מאוד מאוד חזקה בכל הנושא של הביטחון הלאומי.

עוזי דיין: זה בגלל שאצלנו יש הסכם בלתי כתוב, בעיקר בין הלוחמים והמשפחות שלהם לבין המדינה, שאומר: אנחנו נתגייס, אנחנו נתנדב, אנחנו נלך לאן שצריך.

עוזי דיין: אם קורה לנו משהו אתם, המדינה, חייבים להחזיר אותנו הביתה, לעשות כל מה שאפשר וראוי.

עוזי דיין: אני אומר בכוונה "אפשר וראוי", ולא "הכול", בגלל שבדיוק בנקודה הזאת יש שאלה.

עוזי דיין: ויש לנו חשבון עבר של הרבה מאוד תשלומים בלתי סבירים ששילמנו מרצון טוב בשביל להחזיר שבויים וחטופים הביתה, והתוצאה הייתה שהטרור התגבר ומשפחות נוספות או חיילים נוספים ואזרחים נפגעו ונהרגו כתוצאה מהתשלומים האלה.

עוזי דיין: לכן, הגיע הזמן שיהיה בעניין הזה חוק.

עוזי דיין: הוא לא פשוט, אבל אנחנו הגשנו חוק כזה, והוא מונח, ואני מצפה לדיון שיהיה בוועדת החוץ הביטחון – אני מציע, קודם – ואחרי זה במליאה.

עוזי דיין: הוא מציג מסגרת עם סייגים, והוא קצת מבוסס – במידה רבה הוא מבוסס על ועדת השופט שמגר.

עוזי דיין: הוא משאיר גם מרחב פעולה למקבלי ההחלטות בעניין הזה, וצריך להשאיר להם.

עוזי דיין: דרך אגב, החוק הזה אומר שלא נותנים תמורת גופה, תמורת חלל, מחבל, רוצח, חי.

עוזי דיין: לכן, הגיע הזמן לקבוע בדבר הזה מסגרת מחייבת שמאזנת בין הערכים השונים.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: המציעים – מה אתם מבקשים?

יריב לוין: חבר הכנסת קרעי, חבר הכנסת כהנא.

שלמה קרעי: דיון במליאה.

יריב לוין: אתם רוצים עוד דיון במליאה, בנוסף?

יריב לוין: אתם לא חושבים שאולי עדיף שיהיה דיון בוועדת החוץ והביטחון – –

קריאה: – – – חוץ וביטחון.

יריב לוין: – – כפי שהציע חבר הכנסת דיין?

יריב לוין: אני חושב שיש הרבה היגיון בהצעה שלו.

קריאה: שלמה – – –

יריב לוין: חבר הכנסת קושניר – כן, אני חושב שיש הרבה היגיון בהצעה של חבר הכנסת דיין, אני מוכרח לומר.

יריב לוין: קיימנו כאן דיון, ואני חושב שקיבלנו תשובה מהגורם הכי מוסמך שאפשר לקבל.

יריב לוין: יותר הגיוני שבאמת אפשר יהיה לקיים דיון עומק בוועדה, אבל זו החלטה שלכם.

עוזי דיין: דיון פתוח במליאה עלול לגרום נזקים, מה עוד שיש כרגע נושא שהוא מונח – – –

יריב לוין: כן.

יריב לוין: אני חושב, חבר הכנסת דיין, שיש היגיון רב בהצעה שלך.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש – – – חוץ וביטחון.

יריב לוין: מסכימים להעביר לוועדת חוץ וביטחון.

יריב לוין: אם כך, אנחנו מקיימים הצבעה.

יריב לוין: מי שבעד להעביר לוועדת חוץ וביטחון מצביע בעד, ומי שמתנגד מצביע נגד.

יריב לוין: אדוני ראש הממשלה החליפי ושר הביטחון, מקובלת עליך העמדה הזאת של המציעים?

בנימין (בני) גנץ: – – –

אורנה ברביבאי: אפשר להצביע מכאן?

יריב לוין: כן.

יריב לוין: אני אוסיף את קולו של מי שנמצא כאן ומקומו למעלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 11 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

יריב לוין: אני מוסיף – אני מבין שבעד – את קולותיהם של חברת הכנסת ברביבאי, חברת הכנסת פרומן, חבר הכנסת קוז'ינוב, חבר הכנסת כהנא, חברת הכנסת ברק וחבר הכנסת קושניר.

יריב לוין: אם כך, יש לנו 17 בעד – – –

קריאות: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת קרעי וחברת הכנסת שרן השכל, אז 19 בעד, אחד נגד ואין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, אני קובע שההצעה לסדר-היום בנושא: שש שנים למבצע צוק איתן ויום חטיפתו של אורון שאול מועברת לוועדת החוץ והביטחון להמשך דיון.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן לנושא הבא – הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת איתן גינזבורג.

יריב לוין: אני מבין שמדובר בשלוש הודעות.

יריב לוין: הן מצריכות הצבעה?

): רק אחת מהן.

יריב לוין: האחרונה.

יריב לוין: אז אנא תקריא קודם את השתיים הראשונות ואחר כך את ההודעה השלישית, שמחייבת הצבעה.

יריב לוין: בבקשה.

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

): חבריי חברי הכנסת, ועדת הכנסת קבעה בישיבתה היום כי ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בהצעות חוק ההוצאה לפועל (תיקון – ביטול הגבלת רישיון נהיגה), התש"ף

): –2020, פ/32/23, של חבר הכנסת שלמה קרעי וקבוצת חברי הכנסת, פ/399/23, של חברת הכנסת שרן מרים השכל, פ/983/23, של חבר הכנסת חמד עמאר וקבוצת חברי הכנסת, פ/1089/23, של חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה וקבוצת חברי הכנסת, ו-פ/1099/23, של חבר הכנסת אוסאמה סעדי וקבוצת חברי הכנסת, לשם הכנתן לקריאה הראשונה.

): זו ההודעה הראשונה שלי.

): ההודעה השנייה היא שוועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום על הוספת חברי כנסת כממלאי מקום קבועים בוועדות מטעם סיעת יהדות התורה, ואלה החברים: בוועדת הכספים יכהן כממלא מקום קבוע חבר הכנסת יצחק פינדרוס; בוועדת החוץ והביטחון – חבר הכנסת יעקב אשר; בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות ובוועדת הפנים והגנת הסביבה – חבר הכנסת יעקב טסלר; בוועדת החינוך, התרבות והספורט – חבר הכנסת אליהו חסיד.

): עד כאן הודעות.

): הודעה אחרונה, שמצריכה הצבעה, היא על כך שהכנסת החליטה בישיבתה ביום ט"ז בתמוז התש"ף, 8 ביולי 2020, להעביר את ההצעה לסדר-היום בנושא: השפלות נוסעים בתחבורה הציבורית בשל חוסר המודעות לשינויים באופן התשלום שקבע משרד התחבורה לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת לשנות את ההחלטה ולהעביר את ההצעה לסדר-היום האמורה מוועדת הפנים לדיון בוועדת הכלכלה.

): אבקש את אישורה של הכנסת להצעה זו.

): תודה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אנחנו נעבור להצבעה על הודעתו של יו"ר ועדת הכנסת.

שרן השכל: נא להצביע – בעד ונגד.

שרן השכל: הצבעה מס' 7 בעד הצעת ועדת הכנסת – 6 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת להעביר את הנושא:

שרן השכל: השפלות נוסעים בתחבורה הציבורית בשל חוסר המודעות לשינויים באופן התשלום שקבע משרד התחבורה מוועדת הפנים והגנת הסביבה לוועדת הכלכלה נתקבלה.

שרן השכל: שישה בעד, אפס נגד.

שרן השכל: ההצעה עברה.

שרן השכל: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בהצעה של חבר הכנסת סמי אבו שחאדה בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: הנגשת החינוך לתלמידים עם מוגבלויות שונות.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון מס' 11 – הוראת שעה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בעקבות דיון מהיר בהצעתו של חבר הכנסת משה ארבל בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: עידוד תושבים חוזרים ועליית משקיעים לאור החלטת הממשל האמריקאי.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

שרן השכל: תודה רבה למזכירת הכנסת.

שרן השכל: << הלסי >> החשיבות בהמשך הפעילות של בית הספר של החופש הגדול << הלסי >>

שרן השכל: אנחנו נעבור להצעה הבאה שעל סדר-היום – הצעות לסדר-היום בנושא: החשיבות בהמשך הפעילות של בית הספר של החופש הגדול, מס' 867, 891, 896, 897, 914, 926 ו-930, של קרן ברק, איימן עודה, יעקב טסלר, יעקב מרגי, איתן גינזבורג ויוראי להב הרצנו.

שרן השכל: ישיב סגן שר החינוך מאיר פרוש.

שרן השכל: אני מזמינה את חברת הכנסת קרן ברק לבוא לדוכן הנואמים.

קרן ברק: שר החינוך ישיב.

שרן השכל: אה, שר החינוך משיב.

שרן השכל: סליחה.

שרן השכל: לרשותך שלוש דקות.

קרן ברק: היושבת-ראש, חבריי היקרים, התקופה המאתגרת הזאת של הקורונה מאלצת אותנו להתמודד התמודדויות חדשות ועם עומסים גדולים, אבל חוץ מזה שאני חברת כנסת שעובדת סביב השעון אני גם אימא, אימא לעידו, שסיים כיתה ד' בבית הספר, וזאת אחריות גדולה לא פחות מאשר להיות חברת כנסת.

קרן ברק: אני רוצה לתאר לכם מה אני עברתי, וכמוני עוד כ-600,000 משפחות ברחבי הארץ, ברגע ששמענו שיש סיכוי גדול שבתי הספר של החופש הגדול עומדים להיסגר, ככה, באבחה, ברגע אחד.

קרן ברק: אז מה שאנחנו מרגישים זה שברגע שמתקבלת כזאת החלטה, 600,000 משפחות ברחבי הארץ לא יודעות מה קורה איתן.

קרן ברק: לסבא ולסבתא אי-אפשר לקחת אותם, כי הם בקבוצות סיכון; ההורים חייבים לחזור לעבודה, והילדים צריכים מסגרות.

קרן ברק: הם לא גדולים מספיק להישאר לבד.

קרן ברק: הם לא תלמידי חטיבות הביניים, הם ילדים בבית ספר יסודי, ולא יכולים להישאר לבד ימים שלמים.

קרן ברק: אנחנו נמצאים בימים קריטיים – גם לבריאות, אבל גם לכלכלה.

קרן ברק: אני תמיד מדמה את זה לרכבת נוסעת.

קרן ברק: כדי שגלגלי הרכבת ימשיכו לנסוע ולנסוע, צריך שהילדים יהיו במסגרות, כדי שההורים ימשיכו לעבוד, כדי להמשיך את כלכלת המדינה.

קרן ברק: אנחנו לא יכולים שהגלגלים האלה ייעצרו.

קרן ברק: ברגע שהם נעצרים, ברגע שבתי הספר נסגרים, גם ההורים נשארים בבית וגם הכלכלה נעצרת.

קרן ברק: כוח יוצא של זה – שגם לא יהיו תוצרים ולא יהיו מיסים וכל הכלכלה תיעצר.

קרן ברק: אדוני השר, אני בכלל חושבת שצריך לשנות דיסקט.

קרן ברק: הילדים בבתי הספר, והם נמצאים בכיתות הומוגניות.

קרן ברק: הם כבר מתחילת השנה נמצאים באותן כיתות, הם בחופש הגדול באותן כיתות, הם נמצאים כקבוצה אחת, ממש כמו כל משפחה גרעינית.

קרן ברק: זאת קבוצה הומוגנית, כמו קפסולה, שנשארת כל הזמן ביחד.

קרן ברק: תאר לך שהם נסגרים – אותם ילדים שנמצאים היום בקפסולות הומוגניות פשוט מתפזרים ברחבי הארץ.

קרן ברק: הרי הם לא יישארו סגורים בתוך החדרים שלהם, הם יתפזרו ברחבי הארץ, ורק אז הם יכולים להידבק ולהדביק.

קרן ברק: כרגע הם סגורים.

קרן ברק: אני בכלל הייתי משנה את הדיסקט והופכת אותו לצד השני.

קרן ברק: אם אתה שואל אותי, כבוד השר, הייתי ממשיכה את זה לנצח, או עד סיום הקורונה.

קרן ברק: הם קבוצה שנשארת הומוגנית, סגורה לחלוטין.

קרן ברק: אם אתה לא מפזר אותם אף פעם, הם כל הזמן נשארים, ואתה יודע איפה הם נמצאים.

קרן ברק: הם כל הזמן עם אותם ילדים.

קרן ברק: בלי לשחרר אותם לחלוטין כדי להתפזר, אתה יכול להיות ממש ממש רגוע שהם לא מסתובבים ומדביקים ונדבקים והופכים להיות בעצם ישות חופשית, כמו שאנחנו רואים.

קרן ברק: כמובן שגם המספרים – אנשים פה ידברו על המספרים – המספרים נמוכים.

קרן ברק: אין שום סיבה להתייחס אליהם כאל גורם הדבקה, כי אנחנו רואים שהם לא גורם הדבקה.

קרן ברק: כל בית ספר שמתגלה בו אירוע נסגר באותו רגע.

קרן ברק: לכן, אני חושבת שההחלטה האחראית היא להשאיר אותם פתוחים, ואני מבקשת שזה יגיע לוועדת החינוך להמשך דיון.

קרן ברק: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לחברת הכנסת קרן ברק.

שרן השכל: חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה, גם לרשותך שלוש דקות.

שרן השכל: בבקשה.

איימן עודה: כבוד שר החינוך יואב גלנט, עמיתיי חברי וחברות הכנסת, באותו נושא של הקייטנות חשוב לי להגיד לך, כבוד השר, שזה פוגע בכולם, אבל בעיקר בשכבות המוחלשות.

איימן עודה: למה זה פוגע בהן?

איימן עודה: כשאין קייטנה לילדים, מה יעשו ההורים?

איימן עודה: מה יעשו?

איימן עודה: אנשים משכבות מוחלשות – לא מעמד ביניים ומעמד גבוה – מה יעשו ההורים עם הילדים?

איימן עודה: אם אתה בן אדם שיכול להרשות לעצמך להביא מטפל, מטפלת, אנשים שדואגים לילדים, זה סיפור.

איימן עודה: כשאין לך את האפשרות הזאת אתה נאלץ לשבת בבית עם הילדים.

איימן עודה: אני רוצה לתת כמה דוגמאות, גם במישור של כבוד השר.

איימן עודה: כאשר מדברים על למידה מרחוק, מה, לכל משפחה יש שני מחשבים, שלושה, ארבעה, חמישה?

איימן עודה: לכל ילד יש מחשב?

איימן עודה: אז מה הם יעשו?

איימן עודה: פשוט מאוד אין להם את האופציה הזאת.

איימן עודה: אני חושב שברוב הבתים יש מחשב אחד – זה הדבר ההגיוני, אם זה אנשים מוחלשים ואם זה מעמד ביניים.

איימן עודה: אפילו אצל מעמד ביניים יש בדרך כלל מחשב אחד, שניים, אבל משפחות שאין להן יותר מזה, אז אין להן את האפשרות הזאת.

איימן עודה: כבוד השר, אני חושב שאתה אמור להסכים שבתי הספר הם לא מקום אחסון לילדים בזמן שההורים עובדים.

איימן עודה: המשק והכלכלה קיימים כדי שנוכל לחנך את הילדים שלנו, לא ההפך.

איימן עודה: חינוך הוא מטרה שעומדת בפני עצמה.

איימן עודה: אני מבקש מכבוד השר לענות על הגישה הזאת שהצגתי – גם אני וגם עמיתיי חברי הכנסת.

איימן עודה: אני רוצה לנצל את מה שנותר לי מהזמן, שזה 30 שניות, ולהגיד שכל מה שאנחנו עושים ברמת ההפגנות זה דבר טוב ובכיוון הנכון.

איימן עודה: יחד עם זאת, חייבים לאחד את ההפגנות.

איימן עודה: חברי אנטאנס, אני רוצה להגיד לך שיש לנו את הייחוד הלאומי שלנו.

איימן עודה: נקודה.

איימן עודה: אתה צודק לחלוטין.

איימן עודה: יחד עם זאת – לא במקום, אלא יחד עם זאת – גם מאבק משותף: לצאת, להגיע למיליון אזרחים שמפגינים ביחד, צועדים ביחד נגד הממשלה הזאת, זה דבר כל כך חיוני, כל כך חשוב, ועוד נעשה את הדבר החשוב הזה.

אנטאנס שחאדה: – – – נחלוק ביחד על זה.

אנטאנס שחאדה: אין בעיה.

איימן עודה: מכבד.

איימן עודה: תודה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חבר הכנסת יעקב טסלר.

קרן ברק: אחריו – חבר הכנסת יעקב מרגי, אם הוא יגיע.

יעקב טסלר: גברתי היושבת-ראש, אדוני שר החינוך, חבריי חברי הכנסת, אנו נמצאים כעת בתקופה לא פשוטה.

יעקב טסלר: אחת הבעיות בתקופה זו היא החינוך.

יעקב טסלר: התלמידים שהו שבועות ארוכים בבית ללא מסגרות לימודים, מה שגרם לנזקים חינוכיים רבים בכל התחומים.

יעקב טסלר: כעת שוקלים לסגור את פעילויות הקיץ לילדים ולהשאיר אותם בבית.

יעקב טסלר: הכוונה לבטל את קייטנות החופש הגדול משאירה את ההורים מבולבלים וחסרי אונים.

יעקב טסלר: מסגרות הקיץ מאפשרות להורים לצאת ולעבוד בראש שקט, וביטולן מהווה פגיעה בפרנסתם של ההורים, הקשה בלאו הכי.

יעקב טסלר: על פי הנתונים, מספר החולים בקרב ילדים הוא פחות מ-1% מכלל החולים, והוא הנמוך ביותר בשיעור התחלואה.

יעקב טסלר: כמו כן, סיכויי ההדבקה בקרב ילדים הלומדים באותה כיתה נמוכים יותר מאשר אם יישארו בבית ויסתובבו אצל חברים או בחוצות.

יעקב טסלר: ברשות גברתי היושבת-ראש, ברצוני לומר כמה מילים על משמעות הדבר של סגירת מוסדות חינוך.

יעקב טסלר: אל לנו להשלות את עצמנו שלמידה מרחוק נותנת את הפתרון.

יעקב טסלר: כשמה כן היא – למידה מרחוק.

יעקב טסלר: היא מקשה על הילדים את ההקשבה ואת יכולת הריכוז, וכתוצאה מכך מורידה את רמת ההישגים.

יעקב טסלר: הדברים הם בקל וחומר לגבי ילדים מתקשים.

יעקב טסלר: בכיתה יש להם את המעטפת הכיתתית שעוזרת להם, וכשנמצאים בבית לבד ללא מעטפת כיתתית הם נדרשים ללמוד בכוחות עצמם, הקושי גדל והם צוברים פערים משמעותיים בהדבקת חומר הלימוד.

יעקב טסלר: בקרב תלמידים שאינם משתמשים באמצעים דיגיטליים הלמידה נעשית באמצעות קווי הטלפון, והקושי גדל שבעתיים, מכיוון שאין שום אינטראקציה בין המשתתפים ולא ניתן להשתתף כראוי בשיעור ולהבין את החומר הנלמד.

יעקב טסלר: דבר זה גורם לצבירת פערים משמעותיים אשר בוודאי ישליכו על המשך רצף הלמידה וההישגים.

יעקב טסלר: מעבר לנושא הלימודים, יש היבט נוסף: מה עובר על ילדים שנשארים בבית?

יעקב טסלר: כמה תסכול ופערים חברתיים נוצרים במצב כזה?

יעקב טסלר: מי יתקן את כל הנזקים הללו?

יעקב טסלר: לא די בכך שילדים מתמודדים עם קשיים בתקופה כה קשה, משאירים אותם בבית ללא שום פעילות ותעסוקה.

יעקב טסלר: אנחנו מחויבים לשמוע את זעקתם של הילדים וההורים ולעשות כל מה שניתן כדי שהפעילות תימשך.

יעקב טסלר: לכן, חבריי חברי הכנסת, לפני שמקבלים החלטות אלו על עתיד ילדינו, חייבים לשקול את כל האפשרויות ולבחון את כל ההיבטים – מהן ההשלכות של לסגור מוסדות חינוך או פעילויות קיץ – ולקבל את ההחלטה הנכונה ביותר בעבור ילדינו.

יעקב טסלר: טוב שההחלטה לסגור את המסגרות של החופש הגדול נדחתה בינתיים.

יעקב טסלר: אנחנו חייבים, כמו שאמרתי, למצוא פתרון הולם אשר לא יפגע באופן אנוש במאות אלפי ילדים והורים.

יעקב טסלר: אדוני השר, אני תומך בדרך שלך.

יעקב טסלר: הגישה שלך נכונה, כמו ששמעתי שאמרת: להמשיך הלאה, לפתוח את שנת הלימודים – כפי שאנחנו יודעים, הנתונים הם לא בדיוק כפי שאנחנו מציגים את זה – ולתת מענה לילדים היקרים שלנו, וכמובן גם להורים ולכל הדברים מסביב, לתת להם את החוזק.

יעקב טסלר: שוב, אני תומך בגישה שלך, הנכונה, ואנחנו כולנו איתך.

יעקב טסלר: תודה.

קרן ברק: תודה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח.

קרן ברק: חבר הכנסת איתן גינזבורג.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

איתן גינזבורג: כנסת נכבדה, אדוני השר, בימים האחרונים עלתה שאלת עצירת תוכנית בית הספר של החופש הגדול – אחת המסגרות שאולי שומרות הכי טוב על השפיות שלנו בתקופה האחרונה.

איתן גינזבורג: בחודשים האחרונים אורח החיים שלנו השתנה; הוא השתנה אפילו באופן קיצוני מדי יום.

איתן גינזבורג: שגרה ומסגרת הופכות מתירוץ טוב כדי לצאת לחופשה ללא פחות מחבל הצלה ואוויר לנשימה – כפי שאת אמרת פה, היושבת-ראש, כשאת נאמת – במיוחד בעבור ילדים, שמצאו את עצמם בחופש הגדול מבודדים בבית במקום להיות בבריכה או בים, תלוי באיזה יום.

איתן גינזבורג: בימים שבהם הורים מאבדים את עבודתם ורבים מאזרחי ישראל טרודים בשאלות של הישרדות יום-יומית, במצב של הישרדות, לא נותר שום פנאי לתמיכה רגשית.

איתן גינזבורג: זה המחיר שהילדים שלנו משלמים בעל כורחם על המשבר הזה שנכפה עלינו.

איתן גינזבורג: אדם שאיבד עבודה ייאלץ בלית ברירה לדאוג לפרנסתו על חשבון הזמן שבו נהג לבלות עם ילדיו בקניון או בחיק הטבע.

איתן גינזבורג: ובזמן הזה ההתבגרות של הילדים לא נעצרת; היא ממשיכה בצילה של המגפה.

איתן גינזבורג: ולכן, בית הספר של החופש הגדול הוא הרבה יותר ממקום של לשים את הילדים בתקופת החופש; בית הספר של החופש הגדול הוא אחת המסגרות היחידות ששומרות על שגרת שפיות בעבור הילדים שלנו ומזכירה להם שבתוך כל הבלגן יש עוגנים של מציאות.

איתן גינזבורג: צריך לזכור עוד דבר: התפלגות גיל החולים עולה ככל שהגיל יורד, וכך גם קצב ההדבקה.

איתן גינזבורג: בדוח האחרון של המטה לביטחון לאומי כבר עלה שבני חמש עד תשע היו בין 4% ל-5% מכלל הנדבקים, בעוד בני 10–17 היו בין 6% ל-10% מכלל הנדבקים במערכת החינוך.

איתן גינזבורג: כלומר, ילדים קטנים נדבקים פחות, יחסית לכלל האוכלוסייה, כלומר אפילו מבחינה בריאותית מדובר במוקד הדבקה שולי, אם בכלל; יחסית, כן?

איתן גינזבורג: הכול יחסי.

איתן גינזבורג: אבל זה מקום שמספק תמיכה רגשית שהילדים שלנו כל כך זקוקים לה בעת הזאת, בתקופה שבה הורים מרוכזים בעיקר בלשרוד ולעמוד בקצב הדברים שאנחנו חווים.

איתן גינזבורג: ולכן אני שמח שנכון לרגעים אלה נדחתה ההצעה לסגור את בתי הספר של החופש הגדול ושהוחלט שאם יסגרו אותם יינתן מספיק זמן להיערכות, ולמעשה לא נותרו הרבה ימים עד שתיגמר התקופה של בית הספר של החופש הגדול.

איתן גינזבורג: אני מקווה – בעיקר מקווה – שבשנה הבאה כבר נחזור למראות הרגילים של החופש הגדול, של ילדים שמתרוצצים באתרי הנופש והורים עייפים אבל הם עייפים בגלל שהם רודפים אחריהם.

איתן גינזבורג: נקווה שבעוד שנה מהיום נחזור לשגרה ונצא לעוד חופש גדול בים, בבריכה, כמו פעם.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חבר הכנסת יעקב מרגי, ואחריו – יוראי.

יעקב מרגי: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדי סגן השר, שר החינוך, קודם כול רציתי לחזק את ידך – אומנם הצלחנו, ואנחנו מדברים בדיעבד – על כמה צעדים חשובים שאתה עושה במשרד הלא-פשוט הזה, משרד מאוד מורכב בתקופה מאוד מאתגרת.

יעקב מרגי: אני חושב שהמאבק שלך להשאיר את מערכת החינוך פתוחה לאותם גילים בעת הזאת זה מאבק צודק, מאבק נכון.

יעקב מרגי: הכי קל לקבל החלטות בפס רחב, בצורה רוחבית, בלי להסתכל באמת במידת הנזק אל מול התועלת.

יעקב מרגי: זה נכון בהרבה תחומים, כל שכן במערכת החינוך ובסוגיה הזאת של בית הספר של החופש הגדול.

יעקב מרגי: חשוב להבין: יש ילדים במדינת ישראל, במערכת החינוך, שעם מערכת החינוך או בלי מערכת החינוך הם יקבלו את ההשלמות, את המסגרת, את התמיכה.

יעקב מרגי: יש ילדים במערכת החינוך שבשבי

יעקב מרגי: לם המסגרת החינוכית לא פחות חשובה מהבית, בגלל אופי הבית, ויש ילדים שברגע – כל יום שהם לא במערכת החינוך, לא רק שאין להם את מה שהיה להם, הם ברגרסיה.

יעקב מרגי: מערכת החינוך חשובה, חשובה לאותם ילדים כבית שני; חשובה בשמירת המסגרת לעיצוב דמותו של הילד בתקופת החופש.

יעקב מרגי: היא בשבילם תקופת העשרה.

יעקב מרגי: הרי המסגרת החינוכית בתקופה הזאת היא לא אותה מסגרת שבשגרה – זאת תקופת העשרה לאותם ילדים.

יעקב מרגי: אני מדבר על אותם ילדים שהעורף המשפחתי שלהם לא כל כך איתן וחזק מסיבות כאלה ואחרות וילדים שהעורף המשפחתי שלהם לא איתן וחזק מבחינה כלכלית.

יעקב מרגי: המסגרת החינוכית בשבילם היא דבר קיומי.

יעקב מרגי: המאבק של השר היה צודק, ואני שמח שהוא הצליח.

יעקב מרגי: וזה גם רמז ומסר לבאות.

יעקב מרגי: זה רמז ומסר לבאות כי אנחנו לא יודעים עד מתי המשבר הזה של הקורונה עוד יהיה איתנו.

יעקב מרגי: עכשיו אנחנו צריכים להיערך לפתיחת שנת הלימודים כאילו אין קורונה.

יעקב מרגי: אוי ואבוי אם ניערך לפתיחת שנת הלימודים בעטייה או בצילה של הקורונה.

יעקב מרגי: צריך להיערך לפתיחת שנת הלימודים במלוא המרץ, ובמלוא המרץ זה כולל התייחסות לרזולוציה הקטנה של אחרון התלמידים בחינוך הרגיל ובחינוך המיוחד – ובחינוך המיוחד על אחת כמה וכמה.

יעקב מרגי: ואני אסיים, גברתי, במסר ככה כללי בתקופה הזאת.

יעקב מרגי: ברשותך, אני אגזול כמה שניות.

יעקב מרגי: אני לא נוהג – ואני אומר, מסר כללי: אנחנו בתקופה של מערכה, מערכה קשה מאוד מבחינה כלכלית, בריאותית וחברתית.

יעקב מרגי: יש מחאות, והן צודקות, צודקות פחות, צודקות יותר, מניע כזה, לא מניע.

יעקב מרגי: אותנו זה לא מעניין.

יעקב מרגי: אנחנו צריכים לגלות סולידריות, סבלנות וסובלנות בתקופה הזאת.

יעקב מרגי: אל לנו – יש זמן לכל דבר.

יעקב מרגי: אני לא מבטל את המחאות, אבל יש זמן לכל דבר ועת.

יעקב מרגי: לכל דבר יש את העת שלו, ואני קורא לאחריות לאומית של כל החברה הישראלית בעת הזאת.

יעקב מרגי: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך, אדוני.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כעת יעלה חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, כפי שאמרתי פה על הדוכן, אין לי ילדים משל עצמי.

יוראי להב-הרצנו: אומנם אני רוצה, אבל בינתיים השמחה הזאת נגזלת מבן זוגי וממני.

יוראי להב-הרצנו: אבל מספרים לי ההורים שלי וחברים שלי שילדים בקיץ, עם כל השמחה, כן, זה אתגר לא קטן: לחפש מסגרות וקייטנות, לשפוך אלפי שקלים ומציאת תעסוקה לילדים במהלך החופש הגדול.

יוראי להב-הרצנו: חם בחוץ, צריך גם לעבוד תוך כדי – כאב ראש.

יוראי להב-הרצנו: בדיוק על הצורך הזה באה לענות מפלגת יש עתיד לפני כשבע שנים, מפלגתי, כשהקימה את תוכנית בית הספר של החופש הגדול.

יוראי להב-הרצנו: בעלות סמלית בלבד – מאות שקלים, במקרים מסוימים אף במימון מלא – זוכים הורים לילדים מגיל הגן ועד כיתה ה' לשמור על שפיות, לשמור על רצף תעסוקתי.

יוראי להב-הרצנו: בתמורה מקבלים תוכנית איכותית ויסודית לילדים שלהם, מסגרת סדורה שאפשר לסמוך עליה, ולא פחות חשוב – שקט נפשי.

יוראי להב-הרצנו: התוכנית המעולה הזאת, שהגו יאיר לפיד ושי פירון, ממשיכה לעבוד מצוין עד היום, והיא הלכה והתרחבה עם השנים והוכיחה את חשיבותה.

יוראי להב-הרצנו: חוסר הוודאות הזה שאופף את קיום התוכנית בקיץ הקרוב עושה נזק גדול.

יוראי להב-הרצנו: וכרגיל, עם שאר הטיפול הכושל של הממשלה הזאת בקורונה נוצר כאוס מוחלט.

יוראי להב-הרצנו: מספיקה הודעה קצרה, קצרצרה, שמועה מהירה על אפשרות של ביטול התוכנית כדי להכניס את ההורים ואת המערכת כולה לסחרור.

יוראי להב-הרצנו: כרגע ראש הממשלה החליט שהתוכנית כן תתקיים, כפי שאת יודעת, חברת הכנסת ברק, אבל בדיוק כפי שראינו במסעדות, הבלבול הזה, הזיגזג, כן, לא, כן, לא – הכול יכול להשתנות ברגע.

יוראי להב-הרצנו: אני שב ומדגיש: חייבים לספק להורים את השקט התעשייתי שהם כל כך זקוקים לו בקיץ, למנוע כאבי ראש מיותרים ולתת לתוכנית הטובה של יש עתיד להמשיך לעבוד.

יוראי להב-הרצנו: היכולת של המשק להמשיך להשתקם, בייחוד בתקופה המורכבת הזאת, תלוי במידה רבה ביכולת של ההורים לצאת מהבית ולעבוד.

יוראי להב-הרצנו: וחשוב עוד יותר לשמור ולהגן על התוכנית הזאת, החשובה, דווקא בימים האלה כשאנחנו רואים שכמעט כל תוכנית אחרת בתחום החינוך בסכנת סגירה.

יוראי להב-הרצנו: אדוני שר החינוך, מיזמים כמו תוכנית קרב, כמו תוכנית שלבים, המימון לתנועות הנוער ולחינוך הבלתי-פורמלי – כל הדברים האלה הם במדרון חלקלק ומסוכן עבור ילדי ישראל.

יוראי להב-הרצנו: על כן, אנחנו מוכרחים לאפשר לבית הספר של החופש הגדול לא ליפול קורבן לאותה מצוקה.

יוראי להב-הרצנו: הרי לא מדובר בסכנת הדבקה.

יוראי להב-הרצנו: מדובר במסגרת חשובה.

יוראי להב-הרצנו: לפיכך, חבריי חברי הכנסת, אני קורא לוודא את המשך התוכנית בשבועות הקרובים ובקיץ הקרוב.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ישיב על הדברים האלה שר החינוך יואב גלנט, בבקשה.

יואב גלנט: שלום, גברתי היושבת-ראש.

יואב גלנט: חבריי חברי הכנסת, במהלך החודש האחרון עקבנו בדריכות אחרי נתוני ההדבקה במערכת החינוך, ומהמידע המצוי בידי עלו הדברים הבאים: שיעור התחלואה בציבור הכללי גבוה פי שלושה מאשר בקרב הילדים בבתי הספר של החופש הגדול.

יואב גלנט: שיעור הילדים החולים, כאמור, נמוך משמעותית מחלקם באוכלוסייה.

יואב גלנט: הדבר השני – לרוב מקור ההדבקה בקרב שכבות הגיל הצעיר איננו בבתי הספר או במוסדות החינוך.

יואב גלנט: הנחיותיו המחמירות של משרד החינוך בשכבות הגיל האלה הביאו לביצוע מספר שיא של בדיקות.

יואב גלנט: עם זאת, לא נמצאו מקרי התפרצות נרחבים.

יואב גלנט: בתקופה המורכבת הזאת אני שוקל הדברים בכובד ראש, מתוך אחריות לאומית ומתוך דאגה לחינוך, לבריאות ולכלכלה של מדינת ישראל ואזרחיה.

יואב גלנט: לכן, אין הצדקה לסגירת מוסדות החינוך – בתי הספר של החופש הגדול.

יואב גלנט: שיעור הילדים הנדבקים הוא פחות משליש משיעורם באוכלוסייה.

יואב גלנט: בתי הספר של החופש הגדול אינם מהווים מקור הדבקה.

יואב גלנט: מערכת החינוך היא עוגן של יציבות בעבור הילדים, המורים, ההורים וכלל האוכלוסייה במדינת ישראל.

יואב גלנט: לפיכך, בעת הזאת, עמדתי היא כי יש להמשיך את קיום בתי הספר של החופש כמתוכנן בשבועיים הקרובים ועד 6 באוגוסט, כפי שהתחייבנו.

יואב גלנט: אני רוצה להוסיף כמה פרטים: מספר החולים הכולל בבתי הספר של החופש הגדול במהלך חודש יולי היה 676.

יואב גלנט: אנחנו בודקים כל אחד וכל אחת מהם.

יואב גלנט: כל מקרה ומקרה ידוע לנו.

יואב גלנט: הדבר הזה מהווה 2.53%, כמעט 2.5% מכלל החולים במדינת ישראל, החולים החדשים, ואילו חלקם היחסי באוכלוסייה של 718,456 תלמידי בתי הספר של החופש הגדול הוא 7.9%, כלומר החולים בבתי הספר הם פחות משליש.

יואב גלנט: הדבר השני – ואני מביא אותו לתשומת ליבכם, תחשבו על זה היטב – כל מוסד שבו יש חולה נסגר על ידינו.

יואב גלנט: מה הדבר אומר?

יואב גלנט: שיש רבים, רבים מאוד, אולי הרוב, 90% מגני הילדים ובתי הספר שיש בהם חולה אחד.

יואב גלנט: אם כך, אם יש חולה אחד, האם ייתכן שהוא נדבק מחולה אחר?

יואב גלנט: אם יש חולה אחד, האם ייתכן שהוא הדביק חולה אחר?

יואב גלנט: והתשובה על שתי השאלות האלה: הוא כנראה נדבק בחוץ, הגיע, זוהה כחולה, נסגר המוסד – ואין יותר הדבקה, נקטעה השרשרת.

יואב גלנט: לכן, אני מציע שאנחנו ניתן למוסדות החינוך להתקיים בשבועיים האלה ולאפשר להורים לעבוד.

יואב גלנט: מדובר על הוריהם של 718,000 ילדים שנמצאים בבתי הספר של החופש הגדול, ב-718,000 לפחות ומשפחותיהם.

יואב גלנט: לכן, בקשתי היא שאנחנו נשקול את העניין בכובד ראש, במקרה הזה, ונעביר את הדברים לוועדת החינוך להמשך דיון.

יואב גלנט: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נקיים הצבעה על ההצעה להעביר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן, יוראי – – –

יוראי להב-הרצנו: אני יכול להצביע מכאן?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה יכול להצביע מכאן, זה בסדר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נקיים הצבעה על להעביר את ההצעה לסדר-היום לוועדת החינוך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הצבעה מס' 8 בעד ההצעה לעביר את הנושא לוועדה – 6 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני אוסיף את מי שלא יושב במקומו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בעד – שישה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מוסיפה את חברת הכנסת קרן ברק, את חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, חברת הכנסת סונדוס סאלח, חבר הכנסת ישראל אייכלר, חבר הכנסת יעקב טסלר – לכמה אנחנו מגיעים?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ואת חבר הכנסת מרגי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אדוני השר, אתה רוצה להצטרף להצבעה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אדוני השר גלנט, אתה רוצה להצטרף להצבעה?

יואב גלנט: הצבעתי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': 13 בעד, אין חברי כנסת שהצביעו נגד, אין נמנעים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם כך, ההצעה לסדר-היום תעבור לדיון בוועדת החינוך, כבקשתכם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': << הלסי >> דמי מחלה בגין ילד קטן שנכנס לבידוד וההורה העובד נאלץ להיכנס יחד עימו << הלסי >>

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הנושא הבא שאנחנו מעלים לסדר-היום – הצעות לסדר-היום בנושא:

מיכל (מיקי) חיימוביץ': דמי מחלה בגין ילד קטן שנכנס לבידוד וההורה העובד נאלץ להיכנס יחד עימו, הצעות מס' 905, 906 ו-917.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': המציע הראשון – חבר הכנסת אייכלר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

ישראל אייכלר: כבוד היושבת-ראש, רבותיי חברי הכנסת, השר, לפני שאני אעלה את הנושא, שהוא מאוד מעשי בקשר לבידוד, אני רוצה לדבר על "איכה ישבה בדד העיר רבתי עם".

ישראל אייכלר: היום זה יום אבל, שבו מדינת ישראל, המייצגת את עם ישראל, הכריזה מרד ומלחמה בקדוש ברוך הוא, בתורת ישראל, בקדושת ישראל, בקדושת עם ישראל.

ישראל אייכלר: בעצם, הממשלה מתה במגפת חוקי התועבה שהתקבלו היום.

ישראל אייכלר: הליכוד – חסרו לו 13 חברים.

ישראל אייכלר: אני לא זוכר מאז שמנחם בגין הקים את ממשלת הקואליציה של הליכוד עם החרדים עד היום הזה שקרה דבר כזה על עניין כל כך עקרוני שאנשי הליכוד לא התייצבו.

איימן עודה: אייכלר, אל תאמין לליכוד, פשוט מאוד.

ישראל אייכלר: איימן, אם היית מצביע – – –

איימן עודה: תעזוב את הקואליציה והליכוד.

איימן עודה: תעשה את הדבר הנכון.

ישראל אייכלר: איימן, מה הצבעתם?

איימן עודה: אנחנו?

איימן עודה: אנחנו נגד עינויים, נגד כפייה.

איימן עודה: צריך לכבד את הבן אדם בהיותו בן אדם.

ישראל אייכלר: אתה הצבעת בעד או נגד?

איימן עודה: צריך לכבד את הבן אדם.

ישראל אייכלר: אז זהו.

ישראל אייכלר: טוב שאתה הצבעת בעד, כי אחרת הייתי אומר:

ישראל אייכלר: בושנו ונכלמנו אל מול חברי הכנסת הערבים, ששומרים את המסורת ושמרו על המשפחה ועל חיי המשפחה ולא הצביעו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גם היו כאלה שהצביעו נגד.

ישראל אייכלר: וגם היו כאלה שהצביעו נגד.

איימן עודה: אבל למה הליכוד בגדו בכם?

ישראל אייכלר: אני מכבד את אלה שכן מכבדים את חיי המשפחה.

ישראל אייכלר: אני לא מסיר את האחריות מהליכוד, כי זה היה בדברים שנוגעים לציפור הנפש של העם היהודי, אבל כחול לבן עשתה מעשה בלתי אפשרי מכל הבחינות.

ישראל אייכלר: אני אתחיל דווקא מהדבר הפשוט ביותר.

ישראל אייכלר: כשאני רוצה להביא הצעות חוק – גברתי היושבת-ראש, אני מציע כל כך הרבה הצעות חוק לוועדת השרים כחבר הקואליציה שטובות לכל עם ישראל ולא עולות כסף – ועדת השרים לא אישרה; אין דבר כזה, אתה לא יכול להיות נגד הקואליציה.

ישראל אייכלר: ופה, כשוועדת השרים לא אישרה, הדבר פשוט מאוד: בא יושב-ראש כחול לבן עם החברים שלו ומצביעים בעד, בעצם מפרקים את הקואליציה.

ישראל אייכלר: נכון להיום אין קואליציה.

ישראל אייכלר: אבל זה בצד הטכני.

ישראל אייכלר: בצד המוסרי, מה אומרים מיליון בוחרי כחול לבן?

ישראל אייכלר: אנחנו נגד הקדוש ברוך הוא; אנחנו נגד התורה; אנחנו מייצגים קבוצות שוליות, קיצוניות, אנטי-דתיות, אי שם בצפון תל אביב, על חשבון האחריות של קיום כל עם ישראל, שלא לדבר על קיום הקואליציה בתקופה כל כך קשה של משבר הקורונה.

ישראל אייכלר: לא היה כדבר הזה במדינת ישראל שהקואליציה תצביע בעד חוקי תועבה.

ישראל אייכלר: ואני, כנציג בוחריי החרדים, עומד כאן ומוחה, גם כלפי שמע יה, ריבונו של עולם – אנחנו מוחים בשמך על כבודך ועל התורה כדי שחס וחלילה לא יהיה קטרוג על כל עם ישראל.

ישראל אייכלר: אנחנו מייצגים את רוב עם ישראל, שכן רוצה בתורה, כן רוצה בחיי משפחה כמו שמצווה בתורה, כן רוצה נישואים יהודיים, כן רוצה גירושים על פי תורה.

ישראל אייכלר: אנא, רחם על עמך ותציל אותם מכל רעה.

ישראל אייכלר: ועכשיו, גברתי, רק במשפט אחד בנושא – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן, פשוט הסתיים הזמן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בדיוק, רצוי קצת לדבר על הנושא.

ישראל אייכלר: ממש במשפט אחד: אדם נכנס לבידוד – הוא מקבל שבועיים ימי מחלה.

ישראל אייכלר: כשהילד הקטן שלו נכנס לבידוד הוא גם מקבל ימי מחלה לפי הילד החולה, אבל זה יורד מימי המחלה שלו, ואז כשיש לו ילד אחד או שניים, הוא נשאר בלי ימי מחלה.

ישראל אייכלר: אני חושב שהקורונה מצדיקה שיוציאו את המבודדים שנשארים בבית בגלל הילדים – לא על חשבון ימי המחלה שיש לו בעבודה בשנה רגילה.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת חוה אתי עטייה, בבקשה.

חוה אתי עטייה: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, כידוע, זו תקופה קשה גם למעסיקים, אך למרות זאת, את העובד השוהה בבידוד מזכה המעסיק בדמי מחלה.

חוה אתי עטייה: על פי החוק, מי שעובד אצל המעסיק במשרה מלאה מקבל דמי מחלה של יום וחצי עבור כל חודש, משמע, 18 ימי מחלה בשנה.

חוה אתי עטייה: נוסף על כך, הורים לילד עד גיל 16 המועסקים במשרה מלאה זכאים לקבל שמונה ימים בגין מחלת ילד.

חוה אתי עטייה: סך הכול 16 ימים נצברים לזכותם בגין מחלת הילד.

חוה אתי עטייה: לפעמים לעובדים לא נותרת זכאות לימי מחלה, למשל עובד שלא נותרו לזכותו ימי מחלה כיוון שימי המחלה שצבר נוצלו כולם, או שעבד במקום העבודה תקופה קצרה, או שנשלח לבידוד כמה פעמים וניצל את זכויות ימי המחלה שלו.

חוה אתי עטייה: דוגמה נוספת: גם עובד הנשלח לבידוד כליווי לילדו הזקוק לבידוד – ימי הבידוד הנדרשים מן העובד עשויים להיות רבים מימי מחלת הילד המגיעים לו על פי החוק.

חוה אתי עטייה: לעיתים קרובות זוג הורים צריכים להיכנס לבידוד בעקבות הילד שנדבק, והבעיה במצב כזה היא של זוג ההורים.

חוה אתי עטייה: המענקים והסיוע שהמדינה יכולה לתת לעובדים גם הם מוגבלים.

חוה אתי עטייה: לכן, אני מציעה כמה אפשרויות: ראשית, יתרת חובה של ימי מחלה.

חוה אתי עטייה: בעת משבר כמו משבר הקורונה שאנו חיים בו יש לאפשר לעובד זכות של יתרת חובה של ימי מחלה.

חוה אתי עטייה: יתרת החובה תושלם בצבירה החדשה של ימי מחלה.

חוה אתי עטייה: אם העובד יסיים את העסקתו אצל המעביד לפני שהשלים את יתרת החובה של ימי מחלתו, ינכה המעביד משכרו את ימי המחלה החסרים.

חוה אתי עטייה: שנית, קרן דמי מחלה.

חוה אתי עטייה: במקומות עבודה רבים יש הגבלות בצבירת ימי מחלה.

חוה אתי עטייה: אני מציעה להקים קרן שבה יצברו את הזכות העודפת בדמי מחלה של כל העובדים באותו מקום לקופה המיועדת.

חוה אתי עטייה: אם עובד שאין לזכותו ימי מחלה ייאלץ להיכנס לבידוד, הקופה תממן לו את ימי ההיעדרות.

חוה אתי עטייה: עד כה הקרן נתנה מענה לעובד במחלה קשה; עכשיו הקרן תיתן מענה לעובד בתקופה קשה.

חוה אתי עטייה: שלישית, אם במקום העבודה אין קרן, יש לאפשר תרומת ימי מחלה מעובדים המעוניינים לתרום.

חוה אתי עטייה: בתקופה קשה נדרשת ערבות הדדית.

חוה אתי עטייה: ואסיים בפסוק מתהילים: "כי אמרתי עולם חסד יבנה".

חוה אתי עטייה: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, בבקשה.

אנטאנס שחאדה: כבוד היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים במשבר אמיתי – משבר עולמי, משבר בריאותי, משבר כלכלי – ובעיתות משבר ממשלות יכולות או להפיק את הטוב שבחברה, את הטוב שבאנושות, או להפך – ללכת לצדדים האפלים, הגרועים, הרעים.

אנטאנס שחאדה: במציאות שלנו אנחנו עדים לקריסה – קריסת מערכות במדינת ישראל.

אנטאנס שחאדה: אנחנו עדים לקריסה של המערכת הכלכלית.

אנטאנס שחאדה: אומנם זה כדור שלג שמתגלגל לאט-לאט, אבל ברור לאן אנחנו פונים בסופו של יום.

אנטאנס שחאדה: כנראה שאם הקריסה גם במניעת הדבקות תימשך, אנחנו נפנה לסגר כללי של הכלכלה, של החיים, של המציאות.

אנטאנס שחאדה: שיתוק מלא.

אנטאנס שחאדה: תוך כדי כך, המדינה ממשיכה להתעלם מהמצוקות האמיתיות של המוחלשים ביותר, כגון של אותם אנשים ממשפחות ברוכות ילדים או משפחות שיש להן הרבה ילדים, או אפילו ילד או שניים, ונקלעות למצוקה כשלאחד הילדים יש את הנגיף, ונאלצים להיכנס איתו לבידוד.

אנטאנס שחאדה: במצב כזה, לנוכח המציאות ולנוכח התנהגות הממשלה, מן הראוי שהממשלה תיעתר לבקשה או להצעה ותגדיל את מספר ימי המחלה של ההורה, של אחד ההורים, שנאלץ לאבד ימי עבודה במציאות הכלכלית הגרועה ולשבת עם אחד הילדים.

אנטאנס שחאדה: זו התנהגות אנושית בסיסית ביותר, במיוחד במציאות הכלכלית הנוכחית.

אנטאנס שחאדה: אבל אני רוצה להתריע על משהו אחר, נוסף, חבריי חברי הכנסת: במציאות העגומה, באי-ודאות הגוברת יום-יום ועם התגברות המחאה הכלכלית-החברתית הצודקת – וכאן המקום גם לברך על המאבק של כל העובדות והעובדים הסוציאליים, כמעט 90% מהעובדות מהמגזר הזה.

אנטאנס שחאדה: דרך אגב, 60% מהנשים המועסקות בחברה הערבית מועסקות בשירות המדינה, ואחוז ניכר מהן בעבודה סוציאלית.

אנטאנס שחאדה: אני מברך אותן על המאבק, אבל תוך כדי יש עוד מאבקים צודקים והפגנות שכל יום אנחנו עדים להם – מחאה אמיתית ברחובות.

אנטאנס שחאדה: אני רוצה להתריע: ב-2011, אם אתם זוכרים, אותו ראש ממשלה ברח או השתיק את המחאה החברתית.

אנטאנס שחאדה: אתם זוכרים איך?

אנטאנס שחאדה: איפה הגנרלים או אנשי הצבא שביניכם?

אנטאנס שחאדה: השר גלנט?

אנטאנס שחאדה: פתח במלחמה על עזה, במבצע צבאי בעזה.

אנטאנס שחאדה: בשבועות האחרונים, עם התגברות המחאה, אנחנו רואים, מרגישים, שאולי הפעם זו תהיה הגזרה הצפונית.

אנטאנס שחאדה: אתמול הפציצו בסוריה.

אנטאנס שחאדה: זה הפך כמעט ליום-יומי.

אנטאנס שחאדה: אני חושש ומתריע שהבריחה מהמצוקה ומהמאבק הגואה ומהתסיסה בחברה תהיה עוד פעם בריחה לעוד שיגעונות צבאיים ועוד מבצע צבאי שאף אחד מאיתנו לא רוצה לשאת בתוצאות שלו.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה גם לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ישיב סגן שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים משולם נהרי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

משולם נהרי: גברתי היושבת בראש, חבריי חברי הכנסת, סעיף 1 לחוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד), התשנ"ג–1973, קובע כי עובד זכאי לזקוף בשל מחלת ילדו, על חשבון תקופת המחלה הצבורה שלו, עד שמונה ימי היעדרות בשנה, וזאת בתנאי שבן זוגו של העובד לא נעדר מעבודתו מכוח אותה זכאות.

משולם נהרי: הסעיף אף מאפשר לעובד לזקוף עד 16 ימי היעדרות בשנה בשל מחלת ילדו על חשבון – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברי הכנסת סעדי ועסאקלה, זה מפריע.

משולם נהרי: – – תקופת המחלה הצבורה שלו אם הילד נמצא בחזקתו הבלעדית של העובד או שהעובד הוא הורה יחיד של הילד.

משולם נהרי: הבידוד נקבע בהתאם לצו בריאות העם (נגיף הקורונה החדש) (בידוד בית והוראות שונות) (הוראת שעה), התש"ף

משולם נהרי: –2020, ולתנאים המופיעים בו.

משולם נהרי: לפיהם, בין היתר, מגע הדוק עם חולה כקבוע בצו מחייב בבידוד לתקופה של 14 ימים.

משולם נהרי: צו בריאות העם (נגיף הקורונה החדש 2019) (הוראות למעסיק של עובד בבידוד בית) (הוראת שעה), התש"ף

משולם נהרי: –2020, קובע כי מעסיק של עובד בבידוד לא ידרוש ולא יאפשר את כניסת העובד שחלה עליו חובת בידוד למקום העבודה, וכי מעסיק של עובד בבידוד לא יפטרו בשל כך בלבד שהוא נעדר ממקום העבודה במהלך תקופת הבידוד.

משולם נהרי: בהתאם לתעודת המחלה הגורפת שהוצאה על ידי ראש שירותי בריאות הציבור במשרד הבריאות, אדם השוהה בבידוד לפי צו בריאות העם רשאי להציג למעסיקו את תעודת המחלה הגורפת שהוציא משרד הבריאות יחד עם תצהיר משלים מטעמו על המועד שבו שהה במגע הדוק המקיים את הוראות הצו הכלליות ביחס אליו.

משולם נהרי: על פי תעודת המחלה הגורפת, תנאי לקבלת דמי המחלה, כאמור, הינו הגשת הצהרה חתומה על ידי העובד אשר מפרטת את פרטי זהותו של העובד ואת תקופת הבידוד.

משולם נהרי: התעודה שהוציא משרד הבריאות משמשת הן לצורך מחלה לפי חוק דמי מחלה והן לצורך מחלה לפי חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד).

משולם נהרי: אבקש להבהיר כי על ההסדר של תעודת המחלה הגורפת הוגשה עתירה לבג"ץ ביחס לסמכות להוצאת התעודה הגורפת, וכן ביחס לשאלה אם הבידוד הנדרש לפי הצווים הוא בגדר מחלה המזכה בתעודת מחלה לפי חוק דמי מחלה.

משולם נהרי: עמדת המדינה כפי שהוצגה בעתירה היא כי התעודה הוצאה בסמכות וכי חוק דמי מחלה חל על מצבים שונים של אי-כושר תעסוקתי, לרבות אי-כושר לבצע את העבודה באופן זמני, וזאת על סמך ממצאים רפואיים כמו אלה הקיימים במדינה ובעולם ביחס לסיכוני ההדבקה וההידבקות בעת חשיפה לחולה קורונה.

משולם נהרי: עם זאת, ככל שעמדת המדינה בנוגע לעתירה לא תתקבל, הנושא ייבחן בכללותו.

משולם נהרי: ביחס לטענה המועלית בהצעות שהוגשו בדבר מיעוט ימי מחלת ילד אדגיש שיש להבחין בין כמה מצבים: אם הילד עצמו הוא חולה מאומת, אזי על ההורה חלה חובת בידוד, ובהתאם להסדר החוקי הקיים הוא רשאי להיעדר מחמת מחלה שלו ויכול לממש לצורך זה את ימי המחלה הצבורים לרשותו.

משולם נהרי: אם הילד הוא שהיה במגע עם חולה מאומת ונדרש לבידוד, עשויים להיות מצבים שבהם גם ההורה עצמו יימצא במצב שבו הוא לא יכול לשמור על כללי הריחוק מהילד.

משולם נהרי: לפיכך, על פי צו בריאות העם, יימצא ההורה חב בחובת בידוד ישירה, ועקב כך תחול עליו תעודת המחלה הגורפת במישרין, והוא יהיה רשאי להיעדר מפאת מחלה.

משולם נהרי: בכל מצב אחר שבו הילד נדרש להשגחה אך אין חובת בידוד גם על ההורה, הרי שניתן להיעדר מפאת מחלת ילד, כמו שהזכרנו בהתחלה.

משולם נהרי: בנוסף, אבקש לסייג את האמור בכל הנוגע לזמני הבידוד ולציין כי מבירור עם משרד הבריאות עולה שלעיתים עוברים כמה ימים מיום החשיפה לחולה ועד הגילוי שהוא חולה ואיתור המגעים, קרי, לא מעט פעמים הבידוד קצר יותר מ-14 יום.

משולם נהרי: כמו כן, בכל הנוגע למספר הימים שאותם ניתן לזקוף בגין מחלת ילד אציין כי מספר הימים קבוע, כפי שציינתי, בחוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד).

משולם נהרי: יש לשים לב לכך שככל שהעובד יזקוף יותר ימי היעדרות בשל מחלת ילדיו על חשבון ימי המחלה שצבורים לו ייווצר מצב שבו לא יישארו לעובד ימי מחלה צבורים בעבורו, ובמצב שבו העובד ייקלע למצב מחלה הוא ייאלץ להיעדר על חשבונו ולהביא לפגיעה בהכנסה.

משולם נהרי: יש לשים לב כי בחוק מעוגנות שתי זכויות: האחת, זכותו של העובד להיעדר מהעבודה בשל הצורך להשגיח על ילד חולה; השנייה, זכותו של העובד לקבל תשלום בעבור ההיעדרות בשל מחלה, אם כי באופן הדרגתי, כדי לאזן בין זכות העובד להיעדר מהעבודה לבין הפחתת הנטל הכלכלי על המעסיקים, שכן בסופו של יום חובת התשלום בעבור ימי היעדרות מוטלת עליהם.

משולם נהרי: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך, אדוני סגן השר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברי הכנסת שהגישו את ההצעה מעוניינים להעביר את הנושא לדיון בוועדת העבודה והרווחה?

אנטאנס שחאדה: בוועדת הכספים.

חוה אתי עטייה: בוועדת העבודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האמת היא שזה נשמע לי ועדת העבודה, אבל אתם מתעקשים על ועדת הכספים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם כך, זה יעבור לוועדת הכנסת ושם זה יוכרע.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם כך, אנחנו מצביעים שזה יעבור לוועדת הכנסת לקביעה לאיזו ועדה זה יועבר משם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו מצביעים כעת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 4 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ארבעה בעד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מי עוד כאן בין המצביעים?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ג'אבר עסאקלה, בועז טופורובסקי, סונדוס סאלח, אוסאמה סעדי, יעקב טסלר, ישראל אייכלר, אתי עטייה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עוד מישהו?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לכמה אנחנו מגיעים?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': 11 בעד, אין מתנגדים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם כך, הנושא יעבור לוועדת הכנסת, ושם יוכרע לאיזו הוא ועדה הוא יועבר – ועדת הכספים או ועדת העבודה והרווחה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': << הלסי >> טיפול באובדנות למניעת גל התאבדויות << הלסי >>

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו עוברים להצעה לסדר-היום הבאה, מס' 924, של חברת הכנסת סונדוס סאלח, בנושא: טיפול באובדנות למניעת גל התאבדויות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת, בבקשה.

סונדוס סאלח: כבוד היושבת-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני מיואשת לגמרי, אין לי עתיד, אמרה אחת הפונות לקו החירום של ער"ן, ופירטה כיצד ניסתה לשים קץ לחייה.

סונדוס סאלח: גבר שהסתבך בחובות ולא הצליח לצאת מהבור הכלכלי סיפר כי פנה לכל הגורמים שהוא מכיר אך לא זכה לסיוע.

סונדוס סאלח: הזלזול כואב לא פחות מחוסר העזרה, אמר.

סונדוס סאלח: הוא לא עובד, רק דואג וחושב על מוות.

סונדוס סאלח: עברתי מהלומות רבות, אבל הפעם אני כבר לא יודע אם אקום ולא יודע בשביל מה, סיפר למוקדנית ב', אדם מבוגר עם מוגבלות שמשרתו צומצמה לאחרונה.

סונדוס סאלח: אלו מקרים בודדים מתוך כ-70 מקרים בחודשיים וחצי האחרונים, ממאי ועד היום, של אנשים שפנו לער"ן בזמן אמת על ניסיון התאבדות או כוונה להתאבד עקב מצוקה כלכלית ודרשו את ההתערבות של כוחות ההצלה והמשטרה, לעומת שלושה מקרים מסוג זה בתקופה המקבילה ב-2019.

סונדוס סאלח: אובדנות על רקע כלכלי לא הייתה דבר משמעותי לפני הקורונה, אמרה ד"ר שירי דניאלס, מנהלת מקצועית ארצית בער"ן.

סונדוס סאלח: ממאי זה נהיה הגורם הכי בולט שמביא אנשים לאובדנות.

סונדוס סאלח: מאז פתיחת המוקד המיוחד של ער"ן למצוקה נפשית עקב הקורונה בתחילת מרץ התקבלו כ-145,000 פניות.

סונדוס סאלח: ממוצע הפניות היומי עלה מ-400 בשגרה ל-1,400 ביום, 60% מהן של נשים – פעם נוספת הנשים הן האוכלוסייה המוחלשת והנפגעת ביותר.

סונדוס סאלח: 3,464 פניות היו על אובדנות, לעומת 1,857 פניות בתקופה המקבילה ב-2019.

סונדוס סאלח: אלה נתונים שהביאה הבוקר העיתונאית לי ירון בהארץ.

סונדוס סאלח: מספרים חשובים.

סונדוס סאלח: חיי בנות ובני אדם חשובים יותר.

סונדוס סאלח: מאחורי המספרים עומדים אנשים, חברות והמשפחות שלהם; אנשים שרוצים לסייע ולא יכולים, שבעצמם נמצאים על סף קריסה בימים אלה.

סונדוס סאלח: חשוב לזכור שמאחורי כל אחת שפונה לסיוע ולעזרה יש את אלה שלא מספיקות, יכולות או יודעות למי לפנות.

סונדוס סאלח: יש ימים ולילות ארוכים של פחדים, כאבים, בדידות, חוסר אונים, אובדן תקווה וכעסים.

סונדוס סאלח: השבוע ביום ראשון כוחות משטרה הוזעקו לרחוב סוקולוב בחולון כשבעל העסק איים להתאבד באמצעות סכין ולפגוע באנשים.

סונדוס סאלח: הוא סיפר ש-30 שנה הוא עובד בחנות ואף פעם לא היה במצב כזה.

סונדוס סאלח: הוא הוציא סטנד עם בגדים לרחוב כי אנשים מפחדים להיכנס, וקיבל קנסות.

סונדוס סאלח: הוא סיפר שאין לו מה לאכול, שהוא רוצה להתפרנס ולעבוד; שהוא בחובות אחרי ששבועות החנות הייתה סגורה.

סונדוס סאלח: המדינה, העיריות, פקחים ושוטרים מחלקים קנסות ביד רחבה ומוסיפים חטא על פשע.

סונדוס סאלח: במקום קנסות צריכים לחלק מסכות, במקום עונשים – חינוך והסברה ובמקום מעצרים ושבירת מערך התמיכה הסוציאלית – תקציבים, חיזוקים ומענקים.

סונדוס סאלח: לא ייתכן שיוסיפו פגיעה באנשים ובעסקים ויגלגלו את הנטל על האנשים שקורסים תחת היעדר הסיוע מהממשלה והנזקים הכלכליים של הקורונה.

סונדוס סאלח: הגל השני של הקורונה כבר כאן.

סונדוס סאלח: נזקים ופגיעות כלכליות הכניסו מאות משפחות למעגל העוני.

סונדוס סאלח: הפגיעה באנשים עובדים, בעצמאים, בעובדי עסקים קטנים ובינוניים – עלייה של 75% במספר הבקשות לפשיטת רגל ביוני.

סונדוס סאלח: מצוקות כלכליות אלה דוחפות אנשים למעשי התאבדות, לפגיעה עצמית ובסובבים אותם, ומחייבות טיפול פוליטי, אישי ומערכתי.

סונדוס סאלח: אבקש להעלות את הנושא על סדר-יומה של הכנסת.

סונדוס סאלח: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה גם לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ישיב סגן שר האוצר יצחק כהן, בבקשה.

יצחק כהן: תודה, גברתי היושבת-ראש.

יצחק כהן: חבריי חברי הכנסת, תשובה על ההצעה הדחופה בעניין טיפול באובדנות למניעת גל התאבדויות.

יצחק כהן: אז אני רוצה לספר לך שמשרד האוצר ער להתפתחותן של מצוקות אישיות וחברתיות בעקבות המשבר הכלכלי שנגרם מצמצום הפעילות הכלכלית במטרה למנוע את התפשטות נגיף הקורונה.

יצחק כהן: בהתאם לכך הוקצו מאז התפשטות הקורונה מאות מיליוני שקלים למשרד הרווחה ולמשרדים הפועלים במשותף על מנת לספק מענה נאות לצרכים החברתיים העולים בשעה קשה זו מהשטח.

יצחק כהן: משרד האוצר ואנוכי עשינו מאמצים גדולים כדי להביא לסיום שביתת העובדים הסוציאליים, וברוך השם, לשמחתנו, הצלחנו, משרד האוצר ושר האוצר, להגיע להסכמות עם יושב-ראש ההסתדרות ושר הרווחה, להגיע לסיום השביתה ולהסכמות עם נציגי איגוד העובדים הסוציאליים, אני אומר לך, אתמול בלילה.

יצחק כהן: ואכן, אפשר לבשר על סיום השביתה ועל חזרתם של השירותים החברתיים לתפקוד תקין.

יצחק כהן: אנו תקווה כי ההסדר שאליו הגענו יביא לשיפור השירות הניתן לזקוקים לכך, ובתוכם גם השירות הניתן במקרים של סכנת אובדנות, לא עלינו.

יצחק כהן: אבל גם בתחום הזה צריכים לעשות עוד המון דברים.

יצחק כהן: אני שמעתי את ההצעה לסדר-היום שלך ברוב קשב.

יצחק כהן: בסדר, המצב לא פשוט.

יצחק כהן: נעשה מאמצים גדולים כדי, בעזרת השם, להגיע למצב שאם לא לבטל את זה עד סוף, אז לפחות לצמצם את זה כמה שניתן.

יצחק כהן: אם את רוצה להמשיך את הדיון בוועדה, אז תגידי לי איזו ועדת את רוצה.

סונדוס סאלח: העבודה והרווחה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': העבודה ורווחה?

יצחק כהן: אז עבודה ורווחה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אוקיי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

יצחק כהן: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם כך, תודה רבה לך, סגן השר, על התשובה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נצביע על העברת הדיון בנושא לוועדת העבודה והרווחה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה, הצבעה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 2 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שניים בעד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מי מתווסף?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת סונדוס סאלח, חבר כנסת ג'אבר עסאקלה וחבר הכנסת אוסאמה סעדי, וגם סגן השר, וגם חבר הכנסת אופיר סופר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו עם שבעה בעד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם כך, הנושא יועבר לדיון בוועדת העבודה והרווחה של הכנסת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': << הלסי >> היעדר סיוע לעמותות לאורך משבר הקורונה << הלסי >>

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו עוברים להצעה לסדר-היום בנושא: היעדר סיוע לעמותות לאורך משבר הקורונה, מס' 820, של חבר הכנסת אופיר סופר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה, עשר דקות.

אופיר סופר: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, ביקשתי לקיים דיון על תמיכת הממשלה וטיפולה בעמותות רווחה, חינוך ובריאות בזמן משבר הקורונה.

אופיר סופר: בתחילת המגפה נפטר הרב ישעיהו הבר זצ"ל, מייסד ארגון מתנת חיים.

אופיר סופר: הרב הבר, כמו הרב פירר, ייבדל לחיים טובים וארוכים, שהקים את עמותת עזרה למרפא – הם חוו את הקושי מקרוב בצורה אישית והקימו מפעלי חיים שהם תפארת למדינת ישראל.

אופיר סופר: באותה הדרך הוקמו בישראל אלפי עמותות על ידי אנשים גדולים שזיהו צורך חברתי אמיתי והחליטו לעשות מעשה ולנתב את הכוחות לטובת כלל החברה הישראלית.

אופיר סופר: במשך שנים השכילה מדינת ישראל לתמוך בארגונים השונים ולסייע להם ובכך לעזור להם לעזור לאזרחים.

אופיר סופר: סמוך לפעילות הממשלה צמח לו מפעל חברתי ענק שמהות פעילותו היא לסייע בכלל התחומים החברתיים לעם היושב בציון.

אופיר סופר: גמלאים ובני נוער, יחידות צה"ל וסטודנטים – כולם נרתמו למשימה.

אופיר סופר: יהודים וערבים, חרדים, חילונים ודתיים – כולם מצאו את חלקם המיוחד ביצירת ובהגברת ערך הערבות ההדדית.

אופיר סופר: במעבר חד, אבקש מחבריי כאן במליאה להביט איתי יחד על הפער שבין כמות החסד הניתנת בחיי היום-יום הישראליים לשסע ההולך ומתרחב ברחובות העיר.

אופיר סופר: מקום הפער הוא גם מקום הכאב.

אופיר סופר: הפעילו מעט את דמיונכם ותחלמו איתי על המקום שבו כוחותיו של העם הכל-כך מיוחד שלנו היו מנותבים לנתינה ולאהבת חינם ולא לשיסוי ולפילוג.

אופיר סופר: היום ראש חודש אב.

אופיר סופר: הלקח המרכזי שלנו מחורבן הבית הוא אהבת חינם.

אופיר סופר: באהבת חינם ננצח.

אופיר סופר: בתחילת השבוע ישבתי במשרדיה הצנועים של עמותת פתחון לב.

אופיר סופר: תוך כדי הפגישה הגיע לעמותה מייל בהול ממשרד הרווחה: בבקשה שהעמותה תטפל במקרה דחוף.

אופיר סופר: העמותה, כמובן, נרתמה לעניין וטיפלה בנושא במלוא הרצינות.

אופיר סופר: לאורך תקופת המשבר לא הוציאה העמותה את עובדיה לחל"ת.

אופיר סופר: יתרה מזו, הדרישה לעזרת העמותה ומספר הפניות גדלו במאות אחוזים.

אופיר סופר: חבריי חברי הכנסת, כבני אדם יש לנו נטייה לשכוח את הצרות הקטנות עם הופעתה של צרה גדולה, אך הצרה הגדולה שפרצה במשבר הקורונה לא העלימה כלל את המצוקות הקודמות שאיתן מתמודדים ארגוני המגזר השלישי.

אופיר סופר: האלימות והמצוקה הכלכלית בשכבותיה החלשות של החברה הלכו והתעצמו בעקבות המשבר.

אופיר סופר: פוטנציאל האלימות וההידרדרות לפשע גדל.

אופיר סופר: מספר מקרי הרווחה הדורשים טיפול הגיע מזמן למחוזות מטרידים ומדאיגים.

אופיר סופר: ככל שמדינת ישראל לא תשכיל לתת כתף אמיתית ויציבה לארגוני המגזר השלישי, הנטל שיבוא לפתחה יוכפל, ואנו עלולים למצוא עצמנו באובדן דרך חברתית ורווחתית.

אופיר סופר: בשיחותיי ובפגישותיי עם העמותות השונות שמעתי סיפור על נער, חבר בארגון הנוער OU, שהתבייש לצאת מביתו מכיוון שנעליו היו קרועות ובלויות.

אופיר סופר: המדריך האישי שלו בעצם זיהה את הסיפור.

אופיר סופר: מכיוון שהוא נמצא עימו בקשר יום-יומי ורציף, אז במהירות הביא לפתרונה של הבעיה.

אופיר סופר: ואני שואל אתכם, רבותיי: יש משרד ממשלתי כלשהו שהיה יכול לזהות את בעיית הקצה של הנער ולהביא לפתרונה?

אופיר סופר: במצב מתוקן וחסר מגבלות וביורוקרטיה, טוב היה אם המענה לנער היה יכול להינתן על ידי הממשלה.

אופיר סופר: אך הסמטאות צרות, ולעיתים רק גופים שאינם בסדרי גודל ממשלתיים יכולים להיכנס ולהילחם את מלחמתה של המדינה במקרי הקצה.

אופיר סופר: מדינת ישראל חייבת לארגוני המגזר השלישי המון.

אופיר סופר: מרבית העמותות נמצאות בימים אלה במצב שבו נסגרו הברזים הפילנתרופיים, כמו גם תמיכות הממשלה.

אופיר סופר: השקעת המדינה בעמותות ובארגונים היא ההשקעה בטוחה שבצידה תשואה נאה.

אופיר סופר: פעילות העמותות מכפילה ומשלשת את ההשקעה בתרומתה לחברה האזרחית.

אופיר סופר: אך השוקת נשברה, ולצערי הרב, לא רחוק היום שבו העזרה הכרחית הניתנת על ידי עמותות תתייבש, והתשובה החוזרת למשרדי הממשלה המבקשים סיוע תהא: אין באפשרותנו לעזור.

אופיר סופר: הכסף נגמר.

אופיר סופר: לשם אסור לנו להגיע.

אופיר סופר: חבריי חברי הכנסת, עם יד על הלב, כמה דיונים התקיימו בנוגע למצבן של העמותות והמגזר השלישי כאן, בכנסת, בוועדות, במליאה בתקופת משבר הקורונה?

אופיר סופר: ניתן לספור את מספר הדיונים על יד אחת.

אופיר סופר: אם נתבונן על כל הפתרונות והמענקים שניתנו על ידי האוצר והממשלה לכלל המשק, כמה מתוכן נגעו בכלל לעמותות ולמגזר השלישי?

אופיר סופר: אז נכון, בפעימה השלישית הקצו סכום קטן לעמותות, אבל בפועל התנאים והקונספט בכלל לא מתחברים ולא מותאמים לפעילות העמותות.

אופיר סופר: מה הסיכוי של עמותה לשרוד עם מענקי הממשלה עד כה?

אופיר סופר: בניגוד למה שמצטייר, הטרגדיה במגזר השלישי אינה פחותה מהקושי הרב והגדול שבו נמצאים עצמאים ושכירים בישראל.

אופיר סופר: בימים אלה אל לנו לזלזל במצוקתו של איש, אך דווקא בשל כך אני מבקש לשאול: האם אינכם מבחינים ורואים שהמגזר השלישי קורס לנגד עינינו?

אופיר סופר: האם מישהו שם למעלה נתן את דעתו לכך שהצורך באספקת מצרכי מזון על ידי עמותות המתעסקות בכך גדל בעשרות מונים?

אופיר סופר: כך, לדוגמה, עמותת לקט חילקה מתחילת המשבר הקורונה למעלה ממיליון ארוחות מבושלות, 7.5 מיליון קילוגרם פירות וירקות, והכול בעלות של 50 מיליון שקל.

אופיר סופר: אספר לכם גם על ארגון לתת, המחלק בכל שבוע אלפי ארגזי מזון בפריסה ארצית.

אופיר סופר: כך גם עמותת שכן טוב בטבריה, עמותת ביצור בקריית שמונה, עמותת אורות חסד בעכו ובאופקים, עמותת מלב אל לב בדימונה ועוד.

אופיר סופר: כולן, קטנות כגדולות, מסייעות לאזרחים במצוקה.

אופיר סופר: בין הגופים שהעמותות מסייעות להם נמצאים רשויות מקומיות וגופים ממשלתיים.

אופיר סופר: אני שואל מכאן את ממשלת ישראל, את ראש הממשלה: תרצו להחליף את מקומן ותפקידן של העמותות השונות?

אופיר סופר: מה המענה שניתן על ידי ממשלת ישראל לעמותות שעיקר פועלן משרת את אותם אלה שנקלעו לתסבוכת כלכלית ובעקבות משבר הקורונה מספרם הולך וגדל, הולך וגדל בכל יום שעובר?

אופיר סופר: מה התייחסות הממשלה לעובדה שעמותות הגיעו למשבר הקורונה בתקציב חסר עקב ממשלות המעבר בשנה האחרונה ועקב אי-העברת תקציב מדינה והיעדר תמיכות ממשלתיות?

אופיר סופר: המגזר השלישי הוא איבר חיוני של מדינת ישראל, הן בשל תרומתו לטובת כלל אזרחי ישראל והן בשל המרכיב הקריטי של המגזר השלישי במשק הישראלי, שבו כ-14% מכלל השכירים במשק.

אופיר סופר: נוכח המשבר, לעמותות רבות אין את היכולת להוציא את עובדיהן לחל"ת – לא בגלל שיש להן כסף להמשך הפעילות אלא בשל העובדה שמספר הלקוחות הנצרכים לעזרתם הולך וגדל.

אופיר סופר: ככל שתשכיל המדינה לחזק ולהעצים את העמותות, הדבר יקרין באופן חד-משמעי על חוזק המשפחה הישראלית, על מספר הנערים שימצאו עצמם במעגלי סיכון ורווחה ועל מצוקות רפואיות, כלכליות וממילא חברתיות.

אופיר סופר: על מדינת ישראל להפנים ולהבין: המגזר השלישי הוא חלק מהפתרון ובשום אופן הוא לא חלק מהבעיה.

אופיר סופר: במהלך כתיבת הדברים תהיתי לעצמי אם באפשרות האוצר לחשב את הפעילות ההתנדבותית במדינת ישראל לכדי סכומים כלכליים.

אופיר סופר: האם הפעילות של העמותות מחושבת כחלק מהתוצר הלאומי הגולמי?

אופיר סופר: האם ניתן לאמוד כלכלית את התמיכה במשפחה שבה האם או הבן, חלילה, חולה בסרטן?

אופיר סופר: גברתי היושבת-ראש, בצה"ל ישנה אמרה מפורסמת שלפיה האדם שבטנק ינצח – האדם ולא הטנק.

אופיר סופר: גם כאן הארגונים המסייעים לחברה האזרחית הם ביטוי לאדם, ביטוי לרוח – ביטוי לרוח שביכולתה לשנות ולנצח את המשבר.

אופיר סופר: לסיכום, מה כן ניתן לעשות ומה צריך לעשות?

אופיר סופר: להמשיך באופן רציף את התקשרויות הממשלה עם העמותות – מה שהיה נכון ל-2019 יהיה נכון ל-2020 ול-2021; להסיר את הערבות האישית שעליה נדרשים לחתום ראשי העמותות כתנאי למתן הלוואות; לתמוך גם בעמותות עם מחזור פעילות גבוה, למעלה מ-20 מיליון שקל, כי ההשפעה שלהן היא גדולה ורחבה; להכיר בירידה בתמיכות הממשלה כירידה בהכנסות; לבנות מודלים ספציפיים – וזה לא נעשה – מודלים ספציפיים וייחודיים שיתאימו במיוחד דווקא לעמותות, שלא ילבישו אותם כנלווים לדברים אחרים; להכריז על גורם ממשלתי אחד שירכז ויתאם את הטיפול בעמותות שעוסקות בתחומי החינוך, הרווחה והבריאות.

אופיר סופר: רק באהבת חינם ננצח.

אופיר סופר: גברתי, אבקש להעביר את הדיון לוועדת העבודה והרווחה.

אופיר סופר: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נושא חשוב, כאוב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גם אני מקבלת אין-ספור פניות של עמותות שעומדות בפני קריסה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ישיב לך סגן שר האוצר יצחק כהן, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גם צריך לומר: הרבה מאוד עמותות שדואגות לבעלי חיים עומדות בפני משבר גדול מאוד, וגם להן צריך לדאוג.

אופיר סופר: לרווחה של בעלי חיים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לרווחה של בעלי חיים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בדיוק.

יצחק כהן: תודה, גברתי.

יצחק כהן: כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת אופיר סופר, אני מודה לך על ההצעה לסדר-היום: היעדר סיוע לעמותות.

יצחק כהן: דווקא אין היעדר, כי משרד האוצר אינו מתעלם מקשיי התזרים שנקלעו אליהם גם עמותות וארגוני המגזר השלישי, והוא מספק מגוון רחב של מענים לסיוע.

יצחק כהן: אף פעם זה לא מספיק, אבל יש מגוון רחב של מענים וסיוע.

אופיר סופר: אתה לא רוצה לדבר על זה.

יצחק כהן: בבקשה?

יצחק כהן: לא הבנתי.

אופיר סופר: אתה לא רוצה לדבר על זה עכשיו.

יצחק כהן: למה?

אופיר סופר: 200 מיליון שקל זה לא בדיוק מה שקרה.

יצחק כהן: בוא נתחיל.

יצחק כהן: ראשית, במסגרת קרן הסיוע לעסקים, המסייעת במקרים של ירידה במחזור, ומענק בגין קליטת עובדים חזרה לעבודתם, שפורסמו זה מכבר, צפויים לתת מענה גם לעמותות ולארגוני המגזר השלישי.

יצחק כהן: למענק בגין קליטת עובדים זכאיות גם עמותות שמחזור הכנסותיהן גבוה מ-20 מיליון ש"ח.

יצחק כהן: בנוסף, מאז פרוץ המשבר העמיד משרד האוצר מענים נוספים לעמותות, דוגמת הלוואות בערבות מדינה בתנאים מיוחדים, פטור מארנונה לשלושה חודשים ותשלום מקדמות לגופים נתמכים.

יצחק כהן: מעבר לכל אלה, ועל מנת להשלים את התמונה ולהעניק סיוע לעמותות שאינן זכאיות להטבות לעיל, הקים משרד האוצר בשיתוף הג'וינט קרן מענקים בהיקף של 50 מיליון ש"ח, והיא צפויה להתחיל בפעילות בקרוב.

יצחק כהן: אני יודע שצורכי עמך ישראל מרובים ואין הקומץ משביע את הארי, אבל נעשות פעולות ועוד נעשה פעולות ואוזנינו קשובה.

יצחק כהן: נשתדל הלאה להמשיך לסייע.

יצחק כהן: ידידי, סופר, לאיזו ועדה אתה רוצה להעביר את זה, או שאתה מסתפק בתשובה שלי?

אופיר סופר: אני רוצה להעביר לוועדת העבודה והרווחה.

יצחק כהן: לוועדת העבודה והרווחה.

יצחק כהן: בסדר גמור, קיבלת.

אופיר סופר: אם כי אפשר לעשות על זה דיון בוועדת החינוך, בוועדת הכספים, בוועדת העבודה והרווחה ובעוד כמה ועדות, אבל נתחיל – – –

עודד פורר: הוועדה למעמד האישה.

יצחק כהן: אשר על כן?

אופיר סופר: גם למעמד האישה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נבחר רק ועדה אחת, אז זו תהיה ועדת העבודה והרווחה?

יצחק כהן: אוקיי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נצביע על כך כעת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סליחה, הייתה דעה נוספת, של חבר הכנסת ינון אזולאי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': דקה.

ינון אזולאי: כבוד סגן השר, גברתי היושבת-ראש, סגני השרים, שר החינוך – אני לא רואה אותו פה, אבל הוא שם, בסדר – אופיר, קודם כול תודה רבה על הנושא החשוב שהעלית ועל התשובה.

ינון אזולאי: אדוני סגן השר, אני רק רוצה לעדכן שבוועדת הכספים דנו עכשיו בכל המענקים בחוק החדש, והעליתי הצעה שבעבר, אופיר, העלינו יחד: יש מס שכר בעמותות, 7.5%.

ינון אזולאי: 7.5% של מס שכר העמותות ישלמו – זה פשוט לקחת מהן מכסף שאין להן.

ינון אזולאי: הרי אי-אפשר להחשיב להן את התרומות כהכנסות, הן לא יכולות להגיש את זה, לכן ביקשתי שלפחות את המס שכר הזה – שיורידו אותו, וזה יהיה פחות ביורוקרטיה.

ינון אזולאי: מתוך ה-200 מיליון שקל יש 160 מיליון שהולכים בעבור תרבות וספורט ועוד 40 מיליון סביב להכול.

ינון אזולאי: לכן, גם מה שסגן השר אמר – אני יודע שהם עושים שם את הכול, אבל ה-7.5% האלה זה הצלה של המקומות האלה; בלי ביורוקרטיה, רק להגיד: אנחנו לא גובים לפחות עד סוף השנה, לפחות כמו שעושים את המענקים – בסוף שנה רואים, 2021.

ינון אזולאי: זו התרופה הכי טובה והכי מהירה שיש.

ינון אזולאי: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נעבור כעת להצבעה על העברת ההצעה לסדר-היום לוועדת העבודה והרווחה של הכנסת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הצבעה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בעד – שבעה, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האם יש כאן מישהו שרוצה להצביע ולא יושב במקומו?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אוסאמה סעדי, חבר הכנסת ינון אזולאי, חבר הכנסת אופיר סופר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם כך, עשרה בעד להעביר את ההצעה לסדר-היום לוועדת העבודה והרווחה.

מתן כהנא: זה ניצחון של האופוזיציה.

מתן כהנא: << הלסי >> הפגיעה הקשה בבעלי אולמות האירועים << הלסי >>

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו עוברים להצעה הבאה לסדר-היום, בנושא: הפגיעה הקשה בבעלי אולמות האירועים, מס' 927, של חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גם לך יש עשר דקות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

אוסאמה סעדי: גברתי היושבת-ראש, כבוד סגן השר, חבריי חברי הכנסת, הצעה זו שאני מעלה היום וגם ההצעה שבאה אחריה, של חברי סמי אבו שחאדה, באה לזעוק את זעקתם של בעלי האולמות וגני האירועים – וגם של חברי סמי אבו שחאדה, בעניין המסעדנות והמסעדות.

אוסאמה סעדי: כידוע, כבוד סגן השר, ענף האולמות וגני האירועים נסגר בעבר והולך להיות סגור לתקופה ממושכת של מספר חודשים לא ידוע, לאחר שהאולמות וגני האירועים היו מהענפים הראשונים שנסגרו עקב מגבלות נגיף הקורונה.

אוסאמה סעדי: כיום חלקם עובדים תחת הגבלות קשות שגרמו להפסדים כספיים כבירים.

אוסאמה סעדי: גני האירועים ואולמות השמחה נמצאים למעשה במציאות של אפס הכנסות והוצאות גבוהות ובלתי נמנעות: שכירות, ארנונה, עובדים חשמל וכיוצא באלה.

אוסאמה סעדי: תשלומים אלה הובילו לחובות גדולים, ומתווה הסיוע הזעיר, לצערנו, מצד הממשלה לא נתן מענה לרוב האולמות וגני האירועים.

אוסאמה סעדי: אנחנו יודעים, כבוד סגן השר, שלמעשה במשך כחודשיים לא היו בכלל אירועים ולא חתונות והכול היה סגור בגל הראשון.

אוסאמה סעדי: נפתח מחדש, ובאמת, בעלי האולמות פתחו, וגם המסעדות פתחו, והתחילו להתארגן לתקופה חדשה.

אוסאמה סעדי: ואז, פתאום – בום, גל שני, ועוד הגבלות.

אוסאמה סעדי: היה העניין הזה של 250.

אוסאמה סעדי: אתה יודע מה, אני הייתי בכמה חתונות, יואב.

אוסאמה סעדי: באמת, אפשר לקיים חתונה של 250, לא חתונות, גברתי היושבת-ראש, של מאות.

אוסאמה סעדי: 250 – חתונה קומפקטית, סבירה.

אוסאמה סעדי: בסדר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': 250 זה קומפקטית.

אוסאמה סעדי: אצלנו בחברה הערבית 250 זה חתונה – חתונה זה משפחה.

אוסאמה סעדי: אם תיקחי את משפחת יאסין בעראבה זה 5,000, יעני, חתונה, אם אין בה 1,000, 2,000 אז היא לא חתונה.

אוסאמה סעדי: גם במר'אר ובכל יישוב.

אוסאמה סעדי: לכן, אני אומר, 250 – היה בסדר, אפשר להסתדר.

אוסאמה סעדי: אחרי זה באו ופתאום אמרו: חתונות של 50.

אוסאמה סעדי: איזה?

אוסאמה סעדי: מי יעשה חתונה ב-50?

אוסאמה סעדי: איזה אולם יעשה חתונה וישכיר את האולם?

אוסאמה סעדי: וגם צריך להביא זמר, תקליטן ותאורן על 50 מוזמנים.

אוסאמה סעדי: ולכן, כבוד סגן השר, באמת, אני יודע ואני איתך ואנחנו איתכם במאבק שכולנו צריכים לנהל ולהצליח, במאבק לעצור את נגיף הקורונה.

אוסאמה סעדי: אין חולק על זה.

אוסאמה סעדי: ואתה יודע, ואנחנו אומרים מעל כל במה ובכל נסיבה ובכל מקום, חוזרים ואומרים לאנשים ולאזרחים: תמלאו ותכבדו ותלכו אחרי הוראות משרד הבריאות.

אוסאמה סעדי: תשמרו על מרחק.

אוסאמה סעדי: תעטו מסכה, ריחוק, היגיינה – את כל זה.

אוסאמה סעדי: אבל כשיש אולם, כבוד סגן השר, כשיש אולם גדול, שמכיל אולי 1,000 – הא, ג'אבר?

אוסאמה סעדי: (אומר בערבית: אולמי אבו זיד, אולמי דאוד, אל-מאס, א-ד'באח,) אני לא רוצה עכשיו להתחיל – וגם כמובן במגזר היהודי.

אוסאמה סעדי: יש אולמות גדולים מאוד, רחבים.

אוסאמה סעדי: הם יכולים להכיל בנסיבות רגילות 1,000–1,500 איש.

אוסאמה סעדי: למה אי-אפשר להכניס 200, 250, 300, תוך שמירה, כמובן, על מרחק בין שולחנות ואיש מרעהו?

אוסאמה סעדי: למעשה, מה שאתם רוצים ומה שאתם עושים, יואב, זה שאתם באים ואומרים: אל תעשו חתונות בכלל.

אוסאמה סעדי: כי מי יעשה חתונה של עשרה, 20, 30 איש, הא, סעיד?

אוסאמה סעדי: ברהט אפשר לעשות חתונה כזאת?

אוסאמה סעדי: אין דבר כזה.

אוסאמה סעדי: אז למעשה, אתם באים ואומרים לזוגות הצעירים, שמחכים – עכשיו תראה, גם יש אנשים שקובעים חתונה כעבור שנה, כעבור שנתיים; משריינים את התאריך, משריינים את הזמר, משריינים את האולם, משריינים תקליטן – את כל התעשייה מסביב.

אוסאמה סעדי: יש הפקה, ומזמינים אנשים, ומחלקים הזמנות, ואז פתאום, בבת אחת, אתה אומר: לעצור את הכול.

אוסאמה סעדי: צריך למצוא פתרונות.

אוסאמה סעדי: בסדר, אתה אומר להם: תסגרו – אז צריך לפצות אותם, ולפצות אותם פיצוי ריאלי, ממשי, ולא, אתה יודע מה, אדוני סגן השר, שנותנים לבעל אולם כזה, אתה יודע, 3,000, 4,000, 5,000, 7,000.

אוסאמה סעדי: מה זה?

אוסאמה סעדי: זה בקושי מכסה את השכירות או את הארנונה.

אוסאמה סעדי: אז נתנו ארנונה, והצבענו בעד שלושה חודשים פטור לעסקים, אבל נגמרו השלושה חודשים.

אוסאמה סעדי: אתה יודע, אולם כזה, עם שטח כזה, הארנונה שלו זה מאות אלפי שקלים בשנה.

אוסאמה סעדי: תחלק את זה ב-12 – זה אלפי שקלים בחודש.

אוסאמה סעדי: אז אם אתה נותן לו 7,000 שקל זה בקושי מכסה את הארנונה.

אוסאמה סעדי: לכן, אני אומר, פנו אלינו אולמות, גם יהודים וגם ערבים.

אוסאמה סעדי: אני מניח שפנו גם אליך ופנו למשרד הבריאות.

אוסאמה סעדי: השאלה: אתם אומרים שהחתונות והאולמות הם הסיבה העיקרית היום להתפשטות הנגיף ולהידבקות.

אוסאמה סעדי: אני הייתי בוועדת קורונה עם אימאן וג'אבר ושמענו את הנתונים שלך, של משרד הבריאות, שאומר שבערך 80% מההידבקות בשבוע שבין 10 ל-16 ביולי היו בבית.

אוסאמה סעדי: נכון, ג'אבר?

אוסאמה סעדי: רק 5%, אולי 4.9%, מאולמות וחתונות.

אוסאמה סעדי: אז אם באמת – זה שיעור גבוה, צריך לראות איך לצמצם את התופעה, אבל אני אומר, זה לא רק נזק כספי, יואב, זה לא רק נזק כספי לבעלי אולמות; זה לא רק נזק כספי לכל התעשייה מסביב; זה לא רק נזק כספי לזוגות הצעירים ולמשפחות שלהם.

אוסאמה סעדי: אתה יודע מה?

אוסאמה סעדי: זה גם נזק לא ממוני – זה נזק נפשי, זה נזק פסיכולוגי.

אוסאמה סעדי: פנו אליי אנשים שהחתונה שלהם הייתה צריכה להיות למוחרת, אז, כשהוצאתם את ההגבלה להוריד את זה מ-250 ל-50, משפחת ח'אדר.

אוסאמה סעדי: הם גם פנו אליך, אנחנו מכירים אותם באופן אישי.

אוסאמה סעדי: החתונה שלהם מחר.

אוסאמה סעדי: אומרים לי: מה לעשות?

אוסאמה סעדי: כבר חילקנו את ההזמנות.

אוסאמה סעדי: מסכנה הכלה, כבר קנתה והזמינה את כל השמלות, הזמינו את האולם, ופתאום אומרים להם: תעצרו את הכול.

אוסאמה סעדי: ולכן, באמת, אני לא מבין, איך אפשר?

אוסאמה סעדי: צריך למצוא פתרונות צודקים ופיצוי הוגן וראוי לענף הזה.

אוסאמה סעדי: בוודאי, דיברנו גם על ענף התיירות, אבל יואב, אתה יודע מה?

אוסאמה סעדי: כנראה שהמסקנה היא שהממשלה הזאת רק מבינה שפת הכוח.

אוסאמה סעדי: ככל שאתה מאיים יותר וחוסם יותר ושובת יותר וצועק יותר אז אתה מקבל יותר.

אוסאמה סעדי: הינה, עובדה, תראו: האחיות – כמה שנים מדברים על זה?

אוסאמה סעדי: כמה שנים, גברתי היושבת-ראש?

אוסאמה סעדי: שנים.

אוסאמה סעדי: כל פעם – אחיות, אחיות.

אוסאמה סעדי: פתאום הכריזו על שביתה ובתוך יום קיבלו 2,000 תקנים.

אוסאמה סעדי: עובדים סוציאליים – 16 ימים, וכולנו הצטרפנו, תמכנו במאבק שלהם והיינו בהפגנות שלהם.

אוסאמה סעדי: טוב שהממשלה נענתה לדרישות הצודקות.

אוסאמה סעדי: אנחנו מברכים את העובדים ואת העובדות הסוציאליות על ההישג הזה, וכל הכבוד.

אוסאמה סעדי: אבל כנראה שהענפים האלה רק ממשיכים לדבר ולצעוק.

אוסאמה סעדי: כנראה שאף אחד לא ישמע, והאוזניים של הממשלה תהיינה אטומות.

אוסאמה סעדי: ולכן, אדוני סגן השר, אנחנו מבקשים לקיים דיון דחוף בעניין הזה.

אוסאמה סעדי: אנחנו נצפה לתשובתך ונמשיך ונבקש לקיים דיון בוועדת הכלכלה על מנת למצוא פתרונות לענף הזה ולענפים אחרים.

ינון אזולאי: אם התשובה מספקת – – –

אוסאמה סעדי: ינון, אני בטוח שהתשובה של יואב היא מפורטת, כוללנית, אבל בכל זאת, על מנת לתרגם את זה לשפת – לפרוט את זה – הרי עם הבטחות ועם תשובה מפורטת לבעלי האולמות אי-אפשר ללכת לבנק, נכון?

אוסאמה סעדי: אתה מסכים איתי?

ינון אזולאי: בזה אני מסכים איתך.

אוסאמה סעדי: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ישיב סגן שר הבריאות יואב קיש, בבקשה.

יואב קיש: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, שלום.

יואב קיש: היושבת בראש, כבוד היושב-ראש, יש לי פה תשובה, אבל אני – מה אני אעשה?

יואב קיש: כשאתה מדבר אני חייב לענות לך.

יואב קיש: ישבתי, הקשבתי, אז אני עונה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מהלב.

יואב קיש: אתה יודע, הכי פשוט להגיד לך: אין – – –

אוסאמה סעדי: – – – כשראיתי אותך עזבתי את הכול.

יואב קיש: הכי פשוט להגיד לך: אין מה לעשות, תתרגלו לחתונה של אשכנזים.

יואב קיש: אתה יודע, זה גם – – –

קריאה: לא לא לא.

קריאה: אל תגיד, אל – – –

אוסאמה סעדי: – – – זה לא טוב לפריימריז – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אפשר לעשות חתונה של אשכנזים בקורונה ואחרי זה את הברית לעשות כבר אחרי הקורונה – יהיה גדול.

יואב קיש: טוב.

יואב קיש: האמת, נושא סופר-רגיש וחשוב, וקצת צחקנו, אבל נתייחס רגע ברצינות.

יואב קיש: צריך להבין, יש כמה ענפים ותעשיות במדינת ישראל שנפגעות – הינה, שר הכלכלה פה – הן נפגעות ישירות של האירוע של הקורונה, וזה ברור.

יואב קיש: זה התעופה, למשל, זה האולמות – באמת, מקומות שבהם אנחנו מאוד מאוד חוששים מהתפשטות הנגיף.

יואב קיש: עכשיו, לגבי נושא האולמות, כי זה הנושא שבו אנחנו עוסקים, אני מבקש רגע אחד לפצל את הדיון לשתי רגליים: רגל אחת, הרגל הבריאותית – אני אדבר עליה, זה התחום שלי, והרגל השנייה היא הרגל הכלכלית, ואני כבר אומר לך שאני בעד להמשיך את הדיון בוועדת הכלכלה מהבחינה הזאת, כי ללא ספק יש פגיעה קשה בענף הזה בגלל הנושא הבריאותי, וצריך למצות את המהלך של הפיצוי בוועדת הכלכלה ובכלל.

יואב קיש: במקום הזה אני אפילו חושב שאין בינינו חילוקי דעות.

יואב קיש: אבל חשוב לי להתייחס לנושא הבריאותי של החתונות והאירועים הגדולים.

יואב קיש: תראה, העלית כמה נושאים וכמה שאלות.

יואב קיש: שאלה 1 אמרה: למה באולם – בוא נגיד ככה, קודם כול שנבין: חתונה זה מקום שבו ללא ספק – דיברת על נתונים, ואנחנו רואים גם את הקפיצה בתחלואה שבועיים אחרי שפתחנו את האולמות, ורואים את זה בצורה מובהקת.

יואב קיש: אירוע של חתונה מערב בתוכו לא רק את האוכל עצמו, שמורידים את המסכה ואוכלים, אלא חיבוקים, נישוקים.

יואב קיש: אתה יודע, אנחנו מדברים על ריחוק פיזי – אני לא אוהב לקרוא לזה ריחוק חברתי; ריחוק פיזי.

יואב קיש: בחתונה, בהגדרה אתה במעגלים שרוצים להתחבר, ואתה באירוע של מאות ואולי אפילו יותר, אלפי אנשים לפעמים.

יואב קיש: אין ספק שבמצב של תחלואה, נושא החתונה, כמה שזה שמחה, ואתה יודע, כולנו בעד, וזה כל כך טבעי לנו, זה מקום שיש בו הדבקה.

יואב קיש: זה מקום מאוד בעייתי, סופר-רגיש לנושא הפצת הנגיף, וסבלנו מזה רבות.

יואב קיש: לכן, אני יכול להגיד לך עוד דבר.

יואב קיש: אתה יודע, דיברת על תו סגול.

יואב קיש: בואו נהיה כנים: לא שומרים בחתונות על תו סגול, כי אנשים בסוף, מאופי האירוע – אתה לא יכול.

יואב קיש: אמרנו לאנשים: תעשו חתונות בלי ריקודים.

יואב קיש: אי-אפשר.

יואב קיש: אתה יודע, ישבנו בוועדה, אמר חבר הכנסת מיקי לוי – לא יודע אם אתה זוכר – הוא אמר: לא, שרק ארבעה אנשים ירקדו כל פעם.

יואב קיש: אז אני אומר, בואו נהיה רגע רציניים ונבין שבחתונה, כמה שזה משמח, הפצת הנגיף והתחלואה זה נושא סופר-בעייתי, ומסוג התחומים שנפגעים מיידית במצב של תחלואה.

יואב קיש: עכשיו, עוד נושא שאתה חייב להבין כדי להבין את המגבלות – אנחנו מייצרים מגבלות בהתאם למצב התחלואה.

יואב קיש: מה הכוונה?

יואב קיש: אחרי הסגר הגדול ואחרי שהתחלואה ירדה, היינו כולנו באווירה שזה מאחורינו.

יואב קיש: דרך אגב, אני לא הייתי אז במשרד הבריאות, אבל אין לי ספק – אני אומר לך, גם ברמה האישית שלי, כהרגשה, שברגע שחשבנו שהנגיף כבר נגמר, אז גם הציבור התנהג אחרת, והמסכות – על ההנחיה על המסכות לא כל כך הקפידו, וגם שחררו בממשלה.

יואב קיש: אם אתה שואל אותי היום, אנחנו באמצע גל שני, גל יותר קשה מהגל הראשון.

יואב קיש: הטעות המרכזית הייתה השחרור.

יואב קיש: היה שחרור.

יואב קיש: אנחנו היום משלמים את מחיר השחרור המוקדם, בין השאר בנושא החתונות.

יואב קיש: זה שם בטוח.

יואב קיש: עכשיו, כשאתה בתחלואה נמוכה, אתה יכול לקחת סיכונים.

יואב קיש: אתה יכול להגיד: אני אאפשר חתונה, בוא נגיד, 50% מהאנשים.

יואב קיש: אתה יכול לבנות את זה.

יואב קיש: כשאתה היום במצב של תחלואה גוברת והתפרצות קשה, אתה כבר חותך ברמות שאתה לא יכול לקחת סיכונים.

יואב קיש: ולכן, אם היינו יכולים בתקופה מסוימת להגיד: כן, בוא נלך על 50% – כמו שאתה אומר: מה הקשר?

יואב קיש: יש לי אולם של 1,500 איש, אני משלם ארנונה על אולם בגודל כזה, איך אתה נותן לי 250, ואולם של 400-300 אולי גם הוא מוגבל לזה, גם מביא 250?

יואב קיש: הסיבה היא פשוטה.

יואב קיש: דרך אגב, היה לנו את זה עם המסעדות עכשיו, כי הם באו ואמרו: תנו לנו לשבת בחוץ לפי מרחק של שני מטר בין שולחן לשולחן, כמה מקום שיש לנו.

יואב קיש: אז יכול להיות שאם נצליח להוריד את העקומה בעוד שבוע-שבועיים, לא משנה, מתי שהגרף ירד, נוכל להגיד: כן, אתם יודעים מה?

יואב קיש: תשמרו על שני מטרים ותשימו יותר אנשים ביחד.

יואב קיש: במצב של תחלואה גוברת ומתפרצת כמו שאנחנו עכשיו, הגבלנו את זה ל-50 איש.

יואב קיש: עכשיו, יגידו: אבל רגע, יש לי קילומטר.

יואב קיש: כן, אני לא רוצה לשים 300 איש בקילומטר היום.

יואב קיש: לא רוצה.

יואב קיש: לא יכול.

יואב קיש: אני לא רוצה יותר מ-50 איש ביחד, ואותה לוגיקה בנושא החתונות, שאז הגבלנו ל-250 איש.

יואב קיש: נכון, יש לך מקום, אבל אני, באופן קטגורי, לא רוצה יותר מ-250 איש ביחד.

יואב קיש: יש פה סיכון שאני לא מוכן לקחת על עצמי.

יואב קיש: זה לשאלה של: רגע, למה אתם לא מתחשבים באירוע.

יואב קיש: זה מאוד תלוי מה מצב התחלואה, ואיפה אנחנו בגרפים, ואיפה אנחנו יכולים לאפשר לנו לקחת סיכון של הידבקויות.

יואב קיש: אני מאוד מקווה שנגיע לריסון ולהורדת ההדבקה והתחלואה ונהיה במצב יציב – נוכל לחזור לתו סגול.

יואב קיש: ומה יקרה?

יואב קיש: אני מקווה ששני דברים יקרו: אני חושב שהציבור היום יבין הרבה יותר טוב שזה לא נגמר ושצריך להמשיך את ההתנהלות המונעת, הריחוק הפיזי, המסכות וההיגיינה, כחלק אינהרנטי עד שיהיה לנו חיסון ותרופות ונדע להתמודד עם הווירוס הזה.

יואב קיש: הנושא – קיבלתי פה איזה רמז, אבל אני חושב שגם די מציתי, אז אני אומר: זה בעיקרון הדברים הבריאותיים בהקשר של חתונות.

יואב קיש: אני רוצה לסיים בדבר האחרון, שהוא סופר-חשוב.

יואב קיש: אני חושב שזה גם מסר לקראת חג הקורבן במגזר הערבי.

יואב קיש: ראינו תופעה: כשסגרנו את האולמות, החתונות הפכו להיות ברחוב או בבתים הפרטיים.

יואב קיש: זה אומר לי שני דברים: א.

יואב קיש: אנחנו רוצים לטפל באכיפה גם במקומות האלה.

יואב קיש: וזה, אני אומר לך, אנחנו חייבים לעשות את המהלך הזה.

יואב קיש: וזה אומר לי שהציבור – אני לא מדבר כרגע רק על המגזר הערבי, אני מדבר בכלל – הציבור עוד לא הפנים כמה זה מסוכן היום להיות בהתקהלות.

יואב קיש: פשוט מסוכן.

יואב קיש: אנחנו חייבים לעצור את זה.

יואב קיש: אני מבקש מכם, כמובילי דעת בציבור, בוודאי במגזר הערבי, וודאי וודאי לקראת חג הקורבן, להסביר – אתה דיברת על המשפחה.

יואב קיש: כשיש משפחה, אתה יודע, חג הקורבן, יגידו לך: נדבקתי במשפחה.

יואב קיש: לא יגידו לך: נדבקתי בארוחת חג הקורבן.

יואב קיש: אז אתה תראה את זה בסטטיסטיקה – שכן, הבן דוד של הבן דוד היה חולה וישבנו לאכול ביחד.

יואב קיש: מסוכנים מאוד המעגלים האלה.

יואב קיש: אנחנו צריכים לשמור ולהישמר.

יואב קיש: צריכים להוביל ולהנהיג, גם אם זה לא קל, את חג הקורבן הזה.

יואב קיש: אני מבקש, אנחנו נצטרך לחגוג אחרת.

יואב קיש: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה גם לך, סגן שר הבריאות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת ינון אזולאי מבקש – נכון, קודם חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה ביקש דעה נוספת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

ג'אבר עסאקלה: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני שמח שכבוד סגן השר מודע לזה שהסגירה של האולמות לא מנעה את החתונות.

ג'אבר עסאקלה: החתונות מתקיימות, כמובן, בחצרות הבתים, בשדות הפתוחים, ואני אומר שאולי היה עדיף לאפשר את קיום החתונות באולמות הפתוחים והסגורים, עם אחריות של בעלי האולם, עם אכיפה באמת, ואז זה היה מונע את ההדבקה.

ג'אבר עסאקלה: מה שקורה עכשיו – האולמות סגורים, ואז יש בלגן בחוץ, וכל אחד עושה.

ג'אבר עסאקלה: תזכרו, אתם אמרתם שלמעשה הרשויות המקומיות אחראיות לאכיפה.

ג'אבר עסאקלה: לא נתתם להן משאבים בכלל לאכוף, ולכן אין אכיפה בכלל.

ג'אבר עסאקלה: לכן, אני חושב שעדיף שאנחנו נפתח את האולמות, נגביל את המספרים – ויש לנו אחראי לשמירה על המרחק, על ההיגיינה, על מרחקים בין השולחנות וכו' וכו'.

ג'אבר עסאקלה: ותזכרו שיש גם אולמות פתוחים.

ג'אבר עסאקלה: האולם הפתוח יכול להכיל 200–250 – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

ג'אבר עסאקלה: – – במרחקים מאוד מאוד סבירים, אז תחשבו על זה.

ג'אבר עסאקלה: ולקראת חג הקורבן תחשבו שאי-אפשר לסגור – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

ג'אבר עסאקלה: – – חברה שלמה.

ג'אבר עסאקלה: לפחות שתי עדות גדולות, המוסלמית והדרוזית, באות לחגוג את החג.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

ג'אבר עסאקלה: הם יעשו את הקניות.

ג'אבר עסאקלה: אז סוגרים שישי-שבת – הלחץ קורה בחנויות בחמישי וביום שישי בבוקר.

ג'אבר עסאקלה: מה עשינו?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת עסאקלה, אני מתנצלת, אבל – – –

ג'אבר עסאקלה: לכן צריך לאפשר אוויר לנשימה גם בסופי השבוע לקראת החג.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת ינון אזולאי עם דעה נוספת, בבקשה.

ינון אזולאי: גברתי היושבת בראש, אדוני סגן השר וכבוד השר, האמת, מה שאמרת לגבי חתונות, שיעשו כמו אשכנזים – אני מסכים איתך.

ינון אזולאי: נראה לי שאזולאי זה אשכנזי-ספרדי.

ינון אזולאי: עשיתי בר-מצווה לבן שלי.

ינון אזולאי: עשיתי שני בר-מצוות לקודמים עם המונים – 600, 700, 800 איש – לפני שהייתי חבר כנסת.

ינון אזולאי: והפעם אמרתי: שיגעון.

ינון אזולאי: כשפתחו ל-50 איש עשיתי רק ל-39 איש, משפחה קרובה.

ינון אזולאי: לצערי, אפילו אימא שלי לא הייתה, בגלל שהייתה בעיה שמבוגרים יותר יבואו, ופחדתי.

ינון אזולאי: הבן שלי אחר כך אמר לי: תשמע, אבא, הרגשתי את הבר-מצווה, היה כיף.

ינון אזולאי: אז קודם כול זה דבר טוב לצמצם יותר – מרגישים את המשפחתיות.

ינון אזולאי: לגבי מה שאמרת, ריחוק פיזי – אני גם לא אוהב את הריחוק החברתי ואת הריחוק הפיזי.

ינון אזולאי: אולי נקרא לזה ריחוק בריאותי.

ינון אזולאי: ריחוק בריאותי זה טוב לכולנו, זה נשמע יותר טוב.

ינון אזולאי: אני חושב שככה גם אנשים יותר יבינו.

ינון אזולאי: והדבר האחרון, אוסאמה, כל הנושא הזה – הנגיף לא אומר לנו מתי להגיע, ולצערנו הוא מגיע מהר מאוד, ולכן סוגרים את זה גם למוחרת.

ינון אזולאי: כולנו לא רוצים – רוצים את ההתראה מראש.

ינון אזולאי: אבל מפה – אולי זה לא המקום, זה לא האיש, סגן שר הבריאות, אבל צריך להפנות, כמו שאנחנו מפנים תמיד למשרד האוצר, לשר האוצר: תודיעו מה הפיצוי ומעכשיו תיתנו להם, ואל תתווכחו איתם על 0.5, 0.7 ל-15% או ל-20%.

ינון אזולאי: זאת הקריאה שצריכה לצאת, כי הם גם מוכנים והם גם מבינים שיש מחלה ונגיף.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

ינון אזולאי: הם רק רוצים לחיות בכבוד.

ינון אזולאי: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: על זה דיברתי בדיוק.

אוסאמה סעדי: על זה דיברתי.

ינון אזולאי: בסדר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': טוב, אנחנו נצביע כעת על העברת ההצעה לסדר-היום לוועדת הכלכלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הצבעה.

יואב קיש: טוב, אני בעד.

יואב קיש: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נוסיף גם אותך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 4 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכלכלה נתקבלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו עם ארבעה בעד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נוסיף את חבר הכנסת ינון אזולאי, חבר הכנסת אלחרומי, אוסאמה סעדי – אתה מצביע פה?

אוסאמה סעדי: כן, כן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא הצבעת שם?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אוקיי.

אוסאמה סעדי: לא הצבעתי – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גם ח'טיב יאסין?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': וקיש, סגן השר קיש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם כך, עוד ארבעה – שמונה בעד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ההצעה תועבר לוועדת הכלכלה כפי שהתבקש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': << הלסי >> מניעת קריסת ענף המסעדנות במדינה בעקבות נגיף הקורונה << הלסי >>

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו עוברים להצעה לסדר-היום בנושא: מניעת קריסת ענף המסעדנות במדינה בעקבות נגיף הקורונה, מס' 879, של חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

סמי אבו שחאדה: גברתי היושבת-ראש, חברות וחברי הכנסת, שלום לכם.

סמי אבו שחאדה: לפני שאני איכנס לנושא שלי, שזה הנפילה, סגירה של חלק מענף המסעדנות במדינה, אני רוצה לדבר על נושא שמאוד חשוב לנו ביפו ועל פעולה מדהימה שעשו הפועלים: הביאו אותם לעבוד בבית קברות אל-אסעאף ביפו, והם לא ידעו שהם באים לעבוד – עובדי הבניין, אנשים שהם עכשיו גם במצב כלכלי לא פשוט, מאוד מורכב, וגם להם קשה – וכשהם ידעו שהם באים לעבוד בבית קברות הם סירבו.

סמי אבו שחאדה: הם סירבו.

סמי אבו שחאדה: אנשים מאל-ח'ליל, אנשים מכפר קאסם, אנשים ממקומות שונים.

סמי אבו שחאדה: אז אני רוצה להגיד להם כל הכבוד על הצעד האמיץ הזה והמאוד-מכבד.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה להגיד להם את זה גם בערבית: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: לעובדים הנכבדים, למעשה לגיבורים, שסירבו לעבוד בבית קברות אל-אסעאף ביפו והחליטו שהכבוד שהם רוחשים למקומות הקדושים ולהקדשים חשוב הרבה יותר מתמורה כספית פעוטה – אני רוצה לברך אותם על העמדה האמיצה והמכובדת הזאת ועל שהם תומכים בעמדתנו בנוגע לבית קברות אל-אסעאף.

סמי אבו שחאדה: לעובדים מחברון, מכפר קאסם ומשאר האזורים: כל הכבוד.

סמי אבו שחאדה: תהיו בריאים.

סמי אבו שחאדה: זה הוא מסר חשוב מאוד של עם אחד בנושא אחד.

סמי אבו שחאדה: ) לגבי ענף המסעדנות, קצת מספרים, כי אני בעצמי, כשקראתי את החומר הייתי מופתע: מסעדות ובתי קפה – יש במדינה כיום כ-10,000, שמעסיקים כמעט 200,000 איש בהעסקה ישירה.

סמי אבו שחאדה: בשנת 2018 הענף הזה גלגל כמעט 20 מיליארד שקלים.

סמי אבו שחאדה: זה ענף כלכלי מאוד גדול, שמעסיק המון אנשים ונותן פרנסה למאות אלפי משפחות במדינה, מספרים מאוד גדולים.

סמי אבו שחאדה: ואנחנו נמצאים כמוהם במצב הזה של הקורונה, שהפתיע את כולנו, וההתנהלות שלנו – ההתנהלות של הממשלה בנושא הזה היא מאוד בעייתית.

סמי אבו שחאדה: הם נמצאים במצב מאוד קשה.

סמי אבו שחאדה: ביקשו מהם לסגור, אחר כך הובטח להם פיצוי שהוא לא בדיוק פיצוי, ואחר כך יצאו תקנות שהן מאוד לא הגיוניות מבחינתם.

סמי אבו שחאדה: אי-אפשר לפתוח מסעדה גדולה, שצריכה הרבה עובדים, בתקנות הקיימות.

סמי אבו שחאדה: אז יש לנו ענף כלכלי ענק – וההתנהלות הזאת מובילה למצבים מאוד קשים.

סמי אבו שחאדה: בהכנה שלנו להצעה דיברנו עם חלק מבעלי המסעדות באל-משהד, באל-נסרה, בחיפה, ביפו ובתל אביב.

סמי אבו שחאדה: מסעדה שאני מאוד אוהב, למשל, אמורה מיו – הבעלים עכשיו שובת רעב.

סמי אבו שחאדה: זו מסעדה ששגשגה במשך 20 שנים, נמצאת באבן גבירול מול העירייה.

סמי אבו שחאדה: הבעלים שובת רעב.

סמי אבו שחאדה: כולם מדברים על הקשיים שיש להם, גם בצפון, גם במרכז, גם בדרום.

סמי אבו שחאדה: האנשים סובלים, פשוט סובלים.

סמי אבו שחאדה: ומצד שני, שום דבר לא ברור.

סמי אבו שחאדה: הם לא יכולים להתנהל במצב הקשה הזה.

סמי אבו שחאדה: ומתווספים אליהם – הרי לסגירה של הענף, למצב, למשבר, יש השלכות על חלקים שונים באוכלוסייה.

סמי אבו שחאדה: המסעדות האלה מעסיקות – יש להן את הבעלים, יש את עובדי המטבח, יש את עובדי הניקיון, יש את המלצרים, יש את המארחים ויש את מנהלי המשמרות.

סמי אבו שחאדה: בשיא, בשיא של העונה שלהם, עכשיו, בקיץ, כשיש גם תיירות, מנצלים את הענף הזה סטודנטים.

סמי אבו שחאדה: חלק גדול מהסטודנטים בארץ – זאת ההכנסה השנתית הכי רצינית שיש להם, וככה הם משלמים את שכר הלימוד.

סמי אבו שחאדה: חלק גדול מהסטודנטים פנו אלינו כבר כמה פעמים.

סמי אבו שחאדה: הם לא יודעים מה לעשות – זה היה מקור הפרנסה שלהם.

סמי אבו שחאדה: הם עובדים בעבודה מזדמנת בקיץ במסעדות, בעיקר במלצרות, אבל לא רק – הם עובדים שם גם בניקיון וגם באירוח וכו'.

סמי אבו שחאדה: יש להם הזדמנות בעבודה לחסוך קצת כסף ולשלם את שכר הלימוד.

סמי אבו שחאדה: עשרות אלפי סטודנטים וצעירים ובני נוער עובדים בענף הזה, ומצאו את עצמם עכשיו בלי עבודה בתקופה שכביכול הם חוסכים בה לכל השנה.

סמי אבו שחאדה: אז גם עליהם אנחנו צריכים לחשוב.

סמי אבו שחאדה: הדבר הכי הכי קשה, התלונה שהכי הרבה נשמעה כשאני דיברתי עם אנשים שהם בעלי מסעדות ואנשים שעובדים בענף, היא העניין של חוסר הוודאות, שזאת הבעיה של כולנו.

סמי אבו שחאדה: הממשלה גם מתקשה לנהל את המדינה בגלל חוסר הוודאות, אבל האנשים האלה משלמים מחיר מאוד כבד.

סמי אבו שחאדה: הם לא יודעים אם מחר הם עובדים או לא עובדים.

סמי אבו שחאדה: אחד האנשים שדיברנו איתו במסעדה גדולה בחיפה אמר לי: תשמע, אני יושב ואני לא יודע איך לקנות סחורה.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה לעבוד, אני צריך לקנות סחורה, ואני לא יודע אם לקנות סחורה ליום אחד, ליומיים, אם יסגרו אותי בסוף שבוע, לא יסגרו אותי בסוף שבוע.

סמי אבו שחאדה: אנשים אחרים דיברו על מה שקרה בסוף השבוע האחרון, שזאת הייתה באמת התנהלות נוראית.

סמי אבו שחאדה: הם לא ידעו מה לעשות.

סמי אבו שחאדה: חלקם קנה כבר את הסחורה שצריך, ואז אומרים להם שהם צריכים לסגור, ואז הוא חילק את הסחורה – נתן אותה לעובדים.

סמי אבו שחאדה: הפסיד כסף.

סמי אבו שחאדה: ההתנהלות הזאת של חוסר הוודאות והשינויים בקבלת ההחלטות בצורה כל כך מהירה לא רק שלא עוזרת לענף – היא הורסת את הענף.

סמי אבו שחאדה: בצורה הזאת הממשלה גורמת להם נזק.

סמי אבו שחאדה: עכשיו, יש לה רצון לגרום?

סמי אבו שחאדה: זה לא משנה.

סמי אבו שחאדה: בתוצאה היא גורמת להם נזקים כבדים, לא רק שהיא לא עוזרת להם.

סמי אבו שחאדה: אז העניין הזה של חוסר הוודאות היה מאוד קשה, ובעיניי, זה דבר שאפשר לפתור אותו.

סמי אבו שחאדה: אי-אפשר להגיד לבעל מסעדה: מחר אתה עובד או מחר אתה לא עובד, עוד יום או עוד יומיים.

סמי אבו שחאדה: הענף הזה לא רק נותן את העבודה כמעט ל-200,000 איש בהעסקה ישירה – יש המון ענפים כלכליים שתלויים במסעדנות: יש את כל הספקים שלהם, ויש את מה שקורה בענף החקלאות, ויש את כל מה שקורה בענייני הובלה; יש המון ענפים אחרים שנסמכים על הענף הזה של המסעדנות.

סמי אבו שחאדה: הוא תורם להרבה ענפים כלכליים אחרים והוא גם תורם המון לכלכלת המדינה.

סמי אבו שחאדה: מה אפשר לעשות כדי לעזור לענף הזה?

סמי אבו שחאדה: יש לי הצעה קלה ופשוטה שאני חושב שהיא גם תביא הרבה יותר שיתוף פעולה מצד האנשים שעוסקים בזה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו רואים שהם כבר לא מסוגלים לקלוט את כל הנזקים שנגרמו להם, לא יודעים איך להתמודד עם זה.

סמי אבו שחאדה: חלק גדול מהם גם לא רוצים כבר להישמע לשום הערות, תקנות, חוקים וכו', ואני יכול להבין אותם, כי הם פשוט קורסים.

סמי אבו שחאדה: אנשים במצב מאוד קשה.

סמי אבו שחאדה: מה אפשר לעשות?

סמי אבו שחאדה: אפשר לקיים דיון שמשתף את איגוד המסעדנים, שמשתף גם את משרד הבריאות ואת כל המשרדים הרלוונטיים.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שבוועדת הכלכלה אפשר לנהל דיון שיביא את כל הצדדים שקשורים לנושא הזה של מסעדנות, ויביא גם – מאוד חשוב – את הקול של איגוד המסעדנים.

סמי אבו שחאדה: הם צריכים להיות חלק מתהליך קבלת ההחלטות.

סמי אבו שחאדה: אני בטוח שגם הם לא רוצים להפיץ את הנגיף ולגרום לנזקים – לא לעצמם, לא לעובדים שלהם, לא לציבור באופן כללי.

סמי אבו שחאדה: אני בטוח שגם הם מבינים את כל מה שיש לנו להגיד לגבי בריאות הציבור.

סמי אבו שחאדה: אבל חייבים לשתף אותם בתהליך קבלת ההחלטות, שאמור להשליך על פרנסתם, שאמור להשליך על יכולת ההישרדות שלהם.

סמי אבו שחאדה: כי עסק – אנשים שמו שם את כל החיים שלהם.

סמי אבו שחאדה: חלקם כבר עשרות שנים נמצאים במקומות האלה.

סמי אבו שחאדה: חלקם השקיעו, חדש, ושמו את כל מה שהיה להם במסעדה, בבית הקפה, בענף הכלכלי הזה, וזה יכול לשבור אותם לשנים.

סמי אבו שחאדה: ולכן, אני חושב שאפשר לקיים דיון רציני, מעמיק, שיביא את כל המורכבות של נושא – גם את הדעה של משרד הבריאות, גם את הקול החשוב של האנשים שעובדים בענף ומנהלים אותו וגם את הקול של ועדת הכלכלה – שכל מי שחשוב לו הנושא יהיה בו.

סמי אבו שחאדה: ואז, מה שיצא מדיון מעמיק ורציני כזה – אפשר להגיע לכמה שיותר הסכמות, כדי שהאנשים לא ירגישו שהממשלה רוצה להמשיך לגרום להם נזק ולסגור את הענף, וגם לחשוב שם על דרך של פיצויים.

סמי אבו שחאדה: ניתנו המון פתרונות שלחלק גדול מהמסעדות זה אומר בקיצור: כלכלית, תסגור את העסק.

סמי אבו שחאדה: הוא לא יכול לעבוד עם 20 אנשים.

סמי אבו שחאדה: הוא לא יכול.

סמי אבו שחאדה: אז לפחות ידע מי שלא יכול, כשהוא סגור – לא ייגרם לו נזק נוסף גם כשהוא סגור.

סמי אבו שחאדה: יהיה לו גם מסלול ברור של פיצוי, אם הוא לא יכול, אם אנחנו מכריחים אותו לסגור את העסק; יהיה לו נתיב ברור גם של פיצוי.

סמי אבו שחאדה: צריך לחשוב גם על כל הדברים האלה.

סמי אבו שחאדה: ואז אפשר לקבל את ההחלטה הזאת עם הסכמה די רחבה, שהיא נותנת מענה גם לצרכים שלנו, של כל הציבור, גם להערות ולתיקונים ולהארות של משרד הבריאות, גם למה שאנחנו רואים בראייה הכלכלית הגדולה של ועדת הכלכלה.

סמי אבו שחאדה: לדעתי, אפשר להגיע בזה להסכמה מאוד רחבה.

סמי אבו שחאדה: אז אני מציע להעביר את זה לוועדת הכלכלה ולבנות את השולחן העגול הזה.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה לכם.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: אנחנו נקיים הצבעה?

קרן ברק: סליחה, שר הכלכלה עמיר פרץ ישיב.

עמיר פרץ: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, אני חושב שהיטבת לתאר את כל ההתלבטויות סביב נושא המסעדנים.

עמיר פרץ: אני חושב שהיטבת לתאר גם את המשמעות שלהם מבחינת היקף בעלי העסקים שם, היקף התעסוקה שהם מייצרים, סוג המועסקים שם – סטודנטים, צעירים – ואני חושב שהיטבת לתאר את הבעיה המרכזית.

עמיר פרץ: הבעיה המרכזית היא חוסר ודאות, ובעסק כמו מסעדה, ודאות, גם של סגירה או של פתיחה, היא מפתח לסיכוי של בעל העסק לתכנן את העסק שלו.

עמיר פרץ: אנחנו יודעים שבעלי עסקים רבים משקיעים כשהם מקימים עסק, אבל אין ספק שבעלי המסעדות בשנים האחרונות השקיעו הון עתק בהקמת המסעדות שלהם, כי כולם רוצים שהמסעדה תהיה הכי יפה, הכי נוחה, הכי נעימה, הכי מודרנית, הכי מתקדמת, עם המכשור הטוב ביותר – וזאת השקעה.

עמיר פרץ: זאת השקעה.

סמי אבו שחאדה: וזה שוק תחרותי מאוד, אדוני השר.

עמיר פרץ: נכון, נכון.

סמי אבו שחאדה: חלק גדול מהם קורסים גם בלי קורונה.

עמיר פרץ: אני מסכים איתך.

עמיר פרץ: אני מסכים לתיאור שהנחת כאן.

עמיר פרץ: ובסוף, הם בהחלט חלק מבעלי העסקים בישראל שהיו אמורים לקבל תשובות, עם כל אותן תוכניות שהוצגו עבור בעלי העסקים הקטנים והבינוניים.

עמיר פרץ: אני חושב שאחד הענפים שהתשובות האלה לא היו מספיק טובות עבורו היה ענף המסעדנות, מכיוון ששם בהחלט היכולת לבצע את אותה סגירה–פתיחה במהירות בלי לגרום נזק נוסף לעסק היא יכולת מאוד מצומצמת.

עמיר פרץ: יחד עם זאת, בתוך כל הסיוע שנתנו, שהממשלה נתנה, שהיא העמידה לרשות בעלי העסקים, היו עסקים רבים שנפלו בין ההחלטות; לא בין הכיסאות – בין ההחלטות.

עמיר פרץ: החלטה אחת שעכשיו תוקנה, אבל לא תוקנה רטרואקטיבית – ההחלטה שלפיה בעצם שיטת המדידה של הירידה במחזור הייתה בהשוואה ל-2018 – זה היה אחד הסעיפים הקשים מבחינת העצמאים הקטנים והבינוניים, כי ההשוואה בין 2020 ל-2018 לא תמיד מדדה באמת את ההפסד האמיתי, כי יש עסקים רבים שאומרים: אני התחלתי ב-2018, הגעתי להיקפים מאוד גדולים ב-2019, ואתם לוקחים את 2020 ומודדים לי אותה מול 2018, וזה נראה כאילו לא הפסדתי כלום.

עמיר פרץ: לכן, התיקון שנעשה עכשיו ב-60 מיליארד החדשים הוא תיקון נכון.

עמיר פרץ: אבל לצערי, 80,000 בעלי עסקים, ובתוכם הרבה מאוד בעלי מסעדות, נפלו בדיוק בתפר הזה, ואני חושב שאנחנו צריכים למצוא דרך לתת להם פיצוי מיוחד על החודשים של מחצית מרץ, אפריל ומאי, ששם הם כמעט לא קיבלו דבר.

עמיר פרץ: אין ספק שמדובר באחד המשברים הכלכליים שמחייבים את כולנו להקים שולחנות עגולים.

עמיר פרץ: אני שמחתי לשמוע שאתה מדבר ביצירתיות וגם מכוון לפתרונות, כי גם לך ברור, גם למסעדנים ברור, שאף אחד לא רוצה שיהיה להם רע.

עמיר פרץ: אף אחד לא רוצה.

עמיר פרץ: יחד עם זאת, אין דבר כזה שהאחריות של המדינה לא תהיה מוחלטת.

עמיר פרץ: ואני בעד סגרת – שילמת.

עמיר פרץ: סוגרים – משלמים.

עמיר פרץ: וצריך שהקריטריונים לסגירה יהיו קריטריונים ברורים, אם זה לפי מרחקים בתוך מסעדה, אם זה לפי רמת האוורור של המסעדה, אם זה לפי הפתיחה של – ההשוואה בין כמה יכולים להיות בחוץ וכמה בפנים.

עמיר פרץ: זה נכון שזה מתסכל כאשר בעל מסעדה שיש לו מקום ל-400-300 איש ובעל מסעדה שיש לו מקום ל-50 מקבלים את אותה מכסה, את אותה כמות.

עמיר פרץ: כי זה לא רק בגלל העניין שיש לו יותר מקום; גם היכולת לקיים עסק בהכנסה מ-20 איש, אם בנית אותו ל-300 איש – לא קיים.

עמיר פרץ: יכול להיות שעסק של 50 איש, כשאתה מפעיל ל-20 איש, יכול איכשהו להמשיך להתגלגל.

עמיר פרץ: לכן, אני בהחלט בעד שיקבעו קריטריונים.

עמיר פרץ: כפי שאתה יודע, אנחנו במשרד הכלכלה שותפים לבניית התווים הסגולים בכל הענפים כולם.

עמיר פרץ: אני חושב שהתו הסגול שבנינו למסעדות הוא תו סגול נכון.

עמיר פרץ: צריך כמובן לעשות יותר אכיפה, להקפיד יותר שבאמת מקיימים את התו הסגול.

עמיר פרץ: אבל גם אתה, חברי סמי, יודע שהקורונה הבהירה דבר אחד: כל אלה שהחזיקו בכלכלה החופשית כפתרון לכול, כל אלה שאמרו תמיד שהיד הנעלמה תפתור את הכול, שלא צריך התערבות, הכול יהיה בסדר, היום מבינים – –

סמי אבו שחאדה: היד הנעלמה, אדוני השר – נעלמה להם היד הנעלמה.

עמיר פרץ: – – היום מבינים שהאחריות של המדינה כגורם שצריך להיות ערוך, להצליח להתערב בשעות משבר, היא אחריות שאין לה תחליף.

עמיר פרץ: אין לה תחליף.

עמיר פרץ: ולכן אני בהחלט חושב שהלקחים שאנחנו צריכים להפיק מהמשבר הזה הם בראש ובראשונה לחזק את השירותים החברתיים, לחזק את מסגרות התמיכה, לחזק את קופות החיסכון למיניהן, שישמשו לעת משבר.

עמיר פרץ: אני בעד דמי אבטלה לעצמאים; אני בעד לחוקק חקיקה שהיא חקיקה סוציאלית רחבה יותר דווקא בימים האלה.

עמיר פרץ: אני חושב שאנחנו צריכים להעמיד לרשות המסעדות גם פתרונות שנותנים במפעלים הרגילים.

עמיר פרץ: למשל, אם נעבור למודל הגרמני, גם המסעדות שיפתחו בעתיד – אני מקווה – יוכלו ליהנות מכך.

עמיר פרץ: כי מה אומר המודל הגרמני?

עמיר פרץ: וזה טוב לכל המעסיקים בארץ.

עמיר פרץ: הוא אומר שמעסיק יכול לקחת את מי שנמצא באבטלה או בחל"ת, להעסיק אותו במשרה חלקית, והחלק השני של המשרה ישולם דרך דמי אבטלה או דרך החל"ת.

עמיר פרץ: כולם ירוויחו מזה: המדינה תשלם פחות, העובד יקבל את מלוא שכרו, הקשר בין עובד למעביד יישמר, וכשהוא יעבור לתפוקה מלאה, העובדים שלו יהיו זמינים.

עמיר פרץ: ומשפט אחרון שלא קשור לנושא, אבל קשור מאוד.

עמיר פרץ: כל הניסיון הזה לבוא עכשיו ולפתח תזה חדשה בישראל, שאומרים: זה הזמן להוריד את שכר המינימום – בדיוק ההפך.

עמיר פרץ: זה הזמן להעלות את השכר, כי אם רוצים שיהיה מי שיבוא למסעדות בכלל, צריך שאנשים ירוויחו יותר.

עמיר פרץ: חוץ מזה, ראש הממשלה הופיע לפני זמן מה ואמר:

עמיר פרץ: אני בונה תוכנית מענקים כדי להגביר את הצריכה במשק, תחת הנוסחה שאנחנו מאמינים בה כל הזמן שצריכה שווה צמיחה, שתמיכה שווה צריכה שווה צמיחה.

עמיר פרץ: השאלה היא מהי התמיכה, איך היא מתבצעת.

עמיר פרץ: ולכן, אני מציע לכל אלה שפתאום החליטו שזו העת להוריד את שכר המינימום, שישכחו מזה, כי להפיל את כל הנטל עכשיו על גבם של החלשים – להפך.

עמיר פרץ: אנחנו נוכחים בימים אלה שאותם מקבלי דמי אבטלה ומקבלי חל"ת שעבדו בשכר מינימום קודם מוצאים את עצמם במצב שהם מביאים הביתה 3,000 שקל, 4,000 שקל.

עמיר פרץ: אז זה אולי היה נכון לימים רגילים, שבהם מובטל נמצא חודש, חודשיים, שלושה, וחוזר לעבודה.

עמיר פרץ: לימים שבהם ממשלה מחליטה שדמי אבטלה יימשכו עד יוני – אם מישהו חושב שאפשר להחזיק מעמד עד יוני, שמשפחה תחזיק מעמד עד יוני עם 70% משכר המינימום שהרוויחה קודם, אז הוא טועה.

עמיר פרץ: אני מקבל את הצעתך להעביר את ההצעה לדיון בוועדת הכלכלה.

עמיר פרץ: אני גם מקבל את הרעיון שאמרת, שכדאי מאוד לבנות שולחן עגול שכל הגורמים ישבו מסביב ויבחנו את הפרטים עד תום ויגיעו למסקנות משותפות.

עמיר פרץ: תודה.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך, כבוד השר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נצביע כעת על ההעברה של ההצעה לסדר-היום לוועדת הכלכלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הצבעה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הצבעה מס' 13 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 5 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכלכלה נתקבלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בעד – חמישה, עם חבר הכנסת אלחרומי – שישה, עם חברת כנסת היבה יזבק – שבעה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שבעה בעד, אין מצביעים נגד ואין נמנעים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם כך, ההצעה לסדר-היום תועבר לדיון נוסף בוועדת הכלכלה, כפי שהתבקש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': << הלסי >> נטיעת עצים כאמצעי לחסום בדואים << הלסי >>

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו עוברים להצעה לסדר-היום הבאה, בנושא: נטיעת עצים כאמצעי לחסום בדואים, מס' 920.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה.

סעיד אלחרומי: תודה, גברתי היושבת-ראש.

סעיד אלחרומי: כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, בשבוע שעבר התפרסמה כתבה בעיתון הארץ עם הכותרת שבה בעצם הופיעה ההצעה לסדר-היום שבה אני רוצה לפרוס את מה שקורה בנגב בשבועות האחרונים.

סעיד אלחרומי: הבסיס של מה שקרה – בעיקר בנושא נטיעות מסיביות של קק"ל, שעובדת בעצם, גברתי היושבת-ראש, כקבלן משנה אצל מינהל מקרקעי ישראל.

סעיד אלחרומי: אז מה מקור הסוגיה הזאת?

סעיד אלחרומי: מאיפה היא הגיעה?

סעיד אלחרומי: היא הגיעה מתוכניתו של השר אורי אריאל והצוות שלו בכנסת העשרים, בממשלה שעברה, כאשר חוק פראוור לא עבר בממשלה, והממשלה הכינה תוכנית כלכלית לנגב – 2397, נדמה לי, אם אני לא טועה במספרים.

סעיד אלחרומי: בתוך התוכנית הזאת של 3 מיליארד היו סעיפים שהקצו תקציב לנטיעות עצים בנגב.

סעיד אלחרומי: מדובר על שטח עצום, חבר הכנסת מלכיאלי – כ-40,000 דונם בנגב המזרחי ולאורך ציר 25, שזה באר שבע–דימונה, וחלק ממנו בציר באר שבע–ערד.

סעיד אלחרומי: אבל איפה הם בחרו את השטחים האלה?

סעיד אלחרומי: הם בחרו את השטחים האלה באזור של כפרים לא מוכרים או צמוד ליישובי קבע, כמו שגב שלום ואבו תלול.

סעיד אלחרומי: והכוונה הייתה ברורה לנו: אנחנו, כתושבי הנגב – הכוונה היא למנוע אפשרות של הכרה ביישובים חדשים ולמנוע גם התפתחות של יישובים אחרים ולהעביר, אפילו בהסכמה – ולפתח שכונות חדשות בעתיד.

סעיד אלחרומי: הכוונה היא כוונה מאוד רעה, כי היא בעצם חסמה – אפילו אם יש ממשלה חדשה ואם יש מדיניות חדשה ויבוא שר חדש, כמו שקרה עכשיו, כמו המצב שאנחנו נמצאים בו עכשיו, כשיש נכונות.

סעיד אלחרומי: ואני מהרגע הראשון נרתמתי, אדוני השר, כשגיליתי שיש באמת רצון לבצע מהלכים בכיוון הנכון בנגב.

סעיד אלחרומי: הכוונה של נטיעה מסיבית של עצים מקרן קיימת כקבלן משנה של קק"ל היא למנוע אפילו פתרון עתידי.

סעיד אלחרומי: ולראיה, מה שקרה בח'רבת אל-וטן לפני חודש וחצי, חודשיים: פתאום, בבוקר של יום אביבי כזה, הטרקטורים נכנסים לאמצע הכפר.

סעיד אלחרומי: עכשיו, נכנסים באמצע הכפר לאדמה שנמצאת במחלוקת.

סעיד אלחרומי: התושבים טוענים – בצדק, מבחינתי – שזו אדמתם.

סעיד אלחרומי: יש תביעות בעלות, והמינהל מצידו אומר: לא, אנחנו נכנסים לשטח כי זה שטח של המינהל.

סעיד אלחרומי: ואני חייב לציין לטובה את התערבותו של השר בנושא – התערבותך, אדוני כבוד השר.

סעיד אלחרומי: אנחנו בדרך לפתרון הסוגיה הזאת, אנחנו בשלבי סיום, אבל זו לא הנקודה היחידה.

סעיד אלחרומי: עכשיו, במקום שאנחנו נשב – עדיין, כבוד השר, לא התפרסמה התוכנית הכללית של מה עושים.

סעיד אלחרומי: לאחר התייעצות, אנחנו ישבנו – ישבת עם ראשי הרשויות, ואנחנו מאמינים שיש רוח חדשה שנושבת בנגב, יש רוח, באמת, של שיתוף פעולה, של בניית אמון מחדש.

סעיד אלחרומי: ומגיעים החבר'ה של מינהל מקרקעי ישראל והחבר'ה של קרן קיימת – יוצאים מהשטח של ח'רבת אל-וטן, ואולי מחר בבוקר ייכנסו לשטח אחר.

סעיד אלחרומי: אני לא יודע.

סעיד אלחרומי: אנחנו באי-ודאות בימים האלה, מה יקרה, בעצם.

סעיד אלחרומי: הסיפור הזה לדעתי חייב להיפסק, חייב להיפסק, משני טעמים: הטעם הראשון, שזה לא בצדק, שזה דבר לא צודק, זה דבר שלא נכון לעשות, ויש פה מעין התגרות מיותרת באוכלוסייה הבדואית.

סעיד אלחרומי: הסיבה השנייה, שזה בעצם שינוי של כללי משחק תוך כדי משחק.

סעיד אלחרומי: מה זאת אומרת?

סעיד אלחרומי: יש שר, יש מפלגה, יש מדיניות שהשר שמייצג אותה ושייצג אותה כבר לא בתפקיד.

סעיד אלחרומי: הוא עזב את מקומו, כבר יש לנו ממשלה חדשה.

סעיד אלחרומי: גם התושבים ציפו לזה, תושבי הכפרים הלא-מוכרים, תושבי הנגב בכלל.

סעיד אלחרומי: אנחנו מדברים על מעל רבע מיליון אנשים בדואים שחיים בנגב.

סעיד אלחרומי: אנחנו לא יכולים, גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, לחיות כל הזמן בהתנגשות.

סעיד אלחרומי: אני לא רוצה את זה.

סעיד אלחרומי: אני, כנציג האוכלוסייה הזאת, לא רוצה את זה.

סעיד אלחרומי: אני בכנות רוצה להגיע להסכמות, רוצה להגיע לפתרונות, אבל כשעושים לך את זה תוך כדי משחק ומנסים עכשיו למנוע כל אפשרות של הסכמות – אני לא בטוח שאנחנו נקבל את הכול, או שהממשלה תקבל, אבל לפחות שנגיע ונתקדם קצת.

סעיד אלחרומי: זה מרגיז.

סעיד אלחרומי: זה מרגיז.

סעיד אלחרומי: זה מרגיז את האוכלוסייה, וזה בעצם נועץ, ככה, מסמר בגלגלים כשאנחנו מנסים להתניע מחדש.

סעיד אלחרומי: כבוד השר, הם הגדילו – ואני בטוח שאתה כבר שמעת על זה – הם כבר מסתובבים בכפרים הלא-מוכרים ומחלקים צווי פינוי, לא צווי הריסה.

סעיד אלחרומי: צווי הריסה – אנחנו כבר יודעים שכל מבנה חדש כבר – מונעים ריבוי טבעי.

סעיד אלחרומי: אבל צווי פינוי – מה הכוונה?

סעיד אלחרומי: הכוונה היא להכניס את כל תושבי הכפרים הלא-מוכרים למסלול של בתי משפט, ואז להגיד: בית המשפט יכריע.

סעיד אלחרומי: הרי ברור לנו, לפי החקיקה שנמצאת היום, שכל הבדואים יפסידו בבתי המשפט.

סעיד אלחרומי: זה ברור מראש, כי יש מחלוקת לגבי הבעלות על הקרקע.

סעיד אלחרומי: לכן, אני קורא מכאן גם לשר ליצמן, הממונה על מינהל מקרקעי ישראל, וגם לכל מי שידו בעניין הזה, לתת יד גם לשר פרץ וגם לנו, כמנהיגות מקומית, לעצור את נטיעות העצים של קק"ל, לעצור את הסאגה הזאת, להפסיק אותה, ולתת הזדמנות למשא ומתן, לתת הזדמנות לפתרונות שאנחנו רואים באופק שהם כן יהיו פתרונות כאלה.

סעיד אלחרומי: אני מקווה שקריאתי זו תיפול על אוזניים קשובות.

סעיד אלחרומי: אני מציע גם שאנחנו נעביר את זה לוועדת הפנים, ששם אולי יהיה דיון מקיף ונביא גם תמונת מצב עדכנית לגבי כל אזור ואזור, וכך אנחנו נצליח ביחד.

סעיד אלחרומי: אדוני השר, גברתי היושב-ראש וחבריי חברי הכנסת, הנגב הוא לכולם.

סעיד אלחרומי: אנחנו מודעים לזה.

סעיד אלחרומי: רק ביחד נוכל לפתח את הנגב ולהפריח את הנגב.

סעיד אלחרומי: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך, חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ישיב לך שר הכלכלה עמיר פרץ.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

עמיר פרץ: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברי חבר הכנסת סעיד אלחרומי, אני מודה לך על כך שהעלית את הנושא לסדר-היום.

עמיר פרץ: במשא ומתן הקואליציוני שאני ניהלתי לפני הקמת הממשלה, אחת הדרישות המרכזיות שלי הייתה להפקיד בידיי את האחריות על המינהלת להסדרת היחסים בין מדינת ישראל לבין החברה הבדואית.

עמיר פרץ: עשיתי זאת מכיוון ששנים רבות אני מסתובב בין כל הגורמים שחיים בחברה הבדואית, אם זה ביישובי הקבע ואם זה בכפרים הבלתי-מוכרים ואם זה ביישובים שנמצאים לא כאן ולא כאן – ואני מכיר רבים וטובים.

עמיר פרץ: לא אחת הצלחתי לסייע בהרבה מאוד דברים, לפעמים קטנים ולפעמים גדולים, אבל תמיד תמיד באתי מתוך הרוח הטובה והאמונה שככל שנצליח להביא את הדברים לידי הידברות, לידי הבנה, הרי נוכל להגיע לפתרונות שכל הצדדים שם יצאו נשכרים מהם.

עמיר פרץ: אני יודע שלקחתי על עצמי משימה לא פשוטה.

עמיר פרץ: כולם אמרו לי: מה אתה מתעקש כל כך לקחת את המינהלת הזאת?

עמיר פרץ: אתה יודע יפה מאוד שזה דבר שיש בו כל כך הרבה פוטנציאל של מחלוקות, צרות ומאבקים.

עמיר פרץ: זה נכון, כי האמת היא שלקחתי אותה כאשר יש כל כך הרבה דברים בלתי הפיכים, וגם אותם אנחנו מנסים להפוך.

עמיר פרץ: אני רואה את המתקפה שיש עליי מצידם של חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' ואחרים, ואני אומר לכם רק דבר אחד: הרי אתם הייתם מופקדים על הנושא כל כך הרבה שנים.

עמיר פרץ: עובדה, לא הצלחתם לפתור זאת, אז יכול להיות שהשיטה של ללכת רק בכוח אולי לא כל כך מתאימה; יכול להיות שצריך לנסות דברים אחרים.

עמיר פרץ: לפחות תנו לנו הזדמנות.

עמיר פרץ: תנו לנו הזדמנות.

עמיר פרץ: אם גם אנחנו לא נצליח, תוכלו לבוא ולטעון את הטענות שלכם.

עמיר פרץ: אחד הדברים הראשונים שעשיתי, גברתי, זה להיפגש עם כל ראשי היישובים ואחר כך להיפגש גם עם ראשי היישובים הבלתי-מוכרים – גם המוכרים וגם הבלתי-מוכרים, כי כשאני מתנהל מול אנשים, הם קודם כול בני אדם ואחר כך אני מחפש את ההגדרות הפורמליות.

עמיר פרץ: יש לפעמים פעולות שזה נכון שהתהליך שלהן התחיל קודם והמיצוי מתחיל דווקא עכשיו, אבל מה לעשות שעכשיו אני השר הממונה.

עמיר פרץ: אני אמור להביא את המדיניות החדשה לממשלה, אני אמור להביא אותה עם תוכנית מוסכמת וכוללת, שאני מקווה להגיע אליה ביחד עם כל המנהיגות שקיימת במגזר ובחברה הבדואית בפרט.

עמיר פרץ: אני מוכרח לציין את תרומתו הגדולה של חבר הכנסת סעיד אלחרומי – תרומה עצומה.

עמיר פרץ: אין דבר יותר קל מאשר להתסיס, אין דבר יותר קל מאשר להבעיר בעירות, כי המצוקה שם כל כך קשה – ילדים מסתובבים שם לעיתים יחפים, אתה רואה בתי ספר שנמצאים באיזה מתקנים שהחום הלוהט שם לא מותיר אפשרות בכלל שילד יוכל ללמוד שם, ורואים את ההזנחה מסביב לאזורים שלמים.

עמיר פרץ: הפוטנציאל להתלקחות פשוט קיים.

עמיר פרץ: מי שרוצה להתסיס, זה קל מאוד, אבל מי שרוצה להרגיע – הרבה יותר קשה.

עמיר פרץ: אני באמת מנצל את ההזדמנות הזאת להודות לחבר הכנסת סעיד אלחרומי, שהוא לפחות נותן לי הזדמנות.

עמיר פרץ: אני לא בטוח שנצליח, אבל לפחות את ההזדמנות אני מקבל ממנו ומהמנהיגות שקיימת היום.

עמיר פרץ: תוך כדי כך שאנחנו מגבשים מדיניות חדשה, יש ויכוחים גדולים: איך לעשות את ההסדרה?

עמיר פרץ: האם, גברתי, אנחנו נלך להקמת עיר גדולה על-שבטית, שאולי שם יש כתובת לצעירים?

עמיר פרץ: האם אנחנו נוכל לפתור את כל הבעיות בשטחים המסורתיים של כל שבט ושל כל קבוצה?

עמיר פרץ: אלה דילמות לא פשוטות.

עמיר פרץ: האם סימוני הקרקע, הכרה בבעלות – וכמובן תוך כדי כך אתה גם צריך לבנות מבני ציבור, בתי ספר; תוך כדי כך שמתנהלים סביב סוגיית הסדרת הקבע.

עמיר פרץ: אני בהחלט חושב שהדבר אפשרי, מכיוון שגם רוב המנהיגות של החברה הבדואית עייפה מההתגוששות האין-סופית הזאת.

עמיר פרץ: גם הם הגיעו כבר לבשלות ולמצב שאומרים: אוקיי, אם יש מישהו שאנחנו יכולים להאמין שכשהוא מגיע איתנו להסדרה ומגיע איתנו להסכמה זה אכן יתבצע, אז אנחנו מוכנים לתת הזדמנות.

עמיר פרץ: היום בוועדת הכלכלה סיפר חבר הכנסת מאיר כהן שהוא, כראש עיריית דימונה, הציע לכל הגורמים הממשלתיים, כולל הגורמים שהיו אחראים לפניי למינהלת, להקים אזור תעשייה משותף יחד עם הכפר הבדואי הסמוך לדימונה, להכיר באותו כפר כשכונה של דימונה ולהתחלק איתם בארנונה, ומישהו החליט לחבל בזה; מישהו החליט למנוע את זה.

עמיר פרץ: היום הוא אמר לי בוועדה: אם הייתי מצליח בזה, הייתי רואה בזה את אחד הפרויקטים החשובים ביותר שעשיתי כאיש ציבור.

עמיר פרץ: הגענו למצב שאני מקבל את הידיעה על כך שעושים נטיעות עצים סביב הכפר ח'רבת אל-וטן, ובהחלט נדרשתי לזה באופן אישי וקראתי לכל הגורמים, כולל למנהל רמ"י, ובסוף, הפלא ופלא, הצלחנו להגיע לאיזו הסכמה, הסכמת ביניים, שמרחיקים את הנטיעות, כדי שזה לא יהיה דבר מתגרה כל כך.

עמיר פרץ: מרחיקים אותן כמידת האפשר.

עמיר פרץ: יותר מזה, קיבלתי מכתב התחייבות, שגם הופקד בידי המנהיגות הבדואית, שהעצים האלה לא ישמשו בשום פנים ואופן מחסום להסדרה, ושאם אני אגיע להסדרה, הם מתחייבים שהעצים לא ישמשו מחסום, גם אם צריך לעקור אותם.

עמיר פרץ: יכול להיות שהחברה הבדואית תראה בעצים האלה נכס ואולי תרצה להשאיר את זה כחלק מהריאות הירוקות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו בעד עצים.

עמיר פרץ: ברור, בתנאי שהם לא – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': צריך לא להשתמש בעצים, אבל אולי – –

עמיר פרץ: נכון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': – – בעיקר אם חושבים לעקור אותם יום אחד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה לא – – –

עמיר פרץ: לא, ברור שכולנו נגד עקירות.

עמיר פרץ: לכן ביקשתי מהם להרחיק ככל האפשר, להשאיר מספיק מקום להסדרה.

עמיר פרץ: אבל היה חשוב שידעו שהעצים האלה לא יהיו מחסום להסדרה עתידית.

עמיר פרץ: היה חשוב שכולם ייכנסו למהלך של הידברות.

עמיר פרץ: אנחנו בהחלט מקווים מאוד להמשיך ברוח החדשה הזאת.

עמיר פרץ: אחת המטרות העיקריות שלי זה להחזיר את האמון.

עמיר פרץ: אם נצליח להחזיר את האמון, נוכל להגיע להישגים רבים.

עמיר פרץ: אני אינני מתרשם מכל אלה שמתקיפים אותי ואומרים שאני מפקיר את הנגב וכו' וכו'.

עמיר פרץ: אני לא רואה בכלל למה הביטויים האלה של הפקרה נכנסים לתוך השיח הזה.

עמיר פרץ: מדובר באזרחים ישראלים שאנחנו מחויבים להם – ליצור בעבורם עתיד וגם שכל זוג צעיר ידע שיש לו סיכוי לבנות בית משלו; שלא יהיה מצב שהוא מוצא את עצמו נאלץ לבנות איזשהו צריף או איזשהו מתקן זמני, ואז אנחנו מתחילים במרדף, מורידים, בונים.

עמיר פרץ: כולם משקיעים כסף מיותר, כולם משקיעים אנרגיות מיותרות, והתסיסה הולכת וגדלה.

עמיר פרץ: אני חושב שהצורך שלנו לעשות מעשה מהיר ככל האפשר – אני מקווה שנישען גם על התוכניות שהובטחו בעבר לחברה הבדואית, תוכניות עם מיליארדים רבים כשכנראה כמות המיליארדים שהובטחו, תוכנית אחר תוכנית, הם פשוט בסדרי גודל.

עמיר פרץ: אז אני מקווה שחלק מהם נצליח להפוך לתוכנית אמיתית.

עמיר פרץ: ואני מודיע: אעשה הכול מתוך שיתוף פעולה.

עמיר פרץ: אני מתכוון לפנות לכל הגורמים, כולל לקמיניץ בעצמו, כולל לאנשי רמ"י, כולל לשר השיכון, כולל לשר המשטרה, כולל לגורמים בסיירות למיניהן, ולבקש מהם לנהוג בזהירות, כי לפעמים גפרור אחד קטן יכול להצית בעירה שלמה ולהרוס את כל מה שאנחנו מצליחים לעשות במאמצים גדולים מאוד.

עמיר פרץ: תודה רבה, ואני מקבל את הצעתך להעביר את ההצעה לוועדת הפנים, ושם נמשיך את הדיון באופן מפורט יותר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך, אדוני השר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נצביע כעת על ההצעה לסדר-היום הזאת ועל ההעברה שלה לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הצבעה.

עמיר פרץ: זה עובר אלייך, לא?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן, זה עובר אליי.

קריאות: – – – הצבעה מס' 14 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 5 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חמישה בעד, אין מצביעים נגד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו מוסיפים את חבר הכנסת מלכיאלי, את חבר הכנסת סעיד אלחרומי, את חבר הכנסת אוסאמה סעדי ואת חברת הכנסת היבה יזבק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תשעה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם כך, ההצעה תעבור לדיון נוסף בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': << הלסי >> כביש גולדה מאיר בירושלים ממשיך לגבות דמים והוא אחד משני הכבישים האדומים בירושלים << הלסי >>

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ההצעה לסדר-היום הבאה היא בנושא: כביש גולדה מאיר בירושלים ממשיך לגבות דמים והוא אחד משני הכבישים האדומים בירושלים, מס' 913, של חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

עמיר פרץ: ומי עונה לו?

מיכאל מלכיאלי: מקלב.

עמיר פרץ: ואחר כך מה קורה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אחר כך אנחנו יוצאים להפסקה.

מיכאל מלכיאלי: תודה, גברתי היושבת-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אדוני השר, אדוני סגן השר הרב מקלב, חבריי חברי הכנסת, גברתי היושבת-ראש, הבוקר פנה אליי מישהו שראה את הפרסום על הדיון הזה ואמר לי: מה, עוד פעם אתם הולכים לדון על הכביש הזה?

מיכאל מלכיאלי: אמרתי לו: למה?

מיכאל מלכיאלי: הוא אומר: כבר לפני חמש שנים, ושלוש שנים – כל כמה חודשים מעלים את הכביש הזה על ראש שמחתנו.

מיכאל מלכיאלי: תוך כדי שאני ככה מהרהר בעצמי, אני מקבל הודעה של העיתונאית ענבר טוויזר ממאקו – היא כותבת ככה היום בצוהריים: ארבעה פצועים בתאונת דרכים בירושלים, אחד מהם במצב קשה.

מיכאל מלכיאלי: צוותי מד"א מטפלים בפצועים בשדרות גולדה מאיר בבירה.

מיכאל מלכיאלי: אני ככה מתלבט עד כמה זה באמת נצרך, והיום בצוהריים ארבעה פצועים קשה.

מיכאל מלכיאלי: אני תושב המקום.

מיכאל מלכיאלי: נולדתי, גרתי שם.

מיכאל מלכיאלי: היום כבר הלכנו לפריפריה הירושלמית, אבל בתור ילד גדלנו שם באזור.

מיכאל מלכיאלי: אין כמה שבועות שאין שם תאונת דרכים.

מיכאל מלכיאלי: אפשר לספור – לצערנו לא על הידיים – את מספר הילדים שקיפחו את חייהם בכביש הזה.

מיכאל מלכיאלי: הכביש הזה הוא עורק ראשי בירושלים.

מיכאל מלכיאלי: הוא מחבר את שכונת רמות למרכז העיר, הוא מחבר גם את שכונות הצפון – מהפסגה, מרמת שלמה, מהגבעה הצרפתית עוברים דרך הכביש הזה.

מיכאל מלכיאלי: יש משהו לא בריא בכביש הזה – לא בריא לא במובן שנפצעים שם הרבה אנשים, לא בריא במובן התכנוני שלו.

מיכאל מלכיאלי: גם בעברי כחבר מועצת העיר בירושלים אני זוכר אין-סוף דיונים והצעות לשיפור סביב הכביש הזה.

מיכאל מלכיאלי: כשאתה מגיע למקום, בכל פעם שאתה רואה את מספר האנשים שמסתובבים שם בכביש, את הולכי הרגל והמכוניות, אתה אומר: משהו פה לא בסדר.

מיכאל מלכיאלי: לא יכול להיות שאנחנו מרשים לעצמנו כביש, עורק ראשי כל כך חשוב בירושלים, שיש בו כל כך הרבה פצועים, כל כך הרבה תאונות.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה גם להביא את הצד השני של המטבע בסיפור הזה.

מיכאל מלכיאלי: הלכה עיריית ירושלים – אני זוכר את זה לפני כמה שנים – יחד עם משרד התחבורה, הקימו מינהלת של תחבורה בירושלים והגישו גם כמה הצעות לשיפור הכביש הזה.

מיכאל מלכיאלי: ההצעות, באמת הדבר המרכזי שבהן היה חוסר שיתוף ציבור.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שכשעירייה ומשרד התחבורה מקבלים החלטה בסדר גודל שכזה של סגירת כבישים, בסוף אי-אפשר לבוא להנחית על אנשים מלמעלה.

מיכאל מלכיאלי: הדבר חייב להיות בשיתוף הציבור.

מיכאל מלכיאלי: היום בירושלים כל שכונה יש לה את המינהל הקהילתי, יש נציגי ציבור.

מיכאל מלכיאלי: כשרוצים להגיע להבנה של ציבור ואיך לשתף ציבור, הדבר הזה – יודעים לעשות אותו.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שבכל ההליכים שהיו בכביש הזה לקינו כפליים.

מיכאל מלכיאלי: מצד אחד לא היה שיתוף ציבור אמיתי, אנשים לא קיבלו התייעצות אמיתית.

מיכאל מלכיאלי: חוכמת ההמון בסוף גוברת על חוכמה של כל אדם אחר.

מיכאל מלכיאלי: ואני גם זוכר את עצמי כיושב-ראש מינהל קהילתי בירושלים.

מיכאל מלכיאלי: היו דיונים שהיינו שותפים לעירייה, ולא תמיד העירייה קיבלה את דעתנו.

מיכאל מלכיאלי: היא לא חייבת לקבל את דעתנו, אבל בסוף, כשהנושא מגיע על שולחן עגול, בהבנה בין ועדי בית לבין הרשות המקומית, בסופו של דבר ההחלטות שמתקבלות הן הכי נכונות.

מיכאל מלכיאלי: וההחלטות שהיו בכביש הזה, קודם כול לא היה בהן שיתוף ציבור.

מיכאל מלכיאלי: היה צריך יותר.

מיכאל מלכיאלי: זה – 1.

מיכאל מלכיאלי: דבר נוסף, בסוף גם ההחלטות שניתנו לא פתרו באמת את הבעיה של הכביש, והראיה הכי גדולה זה הסיפור שהיה היום, וזה קורה בכל יום.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לסיים, אדוני סגן השר.

מיכאל מלכיאלי: אני יודע שאתה תושב המקום, וברור לי שאתה מכיר את הפניות הרבה יותר ממני.

מיכאל מלכיאלי: אתה ער לנושא הזה, ואין לי ספק שגם אתה, גם כחבר כנסת, היית כאן והעלית את הנושא הזה, זה ברור לי, אבל בסופו של דבר אני מבקש ממך קודם כול לדאוג לשיתוף הציבור.

מיכאל מלכיאלי: זה באמת דבר שהוא נצרך באזור שם, כי התקבלו שם החלטות שאני יודע שהן גם בניגוד לעמדת העירייה, גם בניגוד לדעת חלק מהתושבים, אבל גם שנזכה בסוף למצוא את הפתרון שיציל חיים.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך, חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ישיב לך סגן שר התחבורה והבטיחות בדרכים אורי מקלב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

אורי מקלב: מכובדי – בטח השר נמצא; כן, השר נמצא – חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת מלכיאלי, אני מחזיק כאן הרבה ניירות, חבר הכנסת מלכיאלי, לא בגלל שהתשובה שלי ארוכה, כמו – אני מחזיק הצעות לסדר-היום ושאילתות שהיו פה, ואני הבאתי את זה – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בנושא הזה?

אורי מקלב: – – איתי יחד, אם אני אצטרך להיזכר במה שנאמר פה לפני שבע שנים ולפני שש שנים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כולן בנושא הזה?

אורי מקלב: כולן בנושא הזה.

אורי מקלב: כולן בנושא הזה.

אורי מקלב: יש כאן את חבר הכנסת ניסים זאב שהעלה שאילתה דחופה והצעות לסדר-היום.

אורי מקלב: בפעמיים שהוא העלה את זה הצטרפתי אליו בשאלה נוספת.

אורי מקלב: אני עצמי קיימתי דיון בוועדה לפניות הציבור בזמנו, ואפילו בוועדת המדע והטכנולוגיה קיימתי דיון על כביש גולדה מאיר, ותשאלו מה – – –

מיכאל מלכיאלי: צריך פתרון מדעי שם.

אורי מקלב: זהו, אז אני שאלתי – טכנולוגי.

אורי מקלב: אמרתי: מה הקשר בין ועדת המדע והטכנולוגיה לכביש גולדה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אפשר היה לפצח את האטום בזמן הזה.

אורי מקלב: ואני רוצה להגיד לך שלא הצלחנו, לא הצלחנו לפצח את האטום הזה שנקרא כביש גולדה מאיר; כביש רמות, בלשון העם.

אורי מקלב: כביש רמות.

אורי מקלב: צריך לדעת שזה לא עוד כביש, זה לא עוד כביש עירוני, אפילו שהוא מרכזי.

אורי מקלב: הוא כביש שהוא בעצם הכניסה והיציאה של ירושלים, גם מ-443 וגם מכביש 1, וגם נמשך לכביש ים המלח, שהוא בעצם גם חיבור לכביש 90, כך שאנחנו מדברים על כביש מרכזי מאוד.

אורי מקלב: אני כמעט סמוך בטוח שמי שנמצא בכנסת ודאי עבר בכביש הזה.

אורי מקלב: כדי לענות לחבר הכנסת מלכיאלי אספתי את התשובות שלי משלושה גופים: משרד התחבורה – ודאי, אבל לא הסתפקתי.

אורי מקלב: עברתי גם לעיריית ירושלים, לקובי ממליה, מי שעומד בראש האגף שממונה על הכביש הזה, וגם לרלב"ד – הרשות לבטיחות בדרכים – כדי לדעת, לקבל נתונים.

אורי מקלב: אז כביש גולדה מאיר, צריך לדעת – כביש רמות, כפי שאמרנו – הוא כביש שתחילתו בשמואל הנביא – הר חוצבים, כדי שהציבור – וסופו בסוף רמות, בכיוון גבעת זאב.

אורי מקלב: זה הדבר המרכזי.

אורי מקלב: אי-אפשר להגיד שהבעיה בכביש גולדה מאיר היא אחידה.

אורי מקלב: יש בו, הייתי אומר, שלושה מקטעים: מקטע של המת"צ, שנמצא בתחילתו באזור הר חוצבים, ששם הוא גבה הרוגים.

אורי מקלב: רק ב-2019 – אני ביקשתי היום את הנתונים – בזמנו היו בו עד כדי כך, כמה הרוגים צעירים אחרי שעברו את הכביש, והייתה דרישה מאיתנו גם לסגור את המת"צ, ובאזור ז'בוטינסקי בפתח תקווה סגרו מת"צים מאותן סיבות – שהולכי רגל לא מבינים את המשמעות של מת"צ.

אורי מקלב: מת"צ זה לא רק שיש נתיב לתחבורה ציבורית; התנועה נוסעת בכיוון ההפוך למה שאנחנו רגילים.

אורי מקלב: אדם חושב שאם הוא מסתכל פעם אחת ימינה ואחרי זה שמאלה – בזה הוא גמר, והוא לא רואה רכב מצד שמאל.

אורי מקלב: הוא לא מבין שבמקטע של התחבורה הציבורית הוא יקבל עוד פעם רכב מימין.

אורי מקלב: זה רכב שהוא לא מצפה לו, מהכיוון שהוא לא רגיל בו.

אורי מקלב: זאת הבעיה במת"צ.

אורי מקלב: היו שם כמה וכמה בעיות – זה אנשים שרוצים להספיק רמזורים.

אורי מקלב: עשו שם שינוי, ובשנתיים-שלוש האחרונות, ברוך השם, לא היה שם הרוג בנפש; פגיעות היו, לא בגלל המת"צ, בגלל דברים אחרים.

אורי מקלב: היה בחור, הרצברג, זיכרונו לברכה, מרמות, בחור שנסע על אופניים על המדרכה ונהרג מפגיעת אבן, היתקלות בעץ ונפילה לכביש, וככה רכב פגע בו; היה מערבל בטון, שזה לא היה קשור; בסביבה היו עוד כמה תאונות דרכים שלא קשורות למת"צ.

אורי מקלב: אני לא אאריך כבר ולא אלאה אתכם.

אורי מקלב: הם פתרו את הבעיה על ידי זה שמעברי החציה, הם עשו אותם עם מקטעים – מעבר חציה, עוד מעבר חציה ועוד מעבר חציה, בשלושה מקטעים.

אורי מקלב: חיברו את זה למעבר חציה אחד – אני אומר את הדברים המרכזיים.

אורי מקלב: עשו גם אור ירוק במעבר חציה מינימום לשני מעברי חציה, אור ירוק, שיש לו איזה גל ירוק, בין שהוא מגיע מהכיוון הצפוני ובין שהוא מגיע מהכיוון הדרומי.

אורי מקלב: עשו עוד שאין פניות שמאלה.

אורי מקלב: מי שיודע, היום אין פניות שמאלה בכביש הזה, אז הוציאו גם את החיכוך, את הקונפליקט בין מכוניות.

אורי מקלב: קצת העמיסו על האנשים.

אורי מקלב: מי שיודע, אי-אפשר לפנות שמאלה מהכבישים של הר חוצבים, וגם משפע חיים, מהכביש הדרומי יותר.

אורי מקלב: אי-אפשר לפנות לגולדה מאיר.

אורי מקלב: צריך לנסוע ישר לכיוון מעגל תנועה ולהתחבר לכביש.

אורי מקלב: הדברים האלה – אני חושב ששם ודאי צמצמו את הבעיה.

אורי מקלב: אנחנו דווקא מדברים עכשיו על המקטעים האחרים.

אורי מקלב: בזמנו זה היה הנושא; היום אנחנו מדברים על מקטעים.

אורי מקלב: יש שני מקטעים מרכזיים: הצמתים על כביש גולדה, השכונה מול הכביש הראשי.

אורי מקלב: צומת אחד שהיה מאוד בעייתי זה הצומת של הקניון, שנוסף בשנה האחרונה, ואני מכה על חטא, אני מודה ומתוודה: כשהייתי בעיריית ירושלים בוועדת התכנון היה לי ויכוח קשה, חבר הכנסת מלכיאלי, בין גופי התכנון, בין היזמים, על קניון כזה גדול שהכניסה לחניון היא מהכביש הראשי.

אורי מקלב: לדעתי לא היה מספיק רחב והיה מצומצם יותר, ולצערי, לצערי, יש שם תאונות דרכים בעקבות זאת.

אורי מקלב: מנסים לשנות, מנסים היום לפתור.

אורי מקלב: אם היו חכמים, עיניהם בראשם, עם אחריות, זה היה נראה אחרת.

אורי מקלב: ולשאלתך, דווקא שם אני שומע שהשינויים שרוצים לעשות – אתה כתושב רמות, אני רוצה להגיד לך, אני מתגאה בזה שאני תושב רמות, כנראה לפניך.

אורי מקלב: בימים אלה, אני חושב שלשום או אולי שבוע קודם, מלאו 40 שנה למגורים שלי גר ברמות – מהראשונים, כשכביש גולדה עוד היה רק מסלול אחד.

אורי מקלב: המסלול הדרומי שלו בכלל לא היה; מה שקרוב לרמות ב' ולרמות ג' לא היה קיים, זו הייתה דרך לא סלולה.

אורי מקלב: לכן אני מדבר איתך מהיכרות עם ההתפתחות, האבולוציה של הכביש הזה.

אורי מקלב: אני מכיר אותו, מה קרה – מכביש שכונתי לכביש מרכזי יותר.

אורי מקלב: הדבר הזה מקבל טיפול.

אורי מקלב: שם אני יודע שיש באמת התייעצות שכונתית, ואני מקווה שימצאו את הפתרון הנכון.

אורי מקלב: אתה יודע, ככל התייעצות שכונתית, זה גם גורם שיש דעות שונות, ואחרי זה כל אחד רואה את זה אחרת.

אורי מקלב: אני מקווה ששם יגיעו.

אורי מקלב: אבל אני מניח – אני לא יודע איפה הייתה התאונה האחרונה, ואני רוצה להגיד לך שחשבתי לקחת את כל מה שרציתי להגיד לך ובעצם לקרוע.

אורי מקלב: איך אני אגיד לו שהתשובה שקיבלתי מעיריית ירושלים וממשרד התחבורה היא שמאז שעשו את השינויים בצומת רמות, כביש 9, ששם הייתה המאסה של התאונות – דיברתי עם העובדת, פקידה בכירה במשרד התחבורה, ואמרתי לה: אני רואה שאת מתמצאת בצומת.

אורי מקלב: אומרת: כן.

אורי מקלב: אני לא גרה בירושלים, אבל כמעט אמרתי לעצמי שכל פעם שאני עוברת בצומת אני רואה איזו תאונת דרכים.

אורי מקלב: אחד הדברים שאותי – לא מתסכלים, אבל שלקחתי על עצמי, בתהייה גדולה מאוד: אני ידעתי את המספר.

אורי מקלב: שאלתי גם את גופי הצלה כמה, והנתונים שקיבלתי מהגורמים המוסמכים היו הרבה פחות.

אורי מקלב: איך יכול להיות שאני מקבל מהגורמים המוסמכים, המשטרה ועיריית ירושלים, נתונים שאנחנו יודעים שהם נתונים לא נכונים, שהם הרבה יותר?

אורי מקלב: אמרתי: אם ככה הנתונים של מקום שאני מכיר, אז אנחנו מקבלים את זה גם במקומות אחרים.

אורי מקלב: ניסיתי לעשות בדיקה יותר מעמיקה.

אורי מקלב: גופי הצלה נתנו לי תאריכים של התאונות עם תמצית האירוע, וכששלחתי אמרו: אז כנראה זה לא הגיע, יש בעיות בעיבוד הנתונים.

אורי מקלב: אז אנחנו צריכים לדעת שגם – – –

מיכאל מלכיאלי: זה ועדת המדע.

אורי מקלב: כן, אתה צודק בדבר הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בכלל יש לנו בעיה של נתונים במדינת ישראל, כנראה.

אורי מקלב: אני רוצה להגיד לך שטכנולוגיה ונתונים בתאונת דרכים יכולים לעשות הרבה.

אורי מקלב: אנחנו חושבים שצריך להשתמש.

אורי מקלב: היום שואלים אותי מה אפשר לעשות, אז אני בהחלט חושב שהדאטה של הנתונים יכולה להביא, לשקף ולהציף דברים שאנחנו לא יודעים, גם לא אנשי מקצוע.

אורי מקלב: רואים שביום כזה, בשעה כזאת; למה דווקא במקום הזה?

אורי מקלב: דווקא עם הרכבים האלה?

אורי מקלב: עושים עיבוד של כל הנתונים ואפשר להגיע לפתרונות, והיו לי מקרים כאלה.

אורי מקלב: שכן אחד שפנה אליי עוד כשהייתי בעיריית ירושלים – ואני משתמש בדוגמה הזאת לא פעם – בא ועשה.

אורי מקלב: מתחת לבית שלו היו קורות תאונות דרכים.

אורי מקלב: בתוך העיר, במקום מסוים, תמיד המכוניות נכנסו בעמוד ההכוונה.

אורי מקלב: הוא היה יורד למטה לראות מה קורה – אנשים אמרו: הסתנוורנו מהשמש.

אורי מקלב: התברר ששבע דקות בשנה, בכמה ימים, נקודת הסנוור נמצאת במקום הזה.

אורי מקלב: הכביש, יש לו סטייה, לא רואים, ואז נכנסים בעמוד.

אורי מקלב: בשינוי גיאומטרי קל, מאז, כבר כמה שנים טובות – אני כבר נמצא פה 12 שנה – מאז אין שם תאונה.

אורי מקלב: פשוט סידרו את זה.

אורי מקלב: מה שאתה אומר, טכנולוגיה – המידע שיש, אם היו מעבדים אותו, היו רואים: רגע, תמיד זה בתאריך הזה בשנה.

אורי מקלב: כל פעם זה ביולי, זה ביולי-אוגוסט, בתקופה הזאת, בתאריכים האלה, בשעה כזאת וכזאת.

אורי מקלב: זה היה מציף את זה והיינו אומרים: רגע, מה הבעיה בשעה הזאת?

אורי מקלב: למזלנו, במקרה הזה היה בן אדם, שכן טוב, עם אחריות, שעקב אחרי הדברים, והוא הציל הרבה אנשים מתאונות דרכים.

אורי מקלב: היה באמת קשה.

אורי מקלב: אנשים היו יוצאים – על פי רוב זה היה באוגוסט, סיפרו לי את זה – היו יוצאים לחופש בבוקר לכיוון ים המלח, לכיוון כביש 1.

אורי מקלב: היו יוצאים משם, זה היה כביש שמוביל לשם, והינה, באזור ההוא.

אורי מקלב: לא הבינו.

אורי מקלב: עם כל האכזבות, עם כל הכאב ועם כל הפגיעות, גם אם לא היו פגיעות בנפש, חס וחלילה.

אורי מקלב: אני רק רוצה להתכנס למה שדיברנו עליו.

אורי מקלב: אתה אומר שזה כבר הרבה שנים, הכביש הזה, יש לו זקן ארוך, וזה נכון.

אורי מקלב: אני מקווה שעכשיו – ואני לא יודע מה הייתה התאונה אחר הצוהריים, אני שמעתי עליה, גם ביקשתי אינפורמציה אבל עדיין לא קיבלתי, איפה זה היה בדיוק.

אורי מקלב: אבל אנחנו יודעים שהצומת הזה עבר ממש, ממש עכשיו, בשבועות האחרונים, שינוי דרמטי.

אורי מקלב: בכלל, עיריית ירושלים ומשרד התחבורה השקיעו שם 17 מיליון בכל הכביש הזה, בכל הציר הזה: קודם כול נת"צ, שזה לוקח את עיקר התקציב.

אורי מקלב: אם נת"צ מוסיף בטיחות בדרכים או לא, אני לא יודע.

אורי מקלב: נת"צ מוסיף, נקרא לזה, זרימה של תנועה יותר טובה, על חשבון התחבורה הפרטית, לטובת הנסיעה המשותפת.

אורי מקלב: אם זה בטוח יותר, נת"צ בכביש ההוא, אני לא יודע, אבל זאת המגמה – היום רוצים לתת לתחבורה הציבורית עדיפות.

אורי מקלב: אבל בצומת הזה ספציפית נעשו חמישה דברים, חמש פעולות נעשו בכביש הזה: דבר ראשון זה שדה הראייה – עקרו את העצים, תלשו צמחייה, הורידו שלטים וגם עמודים עקרו כדי לתת שדה ראייה הרבה יותר רחב.

אורי מקלב: את העיקול, חבר הכנסת מלכיאלי, צמצמו, דהיינו, נתנו עיקול רחב ולא עיקול צר.

אורי מקלב: ראו שעיקר התאונות היו בעיקול הצר, שאז שדה הראייה היה קצר יותר.

אורי מקלב: מ-250 מטר, 300 מטר שאדם נוסעת במהירות של 90-80 קמ"ש, מהירות התגובה שלו הרבה יותר קטנה ממה שאנחנו עכשיו הרחבנו את זה, שזה ל-450 מטר.

אורי מקלב: כמעט הכפלנו את זה, ודאי ב-60%-50%.

אורי מקלב: זה מאוד דרמטי, השינוי, לגבי מהירות התגובה ומניעת תאונות דרכים.

אורי מקלב: אני אקצר: מרכז הבעיה שגילו, שהוצפה, וזאת הבעיה המרכזית שמסרו הגורמים מקצועיים, זה שאנשים שהגיעו במהירות גבוהה חשבו לחטוף את הרמזור ולהספיק אותו, אלה שבאו מהכיוון השני נכנסו, וזה גרם לתאונות.

אורי מקלב: זה היה המאפיין של רוב תאונות הדרכים.

אורי מקלב: אז עשינו מעקות בטיחות במקום אבני שפה.

אורי מקלב: זה נותן הרגשה, לדעת המומחים, שמעקה הבטיחות מלווה אותך.

אורי מקלב: אתה פחות מתחכך, אתה שומר מרחק ממעקה הבטיחות של מטר, מטר וחצי, בשונה מאבני שפה, שאתה מרשה לעצמך להתקרב אליהן, בגלל שהן לא גורם מרתיע.

אורי מקלב: הדבר האחרון שעשו זה צמצום מרחב הצומת.

אורי מקלב: צומת רחב וגדול הוא נותן, זאת אומרת מסיע אותך, מוביל אותך למהירות גבוהה, לחוסר תשומת לב.

אורי מקלב: מקום שנהיה צר – צמצום.

אורי מקלב: הצמצום היה באופן מהותי.

אורי מקלב: גם כשמדובר על ארבעה-חמישה מטרים צמצום, זה משפיע, לדעת המומחים.

אורי מקלב: הייתי אומר לך שעד עכשיו, עד היום, מאז לא קרה שום דבר.

אורי מקלב: בדבר אחד – אני אסיים – היה לנו ויכוח.

אורי מקלב: הורידו את המהירות ל-50 קמ"ש.

אורי מקלב: אני מתכוון לפעול להגעלות אותה.

אורי מקלב: אני חושב שעצם ה-50 קמ"ש בכביש כזה הוא עצמו מפגע.

אורי מקלב: אנשים מאיטים בגלל המצלמה.

אורי מקלב: התברר שהמצלמה שהעמידו – הדבר הזה היה צריך להיות כבר לפני חמש שנים, כבר לפני ארבע שנים.

אורי מקלב: מה עשו במשך ארבע השנים האחרונות?

אורי מקלב: שום דבר לא נעשה.

אורי מקלב: רק עכשיו.

אורי מקלב: דבר אחד עשו – במהירות.

אורי מקלב: אתם יודעים מה?

אורי מקלב: פעולה אחת – מצלמת מהירות; זה הדבר הראשון עשו.

אורי מקלב: התברר שזו המצלמה המכניסה – – –

מיכאל מלכיאלי: הכי פעילה בירושלים.

אורי מקלב: לא, בארץ.

אורי מקלב: המצלמה שמכניסה – שנרשמו בה הכי הרבה דוחות מהירות מכל מצלמה בארץ, בגלל שלא נתנו לה – אמרו שאם המהירות הייתה 70, על 73-72 היה כבר דוח, לדוגמה.

אורי מקלב: אבל זאת הייתה פעולה אחת שאסור לעשות אותה כפעולה משלימה וכפעולה מתכללת.

אורי מקלב: אני מאוד מקווה שאני לא אצטרך לעמוד פה עוד פעם בשאילתה כזאת.

אורי מקלב: אני עמדתי מהצד השני הרבה הרבה שנים.

אורי מקלב: אני שמח להגיד שנעשו שם שינויים.

אורי מקלב: אני מאוד מקווה שאני רק אוכל לברך, שזאת תהיה דוגמה לשינוי, בסופו של דבר, אפילו אחרי הרבה זמן – שינוי אמיתי, בהשקעה מקצועית.

אורי מקלב: לקחו את מיטב המומחים לעשות את זה.

אורי מקלב: אולי בכלל זה יביא שינוי וצמצום בפגיעה בחיי אדם, וגם בפצועים.

אורי מקלב: אני חושב שאסור לדבר רק על הרוגים; גם פצועים.

אורי מקלב: מדובר על נתונים מאוד מאוד גבוהים שהיו בכביש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

אורי מקלב: נתונים מאוד גבוהים מחייבים אותנו לעשות דברים.

אורי מקלב: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה, תודה רבה לך, אדוני סגן השר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אוריאל בוסו, אתה ביקשת דעה נוספת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

אוריאל בוסו: גברתי היושבת-ראש, אדוני סגן השר, אדוני השר, האמת, כל פעולה שאנחנו עושים היא מבורכת, בטח בנושא הצלת חיים, כביש דמים, שאנחנו בוודאי יודעים ומכירים.

אוריאל בוסו: אבל דווקא בחרתי בהקשר כזה לעלות לדבר על משהו שחרה לי מאוד, ובזכות המחאה היום.

אוריאל בוסו: אנחנו נמצאים בראש חודש אב, ואנחנו יודעים שחודש אב הוא חודש של שנאת חינם, שבו נחרב בית המקדש.

אוריאל בוסו: בתאגיד השידור הציבורי כאן יש תוכנית, היהודים באים – עד כמה שהיהודים באים בתוכנית הזאת.

אוריאל בוסו: שודרה שם תוכנית סאטירה.

אוריאל בוסו: גם לסאטירה אני חושב שיש גבולות, וכשהם חורגים ופוגעים בזכויות כל אחד ואחד מעם ישראל – תאגיד שממומן ב-700 מיליון שקלים מכספי משלם המיסים, שבסופו של דבר לא רק שלא מייצג את כל חלקי העם אלא פוגע בחלקים נרחבים ביותר, אם לא ברוב העם.

אוריאל בוסו: ביזו שם את קודשי ישראל, את משה רבנו, את מרדכי היהודי, את בבא סאלי ועוד ועוד.

אוריאל בוסו: הגאון הרב זמיר כהן, יושב-ראש ארגון הידברות, עשה קריעה, כנדרש על פי ההלכה היהודית כששומעים ביזוי תלמידי חכמים.

אוריאל בוסו: ארגון הידברות הוציא סרטון בנושא הזה.

אוריאל בוסו: יש לנו ציווי בתורה, "ה' לא תקלל ונשיא בעמך לא תאר"; זוהי פשוט הלכה בתורה וחובת המחאה על כולם.

אוריאל בוסו: כנבחר הציבור בוודאי באתי להביע את מחאתי, מלבד נושא הוועדות, שגם נקדם הצעת חוק בשביל שתהיה לנו בקרה יותר על גוף ציבורי כזה.

אוריאל בוסו: הארגון הזה, התאגיד הזה – שתהיינה תוכניות מאוזנות, שהתאגיד יהיה מאוזן וישרת את כולם.

אוריאל בוסו: מלבד זאת ראוי שעם ישראל ידע שדעתנו ודעת נבחרי הציבור אינה נוחה מביזוי קודשי ישראל, מסורת ישראל ודת ישראל.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך, חבר הכנסת אוריאל בוסו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, אתה רוצה להעביר את זה לוועדה?

מיכאל מלכיאלי: פנים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אליי, אוקיי.

מיכאל מלכיאלי: חשבנו למדע, אבל היות שהם לא הצליחו, ננסה לפנים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני פחות עוסקת בתאונות דרכים בוועדה, אז אני לא יודעת אם זה כל כך מתאים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תחבורה בדרך כלל זה ועדת כלכלה.

מיכאל מלכיאלי: כלכלה, כלכלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בסדר גמור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נצביע על העברה לוועדת הכלכלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 1 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכלכלה נתקבלה.

מיכאל מלכיאלי: פה אחד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': פה אחד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זאת ההצבעה שלי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מוסיפה את השר, גם את סעיד אלחרומי – הוא ביקש להוסיף – אוריאל בוסו וחבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם כך זה יהיה חמישה, וההצעה תועבר לדיון בוועדת הכלכלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מליאת הכנסת תצא כעת – אה, יש לך הודעות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה, מזכירת הכנסת עם הודעות.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת אלכס קושניר והיבה יזבק בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: 300,000 חייבים חדשים בהוצאה לפועל, החייבים לא מקבלים תמיכה ושיקום ונדרשים לקחת הלוואות שעשויות למוטט אותם.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מליאת הכנסת תצא להפסקה כעת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

בשעה 18: << נושא >> מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת << נושא >>

אורנה ברביבאי: חברי הכנסת, אני מחדשת את הישיבה.

אורנה ברביבאי: מזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות היושבת-ראש, הינני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

אורנה ברביבאי: תודה לך.

אורנה ברביבאי: [מס' מ/1320; דברי הכנסת, חוב' י"ד, ישיבה 41; נספחות.

אורנה ברביבאי: ]

אורנה ברביבאי: הצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה), התש"ף

אורנה ברביבאי: –2020, לקריאה שנייה וקריאה שלישית, קיבלה פטור מחובת הנחה, בכפוף להנחה על שולחן הכנסת.

אורנה ברביבאי: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

אורנה ברביבאי: יעלה ויבוא.

יעקב אשר: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה), התש"ף–2020.

יעקב אשר: בשל הצורך של הממשלה להתמודד עם התפשטות נגיף הקורונה, מוצע לקבוע את המסגרת החוקית שתגדיר את הסמכויות שיוקנו לממשלה במהלך השנה הקרובה, התקופה הקרובה.

יעקב אשר: החוק יחליף שורה של הסדרים שנקבעו בתקנות שעת חירום של הממשלה ויעמוד בתוקף עד סוף יוני 2021.

אורנה ברביבאי: סליחה, רבותיי.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

יעקב אשר: הוא אף קובע מנגנון לתקופת הביניים, בין חקיקת חוק זה לבין מועד פקיעת התקש"חים, שיאפשר לבטל את תקנות שעת החירום בצורה מהירה ויעילה ברגע שהתקנות המקבילות מכוח חוק זה יאושרו.

יעקב אשר: החוק כולל שורה של סמכויות שיאפשרו לממשלה להכריז על מצב חירום בשל נגיף הקורונה.

יעקב אשר: בתקופת תוקפה של ההכרזה מוצע לתת לממשלה סמכויות נרחבות להתקין תקנות שיגבילו את הפעילות הציבורית והמשקית בתחומים רבים שייקבעו בחוק, למשל הגבלת פעילות במרחב הפרטי, הגבלה במרחב הציבורי, הגבלת פעילות במקומות עבודה ובבתי עסק, הגבלת אירועים, הגבלת פעילות מוסדות חינוך, הגבלת פעילות מסגרות רווחה והגבלות בתחום התחבורה הציבורית.

יעקב אשר: תוקפן של התקנות בין 14 ל-28 ימים, לפי סוג ההגבלות על הציבור, עם אפשרות הארכה.

יעקב אשר: אומר כבר עכשיו שהטענה שהחוק המוצע מונע פיקוח פרלמנטרי ומאפשר את עקיפת הכנסת אינה נכונה.

יעקב אשר: מדובר בהסדר ייחודי שנועד לאפשר פיקוח פרלמנטרי אבל גם, בו זמנית, לתת מענה מהיר במצב החירום שאנו נמצאים בו.

יעקב אשר: בכל מקרה, תמיד, בקרה פרלמנטרית – כשלפני אז לפני, במועדים שנקבעו, וגם מייד אחרי ותוך כדי.

יעקב אשר: במסגרת דיוני ועדת החוקה בהצעת החוק הוועדה ערכה שינויים משמעותיים מאוד בהצעת החוק הממשלתית כדי לוודא שהכנסת תשמור על הסמכויות שלה ותפקח על עבודת הממשלה וכדי לאזן בצורה הטובה ביותר האפשרית בין הצורך במתן מענה למגפת הקורונה ובין הצורך להגן על זכויות של אזרחי מדינת ישראל.

יעקב אשר: אנחנו נמצאים בעצם בעת מלחמה.

יעקב אשר: זה זמן של מלחמה, והחוק הזה הוא חוק שנותן את המסגרת, הוא חוק-היסוד של הקורונה, נקרא לו, ובתוכו הוא מעגן את החלק היותר-דינמי של ההחלטות שאמורות להגיע דרך הממשלה ושייעשו בדרכים שדיברנו עליהן.

יעקב אשר: בכל הנוגע לפיקוח הפרלמנטרי הוועדה עשתה שני שינויים משמעותיים ממה שהיה בהצעת הממשלה: האחד – בכל הנוגע להכרזה על מצב חירום.

יעקב אשר: כל הארכה של מצב חירום תובא חמישה ימים מראש לאישור ועדת החוקה, ואם הוועדה לא תכריע בעניין עובר האישור למליאת הכנסת.

יעקב אשר: השני – בכל הנוגע לאישור התקנות.

יעקב אשר: בניגוד להצעת החוק, שלפיה אישור לתקנות של הממשלה ניתן תמיד על פי הצעת הממשלה בדיעבד, בעקבות דיוני הוועדה נקבע כי במצב רגיל יהיו לוועדה 24 שעות לפני פרסום התקנות ברשומות וכניסתן לתוקף לאשר או לא לאשר את התקנות, ורק אם לא התקבלה החלטה בעניין ייכנסו התקנות לתוקף, והוועדה תוכל לדון בהן בדיעבד.

יעקב אשר: רק אם הוועדה לא מקבלת החלטה בעניין בתוך שבעה עד 14 ימים, האישור של התקנות עובר למליאת הכנסת.

יעקב אשר: רק במצבים דחופים תוכל הממשלה לעקוף את הצורך בהמתנה של 24 שעות.

יעקב אשר: חייבנו את הממשלה ליצור נוהל להתמודדות ומתן לסיוע לאזורים שיש בהם רמת תחלואה גבוהה ושעלולים להפוך לאזורים מוגבלים כדי למנוע מהם להגיע למצב הזה.

יעקב אשר: הדגשנו וחיזקנו בוועדה את ההגנה הניתנת לתפילות, הפגנות וטקסים דתיים, כך שיהיה ברור שגם אם ניתן לקבוע להם תנאים, לא ניתן למנוע אותם.

יעקב אשר: בוועדה נקבעה אפשרות להתקין את התקנות באמצעות ועדות שרים, קבינט הקורונה, למשל, אבל עמדנו על כך שיהיה הרכב מינימלי לוועדה מסוג זה ושבכל מקרה שר אחד לא יוכל להתקין תקנות.

יעקב אשר: בשל החשיבות שהוועדה ייחסה לכך שההחלטות בנושאי הקורונה יתקבלו בשקיפות כלפי הציבור ועל בסיס נתונים מקצועיים בדוקים, חייבנו את הממשלה להניח לפני הכנסת את התשתית העובדתית ששימשה בסיס להחלטתה, וכן לבסס את ההכרזה על מצב חירום על חוות דעת מקצועית.

יעקב אשר: פה הייתה סוגיה מאוד קשה, כי אחת הבעיות שאנחנו נתקלים בהן לאורך כל הדרך זה נתונים – אין נתונים מסודרים, אין נתונים מדויקים; יכול להיות שהם באמת לא קיימים, לצערנו הרב.

יעקב אשר: זה לא טוב וזה אפילו רע מאוד, וגם אם יש נתונים, כשאנחנו קצת מתעמקים בהם רואים שבכלל לא ברור שהנתונים האלה משקפים את מה שקורה.

יעקב אשר: לכן, אנחנו ביקשנו וחייבנו את הממשלה להביא תשתית עובדתית ששימשה את הממשלה לבסס את החלטתה, וכן חוות דעת מקצועית – לא חוות דעת מדינית אלא מקצועית ממש, לצורך אותו עניין.

יעקב אשר: הוועדה חייבה את הממשלה להנגיש בצורה מרוכזת וברורה את כל ההגבלות שמוטלות על הציבור, ובכלל זה הקנסות שמוטלים עליו.

יעקב אשר: במהלך דיוני הוועדה, שהיו רבים, שעות על גבי שעות והרבה מאוד ישיבות, גם ישיבות עם הצוותים המקצועיים מאחורי הקלעים של הוועדה, מה שנקרא, והרבה מאוד ישיבות – במהלך דיוני הוועדה נוסף הסדר מפורט שמקים מינהלת לאכיפה שתכוון ותנחה את השוטרים והפקחים שאוכפים ונותנים קנסות מכוח החוק כך שהאכיפה תהיה אחידה ושוויונית.

יעקב אשר: נושא המינהלת – אנחנו רוצים להרחיב את הדבר יותר, ואנחנו נעשה את זה; זה דבר שלא ציינתי, גברתי היושבת בראש.

יעקב אשר: בכוונתנו בשבועות הקרובים מאוד להוסיף עוד שני חוקים שחוקקה כאן הכנסת בחודש האחרון על ידי הוועדה, ועדת החוקה, שהחליפו את התקש"חים שדיברו על נושא הסגרים ונושא המלוניות ובידוד.

יעקב אשר: הם אמורים להיכנס לתוך חוק המסגרת, ובהזדמנות הזאת, כשהם ייכנסו לתוך חוק המסגרת, אנחנו ננצל את הזמן כדי לערוך עוד כמה תיקונים שנצטרך ודברים שנוכל להפיק מהם לקח בשבועות הקרובים, מכניסת החוק לתוקפו.

יעקב אשר: אחד הדברים שדיברנו עליהם היה מינהלת לאכיפה, שהיסוד שלה הוא שיהיה שוויון, שההדרכה תהיה של משטרת ישראל, שהיא תדריך את הפקחים של הרשויות המקומיות.

יעקב אשר: רצינו להרחיב בעניין, אבל בסופו של דבר קבענו את עצם הלוז של המינהלת, ואנחנו נרחיב אותה, כפי שאמרתי, בתיקון לחוק שיגיע בשבועות הקרובים.

יעקב אשר: הוועדה עמדה על כך שתתרחב משמעותית הרשימה של מוסדות רווחה וחינוך שהממשלה תהיה חייבת לשקול להשאיר אותם פתוחים.

יעקב אשר: נקבע בדיוני הוועדה שלא יהיה כל רישום פלילי על קנס שהוטל מכוח תקנות הקורונה.

יעקב אשר: בדיוני הוועדה סוכם על יצירת מדרג לעניין הקנסות באזור מוגבל שיבחין בין עסקים גדולים לעסקים קטנים, וכן שינויים רבים נוספים.

יעקב אשר: בסוף, אזכיר כי חוק זה הוא בעיקר חוק מסגרת, בסופו של דבר.

יעקב אשר: המבחן של החוק הזה יבוא כאשר יגיעו התקנות לאישור הכנסת.

יעקב אשר: באותם דיונים, חובה על ועדות הכנסת הרלוונטיות להעמיק בפרטים הקטנים שייכללו בתקנות ושתהיה להם השפעה על הציבור ועל אמון הציבור בממשלה.

יעקב אשר: על ועדות הכנסת תהיה גם חובה נוספת, מאחר שאנחנו נמצאים במצב דינמי של מלחמה – זו מלחמה; זה בלי טילים, לא רואים את המטוסים, לא פותחים את האזעקות, אבל אנחנו במלחמה שקטה – החובה שלנו בוועדות שיטפלו באותן תקנות תהיה לעשות דיונים מעמיקים, אבל לעשות אותם מהירים ככל האפשר, כדי שלא יתקעו את המערכת, שגם ככה לא קל לה והיא מתקשה מאוד, לצערנו הרב.

יעקב אשר: אני מקווה שגם בזה יהיה שיפור, ואנחנו נעשה מה שאנחנו יכולים בשביל שיהיה השיפור.

יעקב אשר: להצעת החוק הוגשו הסתייגויות.

יעקב אשר: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעות החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח שהכינה הוועדה.

יעקב אשר: בדברי הסיכום שלי אני ארחיב יותר – – –

אורנה ברביבאי: ולדחות את ההסתייגויות.

יעקב אשר: ולדחות את ההסתייגויות.

יעקב אשר: בדברי הסיכום שלי אני ארחיב נקודות רבות יותר.

יעקב אשר: תודה רבה, גברתי.

אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים לדוברים להתייחסות לחוק.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת יואב סגלוביץ', בבקשה.

אורנה ברביבאי: שלום, אדוני.

אורנה ברביבאי: עשר דקות לרשותך.

יואב סגלוביץ': שלום, גברתי היושבת-ראש.

יואב סגלוביץ': חבריי חברי הכנסת, חוק הסמכויות, חוק הקורונה הגדול שהגישה ממשלת הקורונה – שהיום גם יושבת על כרעיים, לא בגלל האופוזיציה אלא בגלל הקואליציה, בגלל שיש בה מלכתחילה וירוס קשה.

יואב סגלוביץ': את חוסר האמון שהציבור אומר לממשלה הזאת בפניה, חבריה אומרים אחד לשני.

יואב סגלוביץ': רק היום פה, במליאה – נאום חוצב להבות של השר המקשר בין הממשלה לכנסת, שאין קשר בינו לבין התנהגות שצריכה להיות התנהגותו של שר.

יואב סגלוביץ': מה הוא עושה כאן?

יואב סגלוביץ': זה נכון, הוא זורק גם לי כמה מילים על הדרך, כי הוא רגיל, אבל חוץ מזה הוא התעסק עם כחול לבן.

יואב סגלוביץ': טוב שהייתי באולם והסטתי אותו קצת ממה שהוא רצה לומר.

יואב סגלוביץ': אבל היום הממשלה הזאת מגישה את חוק הקורונה הגדול – חוק גרוע, חוק מצ'וקמק, חוק שלא חשבו עליו כל כך.

יואב סגלוביץ': אתה יודע מה, אדוני יושב-ראש ועדת החוקה?

יואב סגלוביץ': יש משהו אפילו קצת מחויך; עצוב, אבל קצת מחויך.

יואב סגלוביץ': אני אקריא לכם סעיף שאני חושב שנחקק הרבה בזכותה של קארין אלהרר ובזכותי, סעיף 47: בתקופת הפגרה של הכנסת – הגבלה על קיום ישיבה של הכנסת לפי תקנון הכנסת שחל על עניין תקופת הפגרה לא תחול על דיון בהכרזה לפי סעיף 2, תקנות לפי 4 והכרזה על אזור מוגבל לפי סעיף 13.

יואב סגלוביץ': אתמול בלילה, בערב, שאלנו את השאלה את מגישי החוק, את הממשלה: חשבתם על אופציה כזאת?

יואב סגלוביץ': ואללה, לא חשבו.

יואב סגלוביץ': התחלנו להתעניין מה קורה במצב המשפטי והחוקתי הזה, ובאמת יש בעיה.

יואב סגלוביץ': מי שיכול לכנס את הכנסת זה רק הממשלה, יושב-ראש הכנסת; אין כנסת ואין נעליים.

יואב סגלוביץ': אז כל הסיפורים שמספרים פה על חשיבה עמוקה, התלבטות וכו' – קרה אתמול בערב, יעקב.

יואב סגלוביץ': אתמול בערב.

יואב סגלוביץ': עכשיו, זה קרה – מדוע אני אומר "הומוריסטי"?

יעקב אשר: – – –

יואב סגלוביץ': רגע, אני אגיד לך מדוע אני אומר הומוריסטי – כי מזל שיש את הסעיף הזה, יעקב.

יואב סגלוביץ': לפי מה שקורה פה עכשיו, אולי, לצערי, יצטרכו להשתמש בו.

יעקב אשר: – – –

יואב סגלוביץ': אבל זה מעיד, זה פרצופה של הממשלה ופרצופו של החוק הזה.

יואב סגלוביץ': ואני אגיד לך מדוע זה פרצופו של החוק הזה:

יואב סגלוביץ': כי לב-ליבו של החוק הזה הוא באמת כיצד יתנהל המאבק במגפה.

יואב סגלוביץ': כלומר, לקחו את כל התקלות האפשרויות שעד עכשיו עשתה הממשלה, לקחו אותן ובמקום להפיק לקחים עיגנו אותם.

יואב סגלוביץ': למה?

יואב סגלוביץ': ככה.

יואב סגלוביץ': למה?

יואב סגלוביץ': כי ככה זה כל הזמן.

יואב סגלוביץ': למה?

יואב סגלוביץ': כי ככה זה חוזר על עצמו.

יואב סגלוביץ': למה?

יואב סגלוביץ': כי ככה רוצה ראש הממשלה – הוא קם בבוקר הפוך ואמר: ככה אני רוצה.

יואב סגלוביץ': ואנחנו, הלילה – דרך אגב, אני רק אזכיר למי שלא יודע שהיום גם יושב-ראש הכנסת, באמצעות ועדת הכנסת, הפעיל את סעיף 98.

יואב סגלוביץ': מתי מפעילים את סעיף 98ף שהמשמעות שלו היא הגבלת הדיון על החוק?

יואב סגלוביץ': הדיון הזה בחוק והנאומים שלנו יהיו שלוש שעות.

יואב סגלוביץ': למה?

יואב סגלוביץ': אין סיבה אמיתית.

יואב סגלוביץ': זה אחד החוקים הכי משמעותיים בחברה הדמוקרטית בתקופה הזאת, שישפיעו על כל אזרח במדינת ישראל, אבל הם לקחו את זה למצב החריג.

יואב סגלוביץ': זה אירוע חריג שבו הכנסת לא תוכל לדון.

יואב סגלוביץ': למה?

יואב סגלוביץ': ככה, כי רוצים לעשו את זה מהר מהר.

יואב סגלוביץ': למה היום זה צריך להיות ולא בשבוע הבא, יעקב?

יואב סגלוביץ': אין שום דבר שאמור לקרות בסוף השבוע שהממשלה הזאת לא יכולה להפעיל בסמכות שיש לה עד כאן.

יואב סגלוביץ': למה?

יואב סגלוביץ': כי החוק הזה אמור להיכנס לתוקף לא עכשיו, לא מחר; יש לו תאריך – אוגוסט.

יואב סגלוביץ': אז מה קרה?

יואב סגלוביץ': מה שקרה הוא תפיסת העולם שאומרת: כך אני רוצה.

יואב סגלוביץ': כך אני רוצה וכך יהיה.

יואב סגלוביץ': זו תפיסת העולם שהביאה אותנו לפה; זו תפיסת העולם של יריב לוין, של יושב-ראש הכנסת, שאישר להפעיל פה את סעיף 98.

יואב סגלוביץ': זה הסיפור.

יואב סגלוביץ': ככה.

יואב סגלוביץ': ממשלת ככה.

יואב סגלוביץ': ממשלת ככה, כי ככה אנחנו רוצים, כי אנחנו חזקים.

יואב סגלוביץ': אבל אתה לא באמת חזק כשאתה מפורר מבפנים, כשלא מפרגנים אחד לשני; כשאנשים מסיעתך, יעקב, עומדים פה וצועקים ליושב-ראש כחול לבן: אתה לא תהיה ראש ממשלה, והשני אומר לו: אתה מוליך אותי בכחש, והשלישי אומר אחרת.

יואב סגלוביץ': הבעיות הכי פחותות שיש לכם זה איתי, כי אני יושב במשך שבוע וחצי יחד עם חבריי חברי הכנסת, ומי שבעיקר נמצא שם זה חברי האופוזיציה, רוב הזמן.

יואב סגלוביץ': דרך אגב, הם גם נמצאים פה עכשיו, במליאה – קארין אלהרר, אוסאמה סעדי, אלי אבידר.

יואב סגלוביץ': כמובן, מצטרפים מדי פעם אנשים, וגם מצטרפים החבר'ה שמקבלים את ההנחיה להרים את הידיים – להרים ולהוריד, להרים ולהוריד.

יואב סגלוביץ': חבל שהם לא חותרים במשוטים באליפות העולם בחתירה במשוטים.

יואב סגלוביץ': יודעים לחתור בקואליציה.

יואב סגלוביץ': לנהל לא, לחתור יודעים – לא למגע, לא לתכלית ראויה; להרים להוריד, להרים להוריד, להרים להוריד.

יואב סגלוביץ': פני החוק הזה כפני הממשלה, כי היום החוק הזה אומר – והוא מנציח את התקלה המתמשכת – שהממשלה תחוקק.

יואב סגלוביץ': הממשלה הולכת לחוקק תקנות; בתוך 24 שעות ועדה כזאת או אחרת יכולה לאשר או לבטל, אבל בתוך 24 שעות בכל מקרה החוק נכנס לתוקף.

יואב סגלוביץ': אבל אנחנו הרי לא נתכנס תוך 24 שעות, כנראה, ונעשה את ההתכנסות שלנו בוועדות השונות בכנסת בשביל לעשות את הפיקוח הפרלמנטרי אחרי יום, יומיים, שלושה, ארבעה.

יואב סגלוביץ': התושבים יתארגנו, התקנות יצאו, החוקים עברו – ויכול להיות שגם ישתנו.

יואב סגלוביץ': דרך אגב, זה לא דמיון.

יואב סגלוביץ': זה קרה בשבוע שעבר ולפני שבועיים בוועדת הקורונה.

יואב סגלוביץ': דרך אגב, אם אני לא טועה – פשוט הייתי היום מרוכז בוועדה אצלך – אני חושב שבתי הספר של החופש הגדול עדיין פתוחים, במסעדות ניתן לאכול, אפשר להסתובב בערים ובחופי הים אפשר להשתזף וגם לשחק מטקות.

יואב סגלוביץ': אפשר הכול לעשות שם על פי התו הסגול, אבל הממשלה אמרה שהיא הולכת לעשות את זה.

יואב סגלוביץ': במודל הזה אנחנו הולכים לחיות, במודל הצ'יקמוק הזה, במודל הזה שהממשלה מחליטה, ומישהו מבטל.

יואב סגלוביץ': ומה יעשו אחר כך?

יואב סגלוביץ': אני אגיד לכם מה הוא יעשה – מה שתמיד עושה בנימין נתניהו.

יואב סגלוביץ': הוא יגיד: זה לא אני, הכנסת אשמה.

יואב סגלוביץ': עכשיו לבית המשפט העליון יש שקט תקופה מסוימת.

יואב סגלוביץ': עכשיו יש אשם חדש – הכנסת.

יואב סגלוביץ': הכנסת מפריעה לנהל את המשבר.

יואב סגלוביץ': מי שמפריע לנהל את המשבר הזה זה ממשלה של 36 שרים מיותרים, מבולבלים, שרבים ביניהם כל הזמן, עם חוסר אמון טוטלי של האזרחים, ואנחנו מביאים את החוק הזה ואומרים: פאר היצירה.

יואב סגלוביץ': אני אמרתי בוועדה ואני אומר גם כאן:

יואב סגלוביץ': החוק הזה איננו חוק טוב לממשלה ובעיקר לא טוב לאזרחים.

יואב סגלוביץ': החוק הזה יגרום לממשלה לתת החלטות מטופשות שיצטרכו לחזור מהן, כי הכנסת היא המקום שבודק ומפקח, והיא תמשיך לבדוק ולפקח, והיא כיכר העיר שבה מקיימים דיונים לא ב-24:00 ו-01:00 אלא שואלים שאלות ושואלים נתונים.

יואב סגלוביץ': הכנסת לא היה מגיעה למצב כמו שהגיעו בממשלה, שהודיעו לעם ישראל שנוסעים באוטובוסים מתאריך מסוים בלי מיזוג אוויר ועם חלונות פתוחים.

יואב סגלוביץ': לא להאמין – בממשלת ישראל ישבו השרים והתייעצו ביניהם וקיבלו החלטה: כן, כן, כן, אנחנו נמשיך לנסוע באוטובוסים בעוצמה ובעזוז, אבל עם חלונות פתוחים.

יואב סגלוביץ': רק לא בדקו דבר קטן: אי-אפשר לפתוח חלונות.

יואב סגלוביץ': זאת הממשלה שהחליטה.

יואב סגלוביץ': זה טיב החלטותיה וזה פרצופה.

יואב סגלוביץ': ישבו 36 אנשים – אולי פחות, אולי יותר; יחד עם היועצים זה יותר – והעלו את המחשבה המטופשת הזאת ודיברו עליה ודבררו אותה והוציאו הודעות דוברות והתראיינו עליה, אבל הסתבר אז שאי-אפשר להוריד את החלון.

יואב סגלוביץ': אותו דבר יהיה כאן, עם החוק הזה.

יואב סגלוביץ': עכשיו, לא רק שזה הסיפור, יש סיפור הרבה יותר גדול: הפריטו גם את סמכויות האכיפה.

יואב סגלוביץ': פקחים עירוניים ועובדים כאלה ואחרים קיבלו סמכויות לתת גם קנסות לאנשים, לבקש מהם תעודת זהות: אדוני, בוא הנה, בוא הנה, בוא הנה – דבר שלא היה להם לפני זה, והם ייתנו והם יעשו את הדברים האלה כי הפרטתם גם את סמכויות האכיפה.

יואב סגלוביץ': ואתם יודעים מה?

יואב סגלוביץ': גם התקנות שהממשלה תתקן, שהמשמעויות שלהן זה עבירות פליליות וקנס מינהלי בצידן, נניח מתקנים אותן מחר בבוקר, והכנסת, הוועדה הנוגעת בדבר, מחליטה לבטל – מה נעשה עם הקנסות שהיו והעוולות שגרמנו?

יואב סגלוביץ': מה נעשה?

יואב סגלוביץ': אני אגיד לך מה נעשה – כתוב בחוק, חוק חכם בצורה בלתי רגילה: נחזיר את הכסף.

יואב סגלוביץ': תגידו, השתגעתם לגמרי?

יואב סגלוביץ': מעולם לא ראיתי חוק מטופש כל כך שכל כך הרבה אנשים חכמים ישבו עליו.

יואב סגלוביץ': באמת, ישבו עליו אנשים חכמים: משרד המשפטים ומשרד הבריאות וחברי כנסת וכולם.

יואב סגלוביץ': איך יכול להיות שיצא חוק כל כך גרוע עם אנשים כל כך טובים?

יואב סגלוביץ': אני אגיד לך למה – כי קיבלו הנחיה.

יואב סגלוביץ': ההנחיה הייתה: ככה תעשו.

יואב סגלוביץ': כך אני רוצה.

יואב סגלוביץ': כך יהיה.

יואב סגלוביץ': למה?

יואב סגלוביץ': כי אני החלטתי.

יואב סגלוביץ': ישבנו בוועדה אתמול, ואת כל מה שאני אומר לכם עכשיו אני לא אומר בתור איש אופוזיציה.

יואב סגלוביץ': ישבו חברי קואליציה והנהנו בראשם.

יואב סגלוביץ': הבעיה לא הייתה עם ראשם, היא הייתה עם ידם.

יואב סגלוביץ': הם הצביעו בעד החוק הגרוע הזה, שגורם נזק אדיר למדינת ישראל.

יואב סגלוביץ': הוא חוק לא מידתי.

יואב סגלוביץ': הוא חוק שפוגע לא במעמד הכנסת – בתפקיד של הכנסת להיות זרוע מפקחת.

יואב סגלוביץ': ואנחנו נמשיך להיות זרוע מפקחת, רק שכשאנחנו נפקח אתם תגידו שאנחנו גם לא בסדר, והממשלה תגיד שאי-אפשר לעבוד ככה, והכנסת מפריעה לה, ואי-אפשר לעבוד ככה, ותספר את הסיפורים הרגילים שאנחנו רואים במסיבות העיתונאים.

יואב סגלוביץ': הממשלה הרעה הזאת מובלת על ידי ראש הממשלה הגרוע שהיה בתולדות מדינת ישראל, והגיע הזמן פשוט שילך הביתה.

יואב סגלוביץ': נטפל בנגיף הקורונה, קואליציה ואופוזיציה, נרד מהטירוף הזה, נפסיק את הטירוף הגדול הזה.

יואב סגלוביץ': פשוט די.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לך, חבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אורנה ברביבאי: ערב טוב.

אורנה ברביבאי: עשר דקות, בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושבת-ראש, כבוד השר, אהלן וסהלן, חבריי חברי הכנסת, כבוד יושב-ראש הוועדה.

יעקב אשר: אהלן וסהלן.

אוסאמה סעדי: תראו, לפני שאני אדבר על החוק הזה אני רוצה לנצל את העובדה שכבוד שר התיירות נמצא כאן.

אוסאמה סעדי: הרי הוא התפטר בנורבגי, אז הוא לא חבר כנסת, אז הוא ככה מדי פעם – –

אסף זמיר: התגעגענו.

אוסאמה סעדי: גם אנחנו.

אוסאמה סעדי: – – הוא מגיע – כי הוא תורן היום, אני מניח.

אוסאמה סעדי: ננצל את ההזדמנות הזאת.

אוסאמה סעדי: אנחנו נפגשנו איתו – הייתה פגישת עבודה מצוינת במשרד שלך עם כל הרשימה המשותפת.

אוסאמה סעדי: אחרי זה היה ביקור שלו בעיר נצרת, בא-נאצרה, והוא נפגש עם ראש העירייה עלי סלאם ועם חברים שלי מהמשותפת.

אוסאמה סעדי: היה דיון בשבוע שעבר בוועדת הפנים על עיריית נצרת ועל המצב הכספי שלה.

אוסאמה סעדי: אמרנו שהממשלה נחלצה לעזרת העיר אילת ואחרי זה נחלצה לעזרת העיר טבריה – ואין לנו שום בעיה, צריך לעזור – אבל דווקא כשהגיע העניין של נצרת, איך שאמר אותו פקיד עם אותה אמירה אומללה, גזענית: הכסף נגמר.

אוסאמה סעדי: יצא קצפו וקצפנו על ההתבטאות הזאת, אבל זה מעיד על המדיניות ועל היחס שהחברה הערבית מרגישה מהממשלה הזאת, שעד היום אין סיוע לעיר נצרת, שהיא עיר תיירותית והיא במצב כלכלי קשה מאוד.

אוסאמה סעדי: ראש העיר אפילו אמר:

אוסאמה סעדי: אם בתוך שבועיים אנחנו לא נקבל עזרה אני סוגר את העיר.

אוסאמה סעדי: אני מקווה – כבוד השר, אתה הבטחת להתערב ולסייע, ואנחנו מבינים עכשיו שאנחנו לקראת תקציב, אבל עכשיו פורסם שראש הממשלה החליט שאין תקציב והולכים לבחירות, אז אולי זה קשור לחוק הזה.

אוסאמה סעדי: יעקב אשר, תגיד לנו מה קורה.

אוסאמה סעדי: אלי, מה?

אסף זמיר: אוסאמה, אני רוצה להגיד שזה בלי קשר לתקציב.

אוסאמה סעדי: בדיוק.

אלי אבידר: דיבורים יש כמו חול ואין מה לאכול.

אוסאמה סעדי: אבל תמיד אומרים: (אומר בערבית: אין אש ללא עשן.

אוסאמה סעדי: )

אלי אבידר: (אומר בערבית: לא, חי אלוהים, יש.)

אוסאמה סעדי: אין עשן בלי אש.

אלי אבידר: – – –

אוסאמה סעדי: שמענו אותך, אדוני השר, שאתה בכל מקרה רוצה להביא חבילת סיוע לנצרת, ואנחנו מחכים וסומכים עליך שתעשה את זה.

אוסאמה סעדי: אבל לעניין החוק שלנו.

אוסאמה סעדי: תראו, אזרחי מדינת ישראל ששומעים אותנו, יהודים וערבים, אומרים: על מה הוויכוח?

אוסאמה סעדי: הרי יש התפשטות של נגיף, ואנחנו שומעים על עוד מספרים ועל עוד נדבקים ועל עוד חולים ועל עוד נפטרים, לצערנו.

אוסאמה סעדי: הנגיף הזה לא מבדיל בין יהודים לערבים ולא בין דתיים לחילונים, וצריך כמובן להיאבק ולתת אמצעים לממשלה להיאבק בנגיף הזה.

אוסאמה סעדי: אבל הבעיה בחוק הזה היא שהממשלה נוטלת ושוללת את הסמכויות מהכנסת ולוקחת לעצמה את הסמכות להכריז על מצב חירום, גברתי היושבת-ראש, לוקחת לעצמה להתקין תקנות, לוקחת לעצמה להגדיר עבירות פליליות, לוקחת לעצמה את הסמכות לקבוע עונשים.

אוסאמה סעדי: אז מה נשאר לנו?

אוסאמה סעדי: אולי אפשר לסגור את הכנסת ושהממשלה תעשה את הכול.

אוסאמה סעדי: לכן אני וחבריי באופוזיציה אמרנו שאכפת לנו ואנחנו יותר אחראים מכל אלה שבאים ומתייפייפים ואומרים שהם רוצים כלים.

אוסאמה סעדי: אפילו אחד מהם התבטא היום בוועדת הכנסת שבגללנו נהרגים אנשים.

אוסאמה סעדי: שומו שמיים.

אוסאמה סעדי: בגללנו נהרגים אנשים.

אוסאמה סעדי: אמרנו ואנחנו אומרים כאן:

אוסאמה סעדי: אנחנו היינו מוכנים לסיים את החוק הזה ב-24 שעות, נכון, יואב?

אוסאמה סעדי: אלי?

אוסאמה סעדי: נתנו הצעה.

אוסאמה סעדי: תביאו את החוק הזה וניתן לכם את הסמכויות לממשלה, אבל באישור הכנסת.

אוסאמה סעדי: זה מה שביקשנו – להוסיף רק את המשפט הזה: באישור הכנסת.

אוסאמה סעדי: אל תשחקו איתנו את המשחק הזה בדיעבד.

אוסאמה סעדי: עשו את כל ההצגה שכביכול הכניסו 24 שעות.

אוסאמה סעדי: אמרנו להם: זה צחוק מהעבודה, זאת עבודה בעיניים.

אוסאמה סעדי: שום ועדה לא תתכנס ותאשר את זה ב-24 שעות.

אוסאמה סעדי: אמרנו להם: תיקחו 48 שעות ואנחנו בתוך 48 שעות ניכנס ונדון ונחליט, וגם הרחקנו לכת, גברתי היושבת-ראש, כדי שכל האזרחים ידעו – אמרנו שאם יש מצבי קיצון ומצבים דחופים, שהממשלה חייבת להתקין תקנות שייכנסו לתוקף באופן מיידי, אין בעיה, שייכנסו, אבל תביאו את זה לוועדה לאישור בתוך 48 שעות.

אוסאמה סעדי: מה רע במה שהצענו כאופוזיציה?

אוסאמה סעדי: גם חלק מהקואליציה וחלק מהליכוד תקפו את החוק הזה בשצף-קצף יותר מאיתנו, בתקיפות יותר מאיתנו, והצביעו נגד החוק הזה, אבל יש איש אחד שרוצה את החוק הזה כפי שהוא, כי הוא רוצה את הסמכויות ורוצה להתקין את התקנות, ועל פיו יישק דבר.

אוסאמה סעדי: ואני שואל אתכם: הייתה תוכנית כלכלית של 6 מיליארד.

אוסאמה סעדי: אמרו שהכסף הזה ייכנס.

אוסאמה סעדי: כל האנשים שואלים אותי: איפה הכסף?

אוסאמה סעדי: מתי נכנס הכסף?

אוסאמה סעדי: עוד מעט יש לנו חג הקורבן.

אוסאמה סעדי: שואלים אותנו: איפה הכסף?

אוסאמה סעדי: מה קרה עם זה?

אוסאמה סעדי: זה לא חשוב פתאום?

אוסאמה סעדי: זה לא חשוב?

אוסאמה סעדי: לא מביאים את זה אפילו לכנסת, לא הציעו את החוק הזה, שכחו מזה.

אוסאמה סעדי: החוק הזה, מתן סמכויות לראש הממשלה, הוא הכי חשוב עכשיו, זה מה שאכפת לראש הממשלה.

אוסאמה סעדי: הוא רוצה סמכויות, וראינו שכל ההחלטות שלו בשבוע האחרון הן הראיה החותכת שאין לסמוך על שיקול הדעת שלו, ולכן אנחנו נצביע נגד החוק הזה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לך, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, בבקשה.

אורנה ברביבאי: עשר דקות, בבקשה.

ניצן הורוביץ: תודה, גברתי היושבת-ראש.

ניצן הורוביץ: חבריי חברי הכנסת, היה היום רגע שמח במליאה, רגע טוב, ואני אישית שמח עליו מאוד.

ניצן הורוביץ: לצערי, עכשיו זה רגע רע.

ניצן הורוביץ: זה רגע רע כי החוק הזה בעצם לא נחוץ בכלל, וכשאתה שם בצד אחד על כף המאזניים את הצורך בחוק, שכמעט לא קיים, ומן הצד השני את הפגיעה שלו, אתה רואה איזה פער עצום יש כאן.

ניצן הורוביץ: למה לא צריך את החוק הזה?

ניצן הורוביץ: משום שאנחנו בשגרת קורונה.

ניצן הורוביץ: אנחנו ממילא בסוג של מצב חירום מתמשך, ואין פה שום דבר פתאומי, בומבה כזאת, איזה פצצה שנופלת, איזה פלישה פתאומית שמחייבת לתת לממשלה את הסמכות להתקין כאלה תקנות חירום דרקוניות באופן מיידי ממש – מיידי ומייד כשהן נכנסות לתוקף.

ניצן הורוביץ: מה יקרה?

ניצן הורוביץ: פתאום הנגיף ישנה צורה מהיום עד מחר בבוקר?

ניצן הורוביץ: אנחנו כבר ארבעה חודשים וחצי בתוך הזיפת הזה של הקורונה.

ניצן הורוביץ: אנחנו עברנו גל ראשון, עכשיו אנחנו בתוך הגל שני, יש את העלייה הזאת בנדבקים, הכול מונח לפנינו.

ניצן הורוביץ: מה בארבעה חודשים וחצי האלה מנע מהממשלה להתמודד בצורה ראויה עם המשבר הבריאותי ועם המשבר הכלכלי?

ניצן הורוביץ: מה?

ניצן הורוביץ: הייתה איזושהי סחבת?

ניצן הורוביץ: רק תראו את החוקים שהגיעו הנה בחודש-חודשיים האחרונים.

ניצן הורוביץ: ישבנו פה לילות, הקואליציה טרטרה אותנו: להעביר, להעביר עוד באותו לילה את חוק הקורונה הקטן.

ניצן הורוביץ: הכנסת בסך הכול – וזה לא חלילה שאני מתנצל – עבדה מהר וביעילות; אגב, יותר טוב מהממשלה, סליחה שאני אומר.

ניצן הורוביץ: סליחה שאני אומר.

ניצן הורוביץ: הוועדות בכנסת עובדות באופן נכון וענייני, גם אם לפעמים זה לא לרוחי, אבל עובדות.

ניצן הורוביץ: לעומת זאת הממשלה – בעיקר ראש הממשלה עסוק בעיקר באינטרסים האישיים שלו, וכשאני ראיתי בשבוע האחרון את מה שיצא מבלפור, את הבליל הזה של הציוצים, את הדברים שראש הממשלה עצמו הדהד אותם – איזה סיפורים, כל מיני תיאוריות קונספירציה הזויות; הלך, ארגן הפגנה מול הבית של ברק, כי אפשטיין, כי משהו, כי דגלים, וקסנר וכל מיני שטויות שהוא והסובבים אותו עסוקים בהם.

ניצן הורוביץ: ויש פה גם כמה חברי כנסת כאלה שכמו בובות על חוט – מישהו שם בבלפור נותן אות עם איזה ציוץ מופרע לחלוטין, ופה מייד קופצים עשרה וישר זזים כאן ועושים דיונים וכל מיני שטויות כאלה.

ניצן הורוביץ: בזה ראש הממשלה עסוק.

ניצן הורוביץ: הוא עסוק בזה באופן אובססיבי חודשים ארוכים – בהטבות מס, שיממנו לו את העדים, במנדלבליט, ואיך זה נקרא שם?

ניצן הורוביץ: פרטרידג' וכל השטויות האלה.

ניצן הורוביץ: באמת, אפשר להתפוצץ מהדבר הזה.

ניצן הורוביץ: במה הוא מתעסק?

ניצן הורוביץ: בהסתה על זה, וכמובן במשפט שלו.

ניצן הורוביץ: רק בזה.

ניצן הורוביץ: והוא צריך את הסמכויות האלה עכשיו בשביל מה?

ניצן הורוביץ: אני שואל אתכם: בשביל מה?

ניצן הורוביץ: אם הוא רצה לקבל איזושהי החלטה בקורונה על תקציבים, על מדיניות, על משהו, על מינוי, מישהו עצר אותו?

ניצן הורוביץ: מישהו מנע ממנו?

ניצן הורוביץ: הכנסת מנעה ממנו?

ניצן הורוביץ: הרי בכנסת יש לו רוב.

ניצן הורוביץ: מה שהוא רוצה – וצר לי, כי אני לא רוצה פה להדהד איזשהן תיאוריות קונספירציה, אני לא מהסוג הזה של ההזיות – שאגב, מקיפות את ראש הממשלה בצורה מעוררת דאגה – אבל אי-אפשר להימנע מן המסקנה שהוא זקוק לחוק הזה, שמרכז ביד שלו סמכות באמת חסרת תקדים, כדי להשתמש בה לרעה.

ניצן הורוביץ: אני אתן דוגמה: יש עכשיו גל של הפגנות.

ניצן הורוביץ: גל ההפגנות הזה, של אנשים שנשבר להם מהמצב, מלחיץ מאוד את ראש הממשלה ואת אנשיו.

ניצן הורוביץ: לפי החוק הזה אפשר להטיל למשל סגר על מרכז ירושלים, ואז כך, באופן כזה, למנוע את ההפגנה.

ניצן הורוביץ: מה, מישהו יכול להגיד לי שאני אומר דברים מנותקים מן המציאות?

ניצן הורוביץ: הרי למה צריך את הסמכויות המיידיות האלה?

ניצן הורוביץ: אתם יודעים, פקודת בריאות העם, ואחר כך כל החוקים של מדינת ישראל – אנחנו כבר 80 שנה, 80 שנה עם מערכת חקיקה ושלטון עוד מימי הנציב הבריטי שמאפשרת לרשויות המדינה לנקוט פעולה יעילה במקרה של מגפה.

ניצן הורוביץ: אנחנו עכשיו בנקודת זמן שהמגפה היא לא חדשה.

ניצן הורוביץ: אנחנו כבר מכירים אותה ומתמודדים איתה וסובלים ממנה וחיים איתה, לכן אנחנו גם מדברים לא על בום טראח אלא על שגרת קורונה.

ניצן הורוביץ: לכן, בשגרת קורונה אני שואל למה צריך את חוק הסמכויות המיוחדות, שמוציא מהכנסת את הסמכות הכי חשובה שלה כגוף הנבחר היחיד במדינת ישראל.

ניצן הורוביץ: אנחנו לא במשטר נשיאותי פה.

ניצן הורוביץ: הכנסת היא הגוף הנבחר היחיד חוץ מראשי הרשויות והמועצות המקומיות.

ניצן הורוביץ: למה להוציא מידיה את הדבר ולהעניק אותו לממשלה?

ניצן הורוביץ: מה שעבד 80 שנה, עוד לפני קום המדינה – אז לא הייתה דמוקרטיה, אבל מאז 48' – הממשלה רוצה להביא תקנות, רוצה להביא מצב חירום, היא מביאה והכנסת מאשרת.

ניצן הורוביץ: הרי לממשלה יש רוב בכנסת.

ניצן הורוביץ: בגלל זה יש ממשלה.

ניצן הורוביץ: פה הלכו והפכו: קודם הממשלה תכריז, זה ייכנס לתוקף, ואז הכנסת תדון בזה.

ניצן הורוביץ: למה הפכו?

ניצן הורוביץ: למה הפכו?

ניצן הורוביץ: למה פרק הזמן הזה?

ניצן הורוביץ: בשביל מה זה נחוץ?

ניצן הורוביץ: זה דבר שמבחינה דמוקרטית, מבחינה שלטונית, הוא בלתי נסבל.

ניצן הורוביץ: הוא בלתי נסבל.

ניצן הורוביץ: הכנסת היא הגוף הנבחר.

ניצן הורוביץ: הממשלה קמה מכוח הכנסת, ולממשלה בישראל ולראש ממשלה בישראל יש המון כוח וסמכויות.

ניצן הורוביץ: ראשי ממשלה בישראל, מבן-גוריון ועד הנוכחי, עשו הרבה מאוד דברים קשים, מסובכים.

ניצן הורוביץ: עשו.

ניצן הורוביץ: כך המדינה שלנו קמה ומתפתחת וצועדת הלאה.

ניצן הורוביץ: כל אותה עת הכנסת שמרה בידיה את הסמכות הזאת, הבסיסית, שהיא שנותנת את הגושפנקה, היא שמה את החותם.

ניצן הורוביץ: עכשיו הפכו את זה: נתנו את המפתח בידי הממשלה והשאירו לכנסת איזה סוג כזה של בדיעבד, לאחר מכן, לאחר מעשה.

ניצן הורוביץ: צר לי שזה קורה.

ניצן הורוביץ: אני לא מבין את הצורך בזה.

ניצן הורוביץ: גם בדיוני הוועדה – אני חבר ועדת החוקה.

ניצן הורוביץ: ישבתי, הקשבתי.

ניצן הורוביץ: לא הבנתי למה עושים את העניין הזה.

ניצן הורוביץ: יש פה איזו אובססיה של ראש הממשלה גם, אגב, להעברת החוק הזה.

ניצן הורוביץ: בגלל זה אנחנו במין לוח זמנים מטורף.

ניצן הורוביץ: אני יודע שראש הממשלה בנימין נתניהו פנה לראשי הקואליציה פה, פנה לוועדת החוקה, נזף בהם: למה לא מהר מהר מהר את הסמכויות.

ניצן הורוביץ: מה קרה?

ניצן הורוביץ: בשביל זה ישבו ביום ראשון וביום חמישי, ועכשיו יושבים פה כל הלילה ומקיימים דיון כזה קדחתני, בהול – בגלל אובססיה של ראש הממשלה להחזיק בידו את הכוח הזה, וצר לי לומר: אני חושש – וכל הדברים מצביעים על זה – שהוא עלול להשתמש בו באופן רע ושלילי.

ניצן הורוביץ: וזאת הבעיה – שאם ראש הממשלה ישתמש בסמכויות האלה באופן פוגעני ורע ומזיק, לכנסת יהיה פחות כוח לעצור אותו.

ניצן הורוביץ: פחות כוח.

ניצן הורוביץ: עכשיו תראו, אני לא מנותק מהעולם.

ניצן הורוביץ: אני רואה מיהם חבריו של ראש הממשלה.

ניצן הורוביץ: אני רואה ממי הוא לומד את הדוגמאות האלה.

ניצן הורוביץ: אני רואה מה קורה במדינות מסוימות במזרח אירופה, בדרום אמריקה, בכל מיני מדינות באסיה.

ניצן הורוביץ: ידידיו הטובים ביותר של ראש הממשלה עושים בדיוק את אותו דבר: חוקים כאלה שמעבירים אליהם את הכוח מהפרלמנט.

ניצן הורוביץ: ואחר כך, מה הם עושים עם הכוח הזה – זהו כוח להשחית.

ניצן הורוביץ: אתם יודעים שדברים כאלה, שהם מתחילים – היום אנחנו אומרים: כן, אבל אם זה יהיה ככה אז נשנה.

ניצן הורוביץ: זה תהליך, וכשהוא מתחיל מאוד קשה אחר כך להחזיר את הגלגל לאחור, ולא כל דבר הוא הפיך.

ניצן הורוביץ: אני חושב שהיום – –

אורנה ברביבאי: סיכום, בבקשה.

ניצן הורוביץ: כן.

ניצן הורוביץ: – – בתאריך הזה, יולי 2020, אנחנו עומדים פה על איזשהו קו פרשת מים, איזשהו צומת דרמטי מאוד.

ניצן הורוביץ: אני חושש שמכאן והלאה אנחנו מידרדרים – אנחנו מידרדרים למצב בלתי דמוקרטי, אפילו ממש, מה שנקרא, על הנייר, כי חוק כזה הוא בלתי דמוקרטי.

ניצן הורוביץ: אני רק יכול לקוות ביום הזה – ואני אומר את זה בעצב – שלכנסת הזאת יהיה מספיק כוח ולעם הזה יהיה מספיק כוח לעצור את ראש הממשלה האובססיבי הזה, תאב הכוח, חסר המעצורים, שלא רואה אף אחד ממטר, כולל את אנשיו שלו, שלא עוצר באדום, ורק חושב על ההישרדות האישית שלו בכל מחיר.

ניצן הורוביץ: כל הכבוד למפגינים שעומדים ברחוב.

ניצן הורוביץ: כל הכבוד לחברי הכנסת שמתנגדים.

ניצן הורוביץ: אנחנו נמשיך במאבק הזה גם מחר וגם בימים הקרובים.

ניצן הורוביץ: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לך, חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת אלי אבידר, בבקשה.

אורנה ברביבאי: אין הנחות.

אורנה ברביבאי: עשר דקות בדיוק.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

אלי אבידר: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, כנסת נכבדה, שלמה המלך, עליו השלום, בנה את בית המקדש הראשון והעמיד בפתחו שני עמודי – אדוני יושב-ראש הוועדה, אני מברך אותך.

יעקב אשר: אני מכבד כל מי שהיה בוועדה.

אלי אבידר: הינה, אני מתחיל.

אלי אבידר: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, אדוני יושב-ראש הוועדה, כנסת נכבדה, שלמה המלך, עליו השלום, בנה את בית המקדש הראשון והעמיד בפתחו שני עמודי נחושת: יכין ובועז.

אלי אבידר: ביבי מלך ישראל גם הוא הקים את בית המקדש שלו, לשלטון אין-סופי, ובפתחו הוא העמיד שני עמודי נחושת משלו:

אלי אבידר: חוק הסמכת השב"כ וחוק הסמכויות, שמגיע היום להצבעה.

יעקב אשר: להבדיל, להבדיל.

אלי אבידר: כולם מכירים את תוכנת Waze, כולנו משתמשים בה, ואנחנו יודעים שאנחנו מזינים כתובת ונוסעים, אנחנו פונים ועושים טעות והיא מחזירה אותנו למסלול.

אלי אבידר: השאלה היא מה ביבי הזין בתוכנת הניווט שלו כמטרה מפרוץ המשבר הזה.

אלי אבידר: מהיום הראשון זה נראה שהמטרה שלו לא הייתה לפתור את הקורונה.

אלי אבידר: הוא עשה הכול להפך.

אלי אבידר: בתוכנת Waze של ביבי אין פתרון למשבר, אין דאגה לציבור, אין דאגה לכלכלה.

אלי אבידר: יש אך ורק סמכויות בלתי מוגבלות לנתניהו, המשך שלטונו ובריחה מבית המשפט.

אלי אבידר: מהיום הראשון להפעלת חוק השב"כ היה ברור שאין לו כוונה לפתור את הקורונה.

אלי אבידר: אמרנו לו – אנחנו אפילו מכירים את הטכנולוגיה, ריבונו של עולם.

אלי אבידר: אמרנו לו: הטכנולוגיה לא מדויקת.

אלי אבידר: אבל ביבי רצה את הטכנולוגיה כדי למנוע הפגנות.

אלי אבידר: זה לא עניין אותו שזה לא מדויק.

אלי אבידר: מבחינתו, שכולנו ניכנס לבידוד, ולא נפריע לו להשתלט על המדינה באופן סופי.

אלי אבידר: אני חשבתי שזה חוסר אחריות, ולמה?

אלי אבידר: כי זה חוסר אחריות להשתמש בטכנולוגיה של השב"כ, ואז – מה אתה רואה?

אלי אבידר: 60% מהנכנסים לבידוד מאיכוני השב"כ הגישו ערעור שהתקבל.

אלי אבידר: אבל זה לא מעניין אותו.

אלי אבידר: הוא רצה להכניס את כל המפגינים לבידוד, העיקר שיפסיקו להפגין נגדו.

אלי אבידר: אבל למה זה גם חוסר אחריות נוסף?

אלי אבידר: כי הוא פגע בביטחון המדינה בצורה אנושה.

אלי אבידר: אין דרך טובה יותר להגיד את זה.

אלי אבידר: היום כל מחבל ממוצע עם רמת השכלה של ארבע שנות לימוד מבין בדיוק מה יש בטכנולוגיה הזאת ואיך להתחמק ממנה.

אלי אבידר: בנימין נתניהו, ראש ממשלת ישראל, פגע בביטחון המדינה כשהוא הביא את הטכנולוגיה הזאת, בניגוד להמלצת ראש השב"כ.

אלי אבידר: שאף אחד לא יספר לנו סיפורים.

אלי אבידר: והעמוד השני במקדש של נתניהו הוא חוק הסמכויות.

אלי אבידר: הוא הפך את הכנסת לכנסת בדיעבד; הממשלה תתקין תקנה והכנסת תאשר בדיעבד.

אלי אבידר: הממשלה כבר לא זקוקה לאישור הכנסת.

אלי אבידר: הכנסת מפריעה לו – היא שואלת, היא שומעת את הציבור, היא מביאה נציגי ציבור לדבר.

אלי אבידר: אבל המנותק הזה מבלפור לא רוצה שאלות.

אלי אבידר: הוא רוצה לבצע, והלוואי שהייתה לו יכולת ביצוע.

אלי אבידר: אין לו יכולת ביצוע.

אלי אבידר: שייקח את כל הסמכויות בעולם – לבצע הוא לא יודע.

אלי אבידר: וזה לא הסתיים רק בלקיחת הסמכויות מהכנסת.

אלי אבידר: גם בממשלה הוא לקח את הסמכויות של השרים.

אלי אבידר: סעיף 49 בחוק אומר:

אלי אבידר: ראש הממשלה ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות לביצוע.

אלי אבידר: חברותיי וחבריי חברי הכנסת, הכוכבים לא מסתדרים לנתניהו.

אלי אבידר: אני מסתכל על התהליך הזה ומחייך.

אלי אבידר: כל מה שהוא עושה נופל לו על הראש.

אלי אבידר: הוא מכריז על ניצחון – מתרסק אחרי חודשיים; מתרברב כמו ילד בכיתה ג': אנחנו הטובים בעולם, לומדים מאיתנו – והיום יש מדינות שלא מוכנות בכלל להכניס אותנו לתחומן.

אלי אבידר: הוא השקיע את כל יכולותיו המשובחות בשיווק, אבל בשיווק של חרדה, של פחד, והאזרחים כבר לא מפחדים – הם לא מפחדים לצאת; הם לא מפחדים להפגין.

אלי אבידר: הם לא מפחדים.

אלי אבידר: הוא קורא לעצמו גאון כלכלי.

אלי אבידר: ממש גאון דלשמטע.

אלי אבידר: חברה ב-100,000 דולר הוא לא ניהל בחיים שלו.

אלי אבידר: שנים שהוא חזר על סיסמאות נבובות על הכלכלה שסוחבת בסחיבת פצוע את הביורוקרטיה.

אלי אבידר: תאמינו לי, לעשות פרסומת לקוקה קולה הוא יודע לעשות – כמו שאומרת אופירה אסייג, מה ששלו שלו – אבל לנהל קיוסק קטן באלנבי הוא לא ידע.

אלי אבידר: הוא הרס כלכלה מפוארת, שלנו, ויחד איתה – את העתיד של הדור הצעיר במדינה הזאת, שהוא יצטרך לשלם את החשבון.

אלי אבידר: נתניהו איבד את זה.

אלי אבידר: הוא איבד את זה אם הוא חושב שהדור הצעיר שלנו ישב בשקט.

אלי אבידר: הוא השתגע אם הוא חושב שהדור הצעיר יפחד להפגין.

אלי אבידר: לוחמים ולוחמות שראו את המוות בעיניים בשירות הצבאי שלהם – הם יפחדו מהשאווישים שלו?

אלי אבידר: הם יפחדו לצאת להפגין?

אלי אבידר: צעירים בני 26, 30, שהיום צריכים לבקש כסף מאימא ואבא כדי לגמור את החודש; הם צריכים לחזור לגור עם ההורים שלהם, לחזור לישון על מיטות הנעורים מלפני שמונה ועשר שנים – למה?

אלי אבידר: בשביל מי?

אלי אבידר: בשביל מה?

אלי אבידר: בשביל ביבי?

אלי אבידר: בשביל גנץ?

אלי אבידר: בשביל אשכנזי?

אלי אבידר: הייתי אתמול בהפגנה כאן בחוץ, בכנסת.

אלי אבידר: ראיתי צעירים זועמים; ראיתי צעירים שלקחו להם את העתיד; ראיתי צעירים שנמאס להם לשתוק.

אלי אבידר: וקוראים להם "אנרכיסטים".

אלי אבידר: השר דודי אמסלם היום נתן לנו הרצאה באנרכיזם, מה זה, חזרתי לימי מדע המדינה.

אלי אבידר: חשבתי שאני באוניברסיטה העברית.

אלי אבידר: אני הייתי אתמול בהפגנה.

אלי אבידר: אני ראיתי מלח הארץ.

אלי אבידר: כמה הייתי מאושר לראות את הצעירים האלה עם האש בעיניים.

אלי אבידר: כשהרצל וז'בוטינסקי דיברו על היהודי החדש הם דיברו על הצעירים האלה – אלה שלא מורידים את הראש, אלה שלא איבדו את התקווה, אלה שלא יוותרו גם אם יביאו להם כאן בכנסת אלף חוקים נוספים.

אלי אבידר: על הצעירים האלה כתב ז'בוטינסקי: "כשיהודי, בייחוד יהודי צעיר, בא אלינו, הוא קם ומכריז בפני העולם: אני תובע משפט וצדק בעבורי, ואם לא אקבלהו, ייהפך העולם למדבר שממה.

אלי אבידר: במקום שאני מלך בין מלכים אחרים – שם קיימת ושרירה התקדמות.

אלי אבידר: אין גאולה לעולם אם אין חלקי בה".

אלי אבידר: הגאולה במדינת ישראל כנראה שייכת רק לנתניהו ולמשפחתו, ככה הוא חושב.

אלי אבידר: סליחה, היא שייכת לצעירים האלה ששוטפים את הרחובות כל יום בשבועות האחרונים.

אלי אבידר: עכשיו צריך מחאה גדולה הרבה יותר.

אלי אבידר: לפני חודשיים הייתה מחאה במוצאי שבת ב-20 גשרים.

אלי אבידר: במוצאי שבת האחרון היו כבר ב-400 גשרים.

אלי אבידר: אי-אפשר לנסוע בכבישי הארץ יותר מ-20 ק"מ ולא לראות גשר עם מחאה.

אלי אבידר: במוצאי שבת הקרוב אנחנו נעלה ל-600 גשרים, לא פחות.

אלי אבידר: אנחנו נוריד את מספר הקילומטרים – לא יהיה אפשר לנסוע יותר מ-15 ק"מ בלי לראות מחאה.

אלי אבידר: ולכל הנהגים שעוברים מלמטה: תצפרו להם, תראו שאתם רואים אותם.

אלי אבידר: אתם לא יוצאים להפגין – לפחות תתמכו בהם.

אלי אבידר: זה המינימום שאתם יכולים לעשות.

אלי אבידר: והמחאה הזאת לא יכולה להיות מאורגנת – בדיוק כמו שהיה אתמול: עשרות ארגונים וכל אחד והמחאה שלו, מחאה מהלב, בלי מנהיגים, בלי סיסמאות, בלי דפי מסרים.

אלי אבידר: כל אחד והמחאה שלו, בלי יחסי ציבור.

אלי אבידר: התקשורת רוצה לראות אלימות, היא רוצה לראות מכות, היא רוצה לראות מעצרים.

אלי אבידר: המסר לא מעניין אותה.

אלי אבידר: אל תדברו איתה, היא כבר תרדוף אחריכם.

אלי אבידר: ולמה בכלל הגענו למחאה הזאת?

אלי אבידר: ביום שראינו שכחול לבן התמסרו לנתניהו, שהם מצביעים לכל חוק בלי כל בעיה, שהם מצביעים בעד הרס הדמוקרטיה, בעד הרס העתיד הכלכלי שלנו, בעד הרס העתיד של הדור הצעיר שלנו, המשכנו להילחם בכנסת, עמיתיי ואני, ולהקיז להם דם בכל דיון ובכל הצבעה, בבקרים ובלילות, לא מתעייפים, לא מוותרים.

אלי אבידר: אבל אין מנוס – חייבים לצאת למחאה, כי בכנסת לא נפתור את הבעיה.

אלי אבידר: ואנחנו נמשיך במחאה, כי לא ניתן לו לגנוב את הדמוקרטיה דרך מתן שרים, משרדים ומינויים.

אלי אבידר: נכפיל את המחאה, כי לא ניתן לו לגנוב את העתיד שלנו בעזרת פקידים בכירים שזרקו את המצפן, איבדו את הדרך, איבדו את הכבוד.

אלי אבידר: ננצח במחאה, כי אנחנו מכינים לו עוד הרבה הפתעות.

אלי אבידר: והוא לא ינצח, כי אנחנו לא נרים ידיים, ונמשיך במחאה עד שיתפטר.

אלי אבידר: תודה רבה, גברתי.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, אדוני.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

אורנה ברביבאי: בבקשה, עשר דקות.

עודד פורר: תודה, גברתי.

עודד פורר: חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, אני חייב לומר לאנשי הקואליציה, לשר, לחבר הכנסת יעקב אשר – הינה השרה מצטרפת לדיון: בכל פעם אתם באים לפה, לכנסת, ומבקשים משהו אחר שיעזור לכם להילחם בקורונה.

עודד פורר: בכל פעם יש סיפור חדש.

עודד פורר: אתם פשוט מביאים חוק ועוד חוק, מתוך מחשבה שאת האירוע של הקורונה תנצחו בחוקים.

עודד פורר: לא מנצחים בחוקים.

עודד פורר: אי-אפשר לנהל באמצעות חקיקה.

עודד פורר: אם אתם רוצים לנהל – תנהלו, תקבלו החלטות.

עודד פורר: ואני אומר לכם, הבעיה המרכזית כאן היא ניהול, לא שום דבר אחר.

עודד פורר: אז כדי להקל עליכם הינה עשרת הדיברות שאתם יכולים לעשות ממחר בבוקר בלי החוק הזה.

עודד פורר: תעשו אותם ותאמינו לי, מדינת ישראל תתחיל להיות במקום אחר.

עודד פורר: הדבר הראשון שהיה מתבקש כשהתחילו אירועי הקורונה, או כשהבנו באיזה אירוע אנחנו נמצאים, שהוא אירוע סמי-מלחמתי, שאפשר להשוות אותו ללוחמה ביולוגית – בשביל זה הקמנו את פיקוד העורף.

עודד פורר: שנים ארוכות תקצבנו אותו.

עודד פורר: נערכו שם לאירועים מהסוג הזה.

עודד פורר: פיקוד העורף, גם כשקיבל לידיו חלקים קטנים מהניהול של האירוע, הראה איך מנהלים אירוע: בצורה מסודרת, שיטתית, ברורה, בקלות; עוקפים את הביורוקרטיה, כשבכל פעם אתם מנסים פה בעוד חוק ועוד חוק לייצר – כאילו הביורוקרטיה מפריעה לכם.

עודד פורר: בשביל זה נוצר פיקוד העורף.

עודד פורר: הדבר הראשון שאתם צריכים לעשות זה להעביר את כל הניהול האופרטיבי לצה"ל ולפיקוד העורף.

עודד פורר: משרד הבריאות הוא לא משרד אופרטיבי, הוא משרד רגולטורי.

עודד פורר: הוא עושה רגולציה, הוא לא עושה אופרציה.

עודד פורר: הדבר השני זה הגדלת מספר הבדיקות – דבר שברור גם לכם, בממשלה.

עודד פורר: תגדילו את מספר הבדיקות ותאגמו את הבדיקות.

עודד פורר: אפשר לייצר מצב שבו באיגום בדיקות אתם מכפילים כבר היום פי 10 ופי 12 את מספר הבדיקות בכל יום, כי היום אנחנו יודעים שכשיש אירוע בבית ספר מסוים או בגן מסוים אפשר לעשות בדיקות ביחד.

עודד פורר: במקום להכניס בדיקה-בדיקה, אתה מכניס 10 או 20 למבחנה אחת.

עודד פורר: אם יצאו לך מהם שליליים, בדקת את כל ה-20 ופסלת אותם.

עודד פורר: אם לא יצא אתה מתחיל לפצל – אגב, שיטה שהתחילו להנהיג בעולם.

עודד פורר: אתם יכולים לעשות אותה מחר בבוקר.

עודד פורר: אף אחד בבניין הזה לא מפריע לכם.

עודד פורר: תסמנו אזורים ירוקים ואזורים אדומים.

עודד פורר: תשנו את ההנחיות בין אזור נגוע לאזור שלא נגוע בכלל.

עודד פורר: גם הציבור יבין שאיפה ששומרים טוב יותר על ההנחיות, איפה שמקפידים יותר, יש פחות הגבלות, פחות הגבלות מהמדינה.

עודד פורר: תתחילו לעשות דיפרנציאציה בין מקום למקום.

עודד פורר: והדבר הרביעי, ואולי החשוב ביותר: הנחיות ברורות.

עודד פורר: בכל פעם שמופיע ראש הממשלה בטלוויזיה או אחד משריו יוצא לתקשורת ההנחיות משתנות.

עודד פורר: אגב, הן לפעמים משתנות באותו ריאיון.

עודד פורר: אנחנו שומעים הנחיות סותרות: אנחנו שומעים על פתיחת מסעדות וסגירת מסעדות, וכן מרחקים ולא מרחקים, וכן תו סגול ולא תו סגול, וכן חדרי כושר ולא חדרי כושר.

עודד פורר: ממשלת ישראל, שכל כך מתלוננת על הביורוקרטיה, החליטה שכל שרי הממשלה יודעים איך לנהל אולם אירועים, יודעים איך לנהל מסעדה, יודעים איך לנהל חנות בגדים – הכול הם יודעים חוץ מלנהל את מה שהם צריכים לנהל.

עודד פורר: ולכן, תיתנו הנחיות ברורות איך מתנהלים: מרחקים, היגיינה, מסכות, מספר אנשים למטר רבוע, כדי לדעת שאוכפים את המרחקים, ובא לציון גואל.

עודד פורר: מי מבתי העסק שלא יודע לעמוד בהנחיות האלה לא יוכל לפתוח, ומי שיודע – יפתח, ואם יעבור על ההנחיות – יסגרו אותו.

עודד פורר: ומכאן אני עובר, אחרי ארבעת הצעדים הבריאותיים, לשלושה צעדים של סיוע למשק כדי לשמור אותו חי, כדי שבעלי העסקים לא ימותו, כדי שכשנוכל לפתוח מחדש את המדינה העסקים האלה מייד יחזרו לפעילות, כי עסק שנסגר, עסק שמת, לא יהיה אפשר להחיות אותו בחזרה, ולפתוח מחדש משק אחרי שהרגתם אותו יעלה הרבה מאוד כסף והרבה מאוד זמן.

עודד פורר: לכן, תתחילו לתת חבילות סיוע בהתאם לחוק מס רכוש וקרן פיצויים.

עודד פורר: גם זה קיים בחקיקה; גם בשביל זה אתם לא צריכים להעביר חוק.

עודד פורר: לא צריכים להושיב את ועדת הכספים עכשיו על כל מיני נוסחאות של פיצוי לפי ירידת מחזור.

עודד פורר: יש לכם את זה בחוק.

עודד פורר: תפעילו אותו מחר בבוקר ותיתנו פיצוי הולם, כפי שנתתם בצוק איתן, כפי שנתתם במלחמת לבנון השנייה.

עודד פורר: אותו פיצוי.

עודד פורר: האירועים האלה עבור המגזר העסקי לא פחות חמורים ואפילו יותר ממה שהיה אז.

עודד פורר: וזה לא האינטרס של המגזר העסקי, זה לא האינטרס של בעלי העסקים – זה אינטרס שלנו, זה אינטרס שלכם בממשלה, כדי שיהיה מי שישלם לכם את המשכורות, כדי שיהיה מי שישלם את המשכורת לכל עובדי המדינה.

עודד פורר: הצעד השני שאתם צריכים לעשות לבעלי העסקים זה פטור מארנונה בהתאם לירידה במחזורים.

עודד פורר: ברור לחלוטין שעסק שנסגר לא צריך לשלם ארנונה, אבל גם עסק שבגלל הנחיות הממשלה פועל ב-60% מהתפוקה שלו או ב-40% מהתפוקה שלו – למה הוא צריך לשלם ארנונה מלאה?

עודד פורר: הרי הוא לקח מתחם של 1,000 מטר שיודע שמייצר לו סכום כסף מסוים, ועל פי התחשיב הזה – הארנונה הייתה בפנים, נכון, אבל מה לעשות שאת ה-1,000 מטר האלה, עכשיו אתם רוצים שישתמש רק ב-200 מהם או רק ב-300 מהם?

עודד פורר: אז שישלם רק 20% או 30% ארנונה.

עודד פורר: מאוד פשוט.

עודד פורר: בזה תעסיקו את הכנסת, לא במה שאתם מעסיקים אותנו פה עכשיו.

עודד פורר: הצעד השלישי שאתם חייבים לעשות הוא חל"ת גמיש.

עודד פורר: תאפשרו לעסקים להמשיך להעסיק את העובדים גם בעבודה של פחות אחוזי משרה, והמדינה תפצה – את ההפרש.

עודד פורר: למה שהמדינה תשלם לכולם דמי אבטלה מלאים כשאולי העסק יכול להעסיק אותם ב-20%?

עודד פורר: העסק הוא עסק של תיירות – ישב פה קודם שר התיירות – והוא עובד רק בסופי שבוע.

עודד פורר: תנו לו להביא את העובדים שלו לסופי שבוע, תשלימו אתם את המשכורת ליתר השבוע, כשאין פרנסה בגלל המדיניות של הממשלה.

עודד פורר: זה יעלה לכם פחות, זה ישמור את העובדים קשורים לעסק וזה יאפשר לעסק להמשיך לחיות.

עודד פורר: ותוסיפו – והינה שלושת הדיברות האחרונים, שלושה דיברות של צמיחה, שייתנו תקווה למשק, שייקחו את כל היזמים, את כל האנשים שחולמים על עסק במדינת ישראל, ויגידו להם: כן, מדינת ישראל זה מקום שכדאי לעשות עסקים בו, לא מקום שסוגרים בו את העסקים.

עודד פורר: תתחילו עם רישיון עסק לפי תצהיר.

עודד פורר: תורידו את כל הפארסה הזאת שבן אדם שמבקש רישיון עסק מתחיל מסע של חיים שלמים שכנראה עד שהוא יצא לפנסיה הוא לא יסיים אותו.

עודד פורר: תגידו לו: אלה התנאים.

עודד פורר: תגיש תצהיר שעמדת בתנאים – מאותו רגע יש לך רישיון עסק.

עודד פורר: אנחנו נבוא מדי פעם וניתן לך ריג'קטים; תתקן אותם.

עודד פורר: הצעד השני שאתם צריכים לעשות זה רפורמה, שוב, בארנונה, במיסוי, באגרות, בכל ההיטלים השונים והמשונים שהטלתם על העסקים לאורך השנים.

עודד פורר: מסעדה שפתחה משלמת אגרת שילוט, ואגרת כיסאות, ואגרת שולחנות, ואגרת אני-לא-יודע-מה, ואגרות למשרדי הממשלה השונים, ורשם החברות, וכמובן ארנונה, שעולה בכל שנה.

עודד פורר: גם השנה תעלה הארנונה.

עודד פורר: את יודעת, פנינה, למה תעלה הארנונה השנה?

עודד פורר: כי ארנונה למגזר העסקי צמודה לשכר הממוצע במגזר הציבורי.

עודד פורר: כשעולה השכר שלכם, שלנו, של כל עובדי משרדי הממשלה, אז גם הארנונה תעלה, כי יהיה מי שישלם.

עודד פורר: אז אני אגלה לכם סוד: בעוד כמה חודשים כבר לא יהיה מי שישלם.

עודד פורר: תעשו רפורמה במיסוי הזה.

עודד פורר: תעשו את המיסוי הזה גם צמוד למחזורים של העסקים.

עודד פורר: כשהעסק לא מרוויח הוא לא צריך לשלם לכם.

עודד פורר: והצעד האחרון ואולי החשוב ביותר – פרויקטים לאומיים.

עודד פורר: אנחנו נמצאים במשבר כלכלי גדול לפחות כמו המשבר הכלכלי הגדול של 1929, אם לא יותר, ברמה הבין-לאומית.

עודד פורר: אנחנו זקוקים לניו-דיל.

עודד פורר: אנחנו זקוקים למדינה שמתחילה להשקיע בתשתיות, לא בלחלק כספים לחשבונות שגם אף אחד לא יודע איך הם יגיעו, וחושבים ש-500 או 750 שקל לאזרח יצמיחו את המשק.

עודד פורר: בדיחה.

עודד פורר: קחו את ה-6 מיליארד השקלים האלה ותשקיעו אותם בפרויקטים לאומיים – אז תראו צמיחה: רכבת לאילת; רכבת לערד; רכבת לטבריה; פרויקט תעלת הימים, שתקוע כבר ומדברים עליו אני-לא-יודע-כמה עשרות שנים.

עודד פורר: ותנצלו את הזמן הזה לרפורמות: רפורמה בחברת החשמל – זוכרים?

עודד פורר: רפורמה בנמלים.

עודד פורר: כל הפעמים שפחדתם להתמודד עם כל הוועדים החזקים – זה הזמן.

עודד פורר: מי יתנגד פה היום?

עודד פורר: בואו ננהל דיונים על זה, לא על השטויות שאתם מביאים פה, כל פעם חוק ועוד חוק שאתם חושבים שעם החוקים האלה תתחילו לנהל.

עודד פורר: עם החוקים האלה לא תתחילו לנהל.

עודד פורר: הגיע הזמן שבמקום להביא לפה חקיקה ובמקום למצוא את הפתרונות באמצעות חוק לזה שאתם לא יודעים לנהל, תתחילו להתייעל ופשוט תעשו את מה שצריך.

עודד פורר: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חבר הכנסת פורר.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה.

אורנה ברביבאי: ארבע דקות, בבקשה.

יבגני סובה: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני שנה וארבעה חודשים נכנסנו בפעם הראשונה לאולם הזה כחברי הכנסת.

יבגני סובה: עשו לנו, לח"כים החדשים, יום עיון – ידידי אלי אבידר, ידידי אלכס קושניר; עודד כבר היה עם ניסיון.

יבגני סובה: נכנסנו לאולם הזה ואמרו לנו משפט שאני לעולם לא אשכח: אתם נכנסתם למועדון שבהיסטוריה של 71 שנה של הכנסת, רק 945 אנשים זכו להיות בו.

יבגני סובה: ואז אמרתי: יש לנו אוכלוסייה של תשעה מיליון איש; יש לנו אנשים שבהחלט ראויים להיות פה, באולם הזה, ולייצג את האנשים.

יבגני סובה: איך זה ייתכן שבהיסטוריה של ישראל רק 945 אנשים זכו לשבת פה, לנהל את החיים שלנו, לנהל את חיי המדינה, לחוקק חוקים ובכך להיכנס להיסטוריה?

יבגני סובה: כל מי שמכיר את המסדרונות של הכנסת יודע שיש את התמונות עם הח"כים לשעבר.

יבגני סובה: איזה שמות שם – גדולי האומה; אנשים שידעו להתווכח באולם הזה; אנשים שידעו לכבד אחד את השני; אנשים שגם הגיעו לסיכומים באולם הזה, פה, בשורות האלה; ראשי ממשלה; ראשי אופוזיציה; אנשים שהובילו את מדינת ישראל למקום שבו אנחנו נמצאים היום.

יבגני סובה: למה אני מספר את זה?

יבגני סובה: כי בשבועות האחרונים מתקיימים פה דיונים חשובים ביותר, והדיונים האלה והחוקים שכרגע הקואליציה מנסה לקדם – הם יעצבו את פניה של מדינת ישראל בחודשים ובשנים הבאות, לא משבר הקורונה.

יבגני סובה: וראש הממשלה אפילו לא נמצא בכנסת ישראל.

יבגני סובה: תסתכלו על הלוח הזה שבכניסה לכנסת מי מגיע ומי נמצא כרגע במשכן, וראש ממשלה כמעט לא נמצא.

יבגני סובה: גם את החוק הזה, כשהקואליציה מפעילה את סעיף 98, שזה דבר נדיר וחריג ביותר – גם את זה מעבירים.

יבגני סובה: אני לא יודע אם בכלל ראש הממשלה יגיע להצביע לכמה שניות ויצא מהאולם.

יבגני סובה: קודם כול זו בושה, משום שאם אנחנו – אם הקואליציה ואם ראשי המדינה רוצים להיכנס להיסטוריה, ככה לא מנהלים היסטוריה.

יבגני סובה: ראש הממשלה בנימין נתניהו, לפני כמה חודשים, כשהיה דיון על הממשלה, על הקמת הממשלה ושינוי חוק-יסוד, ישב פה, ומה הוא עשה?

יבגני סובה: הוא קרא ספר של צ'רצ'יל.

יבגני סובה: כולנו ראינו שם מלמעלה את הספר של צ'רצ'יל.

יבגני סובה: הוא גם דאג להראות את זה לכולם, שהוא קורא ספר של צ'רצ'יל.

יבגני סובה: הרבה אנשים בסביבתו מצטטים את צ'רצ'יל, כי גדולי ההיסטוריה העולמית – אז צ'רצ'יל אמר פעם משפט – גם אני אוהב ציטוטים של צ'רצ'יל.

יבגני סובה: אז הוא אמר פעם משפט: ההיסטוריה תהיה אדיבה כלפיי, מכיוון שאני הוא עומד לכתוב אותה.

יבגני סובה: כך אמר צ'רצ'יל.

יבגני סובה: אז רבותיי, נתניהו לא כותב שום היסטוריה.

יבגני סובה: נתניהו היום כותב חוקים, ההיסטוריה תשפוט את החוקים ואנחנו נתבייש בחוקים האלה.

יבגני סובה: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חבר הכנסת יבגני סובה.

אורנה ברביבאי: חבר כנסת אלכס קושניר, בבקשה.

אורנה ברביבאי: חמש דקות, בבקשה.

אלכס קושניר: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, גברתי השרה, אני רוצה לעשות קצת סדר, כי יש הרבה מאוד תוכניות כלכליות לאחרונה שככה נולדות לנו לאוויר העולם ואנשים מתבלבלים.

אלכס קושניר: אז לפני שבועיים עמד ראש הממשלה יחד עם שר האוצר והם דיברו על רשת ביטחון כלכלית מפני הקורונה.

אלכס קושניר: אמרו: 80 מיליארד שקלים עד יוני 2021.

אלכס קושניר: ושלא תתבלבלו, זה לא אותו מענק מגוחך שעלה 6 מיליארד שקלים, שאגב, בינתיים נמוג ונעלם.

אלכס קושניר: אנשים מתבלבלים.

אלכס קושניר: אז אני רוצה לדבר על הרשת הזאת.

אלכס קושניר: ברשת הזאת יש בעיקר חורים.

אלכס קושניר: למה?

אלכס קושניר: כי הרשת הזאת פשוט שוכחת ציבורים שלמים.

אלכס קושניר: צעירים עד גיל 28 נופלים ברשת הזאת, כי הם מקבלים אבטלה 20% פחות מכל השאר.

אלכס קושניר: ואז, כשדנו על זה בוועדת הכספים, שלף שר האוצר שמי שיש לו ילד אחד יקבל תוספת של 20%.

אלכס קושניר: מה עם כל השאר?

אלכס קושניר: מה עם אלה ששירתו בצבא, הלכו ללמוד, עוד לא הספיקו להתחתן?

אלכס קושניר: זה החטא שלהם?

אלכס קושניר: אין להם התחייבויות?

אלכס קושניר: אין להם דברים שהם צריכים את הכסף בשבילם?

עודד פורר: אין להם גם קצבה.

אלכס קושניר: וגם קצבה אין.

אלכס קושניר: אבל לא.

אלכס קושניר: המפלגות החרדיות לחצו על שר אוצר והוא החליט שילד זה התנאי.

אלכס קושניר: הסטודנטים, אותם סטודנטים שעבדו במשרות חלקיות במהלך הלימודים שלהם – גם הם נופלים בחור של הרשת.

אלכס קושניר: למה?

אלכס קושניר: כי הם לא זכאים לשום אבטלה.

אלכס קושניר: כלום.

אלכס קושניר: אפס.

אלכס קושניר: חיילים משוחררים וחיילים בודדים זה באמת נושא כואב, כי הרי, עזבו שלא עוזרים להם – עוזרים להם באמצעות הכסף שלהם, אותו פיקדון.

אלכס קושניר: עכשיו, במקביל, משרד הביטחון מבטל את התוכנית ממדים ללימודים, שאמורה לממן את הלימודים.

אלכס קושניר: אז גם לא מממנים להם את הלימודים וגם הדרך היחידה שהייתה להם לממן את הלימודים, באמצעות הפיקדון – גם את זה הורגים, כי הם צריכים לאכול משהו, אז הם בטוח ימשכו את הכסף.

אלכס קושניר: העולים החדשים – ואללה, לא היה להם סיכוי לצבור תקופת אכשרה; הם היו בחו"ל, מה לעשות?

אלכס קושניר: ואני שמעתי הבטחות על 80 מיליון שקלים בתוך החוק הזה.

אלכס קושניר: אני חבר בוועדת הכספים, עברתי על החוק – לא ראיתי את המילה "עולה" בחוק.

אלכס קושניר: אין, לא קיים.

אלכס קושניר: קשישים מעל גיל 67 יקבלו מענק.

אלכס קושניר: מה עם נשים שמגיל 62 כבר זכאיות לקצבת זקנה?

אלכס קושניר: או שמישהו פה חושב שבמצב המשק הנוכחי אישה בת 63, 64, 65, 67, יכולה למצוא עבודה?

אלכס קושניר: כל האנשים האלה לא מעניינים את הממשלה, לא מעניינים את ראש הממשלה ולא את שר האוצר.

אלכס קושניר: חדרי כושר, מסעדנים, אולמות אירועים, סוכנויות תיירות – מספרים להם על מקדמים.

אלכס קושניר: יש בחוק הזה נוסחה מאוד מסובכת.

אלכס קושניר: מדברים על מקדמים: נעלה את המקדם, לא נעלה את המקדם.

אלכס קושניר: בינתיים האנשים נחנקים.

אלכס קושניר: אין לאף אחד איך להתפרנס.

אלכס קושניר: ודבר נוסף – העמותות.

אלכס קושניר: המדינה החליטה שזה הזמן להרוג את המגזר השלישי, אותו מגזר שלישי שהרבה פעמים נכנס בנעליים של הממשלה כדי להחליף אותה ולעזור לאנשים.

אלכס קושניר: העמותות לא מקבלות שום סיוע.

אלכס קושניר: באותה רשת הביטחון לא נמצא מקום לעמותות.

אלכס קושניר: אז אני רוצה להגיד לכם שבוועדת הכספים אנחנו נגיש מאות הסתייגויות.

אלכס קושניר: אנחנו נתיש אתכם בדיונים, אנחנו נתיש אתכם בהצבעות.

אלכס קושניר: אנחנו לא ניתן לכם מנוח עד שהאנשים האלה יקבלו את מה שמגיע להם, כי האנשים האלה הם שמחזיקים את הכלכלה הזאת והאנשים האלה הם שמשלמים לכם את השכר.

אלכס קושניר: לכן, בשבוע הבא אתם הולכים לשבת פה 24 שעות, כל השבוע, עד שהחוק הזה יקבל את הצורה שהוא צריך לקבל, והצעירים, החיילים והסטודנטים, הקשישים והקשישות, עמותות ובעלי אולמות אירועים, ומסעדנים וחדרי הכושר – כל האנשים האלה יקבלו מענה.

אלכס קושניר: אני מבטיח לכם שככה זה יהיה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חבר הכנסת אלכס קושניר.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, בבקשה.

אורנה ברביבאי: חמש דקות, בבקשה.

ג'אבר עסאקלה: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני לא ארבה במילים על החוק המוצע.

ג'אבר עסאקלה: החוק המוצע הוא כמובן עוד סימן מסימני הכישלון של ניהול המשבר.

ג'אבר עסאקלה: הם רוצים לקחת את הסמכויות לידיהם, ולמעשה זה מייתר אותנו לגמרי, את המשכן הזה, את החברים בו.

ג'אבר עסאקלה: אבל אני רוצה לדבר על מה שקורה בשטח.

ג'אבר עסאקלה: דיברתי לפני כמה ימים עם סגן שר הבריאות ושאלתי אותו: כשאתם יושבים וחושבים מה לעשות, האם אתם חושבים גם על היישובים הערביים, על החברה הערבית?

ג'אבר עסאקלה: האם כשהחלטתם על סגר בסוף השבוע חשבתם על היישובים הערביים?

ג'אבר עסאקלה: האם דינה של נצרת הוא כמו דינה של בני ברק, למשל?

ג'אבר עסאקלה: האם סגירת עכו היא בדיוק כמו סגירת ירושלים או תל אביב?

ג'אבר עסאקלה: והוא אמר: האמת, לא.

ג'אבר עסאקלה: לא חשבנו על זה.

ג'אבר עסאקלה: לא חשבנו על זה.

ג'אבר עסאקלה: אני אומר לכם, החברה שלנו – בשבוע הבא כולנו חוגגים את חג הקורבן.

ג'אבר עסאקלה: זה החג הכי משמעותי בשנה, ואנשים אמורים להצטייד גם בבגדים, גם במזון ובכל מיני דברים.

ג'אבר עסאקלה: כשסוגרים שישי-שבת, מה יכול לקרות?

ג'אבר עסאקלה: ביום רביעי-חמישי יבואו אנשים להצטייד, ובמקום שהדוחק וההתקהלות בחנויות יהיו בשישי-שבת, אז הם יהיו ביום חמישי וביום רביעי, אולי גם בשישי בבוקר.

ג'אבר עסאקלה: מישהו בכלל מקפיד לחשוב – מקפיד על כך שבאמת לא תהיה התקהלות?

ג'אבר עסאקלה: אף אחד.

ג'אבר עסאקלה: הרי גם לרשויות המקומיות לא נתנו משאבים כדי שיוכלו לפקח או לאכוף חוקים, ולכן המצב הוא מצב של קטסטרופה, מצב של אין שליטה.

ג'אבר עסאקלה: גם כשחשבו שסוגרים את האולמות וגני האירועים, אז סגרו.

ג'אבר עסאקלה: מה קורה בשטח, בפועל?

ג'אבר עסאקלה: התפתח מה שנקרא "שוק אפור" של חתונות.

ג'אבר עסאקלה: החפלות קיימות.

ג'אבר עסאקלה: כל יום אני בפייסבוק – חברים שלי מכל רחבי הארץ, אני רואה את המסיבות ואת החתונות.

ג'אבר עסאקלה: במקום שזה יקרה באולם מסודר עם פיקוח, עם אחריות של בעל המקום – זה קורה בחצרות הבתים, זה קורה בכביש, זה קורה בשדות הפתוחים.

ג'אבר עסאקלה: למעשה, אנחנו כאילו מקבלים בממשלה הזאת החלטות, והם לא יודעים שאי-אפשר לאכוף אותן בשטח, כלומר הם מקבלים או גוזרים גזרות שהציבור לא עומד בהן ולא יכול לעמוד בהן.

ג'אבר עסאקלה: ולכן אני חושב שהגיע הזמן שבמקום לקבל החלטות מתוך פחד ופניקה, שתהיה תוכנית.

ג'אבר עסאקלה: תהיה תוכנית.

ג'אבר עסאקלה: בואו נראה מה הממשלה מתכננת, איך היא מתמודדת עם התפשטות הנגיף הזה.

ג'אבר עסאקלה: והאמת, אף אחד לא יודע.

ג'אבר עסאקלה: אני יושב בוועדת הקורונה ואנחנו מקבלים כל יום שליפות חדשות.

ג'אבר עסאקלה: עכשיו קיבלנו הודעה שמחר מתכנסת ועדת קורונה לדון בצווים החדשים, והצווים החדשים אלו שליפות חדשות, בלי תכנון, בלי מחשבה.

ג'אבר עסאקלה: קצת לחץ, קצת הפגנה ישנו אותם.

ג'אבר עסאקלה: גם בוועדת הקורונה נשנה אותם.

ג'אבר עסאקלה: אז מה הדבר הזה?

ג'אבר עסאקלה: הבלבול – ואני אמרתי הבוקר ברדיו שבאמת אני מאמין שלממשלה אין כוונה לבלבל את הציבור.

ג'אבר עסאקלה: באמת, היא לא מתכוונת לבלבל אותנו.

ג'אבר עסאקלה: היא בעצמה מבולבלת – היא בעצמה מבולבלת ולא יודעת מה כן לעשות ומה לא לעשות.

ג'אבר עסאקלה: בואו תחשבו על המסעדות.

ג'אבר עסאקלה: אומנם פתחנו את המסעדות בכוח הסמכות שלנו כוועדת קורונה – ועכשיו עם החוק הזה כמובן מושכים את השטיח מתחת הרגליים של הוועדה.

ג'אבר עסאקלה: הם החליטו, החליטו לפתוח את המסעדות.

ג'אבר עסאקלה: המסעדות נפתחו עם כל ההגבלות ועם כל ההנחיות, אבל לבעלי המסעדות לא ברור מה יקרה מחר, מה יקרה מוחרתיים.

ג'אבר עסאקלה: ברור שהממשלה יכולה ככה לסגור אותם שוב.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שהממשלה מפקירה למעשה את כל בעלי העסקים, את כל העצמאים, נוסף להפקרה של מאות אלפי עובדים שהוצאו לחל"ת או יצאו לאבטלה.

ג'אבר עסאקלה: אתמול השתתפתי בהפגנה של בעלי המסעדות ועובדי המסעדות בחיפה, הפגנה מאוד מאוד מאורגנת ומסודרת ויפה.

ג'אבר עסאקלה: חבר'ה, האנשים משוועים לתמיכה; התמיכה לא מגיעה.

ג'אבר עסאקלה: הם משוועים לפיצויים; הפיצויים לא מגיעים.

ג'אבר עסאקלה: אני אומר לכם, יש לי חבר שיש לו מסעדה.

ג'אבר עסאקלה: ניצלתי את ההזדמנות בשבוע שעבר, כשפתח, והלכתי אליו.

ג'אבר עסאקלה: הוא אמר לי: (אומר בערבית ומתרגם:) ביתי חרב עליי.

ג'אבר עסאקלה: ביתי חרב עליי.

ג'אבר עסאקלה: אני אומר לו: רגע, קיבלת פיצויים, לא?

ג'אבר עסאקלה: הוא אומר לי: כן, קיבלתי 7,500 שקל.

ג'אבר עסאקלה: 7,500 שקל זה בקושי שכר הדירה שאני משלם למסעדה.

ג'אבר עסאקלה: תחשוב על כל ההוצאות האחרות שלי.

ג'אבר עסאקלה: הגיע הזמן שהממשלה תיקח אחריות, תפצה את האנשים ותעזור להם, ושתהיה לה תוכנית להתמודד עם משבר הקורונה.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חבר הכנסת עסאקלה.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת סונדוס סאלח, בבקשה.

אורנה ברביבאי: חמש דקות, בבקשה.

סונדוס סאלח: תודה רבה לך, כבוד היושבת-ראש.

סונדוס סאלח: חברי וחברות הכנסת, חוק סמכויות מיוחדות, שקוראים לו בעברית מדוברת חוק לביטול הכנסת – אותה כנסת, הבית של המחוקקים, המקום שהציבור שלח אותנו אליו כדי לייצג אותו נאמנה; לייצג את האתגרים שהוא חי בהם ביום-יום, במיוחד בצל המשבר הבריאותי, הכלכלי והחברתי הקשה; שלח אותנו לייצג את הקשישה שיושבת בביתה ולא יודעת, וחוששת, ואין לה כסף לקנות תרופות; לייצג את העובדות הסוציאליות, שכמעט קרסו תחת התנאים הקשים במסגרת העבודה; לייצג את האחים והאחיות; לייצג את הערבים; לייצג את האוכלוסיות המוחלשות.

סונדוס סאלח: הממשלה הזאת, שמהרגע הראשון לא מנהלת את המשבר הבריאותי, הכלכלי והחברתי הקשה הזה, כאילו מנהלת מלחמה נגד אויב.

סונדוס סאלח: במקרה הזה זה האזרחים של המדינה הזאת – ממש התייחסות כאל אויב, ומנצלת את המצב לרכז בידיים שלה יותר כוח ושליטה על מי שהיא רואה כנתיני המשטר, ולא אזרחים שווי זכויות שיש לה, לממשלה, חובות כלפיהם, ואחריות לחיים, לבריאות ולקיום שלהם, הכלכלי, החברתי והבריאותי.

סונדוס סאלח: הלילה, שוב כמו גנבים, בחסות החשכה, מבקשת הממשלה להעביר את חוק ביטול הכנסת; ממש חוק ביטול הכנסת; לשנות את מאזן הכוחות בין הממשלה, המבצעת מדיניות, לכנסת, שמפקחת עליה.

סונדוס סאלח: התבלבלו הקלפים.

סונדוס סאלח: לפני פחות משבוע, באחת מהצהרות הנאשם נתניהו לתקשורת, הוא אמר בבירור שתהליכי החקיקה מפריעים לו להתנהל – מפריעים לדיקטטור לקבל החלטות שמשרתות את האינטרסים הפוליטיים האישיים הצרים שלו.

סונדוס סאלח: כמעט כמו שהאזרחיות והאזרחים פה משעממות אותו, במקרה הטוב, החקיקה מקשה עליו לבסס החלטות על נתונים מיותרים בעיניו.

סונדוס סאלח: והינה, כמה ימים אחרי, נמצא הפתרון – לא עוד תהליכי חקיקה וביקורת על ניהול הממשלה אלא חותמת גומי, ממש חותמת גומי.

סונדוס סאלח: זהו צעד נוסף, שלב בתהליך ריקון הכנסת מתוכן, וזה לא הניסיון הראשון, אבל תחת חסות ממשלת האחדות זה מצליח הפעם, ובגדול.

סונדוס סאלח: היום צריך היה להביא סרט אדום ולציין את סלילת מסלול עוקף כנסת – נתיב מהיר לריכוזיות יתר ודיקטטורה שבו השליט היחיד והמנהל בפועל הוא אחד ויחיד ואין אחר מלבדו, נתניהו.

סונדוס סאלח: הבוקר חסמו פעילות ופעילים בגופם את הכניסות למשכן, נשכבו על הכביש, נעצרו, שיבשו את ההתחלה הרגילה של כולנו.

סונדוס סאלח: כשהיינו צריכות וצריכים לחפש דרכים חלופיות, שונות ויצירתיות להיכנס לכאן ולעשות את העבודה שנבחרנו לעשות אותה – אותם אנשים ששלחו אותנו לכאן, אותם אנשים שעכשיו הם במצוקות רבות מחוץ לבניין הזה – לעשות את הלא-אפשרי לאפשרי ולחוקים, הבוקר הזכירו לי המפגינים שאנחנו, נבחרות ונבחרי הציבור, פה בשבילם, בזכותם ולמענם.

סונדוס סאלח: עכשיו, הערב, מזכיר לנו ראש הממשלה, זה הקבוע וגם החליפי, לכאורה, והממשלה בראשותו, שמבחינתם כולנו פה – תושבים, תושבות, אזרחים ואזרחיות וחברות וחברי הכנסת – פה בשבילם, ובפרט בשבילו.

סונדוס סאלח: כולנו שבויים ומשרתים את המשך כהונתו והישרדותו הפוליטית של הנאשם בפלילים – מי שמזמן התעוור ולא רואה את טובת הציבור אל מול עיניו.

סונדוס סאלח: עבורו, הכנסת, הוועדות השונות וחברות הכנסת רק מאשרות את החלטות והצהרות הממשלה, ובעצם רק את ההצהרות של בן אדם אחד, במקרה הזה נתניהו, בלי פיקוח מראש, בלי מידתיות, בלי שאלות, פשוט ככה.

סונדוס סאלח: ועכשיו, גם הלילה אני פה כדי להתנגד מכאן, למרות הכול, כל עוד אפשר לפחות את זה, לעמוד לצד האנשים שחיים את ההשלכות של חוסר ההתנהלות הזה, את חוסר האחריות הזה, שאין להם איך לשלם חשבונות בסוף החודש – –

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת סונדוס.

סונדוס סאלח: – – איך למלא את המקרר, איך לעבוד, לחיות בביטחון ובבריאות, והם סובלים מקבלת ההחלטות השרירותיות ומסכנות החיים.

סונדוס סאלח: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חברת הכנסת סונדוס.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בבקשה.

אורנה ברביבאי: שלום לך.

אורנה ברביבאי: מה שלומך?

סמי אבו שחאדה: מצוין, ברוך השם.

אורנה ברביבאי: חמש דקות.

סמי אבו שחאדה: חמש דקות.

סמי אבו שחאדה: גברתי היושבת-ראש, חברות וחברי הכנסת, ערב טוב.

סמי אבו שחאדה: עוד חוק בעייתי, אבל עם שם מדהים.

סמי אבו שחאדה: בממשלה הזאת אין הרבה הצלחות שבהן אפשר באמת להגיד: כל הכבוד על העשייה, אבל ללא ספק לקופירייטר של הממשלה הזאת מגיע שאפו.

סמי אבו שחאדה: החוק הנורווגי, חוק הקורונה הגדול, ראש ממשלה חליפי – כל מיני שמות כדי להכשיר את השרץ.

סמי אבו שחאדה: ואנחנו פה, יש לנו חוק חדש שנקרא חוק ביטול הכנסת, או שתפקידו בעצם חוק ביטול הכנסת; יקראו לו בשם יפה כדי לשכנע את הציבור, ינסו לתת לו שם אחר, אבל מה שברור פה זה המשך התהליך שקורה כבר, שהזהרנו ממנו כמה פעמים.

סמי אבו שחאדה: זה אותו המשך של תהליך העברת כל הסמכויות לממשלה, רק שאין ממשלה מתפקדת.

סמי אבו שחאדה: ראינו היום את המצב של הממשלה והיחסים בתוך הממשלה וחילוקי הדעות.

סמי אבו שחאדה: אז ראש הממשלה לא רוצה להסתכן וגם לא רוצה ממשלה.

סמי אבו שחאדה: כל היחס שלו לכנסת ולממשלה – זה תפאורה.

סמי אבו שחאדה: עכשיו הוא רוצה את כל הסמכויות.

סמי אבו שחאדה: היינו נותנים לו את כל הסמכויות אם הוא היה באמת מנהל את המאבק בקורונה בצורה לפחות סבירה, אם הוא היה קצת מצליח, אם האנשים היו רואים קצת תקווה.

סמי אבו שחאדה: היינו אומרים שזה משבר, שזה מצב חירום.

סמי אבו שחאדה: עזוב את זה שהוא מושחת ותיקים פליליים וכו'; אולי בתקופה הזאת הוא ראוי לנהל.

סמי אבו שחאדה: אבל כנראה שהקורס ב-MIT לא עזר לו יותר מדי, או שכנראה הקורס ב-MIT לא הספיק.

סמי אבו שחאדה: ואנחנו רואים התנהלות בעייתית בכל תחום: תחום המסעדנות; כל מי שעוסק במלונאות ותיירות; ראינו מה היה עם העובדים הסוציאליים; מה היה עם האחים והאחיות.

סמי אבו שחאדה: יש חוסר שביעות רצון אצל כל האוכלוסייה.

סמי אבו שחאדה: עכשיו, בהתחלה הקופירייטרים שלו ניסו לצבוע את המפגינים – שמאל קיצוני, אנרכיסטים, דגל פלסטין.

סמי אבו שחאדה: ובכלל, צריך לכבד את כולם.

סמי אבו שחאדה: זה שיש שם דגל פלסטין – אבל ניסו לצבוע אותם; לא הצליח, כי ברור שזה כל העם, מי שנמצא שם ברחובות.

סמי אבו שחאדה: האנשים, לא טוב להם מהניהול הזה של המשבר.

סמי אבו שחאדה: במקום שיתפטר, במקום שיתעורר, יגיד: טוב, טעיתי, אני אתן למישהו אחר מהקרובים אליי לנהל – אוקיי, לא יתפטר, לזה אי-אפשר לצפות ממנו, אין מה לעשות, אבל לפחות יגיד שהוא מסמיך מישהו אחר, שאולי יביא מבט אחר, מחשבות אחרות, דרך אחרת לנהל את המשבר.

סמי אבו שחאדה: הוא אומר: לא, לא, עזבו, אני הרסתי – תנו לי להרוס את הכול.

סמי אבו שחאדה: איך אנחנו יכולים להסכים למשהו כזה?

סמי אבו שחאדה: איך הכנסת יכולה לקבל חוק שמבטל את הכנסת?

סמי אבו שחאדה: מה, אנשים פה בכנסת לא נשלחו כדי לשרת פה את הציבור?

סמי אבו שחאדה: גם לא האנשים בקואליציה?

סמי אבו שחאדה: התפקיד שלהם הוא לשרת רק את אדונם נתניהו?

סמי אבו שחאדה: הם לא חושבים שיש להם ציבור שצריך לחזור אליו בסוף?

סמי אבו שחאדה: האמת היא שאם אנחנו ממשיכים באותו קצב, באותה דרך, כנראה שגם לא יהיה צורך בפרלמנט, ובפעם הבאה לא יהיה צורך בבחירות.

סמי אבו שחאדה: יהיה מלך.

סמי אבו שחאדה: המלך הזה יישאר פה עד שהוא יחליט אחרת או עד שה' יחליט אחרת.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שהחוק הזה הוא המשך ההידרדרות של החברה והמדינה והמשטר בישראל להיות חברה יותר אוטוקרטית ויותר דיקטטורה, ולכן אנחנו נצביע נגד החוק הזה.

סמי אבו שחאדה: אני מקווה שכל מי שאכפת לו מהמעט – אני לא חושב שישראל היא מדינה דמוקרטית למופת, בלשון המעטה; אני לא חושב שהיא דמוקרטית בכלל.

סמי אבו שחאדה: אבל לפחות מהמעט שיש מהמשטר הסמי-דמוקרטי, משהו כזה, שאפשר אולי להציל חלק ממנו כדי לנהל איזושהי מערכת, כדאי שגם הם יצביעו נגד, ונראה את התוצאות.

סמי אבו שחאדה: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: יו"רית נכבדה, חברות וחברים, כואב הלב.

אימאן ח'טיב יאסין: אני עומדת כאן וחושבת על חוק הסמכויות המיוחדות, ואני מנסה לחשוב על איזה סמכויות אנחנו מדברים בדיוק ומה כאילו המיוחד שאנחנו הולכים לקראתו.

אימאן ח'טיב יאסין: במקום שראש הממשלה יחשוב איך לנצל את הסמכויות המיוחדות כדי להיטיב עם האזרחים, כדי לאפשר ולו במעט שיהיה להם יותר קל – זאת המחשבה הנורמטיבית, אבל לצערנו הרב, זה לא קורה.

אימאן ח'טיב יאסין: אתמול כל הלילה, כמעט עד לשעות הבוקר המוקדמות, הרעשים, המפגינים והמפגינות ברחובות ירושלים לא עצרו, זעקו וזעקו.

אימאן ח'טיב יאסין: זעקתם הגיעה למרחוק, אבל כנראה לא לאוזנו של ראש הממשלה, שהפגינו ליד ביתו.

אימאן ח'טיב יאסין: אני אומרת בכאב רב שאם אנחנו נמשיך בהתנהלות הזאת, אנחנו עוד מעט נמצא את עצמנו כשאנחנו בשביתה כללית, ואנשים יצאו בהמוניהם לרחובות, ונביא עוד חורבן לקצת, למעט שעדיין קיים ופועל ועובד.

אימאן ח'טיב יאסין: לא יודעת כמה זה הזוי, אבל עדיין יש לי ציפייה כאילו שהקול הזה של ההיגיון הוא שינצח.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל כשאני מסתכלת גם על הכנסת הריקה, אני יותר ויותר בטוחה שאנחנו בכלל לא בכיוון הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: כל עוד יש ממשלה ומי שעומד בראשה יכול לקבל את ההחלטות רק הוא, על דעת עצמו, ולעשות כרצונו, אל לנו לצפות לדברים אחרים.

אימאן ח'טיב יאסין: בזמנים קשים כמו הימים האלה שאנחנו עוברים, כאשר אחוזי האבטלה רק עולים, כאשר הסטודנטים והוריהם קורסים תחת הנטל, כאשר יותר מ-30% ממשקי הבית יש בהם לפחות מובטל אחד, ועוד הגרוע מכול – גם שלא השכיל לקבל החלטות נכונות לגבי ההתנהלות של ההתמודדות עם המשבר הבריאותי – שוב אנחנו בתוך אוקיינוס שלא יודעים איפה הוא מתחיל, איפה הוא מסתיים.

אימאן ח'טיב יאסין: סוער.

אימאן ח'טיב יאסין: כל מה שטוב משתבש ומושתק – גם השמחות וגם החג שמתקרב ובא.

אימאן ח'טיב יאסין: ואנחנו בתקופה כזאת של השנה, חלקנו בצום ומחכים לשמחה של החג, מחכים ומנסים גם להתייחד עם המטרה ועם הרעיון של החג הזה באופן ספציפי – חג הקורבן, שהוא חג של הקרבה, שהוא חג של להרגיש את האחר, שהוא חג של לעשות טוב, אבל פה אנחנו רק מקשים ומקשים ומקשים ומערימים קשיים על כלל האזרחים במדינה הזאת, ובייחוד על האנשים בחברה הערבית.

אימאן ח'טיב יאסין: לא יכול להיות שגם בתקופה כזאת בסופי שבוע החנויות ייסגרו והמסעדות ייסגרו והכול ייסגר, ובטוחה אני שגם לקראת החג גם אנחנו ניסגר בבתים.

אימאן ח'טיב יאסין: אתם יודעים מה?

אימאן ח'טיב יאסין: אישית הייתי מוכנה שנשב שבועיים שלמים בבית, רק שנצא מכל התוהו ובוהו הזה, אבל מה, שבעל הסמכויות המיוחדות ייקח את הדברים לידיים, יקבל החלטה נכונה, ונצא אחר כך לדרך הנכונה.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לך.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה.

אורנה ברביבאי: בבקשה, חמש דקות.

עופר כסיף: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אפשר לכנות את החקיקה היום בשם אפילוג, לא רק משום שמדובר בסוף דבר – סופה של הכנסת כריבונית וכקובעת – אלא גם משום שבדרמה היוונית היה נהוג שבסוף המחזה היה עולה על הבימה שחקן שמגלם אל וכביכול פותר את כל התסבוכות שהתפתחו במהלך ההצגה.

עופר כסיף: חוק ההסמכה הישראלי הוא החוק שמסמיך את ראש הממשלה נתניהו להכריז על מצב חירום, לחוקק, לגזור גזרות, להטיל מגבלות ולקבוע עונשים ככל העולה על רוחו, ללא כל פיקוח פרלמנטרי.

עופר כסיף: כל שירצה הדיקטטור המושחת – יהיה; כל הוראה שייתן – המשטרה הברוטלית תבצע.

עופר כסיף: הינה, על בימת הפוליטיקה הישראלית באפילוג של הכנסת עולה האל נתניהו, האפותיאוזיס; כפי שכינו את מוסוליני, האיש שנשלח מטעם ההשגחה העליונה.

עופר כסיף: החוק הזה שצפוי להיות מאושר כאן היום הוא שינוי משטרי קיצוני שטרם נראה כמותו מקום המדינה.

עופר כסיף: אם עד כה הייתה מעין הפרדת רשויות בין הרשות המחוקקת, המבצעת והשופטת, תכף הרשות המחוקקת תהיה לא יותר מאשר סרח עודף בתהליך קבלת ההחלטות, גוף משקיף בלבד "במקרה הטוב", במירכאות, שהשפעתו על ניהול המדינה מוגבלת מאוד ותחומה לדיון בחלק מהחלטות הממשלה.

עופר כסיף: זהו חוק הסמכה מובהק, חוק שבו הכנסת מסמיכה את הממשלה, ובעיקר, כפי שנאמר קודם, בסעיף 38 – את ראש הממשלה להיות כל-יכול, להחליף את הכנסת.

עופר כסיף: החוק הזה הוא חוק דיקטטורה בתחפושת של קורונה.

עופר כסיף: העמדת הפנים היא כאילו שהחוק נועד לסייע לממשלה ליישם החלטות מהירות ולטפל בקורונה, אבל עד כה הממשלה הסתבכה לא רק ביישום ההחלטות אלא בעיקר בקבלת ההחלטות.

עופר כסיף: זו לא הייתה הכנסת שעיכבה את עבודת הממשלה; זו עבודת הממשלה שהייתה רשלנית "במקרה הטוב" – במירכאות שוב – ומונעת מאינטרסים חשוכים במקרה הרע.

עופר כסיף: זה שוב ושוב הממשלה שנתפסת בקלקלתה, מקבלת החלטות על סמך מידע חלקי או לא קיים.

עופר כסיף: הממשלה לא זקוקה לשום סמכות מיוחדת כדי לגייס עוד אלפי חוקרים אפידמיולוגים, כדי לקצר תורים לבדיקות או כדי לקצר את משך הבדיקות.

עופר כסיף: על שלושת הצעדים הללו כל המומחים מסכימים מזה חודשים, והממשלה בכלל לא שוקלת לקדם אותם.

עופר כסיף: זה לא מעניין אותה.

עופר כסיף: ועכשיו, כשהחוק הזה יעבור – זהו.

עופר כסיף: אפילוג, כפי שאמרתי.

עופר כסיף: הממשלה, אבל למעשה העבריין העומד בראשה הוא שיוכל לעשות במדינה ובמערכת אכיפת החוק ככל העולה על רוחו.

עופר כסיף: הוא יכריז על מצב חירום, יקבע עבירות פליליות ואת הסנקציות על הפרתן, יחליט כיצד ייאכפו, והכנסת תוכל רק להתבונן מהצד ולא לעשות דבר.

עופר כסיף: כל הדיווחים כאילו הוכנס פיקוח פרלמנטרי בחוק הם שקריים.

עופר כסיף: בוועדת החוקה הוכנס שינוי בחוק כך שכביכול התקנות שמתקינה הממשלה לא ייכנסו לתוקף אלא לאחר 24 שעות, ובהן הוועדה תתכנס ותאשר או תדחה אותן.

עופר כסיף: הסעיף הזה הוא פייק ניוז, שקר מוחלט ובוטה.

עופר כסיף: הסעיף אחריו קובע כי הממשלה, כלומר ראש הממשלה, יכולה להתקין תקנות "דחופות", במירכאות, גם ללא תקופת שיהוי.

עופר כסיף: עד כה כל החלטות הממשלה בתקופת הקורונה הוגדרו כדחופות.

עופר כסיף: הם לא יעבירו דבר אחד במסלול הפיקוח של 24 שעות.

עופר כסיף: זה כמו שהם משתמשים בסעיף 98 שוב ושוב כדי למנוע דיונים בכנסת.

עופר כסיף: ה"דחוף" – זה הרגיל שלהם.

עופר כסיף: הכול חירום.

עופר כסיף: דיון זה מיותר.

עופר כסיף: הצדיעו למשטר.

עופר כסיף: תזכרו מה אני אומר כאן, חברי הכנסת: הממשלה האוטוריטרית הזאת לא מתכוונת לרגע אחד, לשנייה אחת, להעביר משהו דרך הוועדה.

עופר כסיף: קודם כול, הם יקבלו החלטות בדיונים סודיים שלא חשופים לציבור, ואז יישמו אותן, ואז יעשו כאילו הכנסת מפקחת עליהם.

עופר כסיף: אם ועדה כלשהי תעז להרים את הראש ולבטל תקנה בדיעבד, אז יתקינו אותה שוב באותה דקה, ואולי יפטרו את ראש הוועדה.

עופר כסיף: אין דין ואין דיין, רק ראש ממשלה דיקטטור עבריין.

עופר כסיף: אני חושב שעל הבמה הזאת אמרתי כבר הכול.

עופר כסיף: הגיע הרגע לתת את הבמה לחברות ולחברים הנפלאים שנמצאים בקבוצות הפעילות המרשימות בשטח.

עופר כסיף: אני מדבר למשל על פעילי תנועת חד"ש ברחבי הארץ, והפעילים המסורים של קריים מיניסטר, שרודפים את המושחת כמו שצריך לרדוף מושחתים, וכל הפעילים הצרים על בלפור יום וליל, ואנשי המועצות המקומיות הערביות, וארגוני העובדים של העובדים הסוציאליים והאחיות והעצמאים – –

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת כסיף.

עופר כסיף: אני מסיים מייד.

עופר כסיף: – – ומורי הדרך, בעלי המסעדות ואולמות האירועים וחדרי הכושר, האומנים ועובדי תעשיית התרבות, תנועות הנוער, ארגוני הנכים.

עופר כסיף: אני מצדיע ומוריד כל כובע בפני האלפים שיוצאים לרחובות למען כולנו ולמען החברה כולה, לצדק ולדמוקרטיה.

עופר כסיף: אני קורא להם להמשיך ביתר שאת לצאת ולמחות בהמוניהם ולא לוותר.

עופר כסיף: זה יאפשר גם לנו להמשיך את המאבק למען צדק ודמוקרטיה.

עופר כסיף: אנחנו צריכים אתכם, המפגינים המוחים בחוץ.

עופר כסיף: צאו לרחובות.

עופר כסיף: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: חברת היבה יזבק, בבקשה.

אורנה ברביבאי: עליזה.

יוראי להב-הרצנו: – – – מאוד מעניין.

היבה יזבק: על מה?

אורנה ברביבאי: חמש דקות, בבקשה.

היבה יזבק: תודה.

היבה יזבק: כבוד היושבת-ראש, חברות וחברי הכנסת, אנחנו עומדים כאן היום כדי להצביע על חוק – שיעבור, לצערי הרב – חוק מחפיר, שמבייש כל מדינה, כל מדינה.

היבה יזבק: האמת, אותי זה לא מפתיע.

היבה יזבק: לאורך כל המשבר הזה כל מה שאנחנו רואים מצד הממשלה זה עוד ועוד ועוד ניסיונות לנצל את הקורונה כדי לרמוס זכויות אדם, זכויות אזרח וזכויות פרט ולהכפיף את כל נבחרי הציבור כאן לרצונות שלהם.

היבה יזבק: תראו איזה אבסורד זה.

היבה יזבק: אנחנו כאן במליאה, חברי הכנסת, מצביעים על חוק שבאמצעותו הממשלה בעצם יכולה לעקוף אותנו, אנחנו, נבחרי הציבור הלגיטימיים, להגביל את יכולותינו לבקר את הפעילות שלה.

היבה יזבק: למה לכל הרוחות שנצביע בעד חוק כזה, חוק ששולל מאיתנו סמכויות שניתנו לנו על ידי ציבור שלם שבחר בנו כדי לייצג אותו כאן, לשמור ולשמר את הזכויות שלו?

היבה יזבק: אף מצב חירום לא מצדיק דיקטטורה.

היבה יזבק: אף מצב חירום לא מצדיק חקיקה המשנה את כל המערכת הפוליטית בבת אחת, גם אם מדובר בחקיקה שלכאורה היא זמנית.

היבה יזבק: זה מקומם שיש כאן קואליציה שלמה שהיא שבויה של הדבר הזה, שבויה של מי שיש להם אינטרס לשמר את כל הכוח בידיהם.

היבה יזבק: הצעת החוק הזאת מנוגדת ליסודות החוקתיים הבסיסיים ולעקרונות של הפרדת הרשויות שאתם כאן, במשכן הזה, אמונים בין היתר על ההגנה עליהם.

היבה יזבק: זו האחריות של כולם כאן.

היבה יזבק: אתם מאפשרים כאן בחוק פגיעה בלתי מידתית בזכויות יסוד ובחירויות הפרט ללא קריטריונים ברורים.

היבה יזבק: אתם רוצים להגביל בצורה עוד יותר מופרכת את היכולת שלנו לפיקוח פרלמנטרי.

היבה יזבק: אכן, אנחנו נמצאים במצב חירום מתמשך מאז חודש מרץ, אך בעוד חלקנו כאן, במשכן הזה, מנסים לפעול למען האזרחים – כן, למען כלל האזרחים בתוך המדינה – יש ממשלה שפועלת בחוסר סמכות, מטילה הגבלות על ימין ועל שמאל, עושה מה שהיא רוצה, פוגעת בפרטיות של אנשים, פוגעת בזכויות אדם, שוללת את זכותם של עצורים ושל אסירים להליך הוגן, פועלת לדכא הפגנות ומחאות ומכניסה אותנו רק עמוק יותר למצוקה כלכלי ולעוני קשה.

היבה יזבק: אנחנו בחברה הערבית יודעים מה זה עוני.

היבה יזבק: עוד לפני הקורונה היו כ-50% מהערבים מתחת לקו העוני.

היבה יזבק: אנחנו גם יודעים טוב מאוד מה זה דיכוי אלים של מחאה ומה הם מעקבי השב"כ.

היבה יזבק: אתם לא מחדשים לנו כלום, אבל עכשיו גם את המינימום הזה שיש לנו כאן, הכוח הפוליטי שיש לנו כנבחרי ציבור – גם את זה אתם מבקשים להפקיע.

היבה יזבק: אתם רוצים לקבוע סדר חדש שבו אתם מחליטים ואז אנחנו צריכים לבטל שוב ושוב ושוב.

היבה יזבק: סדר כזה לא מקובל עלינו.

היבה יזבק: אני קוראת לכל מי שנשארה טיפת שפיות בנפשו להתנגד לביזיון שמתרחש כאן בשם הקורונה.

היבה יזבק: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה.

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת יוסף ג'בארין, חמש דקות.

יוסף ג'בארין: סלאם עליכום.

מנסור עבאס: עליכום א-סלאם.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, (חוזר על הדברים בערבית,) חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לפתוח את דבריי בלברך את העובדות והעובדים הסוציאליים על ההישג החשוב שהיה להם בעקבות המאבק שפתחו בו בשבועיים האחרונים והשביתה, שהסתיימה בהישג בהחלט מכובד, מרשים.

יוסף ג'בארין: הוא מרשים במיוחד כשהוא מגיע אחרי מאבק ציבורי עממי, אחרי הפגנות ברחובות.

יוסף ג'בארין: לכן, אני מברך את האיגוד ואת כל העושים במלאכה החשובה הזאת, ואני אומר להם שההצלחה שלהם היא לא רק הצלחה של העובדות והעובדים הסוציאליים אלא הצלחה של כל הציבור, שחרד לגורלם של השירותים החברתיים ורוצה לקדם את השירותים הללו, למען כלל הציבור, אבל במיוחד למען האוכלוסיות המוחלשות.

יוסף ג'בארין: החוק שנחקק היום ולצערי הכנסת הולכת לאשרר הלילה הוא חוק מסוכן מאוד, כי הוא מהווה פגיעה קשה – והייתי אומר:

יוסף ג'בארין: אנושה – ביכולת של הכנסת כפרלמנט, שאמור לפקח ולבקר את הרשות המבצעת, את הממשלה – פגיעה אנושה ביכולת הזאת על ידי קביעת סמכויות, כמעט באופן בלעדי, בידיו של הדיקטטור בממשלה הזאת.

יוסף ג'בארין: זה חוק שפוגע בכנסת כדי לחזק בעצם את מעמדו של ראש הממשלה כשולט יחיד בכל מה שקשור למשבר הקורונה.

יוסף ג'בארין: אני חושב שאלפי ועשרות אלפי המפגינים בשבועות האחרונים, כאן מול משרד ראש הממשלה, בתל אביב ובנגב ובגליל, הם הקול הכי מפורש נגד ההתנהלות של הממשלה ונגד המדיניות של הממשלה ונגד הכאוס שהציבור מרגיש בהתמודדות עם המשבר.

יוסף ג'בארין: אזרחים ותושבים שאין להם מה לאכול בבית אחרי תקופה ממושכת של פגיעה כלכלית – אזרחים ותושבים שאין להם מה לאכול בבית לא יאכלו עכשיו את השקרים של הממשלה ושל מי שעומד בראשה.

יוסף ג'בארין: במובן הזה החוק הזה, החוק שנקרא, חבר הכנסת יעקב אשר, חוק הקורונה הגדול – קוראים לו על המסך "חוק הקורונה הגדול" – הוא כל כך קטן וכל כך נבזי בפגיעה ברשות השלטון שהייתה אמורה להיות המרכזית, שזה הפרלמנט והכנסת.

יוסף ג'בארין: הציבור שיוצא להפגין מביע חוסר אמון בהחלטות הדיקטטוריות, באותו שלטון יחיד של ראש הממשלה.

יוסף ג'בארין: לכן אני אומר לכם שהניסיון הזה לייתר את תפקידה של הכנסת, הניסיון הזה לסרס את הכנסת, הוא ניסיון שרק יחמיר את הפגיעה באזרחים ובתושבים, הוא ניסיון שרק יעמיק את המשבר.

יוסף ג'בארין: לכן, אני מקווה שחברי כנסת מהקואליציה יתעשתו וידחו את החוק הזה, כדי באמת לאפשר לכנסת למלא את התפקיד שלה – את מה שהיה אמור להיות התפקיד שלה: לפקח ולבקר, לאשר מראש פעילות ממשלתית והחלטות של ראש הממשלה, ולא אישורים בדיעבד, אחרי שהם נכנסים לתוקף.

יוסף ג'בארין: אני קורא לחבריי בקואליציה להתעשת, וטובה שעה אחת קודם.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה – לא נמצא.

מנסור עבאס: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה, חמש דקות.

עאידה תומא סלימאן: ערב טוב, וזה אכן ערב טוב.

עאידה תומא סלימאן: ערב טוב כי היום העובדים והעובדות הסוציאליות הוכיחו שוב שרק מאבק עיקש, רק יציאה למאבק שהוא כל כך צודק והתעקשות על הזכויות, הם שיביאו את הפתרונות.

עאידה תומא סלימאן: העובדות הסוציאליות, בהנהגתה של יו"רית האיגוד ענבל חרמוני – שאני מנצלת את ההזדמנות הזאת להגיד לה: נתת דוגמה לכל הקבוצות שמנסים להחליש אותן, שמנסים לדכא אותן, איך מנהלים מערכה – עם גב זקוף, עם אמונה בלב שאפשר לנצח מערכת שכולה מבפנים רקובה, מסריחה כבר מרוב ריקבון.

עאידה תומא סלימאן: 16 ימים שבתו העובדות הסוציאליות.

עאידה תומא סלימאן: מה הייתה התוכנית של הממשלה הזאת כדי לתמוך באלה שעומדות בפני התפרצות של משבר כלכלי-חברתי שסובלים ממנו לא רק אלה שסבלו לפני משבר הקורונה, אלא התווספו עוד ועוד?

עאידה תומא סלימאן: ביום אחד הממשלה כבר נכנעה לשביתה של האחיות – וטוב שהיא עשתה את זה.

עאידה תומא סלימאן: גם זה היה מאבק צודק, אבל כנראה מה שהבהיל את הממשלה הזאת זה התמונות שעלולות להתפרסם על אנשים במיטות, על חולים בזמן מגפה שאין מי שיטפל בהם.

עאידה תומא סלימאן: אבל אלה שצריכים להיות מטופלים על ידי העובדים הסוציאליים, אף אחד לא מוצא אותם ומצלם אותם, אז היה אפשר להתעלם מהעובדות הסוציאליות והיה אפשר לעצום עיניים, כי אין תוכנית לממשלה הזאת.

עאידה תומא סלימאן: מי שרוצה להטעות אותנו שבמשבר הזה יש לממשלה תוכנית איך לנהל אותו טועה בגדול.

עאידה תומא סלימאן: אין תוכנית; יש שליפות, יש כניעה, כאשר מבינים שההפגנות מגיעות עד הבית הזה, כאשר רואים את הכעס ואת ההתפרצות של האנשים – ואלה לא שמאלנים.

עאידה תומא סלימאן: יש ביניהם שמאלנים – ואני גאה שיש ביניהם שמאלנים – אבל הם בדיוק האזרחים הפשוטים שלקחתם להם את הלחם מתוך הבית; אלה בדיוק האנשים שמוטטתם את העולם שלהם, כי אתם לא יודעים להנהיג.

עאידה תומא סלימאן: אתם רק הולכים כמו עיוורים אחרי המנהיג.

עאידה תומא סלימאן: התוכנית היחידה שיש למר ביבי נתניהו, בנימין נתניהו, זה להפוך את המדינה הזאת ממדינה אתנוקרטית – ושיתעוררו מי ששמחו והיו גאים שחוקקו חוק להפוך את המדינה למדינה אתנוקרטית – לוקח לכם את המדינה האתנוקרטית שאהבתם והופך אותה למדינה אוטוקרטית, המדינה של המנהיג, המדינה שדורסת את זכויות האדם וזכויות האזרח, שדורסת את מה שנשאר משולי הדמוקרטיה כדי להגן על המנהיג.

עאידה תומא סלימאן: לניהול הכושל הזה אפשר למצוא הוכחה כאשר מסתכלים על המדינות שהתגברו על המשבר, משבר הקורונה, או לפחות מצליחות להתגבר ולצלוח אותו, כאשר אנחנו מסתכלים ורואים שהם לא דרסו זכויות אדם.

עאידה תומא סלימאן: להפך – הזרימו תקציבים, תמכו באזרחים שלהם, טיפלו באזרחים שלהם.

עאידה תומא סלימאן: המהלך הזה הוא הגשמה של האידיאולוגיה והמדיניות של נתניהו.

עאידה תומא סלימאן: העולם שהוא רוצה לבנות, המדינה שהוא רוצה לבנות היא מדינה שאין בה מערכת בתי משפט, אין בה כנסת, אין גם ממשלה – יש רק את המנהיג.

עאידה תומא סלימאן: המדינה היא המפלגה השלטת; המפלגה השלטת היא המנהיג; המנהיג, ככה יוצא, הוא המדינה.

עאידה תומא סלימאן: זוהי המשוואה להקמת דיקטטורה פשיסטית במיטבה, או עם כל מגרעותיה.

עאידה תומא סלימאן: אתם, כאשר אתם מצביעים עם החוק הזה ועל כלל החוקים שמובאים בלילה – בסתר, כדי שאף אחד לא ידע על מה מדברים – כאשר מרימים יד ומצביעים על החוקים האלה, אתם בעצמכם אלו שתומכים בחוקים האלה, בונים את הדיקטטורה הפשיסטית.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

מנסור עבאס: חמש דקות, חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

אנטאנס שחאדה: התכוננתי לעשר דקות, למען האמת.

אנטאנס שחאדה: אה, חמש?

אנטאנס שחאדה: טייב.

אנטאנס שחאדה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בשעת לילה מאוחרת כזאת אנחנו באים לדון בנושא שעלול לשנות את המציאות הפוליטית של כולנו, בעצם.

אנטאנס שחאדה: אנחנו כאוכלוסייה הערבית למודי ניסיון במאבקים פוליטיים.

אנטאנס שחאדה: זה לא חדש.

אנטאנס שחאדה: כמעט מאז קום המדינה אנחנו מנהלים מאבק פוליטי לשינוי אמיתי, לשינוי פוליטי אמיתי, ומתוך הניסיון שלנו – ואני אתן כמה דוגמאות עוד מעט – אני ממליץ לכל אלה שאינם מרוצים מהמציאות הפוליטית, שיוצאים לרחובות בימים האלה ורוצים לכאורה שינוי, לדרוש את השינוי האמיתי, לא לוותר על השינוי האמיתי.

אנטאנס שחאדה: דרישות כלכליות, חברתיות, הן חשובות מאוד, אבל מתוך הניסיון שלנו – וגם שלכם, של האחרים – זה לא יחולל שינוי, זה לא ישיג את המטרות, כל עוד לא נגדיר את הבעיה בצורה נכונה.

אנטאנס שחאדה: אנחנו כולנו עכשיו מתפלאים ושואלים, ורואים שאנחנו הולכים לקראת משטר דיקטטורי תחת אילוץ הקורונה, תחת אילוץ המצב, מצב החירום הבריאותי והכלכלי.

אנטאנס שחאדה: אנחנו לקראת משהו חדש, אחר, שאתם לא ידעתם.

אנטאנס שחאדה: אנחנו מכירים את זה טוב מאוד – אנחנו מכירים את זה מיום האדמה, חבריי חברי הכנסת והאזרחים.

אנטאנס שחאדה: ביום האדמה האוכלוסייה הערבית יצאה במחאה פוליטית, לאומית בראש ובראשונה, שהייתה קשורה לאדמות, לקרקע – כי סוגיית הקרקע נתפסת אצלנו כסוגיה לאומית, זכות לאומית ולא רק זכות אזרחית.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אנטאנס שחדה, אתה יכול להמתין קצת עד שיחזור שר למליאה.

אנטאנס שחאדה: היא הייתה.

אנטאנס שחאדה: אוקיי.

מנסור עבאס: איפה היא?

אנטאנס שחאדה: כן, כן, היא יצאה, כנראה.

אנטאנס שחאדה: אני ראיתי אותה.

מנסור עבאס: חובה שיהיה שר במליאה.

עאידה תומא סלימאן: הלכו לישון.

קריאה: הלכה שנייה לשירותים.

מנסור עבאס: אוקיי.

אנטאנס שחאדה: לא אכפת לי להמשיך.

אנטאנס שחאדה: לא אכפת לי להמשיך.

אנטאנס שחאדה: את הזמן הזה תחזיר לי, אדוני היושב-ראש.

אנטאנס שחאדה: המאבק על האדמה, כאשר היישובים הערביים הכריזו על השביתה – כי זה היה נושא כאוב וכואב, ונושא לאומי ולא רק אזרחי – אחרי יום האדמה, בדוח קניג, הממשלה ניסתה לעוות את המאבק והמציאות ולטעון שכאילו בעיות הכלכלה, המחיה, היום-יום, הן שהוציאו או דחפו את האוכלוסייה הערבית למחאה, ששילמנו עבורה בהרוגים ופצועים, אבל הצלחנו להפסיק את הגזל וגנבת הקרקעות דאז, בשנות השבעים.

אנטאנס שחאדה: עוד פעם בשנות האלפיים, כאשר יצאנו למחות על הדיכוי של בני העם שלנו, על רצח האוכלוסייה הפלסטינית בשנת 2000, זאת הייתה עמדה פוליטית-לאומית ממדרגה ראשונה, אבל אחרי העימות ואחרי המחאה הממשלה ניסתה עוד פעם לתאר את זה כאילו הייתה מחאה כלכלית – בעיות יום-יום, תקציבים, אפליה.

אנטאנס שחאדה: זה חשוב, זה קיים וזה נכון, אבל זה לא הטריגר.

אנטאנס שחאדה: זאת לא הייתה השאלה שהוציאה את האנשים למחות.

אנטאנס שחאדה: כל פעם הממשלה ניסתה לעקוף את המנהיגות הפוליטית, לעקוף את הדרישות ולהקטין או להצניע, לצמצם, למזער, את הדרישות שלנו לתביעות כלכליות.

אנטאנס שחאדה: גם דוח אמנון לין, אם אני לא טועה, משנות השמונים, שהיה שר וחבר ועדת חוץ וביטחון וכתב דוח מיוחד, הדריך את הממשלה איך להתנהג אל האוכלוסייה הערבית, איך לפעול בצד הכלכלי – כאילו שיפור כלכלי – כדי לדכא את התביעות הלאומיות והפוליטיות של האוכלוסייה הערבית.

אנטאנס שחאדה: היום קורה דבר הפוך: כאשר יש לנו תביעות כלכליות, כאשר יש לנו תביעות אזרחיות, כאשר יש לנו זכויות שהממשלה מפקירה באופן דורסני ביותר, יש שמתרצים את זה בתירוצים לאומיים.

אנטאנס שחאדה: לכן, המסקנה – שאנחנו צודקים.

אנטאנס שחאדה: הדרישות שלנו לאומיות, כלכליות, חברתיות, אזרחיות.

אנטאנס שחאדה: אי-אפשר להפריד אותן.

מנסור עבאס: – – –

אנטאנס שחאדה: ולכן לאלה – יש לי שתי דקות, אתה חייב לי, אדוני.

אנטאנס שחאדה: לכן אני אומר לכל אלה שיוצאים עכשיו ותוהים או מוחים על המציאות הפוליטית, על המציאות הכלכלית, על המציאות החברתית, על הקריסה הטוטלית שקיימת, שלא להסתפק בדרישות כלכליות ולדרוש שינוי אמיתי.

אנטאנס שחאדה: דמוקרטיה אמיתית לא משיגים רק בדיבור או בדרישות כלכליות.

אנטאנס שחאדה: דמוקרטיה ושוויון אמיתי – וחברי איימן עודה דיבר היום בנושא הזה, שיהיה מאבק, אבל יהיה מאבק אמיתי, על שינוי מהותי, לא בגלל שיש בעיות כלכליות.

אנטאנס שחאדה: אומנם זאת סוגיה חשובה, אבל יש לנו סוגיות יותר – –

מנסור עבאס: אוקיי, תודה.

אנטאנס שחאדה: – – מבחינת נחיצות.

אנטאנס שחאדה: ודבר אחרון, אדוני היושב-ראש, אנחנו באוכלוסייה הערבית יש לנו מאבק מרכזי, מאבק עקרוני, לשינוי המשטר לדמוקרטיה אמיתית, ואף אחד לא יסיט אותנו – –

מנסור עבאס: תודה.

אנטאנס שחאדה: – – למאבקים צדדיים אחרים.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אחמד טיבי, חמש דקות.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, עמיתיי חברי הכנסת, למרות שמדובר בתקופת קורונה, תקופה קשה, ובשל העובדה שמדובר בתקופה קשה, שבעטייה אנשים מאבדים את מקומות העבודה שלהם ונכנסים למצוקה אישית, כלכלית, משפחתית, יש תמיד מקום לדבר על תמריצי קליטה לעבודה של קבוצות מוחלשות.

אחמד טיבי: היום דנו בוועדת הכלכלה בנושא קליטת ערבים ותעסוקת ערבים, בתעסוקת כלל האוכלוסיות.

אחמד טיבי: שיעור הערבים באוכלוסייה הוא כ-20%, וכיום שיעור הערבים בשירות הציבורי הוא כ-12%.

אחמד טיבי: בזמנו עמדתי בראש ועדת חקירה פרלמנטרית.

אחמד טיבי: כשהתחלנו השיעור היה 4%-5%; סיימנו ב-8%.

אחמד טיבי: בזמנו החלטת הממשלה דיברה על יעד של 10%.

אחמד טיבי: היעד הושג, אבל עדיין אין החלטת ממשלה חדשה.

אחמד טיבי: זה מחייב החלטת ממשלה חדשה.

אחמד טיבי: נציב שירות המדינה חושב על יעד של 15% לכמה שנים, לעוד שלוש שנים.

אחמד טיבי: אני חושב שזה יעד צנוע מדי ורחוק מדי, ולכן צריך להגדיל ולהעלות את השיעור ביעד ולצמצם את הזמן, תוך הקצאת משאבים.

אחמד טיבי: בעיקר חשוב לדבר על תעסוקת נשים.

אחמד טיבי: האישה הערבייה מופלית פעמיים – גם בגלל שהיא ערבייה וגם בגלל שהיא אישה.

אחמד טיבי: ובכלל, שלושת הדרגים הבכירים בשירות הציבורי הם נעדרי ערבים, כמעט ולא קיימים ערבים; כך גם חרדים, חבר הכנסת יעקב אשר.

אחמד טיבי: ולכן, האחר צריך לקבל ביטוי במדיניות הממשלה או בתקציב המדינה כאשר אנחנו ערב הגשת תקציב המדינה.

אחמד טיבי: מלבד היציאה לחל"ת וקריסה כלכלית, יש צורך לומר את הדברים בצורה ברורה: יש התרופפות בחודשים האחרונים, לא רק בשבועות האחרונים, בכל מה שקשור לשמירה על ההוראות של משרד הבריאות, במיוחד בחתונות, אצל יהודים ואצל ערבים, והן הפכו למקום התפרצות של הנגיף בשל העובדה שמדובר בהתקהלות.

אחמד טיבי: תוך כדי כך הממשלה מנסה לנצל את המשבר כדי להעביר חוקי חירום, לפגוע בחירויות; חוק הסמכה דרקוני.

אחמד טיבי: מכאן אני רוצה לשלוח ברכות, שאפו גדול, למפגינים בכל מקום שמגינים על זכותם לחיות בכבוד, נגד המדיניות ההרסנית של הממשלה והאטימות של מי שעומד בראש הממשלה, האטימות של מי שעומד בראש הממשלה, והצורה שבה מדברים כנגדם, נגד הצעירים האלה שיוצאים להפגין, בכירי הליכוד והנהגת המדינה, והשימוש בתוארי גנאי או מילות גנאי נגדם.

אחמד טיבי: ראש הממשלה יושב בבית ובכל הפגנה מחפש איפה נמצא דגל פלסטין כדי לצייץ ולעשות עיגול.

אחמד טיבי: איזה עיסוק הזוי של ראש ממשלת ישראל במקום להקשיב למפגינים ולהיענות לדרישות שלהם.

אחמד טיבי: דבר חשוב קרה היום כאשר שביתת העובדים והעובדות הסוציאליות הסתיימה.

אחמד טיבי: כל הכבוד להם על העשייה מבורכת.

אחמד טיבי: כך גם לאחים והאחיות, שאחרי יממה של הכרזת שביתה, תוך כדי היממה, היא הסתיימה.

אחמד טיבי: טוב עשה משרד האוצר שסיים אותה במהירות, כי המשק זקוק גם לאלה וגם לאלה – גם לאחיות וגם לעובדים ולעובדות הסוציאליים ולאחים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אחמד טיבי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יאיר גולן, בבקשה, חמש דקות.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, האזנתי ברוב קשב לחלק מהדוברים.

יאיר גולן: איני יודע אם אני יכול לחדש במידת הסכנה לדמוקרטיה הישראלית, אבל אני רוצה בכל אופן לומר שהחוק הזה הוא חוק מסוכן ורע, ואני מתפלא איך בני גנץ, גבי אשכנזי – רמטכ"לים לשעבר – מאמצים אל ליבם חוק שכזה.

יאיר גולן: הרי אתם יודעים, בני וגבי, שבשעת התקפה על מדינת ישראל, במצב הכי חמור, התקפת פתע, כדי להכריז מצב מיוחד בעורף נדרש להביא את המצב הזה לוועדת החוץ והביטחון אחרי 48 שעות, וניתן למתוח את זה עד חמש יממות בלבד, ואם אחרי חמש יממות ועדת הכנסת לא אישרה את החוק, הבית הזה לא אישר את החוק, החוק הזה בטל ומבוטל, הכרזת החירום בעורף בטלה ומבוטלת.

יאיר גולן: זה – נוכח התרחיש החמור ביותר, חירום אמיתי.

יאיר גולן: מה יש לנו כאן?

יאיר גולן: אין לנו פה חירום, יש לנו פה אולי שגרת חירום.

יאיר גולן: איזה מהחוקים והתקנות שממשלת ישראל נדרשת להם אי-אפשר להביא למשכן הזה בנוהל כזה או בנוהל אחר ולשמור על כך שכנסת ישראל תפקח על פעולות הממשלה?

יאיר גולן: החוק הזה, כשנותנים אותו לראש ממשלה נאשם בפלילים, לראש ממשלה שלא היסס לגרור את ישראל לשתי מערכות בחירות מיותרות לחלוטין, מה אתם חושבים שהוא יעשה איתו?

יאיר גולן: החוק הזה מאפשר חופש פעולה מפליג לממשלה בין 12–28 ימים, ואחרי זה נותן זמני הארכה יוצאי דופן של עד 60 יום בכל פעם.

יאיר גולן: הבית הזה צריך להתקומם.

יאיר גולן: איך כנסת ישראל מוכנה להתפרק מכוחה, להיכנע ללא קרב ולמסור את כל הסמכויות לממשלה מסוכנת, פשוט מסוכנת?

יאיר גולן: החוק הזה הוא גם חוק רע.

יאיר גולן: למה הוא חוק רע?

יאיר גולן: הוא חוק לא מקצועי.

יאיר גולן: מי שרוצה לנהל חירום בעורף צריך לעבוד עם האזרחים, ולא לעסוק כל הזמן באכיפה.

יאיר גולן: החוק הזה קודם כול צריך להגדיר את האלף-בית של מצב חירום, וזה סדרי מינהל תקינים בשעת חירום.

יאיר גולן: אין את זה בחוק.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, תקרא את החוק – תשים לב לדבר הזה: אנחנו הולכים למנות בקרוב, ככה נאמר, מנהל מיוחד למצב הקורונה, שר הקורונה.

יאיר גולן: מדוע סמכויותיו לא מוגדרות בחוק?

יאיר גולן: אם הוא כל כך נדרש וזה כל כך חשוב, מן הדין שהחוק יעסוק באיש הזה ובסמכויותיו.

יאיר גולן: אני רוצה להקריא לכם מה החליטה ממשלת ישראל בשנת 2007, כשהחליטה על הקמת רח"ל, רשות החירום הלאומית.

יאיר גולן: כתוב כך: "ייעודה של רשות החירום הלאומית לשמש רשות ממלכתית לחירום, ליד שר הביטחון, למימוש אחריותו הכוללת לכלל מצבי החירום במרחב האזרחי".

יאיר גולן: לכלל מצבי החירום במרחב האזרחי זה כולל מגפה.

יאיר גולן: כאלוף פיקוד העורף עשיתי תרגיל עם משרד הבריאות על תרחיש של מגפה – "זאת באמצעות תכנון, תיאום, הנחיה, הכוונה ובקרה של כלל המשרדים" – מי עושה את זה היום?

יאיר גולן: וכן "הגופים הייעודיים, המערכות הלאומיות והרשויות המקומיות העוסקות במוכנות והכנת המרחב האזרחי".

יאיר גולן: כמו כן, תפקידה של רח"ל "להביא למיצוי מרבי של המשאבים הלאומיים להבטחת החוסן והרציפות התפקודית במצבי משבר וחירום שונים".

יאיר גולן: ממשלת ישראל פועלת לא לפי חוק, מנהלת מצב חירום מתמשך לא לפי חוק, ולא רק שהיא לא מתנהלת לפי חוק, היא מביאה בפנינו חוק שהוא בלתי מתקבל על הדעת – הוא חוק של הרס הדמוקרטיה; הוא חוק של חופש פעולה נפשע לראש ממשלה החשוד בפלילים.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת.

יאיר גולן: אני מייד מסיים.

יאיר גולן: כלל היסוד בניהול מצב חירום הוא רכישת לב הציבור ואמון העם.

יאיר גולן: אם הבית הזה אחראי בעיני עצמו, הוא צריך לדאוג לכך שממשלת ישראל תעסוק בראש וראשונה ברכישת אמון העם, וזה נעשה בכבוד לעם, לא בהשתת חוקי – אני לא יודע אפילו איך לתאר אותם – חוקים ששוללים כל זכויות אזרח באופן גס ומיותר.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת גולן.

יאיר גולן: מצב החירום האמיתי הוא האיום על הדמוקרטיה הישראלית, לא מצב הקורונה.

יאיר גולן: עם הקורונה נדע להתמודד; עם מה שנעשה פה לסדרי משטר – איני יודע.

יאיר גולן: זו הסכנה האמיתית.

יאיר גולן: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה רבה, חבר הכנסת יאיר גולן.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת יוראי להב הרצנו.

מנסור עבאס: חמש דקות.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, כשבוחנים את הצעת החוק הזאת קשה שלא לפספס את המסר העיקרי שהממשלה רוצה להעביר לנו ולציבור: שהכנסת מפריעה לממשלה, שנבחרי העם מפריעים לממשלה, שאנחנו מפריעים לממשלה.

יוראי להב-הרצנו: הצעת החוק הזאת, אדוני היושב-ראש, מתייחסת לכנסת כאל מטרד, כאל איום שצריך להסיר אותו, אותנו.

יוראי להב-הרצנו: אחרת, קשה להבין למה היא הגיעה לעולם – הצעת חוק כל כך דרקונית, כל כך מבטלת, כל כך מזלזלת בחברי הכנסת, בפעילות של ועדות הכנסת, במעמד של כנסת ישראל.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, אני צעיר חברי הכנסת, ולימודי האזרחות עדיין טריים בראש שלי.

יוראי להב-הרצנו: חקוק בראשי מה שלימדו אותנו בבית הספר – שהממשלה יונקת את אמונה מהכנסת ולא ההפך; שהכנסת היא-היא אסופת הנציגים שנבחרו באופן ישיר על ידי העם.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו מייצגים את הריבון, את העם, ולא את הממשלה.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו בוחרים את הממשלה, לא העם.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו מייצגים את הצרכים של העם, את הצרכים של כל חלקי העם; אנחנו מייצגים את המצוקות ואת התקוות של העם, של כל חלקי העם.

יוראי להב-הרצנו: אני מבין שאנחנו נמצאים בתקופת חירום ושיש לנקוט צעדים מיידיים.

יוראי להב-הרצנו: מקובל בעיניי, חבריי חברי הכנסת, לקבוע מרחב פעולה שבמסגרתו הממשלה תוכל לפעול בלי אישור הכנסת על כל דבר וחצי דבר.

יוראי להב-הרצנו: אבל פה לא מדובר בעניין הזה.

יוראי להב-הרצנו: פה אתם מבטלים את הכנסת, אתם מייתרים את עבודת הוועדות, אתם נוטלים את הפיקוח הפרלמנטרי שלנו על עבודת הממשלה, אתם מונעים מנציגי העם להביע את הרצון של העם.

יוראי להב-הרצנו: אני שואל את עצמי ואז שואל אתכם, חבריי חברי הכנסת – מלבד שני נציגים מהקואליציה אין פה אף אחד.

יוראי להב-הרצנו: כנראה שהדיון הזה לא מספיק חשוב, כנראה שהדיונים בכנסת לא מספיק חשובים מהשלב הזה והלאה.

יוראי להב-הרצנו: אני שואל אתכם, חברי הקואליציה הבודדים שיש כאן:

יוראי להב-הרצנו: מתי נבחן חוסנה – – –

פנינה תמנו: אנחנו לא בודדים.

יוראי להב-הרצנו: השרה תמנו שטה, אולי שווה שתיקחי אחריות על המחדלים של הממשלה ולא תאשימי שוב את חברי האופוזיציה, שעומדים פה אחד אחרי השני ונואמים ומביעים את רצון העם.

פנינה תמנו: התכוונת – – –

יוראי להב-הרצנו: אני שואל אותך, גברתי השרה: מתי נבחן חוסנה של הדמוקרטיה – כשהכלכלה משגשגת, כשהבלונים פורחים באוויר וכשאין שום איום משברי עלינו?

יוראי להב-הרצנו: לא.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו נמדדים דווקא בעיתות משבר.

יוראי להב-הרצנו: החוסן שלנו נבחן דווקא עכשיו.

יוראי להב-הרצנו: לי יש אמון מלא בעם ישראל, בחוסן שלו וביכולת שלו – –

יעקב מרגי: – – –

יוראי להב-הרצנו: חבר הכנסת מרגי.

יוראי להב-הרצנו: – – ביכולת שלנו לעמוד בכל משבר, ודאי שבמשבר הזה.

יוראי להב-הרצנו: על מה שאני מצטער, חבר הכנסת מרגי, הוא שאין לממשלה אמון בעם ישראל או בנציגיו כאן בכנסת, אחרת אני לא מצליח להבין למה אתם מבקשים לא רק לבטל אותנו – לצמצם אותנו ולצמצם את היכולת שלנו לקחת חלק בהחלטות שהחוק מטיל עלינו.

יוראי להב-הרצנו: אני מאוד מצטער להבין, חבריי חברי הכנסת, שהממשלה לא מרגישה כמוני ואין בה אמון בחוסנו של עם ישראל ובחוסן של הנציגים שלו פה בכנסת.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לשאול את ביבי: אנחנו מפריעים לך, או היעדר היכולת הכי בסיסית שלך לקבל החלטות ולנהל את המשבר הזה?

יוראי להב-הרצנו: אנחנו, חברי הכנסת, אשמים בכישלון המהדהד שלך בניהול משבר הקורונה?

יוראי להב-הרצנו: זה כל כך אירוני, כי אתמול ציינה הכנסת, ממש כאן, את יום מורשת ז'בוטינסקי, ועלו שני נציגים בולטים של תנועת הליכוד לדבר דברי שבח על מורשתו של האיש והמנהיג – ובצדק; איש גדול ומנהיג ענק.

יוראי להב-הרצנו: ז'בוטינסקי קבע שאחת משתי הנקודות המכריעות שקובעות את ההבחנה היסודית בין מה שאנחנו קוראים דמוקרטיה ובין עריצות היא אם במדינה הנדונה הפרט נחשב לריבון.

יוראי להב-הרצנו: מטרתה של הדמוקרטיה, לדידו של ז'בוטינסקי, היא להבטיח למיעוט השפעה על מהלך העניינים של המדינה.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לשאול את השר אקוניס ואת חבר הכנסת גדעון סער, שדיברו ממש פה על הדוכן הזה אתמול: מה ז'בוטינסקי, מורכם הרוחני, היה אומר על חוק הקורונה הגדול הזה, המביש הזה, שאתם מביאים לפה בפני הכנסת?

יוראי להב-הרצנו: מה הוא היה אומר על רמיסת הכנסת?

יוראי להב-הרצנו: מה הוא היה אומר על ביטול היכולת של נבחרי העם להציף לדיון ענייני, ערכי, נדרש, את הצרכים, את המצוקות ואת הרצונות של אזרחי ישראל?

יוראי להב-הרצנו: מה הוא היה אומר על הפגיעה האנושה באמון הציבור במנהיגיו ובאמון הציבור בכנסת, על הפיכת הממשלה הזאת לריבון ואף להיותה עריצה?

יוראי להב-הרצנו: אתם גונבים, חברי הממשלה המנותקת הזאת, את העתיד של הצעירים במדינת ישראל.

יוראי להב-הרצנו: אתם ממשכנים את העתיד שלנו.

יוראי להב-הרצנו: אתם מדירים אותנו באורח מכוון מכל תוכניות הסיוע הממשלתיות.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: תודה.

יוראי להב-הרצנו: עוד משפט אחרון.

יוראי להב-הרצנו: מדובר פה בתמהיל מסוכן של חובבנות, רשלנות ושרלטנות של חברי הממשלה הזאת שמדרדר אותנו לתהום העריצות, ולכן אנחנו, חבריי חברי הכנסת, נתנגד לחוק המחפיר הזה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת עידן רול.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יוראי.

מנסור עבאס: היה קשה לקטוע אותו.

מנסור עבאס: חמש דקות.

עידן רול: תודה, אדוני היושב-ראש.

עידן רול: כנסת נכבדה, אתם תסלחו לי שלא אתרכז פה בחוק להנצחת כישלון הממשלה בקורונה.

עידן רול: אני חושב שכולנו כבר ביססנו שנכשלתם בניהול הקורונה.

עידן רול: אני חושב שאפילו התומכים שלכם יודעים את זה – הם יודעים את זה פשוט כי אין להם פרנסה, הם יודעים את זה כי סוגרים להם את העסקים ב-05:00 ופותחים אותם ב-10:00.

עידן רול: גם אם הצביעו ליכוד, גם אם הצביעו יש עתיד, הם יודעים שאתם מפשלים.

עידן רול: ומזה אתם מפחדים – אתם מפחדים בגלל שמתחילים לראות את הבלוף שלכם.

עידן רול: כולם יודעים שאין לכם מושג, כולם יודעים שבאירופה כבר מצאו פתרונות, כולם יודעים שהתירוץ "זה משבר מתגלגל שכמותו לא היה" לא תופס בשום צורה, כי אנחנו כבר חמישה חודשים בבוץ הזה, ואתם רק מכניסים לנו את הראש עוד יותר עמוק לתוך הבוץ.

עידן רול: כולנו רואים את זה.

עידן רול: כולנו רואים את זה.

עידן רול: מה שיפה בכישלון שלכם – שהוא באמת מפואר, את זה אתם עושים עד הסוף; שהכישלון שלכם, בניגוד למדיניות שלכם כממשלה, הוא כישלון שלא מפלה.

עידן רול: אתם דופקים את כולם.

עידן רול: אתם לא מפלים בין זקן לצעיר, אתם לא מפילים בין עני לעשיר, אתם לא מפלים בין מי שמצביע ימין למי שמצביע שמאל.

עידן רול: את כולם דפקתם.

עידן רול: ובניגוד להצלחה שלכם, הלא-קיימת, כממשלה, את זה עשיתם יחסית מהר – דפקתם את המשק בכלום זמן.

עידן רול: שנים של משק מפואר וציונות מפוארת רמסתם.

עידן רול: רמסתם את כל החוקים והנהלים והנוהגים כאן, שכיבדו במשך שנים אנשים גדולים מכם כאן, בבית הזה, במשכן הזה.

עידן רול: רמסתם.

עידן רול: לא השארתם הרבה משום דבר.

עידן רול: הציבור לא מאמין לכם.

עידן רול: הציבור לא מאמין לכם ולפעמים, מבין כל השקרים, נפלט לרגע בדל של אמת, וזה קרה לכם.

עידן רול: בשבוע שעבר זה קרה לראש הממשלה כשהוא אמר: כשאין נתונים, אנחנו מקבלים החלטות על פי שכל ישר, שזה כמובן אומר, במכבסת מילים: אין לנו מושג מה אנחנו עושים, אז אנחנו מקבלים החלטות שרירותיות.

עידן רול: העניין הוא שלא הפנמתם שהחלטות שרירותיות, יש להן מחיר אמיתי – מחיר בחיי אדם, כי אנחנו יודעים שיש עלייה במקרי האובדנות, מחיר בפרנסה, מחיר בכבוד של אנשים, מחיר בחופש של אנשים.

עידן רול: אתם לא יודעים לנהל שום דבר, והציבור מכיר בזה.

עידן רול: מה שאתם מנסים כמוצא אחרון למנוע זה למנוע את כל השקרים והכסת"ח שלכם מלצאת, ולכן קיבלתם החלטה – הממשלה הזאת קיבלה החלטה לפני כשבועיים לשלוח את כל הפרוטוקולים של הממשלה שנוגעים לקורונה לארכיון המדינה ל-30 שנה.

עידן רול: אני שם שנייה בצד את ההחלטה הבזויה הזאת ואני זורם איתכם על השקרים.

עידן רול: אתם טוענים, כן – נתניהו אוהב להתהדר, הרי כל מדינות העולם מתקשרות על הגל הראשון, נכון, הוא עשה את זה מדהים.

עידן רול: אם עשית עבודה כל כך טובה בגל הראשון, מה דחוף לך להסתיר?

עידן רול: למה אתה כל כך מפחד שיקראו איך קיבלת החלטות, איזה מסמכים ראיתם, איזה נתונים היו לכם, מי הצביע איך?

עידן רול: מה קרה, מפחדים מהפריימריז?

עידן רול: מפחדים מהבוחר?

עידן רול: מפחדים שאנשים יראו שאין לכם מושג מה אתם עושים חוץ מכשזה מגיע לכיס שלכם?

עידן רול: אני הגשתי בשבוע שעבר הצעת חוק שתחייב אתכם, הממשלה, לחשוף לציבור את כל ההחלטות והפרוטוקולים שלכם והמסמכים שהונחו בפניכם כשקיבלתם את ההחלטות – כן, כן, שרים יקרים, גם את ההחלטות ואת האמירות שלכם בממשלה.

עידן רול: מעכשיו זה לא יהיה רק בהדלפות שלכם לעיתונות, כדי שכל הציבור ידע איך אתם מקבלים החלטות, או במקרה שלכם – לא מקבלים החלטות.

עידן רול: אתם צריכים להבין, הגיעה שעת השין.

עידן רול: מספיק להאשים את הציבור שהוא לא צייתן.

עידן רול: מספיק להאשים את הציבור שהוא לא רציני, שהוא אשם בגל השני.

עידן רול: תתחילו להסתכל על עצמכם כמנהיגים, כנבחרי ציבור, ולהבין שזו אחריות שלכם לבנות את האמון הזה, שזו אחריות שלכם לספק תשובות ונתונים.

עידן רול: אתם אלה שצריכים לספק תשובות, כי אתם השלטון.

עידן רול: אתם לא יכולים להתבכיין ולהתחבא מאחורי תירוצים.

עידן רול: עם הכוח שקיבלתם יש לכם גם אחריות, והאחריות הזאת מחייבת אתכם להסביר לאותה בעלת מסעדה למה אתם סוגרים לה את העסק, ולמה יכול להיות שלא יהיה לה איך להניח אוכל על השולחן בשביל הילדים שלה למרות ששנים על גבי שנים היא ניהלה עסק מצליח.

עידן רול: אתם, ממש אתם, אלה שנהנים מכל הלשכות ומכל הפינוקים וההטבות שלכם, אתם צריכים להסביר לבעלים של אותו מועדון כושר למה הפרנסה שלו נגמרה.

עידן רול: אתם צריכים להסביר לו למה במחי החלטה שרירותית אחת שלכם יכול להיות שהוא כבר לא יקום מזה.

עידן רול: אתם צריכים להסביר לדור אבוד של צעירים שמסתכל הצידה, שמאל, ימין – אין לו עבודה, אין לו למה לשאוף, אין לו איך לשלם על הלימודים.

עידן רול: ואתם, שמצפים שהם יסתמכו על ההורים שלהם, אולי הגיע הזמן שתבינו: ההורים שלהם מובטלים.

עידן רול: אין להם כסף, ואין להם כסף בגללכם.

עידן רול: אין להם כסף כי אתם לא מקבלים אף החלטה לטובת הציבור.

עידן רול: ומה שאתם עושים זה לעשות את הדבר היחידי שאתם יודעים לעשות: להיות פחדנים, להסתיר את כל ההחלטות שלכם ולהתחבא מאחורי האשמות לציבור.

עידן רול: הציבור לא קונה את השקרים שלכם יותר.

עידן רול: אם יש לכם ספק, תסתכלו מה קורה ברחוב.

עידן רול: אנשים מבינים כשזה מגיע לפרנסה שלהם – הם מבינים שאתם מתנכלים לפרנסה שלהם.

עידן רול: הם מבינים מה זה אומר כשהם יודעים להרוויח כסף ואתם לא מאפשרים להם, בגלל שאין לכם שום נתונים ואתם משתמשים בשכל ישר.

עידן רול: מנהל טוב לא משתמש בשכל ישר.

עידן רול: אנחנו סטרטאפ ניישן, נכון?

עידן רול: איפה ה-big data?

עידן רול: איפה הנתונים?

עידן רול: איך אפילו את מספר המובטלים אתם לא יודעים?

עידן רול: ראש הממשלה מקים צוות מיוחד כדי שיצליח לטכס עצה ולהגיע למסקנה מה מספר המובטלים במדינה.

עידן רול: אין יותר מערכות מחשוב?

עידן רול: אתם הולכים להזיז מצד לצד בחשבונייה?

עידן רול: אז אני אומר לכם, הצעת החוק הזאת – אולי ייקח לה זמן לעבור, אבל הציבור כבר קולט אותה.

עידן רול: אתם מחויבים לחשוף את הפרוטוקולים של הקורונה, והציבור ידרוש מכם לחשוף את הפרוטוקולים של הקורונה.

עידן רול: אם לא תחשפו את זה מרצונכם, הוא ייאלץ אתכם לחשוף את זה בקלפי.

עידן רול: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת עידן רול.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורלי פרומן, בבקשה.

מנסור עבאס: חמש דקות לרשותך.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום הם כבר שכבו על הכביש.

אורלי פרומן: תראו עד לאן הורדתם את האזרחים, שהתחילו את המחאה בזקיפות קומה.

אורלי פרומן: תחילה ראיתי אותם פה כועסים אך גאים ואופטימיים, זקופים.

אורלי פרומן: כמה ימים אחר כך ראיתי אותם דומעים, גברים חסרי אונים שלא מצליחים לעבוד ולקנות אוכל, בוכים.

אורלי פרומן: היום הם כבר שכבו על הכביש.

אורלי פרומן: זה כבר ייאוש, הכי נמוך שהם יכולים.

אורלי פרומן: תמונה כואבת, מקוממת.

אורלי פרומן: בעבר היו כאן ממשלות שלקחו על עצמן ליצור, להצמיח, לפתור, לתת הוראות מתוך מחשבה, שיקול דעת והתבססות על נתונים.

אורלי פרומן: אף פעם לא היה כאן מושלם, אבל היו ימים שהאזרחים הניחו או הרגישו שיש על מי לסמוך, שמישהו למעלה יודע את העבודה.

אורלי פרומן: היום מבלבלים את האזרחים עם גרפים ומצגות, עם החלטות והחלטות הפוכות.

אורלי פרומן: ביהירות שאין כדוגמתה אמר ראש הממשלה שלנו: ראו, מכל העולם מתקשרים לקבל מאיתנו עצות.

אורלי פרומן: והיהירות הזאת חזרה וטפחה על פרצופנו.

אורלי פרומן: כמו שאומרים הילדים, "מן השוויץ יוצא מיץ".

אורלי פרומן: נתניהו, במיץ הזה כולנו מתבוססים היום.

אורלי פרומן: זה מחיר הניתוק, זה מחיר האטימות.

אורלי פרומן: נתניהו, נכשלת, תתפטר.

אורלי פרומן: צא ופגוש את המובטלים, העצמאים, הקשישים, עובדי עולם התרבות, התיירות, הסטודנטים, תנועות הנוער, מורי הדרך ועוד ועוד אזרחים מאוכזבים ומיואשים, משפחות שהגיעו לפת לחם.

אורלי פרומן: אולי אחרי שתבין איזה סבל הם עוברים תבין שנכשלת ותתפטר.

אורלי פרומן: אולי תבין שמזומן להמונים הוא לא פתרון מכובד ולא מכבד.

אורלי פרומן: נכון, חסר לאזרחים כסף, הם צריכים כסף, אבל הם זקוקים למנהיג, לדוגמה אישית, לתוכניות ארוכות טווח וסדורות, למישהו שיגיד להם: אכן, קשה, ואולי יהיה קשה יותר, אבל יש לי תוכנית להוציא את כולנו מהמצב הזה; מישהו שיגיד להם: תמיד הכי חשוך לפני עלות השחר, אבל אני רואה את השחר מפציע.

אורלי פרומן: אני אתן לך דוגמה, אדוני ראש הממשלה, למחשבה על עתיד המדינה: יש 6 מיליארד בקנה?

אורלי פרומן: תשקיע כ-2.25 מיליארד בפעוטות בני השנתיים, שיזכו לחינוך חינם בגן ילדים ממוסד ומפוקח עם צוות מקצועי ואחראי; תפתח יחידה לגיל הרך, מלידה עד שלוש, במשרד החינוך – יחידה מקצועית, מתוקצבת, מפקחת.

אורלי פרומן: כך לפחות נדע שמשקיעים משמעותית בדור העתיד ובזוגות הצעירים שלנו, ולא משתיקים אותם על ידי חלוקת מזומנים.

אורלי פרומן: נתניהו, התבלבלת, הגזמת.

אורלי פרומן: המדינה היקרה הזאת היא של כל אזרחיה, היא שלנו, של כולנו, היא לא שלך.

אורלי פרומן: אתה אינך יכול לעשות בה ובנו כל שחפץ ליבך.

אורלי פרומן: החוק הזה שאתה מכריח הערב את חברי הכנסת שלך להצביע בעדו הוא חוק רע לאזרחי מדינת ישראל.

אורלי פרומן: הכנעת אותם, הכנעת את חברי הממשלה שלך.

אורלי פרומן: כן, כך מתנהג דיקטטור בפניקה.

אורלי פרומן: כך מתנהג מי שמואשם בשוחד, מרמה והפרת אמונים החושב רק על הישרדותו האישית.

אורלי פרומן: בושה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת אורלי פרומן.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת בועז טופורובסקי.

מנסור עבאס: לשם שינוי, שלוש דקות.

בועז טופורובסקי: – – –

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: המדד הוא לא הזמן; האיכות.

בועז טופורובסקי: נתניהו, נכשלת – תתפטר.

בועז טופורובסקי: לא הצלחת להילחם בקורונה, לא הצלחת למנוע הדבקה המונית, לא הצלחת להציל את המשק, לא עזרת לעצמאים, לא עזרת לשכירים, לא עזרת לגמלאים, לא עזרת לסטודנטים, לא עזרת לנכים.

בועז טופורובסקי: לא תצליח לפגוע בחופש ובחירות של האזרחים.

בועז טופורובסקי: לא תצליח להרוס את הדמוקרטיה הישראלית.

בועז טופורובסקי: נתניהו, נכשלת – תתפטר.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת בועז טופורובסקי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת רם בן ברק, גם הוא שלוש דקות.

מנסור עבאס: אמרתי כבר, העניין הוא לא הזמן.

מנסור עבאס: הוא יכול להעביר את המסר בדקה אחת.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

רם בן ברק: מה שלוש?

רם בן ברק: אני קיבלתי מבועז שתי דקות.

רם בן ברק: זה היה הסיכום בינינו.

מנסור עבאס: אי-אפשר.

רם בן ברק: רבותיי חברי הכנסת, הרעיון ההזוי שהכנסת תאשר בדיעבד, לאחר קבלת החלטה על ידי הממשלה, מזכיר לנו את מעמד הר סיני ואת האמירה "נעשה ונשמע" – קודם עושים, אחרי זה דנים.

רם בן ברק: האמת היא שזה גם מאפיין מאוד את עבודת הממשלה בשבועות האחרונים: קודם מכריזים על סגירת מסעדות, אחרי זה בוחנים ואחרי זה פותחים; קודם כול סוגרים בריכות ורק אחרי זה פותחים.

רם בן ברק: יש כאן משבר כלכלי ענק.

רם בן ברק: אנשים לא מקבלים את הכסף שהובטח להם במסיבות עיתונאים פומפוזיות בגלל ביורוקרטיה מסובכת, ואני יודע את זה כי הלשכה שלי מוצפת בפניות כאלה יום-יום.

רם בן ברק: אדוני ראש הממשלה, אתה מדבר על ביורוקרטיה?

רם בן ברק: אתה בעצמך מייצר כאלה, והרבה.

רם בן ברק: אתה כבר למעלה מ-11 שנה ראש ממשלה ועדיין לא הצלחת לקצץ את כיסי הביורוקרטיה.

רם בן ברק: במקום לפשט תהליכים כמו שהצענו ולהפעיל את מודל צוק איתן, אתה מפתח מודלים מסובכים, מפותלים, ללא חשיבה עד הסוף, שמשאירים מגזרים שלמים מחוץ למעגל ההטבות, ובסוף גם מאשים את הפקידות בכישלונות שלך.

רם בן ברק: איך זה יכול להיות שלמעצמת הסייבר והבינה המלאכותית אין את מערכות המחשוב הנדרשות לביצוע חלוקה דיפרנציאלית לאלה שנזקקים לתשלומים?

רם בן ברק: מה, אנחנו לא יודעים מי צריך את הכסף?

רם בן ברק: הרי כדי לגבות מס הכנסה אתם יודעים יופי ממי לקחת, אז פתאום אתם לא יודעים למי לתת?

רם בן ברק: נתניהו, נכשלת – תתפטר.

רם בן ברק: תסתכל בעולם – באילו עוד מדינה למעט הונגריה חוקקו חוקים שמזכירים תקופות אפלות בהיסטוריה?

רם בן ברק: באילו עוד מדינות בעולם ביטלו את עבודת הפרלמנטים לטובתה של ממשלה שיכולה להחליט ככל העולה על רוחה?

רם בן ברק: אפילו במדינות שהיו במצב יותר קשה מאיתנו לא העזו לעשות מעשים כאלה.

רם בן ברק: מה הכוונה שלך, אדוני ראש הממשלה?

רם בן ברק: אם באמת היית רוצה לטפל במגפה זה לא היה לוקח לך חמישה חודשים למנות מפקד קורונה – דבר שמתבקש היה לעשות אותו מזמן.

רם בן ברק: נתניהו, נכשלת – תתפטר.

רם בן ברק: אני פונה לחבריי בכחול לבן: אתם באמת רוצים לתמוך בחוק הזה?

רם בן ברק: האם בשביל זה נכנסתם לממשלת נתניהו החמישית?

רם בן ברק: הסברתם שבאתם לשמור על הדמוקרטיה, ובפועל אתם שומרים על נאשם עם שלושה כתבי אישום.

רם בן ברק: אתם באמת חושבים שמה שחסר לנו בשביל להילחם במגפה הבריאות והכלכלית זה אותו חוק קורונה מורחב, שמעניק סמכויות לממשלה ולעומד בראשה, שמואשם בפלילים, להחליט מה שהוא רוצה ללא פיקוח פרלמנטרי?

רם בן ברק: האם לא עלה בדעתכם שהסיבה העיקרית שנתניהו כל כך לוחץ להעביר את החוק אולי לא נובעת מרצונו להילחם בנגיף אלא מרצונו לבצע את המהלכים שייטיבו איתו ועם מצבו המשפטי והפוליטי?

רם בן ברק: אני אומר לכם, לו הייתם באופוזיציה עכשיו הייתם נזעקים בדיוק כמוני.

רם בן ברק: גם אתם מבינים שמה שצריך בשביל להילחם בקורונה זה לא חוקים אלא מנהיגות, יכולות ניהול טובות וקבלת החלטות שאינן קשורות לשיקולים פוליטיים.

רם בן ברק: שום חוק לא ישפר את מצבנו, לא הבריאותי ולא הכלכלי.

רם בן ברק: מה שכן ישפר את מצבנו זה שהמנהיגות שלנו תהיה ישרה, ערכית, שטובת הציבור והעם עומדת לנגד עיניה ולא דברים אחרים.

מנסור עבאס: תודה.

רם בן ברק: חבריי חברי הכנסת, ההיסטוריה תשפוט בחומרה את כל מי שהרים את ידו בעד הצעת החוק הזאת.

רם בן ברק: אנחנו המדינה הדמוקרטית היחידה שמנטרלת את הכנסת כדי להילחם במגפה.

רם בן ברק: במקומות נורמליים בוחרים לחזק את הוועדות, משום שהן יכולות לקיים דיונים רציניים שבאמת עוזרים למלחמה במגפה.

רם בן ברק: לא כל השכל נמצא במקום אחד.

רם בן ברק: אנחנו באופוזיציה לא הכשלנו ולו תקנה אחת או חוק אחד שבאו באמת ובתמים לעזור למדינת ישראל לעבור את המשבר, וכך גם נמשיך.

רם בן ברק: אבל לא ניתן את ידינו להרס האופי הדמוקרטי והמוסדות של מדינת ישראל.

רם בן ברק: מי שיעשה כך מהליכוד, מכחול לבן ומהמפלגות האחרות לא ראוי לכהן כנבחר ציבור בבית הזה.

מנסור עבאס: תודה.

רם בן ברק: את המחאה שאנחנו רואים ברחובות לא ניתן יהיה לעצור בחוקים.

רם בן ברק: יהיה ניתן לעצור אותה רק בהתנהלות נכונה, תוך דאגה אמיתית וכנה לאזרחי מדינת ישראל.

רם בן ברק: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת רם בן ברק.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורנה ברביבאי, בבקשה, חמש דקות.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

אורנה ברביבאי: חברי הכנסת, הממשלה הזאת דורסת את הכנסת – זה הסיפור.

אורנה ברביבאי: אפשר לקרוא לזה בכל מיני שמות יפים, אבל אנחנו מבינים שהחוק הזה שמובא הערב לפתחנו – שלצערי גם יעבור – הוא בפירוש לדרוס את הכנסת.

אורנה ברביבאי: הקורונה, כולנו יודעים, היא רק תירוץ לדרוס ברגל גסה את הבית הזה ואת היכולת של חברי הכנסת לייצג את העם, שזה עיקר תפקידנו.

אורנה ברביבאי: זה נוגע לא רק לחברי הכנסת ולשרים ולמשמעות החוק, אם זה יעבור או לא – זה נוגע אישית בכל אזרח שבחר בנו כדי שנייצג אותו, נייצג את הצרכים שלו.

אורנה ברביבאי: ומהיום, כשיעבור החוק, אף אחד לא יוכל להבטיח את זה לאותו אזרח, שאנחנו כשליחי ציבור נייצג ונוכל לעשות את עבודתנו נאמנה, משום שאם החוק מאפשר לממשלה לעשות מה שהיא רוצה, מי צריך חברי כנסת בכלל?

אורנה ברביבאי: בשביל מה?

אורנה ברביבאי: האזרחים מצפים מאיתנו כשליחי ציבור להבטיח שהממשלה עובדת עבורם ולא להפך.

אורנה ברביבאי: תסתכלו, בחודשים האחרונים אנחנו רואים בדיוק פעולה הפוכה.

אורנה ברביבאי: אזרחים שעבדו כל החיים ופרנסו ושילמו ועשו את כל מה שנדרש מאזרח הגון ומאזרחית, היום, במציאות הזאת, במשבר, הם מצפים שהממשלה תעבוד עבורם, שהכנסת תעבוד עבורם, ואנחנו מרצון מוסרים את הסמכויות שלנו ומעבירים חוק עקום כזה שכל התכלית שלו היא לרוקן את הכנסת מהסמכויות שלה.

אורנה ברביבאי: אני מזכירה לכולם שהאזרחים במדינה הם הריבון במדינה דמוקרטית ולא אנחנו.

אורנה ברביבאי: החוק העקום הזה שאתם מביאים להצבעה היום מלמד על בלבול מוחלט, שלא לומר ליקוי מאורות.

אורנה ברביבאי: הרי מקור הסמכות שניתן לנו כדי שנאפשר לממשלה המנותקת הזאת להעביר איזה חוקים שהיא רוצה ניתן לנו לא כדי לאפשר לה להעביר איזה חוקים שהיא רוצה בלי שמישהו יוכל לעצור אותה בכלל.

אורנה ברביבאי: מי שייתן היום יד לחיסולה של הכנסת יצטרך להסביר כיצד נתן במו ידיו את המפתח לממשלה מסוכנת, מסוכנת וחסרת מעצורים, שאינה מוכנה לקבל את מגבלות הכוח, אז היא עוקפת את מגבלות הכוח בחוקים כאלה מטורללים.

אורנה ברביבאי: התפקיד שלנו כבית הנבחרים הוא לפקח על עבודת הממשלה, לא להיכנע ולהירמס על ידה מרצון.

אורנה ברביבאי: כל מי שיצביע היום כחבר כנסת מועל בתפקידו, כי הוא אומר: אני מוסר את הסמכויות שלי מרצון כדי שהממשלה תעשה שימוש לרעה כנגד האזרחים במדינה.

אורנה ברביבאי: החוק הזה פסול ביסודו, וכל מהותו היא לבטל את הפיקוח של הכנסת על הכשלים של הממשלה הרעה הזאת.

אורנה ברביבאי: הסמכויות שלנו נועדו קודם כול להגן על אזרחי המדינה, לייצג את הצרכים השונים שלהם ולהבטיח איכות חיים ואת כבוד האדם.

אורנה ברביבאי: מצב חירום הוא לא תירוץ לפגוע במי שמצפים עכשיו יותר מתמיד שהכנסת תפעל עבורם.

אורנה ברביבאי: אנחנו עדים לשחיקה מואצת של הבית הזה, תוך קידום חוקים אנטי-דמוקרטיים הפוגעים באזרחי המדינה בעיצומו של משבר כלכלי ובריאותי כל כך קשה.

אורנה ברביבאי: אז ראש הממשלה מדבר על מלחמה בביורוקרטיה, הוא מאשים את הביורוקרטיה כאילו הוא לא היה פה בעשר השנים האחרונות, ואיך הוא מטפל בביורוקרטיה?

אורנה ברביבאי: הוא יוצר עוד יותר ביורוקרטיה ועוד יותר חוקים ועוד יותר קנסות ועוד יותר הפחדות ועוד יותר חוסר אמון של הציבור בביורוקרטיה נוספת שבאמצעותה הוא רוצה להילחם בביורוקרטיה.

אורנה ברביבאי: אנחנו כולנו יודעים שאם זה היה תלוי בראש הממשלה שלנו, הוא היה רוצה את ריכוז כל הכוח והסמכויות רק בידיו, אך ורק בידיו.

אורנה ברביבאי: אתם רוצים הוכחה?

אורנה ברביבאי: תראו עדות לכך במשנה הסדורה של יושב-ראש הקואליציה, שדיבר על שלושת – איך הוא אמר?

אורנה ברביבאי: כ"פים?

אורנה ברביבאי: אני אומרת הכאפות: כוח, כבוד וכסף.

אורנה ברביבאי: נתניהו היה רוצה כמובן את כל הכוח ואת כל הסמכויות של הרשות המבצעת, המחוקקת, וכמה מפתיע, גם את הסמכויות של הרשות השופטת, שבמקרה, לגמרי במקרה, דנה עכשיו בענייניו.

אורנה ברביבאי: כך בדיוק נבנה עריץ הפוגע בחירות האזרחים – לא ביצירת אמון, לא ביצירת ביטחון אלא בהפחדה, ברדיפה, בקנסות ובתחושה שבמקום שהמדינה הזאת תייצר עבור האזרחים שלה ברגעי המשבר את הביטחון שהם כל כך זקוקים לו – רדיפה שלהם.

אורנה ברביבאי: אז נתניהו, אני אגיד לך מה שכל ילד יודע להגיד: המלך עירום.

אורנה ברביבאי: די להקריב את אזרחי המדינה.

אורנה ברביבאי: נכשלת – תתפטר.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת אורנה ברביבאי.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת משה יעלון.

מנסור עבאס: חמש דקות.

משה יעלון: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, חוק הקורונה הגדול – למה הדבר דומה?

משה יעלון: למנהל שנכשל ונכשל ושוב נכשל בגלל חוסר יכולת הניהול שלו ובגלל שהניהול לא מעניין אותו והוא עסוק יותר מדי עם עצמו.

משה יעלון: הוא בא ודורש מדירקטוריון החברה עוד סמכויות ויכולת קבלת החלטות ללא התייעצות עם מומחים, ללא פיקוח.

משה יעלון: זו משמעות החוק המובא בפנינו הערב בהיבט הניהולי.

משה יעלון: כבר ברור שנתניהו נכשל בניהול משבר הקורונה, קודם כול כי מה שמעניין אותו זה הוא עצמו – איך לקבל החזר מיסים תוך כדי משבר, איך לקבל מימון להוצאות ביתו הפרטי ובעיקר איך להימלט מספסל הנאשמים.

משה יעלון: הדוגמה הבולטת קרתה בסוף השבוע האחרון.

משה יעלון: נתניהו מבין כבר שרוב הציבור איבד את האמון בו ובכושר ניהולו.

משה יעלון: חוסר האמון אינו נובע מוויכוח בין ימין לשמאל, בין אשכנזים למזרחים, בין דתיים ללא דתיים ובין יהודים לערבים.

משה יעלון: חוסר האמון נובע מהמקרר המתרוקן, מהגירעון בחשבון הבנק, מהעלייה הדרסטית במספר המובטלים, עצמאים שעסקיהם קורסים, גמלאים שזקוקים להשלמת הכנסה, אינם עובדים ואינם מקבלים דמי אבטלה, חיילים משוחררים שאינם מוצאים עבודה ואינם זכאים לדמי אבטלה.

משה יעלון: חוסר האמון של האזרחים בנתניהו נובע מתרבות השקר שהוא וסריסיו מנחילים פה.

משה יעלון: בתוך שבוע נגיע ל-30,000 בדיקות, אמר לפני שלושה חודשים.

משה יעלון: הגענו?

משה יעלון: תכף תקבלו פיצוי.

משה יעלון: קיבלתם?

משה יעלון: תכף תקבלו מענק ישר לחשבון הבנק.

משה יעלון: הגיע?

משה יעלון: מישהו כבר אמר:

משה יעלון: אי-אפשר לרמות את כל האנשים כל הזמן, אפשר לרמות את חלק מהאנשים חלק מהזמן.

משה יעלון: אבל יותר ויותר אזרחים מרגישים מרומים.

משה יעלון: אלה המוחים והמפגינים ככלל הם לא אנרכיסטים, מספיק עם השקר הזה; לא שמאלנים רדיקליים, לא קרן וקסנר וכל מיני המצאות אחרות.

משה יעלון: חלקם זועקים כי אינם יכולים להתחיל את החודש.

משה יעלון: הם חשים שהממשלה פגעה להם בפרנסה, ביכולת הקיום, בכבוד.

משה יעלון: הם מתקוממים כי הם מבינים שהממשלה הזאת מנופחת, בזבזנית, עוסקת בתפקידי שרים, סגני שרים, לשכות, מכוניות שרד, כיבודים.

משה יעלון: נתניהו אף מעסיק את ועדת הכספים בהחזרי מס בסך מיליון ש"ח ומתכוון לדרוש החזר הוצאות לביתו הפרטי, כשאף ראש ממשלה לפניו לא דרש זאת.

משה יעלון: ולהם אין איך להתחיל את החודש.

משה יעלון: רבים מהם רואים את העסק העצמאי, מפעל חייהם, יורד לטמיון.

משה יעלון: שלא יתחרפנו?

משה יעלון: שלא יצאו להפגין?

משה יעלון: לצערנו הייאוש הזה מוביל גם למעשים אובדניים.

משה יעלון: אחרים אינם מוכנים לקבל ראש ממשלה עם שלושה כתבי אישום חמורים, חסר דוגמה אישית, שמנסה להימלט מאימת הדין ובדרך תוקף שופטים, יועץ משפטי לממשלה, פרקליטים, מפכ"ל ועיתונאים.

משה יעלון: הם יוצאים להגן על הדמוקרטיה.

משה יעלון: הם מבינים את משמעות החרבת הדמוקרטיה.

משה יעלון: רבים מהם לחמו למען קיומה של מדינת ישראל כיהודית ודמוקרטית.

משה יעלון: שלא יתחרפנו?

משה יעלון: שלא יצאו למחות?

משה יעלון: והמחאה הזאת מפחידה את נתניהו ומשפחתו.

משה יעלון: הכיסא שלו רועד, הבית שלו רועד.

משה יעלון: אז נתניהו ניסה בסוף השבוע האחרון לסגור את המדינה כדי למנוע את ההפגנות והמחאות ההולכות וגוברות בבלפור, בכיכר רבין ובגן צ'ארלס קלור, בחיפה, בצמתים, על הגשרים – 200 מקומות שונים מאצבע הגליל ועד אילת.

משה יעלון: לכן נתניהו החליט לסגור את המדינה ללא התייעצות, לסגור את מערכת החינוך בלי לשאול את שר החינוך, לסגור את הרחצה בים בלי להתייעץ עם אנשי משרד הבריאות, לסגור את המסעדות, חדרי הכושר, הבריכות, בלי לשמוע את המומחים, ולמנוע התקהלות של לא יותר מ-20 איש בחוץ.

משה יעלון: הבנתם למה?

משה יעלון: כדי למנוע הפגנות.

משה יעלון: כאשר המטרה מסומנת מראש, אז גם לא צריך להתייעץ.

משה יעלון: ואז התערב היועץ המשפטי לממשלה והבהיר שלא ניתן למנוע את זכות וחופש המחאה וההפגנה, והסתבר שכל הסגירה מיותרת.

משה יעלון: ואז משגעים את המסעדנים, את מפעילי חדרי הכושר, את כלל האזרחים – סוגרים, פותחים, ושוב סוגרים, ושוב פותחים.

משה יעלון: הבנתם למה אסור לנאשם עם כתבי אישום חמורים להיות ראש ממשלה?

משה יעלון: הרי הוא מקבל החלטות בהתאם לאינטרס האישי שלו ולא האינטרס הלאומי.

משה יעלון: זוכרים את נתניהו אומר זאת לאולמרט ודורש ממנו להתפטר?

משה יעלון: הלילה, ולאחר שהוכיח עצמו כמנהל כושל בניהול המשבר, לאחר שבמשך יותר מארבעה חודשים הוכיח שבגלל שיקולים פוליטיים לא העביר את האחריות לניהול המשבר למשרד הביטחון, רח"ל, צה"ל, פיקוד העורף, לאחר שכבר נוכחנו שאנשים מתים בגלל שיקוליו הפוליטיים, הוא מבקש הסמכה בחוק לעשות מה שהוא רוצה ללא פיקוח פרלמנטרי חיוני.

משה יעלון: נתניהו, נכשלת בניהול המשבר.

משה יעלון: אתה ממשיך להיכשל – –

אוסנת הילה מארק: אדוני היושב-ראש, כבר עבר – – –

משה יעלון: – – לא בגלל הפיקוח הפרלמנטרי, לא בגלל הפקידים אנשי המקצוע, לא בגלל המשפטנים – הפסק להאשים אחרים – אלא בגלל שאתה עסוק בהישרדותך האישית הפוליטית ובגלל שלמרות שלא ניצחת בשום מערכת בחירות מתוך השלוש שעברנו בגללך, גנץ ואשכנזי החליטו להיכנס תחתיך ולבצר את שלטונך.

מנסור עבאס: תודה.

משה יעלון: המעשה שלהם – בגידתם בבוחריהם – ייזכר לדיראון עולם.

משה יעלון: הגיבוי שהם נותנים הלילה לחוק שמתנוסס עליו דגל שחור – –

אוסנת הילה מארק: סליחה, מה הולך כאן?

אוסנת הילה מארק: אם הזמן עבר אז הזמן עבר.

מנסור עבאס: כן.

משה יעלון: – – ייזכר לדיראון עולם.

משה יעלון: אמרו שרצו להימנע מאורגניזציה.

משה יעלון: נו.

משה יעלון: אמרו שרצו להימנע – –

אוסנת הילה מארק: היושב-ראש, יש פה זמן אחר לכל אחד?

משה יעלון: – – מבחירות רביעיות.

משה יעלון: נו.

משה יעלון: דווקא במצב הזה, לאחר שנתניהו הוכיח עד כמה מסוכן להסמיך אותו ללא פיקוח ובקרה, צריכה לצאת קריאה מהבית הזה – –

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת.

משה יעלון: – – נתניהו, נכשלת – תתפטר.

משה יעלון: לחברי הבית הזה יש אחריות.

משה יעלון: במצב שנוצר אנחנו צריכים למצוא דרך להחליף את נתניהו גם בלי בחירות, ולא לחוקק חוקים שמבצרים את שלטונו.

משה יעלון: נתניהו, נכשלת – תתפטר.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: תודה לך.

מנסור עבאס: אנא להקפיד על הזמן, חברי הכנסת.

אוסנת הילה מארק: לא, זה היושב-ראש צריך להקפיד על הזמן, לא חברי הכנסת.

אוסנת הילה מארק: זה תפקיד של היושב-ראש.

מנסור עבאס: אני מקפיד, אבל – – –

אופיר אקוניס: אתה, אדוני היושב-ראש – – –

אלי אבידר: אתה, אדוני היושב-ראש, זהב טהור.

אוסנת הילה מארק: אם אתה לא תגיד את זה, מי יגיד את זה?

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת מיקי לוי.

מנסור עבאס: אנחנו לא קיבלנו אותו.

מנסור עבאס: לשם שינוי, חבר הכנסת מיקי לוי ידבר רק שלוש דקות.

אופיר אקוניס: לא ייאמן, אין מצב.

מנסור עבאס: בבקשה.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אתה ותיק ממני בכנסת.

מיקי לוי: היושב-ראש יכול להעניק גם עוד עשר דקות לנואם.

מיקי לוי: זוהי זכותו.

מיקי לוי: הוא לא שואל לא אתכם ולא אותנו.

מיקי לוי: אומרת לי מזכירת הכנסת שאני טועה.

מיקי לוי: חזרתי בי.

מנסור עבאס: אז עזרו לי.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אנא מכם, עזרו לי, כדי שנקיים את התקנון כמו שהוא.

קריאה: תאפס לו מחדש.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, החוק הזה שנמצא לפנינו הוא באמת חוק הפוך, הזוי.

מיקי לוי: עכשיו, אם אני אתחיל להגיד "מכרסם בדמוקרטיה" אז יעקמו פה את האף.

מיקי לוי: כן, הוא מכרסם בדמוקרטיה.

מיקי לוי: כן, הממשלה הרעה הזאת לוקחת לה סמכויות ודורסת את הכנסת.

מיקי לוי: כן, ראש הממשלה כבר לא מופיע איזה שבוע וחצי בטלוויזיה, כי אין לו מה למכור לנו.

מיקי לוי: הופיע בטלוויזיה לפני כשבוע, הודיע שהוא נותן 6 מיליארד שקלים לכל אזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: התוכנית הכלכלית הרביעית במספר, מר כלכלה.

מיקי לוי: למה אתה צריך לתת ל-120 חברי הכנסת?

מיקי לוי: הם לא צריכים את הכסף הזה.

מיקי לוי: ואלה שעובדים בבתי החולים, ואלה שעובדים ברשות המיסים, ואלה שלא איבדו את מקום עבודתם, והבן של שרי אריסון, שיש לו שלושה ילדים, לא צריך ממך 3,000 שקל.

מיקי לוי: קח את כל הכסף הזה, לך תוריד באקסל פשוט, לא צריך להיות חכם גדול, את כל 850,000 האזרחים שאיבדו את מקום עבודתם, איבדו את כבודם והמקרר בבית שלהם ריק, ולהם תיתן את מה שרצית לתת לכולם.

מיקי לוי: תן להם סכום מוגבר שיעזור להם.

מיקי לוי: אנחנו, 120 חברי הכנסת, לשם הדוגמה, עובדי הכנסת, לא צריכים שתיתן לנו כסף ישירות לחשבון הבנק שלנו.

מיקי לוי: חוסר תכנון, חוסר היגיון.

מיקי לוי: מה אפשר להגיד על תוכנית הזויה כזאת, לחם להמונים?

מיקי לוי: להרגיע את השטח?

מיקי לוי: לשרים?

מיקי לוי: יש שרים צעירים, נכנסו בסיבוב הזה מכחול לבן, שיש להם שלושה ילדים.

מיקי לוי: הם צריכים עם השכר שלהם 3,000 שקל?

מיקי לוי: נכון, אין היגיון.

מיקי לוי: ההיגיון עזב אותך מזמן.

מיקי לוי: אתה לחיץ.

מיקי לוי: אתה טועה.

מיקי לוי: צפיתי, ככה, לפני שעליתי לדוכן, באיזה סרטון נחמד של שרון, ראש הממשלה שרון ז"ל – מה, גמרתי את הזמן?

מיקי לוי: לא מאמין, עוד לא התחלתי.

מיקי לוי: אני רק יכול להגיד לכם – – –

עפר שלח: אף אחד לא חשב שהזמן יספיק לך, מיקי.

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: אני יורד.

מיקי לוי: מומלץ לצפות בסרטון הזה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת מיקי לוי.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת עפר שלח.

מנסור עבאס: חמש דקות.

מיקי לוי: איך כולכם חמש דקות ואני שלוש דקות?

אופיר אקוניס: זה על חשבון שלוש השעות שחרגת בשבוע שעבר.

עאידה תומא סלימאן: העדפה מתקנת.

אופיר אקוניס: בשבוע שעבר או לפני שבועיים.

מיקי לוי: יכול להיות.

מיקי לוי: אני חייב להם.

מיקי לוי: בפעם הבאה עשר שעות.

אופיר אקוניס: אין ספק.

אוסנת הילה מארק: עשו לך הנחה פעם אחת, מה קרה?

מנסור עבאס: חמש דקות.

עפר שלח: תודה, אדוני.

עפר שלח: בסטריפ שמופיע בערוץ הכנסת ובדיבור בחוץ החוק הזה מכונה "חוק הקורונה הגדול", אבל אני חושב שהכינוי היותר-נאה לו זה "חוק הפחדן הקטן", כי החוק הזה הוא לא באמת – צר לי שאני חולק עלייך, חברתי אורנה ברביבאי; אני בדרך כלל מסכים לכל מה שאת אומרת, ולו מחשש – הוא לא כזה איום גדול על הדמוקרטיה.

עפר שלח: הוא פשוט ניסיון עלוב להעביר את האחריות מהממשלה הזאת ומראש הממשלה הזה למקום אחר ולספר לאזרחי ישראל שמי שמפריע לפעול, מי שמפריע להיאבק במשבר הגדול הזה שבו אנחנו נמצאים, זה הכנסת, ולכן צריך לנטרל את הכנסת.

עפר שלח: אני מצרף את זה למעשה הנואל של מינוי פרויקטור הקורונה – ואני תומך; ועדת הקורונה בראשותי הניחה את הדבר הזה אפילו יותר מפעם אחת על הכתב, ותמכתי מהיום הראשון בהקמת מינהלת קורונה אמיתית, שבראשה באמת פרויקטור, אבל פרויקטור שיש לו סמכויות בכל התחומים, ויושבים ליד השולחן שם נציגי כל המשרדים, ויש שם דסק הסברה נורמלי, ויש שם קשר לרשויות מקומיות ולזרועות ביצועיות.

עפר שלח: בתנאים האלה – אני חושב, חברי בוגי יעלון, שאתה תזדהה עם מה שאני אומר; גם אורנה.

עפר שלח: אתם תזדהו עם מה שאני אומר עכשיו.

עפר שלח: אתם זוכרים את הסקרים שעשה צה"ל במהלך מלחמת לבנון השנייה?

עפר שלח: בסקרים האלה עלה שהיום שבו הבין הציבור הישראלי את הכישלון במלחמה היה היום שבו הוצנח סגן הרמטכ"ל להיות מעל אלוף פיקוד הצפון.

אורנה ברביבאי: נכון.

עפר שלח: כי ברגע הזה הציבור הבין שאנחנו לא יודעים מה אנחנו עושים.

עפר שלח: כי לא בנו – גם במערכת הזאת לא בנו את המערכת האופרטיבית שהייתה צריכה לקום מהרגע הראשון.

עפר שלח: לוקחים בן אדם, מצניחים אותו לתוך מערכת קיימת ואומרים לו: תסתדר.

עפר שלח: אתה תהיה מנכ"ל משרד הבריאות שתיים או מנכ"ל משרד הבריאות אחת.

עפר שלח: זה מה שעושה מי שאיבד את מכנסיו; זה מה שעושה מי שאיננו יודע איך להתמודד.

עפר שלח: והדבר השני שהוא עושה: הוא מנסה לייצר מצב – וזה מה שעושה החוק הזה, וסליחה שוב על האנלוגיה הביטחונית – כאילו הסורים על הגדרות; כאילו מה שאנחנו צריכים במשבר הזה זה לקבל החלטות כל כך מהר, שאי-אפשר להביא אותן לכנסת כדי שהכנסת תדון בהן יומיים או שלושה.

עפר שלח: אנחנו צריכים ליצור מצב בסעיף המסובך הזה שאם הכנסת לא מגיבה תוך 24 שעות הסעיף עובר, ועוד לעשות איזה סעיף שפוטר את הממשלה אפילו מזה.

עפר שלח: במשבר הזה לא צריך לקבל החלטות מעכשיו לעכשיו.

עפר שלח: במשבר הזה צריך לקבל החלטות על פי נתונים.

עפר שלח: צריך לבדוק אותם.

עפר שלח: לא צריך לקבל החלטה שסוגרים את המסעדות בחמישי ב-22:00, כי אז בשישי מתברר לך שהמסעדנים פשוט לא יעשו את זה, כי לא התייעצת איתם, כי לא לקחת את הזמן בשביל לבדוק את זה – מה שכל מנהל נורמלי עושה.

עפר שלח: לו היית מעביר את זה דרך המערכות הקיימות, גם דרך מערכות של קבלת החלטות וגם דרך הפריזמה של הכנסת, שבה מתקיים דיון פתוח, שבה באים נציגי ציבור, שבה שומעים את כולם, שבה מתקיים איזשהו שכל קולקטיבי ולא הבהלה הזאת, אז היית מקבל החלטות יותר טובות.

עפר שלח: אבל ראש הממשלה הזה מבוהל.

עפר שלח: ראש הממשלה הזה מסתכל סביבו ומבין שכולם, תשעה מיליון ישראלים, יודעים שהוא לא יודע מה לעשות; שהפניקה שבה הוא פעל מהרגע הראשון, שגרמה לו לנוון את כל מערכות קבלת ההחלטות, את כל מערכות הביצוע, לשים על ידו שני פקידים שיגידו לו "כן" וככה לעשות פנים במסיבות עיתונאים כאילו הוא מנהל את המשבר – הדבר הזה מתפוצץ לו מול העיניים.

עפר שלח: הוא מתפוצץ לו מול העיניים ומביא אותנו, את הציבור הישראלי, למצב האנרכיה המסוכן ביותר בתולדות מדינת ישראל.

עפר שלח: לא אנרכיה כי מישהי חשפה חזה מעל הפסל פה, לא רחוק; אנרכיה מפני שכל אזרח במדינת ישראל נוהג עכשיו כישר בעיניו.

עפר שלח: אומרים לו לסגור את המסעדה שלו – הוא מנהל עם עצמו משא ומתן ומחליט אם הוא יסגור אותה.

עפר שלח: אומרים לו לסגור את חדר הכושר – הוא אומר: אני אחכה עד שהמשטרה תבוא, אני לא אסגור.

עפר שלח: כי אין לו שום אמון בשלטון.

עפר שלח: הוא מסתכל על כל זה, הפחדן הקטן, ממעונו אשר ברחוב בלפור, ואיננו יודע את נפשו, ומספר לעצמו סיפורים שעוד מעט עולים על המעון הזה ועושים בו מעשה צ'אושסקו.

עפר שלח: אז זה לא יקרה במדינה הזאת.

עפר שלח: מה שצריך לקרות במדינה הזאת הוא דבר נורא פשוט: הפחדן הקטן צריך ללכת הביתה.

עפר שלח: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת עופר שלח.

מנסור עבאס: תעלה ותבוא חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה.

מנסור עבאס: חמש דקות לגברתי.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: חברות וחברים, ברגעים אלה ממש, שוב, מה שקרוי בתקשורת "עימותים אלימים" – לפרוטוקול, אני עושה מירכאות עם הידיים – בין שוטרים למפגינים כאן בחוץ, בבלפור, כמו אתמול, כמו במוצאי שבת, כמו בשבוע שעבר.

תמר זנדברג: זה לא עימותים אלימים, זה לא שני צדדים, זאת אלימות משטרתית שמופנית נגד מפגינים שעושים את הדבר שלא רק שהוא זכותו אלא שהוא חובתו של כל אזרח במדינה בזמנים כאלה.

תמר זנדברג: ואל מול המחאה הזאת, אחרי שכבר במשך שנים למפגינים האלה קוראים בשמות הגנאי כביכול "שמאלנים" ו"תומכי טרור" ו"מניפי דגלים" ואני לא יודעת מה, עכשיו יש להם שם חדש: "אנרכיסטים".

תמר זנדברג: נו, טוב, בסדר, שיהיה.

תמר זנדברג: את האנרכיסטים האלה שואלים כל ערב בתקשורת: רגע, אתה מפגין פוליטי או שאתה מפגין לא פוליטי?

תמר זנדברג: אתה מפגין כלכלי או שאתה מפגין חברתי?

תמר זנדברג: אתה מפגין נגד השחיתות או שאתה מניף דגל שחור או דגל לבן?

תמר זנדברג: ובכן, חברות וחברים, למי שלא מבין – ונדמה שיש כאן כמה שלא מבינים – המחאות האלה קשורות אחת לשנייה, והן לא ייפסקו, הן רק יתגברו.

תמר זנדברג: כי יש כאן חטא קדמון, והחטא הקדמון הוא שעל כיסא ראש הממשלה יושב נאשם בשוחד.

תמר זנדברג: לפעמים אנו שוכחים את זה, כבר התרגלנו, אבל אם ניתן לזה רגע לחלחל – אני מחזירה אותנו שנתיים ושלוש אחורה, כשהיינו כאן עומדים במיקרופונים בצד ושואלים שאילתות: אדוני ראש הממשלה, אם יוגש נגדך כתב אישום, האם בכוונתך להתפטר?

תמר זנדברג: זה נראה מובן מאליו שעל כיסא ראש הממשלה לא ישב אדם שמנהל משפט.

תמר זנדברג: לאן הגענו?

תמר זנדברג: פלא שהוא לא יכול לטפל בקורונה?

תמר זנדברג: זה לא הקורונה, זה משבר היסטורי דרמטי בסדר גודל שאני לא יודעת אם היה כמוהו בתולדות מדינת ישראל, ודווקא המשבר הזה תופס אותנו במצב שיש ראש ממשלה שאין אזרח אחד במדינה שיכול לסמוך עליו שהוא מקבל החלטות לטובת האינטרס הלאומי ולא כדי לשרת את האינטרס הפרטי שלו.

תמר זנדברג: ואז המצב נהיה מטורלל יותר ויותר, ואז מחפשים את השעירים לעזאזל – את השופטים, את השמאלנים, את האנרכיסטים, את הפרקליטות, את ההפיכה, את היועץ המשפטי, את מי לא.

תמר זנדברג: ואז פלא שלא מקבלים החלטות לטובת המשק?

תמר זנדברג: פלא שאין מענקים לעצמאים?

תמר זנדברג: פלא שכל עובדת סוציאלית הופכת להיות מתנגדת משטר ומועדת לאיכוני שב"כ מצד אחד ולהיות מוקעת כשמאלנית אנרכיסטית מצד שני?

תמר זנדברג: זה מה שקורה כשהשדים מתחילים לרקוד בלילה.

תמר זנדברג: כשהפרנויה והפחד מתקרבים ומקיפים אז כבר אי-אפשר להפריד ואי-אפשר להבדיל בין המדיניות שאיננה, בין הקריסה החברתית-כלכלית הנוראה שתהיה כאן ושתלווה אותנו עוד שנים, שנים – אנחנו עדיין לא מתחילים להבין בכלל את גודל המשבר – לבין הריבים האלה שהיו פה היום על הצבעה כזאת או הצבעה אחרת, ומי הפר את המשמעת הקואליציונית.

תמר זנדברג: כל הדברים האלה נובעים מהחטא הקדמון שבו יש ממשלה בראשות נאשם בשוחד, ואין לה שום יכולת לטפל, לא בזמן שגרה ובוודאי ובוודאי לא בזמן משבר.

תמר זנדברג: לכן, אדוני היושב-ראש, רק לפרוטוקול, כי אני בטוחה שהדברים האלה עוד ייקראו לאחר מכן בספרי ההיסטוריה: אנחנו בחודש יולי 2020.

תמר זנדברג: הממשלה קמה בחודש מאי.

תמר זנדברג: בחודש אוגוסט כבר מתכוונים פה לחתוך הפסדים ושתישרף המדינה, כמו שצוטטה פעם אשתו של ראש הממשלה: שתישרף המדינה, אנחנו הולכים לבחירות.

תמר זנדברג: לעזאזל ממשלת הקורונה, לעזאזל מצב החירום, לעזאזל מיליון מובטלים.

תמר זנדברג: ואתם יודעים מה, אולי יש בזה הזדמנות.

תמר זנדברג: אולי יש בזה הזדמנות, כי אולי באמת אנחנו כולנו – ואני מכוונת בעיקר לאגף הזה של הבית – אולי כולנו נלמד מהנס הקטן שקרה פה היום ונלמד שכשתומכי הליברלים, תומכי האור שבבית הזה, מתאגדים ומצביעים לפי צו מצפונם, אז הם מנצחים.

תמר זנדברג: זו תחושה לא כל כך מוכרת לנו, אבל אם ייגזר עלינו ללכת לבחירות אז אנחנו ניקח את התחושה הזאת, נחבק אותה, נאמץ אותה ואיתה ננצח.

תמר זנדברג: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת תמר זנדברג.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת איימן עודה.

מנסור עבאס: חמש דקות.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש (אומר בערבית: חבר הכנסת ד"ר מנסור עבאס,) עמיתיי חברי הכנסת, כולנו מסכימים שנתניהו מכרסם במרחב הדמוקרטי.

איימן עודה: זה די ברור, ואפילו הוא בעצמו אמר שבמדינת ישראל אין דמוקרטיה, יש deep state, וצריך לנצח את ה-deep state בשביל שתהיה דמוקרטיה ישירה.

איימן עודה: כולם מסכימים, לא רק מהשמאל, אפילו מהימין.

איימן עודה: זו הגישה שלו נגד בית המשפט, נגד האקדמיה, נגד העמותות, נגד האופוזיציה, נגד המרחב הדמוקרטי.

איימן עודה: הוא מתבטא בצורה הכי ברורה.

איימן עודה: אפילו דברים שנראים לא כל כך מלומדים הוא מושקע בהם, כמו למשל המענקים של 750 שקלים, או עוד יותר כסף, עד 3,000 שקל.

איימן עודה: אני חושב שגם הוא חושב לעצמו: אם המדינה העמוקה, האוצר למשל או בית המשפט, יגידו לא, אולי הוא יכול להאשים אותם שהוא טוב, הוא רוצה להעביר כסף במיוחד לשכבות המוחלשות, אבל יש בעיה, שזו המדינה העמוקה, אותם אנשים.

איימן עודה: אני חושב שהוא עקבי והוא יודע מה הוא עושה, כמו שכל דיקטטור במאה העשרים כבר עשה את אותה דרך.

איימן עודה: עם הימין אני לא רוצה להתווכח, אבל חשוב לי לדבר עם המרכז – איתך, יאיר.

איימן עודה: אני חושב שאתה אוהב את השיר של אריק איינשטיין, "אומרים שהיה פה שמח לפני שנולדתי".

איימן עודה: אני חושב, להבדיל ממך, שלא הייתה דמוקרטיה אמיתית גם לפני נתניהו.

איימן עודה: למה אני אומר לך את זה?

איימן עודה: בגלל שזה מה שהרגיש אבא שלי, שחי בתקופת הממשל הצבאי.

איימן עודה: אתה יודע מה זה ממשל צבאי?

איימן עודה: זאת אומרת בית משפט ליהודים או בית דין לערבים; זאת אומרת שהוא לא יכול לעבור ממקום למקום בלי אישור מיוחד מהמושל הצבאי; זאת אומרת הפקעות אדמות על שמאל ועל ימין; זאת אומרת הטבח בכפר קאסם; זאת אומרת עליונות, גזענות.

איימן עודה: אני חושב שאנחנו נמצאים בהזדמנות היסטורית שאני, עם 15 המנדטים, מבין היטב שאנחנו לבד לא יכולים.

איימן עודה: אני חושב שאתם צריכים להבין היטב שבלעדינו זה בלתי אפשרי.

איימן עודה: אם אנחנו רוצים לעבוד ביחד גם בשביל להחליף את שלטון הימין, אז חשוב לחשוב על התפיסה הזאת שמבחינתי לא היה שמח לפני שנולדתי, לא היה שמח לאבא שלי.

איימן עודה: אני חושב שהמחיר של השותפות הזאת זה דמוקרטיה אמיתית, זה שוויון אמיתי בין הערבים ובין יהודים במדינה.

איימן עודה: זהו המחיר: לחיות במקום שיש בו שלום אמת, שוויון, דמוקרטיה וצדק חברתי – דברים שהם אינטרס אמיתי ואסטרטגי לכל האזרחים, ממש ממש לכל האזרחים.

איימן עודה: אתמול השתתפתי בהפגנה מבית ראש הממשלה עד לכנסת.

איימן עודה: צעדתי עם אנשים שדיברו מדם ליבם, ואני מזדהה עם כל סיסמה שהייתה שם בהפגנה.

איימן עודה: אני קורא לאחד את כל ההפגנות.

איימן עודה: אני אזרח ערבי.

איימן עודה: אני חושב שזה לא נכון שיהיו הפגנות בנצרת, הפגנות בתל אביב, הפגנות בירושלים; לאחד את כל ההפגנות להפגנות ענקיות של מיליון אזרחים ביחד נגד הממשלה הזאת.

איימן עודה: אני בטוח באחדות שלנו.

איימן עודה: עם מטרה מאוד ברורה נגד הממשלה הזאת אני חושב שאנחנו עוד נצליח להפיל אותה ולהביא לכיוון יותר טוב ויותר נכון לכל האזרחים.

איימן עודה: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת איימן עודה.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת יאיר לפיד.

יאיר לפיד: שלום, כבודו.

מנסור עבאס: שלום לך.

מנסור עבאס: חמש דקות, בבקשה.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני אנצל את השעה המאוחרת ואת היעדרה של התקשורת כדי לשעמם את כולכם ולהגיד את הדבר הענייני: מדי פעם גם הקואליציה הזאת יכולה להרשות לעצמה לעשות את הדבר הנכון.

יאיר לפיד: איכשהו היא הצליחה מיום הקמתה, בכל פעם שהיו לה שתי אפשרויות – לעשות את הדבר הנכון או את הדבר הלא-נכון – מייד לבחור באפשרות הלא-נכונה.

יאיר לפיד: יש לה הזדמנות הפעם לעשות את הדבר הנכון.

יאיר לפיד: והדבר הנכון הוא שיהיה הליך סביר גם מול הקורונה.

יאיר לפיד: בסופו של דבר כנסת ישראל לא הפריעה ולא תפריע לשום מהלך שנועד לבריאות הציבור או שנועד לכלכלת הציבור.

יאיר לפיד: כל נושא שיובא – אם יבקשו מאיתנו לעשות מהר, נעשה מהר; אם יבקשו שיתוף פעולה של הקואליציה והאופוזיציה, יהיה שיתוף פעולה של הקואליציה והאופוזיציה.

יאיר לפיד: אבל אי-אפשר בלי כנסת.

יאיר לפיד: אני רוצה להזכיר לחברי הכנסת את מה שהם יודעים היטב: רק בכנסת יכול הציבור עצמו לבוא ולומר את דברו.

יאיר לפיד: סביב החוק הזה, שהוא חוק עקום ולא נכון, התנהל בוועדת החוקה – יושב פה יושב-ראש ועדת החוקה – תהליך שבו אזרחי ישראל, אנשי בריאות, אנשי כלכלה, אנשי חוק, כולם יכולים לבוא, להביע את דעתם, להביא את הידע המקצועי שלהם.

יאיר לפיד: לישיבת ממשלה לא יכולה להיכנס עובדת סוציאלית, לישיבת ממשלה לא יכול להיכנס רופא ולישיבת ממשלה לא יכול להיכנס אדם שעבד על מחקר כלכלי על תקופות של מגפה.

יאיר לפיד: כל האנשים האלה יכולים להיכנס לוועדת החוקה לדיון על חוק כמו החוק הזה, יכולים להיכנס לוועדת החינוך, יכולים להיכנס לוועדת הקורונה ולהביא את המידע שלהם, את השכל שלהם, את העמדה שלהם ובמקרים רבים מאוד – את המצוקה שלהם.

יאיר לפיד: המסעדנים, שהתעללו בהם בימים האחרונים, לא יכולים להיכנס לישיבת הממשלה.

יאיר לפיד: מדריכי חדרי הכושר, מפעילי הבריכות, אנשי אולמות האירועים, מורי הדרך, אנשי תיירות החוץ – כל האנשים האלה לא יכולים להביע את דעתם בפני הממשלה, כי הנוהל לא מאפשר את זה.

יאיר לפיד: לכנסת הם יכולים לבוא ולהביא את מצוקתם.

יאיר לפיד: בגלל זה החוק הזה עקום כל כך – מפני שהוא לא מאפשר הליך תקין, שהוא הכרחי דווקא בתקופות כאלה.

יאיר לפיד: ושלא ימכרו לנו שזה בגלל מצב החירום.

יאיר לפיד: בזמן של מלחמות עקובות מדם הכנסת עבדה; בזמן משברים כלכליים, בזמן ההיפר-אינפלציה, הכנסת תפקדה.

יאיר לפיד: איש לא חשב שהוא צריך את החוק הזה.

יאיר לפיד: ממשלת ישראל הנוכחית וראש הממשלה הנוכחי, עם חוק ובלי חוק, לא תפקדו בתקופה האחרונה.

יאיר לפיד: מה שהם עושים עכשיו זה מבקשים מאיתנו פרס על כך שהם כשלו.

יאיר לפיד: הם אמרו: נכשלנו, אנחנו לא מצליחים לטפל במגפה, אז אנחנו רוצים שהכנסת תאשר לנו יותר סמכויות כדי שעוד יותר לא נצליח לטפל במגפה.

יאיר לפיד: מה שאנחנו אומרים היום לממשלת ישראל: אנחנו לא מנסים להגביל אותך, אנחנו מציעים לך עזרה.

יאיר לפיד: אנחנו מציעים לך לעשות את הדבר הנכון בהליך תקין למען אזרחי מדינת ישראל, לא מתוך היסטריה, לא מתוך בהלה ותבהלה, אלא מתוך הבנה שמדינות צריכות להתנהל תקין, בעיקר בתקופות שאינן תקינות.

יאיר לפיד: אני קורא לכנסת לעשות את הדבר הנכון ולדחות את החוק הזה, שיגרום לזה שבמשבר הקורונה אזרחי ישראל יטופלו טוב הרבה פחות, ולא טוב יותר.

יאיר לפיד: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יאיר לפיד.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, לפני שאנחנו מזמינים את חבר הכנסת יעקב אשר לסכם, האם יש מחברי הקואליציה חברים שרוצים לעלות ולנאום?

מרב מיכאלי: כן.

מנסור עבאס: קואליציה ולא אופוזיציה.

מרב מיכאלי: אני חברה בסיעת העבודה.

מיקי לוי: אין להם מה להגיד, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: אין להם.

מנסור עבאס: אז נזמין את חברת – – –

מרב מיכאלי: יש לי בקשת רשות דיבור.

מרב מיכאלי: אין לי זכות דיבור?

קריאה: – – –

מרב מיכאלי: אני לא מתנפלת.

מיקי לוי: לא מצאת צדיק אחד שיעלה ויגיד משהו.

קריאה: סליחה, סליחה – – –

מרב מיכאלי: רגע, אבל אין לי רשות דיבור?

קריאה: מרב, לא, לא, ממש לא.

קריאה: סורי, לא.

מרב מיכאלי: יש לי רשות דיבור.

קריאה: לא, ממש לא.

יאיר לפיד: רגע, עליזה.

יאיר לפיד: סליחה, עליזה, עליזה, את לא חברת כנסת.

קריאות: – – –

מנסור עבאס: זה הזמן של הקואליציה, אז אנחנו נעבור לחבר הכנסת יעקב אשר, יושב-ראש ועדת חוקה, חוק ומשפט, לסכם.

יעקב אשר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום אנחנו מאשרים את חוק המסגרת, שהוא בעצם חוק-היסוד של הקורונה.

יעקב אשר: זה נכון שאנחנו בתקופה של שעת חירום, אבל זו שעת חירום מסוג אחר.

יעקב אשר: זו לא מלחמה, זה לא טילים שנופלים, זה לא תקופות שהן יותר קצרות, לפעמים יותר כואבות בהרבה.

יעקב אשר: אבל בכל זאת, יש הבדל בין שעת חירום במונח הרגיל של המילה לבין שעת חירום כמו בחוק הזה של הקורונה.

יעקב אשר: אני רוצה לומר שהוועדה הקדישה מאות שעות, מאות שעות של דיונים בוועדה ועם הצוותים המקצועיים, ואני אומר כאן בצורה ברורה: אין שום סעיף שהגיע בהצעת החוק הממשלתית – מה שאנחנו קוראים לו החוברת הכחולה, שאנחנו מקריאים – אין סעיף אחד שלא שונה.

יעקב אשר: אין סעיף אחד שלא טויב.

יעקב אשר: אין סעיף אחד שלא קיימנו בו דיונים עם כל החברים – עם חברי האופוזיציה, עם מומחים, כמו שאמר קודם יאיר לפיד, מומחים מבחוץ.

יעקב אשר: אני אומר את זה באחריות.

יעקב אשר: אבל רבותיי, זה לא חוק רגיל.

יעקב אשר: אנחנו במצב מלחמה מול נגיף, והאחריות מחייבת את כולנו.

יעקב אשר: במלחמה ידענו תמיד שאין קואליציה ואין אופוזיציה.

יעקב אשר: שעת מלחמה זו שעה שכולם צריכים להיות מאוחדים.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אנא מכם, תנו לחבר הכנסת יעקב אשר להשלים.

מנסור עבאס: קצת שקט, משני צידי האולם.

מנסור עבאס: אני מבקש מכם שקט.

יעקב אשר: אנחנו בנינו מודל של חוק המסגרת, ואנחנו בשבועות הקרובים נצרף עוד פרקים מסוימים שצריכים להיכנס לחוק המסגרת, ואז אנחנו תוך כדי תנועה נבדוק את עצמנו ונראה אם צריך שיפורים נוספים ונשפר.

יעקב אשר: אנחנו צריכים כל הזמן לאזן את שתי הנקודות האלה – לתת כלי מלחמה אפקטיביים לממשלה ומצד שני להכניס בלמים, אבל בלמים שהם לצורך עלייה ולא לצורך בלימה, של פיקוח ובקרה.

יעקב אשר: אני רוצה לומר, למרות כל הפרסומים שהיו ולמרות כל הדברים שנאמרו, שאנחנו שמרנו על שני דברים: שמרנו על המדינה היהודית והדמוקרטית, שמרנו על זכות פולחן הדת, על זכות התפילה של כל הדתות, ושמרנו גם על זכות ההפגנה, לא פגענו בה, למרות שאני חושב שבהפגנות חייבים לשמור על המרחקים.

יעקב אשר: אני מתאר לעצמי כאלה הפגנות, אם היו בציבור החרדי, איזה כותרות היינו מקבלים בעיתונים.

אלי אבידר: זו החלטת המפגינים, אדוני.

יעקב אשר: זה נכון – – –

אלי אבידר: זו החלטת המפגינים, אדוני.

אלי אבידר: הם רוצים לשמור על הדמוקרטיה גם אם יש סכנה של קורונה, אדוני.

יעקב אשר: אדוני הנכבד, אפשר להפגין – – –

אלי אבידר: גם אתה רוצה שאנשים ילכו ללמוד תורה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אלי אבידר.

יעקב אשר: אפשר להפגין גם בשני מטר.

יעקב אשר: שני מטר.

אלי אבידר: גם אתה אומר שילכו ללמוד תורה גם אם יש סכנה של קורונה.

יעקב אשר: שני מטר.

יעקב אשר: שני מטר.

יעקב אשר: שני מטר, מה קרה?

יעקב אשר: שמרנו על זכות ההפגנה, שמרנו על זכות הדת ושמרנו גם על הקדושה הזאת.

אלי אבידר: אני לא יכול, גם פינדרוס – – –

יעקב אשר: שלחתי אותו אליך.

יעקב אשר: פינדרוס, טפל בו.

אלי אבידר: אנחנו בעד, מה לא הבנתם?

יעקב אשר: טפל בו.

יצחק פינדרוס: אתם תגידו שהדמוקרטיה היא יותר מחיים.

יצחק פינדרוס: יגידו הימנים: ארץ ישראל יותר מחיים – – –

יעקב אשר: חבריי חברי הכנסת, בואו רגע נעזוב את הפופוליזם, את הפוליטיקה ואת האופוזיציה והקואליציה ובואו נדבר.

יעקב אשר: באמת, אנחנו צריכים לקחת את האחריות למערכה הזאת על הכתפיים של כולנו, ויש כאן מערכה, והיא צריכה להיעשות.

יעקב אשר: דיבר קודם חבר הכנסת לפיד.

יעקב אשר: דיברת קודם על הנושא של שעת חירום והתקנות והדברים, שמעולם לא היו כל כך הרבה התערבויות, כביכול.

יעקב אשר: אני רוצה לומר לך ששעת חירום של מלחמה היא בדרך כלל יותר קצרה.

יעקב אשר: בדרך כלל.

יעקב אשר: לצורך זה נבנו אותם תקש"חים, התקנות לשעת חירום.

יעקב אשר: אף אחד לא ידע ולא ציפה שאנחנו ניכנס למערכה של חצי שנה כבר.

יעקב אשר: לא הייתה עוד מלחמה בסדר גודל – – –

יאיר לפיד: הייתה ההתשה.

יאיר לפיד: ההתשה הייתה יותר ארוכה.

יעקב אשר: מה היה בהתשה אני לא יודע, הייתי עוד די צעיר, ואני חושב שגם אתה, אבל יש התשות שלא מפחידות אותי; גם בוועדה לא, יש לי זמן לשמוע את כולם.

יעקב אשר: אבל אני אומר דבר אחד אמיתי: קשה לבנות כלי למשהו ארוך ומתמשך שמפתיע אותנו כל רגע מכיוון אחר.

יעקב אשר: כי טילים – אתה יודע מאיפה הם באים.

יעקב אשר: גם טנקים יודעים מאיפה הם באים.

יעקב אשר: הרבה דברים.

יעקב אשר: פה, גם משרדים מאוד ייעודיים לא יודעים מאיפה זה בא.

יעקב אשר: לרדת?

יעקב אשר: אני אשמח מאוד.

יעקב אשר: אני אומר דבר אחד: אנחנו חוקקנו חקיקה מצוינת, טובה, חשובה.

יעקב אשר: ליטשנו את הנושאים.

יעקב אשר: אני רוצה לומר לכם כמה דברים שעשינו: חייבנו את הממשלה ליצור נוהל להתמודדות ומתן סיוע לאזורים שיש בהם רמת תחלואה גבוהה ושעלולים להפוך לאזורים מוגבלים, כדי למנוע מהם להגיע לזה.

יעקב אשר: הדגשנו וחיזקנו בוועדה את ההגנה הניתנת לתפילות, הפגנות וטקסים דתיים, כך שיהיה ברור שגם אם ניתן לקבוע להם תנאים, לא ניתן למנוע אותם.

יעקב אשר: בוועדה נקבעה אפשרות להתקין את התקנות באמצעות ועדות שרים, אבל עמדנו על כך שיהיה הרכב מינימלי לוועדה.

יעקב אשר: בשל החשיבות שהוועדה ייחסה לכך שהחלטות על נושא הקורונה יתקבלו בשקיפות כלפי הציבור ועל בסיס נתונים מקצועיים בדוקים, חייבנו את הממשלה להניח בפני הכנסת את התשתית העובדתית ששימשה בסיס להחלטתה, וכן לבסס את ההכרזה על מצב חירום על חוות דעת מקצועית.

יעקב אשר: הוועדה חייבה את הממשלה להנגיש בצורה מרוכזת וברורה את כל ההגבלות שמוטלות על הציבור, ובכלל זה הקנסות שמוטלים עליו.

יעקב אשר: במהלך דיוני הוועדה נוסף הסדר מפורט שמקים מינהלת לאכיפה שתכוון ותנחה את השוטרים, הפקחים, שאוכפים קנסות מכוח החוק, כך שהאכיפה תהיה אחידה ושוויונית.

יעקב אשר: נקבעה חלוקה נושאית של ועדות בכנסת שידונו בתקנות לפי חוק: רוב התקנות – בוועדת חוקה, ותקנות אחרות, ייעודיות, יגיעו לוועדות הרלוונטיות.

יעקב אשר: במצב של ספק או כשאחת הוועדות אינה קיימת, הדבר יוכרע בוועדת הכנסת.

יעקב אשר: הוועדה עמדה על כך שתתרחב משמעותית הרשימה של מוסדות רווחה וחינוך שהממשלה תהיה מחויבת לשקול להשאיר אותם פתוחים.

יעקב אשר: נקבע בדיוני הוועדה שלא יהיה כל רישום פלילי על קנס שהוטל מכוח תקנות הקורונה.

יעקב אשר: בדיוני הוועדה סוכם גם על יצירת מדרג בעניין הקנסות באזור המוגבל שיבחין בין עסקים גדולים לעסקים קטנים.

יעקב אשר: נוספו הוראות פרטיות לעניין הצהרת בריאות שניתנות בכניסה לבתי עסק, מוסדות חינוך ומוסדות רווחה, כדי לוודא שלא נעשה שימוש לרעה בהצהרות אלה כדי לאסוף מידע על אנשים.

יעקב אשר: הורחבו החריגים לתקנות שמטילות הגבלות על יציאה למרחב הציבורי, מה שמכונה "סגר".

יעקב אשר: נקבעה הגבלת זמן לגבי משך הסגירה של עסק או מוסד חינוך לצורך חקירה אפידמיולוגית.

יעקב אשר: הורחבו האפשרויות של עובדי הרווחה החיוניים לצאת מאזורים מוגבלים.

יעקב אשר: נקבעו חריגים לתקנות מכוח החוק כדי לאפשר כינוס מועצות של רשויות מקומיות – הפכנו את הרשות המקומית ואת כינוס המועצה למיני-פרלמנט, כדי שאפשר יהיה לקיים ישיבות מועצה גם בזמן הקורונה, בתנאים של משרד הבריאות.

יעקב אשר: לבסוף, אני רוצה להזכיר: חוק המסגרת – המבחן של החוק הזה יבוא כשיגיעו התקנות.

יעקב אשר: בסופו של דבר המבחן של החוק הזה יבוא כאשר יגיעו התקנות לאישור הכנסת.

יעקב אשר: באותם דיונים חובה על ועדות הכנסת הרלוונטיות להעמיק בפרטים הקטנים שייכללו בתקנות, שתהיה להן השפעה אדירה על הציבור ועל אמון הציבור בנו.

יעקב אשר: אני רוצה לומר לכם, חברי הכנסת: לא מגיע, היום, אחרי מה שחווינו בצוהרי היום, לא היה מגיע לממשלה שנעביר היום את החוק, אדוני יושב-ראש הקואליציה.

יעקב אשר: לא היה.

יעקב אשר: אני מסיים.

יעקב אשר: לא מגיע לממשלה הזאת שנעביר את החוק היום לאחר כל הסאגה שהייתה פה היום בתוך הקואליציה.

יעקב אשר: לא היינו עושים את זה – לא אני ולא חבריי לא היינו מעבירים את זה.

יעקב אשר: אבל אנחנו מעבירים את החוק היום בגלל שזה פיקוח נפש, בגלל שאנחנו לא רוצים שחלילה יחלה אדם אחד, והאחריות שלנו מחייבת להביא את זה.

יעקב אשר: לא מגיע לממשלה, אבל זה מגיע לציבור.

יעקב אשר: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה ליושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת יעקב אשר.

יריב לוין: אני מציע שתעלה, כי יש הרבה מאוד הצבעות.

יריב לוין: אנחנו נחכה לך רגע.

יריב לוין: תעלה למעלה, שלא נצטרך להוסיף כל פעם, זה יסרבל את התהליך.

יריב לוין: אז נאפשר לך, נמתין רגע עד שתגיע למקומך ואז נעבור להצבעה.

יריב לוין: בינתיים, ראשית אני רוצה לוודא, חבר הכנסת אבידר, שיש לכם את החומר.

אלי אבידר: – – –

יריב לוין: בטוח?

יריב לוין: תסתכלו שהחומרים לא נמצאים למעלה.

יריב לוין: יש חומר?

יריב לוין: יופי.

אלי אבידר: תודה.

אלי אבידר: תודה על הדאגה.

יריב לוין: קודם כול, שלב א' מאחורינו.

יריב לוין: שלב ב', חברות וחברי הכנסת – אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה), התש"ף–2020.

יריב לוין: נתחיל בקריאה השנייה.

יריב לוין: להלן שמות חברי הכנסת לפי הקבוצות שהגישו הסתייגות: קבוצת סיעת הרשימה המשותפת – חברי הכנסת איימן עודה, אנטאנס שחאדה, אחמד טיבי, מנסור עבאס, עאידה תומא סלימאן, ווליד טאהא, עופר כסיף, היבה יזבק, אוסאמה סעדי, יוסף ג'בארין, סעיד אלחרומי, ג'באר עסאקלה, סמי אבו שחאדה, סונדוס סאלח ואימאן ח'טיב יאסין.

יריב לוין: מכובדיי, אנא, אתם לא שומעים.

יריב לוין: חבר הכנסת מיקי לוי, חבר הכנסת לוי.

יריב לוין: חבר הכנסת מיקי לוי, אנא.

יריב לוין: קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם – חברי הכנסת יאיר לפיד, משה יעלון, מאיר כהן, עפר שלח, אורנה ברביבאי, קארין אלהרר, יואל רזבוזוב, אלעזר שטרן, מיקי לוי, ע'דיר כמאל מריח, רם בן ברק, יואב סגלוביץ', בועז טופורובסקי, אורלי פרומן, אנדרי קוז'ינוב, עידן רול ויוראי להב הרצנו; קבוצת סיעת ישראל ביתנו – חברי הכנסת אביגדור ליברמן, עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין, חמד עמאר ואלכס קושניר; חברי הכנסת בנט, שקד, סמוטריץ', כהנא, סופר וגדעון סער אינם, אז ההסתייגויות שהם הגישו כולן יורדות, אלא אם כן מי מהם יופיע ויהיה כאן במהלך ההצבעה; קבוצת סיעת מרצ – חברי הכנסת ניצן הורוביץ, תמר זנדברג ויאיר גולן.

יריב לוין: אנחנו נאפשר לחבר הכנסת אשר להגיע למקומו.

יריב לוין: חבר הכנסת אשר, אנחנו יכולים לעבור להצבעה?

יריב לוין: אם כך, רבותיי – חבר הכנסת מאיר כהן.

יריב לוין: חבר הכנסת כהן, אם אני טועה, תקן אותי.

יריב לוין: סימנת את הדברים בצורה מסודרת.

יריב לוין: אם יש טעות, אנא תקן אותי.

יריב לוין: אם כן, אנחנו מתחילים בהסתייגות מס' 1, לשם החוק, הסתייגות של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת, הצבעה על ההסתייגות.

יריב לוין: הצבעה מס' 16 בעד ההסתייגות – 27 נגד – 50 נמנעים – אין ההסתייגות (1) של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת לשם החוק לא נתקבלה.

יריב לוין: 27 בעד, 50 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, הסתייגות מס' 1 לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגויות מס' 2–8 ירדו, ולכן אנחנו עוברים להצביע על סעיף 1 – על שם החוק ועל סעיף 1 כנוסח הוועדה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 17 בעד שם החוק וסעיף 1, כהצעת הוועדה – 51 נגד – 34 נמנעים – אין שם החוק וסעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יריב לוין: אז אומר את זה לפרוטוקול: בעד – 51, נגד – 34, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, שם החוק וסעיף 1 התקבלו כנוסח הוועדה.

יריב לוין: לפרוטוקול נאמר שחבר הכנסת להב הרצנו הצביע בטעות בעד, למרות שהתכוון להצביע נגד, אבל כמובן שזה לא משנה את תוצאות ההצבעה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להסתייגויות לסעיף 2, הסתייגויות של קבוצת ישראל ביתנו וקבוצת יש עתיד-תל"ם, הסתייגות מס' 9.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 18 בעד ההסתייגות – 33 נגד – 50 נמנעים – אין ההסתייגות (9) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו וקבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם לסעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 33 בעד, 50 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגות מס' 10 – הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 19 בעד ההסתייגות – 33 נגד – 50 נמנעים – אין ההסתייגות (10) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו וקבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם לסעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 33 בעד, 50 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להסתייגות מס' 11.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 20 בעד ההסתייגות – 34 נגד – 50 נמנעים – אין ההסתייגות (11) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו וקבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם לסעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 34 בעד, 50 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 12.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 21 בעד ההסתייגות – 34 נגד – 50 נמנעים – אין ההסתייגות (12) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו וקבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם לסעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 34 בעד, 50 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: חברי הכנסת, נא לשמור על השקט.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 13, הצבעה על ההסתייגות.

יריב לוין: הצבעה מס' 22 בעד ההסתייגות – 34 נגד – 50 נמנעים – אין ההסתייגות (13) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו וקבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם לסעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 34 בעד, 50 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להסתייגות מס' 14 – הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 23 בעד ההסתייגות – 33 נגד – 50 נמנעים – אין ההסתייגות (14) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו וקבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם לסעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 33 בעד, 50 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגויות 15–17 ירדו.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 18, של קבוצת מרצ.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 24 בעד ההסתייגות – 33 נגד – 50 נמנעים – אין ההסתייגות (18) של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 33 בעד, 50 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגות מס' 19, של קבוצת מרצ – הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 25 בעד ההסתייגות – 30 נגד – 50 נמנעים – אין ההסתייגות (19) של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 30 בעד, 50 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגות מס' 20 ו-21 הוסרו.

יריב לוין: אנחנו עוברים להסתייגות 22, של קבוצת הרשימה המשותפת.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 26 בעד ההסתייגות – 27 נגד – 49 נמנעים – אין ההסתייגות (22) של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 27 בעד, 49 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להסתייגות 23, של קבוצת הרשימה המשותפת.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 27 בעד ההסתייגות – 28 נגד – 50 נמנעים – אין ההסתייגות (23) של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 28 בעד, 50 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגות 24 הוסרה.

יריב לוין: הסתייגות 25, של הרשימה המשותפת – הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 28 בעד ההסתייגות – 27 נגד – 50 נמנעים – אין ההסתייגות (25) של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 27 בעד, 50 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגויות 26, 27, כולל לחלופין, ו-28, הוסרו.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 29.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 29 בעד ההסתייגות – 28 נגד – 50 נמנעים – אין ההסתייגות (29) של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 2 לא נתקבלה.

יריב לוין: 28 בעד, 50 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגויות מס' 30 עד 86, כולל, הוסרו, כולל הלחלופין שישנן.

יריב לוין: לפיכך אנחנו יכולים לעבור להצבעה על סעיפים 2 ו-3 כנוסח הוועדה.

יריב לוין: הצבעה על הסעיפים.

יריב לוין: חבר הכנסת פורר, אם אפשר לשבת, זה יקל על העניין.

יריב לוין: הצבעה מס' 30 בעד סעיפים 2–3, כהצעת הוועדה – 49 נגד – 35 נמנעים – אין סעיפים 2–3, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יריב לוין: בעד הצביעו 49, נגד – 35, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, סעיפים 2 ו-3 התקבלו כנוסח הוועדה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להסתייגויות לסעיף 4, הסתייגויות של קבוצת ישראל ביתנו וקבוצת יש עתיד-תל"ם.

יריב לוין: הסתייגות מס' 87 – הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 31 בעד ההסתייגות – 32 נגד – 50 נמנעים – אין ההסתייגות (87) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו וקבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם לסעיף 4 לא נתקבלה.

יריב לוין: 32 בעד, 50 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 88.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 32 בעד ההסתייגות – 34 נגד – 50 נמנעים – אין ההסתייגות (88) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו וקבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם לסעיף 4 לא נתקבלה.

יריב לוין: 34 בעד, 50 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 89.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 33 בעד ההסתייגות – 33 נגד – 49 נמנעים – אין ההסתייגות (89) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו וקבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם לסעיף 4 לא נתקבלה.

יריב לוין: 33 בעד, 49 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להסתייגות מס' 90 – הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 34 בעד ההסתייגות – 33 נגד – 50 נמנעים – אין ההסתייגות (90) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו וקבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם לסעיף 4 לא נתקבלה.

יריב לוין: 33 בעד, 50 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגות מס' 91 – הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 35 בעד ההסתייגות – 34 נגד – 50 נמנעים – אין ההסתייגות (91) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו וקבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם לסעיף 4 לא נתקבלה.

יריב לוין: 34 בעד, 50 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגות מס' 92 – הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 36 בעד ההסתייגות – 34 נגד – 50 נמנעים – אין ההסתייגות (92) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו וקבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם לסעיף 4 לא נתקבלה.

יריב לוין: 34 בעד, 50 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, כל ההסתייגויות שנותרו לחוק, החל מהסתייגות מס' 93 ועד להסתייגות מס' 480, כולל, וכולל הלחלופין, כולן הוסרו.

יריב לוין: משכך, אנחנו יכולים לעבור להצבעה על סעיפים 4–51 לחוק, כולל, כנוסח הוועדה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 37 בעד סעיפים 4–51, כהצעת הוועדה – 49 נגד – 36 נמנעים – אין סעיפים 4–51, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יריב לוין: בעד – 49, נגד – 36, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, אני קובע שסעיפים 4–51, כולל, התקבלו בקריאה השנייה כנוסח הוועדה, ומכאן שהחוק התקבל כנוסח הוועדה.

יריב לוין: לאחר שהחוק התקבל בקריאה השנייה, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השלישית על הצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה), התש"ף–2020.

יריב לוין: הצבעה בקריאה השלישית.

אלי אבידר: בוא נראה אותך עכשיו מפעיל את חוק הסמכויות.

אלי אבידר: אנחנו מחכים לכם.

אופיר כץ: תפסיקו להפריע, תנו להגיש – – –

אלי אבידר: אנחנו – – –

אופיר כץ: תפסיקו להפריע.

אופיר כץ: הצבעה מס' 38 בעד החוק – 48 נגד – 35 נמנעים – אין חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה), התש"ף–2020, נתקבל.

יריב לוין: 48 בעד, 35 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, אני קובע שהצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה), התש"ף

יריב לוין: –2020, התקבלה בקריאה השלישית, ונכנסה לספר החוקים.

אלי אבידר: תמסרו לבני גנץ, שברח – – –

יריב לוין: אני מזמין את יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת יעקב אשר לומר דברי תודה.

אלי אבידר: תמסרו לבני גנץ דרישת שלום – שברח – – –

מיקי לוי: ראש הממשלה – – –

יריב לוין: בטרם תאמר דברי תודה, אני אומר לך דברי תודה על עבודה קשה ומאומצת שלך, של חברי הוועדה, של כל צוות הוועדה.

יעקב אשר: תודה רבה.

יריב לוין: אתם ראויים לברכה ולהערכה גדולה.

יריב לוין: בבקשה.

יעקב אשר: קודם כול, אני מודה לחברי הכנסת על אישור החוק.

יעקב אשר: אני רוצה להודות להנהלת הוועדה – לאסף פרידמן, חופית כהן, שמרית בן שושן, מרינה זר גסקה, לדוברת הוועדה – – –

אלי אבידר: – – – המעמד פה.

יעקב אשר: רגע, אני אומר תודה לעובדים.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, חברי הכנסת לוי ואבידר.

יעקב אשר: אלי, אלי, אני אומר תודה.

אלי אבידר: חייבים לעשות סדר באופוזיציה.

יריב לוין: אז בחוץ, בחוץ, בחוץ.

יעקב אשר: תודה, אני אומר תודה לאנשים.

אלי אבידר: מה ההודעה?

יעקב אשר: אני אומר תודה לאנשים שעבדו.

יריב לוין: הוא אומר דברי תודה, אל תפריעו לו.

אלי אבידר: מה אתה אומר תודה?

אלי אבידר: אתה הורג אותנו.

יעקב אשר: לא לך.

יעקב אשר: לך אמרתי כבר, עכשיו אני אומר לעובדים.

יעקב אשר: לשמרית בן שושן, מרינה זר גסקה, לדוברת הוועדה רונית גל, לצוות המשפטי בראשות ד"ר גור בליי – תמי סלע, אפרת חקאק, נועה ברודסקי-לוי, ניצן רוזנברג והמתמחה מיה אוברבאום.

יעקב אשר: יישר כוח גדול בשמי, בשם הכנסת ובשם אזרחי מדינת ישראל.

יעקב אשר: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב אשר.

יריב לוין: תודה גם לחבר הכנסת מאיר כהן, שריכז את העבודה כאן מטעם האופוזיציה על ההצבעות.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, תם סדר-היום.

יריב לוין: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, ו' באב התש"ף, 27 ביולי 2020, בשעה 16:00.

יריב לוין: ישיבה זו נעולה.