ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 57, 2020-07-21 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום שלישי, כ"ט בתמוז התש"ף, 21 ביולי 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות הוועדה המיוחדת למיגור הפשיעה בחברה הערבית בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת אימאן ח'טיב יאסין ומיכאל מלכיאלי בנושא: אלימות, תקיפות וגזענות כלפי נהגי אוטובוסים.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת איתן גינזבורג, הודעה שאיננה מחייבת הצבעה.

יריב לוין: בבקשה.

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

): חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע על איוש המקומות הפנויים לסיעות בוועדות האלה: מטעם סיעת יש עתיד-תל"ם, בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות יכהן חבר הכנסת יוראי להב הרצנו; מטעם סיעת ישראל ביתנו, בוועדה המיוחדת להתמודדות עם סמים ואלכוהול יכהן חבר הכנסת עודד פורר; בוועדה המיוחדת לזכויות הילד יכהן חבר הכנסת יבגני סובה; בוועדה המיוחדת לפניות הציבור יכהן חבר הכנסת אלכס קושניר; מטעם סיעת ימינה, בוועדת המדע והטכנולוגיה יכהן חבר הכנסת אופיר סופר, וכן מטעם סיעת הרשימה המשותפת, בוועדת החוקה, חוק ומשפט, במקום חבר הכנסת יוסף ג'בארין יכהן חבר הכנסת עפר כסיף.

): אין צורך להצביע.

): תודה רבה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים לנאומים בני דקה.

יריב לוין: מאחר שיש כאן איזושהי תקלה והמסך של השעונים איננו פועל, אז אני מבקש מכל אחד להקפיד על הדקה גם בלי שאנחנו יכולים להפעיל כאן את השעון.

יריב לוין: ראשון הדוברים – חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: תודה, אדוני.

עודד פורר: אדוני, השבוע לפני שש שנים, ב-20 ביולי 2014, בתקרית אש בקרב שג'אעיה במהלך מבצע צוק איתן – אורון שאול הוכר כחלל צה"ל שמקום קבורתו לא נודע.

עודד פורר: אורון שאול מוחזק, בלי שום מידע שקיבלה המשפחה, בידי ארגון המרצחים חמאס ברצועת עזה.

עודד פורר: לצערי, מאז ועד היום ממשלת ישראל לא הצליחה להביא פרטים ושום מידע שהוא, אפילו מידע הומניטרי, לא על אורון שאול, לא על הדר גולדין ולא על יתר אזרחי ישראל שמוחזקים ברצועת עזה.

עודד פורר: אז אני רוצה לנצל את הדקה שלי כדי לזכור ולא לשכוח, לא אותו ולא את שאר החברים שנשארו שם מאחור, ואני מקווה שממשלת ישראל גם היא לא תשכח.

עודד פורר: צעדים הומניטריים לא מעטים שממשלת ישראל מבצעת לטובת רצועת עזה, לטובת השלטון ברצועת עזה – מאפשרת העברת כספים מזומנים לארגון המרצחים חמאס שברצועת עזה – צריך להבין שכל צעד הומניטרי או צעד שמוגדר הומניטרי כזה או אחר כלפי רצועת עזה צריך להיות מלווה בצעדים הומניטריים כלפי אזרחי ישראל, ובוודאי כלפי השבויים והנעדרים.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת יבגני סובה – איננו.

יריב לוין: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יוליה מלינובסקי: חבריי חברי הכנסת, היום בוועדת הקורונה אנחנו פתחנו את ענף המסעדנות בארץ, פתחנו למרות התנגדות של ממשלת ישראל.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה להבהיר: אנחנו לא נגד הממשלה; אנחנו בעד האזרחים, אנחנו בעד המסעדנים, אנחנו בעד משפחותיהם, הצעירים שעובדים שם כמלצרים וברמנים.

יוליה מלינובסקי: כאשר הממשלה מקבלת החלטות מהמותן ובלי שום הסבר הגיוני ובלי שום מתווה שיכול לתת תשובות לאזרחים, חובתנו ככנסת לבקר את החלטות הממשלה ולפקח עליהן.

יוליה מלינובסקי: הכנסת היא לא חותמת גומי של אף אחד, ואנחנו בוועדת הקורונה הוכחנו שאפשר להיות ענייניים, אפשר לפעול בשום שכל, אפשר לעבוד במקצוענות ולקבל החלטות שקופות וטובות לעם ישראל.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, אתה מכיר תוכנית מדהימה שנקראת "ממדים ללימודים"?

אלכס קושניר: אז התוכנית הזאת – היום שמענו שהיא בוטלה.

אלכס קושניר: תראה מה קורה: מצד אחד הממשלה גורמת לחיילים להוציא את הכסף מהפיקדון לצריכה השוטפת שלהם בגלל משבר הקורונה, אבל מצד שני היא מבטלת את התוכנית ממדים ללימודים, זאת אומרת, סוגרים על החיילים משני כיוונים.

אלכס קושניר: לא נותנים להם שום סיכוי ללמוד.

אלכס קושניר: במקביל לזה הממשלה מפרסמת מכרז לקניית רכבי פאר ב-100 מיליון שקלים.

אלכס קושניר: כל התקציב של הקרן לחיילים משוחררים הוא 80 מיליון שקלים.

אלכס קושניר: אז אני חושב שיש כאן בעיה מאוד מאוד קשה בסדר העדיפויות של הממשלה, ולצערי הרב דווקא החיילים, אלה שתורמים למדינה ואלה שמצפים מאיתנו לאיזשהו אופק, לאיזשהו עתיד, נשארים מאחור ולא מקבלים שום תשובה בשום מקום, ויותר מזה – מבטלים את אחת התוכניות הטובות שהיו.

אלכס קושניר: אני חושב שהגיע הזמן לשים לזה סוף ולעשות מחדש את סדר העדיפויות.

אלכס קושניר: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – איננו.

יריב לוין: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: כנסת נכבדה, אני רוצה להעלות היום שוב את הנושא של (אומרת בערבית ומתרגמת:) בית הקברות אל-אסעאף ביפו.

אימאן ח'טיב יאסין: הבעיה לא נגמרת, הטיפול כושל, וההתייחסות של המשטרה רק מוסיפה אש למדורה כל הזמן.

אימאן ח'טיב יאסין: קדושת החיים שווה בדיוק לקדושת האנשים המתים.

אימאן ח'טיב יאסין: אני לא חושבת שבמדינה הזאת היו מרשים הכפשה או אפילו נגיעה בשום בית קברות יהודי, לא בארץ ולא בעולם.

אימאן ח'טיב יאסין: ואני שואלת כאן: איך אפשר להתייחס אחרת לאנשים מתים?

אימאן ח'טיב יאסין: מצד אחד מבקשים שמירה על כל מה שהוא יהודי, מצד שני מכפישים אפילו את המתים מתחת לאדמה.

אימאן ח'טיב יאסין: מה שקורה שם רק מתסיס ומעלה עוד יותר כעס, והוא יכול להתפתח למקומות שאנחנו כולנו לא רוצים להגיע אליהם.

אימאן ח'טיב יאסין: לכן אני רוצה להזכיר שוב ושוב שכולנו נשכיל להגיד את מה שצריך להגיד ולעשות את מה שצריך לעשות ולהפסיק את כל העניין בבית הקברות אל-אסעאף.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: השעון חזר, אז אנא, להקפיד על דקה.

יריב לוין: חברת הכנסת טלי פלוסקוב – איננה.

יריב לוין: חבר הכנסת בועז טופורובסקי, בבקשה.

בועז טופורובסקי: כבוד יושב-ראש הכנסת, חברות וחברי כנסת נכבדים, גם השבוע אקריא את שמות ההרוגים ואת פרטי התאונות הקטלניות בדרכים: ביום חמישי, 16 ביולי, נקבע מותו של רוכב האופנוע סיף יוסף, בן 20 תושב ג'ת, שנפצע אנושות בתאונת דרכים לאחר שהתנגש בגדר בטיחות בכביש 5714 סמוך ליישוב בת חפר; ביום שישי, 17 ביולי, נהרג הולך רגל בן 37 לאחר שנפגע מרכב חולף בכביש 458 סמוך ליישוב כוכב השחר; ביום ראשון, 19 ביולי, נהרג רוכב אופניים בן 80 מפגיעת רכב בנתניה; אתמול, 20 ביולי, נהרג רוכב אופנוע בן 25 בתאונת דרכים בחולון.

בועז טופורובסקי: שני רוכבי אופנוע, הולך רגל, רוכב אופניים.

בועז טופורובסקי: כבוד היושב-ראש, אומנם בדרך כלל זה לא נחשב חלק מתאונות דרכים, אבל גם אתמול וגם לפני שישה ימים – נהרגו שני ילדים לאחר שנשכחו ברכב שלהם.

בועז טופורובסקי: זו מכה.

בועז טופורובסקי: 30 ילדים נהרגו בעשור האחרון כתוצאה מכך ששכחו אותם ברכב.

בועז טופורובסקי: יש אמצעים טכנולוגיים, יש דרכים לפתור את זה, ובעיקר – צריך תשומת לב.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת אלי אבידר – איננו; חבר הכנסת ווליד טאהא – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת אנדרי קוז'ינוב, בבקשה.

אנדרי קוז'ינוב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אנדרי קוז'ינוב: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כל העיסוק במשבר הקורונה ובמשבר הכלכלי בימים אלו דוחק את שאר הדברים הצידה.

אנדרי קוז'ינוב: עם זאת, אסור לנו לשכוח שיש עוד נושאים כואבים, ועלינו להתייחס גם אליהם.

אנדרי קוז'ינוב: אתמול מלאו בדיוק שש שנים לחטיפתו של סמ"ר אורון שאול.

אנדרי קוז'ינוב: יחד איתו מוחזקים בידי החמאס גם סגן הדר גולדין ושני אזרחים, אברה מנגיסטו והישאם א-סייד.

אנדרי קוז'ינוב: חברים של הדר ושאול, כמו גם המשפחות שלהם והמשפחות של אברה והישאם, חיים שנים באי-ודאות נוראית באשר לגורלם.

אנדרי קוז'ינוב: המשפחות מקיימות מסדרים מול רצועת עזה, החברים לפלוגה נעמדים בחי"ת פה בשערי הכנסת, ובכל זאת יש תחושה כי הנושא לא זוכה למלוא תשומת הלב והטיפול.

אנדרי קוז'ינוב: אנחנו סופרים מדי יום את מספר הנדבקים בקורונה, אבל לא את מניין הימים שבהם החיילים שלנו וגם שני האזרחים לא נמצאים איתנו בארץ.

אנדרי קוז'ינוב: חמאס כרגע נמצא במצוקה, ועל ממשלת ישראל לא להרפות ולפעול במלוא העוצמה גם בימים אלו להשבתם של הבנים.

אנדרי קוז'ינוב: יש להתנות כל מחווה הומניטרית כלפי רצועת עזה וכל סיוע בהתקדמות בתהליך שחרורם.

אנדרי קוז'ינוב: אל לנו לשכוח את חיילינו ואזרחינו.

אנדרי קוז'ינוב: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת ינון אזולאי – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

יריב לוין: חבר הכנסת טיבי, תורך.

אחמד טיבי: כבוד היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת, ליבי עם רבים במשבר הכלכלי, אבל ליבי בימים האחרונים עם בעלי המסעדות.

אחמד טיבי: אני בקשר יום-יומי, אולי כל יום, עם עשרה מהם.

אחמד טיבי: פעם לסגור, פעם לפתוח (חוזר על הדברים בערבית).

אחמד טיבי: וכשאתה אומר להם לסגור, אז הם, מה הם עושים?

אחמד טיבי: מוציאים את העובדים לחל"ת, מחלקים את האוכל, את הבשר, מוכרים במחירי הפסד.

אחמד טיבי: ואז הממשלה עושה פליק-פלאק לאחור (אומר בערבית: יעני תקליב,) והופכת את ההחלטה.

אחמד טיבי: ואז, מה הם יעשו?

אחמד טיבי: יגידו: אולי יהיו יומיים פתיחה, אז נחזיר את העובדים של החל"ת?

אחמד טיבי: מתקשרים לאנשים: תבואו, במחירי הפסד?

אחמד טיבי: למה הממשלה מתנהגת כך אל בעלי המסעדות?

אחמד טיבי: למה הכאוס הזה בהחלטות?

אחמד טיבי: למה לא להקשיב לצרכים של בעלי המסעדות, שהם בעלי משפחות, בעלי כבוד עצמי?

אחמד טיבי: יכול להיות שהם מעסיקים 10, 20, 30 עובדים.

אחמד טיבי: זה שירות שהוא חשוב לאזרח.

אחמד טיבי: אני הראשון שדואג לצרכים הבריאותיים, מכובדי היושב-ראש, וכולם צריכים לקיים את הוראות משרד הבריאות בנושא הזה.

אחמד טיבי: אבל היו-יו הזה מקומם, מתסכל, מרגיז, והוא כל כך עצוב.

אחמד טיבי: אבל היום התקבלה החלטה שמשאירה את המסעדות האלה פתוחות במסגרת ההוראות.

אחמד טיבי: אני קורא לכולם לשמור על ההוראות של משרד הבריאות.

אחמד טיבי: אני מקווה שהפליק-פלאק לאחור לא יחזור שנית ויהיה עוד דחפור D9 על ראשם של בעלי המסעדות.

יריב לוין: חבר הכנסת עופר כסיף – איננו; חבר הכנסת מתן כהנא – איננו; חברת הכנסת היבה יזבק – איננה; חבר הכנסת אופיר סופר – איננו.

יריב לוין: חברת הכנסת סונדוס סאלח, בבקשה.

סונדוס סאלח: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, ביממה האחרונה, רק ביממה האחרונה, המשטרה חילקה 1,500 דוחות לאנשים בגלל אי-עטיית מסכה.

סונדוס סאלח: 1,500 כפול 500 זה בערך בין 750,000 שקלים ל-800,000 שקלים.

סונדוס סאלח: זאת הקופה היום-יומית שעושה המשטרה מתוך הכסף של הציבור – אותו ציבור שאין לו כסף, אותו ציבור שהבנק לא מאפשר לו לקבל הלוואות, אותו ציבור שרק מתווסף לתיקים חדשים להוצאה לפועל.

סונדוס סאלח: עוד 300,000 תיקים חדשים נפתחו בהוצאה לפועל לגבי המשטרה, והממשלה טוענת שהיא נותנת סיוע כלכלי לציבור.

סונדוס סאלח: המשטרה יודעת איך לקחת את הכסף הזה ולהחזיר אותו לקופת המדינה.

סונדוס סאלח: אנשים קורסים תחת נטל כלכלי אחד גדול.

סונדוס סאלח: אני ממליצה ודורשת להנחות את הגורמים הרלוונטיים לחלק מסכות במקום קנסות.

סונדוס סאלח: אם כבר רוצים לקנוס – לעלות בחינוך ובהסברה לציבור, להמיר את הקנסות האלה לשעות נתינה ועשייה בהתנדבות בציבור ולהוציא לחל"ת את ההוצאה לפועל ואת המשרדים שממשיכים להכניס את האנשים לחובות, ועוד גל חובות אחד גדול.

סונדוס סאלח: אם בן אדם לא ימות מקורונה הוא ימות מהחובות האלה וההתנהלות הכלכלית שרק דורסת אותו כל יום מחדש.

סונדוס סאלח: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, ברשותך, אני רוצה לדבר על ליאב מהרצליה ופרויקט ממדים ללימודים.

יוראי להב-הרצנו: ליאב התגייס לחטיבת הצנחנים לפני כמה שנים.

יוראי להב-הרצנו: כשהוא התייצב בבקו"ם הוא לא חשב על לימודים אקדמיים ולא על פיקדונות – הוא חשב על חשיבות התפקיד, על שליחות ועל אחריות שתכף תוטל על כתפיו.

יוראי להב-הרצנו: כמו ליאב יש עוד אלפי צעירים שבחרו בשירות משמעותי בלוחמה תוך סיכון חייהם.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו רוצים שצעירים כאלה ימשיכו לרצות להגיע ליחידות קרביות ומובחרות כמה שיותר.

יוראי להב-הרצנו: המוטיבציה הזאת, אדוני היושב-ראש, היא חלק מהחוסן הלאומי שלנו לא פחות מטנקים ומיחידות סייבר.

יוראי להב-הרצנו: יש לטפח ולעודד אותה ולא לכבות אותה.

יוראי להב-הרצנו: אני מצפה משר הביטחון גנץ ושר הביטחון הרזרבי ביטון שיבטלו את ההקפאה של תוכנית ממדים ללימודים, שמספקת מימון של שני שלישים משכר הלימוד האקדמי ללוחמים, לעולים חדשים, לחיילים בודדים, לבני מיעוטים ועוד.

יוראי להב-הרצנו: אין לממשלה של 36 שרים ו-12 סגני שרים מנדט מוסרי להגיד: לזה אין כסף.

יוראי להב-הרצנו: רוצים שנפסיק להגיד: מנותקים, נמאסתם?

יוראי להב-הרצנו: תתחילו פה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה – איננו; חברת הכנסת תמר זנדברג – איננה; חבר הכנסת מנסור עבאס – איננו; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – איננו; חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – איננו; חבר הכנסת אליהו חסיד – איננו; חבר הכנסת יוסף ג'בארין – איננו; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – איננה; חבר הכנסת משה ארבל – איננו; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – איננו; חבר הכנסת ניצן הורוביץ – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, ההתנהלות הזאת של הממשלה, שכל הזמן מנסה לקחת יותר סמכויות כדי לנהל את המדינה בצורה יותר יעילה ויותר טובה, ואז היא מעבירה את הסמכויות שלה לבן אדם אחד, שנקרא נתניהו, כי הוא יודע הרבה יותר טוב, מתבררת כמדיניות לא טובה.

סמי אבו שחאדה: כי כל מה שמזהירים ממנו חברי הכנסת כל הזמן, לצערי הרב – חלק גדול מהבעיות שאנחנו נמצאים בהן היום, אנחנו ראינו אותן מראש והזהרנו מהן ואמרנו שזה מה שהולך לקרות.

סמי אבו שחאדה: לנתניהו אין זמן לעשות את כל זה לבד.

סמי אבו שחאדה: המשך הנטרול של הכנסת לא רק שלא עוזר לאנשים בתקופה הזאת – הוא ממשיך את ההרס של החברה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו רואים מה קורה עם העובדים הסוציאליים, ההסתה שהייתה על מערכת החינוך ומי שעובד במערכת החינוך, האחים והאחיות, המרד ברחוב, העסקים שנהרסים.

סמי אבו שחאדה: כנראה שהוא לא יכול.

סמי אבו שחאדה: הקורס שהוא לקח ב-MIT בסטטיסטיקה, כשדיברו שם על אפידמיולוגיה, כנראה לא מספיק בשביל לנהל את המדינה.

סמי אבו שחאדה: כל מה שאנחנו רוצים זה להחזיר את הכבוד לכנסת.

סמי אבו שחאדה: אנחנו הקול של העם.

סמי אבו שחאדה: אנשים הצביעו בשבילנו כדי שאנחנו נביא את הקול שלהם.

סמי אבו שחאדה: אנחנו מכירים את הבעיות של האנשים הרבה יותר טוב.

סמי אבו שחאדה: אנחנו הרבה יותר קרובים לאנשים.

סמי אבו שחאדה: אנחנו לא מנותקים, ואנחנו רוצים לעזור בעניין הזה.

סמי אבו שחאדה: אולי גם ייווצרו פה אינטרסים משותפים בין הכנסת לממשלה בכל מיני נושאים.

סמי אבו שחאדה: בהנחה שהממשלה הייתה מביאה תוכניות אסטרטגיות סבירות שאמורות לעזור לאנשים להתמודד עם כל המצב הקשה הזה, אולי היינו יכולים ליצור אינטרסים משותפים, לפחות בנושאים מסוימים.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שאי-אפשר להמשיך בהתנהלות הזאת.

סמי אבו שחאדה: נתניהו לבד לא יכול.

סמי אבו שחאדה: גם עם הממשלה הזאת, שהוא לא רוצה לעבוד איתה, הוא לא יכול.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שצריך להחזיר את הכוח הזה לכנסת, כדי שאנחנו נוכל לקיים את התפקיד שלנו בצורה הרבה יותר טובה.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה לכם.

יריב לוין: חברת הכנסת קרן ברק, בבקשה – מוותרת; חבר הכנסת מיקי לוי – איננו; חברת הכנסת שרן השכל – איננה.

יריב לוין: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: חבריי חברי הכנסת, אתמול התפרסמה כתבה מסיתה, מגמתית ומאוד רעה כלפי האוכלוסייה הבדואית בנגב, כמובן בערוץ 11 של התאגיד.

סעיד אלחרומי: מי שהכין אותה השתמש במילים מאוד מאוד כואבות: הדרום הפרוע, אנרכיה משתוללת, שתי מדינות, אין משילות, וסיפור ארוך מהמילים האלה, שמדרבנות פגיעה באוכלוסייה הבדואית בנגב, באוכלוסייה שם, ובעצם מעמיקות את השסע בנגב בין ערבים ליהודים.

סעיד אלחרומי: לכתבה, שהיום יהיה לה המשך ומחר יהיה לה המשך, עוד פרק, אחמד, בכתבה מרואיינים אנשים שהם הכי מסיתים נגד האוכלוסייה הבדואית, לאורך עשרות שנים.

סעיד אלחרומי: בראש המרואיינים: פיני בדש.

סעיד אלחרומי: הוא לא ידוע כחביב של האוכלוסייה הבדואית, לא חביב של האוכלוסייה הערבית, דעותיו ידועות, אבל משום מה לא מצאו מישהו מראשי הרשויות בנגב הבדואיות, הערביות, לראיין.

סעיד אלחרומי: אני מאמין שהיום ומחר זה יימשך.

סעיד אלחרומי: אני אומר לוויקו אטואן ולאנשי התאגיד: ההסתה הזאת לא תעזור לכם.

סעיד אלחרומי: תושבי הנגב והנגב יתפתחו על אפו וחמתו של כל גזען שנמצא שם.

יריב לוין: חבר הכנסת אליהו ברוכי, בבקשה.

יריב לוין: אנא, השתדלו לעמוד במגבלת הדקה.

יריב לוין: בבקשה.

אליהו ברוכי: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, למה אתם משאירים את בתי הכנסת מאחור?

אליהו ברוכי: אני רוצה להתייחס לשאלה הזאת שאני נשאל אין-ספור פעמים בימים אלה: הפגנות – כן, בתי כנסת – לא?

אליהו ברוכי: מסעדות – כן, בתי כנסת – לא?

אליהו ברוכי: בריכות – כן, בתי כנסת – לא?

אליהו ברוכי: בתי הכנסת לא נשארו מאחור.

אליהו ברוכי: דעתנו, וכמובן דעת רבותינו, היא שההגבלות הן פיקוח נפש, ומשכך צריך להכליל בתוכן כמה שיותר גופים ואתרים שמהווים מקור הדבקה.

אליהו ברוכי: אם יש גופים מסוימים שבקשרים ובכישורים מצליחים להחריג את עצמם ולהקל בהגבלות, אין סיבה שבגללם נהפוך גם את בתי הכנסת למקום סכנה.

אליהו ברוכי: אנחנו לא דוחפים ולא לוחצים להחריג את בתי הכנסת; אנחנו כן דוחפים וכן לוחצים לעשות מה שנכון ומה ששומר על חיי הציבור.

אליהו ברוכי: כתוב בתהילים: "כי עִמך מקור חיים".

אליהו ברוכי: תפקידנו הוא להמשיך לדאוג שבתי הכנסת יהיו מקור חיים, ובעזרת השם בקרוב ממש "במקהלות רבבות עמך בית ישראל".

אליהו ברוכי: תודה רבה.

יריב לוין: חברת הכנסת הילה שי וזאן.

הילה שי וזאן: תודה, כבוד היושב-ראש.

הילה שי וזאן: די לתסביכים ולמלחמות האגו.

הילה שי וזאן: תיתנו כבר החלטה, אני עומד עם עשרה עובדים ולא יודע מה לעשות איתם.

הילה שי וזאן: לכם אין בעיה, המשכורת שלכם מובטחת – ההודעה הזאת היא רק אחת מיני רבות שקיבלתי הבוקר ממסעדנים.

הילה שי וזאן: הם זועקים לעזרה.

הילה שי וזאן: הם זקוקים לוודאות עכשיו.

הילה שי וזאן: בכל יום שעובר אמון הציבור בכנסת, בממשלה, בנו כנציגי ציבור, נחלש.

הילה שי וזאן: אנחנו, חברי ועדת קורונה, חייבים לעבוד בשיתוף פעולה עם משרד הבריאות והממשלה כדי להשיג ודאות זמנית, עד כמה שניתן, עבור אותם המסעדנים והעובדים שלהם.

הילה שי וזאן: רק כך נוכל להשיב ולחזק את אמון האזרחים בהחלטות המתקבלות על ידי הממשל, מתוך הבנה שזה הדבר הנכון ביותר עבורם, הן מבחינה בריאותית והן מבחינה כלכלית.

הילה שי וזאן: הערך המוביל בהחלטה צריך להיות כזה: אם פותחים – פותחים ומאפשרים פתיחה לאורך זמן, דבר המייצר שגרת עבודה יציבה ורווחית; אם סוגרים – סוגרים על מנת להגדיר את הענף כענף מושבת הנפגע לאורך המשבר, ועל המדינה לפצות אותו ולהוציא את עובדיו לחל"ת.

הילה שי וזאן: בימים אלו, שבהם המציאות משתנה כל הזמן, קצב ההחלטות משתנה בהתאם.

הילה שי וזאן: דווקא כעת עלינו לפעול ולראות את טובת העם והמשק ביחד, בהחלטות מוסכמות לטווח רחוק, החלטות הרואות את כלל הדברים הנוגעים למסעדנים ויתר העסקים.

הילה שי וזאן: נגיף הקורונה יישאר איתנו כאן, לצערי, עוד זמן רב, ועלינו, מקבלי ההחלטות, מוטלת החובה להתוות את הדרך.

יריב לוין: חבר הכנסת אוריאל בוסו, בבקשה.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, במסגרת ההתמודדות הקשה של האזרחים בכל תקופת הקורונה יצאתי לראות מקרוב כיצד מטפלים בעשרות אלפי האזרחים המודאגים שמתמודדים בתקופה הזאת דווקא עם משבר נפשי קשה.

אוריאל בוסו: זה מגיע גם כתוצאה ממשבר כלכלי, אובדן עסקים, פרנסה, חרדות, משברים, כתוצאה מבידודים ארוכים עם הרבה ילדים קטנים בבתים.

אוריאל בוסו: הגעתי לסיור בעמותת בית חם, שבימים אלה מחזיקה קרוב ל-100 מוקדנים ומוקדניות שעונים יום-יום על אלפי פניות ומנסים לעזור להם להתמודד עם המצב הקשה.

אוריאל בוסו: עמותת בית חם היא העמותה הגדולה ביותר במגזר החרדי בנושא בריאות הנפש, והיא מרכזת עשרות אלפי פניות בשנה מכל הסוגים.

אוריאל בוסו: מנכ"ל העמותה, הרב אריה מונק, מוסר נפש עבור כל אחד ואחד כאילו הוא היה בנו יחידו.

אוריאל בוסו: אני רוצה להגיד לכם שלראות את האנשים האלה בבית חם סופגים באוזן שלהם כל יום כל כך הרבה סוגי מקרים של משברים קשים והתמודדויות נוראיות, ואחר כך הם חוזרים הביתה לישון – אנחנו צריכים להצדיע להם.

אוריאל בוסו: אלה לא בני אדם; אני מגדיר אותם "מלאכי הקורונה".

אוריאל בוסו: בסוף, אם בכל השנה הם צריכים להתמודד עם אנשים שנמצאים בדיכאונות ומאיימים לסיים את חייהם, קל וחומר בתקופה הזאת, כשהמקרים הרבה יותר קשים, כואבים ועוצמתיים.

אוריאל בוסו: אסיים בסיפור קטן ששמעתי אתמול במהלך הסיור על משפחה בת 13 נפשות, בלי עין הרע, שגרים בדירת 100 מטר.

אוריאל בוסו: בחודש האחרון היו צריכים בני המשפחה להיות פעמיים בבידוד משום שהאימא התגלתה כחולת קורונה, אחר כך גם האבא ואחד הילדים נדבק.

אוריאל בוסו: מקור הפרנסה היחיד שהיה להם זה הגן שיש לאימא בבית.

אוריאל בוסו: הוא סגור כרגע, וזה אחרי שבגל הראשון היה כבר סגור שלושה חודשים.

אוריאל בוסו: האבא לא עובד, וכולם סגורים בבית חודש ימים.

אוריאל בוסו: הם הגיעו שם למצב נוראי, גם מבחינה נפשית וגם כלכלית.

אוריאל בוסו: רק תחשבו שבמשפחה כזאת כל אחד מבני המשפחה צריך טיפול בבית חם.

אוריאל בוסו: תודה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, מדובר בנאומים בני דקה, הווי אומר בערך 100 מילה.

יריב לוין: אנחנו בממוצע של שתי דקות פלוס לדובר.

יריב לוין: היום אני, איך אומרים, לא רוצה להפסיק את האנשים באמצע, אבל אני מבקש להיכנס למסגרת.

יריב לוין: חברת הכנסת מיכל וונש, בבקשה.

מיכל וונש: חברות וחברי הכנסת הנכבדים, כהורים, כאזרחיות וכאזרחים מכבדי חוק, אף אחת מאיתנו לא יכולה להבין כיצד מרגישה זהבה שאול, אימו של אורון שאול, כיצד מתמודדים משפחתו וקרוביו.

מיכל וונש: עם זאת, כהורים, כאזרחיות וכאזרחים מכבדי חוק, ויותר מכול כשליחי ציבור, גם אם איננו מסוגלים להבין, כולנו מחויבים לזכור, להזכיר ולעסוק בכך.

מיכל וונש: אתמול לפני שש שנים נחטף אורון שאול על ידי מחבלי חמאס בעת מבצע צוק איתן.

מיכל וונש: שש שנים חלפו, והוא עדיין שבוי בידי ארגון טרור רצחני.

מיכל וונש: שש שנים חלפו ומשפחתו עדיין באפלה ואינה יודעת מה עלה בגורלו.

מיכל וונש: שש שנים חלפו ורוב העולם שותק, למרות ההכרה הרשמית בכך שחמאס הפר ומפר הפרה בוטה ומתמשכת את הדין הבין-לאומי ואת צו המוסר.

מיכל וונש: בה בעת, חמאס ממשיך לדרוש ולקבל תמיכה בצורת כסף וסיוע הומניטרי מאותן ממשלות, ארגונים וגורמים השואבים את עצם זכות קיומם מכוח אותו דין בין-לאומי מופר.

מיכל וונש: זהו מוסר כפול המחליש את הדין הבין-לאומי ואת יכולתו לממש את ייעודו ועקרונותיו, ומאיין את האפשרות להתמודד עם הפרות זכויות אדם בוטות ברחבי העולם.

מיכל וונש: מקרה הבוחן של אורון, ואיתו הדר גולדין והאזרחים אברה מנגיסטו והישאם א-סייד, מהווה הזדמנות ואף חובה לאתגר את התפיסה המנחה זה שנים רבות ולהפוך את המשוואה המנחה כך שהחזקת בני אדם תהפוך מנכס של ארגון טרור רצחני לנטל עליו.

מיכל וונש: ביום זה, שבו אנו מזכירים את אורון, אני קוראת לכולנו, כל אחת ואחד במעגלי ההשפעה שלנו, במדינת ישראל ובקהילה הבין-לאומית, שלא לקבל את התפיסה המוכתבת על ידי ארגון טרור שמפר ברגל גסה את הדין הבין-לאומי.

מיכל וונש: אני קוראת לכולנו להבין, להפנים ולהשתמש בשפת הזכויות ובכלי הדין הבין-לאומי על מנת למלא חובתנו להשבת אורון, הדר, אברה והישאם, ובכך לשים קץ לתרבות החסינות כלפי חמאס ובכלל.

מיכל וונש: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת אורלי פרומן – איננה.

יריב לוין: חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, בימים אלו, כשכל העולם כולו נמצא תחת איום המגפה הקשה של הקורונה, שבה נפטרו רבים וטובים, כאן המקום לפנייה לעזרה וסיוע דווקא לאותן אוכלוסיות נכבדות אבל בעלות קשיים בהתנהלות היום-יומית, הלוא המה ההורים היקרים שלנו, הקשישים והישישים שנמצאים בכל הארץ.

משה אבוטבול: דווקא כעת, יותר מתמיד – לתת להם עדיפות וקדימות בעמידה בתור ובמשלוחים של רשתות המזון והשיווק להקדים להם את התור.

משה אבוטבול: כפי שציין אחד הפונים אליי בנושא הזה, כך גם נהוג בעיר לונדון בבריטניה, ונותנים עדיפות לאזרחים מבוגרים גם במשלוחים.

משה אבוטבול: אל נשכח את צו התורה האלוקי: מפני שיבה תקום והדרת פני זקן.

משה אבוטבול: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' – איננו.

יריב לוין: חברת הכנסת תהלה פרידמן, בבקשה.

תהלה פרידמן: שמעתי פעם את הנשיא ריבלין שואל קצין: תגיד, באיזו תנועת נוער היית?

תהלה פרידמן: ומייד מסביר: לא שאלתי אם היית בתנועת נוער.

תהלה פרידמן: כשאני רואה אדם ערכי, אני פשוט מניח שהוא היה בתנועת נוער.

תהלה פרידמן: בימים האחרונים, בשבועות האחרונים, אנחנו צופים במשבר חסר תקדים – סכנת סגירה שמרחפת מעל תנועות וארגוני הנוער.

יריב לוין: חבר הכנסת אלחרומי, אנחנו לא שומעים.

יריב לוין: סליחה, חבר הכנסת אבו שחאדה, חבר הכנסת אלחרומי, אנחנו לא שומעים.

יריב לוין: סליחה.

תהלה פרידמן: בשל משבר כספי ובשל ביטול אירועי הקיץ, אחד המפעלים היפים והחיוניים לחברה הישראלית נמצא בסיכון.

תהלה פרידמן: ילדים יישארו חסרי מסגרת חינוך בלתי פורמלית בדמות תנועות הנוער, הנוכחות כמעט בכל בית ובכל מגזר בישראל ומעניקות ערך חינוכי וחברתי שאין לו תחליף.

תהלה פרידמן: חשוב שנבין על מה אנחנו מדברים: התקציב של מדינת ישראל בשנת 2019 היה 353 מיליארד שקל.

תהלה פרידמן: תנועות הנוער מבקשות היום 50 מיליון שקלים – 0.14% מתקציב המדינה.

תהלה פרידמן: תהיה זאת טעות גדולה, ועוול אפילו יותר גדול, לחברה הישראלית לסכן את אחד המפעלים היפים והחיוניים כל כך לעתיד שלנו כאן.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת יוסף טייב – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת איתן גינזבורג.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: חבריי חברי הכנסת, השבוע ממשלת ישראל גיבשה תוכנית מענקים בשווי של 6 מיליארד שקלים.

איתן גינזבורג: התוכנית הזאת היא תוכנית חשובה והיא גם טובה, ואני שמח שבעקבות דרישתה של מפלגת כחול לבן הוגדלו המענקים לאוכלוסיות שנפגעו יותר מהמשבר הזה.

איתן גינזבורג: על מנת להמשיך ולהניע את המשק צריך למצוא דרכים נוספות לעידוד הצריכה.

איתן גינזבורג: אם נסתכל על מזרח אסיה, למשל, נראה שמדינות רבות עשו את זה לא רק באמצעות מענקים ישירים אלא גם באמצעות שוברים וסובסידיות.

איתן גינזבורג: בסין, למשל, הערים הגדולות חילקו לתושבים שוברים לקנייה בחנויות, במסעדות ובאטרקציות תיירותיות.

איתן גינזבורג: כך הבטיחו שכל הכסף שהוציאו יזרום ישירות לעסקים ויניע את גלגלי המשק המקומי בתקופה הקשה הזאת.

איתן גינזבורג: בדרום קוריאה, למשל, הממשלה נתנה לאזרחים שוברים לקנייה בחנויות, וככל שהמשפחה גדולה יותר, כך גם השובר.

איתן גינזבורג: ביפן המדינה נותנת לאזרחיה סובסידיה של 50% לחופשות בתוך תחומי המדינה.

איתן גינזבורג: חבריי חברי הכנסת, הגיע הזמן שנחשוב קצת מחוץ לקופסה.

איתן גינזבורג: ואני קורא מכאן לשר האוצר: זה הזמן לשוברים ולסובסידיות.

איתן גינזבורג: זה יעיל, זה מהיר וזה יוודא שכל שקל שהמדינה מוציאה ילך ישירות להנעת המשק המקומי.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אחרונת הדוברים – חברת הכנסת אורנה ברביבאי, בבקשה.

אורנה ברביבאי: אני רוצה לשאול: מה עוד צריך לקרות כדי שהממשלה המנותקת הזאת תספור את האזרחים שלה?

אורנה ברביבאי: ראינו את האחיות ששובתות, לא כי איזה בעיה התחילה היום – בעקבות עשור של הרעבה של מערכת הבריאות.

אורנה ברביבאי: לא אני אומרת את זה; מבקר המדינה.

אורנה ברביבאי: אני רואה את השביתה של העובדות הסוציאליות, שזאת פשוט בושה לראות את ההשפלה של המדינה בתלושי השכר שלהן.

אורנה ברביבאי: ובמי הן מטפלות?

אורנה ברביבאי: במי שהמדינה הפקירה ולא טיפלה בהם.

אורנה ברביבאי: אני יכולה לעבור על העמותות שעוצרים להן את התקציב, אני יכולה לדבר על בני הנוער, שהם דור העתיד שלנו, ואני שואלת: מה עוד צריך לקרות?

אורנה ברביבאי: הרי בבריאות אנחנו כבר מבינים שיש פה פגיעה מאוד משמעותית; הפרנסה של כל משפחה בישראל נפגעת בצורה משמעותית.

אורנה ברביבאי: ברמה הכי בסיסית, כשפוגעים לאדם בכבוד שלו וביכולת שלו להאמין בממשלה הזאת, יש פה פגיעה שבעיניי תלווה אותנו לאורך הרבה מאוד שנים.

אורנה ברביבאי: אז אני מציעה לממשלה הזאת להתחיל לספור את האזרחים ולתת מענה – פחות להתעסק בעצמה ויותר לתת מענה לציבור.

אורנה ברביבאי: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: עד כאן נאומים בני דקה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את הישיבה המיוחדת לציון יום זאב ז'בוטינסקי במלאות 80 שנה לפטירתו.

יריב לוין: שלא כבכל שנה, בעקבות המציאות הבריאותית הנוכחית, לא נוכחים איתנו כאן בני משפחתו ונכדיו של זאב ז'בוטינסקי, יושב-ראש מכון ז'בוטינסקי וחבר הכנסת לשעבר יוסי אחימאיר וחברי המכון, חברי המועצה הציבורית להנצחת זכרו ופועלו של זאב ז'בוטינסקי וחברי ההסתדרות הציונית העולמית.

יריב לוין: עם זאת, אני משוכנע כי הם ורבים אחרים עוקבים אחר הדיון באמצעות צילומי ערוץ הכנסת.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, "ישראל וארץ ישראל – חד הן, שם נולדנו כאומה ושם בגרנו, וכאשר באה הסערה והטילתנו אל מחוץ לתחומי הארץ, לא יכולנו עוד לגדול, כפי שלא יוכל לגדול עץ שנעקר מן הארץ, וכל חיינו הוקדשו רק לשמירה על ייחודנו זה שנוצר בארץ ישראל".

יריב לוין: דברים אלה של זאב ז'בוטינסקי, שנכתבו בשנת 1904, היו חדים ונכונים אז והם חדים ונכונים באותה מידה גם היום.

יריב לוין: ז'בוטינסקי היה מדינאי ענק, הוגה דעות נדיר, איש חזון, איש מעשה, ובעיקר – אדם בעל ראייה מפוקחת ויוצאת דופן.

יריב לוין: הדברים שאמר אז, מה שכתב לפני למעלה מ-100 שנים, היו ונותרו זרקור המאיר את הדרך הנכונה עבור כל מי שרואה וכל מי שמסרב לראות את מציאות החיים של עמנו כפי שהייתה, כפי שהיא וכפי שלא תשתנה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, ז'בוטינסקי הנער ראה את עתידו דווקא בעולם הספרות והשירה שכל כך אהב, אולם התקריות האנטישמיות והפרעות הקשות שחוו בני עמנו בשנות בחרותו הביאו את ז'בוטינסקי לעסוק בשאלת היהודים ועתידם והפכו אותו ברבות השנים למנהיג פורץ דרך אשר השפיע ועודנו משפיע רבות על העם היהודי ועל תקומתו בארצו.

יריב לוין: ז'בוטינסקי ראה חשיבות עליונה בהקמת כוח מגן שיאפשר ליהודים להגן על עצמם בכוחות עצמם – עיקרון שהפך לבסיס תפיסת הביטחון של מדינת ישראל ופעולת כוחות הביטחון שלה.

יריב לוין: ז'בוטינסקי אף פעל לגיוס כספים עבור יחידות ההגנה היהודיות.

יריב לוין: בהשראתו הוקמו ארגוני לוחמה יהודיים – גדודים עבריים במסגרת הצבא הבריטי וכמובן הארגון הצבאי הלאומי, האצ"ל.

יריב לוין: בשנת 1909, בהיותו בן 29, ערך ז'בוטינסקי לראשונה בחייו ביקור בארץ ישראל, ונפגש עם הנוער היהודי החי בארץ.

יריב לוין: שנים אחר כך גמלה בליבו ההחלטה להקים את תנועת בית"ר, שאותה כינה "בבת עיני".

יריב לוין: ז'בוטינסקי הקים יחד עם תומכיו את ברית הציונים הרוויזיוניסטים, תנועה ששמה לעצמה למטרה לשנות את ייעודה של התנועה הציונית העולמית ולהביא לכדי מימוש את חזונו לעלייה יהודית מסיבית לארץ ישראל ולהקמת בית ליהודי העולם באופן מיידי.

יריב לוין: באפריל 1920 נאסר ז'בוטינסקי על ידי הבריטים, ולאחר סערה ומחאה ציבורית שוחרר בחנינת הנציב העליון.

יריב לוין: בשנת 1929 יצא לשליחות בדרום אפריקה – דבר שנוצל על ידי הבריטים על מנת לשלול ממנו את אשרת השהייה שלו בארץ ישראל.

יריב לוין: אליה הוא לא זכה עוד לשוב בחייו.

יריב לוין: ז'בוטינסקי נפטר בשנת 1940 בגיל 59 בלבד.

יריב לוין: הוא לא זכה לחזות במדינת ישראל, אך תקומתה היא במידה רבה תוצאה ישירה של פעולותיו ומשנתו, שהשפיעו על רבים רבים מבני עמנו וסחפו אותם לחיק הציונות, ואת הציונות – לדרך אקטיביסטית, דרך של בניין המדינה, יישוב הארץ והקמת כוח מגן עוצמתי.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היו בשנותיה הראשונות של המדינה מי שניסו לגמד את תרומתו של ז'בוטינסקי, למחוק את משנתו ואת תרומתו הגדולה לתקומת עם ישראל בארצו.

יריב לוין: ניסיונות המחיקה היו רבים, ובכל התחומים: אנשי התנועה הרוויזיוניסטית נדחקו ממערכת החינוך ומן השירות הציבורי; מספרי הלימוד הועלמו ז'בוטינסקי, תולדותיה של התנועה הרוויזיוניסטית ועשייתו המפוארת; הגותו וחיבוריו הועלמו מעולם הספרות והשירה הישראלי; אף נמנעה ממנו במשך שנים רבות לאחר מותו הזכות להיקבר באדמת הארץ, שלה הקדיש את חייו.

יריב לוין: הזמנים השתנו.

יריב לוין: בשנת 1964 קיבלה הממשלה החלטה להעלות את עצמותיו של זאב ז'בוטינסקי ולהביאו לקבורה בישראל, כפי שביקש בצוואתו.

יריב לוין: לקראת הגעת ארונותיהם של ז'בוטינסקי ורעייתו יוהנה הוקם ועד ציבורי אשר בחסותו נערכו הטקסים לכבודו של זאב ז'בוטינסקי השב למולדת.

יריב לוין: סבתי קטי קפלן, זיכרונה לברכה, זכתה להימנות עם אותו ועד ציבורי, וסבי מיכאל קפלן, זיכרונו לברכה, זכה לקחת חלק במשמר הכבוד ליד ארונו של זאב ז'בוטינסקי.

יריב לוין: כתב המינוי שניתן לסבתי, החתום בידי מנחם בגין, זיכרונו לברכה, ובידי בנו של ז'בוטינסקי, חבר הכנסת הראשונה ערי ז'בוטינסקי, זיכרונו לברכה, נמצא עימי בכיס החליפה, צמוד לליבי, כאשר אני נושא דברים אלה בכנסת ישראל.

יריב לוין: כיום יוצאי התנועה הרוויזיוניסטית וממשיכי דרכו של ז'בוטינסקי משולבים בהנהגת המדינה ובשורה ארוכה של מוסדות ממלכתיים.

יריב לוין: משנתו והגותו נלמדות היום בהיקף גדול מכפי שהיה אי פעם בעבר, בזכות פועלם של המועצה הציבורית להנצחת ז'בוטינסקי, מכון ז'בוטינסקי ורבים העוסקים בהנצחתו ובלימוד מורשתו.

יריב לוין: אנו מחויבים להמשיך ולפעול על מנת להבטיח כי כל אזרח במדינת ישראל יכיר את מורשתו של זאב ז'בוטינסקי ואת תרומתו ותרומת הערכים שהנחיל לבניינה של מדינת ישראל ולעם היהודי כולו.

יריב לוין: הכנסת תורמת היום את חלקה במפעל חשוב זה בקיום הדיון שאנו שותפים בו כעת.

יריב לוין: יהי זכרו של זאב ז'בוטינסקי ברוך.

יריב לוין: אני מזמין לשאת דברים את השר אופיר אקוניס, בבקשה.

אופיר אקוניס: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: כמובן, ברכות לך על שדאגת לציין את היום החשוב הזה במליאת הכנסת, יום שאנחנו מציינים בדרך כלל כתף אל כתף בהר הרצל הסמוך לכאן.

אופיר אקוניס: ובכן, חברי הכנסת, אנחנו מציינים היום 80 שנה לפטירתו של זאב ז'בוטינסקי, ממקימי הציונות ואבותיה.

אופיר אקוניס: אם ננסה להצביע על גדולי דור שקוממו את העם היהודי, את מדינתו ואת שפתו ב-120 השנים האחרונות – זאב ז'בוטינסקי הוא ודאי מהבולטים שבהם.

אופיר אקוניס: אולי אפשר להכניס לשורה הזאת את בנימין זאב הרצל, נורדאו, אחד העם, הביל"ויים וחובבי ציון.

אופיר אקוניס: במרכז השקפתו, שבלעדיה אין קיום לימין הישראלי ולתנועתי בראשו, שלמותה הטריטוריאלית של ארץ ישראל.

אופיר אקוניס: "לפני בואנו לארץ ישראל לא היינו עם ולא היינו קיימים.

אופיר אקוניס: על אדמת ארץ ישראל – – – נוצר העם העברי.

אופיר אקוניס: על אדמת ארץ ישראל גדלנו, עליה היינו לאזרחים.

אופיר אקוניס: " כפי שציטט היושב-ראש, "כל אשר עברי בקרבנו ניתן לנו על ידי ארץ ישראל – – – ישראל וארץ ישראל – חד הן, שם נולדנו כאומה ושם בגרנו – – – כל חיינו הוקדשו רק לשמירה על איחודנו זה שנוצר בארץ ישראל", כך כתב, כפי שציין היושב-ראש, בתחילת דרכו הציבורית.

אופיר אקוניס: ובכן, אדוני היושב-ראש, אי-אפשר להיות ז'בוטינסקאי בלי לתמוך בשלמות הארץ.

אופיר אקוניס: אי-אפשר.

אופיר אקוניס: אין דבר כזה.

אופיר אקוניס: לא יבואו ויאמרו לנו: אנחנו ז'בוטינסקאים, אבל רק בחלק מהעקרונות.

אופיר אקוניס: כל שאר רעיונותיו – והם רבים וחשובים לא פחות – לא יכולים לעמוד בלי הדבקות ברעיון ארץ ישראל השלמה.

אופיר אקוניס: היסוד השני לפעילותו – כלכלת שוק, כלכלה יוזמת, חופשית ותחרותית, ההפך הגמור מכלכלה הסתדרותית, חונקת ובולמת תחרות.

אופיר אקוניס: וכך כתב: מתן דרור למאבקו של היחיד על איכות חיים גבוהה יותר, זהו יסוד הכרחי לקידום חיי החברה.

אופיר אקוניס: לא התבייש.

אופיר אקוניס: כתב את הדברים באומץ מול גלי הפופוליזם, אדוני היושב-ראש, שאינם חדשים – מלאו להם כ-100 שנה.

אופיר אקוניס: לצידה, תומכת בכלכלה החופשית, הגדלת מינימום הצרכים לכל בן תרבות: מזון, מעון, מלבוש, מורה ומרפא.

אופיר אקוניס: זה ודאי מאוד חשוב בימים אלה ממש.

אופיר אקוניס: כששימשתי יושב-ראש המועצה הציבורית של מחשב לכל ילד הוספתי את המ"ם השישית: מחשב.

אופיר אקוניס: אין לי ספק שז'בוטינסקי, שראה בהתקדמות טכנולוגית של העם היהודי בארץ ישראל אבן יסוד בקיומה של המדינה שבדרך, ודאי היה מאשר להוסיף אותה לחמשת המ"מים המפורסמים שלו.

קריאה: מים.

אופיר אקוניס: זו כבר השביעית.

אופיר אקוניס: חברי הכנסת, כ-50 שנה חלפו מאז הניח ז'בוטינסקי את יסודות תפיסותיו עד אשר תלמידיו שכנעו את הציבור הישראלי בצדקת דרכו הרעיונית.

אופיר אקוניס: היום חל מפנה בתולדותיו של העם היהודי והתנועה הציונית, אמר אולי גדול תלמידיו, ודאי תלמידו המובהק, מנחם בגין, אור ליום 18 במאי 1977, שבו נודעו תוצאות הבחירות לכנסת התשיעית.

אופיר אקוניס: ביום הזה, אדוני היושב-ראש, באה לידי ביטוי הצלחת הנחלת רעיונותיו של מי שהיה ועדיין המנהיג הימני הראשון – אגב, גם בכך שכוונו עלילות הדם והסתות משמאל אליו, גם בזה הוא היה הראשון – המנהיג שדוד בן-גוריון סירב להעלות את עצמותיו לקבורה בירושלים.

אופיר אקוניס: 37 שנים אחרי מותו שכנעו תלמידיו – גם יצחק שמיר היה בין תלמידיו המובהקים והיה גם יושב-ראש הכנסת – שכנעו תלמידיו את הציבור שעמדותיו הן הנכונות והן הראויות לשמש העקרונות המנחים לניהול המדינה.

אופיר אקוניס: ניצחון הליכוד במאי 1977 היה ליום ההיסטורי שחזונו הפך מתיאוריה למעשה.

אופיר אקוניס: בכך מומשה גם אמונתו היוקדת בדמוקרטיה, או כדבריו, "הדרך היחידה ליצירת הנהגה היא המצווה הנאה והישנה של זכות בחירה כללית וישירה".

אופיר אקוניס: כל עוד אנחנו, תלמידיו, אוחזים בהגה השלטון, אין כל סכנה לדמוקרטיה הישראלית.

אופיר אקוניס: אותנו, אותנו לא ילמדו מהי דמוקרטיה אמיתית.

אופיר אקוניס: לסיום, אדוני היושב-ראש – וזהו יסוד שחסר כל כך לפוליטיקה הישראלית בת ימינו, וביתר שאת בעשור האחרון – ההדר הבית"רי, תפיסה מרכזית ואבן יסוד בהגותו.

אופיר אקוניס: אין לה תרגום בלשונות אחרים, כתב, אבל יש בה כל הנדרש להתנהגותם הבסיסית של הדוגלים בדרכו: התגלמות החן, היופי והטוהר המוסרי של בני עם התנ"ך, במראם החיצוני ובהתנהגותם היומית, בשפתם ובדרך הבעת רעיונותיהם.

אופיר אקוניס: לדאבון הלב, אדוני היושב-ראש, השיח הציבורי הישראלי העכשווי נטול הדר בית"רי כמעט לחלוטין.

אופיר אקוניס: ההפך הוא הנכון.

אופיר אקוניס: הצעקות והצווחות, צעקות וצווחות, ציוצים אלימים ומסיתים ורעיונות גסי רוח בעברית נמוכה ומכוערת בטלוויזיה הפכו לשגרה.

יוראי להב-הרצנו: איזה הדר יש בהתקפות נגד בית המשפט?

יוראי להב-הרצנו: איזה הדר יש כשאתה תוקף את שומרי הסף שלנו?

אופיר אקוניס: לא כך תיאר זאב ז'בוטינסקי את המציאות הפוליטית במדינה שתקום.

אופיר אקוניס: בדיוק הפוך.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, עלינו, חברי הכנסת, מוטלת משימה קשה מאוד – לתקן זאת.

משה אבוטבול: זה יום זיכרון – – –

יוראי להב-הרצנו: זה יום לזכר מורשת, לא יום הזיכרון לזכרו.

אופיר אקוניס: זה יום זיכרון לזכרו ולזכר מורשתו.

אופיר אקוניס: ואין לי כל צל של ספק, חבר הכנסת הרצנו, שז'בוטינסקי לא היה מטשטש את עקרון הפרדת הרשויות.

אופיר אקוניס: ז'בוטינסקי, אדוני היושב-ראש, היה במידה רבה הדמוקרט הראשון בתולדות הציונות – בוודאי לא נלמד מן הבולשביקים כיצד להיות דמוקרט, כן?

אופיר אקוניס: והוא דיבר על עקרון הפרדת הרשויות.

אופיר אקוניס: ואם בגבעה הסמוכה לא מבינים מהו עקרון הפרדת הרשויות, צר לי מאוד, ולא נפתח את הנושא הזה כעת.

אופיר אקוניס: ובכן, אדוני היושב-ראש, המשימה שלנו – הכנסת הזאת, אתה בראשה ואני ברשות המבצעת, וגם חברי הכנסת מכל הספסלים ומכל הסיעות – המשימה שלנו היא להחזיר שיח ציבורי אידאולוגי, אמיתי, נוקב, קשה ככל שיהיה – שמאל–ימין, כלכלי, מדיני, דיבור, שכנוע, שפה, עברית טובה, ולא צווחות בטלוויזיה, צעקות, קללות וטוויטרים.

אופיר אקוניס: פשוט דבר נורא.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, צוואתו של זאב ז'בוטינסקי: שלמות הארץ, כלכלת שוק, ליברליזם, בן עבד כבן מלך והדר.

אופיר אקוניס: לאורו נפעל, את צוואתו נממש.

אופיר אקוניס: זכרו הטוב ברוך ותל חי.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת אביגדור ליברמן, בבקשה.

אביגדור ליברמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כשמדברים על ז'בוטינסקי בדרך כלל יש כבר תבניות: קיר הברזל, חמשת המ"מים.

אביגדור ליברמן: אני חושב שהאישיות של ז'בוטינסקי הייתה הרבה יותר מורכבת, רב-ממדית.

אביגדור ליברמן: אני אנסה דווקא לעמוד על כמה תכונות אחרות, ובפרפראזה אני יכול להגיד שז'בוטינסקי מלווה את כל חיי.

אביגדור ליברמן: אני גדלתי בבית שבו אבי היה מעריץ גדול של ראש בית"ר, של מייסד התנועה הרוויזיוניסטית, עוד מבוקרשט.

אביגדור ליברמן: בבית שלנו בקישינב שמו של ז'בוטינסקי הועלה לעיתים קרובות.

אביגדור ליברמן: אני גם זוכר כנער שזאת הייתה התרגשות גדולה כשבפעם הראשונה לקחתי ביד את הרומן השני של ז'בוטינסקי, "חמשתם", שאז היה אפשר להשיג רק במחתרת.

אביגדור ליברמן: הוא הוצא לאור באחת המדינות הבלטיות בשנות השלושים והיה קשה מאוד להשיג אותו.

אביגדור ליברמן: אז, לקרוא את הספר הזה היה באמת חוויה בלתי נשכחת.

אביגדור ליברמן: בצעירותו ז'בוטינסקי גדל כיהודי מתבולל, כמו רוב היהודים המשכילים אז במזרח אירופה.

אביגדור ליברמן: הוא התחיל כעיתונאי, כסופר, כמתורגמן.

אביגדור ליברמן: כמה מהתרגומים שלו מהשפה האנגלית לרוסית, למשל אדגר אלן פו, נחשבים לקלסיים עד היום הזה בספרות הרוסית.

אביגדור ליברמן: ב"סיפור ימיי" כתב ז'בוטינסקי: "מימי גדולת אבי נותר לנו ארון ספרים אשר בו מצאתי את כל כתבי שייקספיר בתרגום רוסי, ואת פושקין ולרמונטוב.

אביגדור ליברמן: את שלושת אלו ידעתי מאל"ף ועד ת"ו עוד לפני היותי בן 14, וגם עד היום לא בנקל יימצא קטע משירי פושקין שלא אכירנו ולא אדע לסיימו".

אביגדור ליברמן: ז'בוטינסקי דיבר, קרא וכתב בשבע שפות, וכמובן השפה האהובה עליו הייתה איטלקית, כמו גם התרבות האיטלקית.

אביגדור ליברמן: לא מעט מהמאמרים שהוא כתב הוא חתם בשם "אלטלנה", שזאת נדנדה באיטלקית.

אביגדור ליברמן: אגב, בהשוואה לתרבות הרוסית, שהיה בקי בה מאוד, אין לי ספק שהלב שלו היה שם.

אביגדור ליברמן: הוא בעצמו העיד על כך וכתב: "אם יש לי מולדת רוחנית, הרי היא איטליה יותר מאשר רוסיה".

אביגדור ליברמן: המודל של ז'בוטינסקי ללוחם חופש, לוחם למען התקומה הלאומית, היה ג'וזפה גריבלדי.

אביגדור ליברמן: בחיבור "סיפור ימיי" כתב: "אגדת גריבלדי, כתבי מציני, שירת ליאופרדי וג'וסטי העשירו והעמיקו את ציונותי השטחית, מהרגשה אינסטינקטיבית עשוה להשקפה".

אביגדור ליברמן: אבל מלבד היותו אינטלקטואל ז'בוטינסקי היה גם נביא.

אביגדור ליברמן: הוא חזה את שואת היהודים והשאיפה של הנאצים להשתלט על העולם כבר בשנת 1933.

אביגדור ליברמן: במאמר "הצה"ר וגרמניה" כתב:

אביגדור ליברמן: עכשיו אין זה בגדר ספק בשביל אף אחד שהרדיפות של היהודים אינן בגדר בחינת הקולמוס, ושהפרק החדש האמיתי שגרמניה רוצה לרשום אותו בתולדות העולם הרי הוא אותו פרק שעליו חלם וילהלם הקיסר, הגמוניה עולמית של גרמניה שתושג באש ובדם.

אביגדור ליברמן: כבר אז הוא השתמש בפעם הראשונה במונח קטסטרופה.

אביגדור ליברמן: חלק גדול מהתפיסה הסוציאלית שלו שאב ז'בוטינסקי מהמקורות, והדוגמה הבולטת ביותר היא רעיון היובל, שכולו נלקח מהתנ"ך.

אביגדור ליברמן: ז'בוטינסקי, שלא היה דתי, ראה בנביאי ישראל מהפכנים שדמותם חקוקה בהיסטוריה של העם היהודי.

אביגדור ליברמן: על כך כתב במאמר "רעיון בית"ר" על בעיות מדינה וחברה: הנביאים היו אזרחים שדיברו באוזני שאר האזרחים על ענייני מדינה, מדיניות בין-לאומית, מאורעות עולם ותיקוני חברה, ורוב דבריהם היו מה שאנחנו קוראים היום "אופוזיציה".

אביגדור ליברמן: הם מתחו ביקורת על המלך, על השופטים, על המינהל, על הכוהנים ועל עשירים.

אביגדור ליברמן: רוב דבריהם נשמעים כה חריפים עד כי שום צנזור היום לא היה מתיר להם להיאמר אילו היו משמיעי הדברים בני דורנו בכל מדינה שבה פועלת צנזורה.

אביגדור ליברמן: אף בחייהם נרדפו הנביאים, על פי רוב בידי רשויות השלטון, העשירים והאספסוף.

אביגדור ליברמן: עם זאת, דבריהם הועלו על הכתב בקפידה ונשמרו לדורות.

אביגדור ליברמן: כתבי הקודש שלנו הם מצבת זיכרון אדירה לקדושתו של חופש הדיבור המהפכני.

אביגדור ליברמן: יחד עם זאת יחסו לדת היה יחס של כבוד, אך הוא התנגד לכפייה דתית מכל סוג שהוא.

אביגדור ליברמן: הליברליזם וחופש הפרט שבהם דגל היו גם בתחום הדת.

אביגדור ליברמן: במאמר שנקרא "המחטף", בעיתון "העולם שלנו", אונזער וועלט – אגב, המאמר נכתב ביידיש – הוא מסביר את תפיסת עולמו: "ידידיי החרדים, הבינונו היטב, אין השכינה באה תוך שימוש באמצעי כפייה חיצוניים.

אביגדור ליברמן: לרשותה של השכינה אין עומדים לא שוטרים ולא צנזור.

אביגדור ליברמן: מבקשת היא לכבוש את הלב ואת המצפון, לגבור על כל הספקות, אך לא לאסור את הספק.

אביגדור ליברמן: על כן לא תיתכן דת, מסורת, שכינה אצל ציבור שאין בו חופש הדעה, ושאין בו מקום לוויכוח דווקא על אותם דברים הנוגעים בענייניה של הדת.

אביגדור ליברמן: מהשקפתי זאת, שחירות המצפון והוויכוח היא לדת כאוויר לנשימה, מהשקפה הזאת לא אסוג אף כחוט השערה".

אביגדור ליברמן: דיבר פה השר על המושג ההדר הבית"רי.

אביגדור ליברמן: בשבילו הדר היה קודם כול יחס של כבוד אל הזולת, והרבה מעבר לכך – התנהלות אצילית בחיי היום-יום, ביחסים שבין אדם לחברו, מושג שלצערי כל כך רחוק מהחוויה היום-יומית שלנו כאן בכנסת ישראל.

אביגדור ליברמן: אני רוצה לסיים בדבריו של מנחם בגין ז"ל בנאום יום חשבון הנפש שנשא ביום הזיכרון לזאב ז'בוטינסקי ביולי 1947: "עיקר תורתו של ז'בוטינסקי, המכניסה אותו להיכלם של מחדשי האומה, היא בשטח הרוחני.

אביגדור ליברמן: הוא שלימד את בני דורנו למרוד, הוא שלימד אותנו לשחות נגד הזרם ולהפנות את הזרם והוא שנטע בליבנו את הכוח לעמוד בפני ניסיונות, מבחנים וקורבנות, מעטים נגד רבים, או אפילו אחד נגד כולם, אם רק האמונה בצדקתך מפעמת בליבך".

אביגדור ליברמן: ובנימה אישית, לדברים אלה אני רק רוצה להוסיף: זאת הגישה שאני אימצתי לעצמי מתחילת דרכי וכך אני נוהג עד היום.

אביגדור ליברמן: תל חי.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת גדעון סער לשאת דברים, בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר לשיתוף פעולה אזורי, כנסת נכבדה, בימים לא קלים – ואלה לא ימים קלים – כל אחד מאיתנו מחפש את ההשראה וההכוונה הרעיונית ממורה דרך דגול.

גדעון סער: זאב ז'בוטינסקי היה כזה.

גדעון סער: 80 שנה לאחר פטירתו גדולתו מוכרת על ידי כול, גם מי שלא היו בעבר ואינם מגדירים את עצמם היום כתלמידיו.

גדעון סער: יש זרמים שונים גם בין אלה שרואים את עצמם תלמידיו המובהקים.

גדעון סער: קשה באמת למצוא מנהיגים ציונים אחרים שפעלו לפני עשרות בשנים שכה רבים רואים את עצמם ומגדירים את עצמם כתלמידיהם.

גדעון סער: באופן אישי, אני זכיתי לגדול על כתבי ז'בוטינסקי, ואינני חושב שהיה שום סיכוי שהייתי מגיע לחיים הציבוריים אלמלא אותה השפעה בצעירותי.

גדעון סער: בנערותי, כשהייתי בבית ספר תיכון, זכיתי בתחרות חיבורים שארגנה אגודת בוגרי בית"ר בפרס על חיבור על זאב ז'בוטינסקי, על משנתו החברתית, שאת חלקה הזכיר קודם חבר הכנסת ליברמן.

גדעון סער: זכיתי אז במקום השני, לצערי, והייתי צריך להתנצל בפני סבי דוד, זיכרונו לברכה, שהגיע לארץ מארגנטינה.

גדעון סער: זאת הייתה הפעם האחרונה שראיתי אותו.

עודד פורר: מי זכה במקום הראשון?

גדעון סער: עדיף לשכוח.

גדעון סער: אני חייב להגיד שאז בפעם הראשונה הוא אמר לי: אני הייתי עם ז'בוטינסקי עוד מקישינב – כלומר עוד מצעירותו, לפני שהיגר בגיל מאוד צעיר לארגנטינה.

גדעון סער: אז מה היא הצידה לדרך שהותיר לנו ראש בית"ר לימים אלה, ימים שבהם כורח הנסיבות של התמודדות עם נגיף הקורונה כופה פגיעה בזכויות, פגיעה בחירויות מסוגים ובעוצמות שלא הכרנו?

גדעון סער: ז'בוטינסקי עצמו הכיר בכך שבימי מלחמה ומשבר עלול להתעורר צורך בהרחבת מינימום ההתערבות של המדינה, שהינו בימי שגרה האידיאל לפי השקפתו.

גדעון סער: להיצמד לתורת ז'בוטינסקי בימים כאלה זה לזכור את העקרונות הליברליים והדמוקרטיים שביסוד תפיסתו, ובראש ובראשונה אמונתו ברעיון מלכותו של אדם, או כל יחיד בן מלך, כמו ששנינו, שמבסס את העיקרון של חירות הפרט.

גדעון סער: אני מצטט: אין האדם, המלך, נתין של איש, כי היהודי שונא באורח אורגני להיות נתין ושונא לקבל פקודות.

גדעון סער: תלונה זו כלפי היהודי ידועה היטב אפילו בימינו אלה; בימי קדם שלנו קרא לנו התנ"ך קשי עורף.

גדעון סער: בכתבי הקודש שלנו מצויה התקפה מרשימה על עצם עקרון הממלכה, הרעיון של סמכות מרכזית שיסודה בכורח, בכפייה.

גדעון סער: את איכותו של משטר מדיני דמוקרטי בחן ז'בוטינסקי לא בשאלה אם מתקיימות בחירות דמוקרטיות, ואפילו לא בשאלה אם קיימת חוקה באותה מדינה.

גדעון סער: המבחנים שקבע ז'בוטינסקי הם שניים: אחד – האם במדינה הנדונה נחשב הפרט לריבון, חירותו – למיטב התחיקה, וסמכותה של המדינה להגביל את החירות מותרת רק במקרה של הכרח מוחלט, או שמדובר במדינה שבה הפרט הוא קודם כל נתין, והמדינה תובעת לעצמה את הזכות לכוון כל היבט של חייו ופעילותו?

גדעון סער: זו הנקודה הראשונה.

גדעון סער: הנקודה השנייה – האם במדינה זו שמור החופש לכל המותח ביקורת פומבית על המשטר הקיים או שזכות כזאת אסורה?

גדעון סער: חברי הכנסת, בפני הבית הזה עומדת בימים אלה ממש במלוא עוצמתה סוגיית הפיקוח הפרלמנטרי של הכנסת, הרשות המחוקקת, על הממשלה, בין היתר, או בעיקר, במה שמכונה ונדון ברגעים אלה – כרגע אולי יש הפסקה, אבל לאורך הימים האחרונים ובטח לתוך הלילה – חוק הקורונה הגדול.

גדעון סער: כולנו רוצים לנצח במערכה נגד הקורונה.

גדעון סער: אין שני צדדים אפילו בבית הזה, או בעם שלנו, בסוגיה הזאת.

גדעון סער: הבית הזה הוא הנציג של הריבון, הוא הנציג של העם.

גדעון סער: אנחנו נבחרנו במישרין על ידי העם.

גדעון סער: הממשלה מכהנת מכוח אמון הכנסת, לא הכנסת מכהנת מכוח אמון הממשלה.

גדעון סער: פיקוח פרלמנטרי אמיתי, אפקטיבי, בזמן אמת, הוא לא רק אינטרס של הכנסת כרשות שמפקחת על הרשות המבצעת.

גדעון סער: בוועדות הכנסת הציבור יכול להישמע, הציבור יכול להעלות את השגותיו, חברי הכנסת יכולים לשאול שאלות, יכולים לדרוש נתונים, והתהליך הזה מבטיח תוצאות יותר טובות וגם בנייה של אמון הציבור, שהינו קריטי במשבר כל כך קשה.

גדעון סער: אם היינו במשבר שעובר תוך שבוע, שעובר תוך חודש, זה דבר אחר, אבל אנחנו במשבר שייקח זמן ארוך, ואנחנו צריכים גם להבין איך הציבור – אם אנחנו עושים ביקורת רטרואקטיבית, בינתיים נכנס איסור לפועל.

גדעון סער: עוד כמה ימים יהיה דיון בכנסת.

גדעון סער: קודם כול סוגרים, עכשיו באים לכנסת: האם היא תהפוך את ההחלטה?

גדעון סער: בינתיים הציבור באי-ודאות וכן הלאה וכן הלאה.

גדעון סער: זה מתכון לתחושה של כאוס בקרב אזרחי המדינה.

גדעון סער: לכן אני משוכנע שהתפרקות הכנסת מסמכויותיה – – –

אביגדור ליברמן: – – –

גדעון סער: קודם כול תבוא לדיונים, חבר הכנסת ליברמן, ותשמע.

גדעון סער: אנחנו מקווים, כאשר אנחנו מקבלים לידינו חוק, המסורת הנקוטה בידינו שהוא לא יצא מהוועדה כפי שהוא הגיע אליה, שהיא ישונה, ובמקרה הזה נדרשים כמה שינויים מהותיים.

גדעון סער: כי התפרקות של הכנסת מהסמכויות שלה, עקיפת ועדות הכנסת במסלול שמגיע למליאה, הפיכת הכנסת לחותמת גומי או לסרח עודף של הרשות המבצעת, לא יביאו להתמודדות טובה יותר מול הנגיף.

גדעון סער: ההפך מזה הוא הנכון.

גדעון סער: הכנסת איננה מפריעה לממשלה לבצע את תפקידה, נהפוך הוא.

גדעון סער: דיאלוג אמיתי בין הרשויות הוא חיוני, ואני מזכיר שהכנסת הזאת, בהרכב הזה, נתנה בחודשים האחרונים גיבוי ומרחב תמרון ענק – בצדק – לממשלה לנקוט צעדים לא פשוטים שהיו הכרחיים.

גדעון סער: יש כמובן גם חריגים לאותו כלל שדיברתי עליו, של פיקוח פרלמנטרי בזמן אמת.

גדעון סער: יש חריגים שבהם אישור הצווים והתקנות על ידי הכנסת בלא דיון עליהם, בדיעבד, אחרי שהם הותקנו – יש מקרים שהדבר הזה מתחייב.

גדעון סער: יש מקרים כאלה, אבל אל לנו להפוך את החריג לכלל, כי מה שייכנס ככלל עכשיו במשך חודשים ארוכים ייצור פרקטיקה חדשה בדמוקרטיה הישראלית.

גדעון סער: בואו נבחן בשום שכל, באחריות, מתי לחרוג מהכלל.

גדעון סער: הימים האחרונים הוכיחו שפיקוח רטרואקטיבי, לאחר מעשה, רק יגרום לתוהו ובוהו, לחוסר ודאות ולפגיעה מיותרת בציבור.

גדעון סער: הכנסת גם איננה יכולה לבטל את דעתה או את שיקול דעתה בנושאים גורליים שנוגעים לזכויות של אזרחי ישראל.

גדעון סער: הם אזרחים בעלי זכויות, הם אינם נתינים, ואני מסתייג מזה שכאשר מגיעים לוועדה מסוימת, ועדה פרלמנטרית שדנה אם לסגור או לפתוח ענף מסוים, אז אומרים: הם בעלי אינטרס.

גדעון סער: האינטרס שלהם הוא לפרנס את המשפחה שלהם ולקיים את עצמם ולהביא אוכל הביתה, ואם זה אינטרס, זה אינטרס שראוי להגנה.

גדעון סער: הכנסת איננה צריכה להעביר לממשלה – כפי שמוצע בחוק הזה, אדוני היושב-ראש – את הסמכות לקבוע עבירות פליליות חדשות בניגוד לעיקרון שקבוע בחוק העונשין.

גדעון סער: זה דבר יסודי, ואם היום אנחנו נעביר לממשלה סמכות – ואנחנו לא יודעים איזה עבירות; אני לא מדבר על שלוש קטגוריות שמנויות בחוק – אנחנו חותמים צ'ק בלנקו: תקבעו עבירות פליליות.

גדעון סער: הכנסת היא מקור הכוח, היא שלוחת הריבון; מבין שלוש הרשויות היא היחידה שנבחרה במישרין על ידי העם.

גדעון סער: כתב זאב ז'בוטינסקי: "לעולם לא אעבוד יחד עם אנשים המוכנים לשעבד את דעותיהם לדעותיי".

גדעון סער: נזכור אפוא את מורשתו ובדרכו נלך.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, עד כאן ציון יום ז'בוטינסקי.

יריב לוין: ומכאן אנחנו עוברים לאירוע מרגש: נאום בכורה – נאום הבכורה של סגן השר חבר הכנסת פטין מולה.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: בשעה טובה.

פטין מולא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, משפחתי היקרה, כבוד השר חבר הכנסת אופיר אקוניס, עומד אני כאן מולכם, חבר כנסת ישראל העשרים-ושלוש, סגן שר במשרד ראש הממשלה, נרגש וגאה נוכח אחד הרגעים הגדולים בחיי.

פטין מולא: אני מבקש להודות לך, אדוני ראש הממשלה, על ההזדמנות שניתנה לי.

פטין מולא: חלמתי על הרגע הזה.

פטין מולא: עשיתי את כל הדרך כדי להגיע למקום שממנו אוכל להשפיע ולהגשים חלומות של בני העדה הדרוזית ובני המיעוטים שאני מייצג; מקום שממנו אוכל לבנות גשר על מים סוערים בין המגזרים המרכיבים את הפאזל האנושי שלנו כאן, במדינת ישראל היקרה לנו; מקום שממנו אוכל לבנות גשר לשלום, גשר חברתי להידברות בין יהודים ומוסלמים, נוצרים, בדואים, צ'רקסים ודרוזים, גשר דו-לשוני הדובר עברית וגם ערבית.

פטין מולא: אני גאה על כך שאני נמצא בנקודת השפעה כה משמעותית כבן מיעוטים המייצג מגזר שלם, כדי לחולל שינוי אמיתי ולהשאיר חותם, למנף ולהעצים את העשייה הברוכה למען תושבינו ויישובינו ולהכפיל את כוחו של הליכוד במגזר.

פטין מולא: בצירוף מקרים סמלי, לא מזמן חגגתי 60 – שישה עשורים שבהם עוצבה דמותי ביישוב ירכא שבצפון, שנים שבהן ספגתי ערכי אהבת הארץ, עזרה לזולת, נתינה.

פטין מולא: על כך אני חייב רבות להוריי – לאימי היקרה פאוזיה, שתיבדל לחיים ארוכים וטובים, שגידלה את אחיי ואותי באהבה ובמסירות ללא גבולות, ולאבי המנוח מוחמד מולא, זיכרונו לברכה, שהיה אחד משומרי ראשו של ראש הממשלה דוד בן-גוריון, זיכרונו לברכה, שחינך אותי ללכת בדרך הישר, בדרך האמונה, כדי להגיע לפסגה.

פטין מולא: דמותי עוצבה רבות גם בזכות אשתי וילדיי ובזכות משפחתי המורחבת והענפה, שכרתה ברית ארוכת שנים, ברית עולם, כמו כל בני העדה הדרוזית בישראל, עם העם היהודי.

פטין מולא: ערכים אלו הנחו אותי ואת מצפוני הפנימי ללכת בדרך של שליחות שהובילה אותי לשנים רבות של שירות קרבי בצה"ל.

פטין מולא: אף נפצעתי במהלך השירות.

פטין מולא: עליתי בסולם הדרגות עד לדרגת סגן-אלוף במילואים, ממודיע נפגעים עד מפקד על מדור הנפגעים בצה"ל במגזר הלא-יהודי, קרוב מאוד לעצב העוצמתי ביותר, של האובדן, והיכרות אישית עם משפחותיהם של 451 חללים דרוזים.

פטין מולא: לימים ערכים אלו הובילו אותי לבחור תחום עיסוק בשירות הציבורי הדורש המון רגישות, הקשבה, הכלה, אהבת האדם.

פטין מולא: שימשתי יותר מ-20 שנה מנהל המוסד לביטוח לאומי בסניף ירכא שבגליל, על כל מכלול הפעילויות הנדרשות מתוקף התפקיד והנגשת שירותים רבים לתושבים.

פטין מולא: בתוך כך אני מרבה לעסוק בפעילות קהילתית-ציבורית-חברתית כדרך חיים.

פטין מולא: זהו ארגז הכלים הערכי האישי שלי, ואיתו אני מגיע אל הבית המכובד הזה כדי להמשיך לקדם שליחות ציבורית מכאן.

פטין מולא: מעתה מוטל עליי לשרת ציבור שלם וגדול מכל הארץ.

פטין מולא: מוטל עליי לפתוח את ארגז הכלים ולהתחיל להשמיע את קולי, לקדם, לפלס דרך להגשמת חלומות, לחולל שינוי תפיסה, לטפל בכל הפצעים, לפתוח תוכניות מגירה ישנות וחדשות, לפעול לטיפול באפליות ובעוולות שהפכו להיות שם נרדף לבעיות של מיעוט.

פטין מולא: מעתה מוטל עליי ליישם את האני-מאמין שלי שאפשר לשנות ואפשר גם אחרת.

פטין מולא: אני כבר מגיע ללב העניין ולסוגיות שלמענן אני כאן:

פטין מולא: הראשונה – השכלה ותעסוקה.

פטין מולא: יש לנו אוכלוסייה מסורה, טובה ואיכותית.

פטין מולא: אין גאה כמוני בצעירים בני העדה שהתמידו בלימודיהם והעפילו לאקדמיה וכיום עובדים במוסדות ציבור, במוסדות להשכלה גבוהה ועוד ועוד.

פטין מולא: אני גאה באקדמאים שהצליחו להשתלב בתעשיות הביטחוניות, כמו כיפת ברזל, בתעשייה האווירית והצבאית, שתורמים לביטחון מדינת ישראל.

פטין מולא: אני גאה ביזמים צעירים בני העדה הדרוזית שהקימו עסקים ומצליחים, נשים וגברים כאחד.

פטין מולא: במצב שוויוני תופעה זו אמורה הייתה להיות נפוצה, מובנת מאליה.

פטין מולא: גם בקרבנו יש נבונים וחכמים, אבל בפועל זה לא פשוט כל כך.

פטין מולא: ואני שואל: מדוע לא? אני שואל וגם אשיב לכם.

פטין מולא: זה לא מובן מאליו שכך הוא באופן גורף בקרב כלל האוכלוסייה בגלל מחסור בקרנות תמיכה לאקדמאים בני המיעוטים.

פטין מולא: לכן אפעל להכפלת מספרם ולפתיחת דלתות האקדמיה והנגשתה בפני כל מי שנפשו חפצה לראות מעבר לאופק.

פטין מולא: זה לא מובן מאליו שכך הוא בגלל אפליה תעסוקתית, ואני אפעל ליישום העדפה מתקנת בשירות המדינה.

פטין מולא: כך גם בתחום התעשייה: סדר עדיפויות לאומי, ייעוד קרקעות, סרבול במתן הלוואות – כל אלו הם אבני נגף בגלגלי המרכבה הכלכלית-חברתית.

פטין מולא: אפעל לשילוב מרכזי הייטק ופיתוח ביישובים הדרוזיים וביישובי המיעוטים; אפעל להקמת חממות הייטק ביישובים הדרוזיים והערביים ולהקמת אזורי תעשייה משותפים.

פטין מולא: אין ספק כי המדינה מפסידה מוחות מעולים של אקדמאים שלא מוצאים עבודה.

פטין מולא: אני רוצה להודות לראש הממשלה, שהנחה את כל משרדי הממשלה להגדיל את כוח האדם כדי לתקן את העוול שנעשה בעבר.

פטין מולא: נושא זה הוא בליבה של הדמוקרטיה ובליבה של החברה הישראלית, שרואה בבני העדה הדרוזית ובבני המיעוטים האחרים חלק אינטגרלי ממדינת ישראל, ולכן כל הנושא של אפליה מתקנת מוסדר בחוק.

פטין מולא: אנחנו צריכים להציב לנו יעדים ולשאוף להגיע אליהם כדי לתת תחושה של שותפות אזרחית אמיתית, ראויה והוגנת במדינת ישראל.

פטין מולא: סוגיה שנייה שתעסיק אותי רבות היא בנייה והתרחבות יישובית.

פטין מולא: זה לא סוד שתוכניות מתאר במגזר הדרוזי והערבי לא מקודמות כלל – עיוות היסטורי שדורש תיקון.

פטין מולא: בנייה על שטחים פרטיים מחייבת הפרשה של כשליש משטח החלקות, גזרה שהציבור לא יכול לעמוד בה; גזרה שגורמת תופעות של בנייה לא חוקית, שגורמת לאלפי משפחות להיות עברייניות בעל כורחן, לצד עשרות אלפי משפחות החיות תחת קנסות, צווי הריסה, לצד מיעוט חלקות קרקע לחיילים משוחררים.

פטין מולא: לכל העיוות הזה נוסף חוק קמיניץ.

פטין מולא: אני מאוד מקווה שהוועדה המשותפת של כחול לבן והליכוד תפעל לעשות הכול כדי להקל בסעיפי החוק שמכביד עלינו, כבוד היושב-ראש, ואולי אף להשעותו, כפי שהבטיח ראש הממשלה.

פטין מולא: זה חוק אכזרי – אני חוזר: זה חוק אכזרי – שדורש הכנת מתווה הוגן חדש.

פטין מולא: במקרה האישי והמשפחתי שלנו – שלי אישי, פטין, חבר כנסת וסגן שר בממשלת ישראל – בגלל מצוקה תעסוקתית וחוקי הבנייה הבלתי-מאפשרים לדור ההמשך להישאר קרוב להורים, בתי ג'ומאנה נאלצה לעבור עם הנכדים להתגורר בקיבוץ דביר בדרום הארץ, הרחק מאיתנו, מהשורשים, מהמרקם החברתי המיוחד, מההוויה שיכולנו להקנות לנכדינו, וזה חבל מאוד.

פטין מולא: הכשל הוא כשל מערכתי בהיבט של עזרה ממשלתית לרשויות המקומיות הדרוזיות, שקופתן דלה ושלא נהנות מסכומי כסף והשקעות בתוכניות כמו כלל הרשויות בארץ.

פטין מולא: אך גם ראשי הרשויות במגזר, ובחברה הערבית בפרט, צריכים לשלב יד ביד כדי לקדם את הליכי התכנון.

פטין מולא: הישג ראשון כבר השגתי בתוכנית העצמת היישובים הדרוזיים של משרד ראש הממשלה לשנת 2020: הועברו כספים ב-17 לחודש יולי 2020 ממשרד השיכון, שהקצה תקציב של 10 מיליון שקל.

פטין מולא: אני כאן פונה לראשי הרשויות הדרוזיות להתחיל לפעול לקידום תכנון קרקעות פרטיות.

פטין מולא: אפעל שיחד נסמן לנו יעד שבשנה הקרובה בכל היישובים הערביים והדרוזיים יאושרו תוכניות מתאר חדשות ויורחבו שטחי שיפוט.

פטין מולא: כדי שאפשר יהיה לקדם הליכי בנייה, אין ספק שצריך לחשוב בגדול, במונחים של הקמת יישוב דרוזי חדש, שיהווה פתרון לחלק הארי של המגזר.

פטין מולא: אני שמח שבעניין התקציב אני כבר יכול לרשום הישג נוסף:

פטין מולא: טיפלתי במחאת ראשי הרשויות הדרוזיות והצ'רקסיות, שמחו על אי-העברת תקציבים ממשרדי הממשלה לרשויות.

פטין מולא: הצלחתי לגבש הסכם מול משרד ראש הממשלה וראשי הרשויות, שנחתם לאחרונה, ולפיו יופסקו כל המחאות וההפגנות בתמורה להיענות הממשלה לדרישות ראשי הרשויות ויגבשו תוכנית חומש חדשה לשנים 2020–2024 שלא תפחת מתוכנית החומש הקודמת.

פטין מולא: אבל בינתיים עוד הדרך ארוכה ויש עוד המון מה לעשות, שכן אם נצרף את בעיות התעסוקה לקשיים בהרחבת הבנייה המשותפת, יש צורך ב-1,300 יחידות דיור בשנה ליישובים הדרוזיים.

פטין מולא: שואל אני אתכם, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, יושב-ראש הכנסת: איפה נבנה?

פטין מולא: אפליה באקדמיה, אפליה בקרב נשים מהעדה, תחלואה ותוחלת חיים נמוכה בקרב העדה הדרוזית ביחס לכלל האוכלוסייה.

פטין מולא: שואל אני: איפה משרד הבריאות?

פטין מולא: ותופעת האלימות בקרב המיעוטים, שהולכת ומתפשטת בעיקר בעת זו, בטרם תם משבר הקורונה, וכך נוצרים סדקים בתא המשפחתי הדרוזי, ומה הפלא שמקרי הגירושים שוברים שיאים.

פטין מולא: מעל כל אלו מרחפת עננה אחת גדולה הנקראת חוק הלאום, וזוהי הסוגיה השלישית שאילחם עליה.

פטין מולא: מאז 1948 יש שותפות גורל בן העדה הדרוזית לבין המדינה.

פטין מולא: לאחרונה היו שחשבו שצריך לדייק את הסעיף הזה במגילת העצמאות, תוך פגיעה ברגשות ובמעמד של המיעוטים.

פטין מולא: נושא החוק בוער בנשמת בני העדה הדרוזית.

פטין מולא: אנו מצפים שהממשלה הנוכחית, שאני חבר בה, תבחן מחדש את הסוגיה כדי שאנו, בני העדה ומגיני העם, נרגיש שווים בין שווים.

פטין מולא: עד כאן, אדוני היושב-ראש, העליתי בקצרה את חזוני.

פטין מולא: רגע לפני סיום בחרתי למסור מכאן המון הערכה לכל מי שמוביל את המדינה, מדינת ישראל, בימים הקשים שעדיין פוקדים אותנו בחודשים האחרונים: לראש הממשלה, לשרים, לחברי הכנסת, למתנדבים, לצוותים הרפואיים, למד"א, לעובדי המעבדות, לעובדי הביטוח לאומי, לפסיכולוגים, לעובדים הסוציאליים ולראשי הרשויות.

פטין מולא: יבואו כולם על הברכה, ונתפלל לימים של בריאות, שקט ועשייה.

פטין מולא: כולי תקווה שכנסת זו תהיה כנסת פורייה, ובמהלכה נצליח לקדם חקיקה חברתית וחקיקה למען כל אזרחי ישראל, למען כל המיעוטים שאני מייצג.

פטין מולא: אני מתחייב להמשיך לעשות את עבודתי נאמנה למען כולם ללא כל הבדלי דת, גזע ולאום, ומבטיח לתרום את מיטב זמני כדי שבאמת נוכל להגיע לחברה בריאה יותר, חברה שוויונית יותר, חברה שתניח את הערבות ההדדית והפרט בעדיפות גבוהה.

פטין מולא: בחרתי לסיים את דבריי בציטוט מאת ראש הממשלה המנוח מר מנחם בגין, זיכרונו לברכה, משנת 1977, מתוך טקס חתימת הסכם השלום עם מצרים, כאשר שיתף את השייח' המנוח נור אלדין אל-חלבי.

פטין מולא: כאשר נשאל לפשר העניין השיב בקול רם ובאומץ, כהרגלו: העדה הדרוזית היא החזית על הגנת המולדת, משחר ימיה ועד עצם היום הזה.

פטין מולא: מי שהקריב את היקר לו מכול וטעם את טעם השכול המר מאוד זכאי להיות שותף מלא בשמחה למען השלום.

פטין מולא: כן, במובנים מסוימים, על אף השוני, כולנו רקמה אנושית אחת.

פטין מולא: נתפלל להצלחתנו בשמי ובשם כל המיעוטים והעדה הדרוזית כולה.

פטין מולא: תודה, תודה, תודה.

יריב לוין: תודה רבה ובהצלחה לסגן השר חבר הכנסת פטין מולא, ואני מזמין את השר אופיר אקוניס לברך את סגן השר מולא בעקבות נאום הבכורה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת פטין מולא, סגן השר במשרד ראש הממשלה, המשפחה הנרגשת אשר ביציע – אבל את המשפחה אני מכיר מהבית, ממש מהבית, ולא רק מן היציע, וזה בכלל דבר טוב כשלעצמו – כמה חיכינו, חבר הכנסת מולא, לרגע הזה.

אופיר אקוניס: אני חייב להגיד שההתרגשות בנאום הבכורה ניכרת, ובצדק.

אופיר אקוניס: זה באמת מעמד מרגש, לנאום נאום בכורה בכנסת, בעיקר אחרי הפעולה ארוכת השנים להגיע אליה.

אופיר אקוניס: זה דבר שאתה מכיר, היושב-ראש מכיר, אני מכיר.

אופיר אקוניס: אני לא בטוח שמכירים בכל המפלגות – אצלנו זה קצת יותר קשה, קצת יותר קשה משאר המפלגות, כי צריך לשכנע – – –

יריב לוין: אני חושב, השר אקוניס, שאנחנו, אחרי כמעט 12 שנה שעברו מאז נאומי הבכורה שלנו, עדיין מתרגשים מהמחשבה – – –

אופיר אקוניס: אין שאלה בכלל.

יריב לוין: אני לא מדבר מה הרגשנו – סגן השר מולא, תאמין לי, יכולנו להרגיש את מה שאתה מרגיש, והעברת את זה בצורה הכי אמיתית שאפשר.

אופיר אקוניס: זה בדיוק מה שאני הרגשתי.

אופיר אקוניס: אני התרגשתי אולי כמעט כמוך, באמת, כי ההתרגשות שלך פשוט יצאה מן הלב וגם נכנסה אליו, וזה בסוף הדבר הכי חשוב.

אופיר אקוניס: בבית הזה – זיופים אולי אפשר בתקשורת, בכתבות יחסי ציבור ממומנות, אבל לא במציאות, ואת זה ראיתי אצלך בנאום.

אופיר אקוניס: אני מכיר אותך כבר כמה שנים, כמעט כל העשור, בעצם, ואני יודע כמה אתה מחויב – אני לא יודע באיזה סדר זה – לרעיון הציוני ולרעיון החברתי.

אופיר אקוניס: הדבר שעומד בבסיס הפעולה שלך הוא האמונה היוקדת והתשוקה הגדולה לסייע למי שכרת איתנו – דיברת נדמה לי על אביך, שהיה שומר ראשו של דוד בן-גוריון, אבל הברית הזאת, ברית האחים בין היהודים לדרוזים, שהחלה בארץ ישראל עוד לפני קום המדינה והלחימה כתף אל כתף לאורך 72 השנים, ושאתה ממייצגיה המובהקים, היא בעיניי ממעשי הניסים הגדולים ביותר של התנועה הציונית, ויש הרבה מעשי ניסים בתולדות התנועה הציונית.

אופיר אקוניס: אני שמעתי עשרות נאומים שלך, גם בירכא, גם במקומות אחרים.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, תמיד הרצון העז וגם היכולת, ברוך השם, שהתגברה עכשיו ביתר שאת – אני חושב שהגעת למקום שאפשר לסייע הכי הרבה לציבור – בעצם, אגב, אתה הזכרת ציבורים רבים, לא רק את העדה הדרוזית – ואני גם בטוח שתעשה את זה, משום שאני יודע שאהבת האדם ניכרת בך, וכשאהבת האדם ניכרת בשליח ציבור, בסגן שר – סגן שר, יש לו דרך טובה להיות שר, זה מדרג טוב; אני אומר את זה מניסיון.

אופיר אקוניס: סגן שר במשרד ראש הממשלה – ביתר שאת.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש זוכר את זה.

אופיר אקוניס: אתה יודע, אפילו ראש הממשלה הנוכחי כיהן כסגן שר במשרד ראש הממשלה, שלא לדבר על השר לפיתוח אזורי, ודוגמאות רבות אחרות.

אופיר אקוניס: אני בטוח שבכל תפקיד ובכל צורה תיצוק את התכנים האישיים שלך, אבל הם אינם אישיים – הם חברתיים, הם ציבוריים.

אופיר אקוניס: אני יודע שיש לך קשר טוב מאוד, מצוין, עם הציבור, שאתה קשוב אליו – תכונה ראשונה וחשובה – והם קשובים אליך.

אופיר אקוניס: ועובדה היא, כמובן, ההסכם שהגעת אליו, נדמה לי שלפני כחודש וחצי פחות או יותר, שאפשר, אדוני היושב-ראש, את סיום השביתה, ובעצם את פירוקו של אוהל המחאה.

אופיר אקוניס: ומה הדבר שהוא ההצלחה הגדולה ביותר?

אופיר אקוניס: כאשר חוק כלשהו שאתה מחוקק אין בו יותר צורך, וזה בעיניי דבר חשוב – שאין בו יותר צורך דווקא, או כשאתה מגיע בקשב, בשיח עמוק, יסודי, חד מאוד, להבנות הללו עם הציבור הזה אשר יש לו מחאה והיא מחאה צודקת ביותר.

אופיר אקוניס: אני מסכים, אדוני היושב-ראש, שברוב הנקודות שעליהן הצביע סגן השר מולא אנחנו חייבים לטפל, ואנחנו נטפל ביחד, גם כשר לשיתוף פעולה אזורי.

אופיר אקוניס: אין לי כל צל של ספק שיושב-ראש הכנסת יתמוך את תמיכתו המלאה ברבים מהדברים שהעלית, ואנחנו נגיע, בעזרת השם, ביחד, בהידברות, בנכונות הדדית, בלבבות פתוחים וברצון טוב לפתרונות, ככל שיאפשר לנו הזמן, כמובן, וככל שיאפשרו לנו הכלים החוקיים אשר בידינו.

אופיר אקוניס: אני מאחל לך את כל הברכות שבעולם.

אופיר אקוניס: הצלחה אדירה.

אופיר אקוניס: אין לי כל צל של ספק שתצליח, משום שהתשוקה היוקדת שאיתה הגעת לכאן היא אמיתית, היא כנה, והיא תסייע לך בהצלחה מלאה בשליחותך.

אופיר אקוניס: כל הברכות.

יריב לוין: תודה רבה, ובאמת, ברכת הצלחה.

יריב לוין: בכך אנחנו מסיימים את הפרק הזה.

יריב לוין: אנחנו עוברים לשאילתות לשר האוצר.

יריב לוין: אני מזמין את סגן שר האוצר יצחק כהן לענות.

יריב לוין: השאילתה הראשונה היא שאילתה מס' 5, של חבר הכנסת ישראל אייכלר, שכותרתה: מניעת רעב בעקבות משבר הקורונה.

יריב לוין: חבר הכנסת אייכלר, אתה יכול לגשת למיקרופון, וכאשר סגן השר יעלה תוכל להקריא את השאילתה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, סגן שר האוצר הרב יצחק כהן, את השאילתה הגשתי ב-24 במרץ – בדיוק ארבעה חודשים.

ישראל אייכלר: משבר הקורונה עלול להביא עניים לידי רעב, כתבתי.

ישראל אייכלר: לצד הסיוע הממשלתי לזכאים המעוגן בהסכמים עם הארגונים החזקים, יש הרבה אנשים שאינם עומדים בקריטריונים ועלולים להגיע למחסור ולפת לחם.

ישראל אייכלר: ברצוני לשאול: מדוע לא לחלק תלושי מזון ומוצרים חיוניים כבמדינות בעלות חמלה?

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: חבריי חברי הכנסת, הרב אייכלר, מהיום הראשון למשבר עמדו משרד הרווחה ומשרד האוצר על הצורך שעליו מצביע חבר הכנסת אייכלר.

יצחק כהן: בשיתוף פעולה בין שני המשרדים הופעלו ותוקצבו כמה תוכניות שמטרתן לסייע לאוכלוסייה שמשבר הקורונה פגע בביטחונה התזונתי באופן משמעותי, בפרט עקב זה שיציאה לרחוב על מנת להצטייד במוצרי מזון עשויה לסכן את בריאותם:

יצחק כהן: חלוקת ארוחות מבושלות בכל יום לכ-130,000 אזרחים ותיקים בכל רחבי הארץ שזוהו על ידי המחלקות לשירותים חברתיים כזקוקים לכך במסגרת מבצע משמרות זהב ובשיתוף פיקוד העורף, השלטון המקומי ומערכי המתנדבים ברשויות המקומיות; חלוקת סלי מצרכים משלימים ל־130,000 אזרחים ותיקים בכל רחבי הארץ שזוהו על ידי המחלקות לשירותים חברתיים כזקוקים, באמצעות פיקוד העורף, וזאת במסגרת מבצע משמרות זהב.

יצחק כהן: זאת ועוד, אדוני היושב-ראש:

יצחק כהן: חלוקת תווי קנייה על סך 500 שקלים לתו לאוכלוסייה ברשויות ערביות ובמזרח ירושלים בתקופת הרמדאן עקב ההחלטה על סגירת עסקים בתקופת החג.

יצחק כהן: התווים ניתנו ל-60,000 משפחות; חלוקת שתי ארוחות מבושלות בכל יום במהלך חודש מאי ל-20,000 ילדים בסיכון בכל רחבי הארץ שזוהו כזקוקים על ידי הגורמים במקצועיים במשרד החינוך; חלוקת מנות מזון מבושל על ידי מרכזי היום לאזרחים ותיקים ומועדוני מופ"ת ל-29,000 לקוחותיהם בשגרה, בהתאם לבחירת לקוחות המרכזים ולמספר הארוחות המסופקות להם על ידי המרכזים במסגרת הפעילות בשגרה; חלוקת תווי קנייה בסך 300 ש"ח למשפחה ל-30,000 משפחות בסיכון או עם ילדים בסיכון שזוהו כזקוקות לכך על ידי המחלקות לשירותים חברתיים בכל רחבי הארץ; חלוקת תווי קניה בסך 300 ש"ח לכל תו לאנשים עם מוגבלויות החיים בקהילה ולנכי הנפש בקהילה שזוהו כזקוקים לכך ביותר על ידי הגורמים המקצועיים במשרדי הרווחה והבריאות; תמיכה בעמותות בחלוקת סלי מזון ותווי קנייה למשפחות נזקקות לקראת חג הפסח במסגרת מבצע קמחא דפסחא בסך 9 מיליון ש"ח.

יצחק כהן: זאת ועוד, לאחרונה כולנו התבשרנו על סכום של 700 מיליון ש"ח שהשר אריה דרעי, במסגרת הפעילות שלו, יוצא עכשיו במבצע לחלוקתם.

יצחק כהן: הקריטריון הוא שמי שנהנה – מי שנזקק ל-80% הנחה בארנונה – זה פרמטר די מובהק לדעת שזו משפחה חלשה מאוד, אז הרב אריה דרעי, יחד עם שר האוצר – הם נותנים 700 מיליון במענה לדבר הזה.

יצחק כהן: אני רואה שמדינת ישראל היא המדינה היחידה בעולם שעושה את הדברים האלה, בכבוד גדול, ברגש ובאהבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת אייכלר.

ישראל אייכלר: קודם כול, תודה רבה על כל הדברים שמנית, הם דברים חיוניים, אבל שמת לב שכל מה שאמרת זה מספרים וקריטריונים שרוב הציבור לא נמנה עם הקריטריונים האלה.

יצחק כהן: מה?

ישראל אייכלר: רוב הציבור לא נמנה.

יצחק כהן: מה זה "רוב הציבור"?

יצחק כהן: מי שנזקק נמנה.

ישראל אייכלר: לא, אני לא מדבר על נזקקים מוכרים לרווחה.

ישראל אייכלר: אני אתן לך דוגמה: בארצות הברית מחלקים תלושי מזון לכל משפחה ברוכת ילדים במשך עשרות שנים.

ישראל אייכלר: אני בכנסת פה כבר בתשס"ד, ב-2004, דרשתי להנהיג את העניין הזה של תלושי מזון, וגם היום אני אומר – – –

יצחק כהן: למי?

יצחק כהן: גם למנהלי בנקים?

יצחק כהן: למי?

ישראל אייכלר: לא.

ישראל אייכלר: מנהלי בנקים לא צריכים את זה והם לא לוקחים את זה.

יצחק כהן: אז למי?

ישראל אייכלר: משפחות רגילות, שאינן מקרים סוציאליים – –

יצחק כהן: מה זה "משפחה רגילה"?

ישראל אייכלר: – – אבל במקרים כאלה אין להם כסף להאכיל, למשפחות האלה.

ישראל אייכלר: אנשים – – –

יצחק כהן: מי שאין לו כסף מקבל.

יצחק כהן: מי שאין לו כסף מקבל.

יצחק כהן: מי שמזוהה כנזקק מקבל.

יצחק כהן: אני פירטתי רשימה ארוכה מאוד.

יצחק כהן: אם יש לך עוד כמה משפחות – – –

ישראל אייכלר: אבל השאלה השנייה זה לא זה.

יצחק כהן: דקה.

יצחק כהן: אם אתה מזהה משפחות נזקקות, תוכל להפנות את תשומת ליבנו.

ישראל אייכלר: משפחות שאינן מוכרות למשרד הרווחה, אנשים שבימים רגילים מתפרנסים ובימים אלה אין להם מה לאכול.

יצחק כהן: אז הם יקבלו במסגרת 700 המיליון.

ישראל אייכלר: על זה אני מבקש.

ישראל אייכלר: אבל לא זו השאלה השנייה.

ישראל אייכלר: השאלה השנייה היא אחרת, אדוני היושב-ראש וסגן השר: שמת לב שהממשלה החליטה על חלוקה של כסף למשפחות, נדמה לי 3,000 שקל, עד הילד הרביעי.

יצחק כהן: שלישי.

ישראל אייכלר: אני, כמי שנולד למשפחה של 10 ילדים, ואשתי – 12 ילדים, ולנו יש 14 ילדים, שואלים: למה הילדים השביעי, השישי, העשירי, מופלים לרעה כאשר מדברים על שוויון בפני החוק, שוויון בין בני אדם?

ישראל אייכלר: למה הילד העשירי אוכל פחות מהילד השלישי?

יצחק כהן: הרב אייכלר, חשבתי שאתה תקום לברך את מדינת ישראל, שעושה דברים כל כך גדולים, ממשיכה לעשות ותמשיך לעשות, אבל בסדר.

יצחק כהן: תבורך.

ישראל אייכלר: אמרתי את זה, אבל השאלה שלי עומדת.

יצחק כהן: אני הייתי בטוח שתקום לברך אחרי כל הרשימה הארוכה, אחרי 700 המיליון ואחרי מבצעים כל כך רבים, נכבדים ונפלאים, אבל בסדר.

ישראל אייכלר: מה "בסדר" – – –

יצחק כהן: תבורך.

יצחק כהן: אני אמרתי: מדינת ישראל היא המדינה היחידה בעולם – לא אמריקה ולא צרפת – – –

ישראל אייכלר: באמריקה – – –

יצחק כהן: לא, ממש לא.

יצחק כהן: באמריקה מתגלגלים אנשים ברחובות.

יצחק כהן: בישראל אין את זה.

יצחק כהן: המדינה היחידה בעולם – ואולי זו הזכות שלה, אולי זו הזכות, ובעזרת השם שבזכות הדבר הזה נצא מהמגפה הזאת, בעזרת השם.

ישראל אייכלר: כל ילדי ארצות הברית מקבלים היום – – –

יצחק כהן: גם ילדי ישראל.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו להסדר חדש בתקנון: שעת שאלות של חבר הכנסת אחמד טיבי לסגן שר האוצר.

יריב לוין: לפנינו שלוש שאילתות.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, ברשותך, אני חייב להעיר: אני מוזמן פה לארבע שאילתות שמתוכן שלוש של חבר הכנסת טיבי ואחת של הרב אייכלר.

יצחק כהן: מי מנהל את הפרוטוקול הזה?

יצחק כהן: מי מחליט?

יצחק כהן: מה הפריבילגיה שהד"ר אחמד טיבי מקבל שלוש שאילתות מתוך ארבע?

יריב לוין: לא, אין כאן – אדוני סגן השר, אני אומר לך – – –

יצחק כהן: זו לא פעם ראשונה.

יריב לוין: אז אני אומר לך – – –

יצחק כהן: אני אומר לך שהוא אדם מבוזבז, האיש הזה.

יריב לוין: אז אני אומר לך, יש בתקנון הסדר מסודר, יש מכסה לכל חבר כנסת, והוא רשאי לשאול כפי שהוא רוצה את מי שהוא רוצה.

יריב לוין: חבר הכנסת טיבי עושה שני דברים: הוא גם משתמש במכסה שלו והוא גם כנראה מוצא עניין מיוחד בפעילות של אדוני.

יצחק כהן: יש חברי כנסת היפראקטיביים, ADHD, והוא אחד מהם.

יצחק כהן: אני מבקש לרסן.

יצחק כהן: לרסן.

יריב לוין: אנחנו בוודאי מברכים את כל מי שמשתמש במכסה ועושה את עבודתו, וזה חשוב.

יצחק כהן: הרב אייכלר, אל תלך.

יריב לוין: השאילתה הראשונה היא שאילתה מס' 82, שעניינה: מענקי קורונה לעסקים קטנים ועצמאים מיישובים ערביים.

יריב לוין: בבקשה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: עקב משבר הקורונה הקצתה המדינה 2.6 מיליארד שקל למענקים לעסקים קטנים.

אחמד טיבי: ברצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: כמה בקשות למענקים הוגשו עבור בעלי עסקים קטנים מיישובים ערביים? 2.

אחמד טיבי: כמה מענקים אושרו עבור בעלי עסקים מיישובים ערביים ומהו סכום המענקים הכולל שהועבר אליהם?

אחמד טיבי: 3.

אחמד טיבי: האם רשות המיסים יצאה בקמפיין הסברה בערבית לגבי מענקים אלו?

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: חברי חבר הכנסת אחמד טיבי, אני מבקש שתרשום.

יצחק כהן: קח עט ותרשום.

יצחק כהן: לשאלה מס' 1: בסך הכול הוגשו ואושרו 91,588 בקשות למענקים לעצמאים ולבעלי שליטה על ידי מבקשי מענקים המתגוררים בישובים ערביים.

יצחק כהן: יובהר כי הגשת הבקשה נעשית באזור האישי באתר רשות המיסים לאחר הזדהות.

יצחק כהן: רק מי שהמערכת מזהה שעומד בתנאי המענק יכול להגיש בקשה.

יצחק כהן: הסכום הכולל שהועבר למבקשי מענקים המתגוררים ביישובים ערביים הוא 349.5 מיליון ש"ח.

יצחק כהן: סכום זה מבטא פילוח לפי אזור מגורים, והוא אינו כולל מקבלי מענקים מהמגזר הערבי אשר מתגוררים בערים מעורבות.

יצחק כהן: לשאלה מס' 2: רשות המיסים, משרד האוצר ומשרד ראש הממשלה העלו באמצעות לפ"מ, לשכה הפרסום הממשלתית, קמפיינים לשלוש הפעימות של המענקים, והם פורסמו גם בקרב דוברי השפה הערבית.

יצחק כהן: בנוסף הרשות השיקה באתר האינטרנט דף קורונה ובו כל המידע הרלוונטי בנוגע להתפשטות נגיף הקורונה והשלכותיו הכלכליות, ובכלל זה פרטי המענקים, תנאי הזכאות, הסבר על הגשת הבקשות וכיוצא בזה.

יצחק כהן: הדף פורסם בעברית וערבית ועודכן על בסיס יומי.

יצחק כהן: המידע הונגש גם במהדורה הפיזית, בעלון מידע לגבי הזכאות למענקים אשר הופץ דרך משרדי הרשות ברחבי הארץ בעברית ובערבית.

יריב לוין: תודה.

יצחק כהן: יש לו שאלה נוספת על כל שאילתה?

יריב לוין: נכון.

יריב לוין: יש לו שאלה נוספת – – –

יצחק כהן: על כל שאילתה?

יצחק כהן: אז זה שלוש כפול שלוש.

יריב לוין: היו, נדמה לי, שלוש שאלות, אם אינני טועה, לא?

אחמד טיבי: נעבור לשאילתה הבאה.

יריב לוין: אז אנחנו נעבור קודם כול לשאלה נוספת לשאילתה הזאת, חבר הכנסת טיבי, או שאתה רוצה במרוכז בסוף?

יריב לוין: איך אתה רוצה לעשות?

יריב לוין: בסוף.

יצחק כהן: שלוש כפול שלוש.

יריב לוין: אז אנחנו עוברים לשאילתה מס' 83, שעניינה מיצוי מענק עבודה – מס הכנסה שלילי – בחברה הערבית.

יצחק כהן: החברה היהודית לא מעניינת אותך?

יריב לוין: סגן השר כהן יאפשר קודם כול לשמוע את השאילתה.

אחמד טיבי: מענק עבודה הוא תוכנית של רשות המיסים.

אחמד טיבי: ברצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: מהם שיעורי הזכאות והניצול של מענק העבודה לעובדים ערבים?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: האם בעקבות משבר הקורונה רשות המיסים תעביר מענק עבודה באופן אוטומטי ישירות לעובדים או שהמענק מותנה בבקשה?

אחמד טיבי: 3.

אחמד טיבי: כיצד רשות המיסים מסייעת במילוי הבקשות לעובדים דוברי השפה הערבית בלבד וללא נגישות דיגיטלית?

יריב לוין: בבקשה.

יצחק כהן: תודה.

יצחק כהן: להלן התשובות: לרשות המיסים אין פילוח זמין של נתוני הזכאות לפי האוכלוסיות המרכיבות את החברה הישראלית אלא נתונים גלובליים לגבי פוטנציאל הזכאים ואחוז המימוש בקרב כלל האוכלוסייה.

יצחק כהן: לשם ביצוע הפילוח לפי יישובים נדרש עיבוד מיוחד על ידי הצוות שעסוק בימים אלה במענקי הסיוע לעצמאים.

יצחק כהן: בכל מקרה, המידע על פי יישובים אינו מדויק ואינו ממצה, שכן ישנה אוכלוסייה רבה המתגוררת ביישובים מעורבים.

יצחק כהן: מכל מקום, למרות אילוצי הקורונה אנו פועלים לאפיון העיבוד הנדרש והפקתו על מנת לספק את המידע המבוקש ברמת הדיוק המקסימלית האפשרית – אתה לא מקשיב.

יצחק כהן: בהיעדר נתונים לגבי חשבונות הבנק של זכאים, לא ניתן בשלב זה לשלם את המענק ללא הגשת בקשה ופירוט חשבון הבנק.

יצחק כהן: רשות המיסים פועלת למתן אפשרות להזדהות באמצעים דיגיטליים ועדכון חשבון הבנק באזור האישי.

יצחק כהן: צפוי שהמהלך ייושם לשנת 2020, שתוגש בשנה הבאה.

יצחק כהן: רשות המיסים, ד"ר טיבי, מפרסמת ומפיצה עלונים בערבית, עורכת קמפיין פרסום במדיה החברתית ובתקשורת הכתובה, ברדיו ובטלוויזיה, ומפרסמת באמצעות שילוט חוצות ביישובים הערביים, מקיימת ממשקי עבודה עם עמותות למיצוי זכויות ועם עיריות ומועצות מקומיות לקיום מפגשי הסברה ומיצוי זכויות ועוד פעולות נוספות ומגוונות.

יריב לוין: השאילתה השלישית – שאילתה מס' 86, שענייניה קרן ההלוואות בערבות מדינה בקורונה – בעלי עסקים מהחברה הערבית.

יריב לוין: בבקשה.

אחמד טיבי: מנתוני הקרן עולה כי רק 60% מהבקשות מיישובים ערביים אושרו ו-50% מהבקשות מהיישובים הבדואיים, לעומת יותר מ-70% ביישובים יהודיים או מעורבים.

אחמד טיבי: ברצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: האם בקרן ההלוואות החדשה לעסקים בסיכון תיקבע מכסה לבעלי עסקים ערבים של לפחות 20%?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: האם היה או מתוכנן קמפיין הסברה בערבית בנושא הקרן?

אחמד טיבי: 3.

אחמד טיבי: מה סכום ההלוואות הכולל שהתבקש ואושר לבעלי עסקים מיישובים ערביים? 4.

אחמד טיבי: את כל השאלות האלה שאלתי בוועדת הכספים ולא קיבלתי תשובה.

אחמד טיבי: אני מודה לך על שאתה נותן תשובה.

יריב לוין: אני חשבתי שארבע זה כל התשובות נכונות.

יצחק כהן: לשאלה מס' 1 – קרן ההלוואות לעסקים קטנים ובינוניים מאפשרת לכל עסק ללא הבחנה של מגזר, מגדר, ענפים וכו' לפנות ולקבל הלוואה במסגרתה.

יצחק כהן: אין כוונה לייחד סכומים ייעודיים בקרן לתת-קבוצות.

יצחק כהן: לשאלה מס' 2 – קמפיין פרסומי בקשר לקרן בערבות מדינה נערך בשפה הערבית ובשפות נוספות במדיות הרלוונטיות.

יצחק כהן: בהקשר זה נוסיף כי אתר המידע הייעודי של הקרן תורגם ומוצג גם הוא בשפה הערבית.

יצחק כהן: לשאלה מס' 3 – מתוך כ-71,000 בקשות שהוגשו עד כה לקרן, כ-10,000 בקשות הוגשו על ידי עסקים הממוקמים ביישובים שאינם יהודיים וכ-16,000 בקשות הוגשו על ידי עסקים הממוקמים ביישובים מעורבים, לפי סיווג הלמ"ס ליישובים.

יצחק כהן: לשאלה מס' 4 – בסך הכול אושרו בקרן כ-41,000 בקשות בסכום של כ-15 מיליארד ש"ח, מתוכן כ-5,000 הלוואות אושרו לעסקים הממוקמים ביישובים שאינם יהודיים, בהיקף של כ-1.4 מיליארד ש"ח, וכ-9,000 הלוואות אושרו לעסקים הממוקמים ביישובים מעורבים, בהיקף של כ-3.3 מיליארד ש"ח.

יצחק כהן: עוד שאלות, אדוני?

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת טיבי.

קריאה: – – –

יריב לוין: לא, אין הליך כזה.

יריב לוין: זו לא שאילתה דחופה.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, מכובדי סגן השר – –

יצחק כהן: אתה רוצה להודות?

אחמד טיבי: – – ראשית, אני רוצה להודות לעמותת סיכוי, שנעזרתי בה כדי להגיש את שלוש השאילתות האלה, בהחלט.

יצחק כהן: תודה שזה חריג.

יצחק כהן: תודה.

אחמד טיבי: בנוסף, אולי אתה, אולי היושב-ראש – מלבד היושב-ראש ומלבדך, איך אתה מסביר את העובדה ששני שלישים מחברי הכנסת הנמצאים במליאה כאשר אנחנו מדברים על קורונה, עניים ומענקים הם אחמד וסונדוס?

יצחק כהן: והרב אייכלר.

אחמד טיבי: הוא השליש השלישי.

יצחק כהן: הם כולם בזום.

אחמד טיבי: רק שאלתי.

אחמד טיבי: אבל שאלה מהותית נוספת, אדוני סגן השר: לגבי המענקים שאושרו, האם תוכל להגיד לי, החלוקה של 750 שקל, 3,000 – האם יש שינויים בתוכנית הזאת, במענקים?

אחמד טיבי: למה לתת לכולם כאשר אתה ואני והיושב-ראש לא צריכים?

אחמד טיבי: יש אנשים שלא צריכים לקבל, וצריך להעביר את זה למי שצריך, אדוני סגן שר האוצר.

אחמד טיבי: תוכל להגיד לנו מה הכיוון?

אחמד טיבי: מה הוחלט?

אחמד טיבי: מה דעתך?

יצחק כהן: ראש הממשלה, שר האוצר, שר הכלכלה ואנשי צוותיהם שוקדים על הנושא הזה.

יצחק כהן: זו החלטה של מדיניות, ואנחנו בקרוב נתבשר על המנגנון וכיצד זה יתבצע.

יצחק כהן: אני מציע לכבודו שיתאזר בסבלנות.

יצחק כהן: סך הכול, הכוונה הייתה כפי שאתה ביקשת והרב אייכלר ביקש וכולם מבקשים: לתת סיוע לכל הנזקקים ולכל מי שזקוק לסיוע.

יצחק כהן: אל תשכח שאם רוצים להתגבר על הביורוקרטיה עושים דברים מהירים, כך שלא לגמרי מבחינים בנתון דיפרנציאלי כזה או אחר, אבל מכיוון שכל העניין הזה בעיבוד של אנשי המקצוע כרגע אני מציע לחכות, להמתין ולראות מה יצא בסוף.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני סגן שר האוצר, על התשובות, שהן כרגיל גם ענייניות, גם תכליתיות, גם ישר ולעניין ולא ארוכות, ואני חושב שזה בהחלט עוזר להבין את התמונה בצורה טובה, אז באמת תודה רבה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת הפנים והגנת הסביבה בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת יצחק פינדרוס, אופיר כץ וינון אזולאי בנושא: סיוע כלכלי לעיר צפת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אם כך, חברות וחברי הכנסת, תם סדר-היום.

יריב לוין: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, א' באב התש"ף, 22 ביולי 2020, בשעה 11:00.

יריב לוין: ישיבה זו נעולה.