ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 54, 2020-07-14 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום שלישי, כ"ב בתמוז התש"ף, 14 ביולי 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 24 – הוראת שעה) (תיקון), התש"ף–2020, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 2); הצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), התש"ף–2020.

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט בדבר פיצול הצעת חוק להארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – דיונים בהשתתפות עצורים, אסירים וכלואים), התש"ף–2020, שמספרה מ/1308.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנחנו עוברים לנאומים בני דקה.

יריב לוין: ראשון הדוברים, חבר הכנסת אוריאל בוסו – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, היום אני רוצה לדבר על נושא כאוב שחלק גדול מהאזרחים מתלוננים עליו.

סמי אבו שחאדה: פורסמה היום כתבה על העבודה היעילה של רשות האכיפה והגבייה מאמצע מרץ ועד 5 ביולי.

סמי אבו שחאדה: בתקופה הזאת חולקו 86,000 קנסות בסכום כולל של כמעט 39 מיליון שקלים.

סמי אבו שחאדה: עד עכשיו שילמו כמעט 18% מהאנשים, ואנחנו הולכים ומכבידים על האזרחים שוב ושוב בתקופה שיש בה כמעט 1.1 מיליון מובטלים.

סמי אבו שחאדה: המדינה שוב ושוב מעבירה את המסר שהיא לא רואה את האזרח, או לא רואה את הכאב של האזרח, לא רואה כמה קשה לאזרחים בתקופה הזאת.

סמי אבו שחאדה: אנחנו מקבלים כמויות אדירות של דוחות, וכבר ברור לכולם שזה יעבור לתהליך של הוצאה לפועל, כי יעברו 90 ימים וזה יוכפל.

סמי אבו שחאדה: אנשים יושבים בבית, בקושי יש להם כסף לאכול ולדברים בסיסיים, ואנחנו מוסיפים להם עוד דוחות.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שאפשר לנצל את ההזדמנות הזאת להעביר מסר קצת יותר אנושי לאזרחים, שהמערכת לא אטומה כל כך ולא איבדה את האנושיות לגמרי.

סמי אבו שחאדה: זאת הזדמנות שדרכה אפשר להעביר מסר אחר לאזרח ולחזק את האמון בין השלטון לאזרחים, וקצת יותר אנושיות.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שיש פה הזדמנות שמשרד המשפטים, שאחראי על גוף הגבייה והאכיפה, ייתן פתרונות אחרים.

סמי אבו שחאדה: לבוא עם פתרונות קצת יותר חיוביים.

סמי אבו שחאדה: מספיק עם החשיבה של הענישה – – –

יריב לוין: אנחנו כבר תכף בדקה השלישית, אז, אנא.

יריב לוין: אלה נאומים בני דקה.

סמי אבו שחאדה: אני מתנצל.

יריב לוין: משפט אחרון.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה לסכם.

סמי אבו שחאדה: באמת אפשר לנצל את התקופה הזאת במדיניות לקצת יותר אנושית, שיכולה להיטיב עם האזרח ולחזק דווקא את האמון בין האזרח לשלטון בתקופה מאוד קשה זו.

סמי אבו שחאדה: תודה על הסבלנות שלך.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אני מבקש, חברות וחברי הכנסת, להתכנס לתוך הדקה.

יריב לוין: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת בועז טופורובסקי, בבקשה.

בועז טופורובסקי: כבוד יושב-ראש הכנסת, חברות וחברי כנסת נכבדים, כמו בכל שבוע גם הפעם אציין את תאונות הדרכים הקטלניות שגבו חיי אדם בשבוע החולף בדרכים: ביום חמישי, 9 ביולי, נקבע מותה של ספאא טאהא, בת 41, בעקבות תאונת דרכים שהתרחשה שבוע קודם לכן סמוך לטמרה בצפון.

בועז טופורובסקי: באותה תאונה נהרג גם בעלה כמאל.

בועז טופורובסקי: למוחרת, ביום שישי, 10 ביולי, נהרג רוכב אופנוע אמג'ד דעקה, בן 22, בתאונת דרכים בכביש 79 סמוך לצומת המוביל.

בועז טופורובסקי: אמג'ד החליק והתנגש במעקה הבטיחות, המעקה חתך את גופו, ואמג'ד מת.

בועז טופורובסקי: מכאן אני קורא לשרת התחבורה לחדש את הפרויקט שהחל ב-2017, אשר משנה ומתאים את סוג המעקה כך שגופו של הרוכב לא ייחתך כמו של אמג'ד; פרויקט זה לא קיבל שקל אחד ב-2020 וראוי לתקצבו.

בועז טופורובסקי: יומיים לאחר מכן, ביום ראשון, 12 ביולי נהרג עוד רוכב אופנוע, הפעם גבר בן 30, בתאונת דרכים בצומת בני עטרות.

בועז טופורובסקי: הרוכב הוא האופנוען ה-34 שנהרג מתחילת השנה – עלייה של 26% בהשוואה לתקופה המקבילה אשתקד.

בועז טופורובסקי: משפט אחרון, אדוני היושב-ראש:

בועז טופורובסקי: אתמול העניק לי יושב-ראש ועדת הכלכלה את הזכות להנחות ולקיים את דיון ועדת הכלכלה בתחום תאונות הדרכים.

בועז טופורובסקי: לצערי ראינו שמשרדי הממשלה השונים לא מקיימים את החלטות הממשלה ואת החלטות ועדת הכלכלה בתחום תאונות הדרכים.

בועז טופורובסקי: אנחנו קוראים מכאן לקיים את ההחלטות ולהציל חיים.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברת הכנסת סונדוס סאלח, בבקשה.

סונדוס סאלח: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, מתוך חוות הדעת של ארגון יש דין, שקובעת שישראל מבצעת פשע אפרטהייד בגדה: "הקהילה הבין-לאומית הוקיעה, אסרה והפלילה את האפרטהייד, וכיום הוא מוגדר כפשע בין-לאומי מסוג פשע נגד האנושות.

סונדוס סאלח: מעמדו – – – של האיסור על ביצועו במשפט הבין-לאומי הוא הגבוה ביותר האפשרי, כלל בל יעבור.

סונדוס סאלח: פשע אפרטהייד, כמו כל עבירה פלילית, מתבצע על ידי אנשים.

סונדוס סאלח: מדינות לא מבצעות פשעים אלא בני אדם, אבל פשע האפרטהייד מתרחש בהקשר משטרי מסוים.

סונדוס סאלח: הפשע מתבצע במסגרת של שליטה ודיכוי של קבוצה אחת על ידי קבוצה אחרת, כלומר בהכפפת הקבוצה הנשלטת ליחס מפלה שיטתי, לכפייה של נחיתות, על פי רוב באמצעות אפליה ממוסדת בזכויות ובמשאבים".

סונדוס סאלח: חברות וחברים, בית נכבד, האפשרות והכוח לעצור את האפרטהייד הם בידיים שלנו.

סונדוס סאלח: זאת האחריות שלנו לייצר מציאות בעתיד של שוויון וחירות לנו ולדורות הבאים.

סונדוס סאלח: האחריות מוטלת עלינו, זה בידיים שלנו, נבחרות ונבחרי הציבור.

סונדוס סאלח: נשים סוף לאפרטהייד ונסיר את הכתם הנורא הזה.

סונדוס סאלח: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת אוסאמה סעדי – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת מתן כהנא, בבקשה.

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, וליד דקה היה רוצח מתועב של החייל משה תמם, השם ייקום דמו.

מתן כהנא: הם חטפו אותו ורצחו אותו כדי לנסות לעשות מיקוח על הגופה שלו.

מתן כהנא: הרוצח המתועב הזה כתב את ההצגה על "אסירים ביטחוניים", שזאת מילה מכובסת לרוצחים שפלים.

מתן כהנא: איפה ההצגה הזאת מוצגת?

מתן כהנא: בתיאטרון תמונע.

מתן כהנא: עד כאן – לא להיט גדול, אבל אלה החיים; יש פה חופש ביטוי, מדינה דמוקרטית.

מתן כהנא: הבעיה היא שמדינת ישראל מתקצבת את התיאטרון הזה.

מתן כהנא: יש חוק במדינת ישראל שמאפשר להפסיק לתקצב הצגות כאלה ותיאטראות כאלה שמציגים הצגות של רוצחים שפלים.

מתן כהנא: חברי שי מימון, שהוא עצמו פצוע מפיגוע טרור, ואני, הגשנו בכנסת הקודמת לשרה מירי רגב ולשר כחלון בקשה שיעצרו את התקצוב הזה.

מתן כהנא: הם העבירו את הכדור מאחד לשני – לא הרימו את הכפפה.

סמי אבו שחאדה: – – –

מתן כהנא: אני פונה מכאן לשר התרבות חילי טרופר ולשר האוצר ישראל כץ: אנא מכם, תעצרו את הטירוף הזה שמדינת ישראל מממנת הצגות של רוצחים שפלים של חיילי צה"ל.

מתן כהנא: תודה.

יריב לוין: אני שוב מבקש להתכנס לדקה.

יריב לוין: חבר הכנסת אלי אבידר, בבקשה.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אתמול בערב קראתי לשכבות הבוגרות של כל תנועות הנוער להצטרף למחאה לאור מחדל סגירת פעילותן של תנועות הנוער בקיץ, ונוסף לכל העוולות – גם קיצוץ תקציבן.

אלי אבידר: אני שמח לומר שקיבלתי דיווח על 51 התארגנויות למחאה של תנועות הנוער השונות.

אלי אבידר: אבל אני רוצה לציין את הראשונה.

אלי אבידר: הערב, חברותיי וחברי הכנסת, תקיים השכבה הבוגרת של שבט צופי מודיעין הפגנה בקניון עזריאלי במודיעין בשעה 18:30.

אלי אבידר: כל הכבוד להם, ובמילה אחת: הם אלופים.

אלי אבידר: אין מנוס ממחאה אחת גדולה, כי נתניהו ינצח כשאנחנו נרים ידיים, ואנחנו לא נרים ידיים עד שיתפטר.

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני.

יריב לוין: חברת הכנסת היבה יזבק – איננה; חבר הכנסת ווליד טאהא – איננו; חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, באחרונה פגשתי את האנשים המסורים והמדהימים של המטה החברתי להשבת הבנים, שנאבקים את מאבקן של המשפחות גולדין, שאול, מנגיסטו וא-סייד.

יוראי להב-הרצנו: לאחר המפגשים איתם אני חייב לומר שאני חש אי-נוחות, והיום במיוחד.

יוראי להב-הרצנו: היום, כ"ב תמוז, יתקיימו ברחבי הארץ 14 אזכרות לזכרם של חללי צוק איתן שנפלו במהלך היממה השלישית לכניסה הקרקעית: בניה נפתלי רובל, בן יצחק וענונו, שון מונדשיין, מקס דונלד שטיינברג, משה מלאקו, צביקה קפלן, גלעד יעקב רוזנטל, אורן שמחה נח, דניאל פומרנץ, ג'ורדן אפרים בן סימון, עוז מנדלוביץ', צפריר בר אור, ניסים שון כרמלי, שחר תעשה, זכרם לברכה.

יוראי להב-הרצנו: אבל בכ"ב תמוז העקוב מדם, לפני שש שנים, נפלו 15 לוחמים ולאחד מהם לא מתקיימת אזכרה: באירוע הנגמ"ש בשג'אעיה נחטף אורון שאול.

יוראי להב-הרצנו: עד היום אורון לא הושב ארצה, עד היום למשפחתו אין חלקת קבר לעלות אליה.

יוראי להב-הרצנו: אסור שהתאריך הזה יהיה בעבורנו עוד יום שחולף.

יוראי להב-הרצנו: מוטלת עלינו החובה לתקן את העוול ולהשיב את הדר ואורון לקבר ישראל, ויחד איתם גם להשיב, אדוני היושב-ראש, את האזרחים אברה והישאם ארצה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

יריב לוין: מיכל וונש, בבקשה, לרשותך דקה.

מיכל וונש: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכל וונש: יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, חרדה, דיכאון ומתח הם רק חלק מהמצבים הנפשיים שאזרחי ישראל מתמודדים עימם באופן מוגבר מאז התחיל משבר הקורונה.

מיכל וונש: כך, לדוגמה, אחוז הנשים אשר סובלות מדיכאון אחרי לידה עלה בתקופה זו, ונשים שהיו בסיכון לחוות דיכאון אחרי לידה סובלות מדיכאון מוגבר ואינן מקבלות טיפול, לאור מגבלות הקורונה.

מיכל וונש: על פי הלמ"ס, בחודש אפריל 22.5% מאזרחי ישראל דיווחו שמצבם הנפשי הידרדר בתקופת הקורונה, ו-28% דיווחו שהמצב הרגשי של ילדיהם הידרדר.

מיכל וונש: למותר לציין שמצב בריאות הנפש משפיע על אחוזי ההתאבדות ועל מקרי האלימות במשפחה.

מיכל וונש: אזרחי ישראל מודאגים, ובצדק.

מיכל וונש: הם מודאגים שהם או קרוביהם יידבקו, מודאגים ממצבם הכלכלי, ומודאגים מכך שלא ברור כמה זמן יימשך המשבר המתחולל.

מיכל וונש: מדובר בבעיה שנוגעת לכולנו.

מיכל וונש: היא חוצה מגזרים, דתות, גילאים, ומתעלה מעל כל מה שלכאורה מפריד או מבדיל בינינו.

מיכל וונש: אנחנו חייבים להיות מודעים לאויב השקט הזה, ואסור להתעלם ממנו.

מיכל וונש: מעבר להכרח לטפל באתגרים הכלכליים והבריאותיים הרבים, אנחנו חייבים להאיר על נושא זה זרקור, להפריך את הסטיגמה סביבו ולהנגיש את מנגנוני האיתור, המידע, הטיפול וההתמודדות עימו.

מיכל וונש: זאת, תוך שימוש – והעצמה – בגורמי המקצוע, המגזר השלישי והארגונים העוסקים בעבודת הקודש.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: הזמן נגמר.

יריב לוין: משפט קצר.

מיכל וונש: אני רק אומר שמשבר הקורונה טומן בחובו גם הזדמנויות.

מיכל וונש: בהקשר של בריאות הנפש, ישנה בפנינו לא רק הזדמנות, אלא גם חובה.

מיכל וונש: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מתוך חוות הדעת של ארגון יש דין, שקובעת שישראל מבצעת את פשע האפרטהייד בגדה המערבית הכבושה.

עופר כסיף: קשה לומר את הדברים, אבל המסקנה של חוות דעת זו היא ש"בגדה המערבית מתבצע פשע נגד האנושות מסוג אפרטהייד.

עופר כסיף: מבצעי הפשע הם ישראלים וקורבנותיו פלסטינים.

עופר כסיף: הפשע מתבצע משום שהכיבוש הישראלי הוא לא 'סתם'", במירכאות, "משטר של כיבוש, או משטר של שליטה ודיכוי, אלא כזה שמתלווה אליו פרויקט התנחלות גדול, ויצירה של קהילת אזרחי הקבוצה הכובשת בשטח הכבוש – – – הרשויות הישראליות מוציאות לפועל מדיניויות ופרקטיקות שמהוות מעשים בלתי אנושיים, כהגדרת מוכח זה במשפט הבין-לאומי: שלילת זכויות מקבוצה לאומית, שלילת משאבים מקבוצה אחת והעברתם לשנייה, הפרדה פיזית ומשפטית בין הקבוצות ויצירת מערך משפטי שונה שחל על כל קבוצה".

עופר כסיף: וזוהי רשימה חלקית.

עופר כסיף: חברי הכנסת, הבחירה היא בין עתיד של שוויון וחירות לדורות הבאים לבין כיבוש ואפרטהייד.

עופר כסיף: האחריות מוטלת עלינו.

עופר כסיף: זה בידיים שלנו, נבחרי ונבחרות הציבור.

עופר כסיף: נשים סוף לכיבוש ולאפרטהייד, ונסיר את הכתם הנורא הזה.

יריב לוין: חבר הכנסת עודד פורר – איננו; חבר הכנסת ניצן הורוביץ – איננו.

יריב לוין: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – נמצאת, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: יו"ר נכבד, חברים וחברות, אני רוצה בתחילת דבריי לאחל הצלחה לכל הסטודנטים שנמצאים בתקופה זו בתקופה של מבחנים.

אימאן ח'טיב יאסין: מבחנים תמיד היו, וכנראה יהיו, תקופה קשה בחיי הסטודנטים, והשנה הם יהיו יותר קשים לא רק בגלל הקשיים של המבחנים אלא בגלל העובדה שמוסדות להשכלה גבוהה מקשים במכוון על הסטודנטים.

אימאן ח'טיב יאסין: אי-אפשר לעבור לסדר-היום ולא להתריע על מה שקורה היום בתוך מוסדות ההשכלה הגבוהה: סטודנטים נדרשים לחתום על ויתור סודיות, סטודנטים נדרשים לתת שליטה מרחוק על המחשבים שלהם, סטודנטים נדרשים לטלפונים חכמים, סטודנטים נדרשים לצלם את החדר שבו הם יושבים בכל רגע נתון בלי שתהיה להם אפשרות לקבלת פיצוי גם על הזמן הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: סטודנטים נמנעים לצאת אפילו לשירותים.

אימאן ח'טיב יאסין: יש מבחנים שנמשכים שלוש שעות.

אימאן ח'טיב יאסין: זה פשוט לא ייאמן לאיזו רמה אנחנו יכולים לרדת ובאיזו אוזלת יד אנחנו נמצאים כאן.

אימאן ח'טיב יאסין: לכן מהמקום הזה, מהבית הזה, אני רוצה להתריע ולבקש שיהיה דיון מהיר בעניין ושתינתן אפשרות לסטודנטים להיבחן כמו שצריך.

אימאן ח'טיב יאסין: אי-אפשר שסטודנטים, שעובדים קשה כל השנה, לא נותנים להם הנחות – לא בשכר לימוד, לא במעונות, לא בשום דבר אחר.

אימאן ח'טיב יאסין: מילא שאין תשתיות ואחר כך מבקשים את כל הדרישות; לא רק זה, אומרים להם: אם אתם רוצים מבחן פנים אל פנים, ותבקשו ציון מתוך 100 – אתם צריכים כאילו לעמוד בכל הדברים האחרים.

אימאן ח'טיב יאסין: אם לא, זה או עובר או נכשל.

אימאן ח'טיב יאסין: וסטודנטים צריכים גם את הציונים שלהם כדי להמשיך בלימודים שלהם.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אתמול קיימנו דיון בוועדת הכלכלה בנושא הקטל בדרכים.

חמד עמאר: מהדיון התברר שמתחילת השנה יש ירידה של 19% במספר ההרוגים, אבל בשתי קבוצות יש עלייה: במגזר הערבי יש עלייה של 4% וברוכבי אופנועים יש עלייה של 26%.

חמד עמאר: לכן מכאן אני פונה לשרת התחבורה: לא יכול להיות מצב שהמגזר הערבי הוא פחות מ-20% ומעורבותו בתאונות דרכים יותר מ-30%.

חמד עמאר: לכן יש להשקיע בתוכניות ייעודיות למגזר הערבי, וצריך להשקיע בתשתיות בתוך היישובים במגזר הערבי על מנת להוריד את מספר ההרוגים במגזר הערבי.

חמד עמאר: בקשר לרוכבי האופנועים, שמהווים 26% ממספר ההרוגים, חייבת להיות תוכנית ייעודית לרוכבי אופנועים במדינת ישראל.

חמד עמאר: לא יכול להיות שכמעט כל תאונה של רוכב אופנוע נגמרת במוות של אותו רוכב אופנוע.

חמד עמאר: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת אלכס קושניר – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת מנסור עבאס, בבקשה.

מנסור עבאס: אדוני היושב-ראש, אתמול בלילה קיבלנו מסמך חדש מהממ"מ, ובו נתונים על מצב הדיור בשני המגזרים.

מנסור עבאס: זה מסמך שמשווה בין החברה הערבית לחברה היהודית.

מנסור עבאס: אני אשתף את חבריי חברי הכנסת בכמה נתונים, מעט.

מנסור עבאס: בתוכנית מחיר למשתכן שיווקו עד עכשיו כמעט 164,000 דירות.

מנסור עבאס: כמה ביישובים הערביים?

מנסור עבאס: 2.9% שווקו בחברה הערבית.

מנסור עבאס: כמובן, 82% ברשויות המקומיות במגזר היהודי, וכמעט 15% בערים המעורבות.

מנסור עבאס: כמובן, ברגע שמשווקים, יש מי שזוכים בהגרלות.

מנסור עבאס: בהגרלות חולקו כמעט 74,000 דירות.

מנסור עבאס: כמה חולקו – או זכו – ברשויות המקומיות בחברה הערבית?

מנסור עבאס: 0.9%; 76% ברשויות המקומיות במגזר היהודי ו-22% בערים המעורבות.

מנסור עבאס: אני אשתף רק בעוד פרמטר אחד, ולא בכל הפרמטרים שנזכרו: תמיכת הממשלה בדיור, אם זה דיור בשוק החופשי ואם בדיור הציבורי.

מנסור עבאס: כמעט 70% ממקבלי סיוע בשכר דירה גרים ברשויות במגזר היהודי.

מנסור עבאס: כמה ברשויות בחברה הערבית?

מנסור עבאס: 3.4% מהאנשים בחברה הערבית.

מנסור עבאס: כמובן, 27% בערים המעורבות.

מנסור עבאס: ועוד נתון – – –

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אין זמן לעוד נתון, כי אנחנו תכף בשתי דקות.

מנסור עבאס: התמונה, אדוני היושב-ראש, היא תמונה ברורה.

מנסור עבאס: המספרים מדברים בעד עצמם.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, אולי אפשר להפוך את זה לנאומים בני שלוש דקות?

יריב לוין: אפשר גם בני עשר דקות, ואז אנחנו – אין בעיה, אתה יודע.

יוראי להב-הרצנו: שלוש דקות.

יריב לוין: אני חושב שיש דווקא הרבה מאוד היגיון בתמצות.

יריב לוין: תחשבו על אנשים שצופים בזה.

יריב לוין: ישנם 30, לפעמים 40, חברי כנסת שמדברים.

יריב לוין: אם כל אחד מדבר באמת דקה, אז אני חושב שאפשר להבין את הרעיונות ויש קשב.

יריב לוין: אם כל אחד ידבר בלי סוף, אני חושב שאנחנו מאבדים את העניין.

יוראי להב-הרצנו: אני מסכים.

יוראי להב-הרצנו: אני מסכים.

יריב לוין: חבר הכנסת אחמד טיבי – איננו; חברת הכנסת טלי פלוסקוב – איננה; חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, שמעתי אתמול, והתרעתי על העניין הזה, והיום זה חוזר על עצמו בצורה מטורפת: תושבי ביתר עילית נתונים בסגר – אני לא יודע למה, לא מבין למה, הפרוטוקולים לא פתוחים.

יצחק פינדרוס: הגשתי הצעת חוק בעניין הזה.

יצחק פינדרוס: למען השם, עובדים חיוניים מקבלים אישור לצאת; למה גורמים להם לפקק של שעתיים, שהאישור לא יהיה רלוונטי?

יצחק פינדרוס: למה סוגרים את הכניסות לעיר?

יצחק פינדרוס: שיביאו עוד שני שוטרים, שלושה שוטרים, יש מספיק אבטלה, שיפתחו את הפתחים של העיר ושיבדקו את האנשים, שיוכלו העובדים החיוניים לצאת.

יצחק פינדרוס: מורידים אוטובוסים, בודקים את האנשים – זה בסדר גמור, אבל תפתחו את העיר.

יצחק פינדרוס: אני לא מצליח להבין למה פעם אחר פעם צריך להתריע על דבר הגיוני, פשוט ומובן לכל בר-דעת.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה.

משה אבוטבול: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מילה טובה על בשורה טובה.

משה אבוטבול: פורסם בתקשורת לפני כמה ימים שראש עיריית רמת גן נאלץ לבטל את האוטובוס מחלל השבת מחוסר עניין לציבור.

משה אבוטבול: האוטובוס, שהופעל בעבר, גרם למאבקים קשים מצד שומרי התורה והמצוות והמסורת היהודית לראש העיר רמת גן; כך, גם בתוך הקואליציה שלו הוא גרם לזעזועים, בקואליציה העירונית.

משה אבוטבול: כעת הוכח שהציבור לא מעוניין שם בתחבורה ציבורית בשבת, וכל המאבק היה פופוליסטי, לנגח את היהדות ואת שבת המלכה.

משה אבוטבול: אבל הכי חשוב – וזו הבשורה הטובה – שיותר לא תימשך ברמת גן התחבורה הציבורית.

משה אבוטבול: ולמרות הכול, תודה לראש העיר, שמשך את ידו, כיאה לראש עיר שיושרה אמורה להיות נר לרגליו והוא אמור לשמור על הקופה הציבורית העירונית.

משה אבוטבול: אני קורא מכאן לשאר ראשי הערים המנסים לרכוב על גבי שבת המלכה: אנא, הפסיקו, למען העם היהודי.

משה אבוטבול: שמרו על שבת המלכה, כי היא מקור הברכה והיא גם השלד של העם היהודי בעולם כולו.

משה אבוטבול: שבת שלום.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת תמר זנדברג – איננה.

יריב לוין: חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עברו 41 ימים מיום הירצחו של איאד אלחלאק.

איימן עודה: כנראה שבמח"ש חשבו שהפצע הגליד, שהכעס דעך, אז הם הוציאו הודעה שאין להם סרטון.

איימן עודה: בירושלים המזרחית אין מצלמות שמצלמות כל מקום.

איימן עודה: פשוט מאוד אין להם סרטון.

איימן עודה: מבחינתנו דם איאד אלחלאק אינו הפקר.

איימן עודה: והמחלקה הזו לטיוח פשעי משטרה, אנחנו זוכרים אותה מאז אוקטובר 2000, כשהיא סגרה את כל תיקי הרוגי אוקטובר 2000.

איימן עודה: אני בעצמי חוויתי על בשרי איך היא התנהגה בעניינו של יעקוב אבו אלקיעאן מאום אל-חיראן, ובעניין שלי גם, ואיך היא סגרה את התיקים.

איימן עודה: אנחנו לא נרפה.

איימן עודה: אנחנו פונים לערכאות, אנחנו נמשיך בכל דרך בשביל לחשוף עוד צד – עוד צד – מהפנים המכוערות והנפשעות של הכיבוש הארור הזה.

איימן עודה: דם איאד אלחלאק אינו הפקר ולא יהיה הפקר.

יריב לוין: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – איננו; חבר הכנסת יעקב טסלר – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ינון אזולאי: האמת, אתמול נפגשנו אצל ראש הממשלה בכל הנושא של הסגרים, של האלימות, האלימות המשטרתית, ולצערי אנחנו עדיין לא רואים איזושהי תפנית.

ינון אזולאי: מעבר לכך, אסור שתהיה אלימות של משטרה כלפי שום אדם באשר הוא אדם.

ינון אזולאי: לא יכול להיות שימשיכו את הסגרים, והיום המשיכו על ביתר, בלי לדעת מה הקריטריונים, מה השקיפות.

ינון אזולאי: קראנו אתמול גם למשרד הבריאות וגם למשרד לביטחון הפנים: אנחנו רוצים לדעת מהי השקיפות.

ינון אזולאי: לא יכול להיות שייקחו את הציבור הזה – הציבור החרדי, הציבור הערבי, לא משנה איפה, אנחנו רוצים שקיפות.

ינון אזולאי: אנחנו לא שק חבטות של אף אחד.

ינון אזולאי: והדבר הגרוע מכול, כשמבקשים שקיפות בכנסת, הממשלה זועקת: תצביעו כמו שאנחנו אומרים לכם.

ינון אזולאי: אז מצד אחד פוגעים בנו, ורוצים להמשיך את הפגיעה הזאת גם בכנסת, כשאתה, אדוני היושב-ראש, צריך לשמור על כבודה ועל מעמדה של הכנסת.

ינון אזולאי: ראינו אתמול מה שקרה בוועדת הקורונה – שבסך הכול מה רצתה?

ינון אזולאי: להביע את הדעה שלה.

ינון אזולאי: אם הייתם מביאים את השקיפות לשם, את הנתונים, זה לא היה קורה.

ינון אזולאי: הסגרים האלו לא היו קורים אם הייתה שקיפות אמיתית.

ינון אזולאי: כשאין שקיפות אמיתית יש סגרים; כשאין שקיפות אמיתית מביאים אל הכנסת כל מיני חוקים בשעות לא שעות, ואז מבקשים שנהיה חותמת גומי.

ינון אזולאי: זה לא יכול להיות.

ינון אזולאי: אנחנו לא שק חבטות כציבור חרדי, וכחברי הכנסת אנחנו לא חותמת גומי של אף אחד.

ינון אזולאי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת יבגני סובה – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: חבריי חברי הכנסת, לפני רגעים אחדים סיימנו בוועדת הפנים של הכנסת דיון מיוחד על העיר נצרת.

סעיד אלחרומי: העיר נצרת ידועה כבירת מחוז, והחשיבות שלה היא לא רק בישראל אלא גם בעולם כולו, כעיר הבשורה, בלד אל-בשארה.

סעיד אלחרומי: אבל היה משהו מרגיז בישיבה הזאת: נציג משרד האוצר, ואני לא רוצה לנקוב בשמו כאן, דרך הזום אומר שהיה תקציב שחולק לאילת ולטבריה, ונגמר.

סעיד אלחרומי: תארו לעצמכם, עיר מאוד חשובה, עיר שסובלת מתחילת מגפת הקורונה ממחסור עמוק במשאב הרציני ביותר שלה, התיירות, ונציג משרד האוצר אומר את המשפט האומלל הזה.

סעיד אלחרומי: אני קורא לך, אדוני היושב-ראש, להתערב בנושא, לשים את המשקל שלך.

סעיד אלחרומי: וגם לכל מי ששומע: העיר נצרת חשובה לכולנו – למדינת ישראל, אבל בראש ובראשונה לאנשי המחוז שלה, לאנשי נצרת והסביבה שלה.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת יעקב אשר – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת יוסף טייב, בבקשה.

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ברצוני להפנות את תשומת ליבכם באופן בהול לנושא שאני מקבל בו עשרות פניות בימים האחרונים.

יוסף טייב: לצערי משרד הבריאות אינו מתרגם את הנחיות הקורונה לשפות זרות – אולי לחלקן, אבל ודאי לא לשפה הצרפתית.

יוסף טייב: כידוע לכם, מדינת ישראל הינה מדינת הגירה.

יוסף טייב: המון עולים מצרפת מפירים, לצערי, את ההנחיות בשל חוסר ידע הנובע מאי-הנגשה של אותו מידע הכל-כך חיוני לבריאות הציבור.

יוסף טייב: כמו כן, עולים רבים אינם נכנסים לבידוד בגלל זה, וביניהם מבוגרים.

יוסף טייב: למרות פנייתם של חברי כנסת בעבר למשרד הבריאות, ובעבר הלא-רחוק בפרט, הטיפול בנדון היה תרגום נקודתי בתקופת הגל הראשון על ידי יוזמה פרטית של מתנדבים מהמגזר השלישי.

יוסף טייב: אנחנו נמצאים בתקופת חירום, עם התפשטות מחודשת של הנגיף.

יוסף טייב: אשר על כן, אני מבקש ממשרד הבריאות ומשאר משרדי הממשלה לטפל בנושא בדחיפות, למניעת הדבקה המונית בקרב אזרחי המדינה.

יוסף טייב: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: נדמה לי שעכשיו אפשר בשם המלא, כמו שמכירים אותך לפחות תושבי מודיעין – חברת הכנסת הילה שי וזאן, בבקשה.

הילה שי וזאן: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

הילה שי וזאן: בזמני משבר אנחנו צריכים לגלות יצירתיות, יצירתיות בפתרונות שאנחנו מביאים לאזרחים, לעם שלנו.

הילה שי וזאן: כיום יש למעלה מ-800,000 מובטלים ועובדים בחל"ת, ולצערנו רק מעט יחזרו למעגל העבודה בשנה הקרובה.

הילה שי וזאן: אני רוצה לספר לכם קצת על הכשרות מקצועיות.

הילה שי וזאן: כיום מובטל שלומד בהכשרה מקצועית, מקצצים לו 30% מדמי האבטלה.

הילה שי וזאן: במקום שאנחנו, כריבון, נעודד אותו על כך שהוא כבר יצא ולקח לעצמו קורס להכשרה מקצועית כדי לא לשבת בבית, למעשה אנחנו מורידים לו מדמי האבטלה.

הילה שי וזאן: יש מספר הכשרות קטן שאין בהן קיצוץ, כמו למשל בישול אתני או הפעלת מכונות אריגה.

הילה שי וזאן: כמו שאתם מבינים, הרשימה הזו כבר לא עודכנה הרבה מאוד זמן.

הילה שי וזאן: חלק מהמקצועות ברשימה הזאת הם משנות השמונים.

הילה שי וזאן: לדוגמה, בן אדם שעשה הכשרה של טכנאי מזגנים דרך משרד העבודה והרווחה, כאשר הוא יגיע, למשל, לחברת אלקטרה וירצה להתקבל לעבודה, מנהל כוח האדם יסתכל עליו ויגיד לו: המזגנים האלה כבר לא קיימים, ההכשרה שלך כבר לא רלוונטית.

הילה שי וזאן: לכן אני רוצה להציע שני פתרונות.

הילה שי וזאן: פתרון אחד זה ביטול הקיזוז מדמי האבטלה, ובנושא הזה הגשתי הצעת חוק בעניין ואשמח שחבריי חברי הכנסת יצטרפו; הצעה שנייה זה להתאים, כמובן, את ההכשרות המקצועיות לשוק העבודה העכשווי.

הילה שי וזאן: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת אורלי פורמן, בבקשה.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום, כ"ב בתמוז, התקיימו ברחבי הארץ 14 אזכרות לזכרם של חללי צוק איתן שנפלו במהלך היממה השלישית לכניסה הקרקעית.

אורלי פרומן: היום לפני שש שנים נפלו 15 לוחמים; אחד מהם לא זוכה היום לאזכרה וגם לא זכה לקבר.

אורלי פרומן: באירוע הנגמ"ש בשג'אעיה נחטף סמ"ר אורון שאול.

אורלי פרומן: עד היום אורון לא הושב הביתה; עד היום הדר גולדין לא הושב ארצה; עד היום למשפחותיהם אין אפילו חלקת קבר לעלות אליה.

אורלי פרומן: חשוב לי להזכיר זאת היום כדי שהתאריך הזה לא יהיה בעבור אף אחד מאיתנו עוד יום שחולף אלא זהו יום לציון מחויבותה של ממשלת ישראל לתקן את העוול ולהשיב את הדר גולדין ואת אורון שאול הביתה, לקבר ישראל.

יריב לוין: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, אני משתפת מתוך חוות הדעת של ארגון יש דין, שקובעת שישראל מבצעת את פשע האפרטהייד בגדה.

עאידה תומא סלימאן: "שלילת זכויות האזרח מהפלסטינים היא חלק משלילה של זכותם הקבוצתית להגדרה עצמית ולעצמאות.

עאידה תומא סלימאן: זכות זו היא זכות יסוד העומדת במרכזו של משפט זכויות האדם הבין-לאומי", כמו גם "מהווה עקרון יסוד של היחסים הבין-לאומיים, כפי שעוצבו במחצית השנייה של המאה ה-20".

עאידה תומא סלימאן: במצב דברים זה, מאפיין חוקי זה של משטר הכיבוש הופך, תחת מסגרת החותרת לקבע את השליטה, למעשה בלתי אנושי מסוג 'שלילת זכויות אדם בסיסיות מחברי קבוצה גזעית' או 'רדיפה'".

עאידה תומא סלימאן: חברים, בית נכבד, הבחירה היא בין עתיד של שוויון וחירות לדורות הבאים לבין אפרטהייד.

עאידה תומא סלימאן: האחריות מוטלת עלינו, זה בידיים שלנו, נבחרי ונבחרות הציבור.

עאידה תומא סלימאן: נשים סוף לאפרטהייד ונסיר את הכתם הנורא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להזכיר שבשבוע הזה לפני שנתיים חוקק חוק הלאום.

יריב לוין: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – איננה.

יריב לוין: חבר הכנסת אנדרי קוז'ינוב, בבקשה.

אנדרי קוז'ינוב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אנדרי קוז'ינוב: חברי הכנסת הנכבדים, אנחנו עוד כשעה נדבר על חוק הסיוע הכלכלי הגדול, ואולי מה שאני אגיד זה סוג של קדימון כרגע.

אנדרי קוז'ינוב: בחוק גם מדובר על הארכת דמי אבטלה למובטלים, כאלה שלא יוכלו למצוא עבודה עקב משבר הקורונה, ועל סיוע להמון קבוצות, גדולות כקטנות.

אנדרי קוז'ינוב: החוק כרגע – תזכירי החוק והחוק עצמו – עד כמה שאני מבין, פוסח על קבוצה אחת:

אנדרי קוז'ינוב: עולים חדשים שהגיעו החל מתחילת הקורונה, תחילת המשבר, סל הקליטה שלהם כבר הסתיים או שעומד לפוג בעוד חודש, ולאחר מכן הם יצטרכו להתקיים מהתמיכה של משרד הקליטה, כ-2,400 שקל בממוצע למשפחה.

אנדרי קוז'ינוב: מהכסף הזה אי-אפשר להתקיים.

אנדרי קוז'ינוב: אני קורא גם לממשלה לשקול את הנושא, להאריך את סל הקליטה כמה שניתן – בין חודשיים לחצי שנה – או לחלופין לבטל את תקופת האכשרה של אותם עולים שהגיעו החל מדצמבר, לצורך העניין, או אוקטובר 2019 – לבטל את תקופת האכשרה לזכאות לדמי אבטלה של חצי שנה, כי אין לעולים האלה שום יכולת לצבור את הניסיון של העבודה, וכמובן לזכות לדמי האבטלה.

אנדרי קוז'ינוב: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת קוז'ינוב, אני מציע שתשוחח על הנושא החשוב הזה עם יושב-ראש ועדת העלייה והקליטה חבר הכנסת ביטן.

יריב לוין: אני מניח שהוא מייד יקיים בעניין הזה דיון, כי הנושא הזה בהחלט מחייב התייחסות.

אנדרי קוז'ינוב: אנחנו מתואמים.

יריב לוין: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, אני רוצה לקרוא מחוות הדעת של ארגון יש דין, שקובעת שישראל מבצעת את פשע האפרטהייד בגדה המערבית: ישיבתם ארוכת השנים של אזרחי מדינת ישראל בהתנחלויות המצויות בלב השטח הכבוש הובילה לאפליה ולדיכוי שיטתיים, המעוגנים בחקיקה ובפסיקה ומשפיעים על היבטים רבים בחייהם של התושבים הפלסטינים בגדה.

יוסף ג'בארין: בכך נמנעת מהפלסטינים, בין היתר, הזכות לשוויון בכל מובן, אך בעיקר במובן הבסיסי שלה, "שוויון בפני החוק.

יוסף ג'בארין: אפליה כה ממוסדת ושיטתית, המוחלת על פי מפתח קבוצתי, מהווה גם פגיעה קשה בזכות" הבסיסית לכבוד והזכות הבסיסית לחירות, "ולמעשה חותרת תחת הבסיס הרחב ביותר של רעיון זכויות האדם, האנושיות המשותפת לכל בני האדם".

יוסף ג'בארין: חבריי, הבחירה היא בין עתיד של שוויון וחירות לדורות הבאים לבין אפרטהייד.

יוסף ג'בארין: האחריות מוטלת עלינו, זה בידינו שלנו, נבחרי ונבחרות הציבור.

יוסף ג'בארין: נשים סוף לאפרטהייד ונקדם שלום ושוויון לכולם.

יריב לוין: חברת הכנסת מאי גולן, בבקשה.

מאי גולן: אדוני היושב-ראש, בימים האחרונים אנחנו נחשפים לעוד ועוד סרטונים של בעלי עסקים שפשוט מתמוטטים כשמגיעים אליהם פקחים כדי לתת להם דוחות, כשגם ככה הם נמצאים על הקרשים.

מאי גולן: אתמול נחשפנו לעוד סרטון קשה שכזה בתל אביב – חברים, זה מאוד מפריע.

מאי גולן: מאוד מאוד מפריע, סליחה.

יריב לוין: אני מבקש לשמור על שקט.

יריב לוין: בבקשה.

מאי גולן: תרשה לי להתחיל מהתחלה.

יריב לוין: אין בעיה, אין שום בעיה.

מאי גולן: בימים האחרונים, אדוני היושב-ראש, נחשפנו כולנו באמת לסרטונים לא פשוטים לעיכול, כשאנחנו רואים פקחים שמגיעים לבעלי עסקים שונים ברחבי הארץ, כשבעלי העסקים האלה נמצאים גם ככה במצב כלכלי ונפשי קשה ובלתי אפשרי, ונותנים להם סכומים, דוחות, ובאמת כבר קשה להם להכיל את זה, וזה קשה מנשוא.

מאי גולן: אתמול נחשפנו לעוד סרטון כזה בתל אביב, של בעל עסק שאני חושבת שלולא היו מרגיעים אותו ונותנים לו בקבוק מים הוא גם היה מקבל איזה התקף לב באותו רגע.

מאי גולן: אני יוצאת מפה בקריאה גם לפקחים וגם לראשי הרשויות: אי-אפשר להתייחס ככה לבעלי עסקים צעירים, לאנשים שגם ככה נמצאים בכמעט פשיטת רגל.

מאי גולן: אי-אפשר לקחת כסף ממי שלא מרוויח כסף.

מאי גולן: אני מקבלת עוד אין-ספור פניות מבעלי עסקים בתל אביב שמקבלים היום דוחות על היתרי לילה כשרק עכשיו הם חזרו לעבוד.

מאי גולן: ואני אומרת לראשי הרשויות מכאן:

מאי גולן: אם לא תחזקו את בעלי העסקים שלכם היום, שנמצאים בבעיות אין-ספור, לא יהיו לכם עסקים שיחזקו אחר כך את העיר שצריכה לחזור ולשקוק חיים אחרי שנעבור את הנגיף המקולל הזה ונחזור לנורמליות.

מאי גולן: ואני רוצה במשפט אחרון לסיים.

מאי גולן: יש אפשרות לבוא ולהזהיר, יש אפשרות לבוא ולהרתיע, להגיד: רגע, תמתינו, שבפעם הבאה זה לא יקרה.

מאי גולן: לא לתת בקלות דעת כזו דוח של מאות שקלים.

מאי גולן: אנחנו נמצאים בתקופה קשה מנשוא – כלכלית, בריאותית ונפשית – ואת זה ראשי הרשויות צריכים לזכור באשר הם, בטח ובטח בעיר תל אביב, שמתייחסת לתושבים שלה כאילו אין כאן נגיף קורונה, ואני מקבלת על כך אין-ספור פניות.

מאי גולן: אני פונה מכאן לראש עיריית תל אביב רון חולדאי: תרגיש לא רק את מה שצריך להיכנס לך בתקציב, תרגיש גם מה קורה לתושבים שלך.

מאי גולן: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת מיקי לוי – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת איתן גינזבורג, בבקשה.

איתן גינזבורג: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אי-אפשר לתאר במילים את עברה של מדינת ישראל בלי ציון תפקידן המכריע של תנועות הנוער בהקמת המדינה ובחינוך בני הנוער.

איתן גינזבורג: עבור רבים מאיתנו, מכל קצות הקשת הפוליטית, תנועות הנוער היו בית שני, ועבור רבים אחרים – אפילו כאלה שאיבדו את משפחותיהם בשואה או במלחמות ישראל – תנועת הנוער למעשה הייתה הבית הראשון והעיקרי, בית שממנו הם ינקו ערכים ששימשו אותם במשך החיים, במישור האישי ועוד יותר מכך – במישור הציבורי.

איתן גינזבורג: אני חושב שהתרומה העיקרית של תנועות הנוער לבוגרים שלהן היא בהנחלת תחושת יכולת עצמית ומסוגלות, תחושה עוצמתית וחשובה, שבכוחה לקחת אפילו ילד שאיבד את כל עולמו ולטעת בו תחושה שגם בו אצורים כוח רב, יכולות אין-סוף והרבה נתינה.

איתן גינזבורג: התחושה הבסיסית הזו – וערכים אחרים שתנועות הנוער נטעו בבוגריהן – היא שהובילה להישגים המדהימים של תנועות הנוער ברבות השנים, החל בהובלת המרידות בגטאות, עבור בהקמת יישובים ברחבי הארץ ועד לקיחת חלק פעיל ודומיננטי בחיים הפוליטיים והאזרחיים של מדינת ישראל.

איתן גינזבורג: אי-אפשר לדמיין את מדינת ישראל בלי תנועות הנוער, וטוב שגם בימים קשים אלו של חוסר ודאות ומשבר כלכלי תנועות הנוער לא מוותרות על מדינת ישראל.

איתן גינזבורג: אנחנו מבטיחים לכם, חניכי ומדריכי תנועות הנוער, שלא נשאיר אתכם לבד במערכה הזו ולא נוותר עליכם.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת משה ארבל, בבקשה.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, כבוד השר לשירותי דת, חבריי חברי הכנסת, היום, 14 ביולי, מה שהיה לא יהיה יותר.

משה ארבל: יושב-ראש ועד ראשי האוניברסיטאות, פרופ' רון רובין, נשיא אוניברסיטת חיפה, התפטר מוור"ה.

משה ארבל: ממש זעזוע גדול.

משה ארבל: במכתב שהוא מוציא הוא כותב בחוצפה רבה לשר בישראל, לשר זאב אלקין, "קומיסר ההשכלה הגבוהה", כלשונו, שהחליט על פיטוריה של עובדת זמנית בוועד ראשי האוניברסיטאות.

משה ארבל: מתוך צעד של מחאה ומתוך תחושה של סכנה אמיתית לעתיד ההשכלה הגבוהה בישראל הוא מתפטר מיושב-ראש ור"ה, ותקוותו שבכך הוא "יצית את אש המרד בקרב כל הסגל האקדמי, ציבור הסטודנטים וכל אדם במדינת ישראל – – – ", וכו' וכו'.

משה ארבל: מנותק אחד, איפה היית כשביקשו להקים את הבינתחומי כאוניברסיטה?

משה ארבל: איפה היית כאשר ביקשו להקים בצפת אוניברסיטה לרפואה?

משה ארבל: איפה היית כאשר רצו להקים את אוניברסיטת אריאל?

משה ארבל: באמת באמת חשובה לך ההשכלה הגבוהה?

משה ארבל: ממש לא.

משה ארבל: הדבר היחיד שחשוב לך זו קבוצה אליטיסטית, סגורה, והגיע הזמן, אדוני, שתבין לבד שאף אחד לא יתרגש מהמכתב המחוצף הזה.

משה ארבל: תודה רבה.

יריב לוין: חברת הכנסת היבה יזבק, בבקשה.

היבה יזבק: כבוד היושב-ראש, אני מקריאה קטע מתוך חוות הדעת של ארגון יש דין שקובעת שישראל מבצעת את פשע האפרטהייד בגדה: "הפשע מתבצע משום שהכיבוש הישראלי הוא לא 'סתם' משטר של כיבוש או משטר של שליטה ודיכוי, אלא כזה שמתלווה אליו פרויקט התנחלות גדול ויצירה של קהילת אזרחי הקבוצה הכובשת בשטח הכבוש.

היבה יזבק: הפשע מתבצע משום שהכובש, בנוסף להתנחלותו בשטח הכבוש עמל קשות גם על קיבוע שליטה שלו בנכבשים ועל שימור מעמדם הנחות".

היבה יזבק: חייבים לסיים את האפרטהייד מייד.

היבה יזבק: הבחירה היא בין עתיד של שוויון וחירות לדורות הבאים לבין האפרטהייד.

היבה יזבק: האחריות מוטלת על כולם.

היבה יזבק: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, בבקשה.

אנטאנס שחאדה: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מוסטפא יונס, אני מזכיר לכם, ואיאד אלחלאק, שני צעירים ערבים נרצחו לפני כחודש.

אנטאנס שחאדה: הראשון אזרח במדינת ישראל ונרצח על ידי עובדים בחברת שמירה.

אנטאנס שחאדה: השני – תושב, כי הוא רק תושב ירושלים ולא אזרח לפי החוק, שנהרג על ידי, או מאש משטרה.

אנטאנס שחאדה: המאפיין הדומה בשני המקרים הוא שבשני המקרים עד כה, למרות שעבר כחודש, אנחנו לא יודעים באמת מה קרה חוץ מהתמונות שראינו.

אנטאנס שחאדה: במקרה של מוסטפא – כמעט חיסול, זה חיסול, ביציאה מבית חולים, של בחור צעיר חסר אונים שהיו לו הפרעות נפשיות, שאימא שלו התחננה על החיים שלו וזה לא עזר.

אנטאנס שחאדה: במקרה השני – אין שום ראיות.

אנטאנס שחאדה: אין צילומים במזרח ירושלים בעיר העתיקה, שכמעט כל דבר מצולם שם.

אנטאנס שחאדה: עד כה המשטרה הודיעה למשפחה שאין צילומים.

אנטאנס שחאדה: אבל אני רוצה להתריע, חבריי חברי הכנסת.

אנטאנס שחאדה: אני בטוח שבשני המקרים לא יהיה אף חשוד, לא יוגש אף כתב אישום, כי הניסיון מלמד אותנו שכל פעם שמדובר בנרצח ערבי על ידי כוחות ביטחון – משטרה או צבא, או חברות פרטיות במקרה הזה – התיקים נשארו פתוחים או נסגרו ללא אשמה.

אנטאנס שחאדה: אני רוצה לבקש מהכנסת שבמקרים האלה תעצור ותבקש לעשות צדק, הן עם מוסטפא והן עם איאד אלחלאק; לדרוש את האמת וחשיפת הסרטים ולהגיש כתבי אישום נגד מי שירה ומי שרצח.

אנטאנס שחאדה: כולנו ראינו את זה במקרה של מוסטפא, ואני בטוח שהמשטרה ראתה את זה במקרה של איאד אלחלאק.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, עד כאן נאומים בני דקה להיום.

יריב לוין: מכאן אני מזמין בכבוד את חברנו חבר הכנסת אליהו ברוכי לשאת את נאום הבכורה שלו.

יריב לוין: בבקשה.

אליהו ברוכי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בני משפחה וחברים, את נאום הבכורה שלי מעל בימה זו אני מבקש לפתוח בהתנצלות, התנצלות בפני הכנסת.

אליהו ברוכי: נכנסתי לתפקידי כחבר כנסת לפני כשבועיים ימים.

אליהו ברוכי: לא במסגרת תוצאות ישירות של מערכת הבחירות נבחרתי.

אליהו ברוכי: חברי חבר הכנסת לשעבר וסגן שרת התחבורה בהווה הרב אורי מקלב התפטר מתפקידו כחבר כנסת וסלל את דרכי לכהן כחבר בבית הזה.

אליהו ברוכי: עם כניסתי לתפקיד כנסת ישראל נפרדה לעת עתה מאחד מהמחוקקים הטובים ביותר שהיו בה, שיאן הנוכחות בבית הזה ומחוקק מצטיין פעם אחר פעם.

אליהו ברוכי: הרב מקלב, השארת לי נעליים גדולות, שאני עדיין צריך לאמוד אותן וללמוד כיצד להשתמש בהן.

אליהו ברוכי: לצד התודה לך – – –

יצחק כהן: הוא לא עזב, הוא לא עזב.

אליהו ברוכי: הוא לא עזב.

אליהו ברוכי: כמחוקק.

אורי מקלב: נראה לי שאין נעליים שגדולות עליו, זה מה שאני חושב.

אליהו ברוכי: לצד התודה לך, אני מרגיש חובת התנצלות לבית הזה על עזיבתך הזמנית.

אליהו ברוכי: לפני כ-12 שנה – – –

אורי מקלב: – – – אין לך מה, לא צריך – – –

אליהו ברוכי: ברכה כבר יש לי.

אליהו ברוכי: לפני כ-12 שנה נבחרתי לראשונה לכהן בתפקיד ציבורי, לכהן כיושב-ראש סיעת יהדות התורה בעיר פתח תקווה.

אליהו ברוכי: שנה קודם לכן הוצע לי תפקיד שונה, תפקיד הכי לא פוליטי שיכול להיות: לנהל את סניף עזר מציון בפתח תקווה.

אליהו ברוכי: הייתי אז בחור כבן 32.

אליהו ברוכי: לאחר שעברתי סדרת ראיונות ובדיקות התאמה נקבעה לי פגישה עם יושב-ראש הארגון, הרב חנניה צ'ולק.

אליהו ברוכי: ביני לבין עצמי התחבטתי רבות אם לקחת את התפקיד הזה, וביקשתי לדחות את הפגישה עם הרב חנניה צ'ולק.

אליהו ברוכי: בארגון אומנם הסבירו לי שקיום הפגישה עם הרב צ'ולק אינו מותנה בתשובה חיובית מצידי, אבל הרגשתי שסדר-יומו המדוקדק של הרב צ'ולק היקר חשוב מדי שאבזבז את זמנו על פגישת עבודה שאינה ודאית.

אליהו ברוכי: לאחר לבטים ארוכים החלטתי שאני הולך לשאול דעת תורה ולהתייעץ עם מורי ורבי באותם ימים, הרב יעקב אדלשטיין, זכר צדיק לברכה.

אליהו ברוכי: הרב אדלשטיין, רבה של רמת השרון במשך קרוב ל-70 שנה, היה סולם מוצב ארצה שראשו מגיע השמיימה: ראשו בתורה ותפילה, אבל רגליו נטועות עמוק ארצה, עם היהודי הפשוט הפונה אליו בשאלות קטנות וגדולות.

אליהו ברוכי: אני לא מספר על התייעצות עם מורי ורבי כדי להשלים עוד פרט בסיפור חיי, אני מספר על תובנת חיי: כשהגעתי להתייעץ עם הרב אדלשטיין הבנתי מה זה דעת תורה.

אליהו ברוכי: למתבונן מן הצד התייעצות עם תלמידי חכמים נראית, חלילה, כמו משהו פרימיטיבי, כמעשה של חוסר דעת המעיד על אי-יכולת חשיבה עצמאית.

אליהו ברוכי: ההפך הגמור הוא הנכון.

אליהו ברוכי: מי שנחשף פעם לחוויה זאת, יותר נכון מי שטעם וזכה להתייעץ באמת עם אנשים שמעשיהם מרובים מחוכמתם יודע שאין חוויה אינטלקטואלית גדולה מזו.

אליהו ברוכי: לפעמים די בשאלת בירור אחת שמבקש הרב לברר בשיחה כדי שהשואל יבין שגם צדדי הספק הם בכלל לא מה שהוא חשב בהתחלה.

אליהו ברוכי: כל העוסק בתורה לשמה, אומר רבי מאיר במסכת אבות, נהנים ממנו עצה ותושייה.

אליהו ברוכי: עצה מתלמידי חכמים איננה כניעה, עצה ממי שעוסק בתורה לשמה איננה כפייה; זאת הנאה, ועל ההנאה הזאת חשוב לי לספר.

אליהו ברוכי: ההנאה הזאת היא למעשה המצע הנצחי של מפלגת יהדות התורה, שבה אני גאה להיות חבר.

אליהו ברוכי: הרב אדלשטיין, שהיה אז קרוב לגיל 80, שמע את לבטיי ובענווה גדולה סירב להכריע, ושלח אותי להתייעץ עם מרן הרב שטיינמן, זכר צדיק לברכה.

אליהו ברוכי: בן 91 היה אז הרב שטיינמן.

אליהו ברוכי: נכנסתי לביתו הצנוע בבני ברק.

אליהו ברוכי: מרן נשען על הסטנדר בביתו, שמע את ששמע, חשב מעט, והשיב לי בשלוש מילים: אתה לא חייב.

אליהו ברוכי: מילותיו הספורות הספיקו לי כדי לחשב את צעדיי מחדש.

אליהו ברוכי: לא נפגשתי עם הרב צ'ולק, ומסיבותיי סירבתי להצעה המרגשת להיות חלק מהמפעל המדהים עזר מציון.

אליהו ברוכי: כעבור שנה שוב הלכתי לביתו של הרב אדלשטיין, הפעם ההצעה הייתה להתמודד ברשימת יהדות התורה בפתח תקווה.

אליהו ברוכי: הסוף ידוע.

אליהו ברוכי: ההחלטה הייתה להיענות בחיוב להצעה, וכעבור למעלה מעשור בזירה המוניציפלית הגעתי לכנסת ישראל.

אליהו ברוכי: אבל אני לא מדבר על הסוף, אני מדבר על כל הלומד תורה לשמה נהנים ממנו עצה ותושייה.

אליהו ברוכי: באותם ימים אשתו של הרב אדלשטיין שכבה בבית חולים כשהיא על ערש דוויי.

אליהו ברוכי: כדי לפגוש את הרב נסעתי לבית החולים תל השומר בניסיון למצוא זמן פנוי אצלו למצוקותיי.

אליהו ברוכי: אני יודע, להעסיק אדם מבוגר בדילמות אישיות וזוטות ביחס להתמודדותו האישית זה נשמע חוסר התחשבות, אבל כשלפניך ניצב סולם מוצב ארצה שראשו מגיע השמיימה הסטנדרטים והנורמות מקבלים כללים אחרים.

אליהו ברוכי: הרב קיבל אותי בחום ואהבה, שמע על ההצעה, ביקש לבדוק בעצמו במה זה כרוך, והאם זה הדבר הנכון עבורי ועבור הציבור שאותו אני נבחר לשרת.

אליהו ברוכי: לאחר שבדק הוא קרא לי לביתו שנית, הצטרפתי אליו לשיחה תוך כדי הליכה ברחובות רמת השרון, ונדמה היה שהדילמות שלי הן הדבר היחיד שמעסיק אותו.

אליהו ברוכי: "החסיד", אומר רבנו בחיי בספרו חובת הלבבות, "צהלתו בפניו ודאגתו בליבו".

אליהו ברוכי: הרב אדלשטיין היה נראה כאילו אינו מבלה לילות כימים בבית חולים, כאילו אין עוד מאות ואלפי פניות; הרב נמצא איתי.

אליהו ברוכי: זאת הייתה ההרגשה של כל מי שחווה את החוויה הזאת בעצמו.

אליהו ברוכי: אחרי שהרב בירר וליטש עימי את מכלול השיקולים, וכמובן ביקש לוודא היטב מה דעתה של רעייתי בנושא, בירכני בחום לרגל בחירתי לתפקיד.

אליהו ברוכי: נכנסתי לכנסת בתקופה סוערת במיוחד.

אליהו ברוכי: אין אדם בעולם שלא מתמודד באיזשהו מעגל עם משבר הקורונה שאנו נמצאים בעיצומו.

אליהו ברוכי: כיוון שכך, אין דבר שאמור לאחד את האנושות יותר מאשר ההתמודדות המשותפת הזאת.

אליהו ברוכי: הרצון לחיות הוא המכנה המשותף הגדול ביותר לכולנו.

אליהו ברוכי: ניתן לנו, כחברה, פוטנציאל אדיר לערבות הדדית, לסולידריות חברתית.

אליהו ברוכי: אבל לצערנו, כגודל הפוטנציאל כך גודל הסכנה והאכזבה: הקורונה הפכה מגורם מאחד לגורם מפלג.

אליהו ברוכי: הפניות והתלונות הרבות שהתקבלו בלשכתי בימיי הספורים בכנסת מצד אחיי וחבריי בחברה החרדית מעידות על שבר אמון חסר תקדים בין הציבור לרשויות אכיפת החוק.

אליהו ברוכי: אם בימים כתיקונם האמון הזה הוא חיוני, הרי שבתקופה הזאת מדובר בפיקוח נפש.

אליהו ברוכי: אם האזרח הקטן ירגיש שהאכיפה נועדה כדי לחפש אותו ולא כדי לשמור עליו, הנזק עולה על כל תועלת.

אליהו ברוכי: הציבור החרדי מוכן לשלם את מחיר ההגבלות.

אליהו ברוכי: כחבר בוועדת הקורונה אני מכיר היטב את המגבלות, ואני אומר לכם שציבור ענק המקפיד שלוש פעמים ביום על תפילה במניין ובוחר לציית להוראות ולהדיר את רגליו מבתי הכנסת למשך חודש ימים זהו ציבור ממושמע, המבין היטב שאנו נמצאים במלחמה על קדושת החיים.

אליהו ברוכי: אני לא מדבר על מקרה קיצון של זלזול בהנחיות – קיצונים תמיד היו ותמיד יהיו – אני מדבר על הציבור שמבין היטב שהתורה והמצוות ניתנו לנו בשביל "וחי בהם", ולא, חלילה, בשביל שנמות בהן.

אליהו ברוכי: אבל בשבועיים האחרונים קרה משהו, קורה משהו, האווירה בחברה החרדית היא לא אווירה של מלחמה משותפת על קדושת החיים אלא של מלחמה על כבודו האבוד של המגזר.

אליהו ברוכי: הציבור, שחשב שהוא שותף למלחמה, מרגיש לפתע נרדף, מושפל, מרגיש שמחפשים אותו.

אליהו ברוכי: בתוך הסערה הציבורית הזאת נכנסתי לתפקידי בכנסת, ובכאב רב אני אומר:

אליהו ברוכי: כל עוד המילה "אכיפה" לא תשדר במהירות מסר של דאגה לשלום הציבור, ההגבלות החשובות שעליהן אנו חתומים יהיו חסרות ערך בעיני ציבור.

אליהו ברוכי: חוסר אמון במקרה הזה הוא גזרת מוות.

אליהו ברוכי: מגוון יוזמות ונושאים חשובים חשבתי לקדם בתפקידי, אבל המלחמה על קדושת החיים טרפה את כל הקלפים.

אליהו ברוכי: בסופו של יום, המלחמה, בעזרת השם, תיגמר.

אליהו ברוכי: ייקח כמה שייקח, הקורונה, בעזרת השם, לא תישאר פה כתושבת קבע – החברה שלנו כן.

אליהו ברוכי: העיר ביתר תישאר מרחק נסיעה מהמועצה המקומית אפרת, בני ברק תישאר במרחק הליכה מרמת גן, ואנחנו חברי הכנסת נצטרך לפעול לחזרה בריאה ושפויה, לבעלי העסקים ולמרקם החברתי.

אליהו ברוכי: גם ביום שאחרי המלחמה נצטרך להבין שאנו מכאן ממשיכים יחד את המערכה על קדושת החיים.

אליהו ברוכי: עם כניסתי לתפקיד ברצוני להודות לחבריי בסיעת דגל התורה.

אליהו ברוכי: הרבה למדתי מרבותיי, ומחבריי – יותר מרבותיי; קל וחומר כשחבריי משמשים עבורי מודל ודוגמה.

אליהו ברוכי: יושב-ראש דגל התורה, חבר הכנסת הרב משה גפני, הייתי ילד מתחת לגיל בר-מצווה כשנכנסת, כשנשלחת לכהן כחבר כנסת בבית הזה; תודה רבה על כך שאתה מעמיד לימיני את ניסיונך העשיר בחקיקה ובעשייה הציבורית.

אליהו ברוכי: בזכותך כניסתי לתפקיד קלה בהרבה מכניסתך לפה לפני כשלושה עשורים.

אליהו ברוכי: תודה מיוחדת לחבריי על הפרגון והליווי לכל אורך הדרך.

אליהו ברוכי: כולם, ללא יוצא מן הכלל, בעלי ניסיון עשיר וותיק ממני הן בזירה המוניציפלית והן בזירה הארצית.

אליהו ברוכי: אני מכיר היטב את הטעות הנפוצה שלפיה החברים ביהדות התורה הם כולם אותו דבר.

אליהו ברוכי: אני יודע עד כמה זה מופרך.

אליהו ברוכי: כל אחד בדרכו ובסגנונו המיוחד משמש עבורי סמל ודוגמה לעשייה הציבורית.

אליהו ברוכי: חברי חבר הכנסת הרב יעקב אשר – יעקב אשר בלשוננו – ראש עיריית בני ברק לשעבר ובעל עבר חקיקתי עשיר, תודה על התמיכה והעזרה.

אליהו ברוכי: חברי חבר הכנסת הרב יצחק פינדרוס, ראש עיריית ביתר עילית לשעבר, סגן ראש עיריית ירושלים עד לא מזמן, תודה על הפרגון ועל שיתוף הפעולה.

אליהו ברוכי: בספר תהילים כתוב: "לעשות רצונך אלוקיי חפצתי ותורתך בתוך מעיי".

אליהו ברוכי: גופו של אדם רגיל, מסביר רבי שניאור זלמן מלאדי, בעל ספר התניא, ניזון ממאכל גשמי.

אליהו ברוכי: הלחם הגשמי זן את הגוף, "כשמכניסו בתוכו" – "ונהפך שם להיות דם ובשר כבשרו".

אליהו ברוכי: זה הסטנדרט, כך כולנו מתקיימים.

אליהו ברוכי: אבל תלמידי חכמים, הלומדים ומתייגעים בתורה לשמה, מזינים את גופם ונפשם ברכיבים אחרים.

אליהו ברוכי: "בידיעת התורה והשגתה בנפש האדם", כותב בעל התניא, "שלומדה היטב בעיון שכלו עד שנתפסת בשכלו ומתאחדת עימו – – – נעשה מזון לנפש וחיים בקרבה מחיי החיים אין סוף, ברוך הוא – – –".

אליהו ברוכי: אני חושב שהמילים האלו מסבירות הכול.

אליהו ברוכי: הן מסבירות מה מביא חברי כנסת נמרצים וחכמים, מלאים וידע וניסיון, לשטוח שאלות הרות גורל בפני זקנים הספונים בביתם.

אליהו ברוכי: המילים האלו מסבירות היטב את הזכות הגדולה שיש לנו בדורנו לראות את גדולי התורה שמנהיגים אותנו לאורך ימים ושנים מאריכים ימים על ממלכתם, הרבה הרבה מעל לדרך הטבע.

אליהו ברוכי: גופם ניזון ממשהו אחר, "תורתך בתוך מעיי".

אליהו ברוכי: רגע לפני שאסיים בתודה ובתפילה לבורא עולם ברצוני להודות לעקרת הבית של ביתי, רעייתי רותי המסורה, בראש ובראשונה על המסירות לגידול בנינו ובנותינו ועל תמיכתה ועמידתה לצידי בכל תפקיד בחיי, ואפילו בפוליטיקה.

אליהו ברוכי: תודה לך, רותי.

אליהו ברוכי: תודה להוריי היקרים, שגידלו במסירות אותי ואת אחיי ואחיותיי.

אליהו ברוכי: מפאת השמירה על בריאותם בימים אלו אני משגר את תודתי מרחוק.

אליהו ברוכי: אסיים בהודיה למי שהכול שלו וממנו, עד הנה עזרונו רחמיך וחסדיך.

אליהו ברוכי: הודיה ובצידה בקשה: אנא, אל תיטשנו, אלוקינו, לנצח.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה, ובהצלחה לחבר כנסת אליהו ברוכי.

אורלי פרומן: בהצלחה.

אלי אבידר: – – – בהצלחה – – –

יריב לוין: דברי ברכה – נפלה בחלקך ובחלקנו הזכות – מפי, אני חושב, הוותיק או ודאי אחד מוותיקי הבית שלנו, חבר הכנסת משה גפני, בכבוד.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת הרב ברוכי, רעייתך שנמצאת כאן, שתחיה, בנותיך ומשפחתך.

משה גפני: אגב, הנאום שלך היה נאום יוצא מן הכלל, ואני לא הרגשתי שמדובר על חבר כנסת חדש – ותיק ורגיל, עם הבעיות האקטואליות שאנחנו כולנו חווים אותן.

משה ארבל: הוא יודע גם לעבוד, לא רק לדבר.

משה גפני: כן, כן, תכף נדבר על לעבוד, אבל קודם כול נדבר על מה שראינו עכשיו, שמענו עכשיו.

משה גפני: אגב, הייתה קצת פשלה בעניין הזה שאמרת שאתה נכנס לנעליו הגדולות של אורי מקלב.

משה גפני: אתה, לנעליים גדולות?

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אליהו ברוכי הוא מטובי בנינו שנמצאים בדגל התורה – שנמצאים ביהדות התורה, אבל בדגל התורה.

משה גפני: שנים רבות שהאיש עבר מאבקים קשים, הצלחות גדולות, ניסיונות לא פשוטים בעיר פתח תקווה, שהיא עיר ואם בישראל.

משה גפני: יש שם ציבור שהרב ברוכי ייצג אותו עד לאחרונה, בטרם עזב את העירייה, ובאמת היו שם דברים שלא כל אחד היה עומד בהם.

משה גפני: לא כל אחד היה עומד בניסיונות.

משה גפני: פעמים רבות אתה גם מקבל ביקורת כשאתה נמצא במאבק, אתה מקבל ביקורת מהבית פנימה, אנחנו כולנו מכירים את זה, אנחנו יודעים.

משה גפני: והוא עמד בזה בגבורה, בכבוד.

משה גפני: הוא אמר את זה במהלך נאומו: הכול נעשה על פי דעת תורה.

משה גפני: הכול נעשה באופן כזה שכל דבר הוא שאל.

משה גפני: אצלנו זה יסוד מוסד בנושא של הקמת תנועה, מפלגה, שנמצאת במאבקים ציבוריים קשים.

משה גפני: ועכשיו הוא בא לכנסת.

משה גפני: אנחנו מאוד שמחים על העניין הזה.

משה גפני: להערכתי ברבות הימים ירגישו את זה כולם, מכל המפלגות, גם כאלה שחלוקים עליו בהשקפת העולם.

משה גפני: הוא איש נעים הליכות, הוא איש עם מידות טובות, הוא איש שהיכולות שלו – הכישרון שלו הוא כזה שאנחנו כולנו, אדוני יושב-ראש הכנסת, נתברך בזה.

משה גפני: אני לא רוצה להאריך בדברים.

משה גפני: אליהו ברוכי בא מהעם, מה שמוגדר "אנשים פשוטים".

משה גפני: הוא לא בא מבית של חברי כנסת, הוא בא מהעם.

משה גפני: ואנחנו קראנו בפרשת השבוע – דיברתי עם העוזר שלי על המציאות שבה אנחנו מעבירים הנהגה; בפרשת השבוע קראנו שמשה רבנו מעביר את ההנהגה ליהושע, ליהושע בן-נון.

משה גפני: הקדוש ברוך הוא אומר לו: את ההנהגה תיתן ליהושע בן-נון.

משה גפני: בגמרא, במסכת בבא בתרא, כתוב: "נוצר תאנה יאכל פריה".

משה גפני: "פני משה כפני חמה", ככה אומרת הגמרא, ו"פני יהושע כפני לבנה".

משה גפני: זקני הדור היו אומרים "אוי לה לאותה בושה, אוי לה לאותה כלימה".

משה גפני: ונשאלת השאלה, מה הבושה?

משה גפני: מה הכלימה?

משה גפני: יש סיפור – ובזה אני רוצה לסיים.

משה גפני: הסיפור מדבר על עיירה שהיו בה אנשים עניים.

משה גפני: והגיע לשם גביר גדול, עשיר גדול, והוא אמר להם: מי שיצטרף אליי יעשה כסף, ייסע איתי לעסקים.

משה גפני: וכולם אמרו: טוב לנו ככה; עניים, אבל טוב לנו.

משה גפני: עד שאחד קם ואמר: אני נוסע איתך.

משה גפני: הוא נסע איתו, והוא חזר עשיר.

משה גפני: וכולם שם התביישו, האנשים שראו אותו חוזר עשיר.

משה גפני: למה התביישו ממנו?

משה גפני: אמרו: צריך להתבייש מהאיש העשיר ההוא; אמרו: לא, אנחנו מתביישים מהאיש הזה.

משה גפני: למה אנו מתביישים מהאיש הזה?

משה גפני: מכיוון שהוא היה אחד מאיתנו, הוא היה עני כמונו, והיה לו אומץ, והוא הלך ונסע עם העשיר הזה, ונהיה עשיר.

משה גפני: ממנו אנחנו מתביישים.

משה גפני: העשיר ההוא – לא חוכמה, הוא בא מבית עשיר והכול.

משה גפני: הגמרא אומרת שזקני הדור היו אומרים: אוי לאותה בושה, אוי לאותה כלימה.

משה גפני: המנהיג היה משה רבנו.

משה גפני: יהושע היה מנקה שם, היה אחד מהאנשים ולא היה מעבר לעניין הזה.

משה גפני: אבל כשהגיע הזמן של ההנהגה, הוא לקח את ההנהגה, הוא קיבל את ההנהגה.

משה גפני: ואמרו זקני הדור "אוי לה לאותה בושה, אוי לה לאותה כלימה".

משה גפני: משה רבנו היה אור מעצמו, "כפני חמה" – לחמה יש אור שלה.

משה גפני: יהושע "כפני לבנה", הוא מקבל את האור מהשמש, הוא מקבל את האור מהחמה.

משה גפני: אמרו זקני הדור: אוי לה לאותה בושה, הרי כל אחד מאיתנו היה יכול להיות מנהיג.

משה גפני: למה דווקא יהושע?

משה גפני: הוא – היה לו את האומץ, הוא – הייתה לו ההנהגה, הוא הלך עם משה רבנו, הוא שאל אותו, הוא עשה את כל מה שצריך לעשות.

משה גפני: הם לא יתביישו בעניין הזה, אבל כשהרב ברוכי יחזור לפתח תקטוה, הביתה, אז כל החבר'ה שם יסתכלו עליו: איך אתה זכית להיות בהנהגה הזאת, איך אתה זכית?

משה גפני: הרי כל אחד מאיתנו היה יכול להיות; הוא היה כמונו, הוא אחד מהחבר'ה.

משה גפני: אתם תראו את זה במהלך הכהונה שלו, והיא תהיה, בעזרת השם, כהונה ארוכה מאוד.

משה גפני: אתם תראו איך הוא אחד מהאנשים – הוא חי את העם, הוא מכיר את הדברים, הוא מתמודד עם הבעיות האלה.

משה גפני: פתח תקווה מפרגנת לך, אליהו.

משה גפני: פתח תקווה גאה בך, אבל גם אנחנו גאים בך, אנחנו בכל הארץ.

משה גפני: השם שלך נישא לשם ולתהילה.

משה גפני: מה לעשות, אתה זכית.

משה גפני: יש לך הרבה זכויות שבעטיין נהיית מנהיג, מנהיג בסדר גודל ארצי, מנהיג בסדר גודל של גדולי התורה, של גדולי התורה.

משה גפני: ובעזרת השם, אני מברך אותך, ואני מברך את רעייתך ואני מברך את משפחתך, בבריאות טובה – שזו ברכה שהיום כולם זקוקים לה – ואתה באמת לקחת בדיון בסיעה את ועדת הקורונה, שהיא ועדה מאוד חשובה היום, יש לה משמעות רבה.

משה גפני: אני לא יודע מה החלטתם בסוף עם הבריכות, אבל – – –

ינון אזולאי: בינתיים הם עושים כושר.

משה גפני: זו ועדה חשובה, מלבד הוועדות הנוספות שיש לך.

משה גפני: אנחנו מברכים אותך כולנו.

משה גפני: אם אני יכול לברך בשם יהדות התורה, בשם החברים שנמצאים כאן, בעזרת השם שתאריך ימים על ממלכתך, תהיה לך נחת מהמשפחה, מהילדים.

משה גפני: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת משה גפני.

יריב לוין: אנחנו עוברים להודעה למזכירת הכנסת.

יריב לוין: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת החלטת ועדת האתיקה בעניין הגשת הצהרות הון בתחילת הכנסת העשרים-ושלוש.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1340).

יריב לוין: ]

יריב לוין: << הצח >> הצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), התש"ף

יריב לוין: –2020 << הצח >> [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1341).

יריב לוין: ]

יריב לוין: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 2), שתידון בדיון משולב ביחד עם הצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), התש"ף–2020.

יריב לוין: יציג את הצעות החוק סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

יריב לוין: הצעות החוק הן כמובן לקריאה הראשונה.

יריב לוין: סגן השר כהן, בטרם תתחיל אני רוצה להזמין לכאן, הייתי אומר בזינוק נחשוני של ממש, את חבר הכנסת אליהו ברוכי.

יריב לוין: הינה, אך סיים לנאום את נאום הבכורה ועכשיו הוא בכובעו כסגן יושב-ראש הכנסת.

יריב לוין: אני מזמין אותו לבוא ולנהל את הישיבה.

יריב לוין: בבקשה.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, ברכות, עכשיו נודע לי שאת הרב ברוכי אני מכיר הרבה שנים, אותו ואת משפחתו.

יצחק כהן: דודו זה הרב אריה סולומון מאשקלון, מכיר?

יצחק כהן: המשפחה ענפה וברוך השם אנחנו בקשרים עמוקים.

יצחק כהן: אני מאחל לך הצלחה, הרב ברוכי.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

יצחק כהן: מוריי ורבותיי, חבריי חברי הכנסת, אני לא יודע מה אתם מרגישים, אני מרגיש רגעים היסטוריים.

יצחק כהן: אני מניח פה את התוכנית של שר האוצר שאושרה בממשלת ישראל, של ראש הממשלה, הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 2), והצעת חוק נוספת – אנחנו נעשה דיון משולב: התוכנית הכלכלית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), התש"ף–2020.

יצחק כהן: אנחנו נמצאים בעיצומה של מלחמה קשה מאוד.

יצחק כהן: לצערי עדיין לא הפנימו שאנחנו נמצאים באחד הרגעים הקשים – אנחנו נמצאים בימי בין המצרים אבל אחד הרגעים הקשים שמדינת ישראל חווה.

יצחק כהן: חסרה לי הסולידריות, חסרה לי האחדות.

יצחק כהן: אנחנו באמת זקוקים לה מאוד.

יצחק כהן: מוריי ורבותיי, העולם, וישראל כחלק ממנו, נמצא כעת בעיצומה של פנדמיה כתוצאה מהתפרצות והתפשטות נגיף הקורונה החדש.

יצחק כהן: נכון להיום אין באוכלוסיית ישראל חסינות נגד המחלה, אין חיסון, לצערי, שבאמצעותו ניתן לצמצם את התפשטותה, ואין טיפול יעיל למחלה.

יצחק כהן: מאז תחילת התפרצות נגיף הקורונה, ולצורך צמצום ההדבקה והתפשטות הנגיף, הוטלו הגבלות שונות על פתיחת מקומות עבודה ועל התייצבות עובדים במקומות עבודתם, על פעילותם של מקומות הפתוחים לציבור, מסחר ועסקי בילוי ופנאי, וכן על מקומות ועסקים שבהם מתרחשת התקהלות משמעותית – כמו בתי כנסת, בתי מדרש – ומתקיים לגביהם חשש לבריאות הציבור.

יצחק כהן: המגבלות האמורות שונו בהתאם להתפשטות המחלה והובילו לעלייה עצומה, עצומה, במספר דורשי העבודה, הבלתי-מועסקים והנעדרים זמנית מעבודתם, לפגיעה במשק, שצפויה להתבטא בצמיחה שלילית של כ-6% ביחס לשנת 2019, ולהשלכות פיסקליות משמעותיות מאוד נוספות.

יצחק כהן: בכדי לסייע למשק להתמודד עם המשבר שנוצר בשל התפשטות נגיף הקורונה יצאו שר האוצר והממשלה בתוכנית כלכלית נרחבת להתמודדות עם המשבר בארבעה רבדים מרכזיים: מענה מיידי למשרדי ממשלה, רשת ביטחון סוציאלית, המשכיות עסקית והאצת המשק.

יצחק כהן: על רקע כל האמור, ובהמשך לתוכנית הכלכלית שנקבעה לחודשים הקודמים, גובשה תוכנית כלכלית נוספת לצורך סיוע ממשלתי למשק, על מנת לאפשר לו להתמודד עם המשבר הכלכלי העמוק שבו הוא מצוי עקב ההתמודדות עם נגיף הקורונה ולהקנות לו ודאות לטווח הבינוני, עד לחודש יוני 2021.

יצחק כהן: טיוטת החוק כוללת את הצעדים השונים שנכללים בתוכנית הכלכלית הנוספת, ובכלל זה: 1.

יצחק כהן: זכאות לדמי אבטלה – הענקת מענה סוציאלי לעובדים שהוצאו לחופשה ללא תשלום או שפוטרו בתקופה זו באמצעות הארכת הזכאות לדמי אבטלה לכל הזכאים עד לחודש יוני 2021; 2.

יצחק כהן: מענק הסתגלות לבני 67 ומעלה – הענקת מענה סוציאלי לקבוצת אוכלוסייה זו שנפלטה משוק העבודה באופן פתאומי באמצעות המשך קבלת מענקי הסתגלות עד לתום שנת 2020; 3.

יצחק כהן: סיוע לעצמאים – מתן מענק של עד 15,000 ש"ח אחת לחודשיים לעצמאים אשר נפגעו כתוצאה מההתמודדות עם משבר הקורונה, כרשת ביטחון סוציאלית אישית, בנוסף לסיוע שניתן לעסק, עד חודש יוני 2021; 4.

יצחק כהן: סיוע לעסקים – הארכת מנגנון החזר הוצאות קבועות לעסקים אשר נפגעו ב-40% ומעלה, תוך הגדלת המענק המרבי ל-500,000 ש"ח – מענק שיגדל ל-500,000 ש"ח – לפעימה, והוספת זכאות לעסקים בעלי מחזור של עד 100 מיליון ש"ח שיעמדו בתנאים שנקבעו, עד לחודש יוני 2021; אדוני היושב-ראש, 5.

יצחק כהן: הארכת האפשרות לחיילים משוחררים להשתמש בכספי הפיקדון האישי שלהם לכל מטרה, תוך הגדלת הסכומים שבהם יוכלו לעשות שימוש; 6.

יצחק כהן: מתן אפשרות למי שצברו כספים בקרנות השתלמות למשוך אותם גם לפני שחלפה התקופה הנדרשת מיום הפקדתם לראשונה, מבלי שיחול עליהם מיסוי עודף, ככל שלא יעלו על סכום של 10,500 ש"ח, על מנת לאפשר להם מיצוי של מקורותיהם הכלכליים; 7.

יצחק כהן: הגדלת ההוצאה התקציבית – הגדלת ההוצאה הממשלתית בשנים 2020 ו-2021 כדי לממן את הצעדים המוצעים לעיל, שנועדו לתת מענה למשק ולאפשר לו לצלוח את ההתמודדות עם משבר הקורונה, כאשר הגידול לא יהיה חלק מחישוב מגבלת ההוצאה לשנים הבאות, מעת שמדובר בהוצאות שצפויות להיות חד-פעמיות.

יצחק כהן: בהתאם לחוק-יסוד: משק המדינה, בשנה שבה לא נתקבל חוק התקציב לפני תחילתה של שנת הכספים, כל עוד לא נתקבל חוק התקציב, תהא הממשלה רשאית להוציא כל חודש סכום השווה לחלק ה-12 מהתקציב השנתי הקודם בתוספת הצמדה למדד המחירים לצרכן.

יצחק כהן: מכיוון שחוק-היסוד מגביל את האפשרות להוציא כספים, יש צורך לתקן את החוק, כפי שנעשה פעמיים בתקופה האחרונה, על מנת שניתן יהיה להגדיל את ההוצאה הממשלתית לטובת התמודדות עם משבר הקורונה, וזאת על בסיס הסכומים הנדרשים לביצוע התוכנית הכלכלית שהצגתי כאן לפניכם.

יצחק כהן: בתיקון המוצע נקבע כי הגדלת ההוצאה תשמש אך ורק לשם מימון ההתמודדות עם המשבר והצעדים שיש לבצע באופן מיידי ודחוף לשם כך.

יצחק כהן: התיקון כולל הגדלה של ההוצאה הממשלתית לטובת הקורונה ב-25 מיליארד ש"ח נוספים.

יצחק כהן: עודד פורר – –

עודד פורר: אני בדיוק – – –

יצחק כהן: – – קורא את החוק, מעיין בו לעומק.

עודד פורר: מאוד מוטרד.

יצחק כהן: אבקש מכם, חבריי חברי הכנסת, לחוש את גודל השעה, לאשר את הצעות החוק בקריאה ראשונה ולהעביר אותן לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק כהן: יש עוד נקודה אחת, שמוביל אותה יושב-ראש תנועת ש"ס שר הפנים הרב אריה דרעי, לתת מענה סוציאלי גם למחוסרי יכולת לשם שמירה על רשת – – –

משה אבוטבול: ביטחון תזונתי.

יצחק כהן: רשת ביטחון תזונתי.

יצחק כהן: כרגע זה נמצא בדיונים, ואני מאוד מקווה ששר הפנים יצליח להביא את זה לידי גמר וגם את זה נציג לפניכם.

יצחק כהן: תודה רבה, חבריי חברי הכנסת.

יצחק כהן: אנחנו פספסנו.

יצחק כהן: למעשה הדיון הזה אמור היה להיות אתמול, כך שאנחנו בפיגור של 24 שעות.

יצחק כהן: אני רק מבקש מכם לזרז את הדיונים בנושא, גם במליאה וגם בוועדת הכספים, ולהביא אותו לפה לקריאה שנייה ושלישית, שנוכל לצאת לדרך.

יצחק כהן: תודה רבה.

יצחק כהן: בשם ה' נעשה ונצליח ונתבשר בשורות טובות.

יצחק כהן: כפי שאמרתי, תקופה לא פשוטה אבל עת צרה היא ליעקב וממנה ייוושע.

יצחק כהן: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה לאדוני סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

אליהו ברוכי: נעבור לרשימת הדוברים.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה, לרשותך שלוש דקות.

אליהו ברוכי: אחריו – חבר הכנסת מתן כהנא.

משה אבוטבול: אדוני היושב בראש, ראשית, ברכות ומזל טוב על תפקידך החדש וגם על נאום הבכורה המוצלח והמבריק.

משה אבוטבול: יישר כוח.

משה אבוטבול: תמשיך להצליח.

משה אבוטבול: מוריי ורבותיי חברי הכנסת נכבדים, חז"ל אמרו על ישראל, "אף על פי שחטא, ישראל הוא".

משה אבוטבול: כלומר, גם יהודי שעשה עבירה כזו או אחרת, בכל מצב שהוא הוא נקרא עם ישראל וצריכים גם כן להגן עליו, על הזכויות שלו, עד כמה שאפשר.

משה אבוטבול: אני רוצה לדבר דווקא על נושא האסירים בישראל, זאת גם בגלל שבהמשך יהיה דיון מאוד מקיף בנושא האמצעים הטכנולוגיים.

משה אבוטבול: שלשום ביקרתי בכלא קציעות יחד עם יושבת-ראש הוועדה למאבק בקורונה הגב' שאשא ביטון.

משה אבוטבול: היינו שם יחד, ראינו את המצב של האסירים בישראל.

משה אבוטבול: בלי ספק, זאת נקודה מאוד כואבת.

משה אבוטבול: במשך שנים הייתי בבתי כלא, לא בתור אסיר אלא בתור חזן, בתור פעיל ציבורי שמגיע שמה לדרוש ולתת שיעורים והרצאות.

משה אבוטבול: התנאים שם באמת לא קלים.

משה אבוטבול: אני מבין שהם עדיין נמצאים בענישה, אבל אחרי הכול יש גם את הצד האנושי שלנו, של העם היהודי, שצריך להתחשב.

משה אבוטבול: כפי שציינתי, חז"ל אומרים: "אף על פי שחטא – ישראל הוא".

משה אבוטבול: יש דברים שאי-אפשר למנוע, כמו אותם דברים שהבאתי לכאן כשאילתה לשר התקשורת בעבר בנושא כרטיסי החיוב של אסירים.

משה אבוטבול: הזמן בכרטיס הוא מאוד מועט אבל המחיר שלו מאוד גבוה מול כל מיני תוכניות בעולם התקשורת.

משה אבוטבול: חייבים לבוא לקראתם.

משה אבוטבול: השר הסביר לי בזמנו שיש מכרז ושהוא ינסה לפתוח את המכרז אבל לא ראינו התקדמות בנושא הזה.

משה אבוטבול: אני מרבה לשוחח בטלפון עם אסירים שמתקשרים אליי.

משה אבוטבול: אני מאוד שמח לשוחח איתם ולשמוע את המצוקות שלהם.

משה אבוטבול: אחת המצוקות שהם דיברו איתי עליהן – ואני מעלה את זה גם כאן וחשוב שידעו מהנושא הזה חברינו בכנסת – המיזוג בחדרים.

משה אבוטבול: יש חדרים שיש בהם שבעה, שמונה אסירים עם שני מאווררים.

משה אבוטבול: זה פשוט בושה וחרפה, אסור שדבר כזה יקרה.

משה אבוטבול: למרות שהם מרצים עונש צריכים להיות גם אנושיים.

משה אבוטבול: לא היינו עושים את זה לבעלי חיים.

משה אבוטבול: אני זוכר שבאחד הדיונים ניסו להביא לכאן איך מובילים את בעלי החיים.

משה אבוטבול: יש כאן הרבה אנשים שיש להם דאגה לזכויות הבהמה, לזכויות החיות – תנו לחיות לחיות – אז אני חושב שנדרש מינימום לתת לאנשים, למרות עברם הפלילי שעל כך הם מרצים את העונש, והיום מזגן זה בכלל לא תנאים.

משה אבוטבול: הדבר האחרון שאני רוצה לומר זה מילה טובה לשירות בתי הסוהר וגם למפקד העומד בראשם, הלוא הוא אשר וקנין, על עבודה מצוינת במניעת חדירת הנגיף לשערי בתי הכלא.

משה אבוטבול: לאסירים המשתחררים אני רוצה לאחל תמיד: שלום ולא להתראות.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חבר הכנסת משה אבוטבול.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מתן כהנא, בבקשה.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת סונדוס סאלח נמצאת פה?

אליהו ברוכי: בבקשה.

אליהו ברוכי: אחריה יעלה ויבוא חבר הכנסת מתן כהנא.

מתן כהנא: – – –

אליהו ברוכי: הוא עולה, סליחה.

אליהו ברוכי: בבקשה, חבר הכנסת מתן כהנא, לרשותך שלוש דקות.

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, ברכות חמות לרגל תפקידך החדש גם כיושב-ראש פה וגם כחבר כנסת.

מתן כהנא: אני פונה לשר האוצר וליושב-ראש ההסתדרות, ואני רוצה לדבר על העובדות הסוציאליות.

מתן כהנא: אדוני שר האוצר, האם אתה יודע שיש 1,000 תקנים פנויים של עובדות סוציאליות?

מתן כהנא: בשיא האבטלה יש 1,000 תקנים שאף אחד או אחת לא רוצה לבוא לאייש אותם.

מתן כהנא: האם, אדוני שר האוצר, אתה מבין את המשמעות של 1,000 תקנים פנויים?

מתן כהנא: האם אתה מבין שזה גורם לזה שעובדת סוציאלית לפעמים אחראית על 400 מקרים?

מתן כהנא: זה אומר שאם היא מבקרת 16 מקרים ביום היא מגיעה פעם בחודש לכל אחת מהמשפחות הקשות והמקרים הקשים האלה.

מתן כהנא: האם אדוני שר האוצר יודע ש-85% מהעובדים והעובדות הסוציאליות חווים אלימות במהלך עבודתם?

מתן כהנא: אדוני שר האוצר, היום ביקרו בלשכתי שתי עובדות סוציאליות.

מתן כהנא: אחת מהן היא אושרית כוכבא, עובדת סוציאלית קהילתית בירושלים עם ותק של עשר שנים.

מתן כהנא: אני מחזיק פה את טבלת דירוג השכר של העובדים הסוציאליים.

מתן כהנא: אדוני שר האוצר, האם אתה יודע שלפי הטבלה הזאת אושרית גם בעוד 40 שנה לא תגיע לשכר מינימום?

מתן כהנא: עובדת סוציאלית קהילתית לא תגיע גם אחרי 40 שנות ותק לשכר מינימום.

מתן כהנא: יחד איתה ביקרה בלשכתי גם מיכל חזן, שהיא ראש צוות.

מתן כהנא: היא כבר 18 שנה במקצוע.

מתן כהנא: האם אדוני יושב-ראש ההסתדרות יודע שלפי הטבלה הזאת רק בעוד שמונה שנים – אחרי 26 שנות עבודה – מיכל תגיע לשכר מינימום?

מתן כהנא: יושב-ראש ההסתדרות, למה אתה מונע מהעובדים והעובדות הסוציאליות את קרן השביתה?

מתן כהנא: אחר כך אל תספרו לנו שאתם בעד החלשים.

מתן כהנא: תתביישו לכם.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מתן כהנא, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת סונדוס סאלח, בבקשה.

אליהו ברוכי: לרשותך שלוש דקות.

סונדוס סאלח: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אמרו חכמים שרק חכם לא נכנס למקום שפיקח יכול לצאת ממנו.

סונדוס סאלח: ראש הממשלה נתניהו, שהזמין את כל מנהיגי העולם ללמוד ממנו ולהסתכל איך הוא יצא ממשבר – הוא נכשל בפעם הראשונה והשנייה, ועכשיו הוא מתכונן לעוד ניסוי אחד גדול.

סונדוס סאלח: כבוד ראש הממשלה, אנחנו לא עכברי מעבדה, אנחנו בני אדם, ואין מקום כאן לניסוי וטעייה.

סונדוס סאלח: כאחת שהתרוצצה פעמים רבות בין מעבדות לביולוגיה ובין ניסויים אני אומרת לך: כדי להצליח בניסוי כלשהו צריך לשמר גורמים קבועים וצריך לדאוג לשינוי רק של משתנה אחד – ובהקשר שלך ושל הקורונה זה למנוע את ההתקהלות.

סונדוס סאלח: כדי להיכנס לעוד ניסוי אחד גדול ולהכניס את האנשים לעוד סגר אחד גדול צריך להבטיח להם מייד רשת ביטחון כלכלית, חברתית ובריאותית.

סונדוס סאלח: הנתונים זועקים לשמיים.

סונדוס סאלח: אנשים מחוץ לבית הזה במצוקה כלכלית אחת גדולה.

סונדוס סאלח: רק טמטום יכול לעשות אותה שיטה, לחזור עליה שוב ולצפות לתוצאות אחרות ושונות מהפעם הראשונה.

סונדוס סאלח: אתה מכין קרקע לפשיעה, לשוק השחור, לרצח, למלחמה אזרחית, וזה קרוב, אם לא נפעל מיידית להגן על אנשים ולספק רשת ביטחון חברתית וכלכלית.

סונדוס סאלח: לפני שנכנסנו למליאה היינו בוועדת הפנים בדיון על נצרת.

סונדוס סאלח: הגיע ראש עיריית נצרת עלי סלאם.

סונדוס סאלח: הוא זועק ומציג את הבעיה, המשבר הגדול שנוצר בעיר נצרת בעקבות משבר הקורונה.

סונדוס סאלח: ואנחנו עומדים בפני משבר נוסף – אפליה בתקצוב ובתעדוף, למי לתת יותר תקציב מכל יישוב אחר.

סונדוס סאלח: לטבריה, לאילת ולצפת ניתנו תקציבים, לנצרת – לא.

סונדוס סאלח: נחשו מה המכנה המשותף בין טבריה, אילת וצפת ולא קיים בנצרת?

סונדוס סאלח: נצרת היא עיר ערבית והשאר הן לא ערים ערביות.

סונדוס סאלח: אם אנחנו לא נציל ונשקיע מייד בנצרת, שהיא עיר כל כך חשובה ומרכזית בחברה הערבית, אנחנו נמצא שם כר לפשיעה, לרצח ולבעיות בשוק האפור.

סונדוס סאלח: לפני זה היינו בוועדת הכלכלה שדנה על התחבורה הציבורית.

סונדוס סאלח: מי שמציע לנהגים לקבל כסף מזומן ביד מהקשישים מסכן את החיים גם של הנהגים, גם של הנוסעים וגם של הקשישים.

סונדוס סאלח: מי שרוצה לתת נדבות לקשישים ומי שבאמת רוצה לסייע להם, שייתן להם לעלות לתחבורה הציבורית בלי לגבות מהם כסף.

סונדוס סאלח: נהגים מפוטרים, נהגים הוצאו לחל"ת ופוטרו לא כדין – –

אליהו ברוכי: חברת הכנסת סונדוס סאלח, נא לסיים.

סונדוס סאלח: – – והם הגיעו לפת לחם בלי אוכל בבית.

סונדוס סאלח: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה לחברת הכנסת סונדוס סאלח.

אליהו ברוכי: יעלה ויבוא חבר הכנסת אליהו חסיד – הוא לא נמצא.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה, לרשותך שלוש דקות.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת וחברות הכנסת, אני רוצה לפנות לציבור הרחב ולבקש לאחד את המאבקים הכלכליים מול הממשלה.

איימן עודה: מזה שלושה חודשים אנחנו עדים וגם שותפים לכל מיני הפגנות, אם זה של עובדות סוציאליות או אנשי התרבות או עצמאים או רשויות מקומיות או תיירות, כמעט כל תחום ותחום.

איימן עודה: הכוח שלנו הוא אם נצליח לאחד את המאבקים למאבק של לא פחות ממיליון אזרחים שמפגינים יחד מול הממשלה הזו.

איימן עודה: הפגנה כזו, רק היא עשויה לשנות את המצב הנוכחי.

איימן עודה: אנחנו גם יכולים ללמוד מהמחאה החברתית של שנת 2011.

איימן עודה: מחאה כל כך חשובה אבל שלא הניבה פירות, ואנחנו צריכים לשאול את עצמנו למה.

איימן עודה: אני חושב שמכמה סיבות: אחת, זו הייתה מחאה שלא קשרה בין הדברים – בין המדיני-פוליטי לבין החברתי-כלכלי.

איימן עודה: היא אמרה: תנו לנו לדבר בצורה מאוד קונקרטית.

איימן עודה: וזו טעות.

איימן עודה: הרי בתקציב המדינה יש משהו כמו 400 מיליארד שקלים, והשאלה היא לאיפה הכסף מועבר, מאיזה למקום לאיזה מקום.

איימן עודה: במקום שחצי מהתקציב יועבר למה שנקרא ביטחון, הוא אמור לעבור לשכבות המוחלשות.

איימן עודה: לכן צריך לקשור בין הדברים.

איימן עודה: הבעיה השנייה הייתה שהמחאה הייתה די חד-לאומית, כמעט רק יהודית.

איימן עודה: אנחנו השתתפנו.

איימן עודה: אני אישית השתתפתי, ואפילו ישנתי בשדרות רוטשילד בתוך מאהל, אבל זו הייתה מחאה די חד-לאומית.

איימן עודה: הבעיה השלישית, היא הייתה מחאה די של מעמד הביניים, אפילו אפשר לומר של מעמד הביניים האשכנזי, ובגדול בתל אביב רבתי – למרות שגם בעיירות פיתוח השתתפו, אבל זה לא היה די ברור ודי בשותפות של כולם יחד.

איימן עודה: הבעיה הרביעית של המחאה החברתית הייתה שלא היו בה יעדים ברורים.

איימן עודה: זה מזכיר לי כל מיני מאבקים.

איימן עודה: אפשר לדבר, למשל, על המאבק בוואדי סאליב, על הפנתרים השחורים, ובעולם – למשל על 1848, המאבק של העמים באירופה.

איימן עודה: אם אין יעד ברור, זה עלול להיכשל.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת איימן עודה, נא לסיים.

איימן עודה: לכן אני מפה קורא לכל המפגינים – אם זה עצמאים, אם זה תיירות, אם זה תרבות, אם זה רשויות מקומיות – לאחד את המאבקים ולהגיע למילון מפגינים ביחד.

איימן עודה: רק כך אפשר לשנות את סדר העדיפויות.

איימן עודה: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת איימן עודה, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת היבה יזבק, בבקשה.

אליהו ברוכי: לרשותך שלוש דקות.

אליהו ברוכי: בבקשה.

היבה יזבק: כבוד היושב-ראש, אני כן בעד מענקים לעצמאים וכן בעד מענקים לעסקים קטנים, אבל אי-אפשר לעבור על החוק הזה ולא להתייחס לפגמים ולהסתייגויות שיש לנו על החוק הזה, שממשיך להתעלם מהמצוקה של הצעירים בין גיל 18 לגיל 20, ואי-אפשר להתייחס לחוק הזה בלי להסתכל על העוול שנעשה לעיר נצרת ולאי-הקצאה – שום תקציבים ושום משאבים לעיר כה גדולה, עיר שמושתתת בעיקר על תיירות.

היבה יזבק: אני מגיעה לכאן אחרי ישיבה לא פשוטה בוועדת הפנים, שיזמתי אחרי המצוקה, וראינו את המצוקה המתמשכת של העיר נצרת ושל התושבים של העיר נצרת ושל התיירות בעיר נצרת ושל העסקים בעיר נצרת; ישיבה שהשתתפו בה עוד הרבה חברים מהרשימה המשותפת וגם ראש עיריית נצרת עלי סלאם, אבל לצערנו לא ראינו עוד חברי כנסת שמגיעים לוועדה כזו, שעוסקת בעיר נצרת ובקידום המשאבים והסיוע הכלכלי לעיר נצרת.

היבה יזבק: זה כאילו רק העניין של הרשימה המשותפת ושל הח"כים הערבים.

היבה יזבק: ברור לנו שנעשה עוול היסטורי כלפי העיר נצרת.

היבה יזבק: שנים על שנים חסכו לגבי העיר נצרת במשאבים ובתקציבים, וגם עכשיו, בצל משבר הקורונה, אנחנו רואים שמעבירים ומקצים תקציבים לעיר טבריה ולעיר אילת, ובמקביל מה מקבלת נצרת?

היבה יזבק: אפס.

היבה יזבק: אפס תקציבים מקבלת נצרת.

היבה יזבק: עיר תיירותית, העיר הערבית הכי גדולה במדינה, העיר שיש לה מעמד גם דתי, גם תיירותי וגם תרבותי מקבלת אפס תקציבים לאור משבר הקורונה.

היבה יזבק: אנחנו מדברים על עיר שנשענת בעיקר – כ-50% מהכנסות העיר נשענות על תיירות, גם תיירות חוץ, גם תיירות פנים.

היבה יזבק: אנחנו יודעים טוב מאוד שכל ענף התיירות קרס, ובעקבותיו גם האנשים שעוסקים בתחום ובענף הזה קורסים.

היבה יזבק: יש זעקה של כלל תושבי נצרת.

היבה יזבק: אנחנו מנסים לשים את זה על סדר-היום, ואני אומרת במפורש שזה בושה שמפקירים את העיר נצרת.

היבה יזבק: זה בושה.

היבה יזבק: תודה.

אליהו ברוכי: תודה לחברת הכנסת היבה יזבק.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, בבקשה.

אליהו ברוכי: לרשותך שלוש דקות.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה.

אנטאנס שחאדה: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברים יקרים, משברים כלכליים שינו סדרי עולם.

אנטאנס שחאדה: משברים כלכליים שהתרחשו לאורך ההיסטוריה, לפחות במאה העוברת, ב-100 השנים שעברו, היוו תשתית לשינוי מהותי ביחסי הכוח, בעיצוב היחסים הבין-לאומיים ובעיצוב משטר פנימי של מדינות, במיוחד משברים שהיו בחוץ, או בזירה הכלכלית הבין-לאומית.

אנטאנס שחאדה: כך היה במשבר בשנות העשרים, אחר כך במשבר בשנות השלושים, והשיא היה במלחמת העולם השנייה, וסדר עולמי כלכלי חדש התהווה לאחר השברים.

אנטאנס שחאדה: גם בשנות השבעים, דרך אגב, משבר הנפט שינה המון בזירה הכלכלית העולמית והפנים-מדינתית.

אנטאנס שחאדה: בישראל עד כה משברים כלכליים לא שינו סדרי עולם או היוו תשתית לשינוי פוליטי מהותי, כי הממשלה – המשטר – הצליחה למצוא פתרונות, בזירה הבין-לאומית בעיקר.

אנטאנס שחאדה: במשבר הנוכחי, חברים יקרים, אין ברירה ואין תשובה לממשלת ישראל.

אנטאנס שחאדה: הממשלה – שרי הממשלה – אינה יודעת מה לעשות, כפי שאנחנו רואים ונתקלים יום-יום בוועדות בהחלטות הפזיזות, בהחלטות הזמניות, שמשתנות כל יום.

אנטאנס שחאדה: אין לה באמת ראייה ותפיסה מה לעשות.

אנטאנס שחאדה: אין כיוון אמיתי להתמודד עם ההשלכות ארוכות הטווח של המשבר – שאנחנו בראשיתו, אנחנו בתחילת המשבר הכלכלי.

אנטאנס שחאדה: אם מישהו חושב שהאבטלה היום היא השיא, הוא טועה.

אנטאנס שחאדה: אם מישהו חושב שהמשבר בעסקים שאנחנו עדים לו היום – הוא טועה.

אנטאנס שחאדה: אנחנו בתחילתו של משבר כלכלי עמוק, שתוצאותיו יהיו סגירת העסקים, במיוחד הקטנים שסובלים מבעיות תזרים ומבעיות איתנות פיננסית, המשך באבטלה הגואה, המשך בבעיית החזר הלוואות ומשכנתאות, ויכול להיות שבנקים יושפעו מזה.

אנטאנס שחאדה: במציאות הזאת, כמו תמיד, החלשים ישלמו יותר – המוחלשים, בעצם, לא החלשים.

אנטאנס שחאדה: המוחלשים, שאין להם את הכלים, אין להם את הכוח, אין להם את המנגנון ואין להם את הניסיון והידע איך לצאת מהמשבר הזה ישלמו ראשונים, וישלמו בצורה חזקה וכואבת ביותר.

אנטאנס שחאדה: ולצערי האוכלוסייה שאני מייצג, האוכלוסייה הערבית, היא האוכלוסייה המוחלשת, נטולת כל מנגנונים או כל מנופי השפעה כלכלית, נטולת הון עצמי, נטולת אמצעים; כי לא נשארו לנו קרקעות, ולא התאפשר לנו להקים חברות, לא התאפשר לנו להקים בנקים, לא התאפשר לנו להקים חברות ביטוח, חברות פיננסיות שיתופיות.

אנטאנס שחאדה: אין לנו קשרים עם בנקים בין-לאומיים, אין לנו אפשרות לגייס הון.

אנטאנס שחאדה: רוב המועסקים מועסקים בכלכלה הישראלית, ורק שליש מהנשים הערביות מועסקות בכוח העבודה.

אנטאנס שחאדה: אנחנו מתחילים את המשבר בצורה נחותה, מתחילים את המשבר במצב קשה ביותר.

אנטאנס שחאדה: אין לנו אפשרות להתמודד עם החזקים, שיש להם קשרים, שיש להם אמצעים ויש להם יכולת לעצב את המדיניות הכלכלית.

אנטאנס שחאדה: לכן, חבר'ה, אנחנו חייבים לדאוג לאוכלוסייה הזאת.

אנטאנס שחאדה: חייבים לייצג את הכאב שלה.

אנטאנס שחאדה: חייבים לייצג הן את נצרת, הן את אום אל-פחם, הן את הנגב, המשולש, השפלה.

אנטאנס שחאדה: כל הכפרים והיישובים הערביים סובלים מבעיות כלכליות.

אנטאנס שחאדה: סובלים – – –

קריאה: – – –

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אנטאנס, בבקשה.

אנטאנס שחאדה: תודה שהאופוזיציה עכשיו דואגת מאוד לזמן.

אנטאנס שחאדה: אנחנו נדאג לאוכלוסייה החלשה והמוחלשת, ונהיה לה פה ונחפש אמצעים להגן עליה.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אלי אבידר, בבקשה.

אליהו ברוכי: אחריו יעלה ויבוא חבר הכנסת עופר כסיף.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בשבוע שעבר הובא חוק ההסדרים לדיון בממשלה, ובמסגרתו כלל נתניהו מהלך אנטי-סביבתי חמור מאין כמוהו, שבעבר הוא ניסה לקדם אבל נבלם: חוק ההסדרים במתכונתו הנוכחית מחסל לחלוטין את חוק אוויר נקי, שחוקק בשנת 2008 במטרה לצמצם את זיהום האוויר במדינת ישראל.

אלי אבידר: אני יכול לעבור על כל הסעיפים אבל אתמקד בשכיות החמדה, בקרם דה לה קרם של סעיפי האבסורד בחוק הזה.

אלי אבידר: החוק הזה הופך את היוצרות.

אלי אבידר: הוא קובע שמפעלים מזהמים לא יחויבו לבחור את הטכנולוגיה הטובה ביותר על פי דרישות המשרד, כפי שמתקיים כיום; הם אלה שיבחרו את הטכנולוגיות, והמשרד להגנת הסביבה רק יאשר.

אלי אבידר: בדיוק הפוך מלשון החוק משנת 2008.

אלי אבידר: חברותיי חברי הכנסת, חוק ההסדרים מניח הנחת יסוד שבעל מפעל מפוקח אינו בן אנוש אלא מלאך שנשלח אלינו משמיים.

אלי אבידר: הוא באופן ודאי יבחר טכנולוגיה שהיא הטובה ביותר, גם אם היא יקרה יותר מהטכנולוגיות האחרות.

אלי אבידר: מדהים, אבל לא מפתיע.

אלי אבידר: ממשלת נתניהו, שעושה כל שביכולתה לעקר את הכנסת הזאת מסמכויותיה, רוצה כעת לעקר את המשרד להגנת הסביבה ואת הפקידות שלו – מלעשות את עבודתם.

אלי אבידר: אבסורד נוסף הוא שכל מפעל מזהם שלא יהיה שבע רצון מההחלטה של פקיד ממונה יפנה ישירות למנכ"ל.

אלי אבידר: כלומר, איפה תמצאו פקיד ממונה זוטר שירצה להסתבך בפנייה מעל הראש שלו למנכ"ל, כשבלשון החוק כבר כלול האיום נגדו?

אלי אבידר: ואני רוצה לומר כאן בקול ברור – האיש שעומד מאחורי החוק הזה הוא לא אחר מאשר בנימין נתניהו.

אלי אבידר: בישיבת השרים שהתקיימה ביום חמישי האחרון, ברחו – אין מילה אחרת, ברחו – השרה גילה גמליאל ושר המשפטים אבי ניסנקורן מהאחריות שלהם לטובת הציבור, ויחד איתם, כמובן, כל שרי כחול לבן.

אלי אבידר: וזה אפילו חרוז.

אלי אבידר: כל מי שהסביבה ובריאות הציבור חשובים לו חייב כעת לקום מהכורסה, להניח את המקלדת ולהצטרף למחאה הכללית.

אלי אבידר: זה לא משנה אם אתם ימין ושמאל, הבריאות שלכם ושל המשפחות שלכם חשובה יותר מהאינטרסים הנסתרים של נתניהו.

אלי אבידר: עכשיו למחאה, לגשרים, לכיכרות, לצמתים, כי נתניהו ינצח כשאנחנו נרים ידיים, ואנחנו לא נרים ידיים עד שהוא יתפטר.

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אלי אבידר, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה.

אליהו ברוכי: לרשותך שלוש דקות.

אליהו ברוכי: בבקשה.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, קודם כול ברכותיי.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

עופר כסיף: בהצלחה.

עופר כסיף: חברי הכנסת, ענבל טויזר, כתבת N12, פרסמה היום מכתב של מישהי בשם יסמין, שזה שם בדוי.

עופר כסיף: היא בעלת עסק למוצרי אומנות והיא גם שורדת סמים וזנות.

עופר כסיף: ההכנסות של יסמין נפגעו קשות מאז התפרצות הנגיף, והיא שלחה מכתב לשרי האוצר והרווחה.

עופר כסיף: אני מצטט מהמכתב שלה כך: "בבקשה תעזרו לי לעזור לעצמי ולעסק שלי.

עופר כסיף: אני לא רוצה לחזור לאיפה שהייתי, אך אני לא משלה את עצמי ויודעת שברגע של לחץ וחוסר יכולת לשרוד יותר אני עלולה להגיע לשם, כי זה הדבר היחידי שאני יודעת".

עופר כסיף: מי שאשם בהידרדרות הזאת של אותה אישה, ששרדה תופת ועומדת עכשיו על הרגליים – מי שאשם בכך זה לא נגיף הקורונה; מי שאשם בכך זאת הממשלה, כי לממשלה יש אחריות, לנגיפים אין.

עופר כסיף: קריסה של אנשים, האנשים המוחלשים ביותר, של עסקים קטנים, של עצמאים ובמיוחד של שכירים קשי יום – הקריסה שלהם היא תוצאה בלתי נמנעת לא רק של סגר או של מגבלות בריאותיות; היא תוצאה של ממשלה ושל מדיניות שכבר ארבעה חודשים מפקירה את הציבור, לא משחררת כסף חיוני.

עופר כסיף: הקורונה לא באה עכשיו בהפתעה, היא כאן כבר מחודש מרץ, עוד מעט יום הולדת חמישה חודשים.

עופר כסיף: כשאנחנו מתייחסים, במירכאות, ל"תוכנית הכלכלית", שראויה לשם "קלקלית", בקו"ף, לא בכ"ף – התוכנית הזאת של נתניהו ודומיו היא רעה, היא תוכנית שפוגעת בציבור הנזקק ביותר.

עופר כסיף: אני רוצה, מפאת קוצר הזמן, להתייחס לנושא גם בהקשר הזה של העובדות הסוציאליות, משום ש-89% מהעובדים הסוציאליים הן עובדות.

עופר כסיף: ואני רוצה לתת כאן עוד דוגמה.

עופר כסיף: בכתבה של הדר גלעד, שפורסמה בידיעות אחרונות לפני יום-יומיים, מסופר המקרה הבא: אברה קאסה, בן 50, הוא אב לחמישה מנתניה.

עופר כסיף: אברה מספר שהבן הקטן מהמשפחה הוצא מהבית לפני חמש שנים, כשהיה בן שלוש וחצי.

עופר כסיף: הוא הוצא בשל העובדה שאימו הייתה במצב נפשי קשה בעקבות משבר במשפחה.

עופר כסיף: מחר הייתה אמורה להתכנס ועדה שתקבע אם האם כשירה שוב לטפל בילד.

עופר כסיף: בשל השביתה הוועדה נדחתה למועד לא ידוע.

עופר כסיף: המשפחה הזאת מחכה חמש שנים לילד שלה, והילד שמגיע מדי סוף-שבוע לבקר מחכה ומשתוקק גם הוא לשוב לידיים של אימו.

עופר כסיף: כעת אין עובדות סוציאליות – –

אליהו ברוכי: חבר הכנסת, שים לב לשעון, בבקשה.

עופר כסיף: תודה.

עופר כסיף: אם תרשה לי עוד, ממש לא ארוך.

עופר כסיף: – – אין טיפול בהוצאת ילדים כדי לשמור עליהם ואין טיפול בהשבה של ילדים להורים שלהם כאשר הם מוכנים לקבל אותם.

עופר כסיף: אברה אומר שהוא ואשתו אמנם מאוכזבים אבל תומכים במאבק של העובדות הסוציאליות.

עופר כסיף: הוא אומר שהעובד הסוציאלי של המשפחה עושה עבודת קודש ושבלעדיו המשבר במשפחה היה נמשך.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת עופר כסיף, שים לב.

עופר כסיף: באמת משפט אחרון, ברשותך.

עופר כסיף: הוא אומר על העובד הסוציאלי שלהם: "אף אחד לא היה בצד שלנו.

עופר כסיף: הוא בן אדם מדהים ולטובת המשפחה".

עופר כסיף: את הכספים הממשלה מעבירה לטייקונים ולא לאלה שבאמת זקוקים להם.

עופר כסיף: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת חמד עמאר יעלה ויבוא.

אליהו ברוכי: לרשותך שלוש דקות.

אליהו ברוכי: השעון עוד לא עובד.

חמד עמאר: אני רוצה קודם לאחל לך בהצלחה, אחרי זה תתחיל להפעיל את השעון.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

חמד עמאר: למה אתה ממהר?

חמד עמאר: קודם כול, אני רוצה לאחל לך בהצלחה בתפקידך כסגן יושב-ראש הכנסת.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

חמד עמאר: תוסיף לנו הרבה בנשיאות.

אליהו ברוכי: בעזרת השם.

אליהו ברוכי: תודה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, למען הגילוי הנאות, קודם כול אני רוצה להגיד: אני בעצמי רוצה לדבר על תנועות הנוער וארגוני הנוער היום, אבל אני גם ייסדתי תנועת נוער לפני קרוב ל-20 שנה, שהיא היום התנועה הרביעית בגודלה בארץ.

חמד עמאר: רק הנוער העובד והלומד, הצופים העבריים ובני עקיבא לפניה מבחינת גודל.

חמד עמאר: לפני חמש-שש שנים ייסדתי את ארגון הצופים הדרוזים, בני מערוף.

חמד עמאר: אבל אני היום לא נושא בשום תפקיד, לא בארגון הנוער ולא בתנועת הנוער, לכן אני מרשה לעצמי לדבר על תנועות הנוער וארגוני הנוער.

חמד עמאר: אני לא רוצה לדבר על הפעילות הערכית-החינוכית החשובה שעושות תנועות הנוער, אני רוצה לדבר על מה שקורה עכשיו באמת – עצירת כל פעילות תנועות הנוער וארגוני הנוער, פעילות הקיץ.

חמד עמאר: זה אומר שבמקום שהחניכים יהיו בסניפים, יהיו בפעילות מסודרת, הם נמצאים בפארקים היום, נמצאים בכבישים.

חמד עמאר: אין השגחה, אין מי שיגיד להם: תשימו מסכה, בואו נעביר פעילות, בואו נפעיל אותם בצורה כזאת ואחרת.

חמד עמאר: זה – 1.

חמד עמאר: אני אמרתי כל הזמן: ממשלת השלוף; זה באמת ממשלת השלוף.

חמד עמאר: 2.

חמד עמאר: אין קורסי מד"צים – קורסי מדריכים.

חמד עמאר: הרי המדריכים שהיו סיימו בית ספר, חלקם הולך להתגייס לצבא, חלקם ממשיך בלימודים, אז יהיה מחסור אדיר במדריכים בשנה הבאה.

חמד עמאר: בהתחלה אמרו שיש אפשרות לעשות קורסי מדריכים בתוך הסניפים, בקבוצות של 20 – אפילו את זה ביטלו – עם מרחק של 2 מטר בין חניך לחניך, עם פעילות בחוץ.

חמד עמאר: החלטה בשלוף; אמרו: גם את זה אנחנו לא מאשרים.

חמד עמאר: לכן אני פונה לשר – אני לא יודע לאיזה שר לפנות, שר החינוך או השר להשכלה הגבוהה, כי הם בעצמם עדיין לא יודעים מי צריך להוציא ולטפל בתנועות הנוער.

חמד עמאר: אז אני פונה לשר הממונה על תנועות הנוער: לפעול מול משרד הבריאות להחזיר את פעילות הנוער בקיץ.

חמד עמאר: אני רוצה להתייחס גם לנקודה של העברה ממשרד למשרד.

חמד עמאר: חבריי חברי הכנסת, העבירו את תנועות הנוער וארגוני הנוער ממשרד החינוך למשרד חדש.

חמד עמאר: אמורים להעביר את התקציב של 2019 לכל תנועה ולכל ארגון, לפי תקציב של 2019.

חמד עמאר: לא; לקחו את תקציב 2019, העבירו חלק ממנו – קיצצו אותו ב-30% – העבירו אותו, והחליטו שלא מעבירים יותר מ-40% לתנועות ולארגונים.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת, שים לב.

חמד עמאר: זה אומר קריסה כללית של ארגוני הנוער ותנועות הנוער.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

חמד עמאר: גם כאן אני פונה לשר הממונה: תדאג, תפעל.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

חמד עמאר: זה פרויקט לאומי, תנועות הנוער וארגוני הנוער.

חמד עמאר: נמצאים בתוכם היום מעל 700,000, רק בתנועות הנוער יש יותר מחצי מיליון.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת, תודה.

חמד עמאר: אל תיתנו לחצי מיליון חניכים להסתובב בקיץ בפארקים במקום שיסתובבו בסניפים.

חמד עמאר: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: יעלה ויבוא חבר הכנסת ישראל אייכלר – לא נמצא.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת ווליד טאהא, בבקשה.

אליהו ברוכי: בבקשה, לרשותך שלוש דקות.

וליד טאהא: כבוד היושב-ראש, אני מאחל לך הצלחה.

וליד טאהא: בדיוק נפלת לכנסת ובדיוק ישבת על כיסא היו"ר, אז בהצלחה שיהיה לך.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

וליד טאהא: אנחנו נמצאים בעיצומו של גל שני של קורונה, והנתונים של ההדבקה ברחבי הארץ הם מאוד מאוד מדאיגים והם לא פוסחים על אוכלוסייה x או y או z.

וליד טאהא: דווקא בתקופה הזאת, שהחברה בכלל והחברה הערבית בפרט עוברת תקופה מאוד קשה, בשל אובדן מקומות עבודה אצל אנשים רבים מהגל הראשון של הקורונה – דווקא בתקופה הקשה הזאת במערך האכיפה ממשרד האוצר מצאו להם זמן לרדוף את האנשים, להסתובב ביישובים, לחלק קנסות בסכומי עתק על שימוש חריג של מבנים ומחסנים, והם עושים את זה בהרבה מאוד מקומות, בצפון, במרכז או במקומות אחרים.

וליד טאהא: אז כל הזמן צעקנו שאנחנו מבקשים פגישה על תכנון.

וליד טאהא: ביקשנו שהמשרדים ישתפו פעולה עם הרשויות כדי לתכנן את כל המקומות שאנשים בונים בהם על האדמה הפרטית שלהם, כאילו ללא רישיון בנייה – בגלל שהאזור אינו נמצא בתוך התוכנית.

וליד טאהא: אבל עד עכשיו כל הגורמים הרלוונטיים שמים מקלות, אינם משתפים פעולה עם ראשי הרשויות ועם גורמי התכנון המקומיים.

וליד טאהא: לא משתפים איתם פעולה, ואז אנחנו נמצאים בתוך תהליך שבו אנשים נאלצים לבנות, כי לא מכניסים את האדמה שלהם לתכנון, ואז באים אנשי מערך האכיפה לרדוף אותם ולחלק להם סכומי עתק.

וליד טאהא: וזה מביא אותי עוד פעם למסקנה שכנראה מישהו בממשלת ישראל – ואני אומר את זה שנית: כנראה מישהו בממשלת ישראל החליט להביא לעימות אלים עם החברה הערבית.

וליד טאהא: ואני אומר את זה שוב ושוב:

וליד טאהא: אם אנחנו לא מתעוררים בזמן, לא תהיה ברירה אלא להביא לעימות אלים, ואנחנו, אף אחד מאיתנו לא רוצה את זה.

וליד טאהא: שיפסיקו כבר עם מסע הרדיפה, עם המסע הזה של ההרס, כי מי שהורסים לו את הבית שלו – הורסים לו את החיים שלו, ואיש אינו יכול להתקיים כשהרסו לו את החיים שלו.

וליד טאהא: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חבר הכנסת ווליד טאהא.

אליהו ברוכי: יעלה ויבוא חבר הכנסת אוריאל בוסו, בבקשה.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, קודם כול ברכות על הנאום המדהים ועל התפקיד החדש.

אוריאל בוסו: הצלחתך היא הצלחתנו.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אוריאל בוסו: אדוני השר, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, מונחת היום כאן לפני החברים בכנסת תוכנית כלכלית, תוכנית חשובה, ללא שום ספק, שבעידן הקורונה אין ספק שהיא ערך מציל חיים.

אוריאל בוסו: אנשים הגיעו לפת לחם.

אוריאל בוסו: יש כאן תוכנית שנותנת רשת ביטחון לשכירים, רשת ביטחון לעסקים, רשת ביטחון לעצמאים.

אוריאל בוסו: אבל חסרה כאן עדיין רשת ביטחון שקוראים לה "קרן הערבות", רשת ביטחון תזונתי.

אוריאל בוסו: שר הפנים והפריפריה, הנגב והגליל, השר מכלוף אריה דרעי, הגיש תוכנית לאוצר, ואני יודע ששר האוצר תומך בה, אבל עדיין לצערי – ואני קורא כאן לפקידי האוצר להיות קשובים לאזרח, להיות קשובים לאותם אזרחים שאין להם לובי, אין להם מי שיקים להם מאהל מחאה כאן ממול, ולא הקימו להם רשת.

אוריאל בוסו: אותם השקופים – אנחנו נהיה להם כאן לפה, בכנסת ישראל.

אוריאל בוסו: התוכנית שהוא מציע היא תוכנית סיוע למוחלשים שתינתן באופן דיפרנציאלי על פי מספר הנפשות במשק הבית, דרך הרשויות; תוכנית שתיתן שוברים למזון, לדברים הבסיסיים לכל אחד ואחד לפי מספר הנפשות, למשפחות חד-הוריות, למשפחות ברוכות ילדים, לכל המגזרים.

אוריאל בוסו: אותם האנשים, אין להם פה.

אוריאל בוסו: קרן הערבות הזו, שיהיה רצף של ביטחון תזונתי, היא ערך חשוב ביום הזה, ואני קורא לפקידי האוצר, אם זה לחלק המשפטי שם ולכולם – וידידי סגן שר האוצר שהגיש כאן את התוכנית גם מנסה להילחם ולדאוג לכך שאני לא יודע מה מבחינת הקריאה הראשונה כשזה עובר כאן, אבל שהתוכנית הזו תגיע בסופו של דבר ליישום.

אוריאל בוסו: אין ספק שאותם השקופים מחכים להיות המוגשים על השולחן.

אוריאל בוסו: מדובר בתוכנית שהיא פיקוח נפש.

אוריאל בוסו: אומנם אסור להציג מעל לדוכן, אבל זו התוכנית ששר הפנים הציג אותה בפני הממשלה והוא נלחם עליה.

אוריאל בוסו: אנחנו כאן, תנועת ש"ס – סיעת ש"ס תהיה כאן לפה למען אותם מוחלשים, והיא תיתן קרן ערבות ורשת לביטחון תזונתי.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אוריאל בוסו, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: אדוני היושב בראש, ברכות, אני מקווה שתצליח בתפקידך למען עם ישראל.

עודד פורר: אני רוצה לדבר על שתי נקודות שאין כאן, או על נקודה אחת מרכזית שאין כאן, שבאה לידי ביטוי אולי בשני תחומים, וזו הרגל של הצמיחה.

עודד פורר: הצעת החוק הזו באה להגיד: אנחנו רוצים לתת סיוע – סוף-סוף, באיחור של חמישה חודשים כמעט – למשק הישראלי ולאנשים שנותרו מדממים לצד הדרך.

עודד פורר: בתוכה, וזה מחויב המציאות – אי-אפשר להביא תוכנית כזו בלי להביא בצידה איך אנחנו לוקחים את המשק והופכים אותו למשק צומח.

עודד פורר: ובתוך התוכנית הזאת יש מונח בדיני חברות ובחברות שנסחרות שנקרא "מניית רעל", אני מניח שאת מכירה את זה, חברת הכנסת והשרה פרקש הכהן – מכניסים פה איזשהו משהו שלכאורה נראה נהדר אבל מדובר ברעל ומדובר באירוע שכמו שעושים אותו יפגע בצמיחה במשק ויפגע בסוף בעובדים, בשכירים, בעצמאים ובבעלי העסקים, וזה החל"ת.

עודד פורר: התוכנית של החל"ת, שהייתה נכונה לשעתה – ברגע הראשון המגפה תפסה אותנו, היינו צריכים להגיב מהר; התגובה הראשונית הוציאה את האנשים לחל"ת ואמרה להם: אוקיי, תצאו – אני מוכן לקבל את זה.

עודד פורר: הייתה הערכת מצב, זה היה נראה הדבר הנכון בשעתו.

עודד פורר: מהר מאוד היה ברור לכולם – גם בוועדת הכספים כאן בכנסת, בכל דיון שעשינו, אמרנו: חברים, התוכנית הזו של החל"ת היא תוכנית רעה.

עודד פורר: זו תוכנית שתפגע בשוק אם עושים אותה לאורך זמן, וצריך להפוך אותה או לחל"ת גמיש, או לחלופין למענק שניתן לעסקים ובלבד שהם משאירים את העובדים כעובדים.

עודד פורר: ממה נפשך?

עודד פורר: היום אתה נמצא במצב שכשאתה תבוא לגייס עובדים – ונניח שאתה רוצה להצמיח את המשק – כשאני ארצה לגייס עובד, העובד יגיד לי: רגע, רגע, רגע.

עודד פורר: 70% מהמשכורת שהייתה לי כבר יש לי בבנק עד סוף השנה; עכשיו, מה אתה מוסיף לי על זה?

עודד פורר: לא כי זה מרוע, אלא ככה עובד שוק.

עודד פורר: להבדיל, אם את אותו הסכום, במקום לתת אותו דרך הביטוח הלאומי הייתי נותן דרך העסק, ואומר למקום העבודה: אני אתן לך את מלוא שכרו של העובד ובלבד שאתה תמשיך לשלם לו שכר בתקופה הזו, גם אם העסק שלך סגור וגם אם העסק שלך עובד ב-20% תפוקה – מה יקרה?

עודד פורר: המעסיק יפעיל את העסק גם ב-20% תפוקה.

עודד פורר: היום למעסיק יש אינטרס לא להפעיל את העסק, כי כדי להפעיל את העסק ב-20% תפוקה הוא צריך לקחת עובד במשרה מלאה; אין לו מה לתת לו מבחינת עבודה, אז הוא לא פותח את העסק.

עודד פורר: לעובד יש אינטרס לא לצאת לעבודה, והינה גלולת הרעל שטמונה פה, בתוכנית הזאת שמונחת בפנינו.

עודד פורר: אני מצפה מוועדת הכספים, בעבודה שתעשה, שהעניין הזה יתוקן.

עודד פורר: אחת.

עודד פורר: שנית, אני מצפה לראות מנועי צמיחה שמקילים על העסקים לפעול בתוך מדינת ישראל דווקא בתקופה הזאת.

עודד פורר: אתה מגיע מרשות מקומית – בזה אני אסיים, אדוני – ואני מניח שאתה יודע, מכיר קצת מה המשמעות של להוציא רישיון עסק לבעלי עסקים.

עודד פורר: את הוויה דולורוזה הזו חייבים לעצור ולקבוע דבר אחד מאוד פשוט: בגלל 2% או 3% או 5% או 10% שמרמים אנחנו לא נדפוק את כל ה-90% הנותרים.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת, נא לסיים.

עודד פורר: אני מסיים במשפט: אנחנו נקבע שרישיון עסק יינתן על פי תצהיר, ואחר כך שהמדינה תלך לבדוק אותו.

עודד פורר: בזמן הזה העסק יוכל לפעול, יוכל לעשות ביטוחים, יוכל להמשיך להתעסק בעבודה שלו ולא לרוץ אחרי הרשויות.

עודד פורר: תודה, אדוני.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חבר הכנסת עודד פורר.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת שלמה קרעי, בבקשה – אינו נמצא.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, ברכות על התפקיד החדש, בהצלחה שיהיה לך.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

סמי אבו שחאדה: חברות וחברי הכנסת, אני רוצה לשתף אתכם בישיבה שהייתה לי בשבת האחרונה בוועדת החינוך השייכת לוועדת המעקב העליונה, בנצרת.

סמי אבו שחאדה: דיברנו על החזרה, מתי יחזרו התלמידים בשנת הלימודים הבאה ואיך זה אפשרי, כי כולם מבינים שאולי נצטרך לחזור ללמידה מרחוק, ובחברה הערבית זה נשמע הרבה יותר רחוק מלמידה מאשר למידה מרחוק בגלל בעיות של תשתיות; התשתיות שמדוברות עכשיו הן תקשורת, ובחלק גדול מהערים ומהאזורים הערביים אשר המדינה כן רואה אותם אין תשתית טובה לאינטרנט, ואז אי-אפשר שיקרה כל העניין הזה של למידה מרחק.

סמי אבו שחאדה: אבל באותה ישיבה – ועל זה אני רוצה לשים את הדגש – דיברו אחינו מהנגב.

סמי אבו שחאדה: בנגב אין לא תשתיות ולא מחשבים ולא אפשרות, לא אצל המורים ולא אצל התלמידים, כאשר מדובר בעשרות אלפי תלמידים שאיבדו עכשיו שליש משנת הלימודים, והם צפויים בכלל לאבד את שנת הלימודים הבאה אם המצב יימשך באותה צורה.

סמי אבו שחאדה: ואני יושב בישיבה וחושב לעצמי: איך זה יכול לקרות, איך זה שהמדינה לא רואה עשרות אלפי תלמידים?

סמי אבו שחאדה: מה, הערבים בנגב שקופים, אי-אפשר לראות אותם?

סמי אבו שחאדה: איך הופכים להיות האזרחים הערבים-פלסטינים במדינת ישראל לשקופים?

סמי אבו שחאדה: אפשר להבין את זה, מהרצל ועד נתניהו, רק מאותה גישה מחשבתית שהיא גישה קולוניאליסטית גזענית שנותנת שני הסברים למציאות.

סמי אבו שחאדה: היא לא רוצה לראות את הלא-יהודים, את האוכלוסייה הילידית של המקום.

סמי אבו שחאדה: ואז או שאנחנו שווים פחות – פחות מבני אדם, לא רק פחות מהיהודים; הרי הם רואים את עצמם בכלל מעל לשאר בני האדם, אז אנחנו מבחינתם יכולים להיות או שווים פחות או שבאמת שקופים, פשוט לא רואים.

סמי אבו שחאדה: אחרת אי-אפשר להבין חוק כזה, שמונח לפנינו במשבר הקורונה, כאשר הערבים כמעט שלא נמצאים שם, כאשר החלק הכי מוחלש בחברה, שזה המיעוט הערבי במדינה כמעט ולא קיים שם.

סמי אבו שחאדה: אי-אפשר להבין משפט כמו זה שאמר לנו היום בישיבה בוועדת הפנים נער האוצר, שבא להסביר למה אין תקציב לנצרת, שגם היא, עיקר התקציב שלה נשען על תיירות, ולעומתה לטבריה ואילת כן יש תקציב.

סמי אבו שחאדה: עוד לפני שבכלל היה מדובר על עניין התקציב, לגבי אילת וטבריה ראתה הממשלה שיש בעיה ויש צורך בפתרון.

סמי אבו שחאדה: על אותו מקרה בדיוק, עיר שנשענת על תיירות במדינה, לא חשבו; נצרת, למשל, לא ראויה למה שמבחינת הממשלה ראויות גם אילת וגם טבריה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת סמי, שים לב לשעון.

סמי אבו שחאדה: אנחנו לא נגד שיקבלו באילת ובטבריה, אבל אנחנו בעד להפוך ללא שקופים, בעד להפוך להיות אזרחים מלאים, ועל זה אנחנו נמשיך להילחם.

סמי אבו שחאדה: תודה, אדוני.

אליהו ברוכי: בבקשה.

סמי אבו שחאדה: ובהצלחה, שוב, בתפקיד החדש.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יעקב אשר – אינו נמצא.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות לרשותך.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש, ובהצלחה בתפקידך.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

סעיד אלחרומי: חבריי חברי הכנסת, היום התפרסמה בעיתון הארץ כתבה לגבי תוכנית הייעור שמבצעת קק"ל, כמובן כקבלן משנה של מינהל מקרקעי ישראל בנגב.

סעיד אלחרומי: והסיפור של ערביי הנגב ושל הכפרים הלא-מוכרים בנגב עם המינהל ועם קק"ל הוא סיפור ידוע, ואל-עראקיב הוא המפורסם שבהם, כאשר קק"ל השתלט על שטחי אל-עראקיב שם.

סעיד אלחרומי: אבל בכדי לסבר את האוזן, למה התוכנית הזאת – הגו אותה לפני שנים, בזמן שהשר אורי אריאל היה ממונה על המגזר הערבי בנגב, על המגזר הבדואי; הגו אותה בכדי למנוע אפשרות של הסדרה בנגב, אפשרות של הכרה ביישובים הבדואיים בנגב ובעצם של פתרון הסכסוך שנמצא שם מאז קום המדינה.

סעיד אלחרומי: אחת הדוגמאות המובהקות היה ח'רבת אל-וטן, אנחנו מתעסקים בזה עכשיו, גם עם נכונות של השר עמיר פרץ וכל הגורמים כדי לפתור את הסוגיה שם.

סעיד אלחרומי: אבל תארו לעצמכם שישנם שטחים שכבר נוספו לעיר רהט, למשל, בצפון רהט, ויש שם כפר שנקרא דחייה.

סעיד אלחרומי: יש שם אום נמילה ודחייה, והתכנון הוא להרחיב את העיר רהט.

סעיד אלחרומי: השטח כבר נמצא בתחום השיפוט של רהט, אבל קק"ל מתעקשת לנטוע עצים שם.

סעיד אלחרומי: הרי מי מחליט שם?

סעיד אלחרומי: בשטח שכבר שייך יש יישוב לא מוכר; הרעיון הוא להכיר ביישוב, לצרף אותו לרהט, וגמרנו, סלאמאת.

סעיד אלחרומי: אבל במקום זה התושבים שם עכשיו מתעמתים עם קק"ל שלא ייכנסו עם הטרקטורים שלהם – הם נכנסו לחלק מהשטח, אבל מתאמצים עכשיו בכדי למנוע בעצם נטיעת עצים וייעור של השטח, שהיה סוגר והיה פותר לנו בעיה בהכרה בדחייה, אום נמילה ורהט כאשר אנחנו מקימים את רהט רבתי.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת אורלי פרומן, בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, בהצלחה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אורלי פרומן: חבריי חברי הכנסת, ממשלת השיאים.

אורלי פרומן: הממשלה החמישית של נתניהו, הממשלה השלושים-וחמש של מדינת ישראל כנראה אוהבת לשבור שיאים.

אורלי פרומן: השיא הראשון שלה, היותה הממשלה הגדולה והיקרה בהיסטוריה של ישראל.

אורלי פרומן: השיא השני, היותה הממשלה הגדולה והיקרה בהיסטוריה של מדינת ישראל במהלך המשבר הכלכלי החריף בתולדותיה.

אורלי פרומן: תקראו לזה שיאים, שיאי כהונה, שיאי השקעה בממשלה ובג'ובים המחולקים, שיאי עלות רק של הקמת הממשלה, ואולי צריך בכלל לצאת ספר שיאים חדש של גינס שיהיה ספר השיאים של ממשלת נתניהו החמישית.

אורלי פרומן: שיאים שייזכרו לדיראון עולם.

אורלי פרומן: והינה, אני רוצה להכריז על שיא חדש, של הזלזול הגדול ביותר שידעו אזרחי מדינת ישראל – הזלזול הגדול ביותר שאי פעם הופגן בחסות החוק, תוך שימוש ציני בכל הכלים הדמוקרטיים הקיימים; זלזול במצבם הכלכלי של אזרחי המדינה, שכירים, עצמאים, סטודנטים, צעירים, מבוגרים, כאחד.

אורלי פרומן: ועזות המצח, גם לה אין גבולות, היא ממשיכה לשבור שיאים, יחד עם הממשלה שלא מפסיקה להפתיע אותנו כל יום מחדש.

אורלי פרומן: מדוח העוני האחרון ב-2018, לפי נתוני הביטוח הלאומי, עולים הנתונים המדאיגים כי בישראל חיות 1.8 מיליון נפשות מתחת לקו העוני.

אורלי פרומן: מתוכם כ-850,000 ילדים, כ-460,000 משפחות.

אורלי פרומן: שכר המינימום – כ-5,300 ש"ח, השכר הממוצע – 10,470 לחודש.

אורלי פרומן: עכשיו אני רוצה לשאול איך ייראה דוח העוני הבא של המוסד לביטוח לאומי.

אורלי פרומן: התחזית לשנת 2021 מדברת על חצי מיליון מובטלים במדינת ישראל, כאלו שבשנת 2018 עוד הייתה להם תקווה שיוכלו להקים משק בית אשר מכלכל את עצמו.

אורלי פרומן: כמה אנשים היום התווספו לדוח העצוב, שהמסקנה ממנו היא אחת: מדינה שבה רבים מאזרחיה נמצאים מתחת לקו העוני היא מדינה שהכלכלה שלה איננה מצליחה, כלכלה שאין להתגאות בה מעל לכל במה, וכזו שמותירה את מרבית האזרחים מחוץ לסדר העדיפויות הממשלתי של מי שנשלחו לעבוד עבורם.

אורלי פרומן: והקורונה, שבחסותה הוקמה ממשלת שבירת השיאים הזו, איננה מטופלת אלא רק מחמירה.

אורלי פרומן: הנגיף מתפשט, פוגע פיזית וכלכלית בכולנו.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת אורלי פרומן.

אורלי פרומן: והממשלה דוחקת את האוכלוסיות המוחלשות ממילא אל נקודת קיצון שאפילו הן עוד לא ידעו.

אליהו ברוכי: נא לסיים.

אורלי פרומן: עד אנה נגיע?

אורלי פרומן: תודה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת אורלי פורמן, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה – אינה נוכחת.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, בבקשה.

אליהו ברוכי: שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו גבוהים.

יוליה מלינובסקי: אז תעצור לי את הזמן.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יוליה מלינובסקי: חבריי חברי הכנסת, גברתי השרה, אדוני השר המקשר, אני רוצה לדבר על מה שהיה אתמול בכנסת.

יוליה מלינובסקי: כי אתמול כל הכתבים הגדירו שזה היה שיעור בדמוקרטיה והיום ההיסטורי בכנסת.

יוליה מלינובסקי: האמת, זה עצוב.

יוליה מלינובסקי: אתמול בכנסת קרה בדיוק מה שמתפקידה של הכנסת.

יוליה מלינובסקי: השר המקשר דודי אמסלם בטח יודע שהכנסת צריכה לפקח על הממשלה ולבקר את הממשלה ולא צריכה להיות חותמת גומי של הממשלה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו כחברי הכנסת מקבלים חומר על שולחננו, שואלים שאלות, בודקים – גם אתה, אדוני היושב-ראש, לקחת חלק בוועדת קורונה – ואז מצביעים ומקבלים החלטות.

יוליה מלינובסקי: לכל הנוכחים פה ולכל חברי הכנסת זה היה שיעור: אנחנו כן יכולים, אנחנו כן צריכים, חייבים לעשות את עבודתנו.

יוליה מלינובסקי: אנחנו לא צריכים להיות גמדים של ממשלת ישראל הלא-ברורה הזאת, שמתנהלת לפי פחד והיסטריה.

יוליה מלינובסקי: מה שראינו בוועדת קורונה – גילינו, פשוט זה צף, שממשלת ישראל היום מקבלת החלטות מהמותן ולא לפי נתונים או דברים אובייקטיביים.

יוליה מלינובסקי: מתוך הפחד סגרו בריכות, מתוך ההיסטריה סגרו חדרי כושר, מתוך משחקי האגו לא ממנים אחראי על הקורונה במדינת ישראל.

יוליה מלינובסקי: אז ועדת הקורונה אתמול התנהגה בדיוק, אבל בדיוק, כפי שמצופה מחברי הכנסת ומיושבי-ראש הוועדות, ואני מתכוונת שזה יהיה שיעור למופת גם לשרים, גברתי השרה, שבממשלה לא מצביעים סתם ככה אלא שואלים שאלות.

יוליה מלינובסקי: כי התברר לנו שנתונים שאנחנו אתמול ראינו בוועדת הקורונה אתם בממשלה אפילו לא ביקשתם.

יוליה מלינובסקי: גם בכנסת, יושבי-ראש הוועדות וח"כים חייבים לבצע את העבודה שלהם לטובת הציבור בכללותו, כל הציבור במדינת ישראל, ולשאול שאלות, גם שאלות קשות ואולי לפעמים לא נעימות, את הממשלה והשרים.

יוליה מלינובסקי: על זה אנחנו מקבלים משכורת ובשביל זה אנחנו נמצאים פה בכנסת ישראל ולא כדי לנגב לשרים ולספר כמה הם גדולים וחשובים זה לא תפקידנו.

יוליה מלינובסקי: תפקידנו לבקר ולפקח על ממשלת ישראל.

יוליה מלינובסקי: אני מקווה מאוד שאת מה שראינו אתמול אנחנו נראה גם בהמשך, ויושבי-ראש הוועדות והח"כים והשרים יתנהלו על פי שכל – –

אליהו ברוכי: חברת הכנסת, נא לסיים.

יוליה מלינובסקי: – – על פי שיקול דעת ולא מפחד והיסטריה ושיקולים פוליטיים צרים ולא ענייניים.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אנדרי קוז'ינוב.

אנדרי קוז'ינוב: אני מוותר.

אליהו ברוכי: מוותר.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, נצרת היא העיר הערבית הגדולה ביותר במדינה אבל היא גם אחת הערים המוזנחות והמקופחות ביותר במדינה ביחס לערים במעמד שלה.

יוסף ג'בארין: נצרת היא אחת מערי התיירות החשובות ביותר במדינה ומהחשובות ביותר בעולם.

יוסף ג'בארין: כן, בעולם.

יוסף ג'בארין: תיירים מכל העולם נהרו במשך שנים לנצרת; כנסיות, שווקים, העיר העתיקה, האנשים הנפלאים.

יוסף ג'בארין: ההיסטוריה של נצרת חיה ואותה אף אחד לא הצליח למחוק וגם לא יצליח, למרות שהיו ניסיונות כאלה, אגב.

יוסף ג'בארין: החשיבות ההיסטורית, התרבותית והדתית של העיר נצרת אכן גרמה לכך שלפחות 60% מהתיירים במדינה מבקרים גם בנצרת.

יוסף ג'בארין: 50% מהכנסות העיר תלויות בהכנסות מתיירות.

יוסף ג'בארין: יש אלפי עובדים שהכנסתם תלויה בענף התיירות.

יוסף ג'בארין: אני מדבר על מורי דרך, מדריכי טיולים, מסעדנים, בעלי חנויות מזכרות, עובדי בתי מלון, אכסניות, נהגי מונית, אוטובוסים, סוכני נסיעות ועוד ועוד.

יוסף ג'בארין: פרנסתם של אלפים נפגעה אנושות בנצרת ואף נמחקה, לגבי חלקם, בגלל סגירת הגבולות בשל משבר הקורונה.

יוסף ג'בארין: אחוזי האבטלה בנצרת כיום עומדים על 30%, כאשר בשיא המשבר הם הגיעו עד ל-45%-46%.

יוסף ג'בארין: עכשיו כולם יודעים שיש את נגיף הקורונה, יש את המשבר שהוא גרם והתיירות נפסקה בכל העולם, אבל זו חובתה של המדינה לפצות את כל מי שנפגע.

יוסף ג'בארין: ועובדה, הערים טבריה ואילת, שתי ערים שמתפרנסות בעיקר מתיירות, אכן קיבלו סיוע.

יוסף ג'בארין: אבל הממשלה הזו לא נותנת סיוע לנצרת.

יוסף ג'בארין: השאלה היא למה.

יוסף ג'בארין: האם זה קשור בכך שמדובר בעיר ערבית ושתושביה ערבים?

יוסף ג'בארין: איך זה יכול להיות שדווקא העיר החשובה ביותר ברמה הבין-לאומית, אחת הערים החשובות ביותר ברמה הבין-לאומית, אינה זוכה לסיוע ואינה זוכה לתמיכה?

יוסף ג'בארין: נוכח מצבה העגום של העיר נצרת קיימנו היום דיון בהשתתפות נציגי העיר והעירייה.

יוסף ג'בארין: המצב של העיר – היא עלולה לקרוס תחת המשבר הזה.

יוסף ג'בארין: ואני קורא מכאן לממשלה – – –

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יוסף – – –

יוסף ג'בארין: אני מסיים.

יוסף ג'בארין: אני קורא כאן לממשלה, אני קורא כאן לשר התיירות, לשר האוצר, לראש הממשלה: הגיע הזמן – הגיע הזמן לפני הרבה זמן, לפני חודשים ושבועות – לסייע לעיר.

יוסף ג'בארין: לא ייתכן להקצות 50 מיליון לטבריה ולהקצות אפס לעיר נצרת.

יוסף ג'בארין: לכן אני קורא להם – –

אליהו ברוכי: נא לסיים.

אליהו ברוכי: בבקשה.

יוסף ג'בארין: – – לסייע לעיר בתוכנית משמעותית, גדולה, כדי להציל את הכלכלה ולהציל את החיים התיירותיים בעיר.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אליהו ברוכי: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר.

אוסאמה סעדי: כמובן, ברכות – –

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: – – על התפקיד, מאחלים לך בהצלחה.

אוסאמה סעדי: אני רוצה לפתוח ולהגיד, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת – כבוד סגן השר, כמובן שמענו אותך, שמענו את ראש הממשלה, שמענו את שר האוצר, ויש כאן הצעת חוק שבאה לתת מענקים לעצמאים, לבעלי העסקים הקטנים, הארכת דמי האבטלה עד יוני 2021.

אוסאמה סעדי: לכן אנחנו, למרות שאנחנו הרשימה המשותפת ונמצאים באופוזיציה, ואני מניח שגם יש עתיד וגם ישראל ביתנו, אלי, אנחנו לא נוכל ואי-אפשר להתנגד למתן מענקים לעצמאים ולמובטלים, כי כל הזמן אנחנו ביקשנו לתת דמי אבטלה ולתת סיוע לעצמאים ולבעלי עסקים קטנים.

אוסאמה סעדי: זה ברור.

אוסאמה סעדי: אז למה אנחנו לא מצביעים בעד אלא נימנע או לא נשתתף בהצבעה?

אוסאמה סעדי: כי – חבר הכנסת טיבי נכנס עכשיו – בפעם שעברה העברנו את חוק התקציב על גל הקורונה הראשון, 60 מיליארד, באצבעות של המשותפת.

אוסאמה סעדי: נשארנו עד שעה 04:00, כי זה חוק-יסוד, וצריך – מזכירת הכנסת מהנהנת, כן, כן, כן, כן – אני וחברי אחמד טיבי ועאידה תומא נשארנו עד שעה 04:00 ובקולות, באצבעות שלנו העברנו.

אוסאמה סעדי: אבל אז התברר שארנונה לעסקים ואין ארנונה למועצות הערביות – – –

אחמד טיבי: בדיעבד.

אוסאמה סעדי: בדיעבד.

אוסאמה סעדי: הכנסתם כמה דברים.

אוסאמה סעדי: וגם כאן.

אוסאמה סעדי: אז אומרים, שמעתי את שר האוצר ומכריז: לא יהיה אף אזרח שלא יקבל מענק או סיוע, בין אם זה מובטלים, עסקים קטנים, עצמאים.

אוסאמה סעדי: אבל מה לעשות שעכשיו אתם מביאים לנו רק את אלה שמלאו להם 20 שנה?

אוסאמה סעדי: למה, מה עם זה שפתח עסק והוא בגיל 19?

אוסאמה סעדי: מה עם זה שפתח עסק או שיש לו עסק מלפני שנתיים והוא בן 18?

אוסאמה סעדי: ובמי זה פוגע?

אוסאמה סעדי: זה פוגע באוכלוסייה שלנו, בצעירים ובסטודנטים.

אוסאמה סעדי: אז כמה חודשים שאנחנו מדברים על זה, מדברים על זה, מדברים על זה, ועוד פעם מכניסים את הקריטריון הזה של גיל, שאין לו קשר וכל רלוונטיות לעניין, למטרה ולתכלית: לתת סיוע לעסקים ולמובטלים.

אוסאמה סעדי: דיברנו על אלה שמעל גיל 67, ובאמת הממשלה קיבלה את ההסתייגויות שלנו והכניסו – – –

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: תן לי חצי דקה, אדוני.

אוסאמה סעדי: למבוגרים מעל גיל 67 נתנו מענק מיוחד.

אוסאמה סעדי: אבל למה מובטל שהוא בגיל 20, אדוני סגן השר, לא מקבל ולא זכאי לדמי אבטלה?

אוסאמה סעדי: ולכן כמובן שאנחנו – –

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: נא לסיים.

אוסאמה סעדי: – – תומכים במענקים, אבל אנחנו רוצים להגיש את ההסתייגויות האלה בוועדת הכספים ולנסות לתקן את זה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת יצחק פינדרוס – אינו נוכח.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד היו"ר, קודם כול שיהיה לך בהצלחה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

אימאן ח'טיב יאסין: חברות וחברים, כן, אנחנו עם צמיחת המשק ואנחנו עם תוכנית אמיתית להצמחת המשק, אבל אנחנו רוצים לראות שגם אנחנו בתוך התוכנית הזאת.

אימאן ח'טיב יאסין: וכשאני אומרת "אנחנו", זה כל האנשים המוחלשים: זה כל בעלי העסקים שסגרו את העסקים שלהם, זה כל הצעירים שלא מקבלים עבור החל"ת שהם הוצאו אליו בעל כורחם, זה הסטודנטים שהוצאו מעבודתם ונדרשים לשלם שכר לימוד שלם, זה העובדים הסוציאליים, שזה היום העשירי להפגנה ולשביתה שלהם – – –

אליהו ברוכי: אם אפשר שקט, בבקשה.

אליהו ברוכי: בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: זה גם העובדים הסוציאליים, שזה היום העשירי לשביתה שלהם ועדיין אין באופק פתרון למשבר הזה – כן, זה משבר.

אליהו ברוכי: אם אפשר שקט, בבקשה.

אליהו ברוכי: בבקשה, אדוני השר.

אליהו ברוכי: בבקשה, תמשיכי.

אליהו ברוכי: בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: וזה בהחלט האזרחים בדרום, האזרחים בנגב, הילדים והסטודנטים, שלא זוכים לשום תשתית ללמידה ולשום אפשרות לבריאות טובה; וזה, כן, העיר נצרת.

אימאן ח'טיב יאסין: העיר נצרת, הגדולה ביותר ביישוב הערבי, היא מרכז בין-לאומי ויש לה מקום עולמי.

אימאן ח'טיב יאסין: מיליונים מגיעים לישראל בזכות נצרת ובשביל נצרת.

אימאן ח'טיב יאסין: מאות אלפי צליינים בכל שנה מגיעים לשם.

אימאן ח'טיב יאסין: תקציבים מהמדינה – אנחנו רואים רק את הפירורים במצבים הרגילים, ועכשיו, אחרי שהפרנסה של העיר נפגעה רבות, אנחנו לא רואים שום תמיכה מהממשלה בנושא הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: זה היה כאילו הכתובת הייתה על הקיר, אבל לשמוע את זה במפורש ולהגיד שאין תקציב, נגמר התקציב בגלל שנתנו את התקציב לטבריה ולאילת, בעיניי זה ממש בושה.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו לא נגד שייתנו תקציבים גם לטבריה, גם לאילת, גם לבאר שבע וגם לנצרת וגם לכל יישוב אחר, אבל לא לתת למישהו ולא לאחר ואחר כך לבוא ולבקש מאיתנו בבית הזה לתמוך בתוכנית להצמחת המשק.

אליהו ברוכי: חברת הכנסת, נא לסיים.

אימאן ח'טיב יאסין: אז אני רוצה לדעת על איזו צמיחה, איזו הצמחה ואיזו תוכנית אנחנו מדברים.

אליהו ברוכי: תודה רבה, חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

אליהו ברוכי: בבקשה, שלוש דקות לרשותך, אדוני.

אליהו ברוכי: יעלה ויבוא.

אליהו ברוכי: בבקשה, שלוש דקות לרשותך, אדוני.

מיקי לוי: לא, אדוני, מכיוון שאיחדו אני מבקש שש דקות, שלוש של זה ושלוש של זה.

אליהו ברוכי: מי זה "זה" ו"זה"?

מיקי לוי: איחדו את שני החוקים יחד.

מיקי לוי: זה לא בסדר.

מיקי לוי: תחזיר לי, תחזיר לי את הזמן, הלכו לי 20 שניות.

אליהו ברוכי: אני אתן לך בסוף את 20 השניות האלה.

אליהו ברוכי: בבקשה.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, ברכות, בהצלחה.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, בתחילת דבריי אני אגיד שאני אצביע בעד התיקון הזה, אם כי אני חלוק לחלוטין על הליכי קבלת ההחלטות, על החלשת הכנסת, על האופן שבו מעבירים בכנסת עשרות מיליארדי שקלים ללא פיקוח ובקרה לצד סעיפי תקציב שונים וחשובים שנשארים מיותמים – סעיפי התקציב של ההכשרה המקצועית והתוספת לתחום הרווחה הם רק דוגמה לכך.

מיקי לוי: לגבי ההליך, אנחנו נדרשים לתקן את חוק הגדלת הגירעון בפעם השלישית.

מיקי לוי: בפעם השלישית, אדוני השר, בתוך חודשיים.

מיקי לוי: חוק הגדלת הגירעון, אם היה תקציב מדינה במקום מלחמת נתניהו-גנץ – כן חד-שנתי, לא חד-שנתי, כן דו-שנתי, לא דו-שנתי, כל היום הם נאבקים ביניהם בזירה במקום להגיד: אוקיי, מה טוב למדינת ישראל ואזרחי מדינת ישראל – היינו נמנעים מכך ומייצרים ודאות רבה יותר למשרדי הממשלה ולמשק.

מיקי לוי: יתרה מכך, התיקונים הדחופים של החוק הזה נולדים כתוצאה מהיעדר תוכנית כוללת למשבר הכלכלי שבו אנו מצויים, ואני חושש שגם התיקונים שאנחנו מאשרים היום יהיו חלקיים ועם לא מעט פערים שיפגעו בציבור.

מיקי לוי: התיקון הזה לא היה נדרש אם היו מגישים הצעת תקציב, לא משנה אם שנתי או דו-שנתי, אבל הממשלה, שקוראת לעצמה ממשלת חירום, עאלק, היא ממשלת שיתוק.

מיקי לוי: על חוסר ההסכמה בין גנץ לנתניהו משלם הציבור.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, לתקן ככה את התקציב בחוק-יסוד פעם שלישית זה כבר דבר שמעורר שאלות חוקתיות.

מיקי לוי: בנוסף, הגיע הזמן להסדיר גם את המועדים להגשת הצעת חוק התקציב בשנת בחירות.

מיקי לוי: היום החוק קובע 100 ימים, שאמורים להתחלק כך – שים לב, חבר הכנסת אבידר:

מיקי לוי: 55 עבור הממשלה ו-45 יום לכנסת.

מיקי לוי: ה-55 של הממשלה חלפו שלשום.

מיקי לוי: שלשום.

מיקי לוי: איפה הייתם כל כך הרבה ימים?

מיקי לוי: אין לכם סדר, אין לכם שום דבר, הכול בשלוף.

מיקי לוי: המשמעות היא שבלי לתקן את החוק לכנסת יש כרגע פחות; לנו, לכנסת – וגם ככה זה חוק כזה ענק – יש פחות מ-45 יום להעביר את התקציב.

מיקי לוי: זה לא סביר, זה לא תקין, זה מחייב שינוי.

מיקי לוי: הופתעתי גם לגלות שבנוסח החוק שאנחנו מאשרים פה בחקיקת בזק, שכבר צפויה מחר להגיע לקריאה שנייה ושלישית – אלוהים ישמור, 60 מיליארד שקל בשנייה-שלישית, מי יכול לבדוק?

מיקי לוי: מי יכול לצלול לסעיפים?

אלי אבידר: אל תדאג, הם לא יעבירו כלום.

מיקי לוי: זה לא יאומן.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת, נא לסיים.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: לכן, עד מחר צריך להעביר את זה.

מיקי לוי: מאחר שאין עדכון, אנחנו לא רוצים להעביר עדכון – – –

אליהו ברוכי: תודה רבה.

מיקי לוי: ואללה, שני עמודים הספקתי בקושי.

מיקי לוי: אתה יודע מה יש לי להגיד לכם על התוכנית הגרועה הזאת?

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מיקי לוי, תודה רבה.

מיקי לוי: אז משפט סיום, אדוני.

אליהו ברוכי: בזריזות.

מיקי לוי: כולנו רוצים את טובת המשק.

מיקי לוי: לא כל השכל נמצא בממשלה, בטוח לא.

אליהו ברוכי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברי הכנסת וחברי ועדת הכספים כבר הוכיחו כי אנחנו יכולים לעשות זאת גם הפעם, בקשב ובשמיעת הציבור.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת מיקי לוי, תודה רבה.

אליהו ברוכי: חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח; חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, בבקשה – אינו נוכח; << אחרי_כן >> חבר הכנסת מיכאלי מלכיאלי – גם לא נוכח.

אליהו ברוכי: סגן השר רוצה לסכם, בבקשה.

אלי אבידר: הצבעה, אפשר הצבעה?

אליהו ברוכי: חברי הכנסת מתבקשים לעלות, לתפוס כל אחד את מקומו, בבקשה.

יצחק כהן: חבריי חברי הכנסת, כפי שאמרתי בנאום הקודם, העולם כולו במשבר לא פשוט, שלא ידענו כמותו.

יצחק כהן: היו מגפות בעולם, היו התפרצויות, אבל ההתפרצות הזו – אין לה אח ורע, לא בידע שיש לעולם על הנגיף הזה ולא ביכולת להתמודד איתו.

יצחק כהן: בתחילת ההתפרצות מדינת ישראל הצליחה, בסייעתא דשמיא, לבלום את התפשטות הנגיף והגענו באמת להישגים מאוד מרשימים.

יצחק כהן: התחלואה הלכה והצטמצמה לממדים שהיו מושא קנאה בכל העולם.

יצחק כהן: אבל דא עקא, ההחלטה לפתוח את המשק, לפתוח את מופעי התרבות, הקניונים – –

צחי הנגבי: אתה מדבר יותר מדי מהר.

יצחק כהן: רציתי לדעת אם הוא שומע אותי כי האקוסטיקה לא בדיוק.

יצחק כהן: – – בתי הספר – בצורה מהירה מדי.

יצחק כהן: ואכן, אשר יגורנו בא לנו, השם ישמור.

יצחק כהן: התפרצות הראשונה הייתה בגימנסיה בירושלים.

יצחק כהן: שם למעלה מ-170 תלמידי הגימנסיה היו הראשונים שבישרו את תחילתו של הגל השני.

יצחק כהן: ובכל זאת, מיקי לוי, היינו אופטימיים.

מיקי לוי: תראה איזה פחדנים, כולם באו.

יצחק כהן: אבל ההתפרצות של הגל השני הייתה מהירה מדי, גדולה מדי, רחבה מדי.

יצחק כהן: עוד בהתפרצות הראשונה, כשסגרנו את המשק נגרם בכך נזק כלכלי מאוד כבד: מספר מובטלים שלא ידענו שנים רבות, למעשה אף פעם לא ידענו כמות כזאת, לא היה כזה מספר מובטלים, עסקים שקרסו.

יצחק כהן: אכן, גם בגל הראשון הכנו תוכנית חילוץ אבל חשבנו שכל העניין לא יימשך יותר מחודשיים.

יצחק כהן: הארכנו אותה, את כל תוכנית הסיוע, עד אמצע אוגוסט, אבל כפי שאנחנו רואים היום ובנתונים שיש לנו היום החליט שר האוצר להאריך ולהרחיב את התוכנית, כדי להבטיח איזשהו רצף, עד יוני 2021, כמעט שנה.

יצחק כהן: על כל פנים, התוכנית שמונחת לפניכם, כפי שפירטתי אותה, באה לתת מענה על כמה נושאים.

יצחק כהן: כפי שציינתי, רבותיי, זכאות לדמי אבטלה לאותם מאות אלפי מובטלים והענקת מענה סוציאלי לעובדים שהוצאו לחופשה ללא תשלום או שפוטרו בתקופה זו – שלום, אדוני – באמצעות הארכת הזכאות לדמי האבטלה לכל הזכאים עד לחודש יוני 2021; מענק הסתגלות לבני 67 ומעלה והענקת מענה סוציאלי לקבוצת האוכלוסייה שנפלטה משוק העבודה באופן פתאומי באמצעות המשך קבלת מענקי הסתגלות עד לתום שנת 2020; סיוע לעצמאים – מתן מענק של עד 15,000 ש"ח אחת לחודשיים לעצמאים אשר נפגעו כתוצאה מההתמודדות עם משבר הקורונה, כרשת ביטחון סוציאלית אישית, בנוסף לסיוע שניתן לעסק, עד חודש יוני 2021; סיוע לעסקים – הארכת מנגנון החזר הוצאות קבועות לעסקים אשר נפגעו ב-40% ומעלה, תוך הגדלת המענק המרבי ל-500,000 ש"ח לפעימה והוספת זכאות לעסקים בעלי מחזור של עד 100 מיליון ש"ח שיעמדו בתנאים שנקבעו, עד לחודש יוני 2021.

מיקי לוי: אדוני סגן השר, יש הצבעה היום?

יצחק כהן: ברור.

מיקי לוי: אם ש"ס יימנעו או יצביעו נגד, אני מודיע כאן שהאופוזיציה תימנע.

מיקי לוי: אני לא רוצה להכשיל, אבל אני מודיע לכם מראש, אנחנו לא הגשר שלכם.

יצחק כהן: גשר על מים סוערים.

מיקי לוי: אני הודעתי.

יצחק כהן: גשר על מים סוערים, ויש מים סוערים.

מיקי לוי: אני לא רוצה להכשיל את החוק אבל אני מודיע.

מיקי לוי: גפני, שמעת?

משה גפני: מה?

מיקי לוי: אם ש"ס נמנעת, גם האופוזיציה, מתוך אחריות, תימנע, ואז יש לכם בעיה.

קריאה: – – –

יצחק כהן: מיקי, כל החיים נהגת באחריות.

מיקי לוי: אני בעד, דודי, אבל לא יכול להיות שאצלך לא יצביעו.

מיקי לוי: אני נמנע.

מיקי לוי: כולנו נימנע.

מיקי לוי: אנחנו אחראיים, חוק-יסוד.

יצחק כהן: מיקי, מיקי לוי – – –

מיקי לוי: אני אופוזיציה אחראית, אני אצעק על גפני כל החיים, אבל אם ש"ס לא מצביעה ואתם רוצים להעביר את זה איתנו – לא.

מיקי לוי: אנחנו נימנע.

מיקי לוי: תגידו לנו.

מיקי לוי: זה הכול.

מיקי לוי: תהיו פיירים, תגידו לנו.

יצחק כהן: מיקי, תמיד נהגת באחריות.

מיקי לוי: אני נהגתי תמיד באחריות.

מיקי לוי: תמיד.

יצחק כהן: תמיד.

יצחק כהן: אתה אומר גשר – מיקי, אני מדבר איתך, מה אתה מדבר איתו?

מיקי לוי: כן.

מיקי לוי: כן.

יצחק כהן: אני מדבר איתך.

יצחק כהן: אמרת גשר, הפעם זה באמת גשר על מים סוערים.

מיקי לוי: איציק, עמדתי מעל הדוכן ואמרתי שלמרות כל הבעיות אני מצביע בעד, כי אני אחראי, אבל אם אתם מתכוונים לא להצביע ולהעביר את זה על הגב שלנו – לא.

יצחק כהן: יש לך כאלה כתפיים רחבות, מה אתה דואג?

יצחק כהן: אני אמשיך לפרט את התוכנית – מיקי, זה יעניין אותך:

יצחק כהן: הארכת האפשרות לחיילים משוחררים להשתמש בכספי הפיקדון האישי לכל מטרה, תוך הגדלת הסכומים שבהם הם יוכלו לעשות שימוש; מתן אפשרות למי שצברו כספים בקרנות ההשתלמות למשוך אותם גם לפני שחלפה התקופה; אם עד עכשיו מי שרצה למשוך בצוק העיתים את הכספים שלו היה אמור לשלם על זה מס וקנס – היום הוא יוכל למשוך את זה עד סכום של 10,500 שקלים לכל מטרה; מתן אפשרות למי שצברו כספים בקרנות ההשתלמות, כפי שאמרתי וציינתי; הגדלת ההוצאות התקציביות – הגדלת ההוצאה הממשלתית בשנים 2021 כדי לממן את הצעדים המוצעים שנועדו לתת מענה למשק ולאפשר לו לצלוח את ההתמודדות עם משבר הקורונה, והגידול לא יהיה חלק מחישוב מגבלות ההוצאה לשנים הבאות, כיוון שמדובר בהוצאות שצפויות להיות חד-פעמיות.

יצחק כהן: בעוד המומחים במשרד הבריאות וראש הממשלה דנים באפשרות ההתמודדות לנוכח ההתפרצויות ההולכות וגדלות, שקשה מאוד להתמודד איתן בלי צעדים דרסטיים כפי שנעשו בגל הראשון – בלעדי זה קשה לי לראות איך נוכל להתמודד – –

קריאה: יכולים.

קריאה: בסגר.

יצחק כהן: – – עם הגל הנוראי הזה.

יצחק כהן: מוריי ורבותיי, אנחנו נמצאים בימי בין המצרים, בין י"ז בתמוז לתשעה באב – ימים לא פשוטים, ימים קשים.

יצחק כהן: עם ישראל ידע להתמודד עם משברים, ידע לצלוח משברים.

יצחק כהן: מתי?

יצחק כהן: כשהיינו כאיש אחד ולב אחד.

יצחק כהן: לצערי במשבר הזה אני לא רואה את אותה סולידריות שהייתה מאפיינת את העם הזה ברגעי משבר קשה.

יצחק כהן: כולנו זוכרים את התקופה שלפני מלחמת ששת הימים ושל מלחמת ששת הימים, של מלחמות ישראל; התקופה שבה עברנו את משבר מלחמת יום הכיפורים.

יצחק כהן: היה קשה, אבל הייתה אחדות, הייתה ערבות – כולנו יחד.

יצחק כהן: פה, לצערי, התחושה היא שחלקים רבים עדיין לא הפנימו באיזה משבר נורא וקשה אנחנו עומדים.

יצחק כהן: אחיי ורעיי, התוכנית שמונחת לפניכם באה לתת מענה בתוספת של עשרות מיליארדים לעצמאים, לשכירים, לחלשים בחברה שמשוועים לסיוע מיידי.

יצחק כהן: הרמטכ"ל לשעבר, שר החוץ גבי אשכנזי – – –

גבריאל (גבי) אשכנזי: – – –

יצחק כהן: היידה.

יצחק כהן: כמה שזה מצמרר, גם בתקופת חורבן בית שני, שלא נדע, היו מחלוקות קשות – גם אז לא שררה אחדות.

יצחק כהן: אני לא מאחל, חלילה, שנגיע למצבים האלה, אבל המתחים שקיימים כיום בחברה הישראלית ובבית הזה – הפערים הם לא כאלה שמחייבים כזאת – – –

יועז הנדל: – – –

יצחק כהן: זה לא מחייב.

יצחק כהן: רבותיי, תבינו, תפנימו: נמצאים פה במשבר גדול.

יצחק כהן: אסור לנו להגיע למצבים שתוכנית הצלה כזאת, תוכנית שבאה לתת מענה לכל כך הרבה אנשים בחברה הישראלית, כמעט לכולם, והיא חוצה את כל המגזרים – היא חייבת לעבור הלילה ולעבור לוועדת הכספים.

יצחק כהן: חבר הכנסת הרב משה גפני, המאמצים שנעשו במשרד האוצר, לילות כימים, כדי לאפשר מענקים מיידיים ל-400,000, שכבר ביום רביעי, כבר מחר, בעזרת השם, יראו את זה בחשבונות, זה – הסתפקנו בהחלטת ממשלה.

יצחק כהן: כרגע יש עוד נקודת מחלוקת, והיא צודקת: הרב אריה דרעי מבקש סכום נוסף לביטחון סוציאלי לחלשים בחברה הישראלית.

יצחק כהן: אני מאוד מקווה שברגעים האלה הנושא הזה ייסגר.

יצחק כהן: מוריי ורבותיי, כבוד השר פרץ, ראינו ימים, ראינו תקופות, אבל הצלחנו בזכות דבר אחד ויחיד: "ויחן שם ישראל נגד ההר" – כאיש אחד בלב אחד.

יצחק כהן: על כל פנים, אנחנו יושבים באוצר עם כל הענפים שנפגעו במשק.

יצחק כהן: לא דילגנו על שום ענף.

יצחק כהן: היום הייתה ישיבה ארוכה מאוד, ארוכה מאוד, עם תוצאות, עם העובדים הסוציאליים.

יצחק כהן: אני מאוד מקווה שגם שם יגיעו לסיכומים.

יצחק כהן: יש הנחיה ברורה של השר להגיע איתם למתווה שיגרום לכך שהם יחתמו על הסכם ביניים ויפסיקו את השביתה, כי דווקא בתקופה הזאת עם ישראל זקוק גם להם.

יצחק כהן: הם סוג של צוות רפואי במושגים אחרים, והם עושים עבודת קודש.

יצחק כהן: הרב גפני, ישבנו איתם היום, התקדמנו איתם, ואני מאוד מקווה שיגיעו לסיכומים.

יצחק כהן: על כל פנים, אני רק אזכיר לכם מה חלף.

יצחק כהן: יש עוד סוגיה כרגע בדיון: האם להעביר בהליך בזק את תקציב 2020 – מכיוון שהמנגנון של תקציב המשכי בהיעדר אישור תקציב מדינה נועד לתת פתרון לשלושה חודשים.

יצחק כהן: בזמנו שאלו המחוקקים: מה קורה אם לא עובר תקציב ב-31 בדצמבר?

יצחק כהן: המחוקק נתן להם אפשרות לעוד שלושה חודשים, עד מרץ, להמשיך לנסות להעביר את התקציב – מה שנקרא תקציב המשכי, אחד חלקי שתים עשרה מתקציב השנה הקודמת.

יצחק כהן: אבל המכשיר הזה, רבותיי, לא נועד לשנה שלמה.

יצחק כהן: החשב הכללי באוצר לא יכול לפעול – – –

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, עשר דקות חלפו.

יצחק כהן: מיקי, אני פעם הפרעתי לך?

יצחק כהן: אני פעם הגבלתי אותך?

מיקי לוי: מחילה.

מיקי לוי: מחילה.

קריאה: אין הגבלה.

יצחק כהן: קיבלתי.

יצחק כהן: אפשר לקבל מים?

יצחק כהן: מיקי, אני אזכיר לך.

מיקי לוי: – – –

יצחק כהן: אין מה לעשות.

יצחק כהן: חברי יושב-ראש ועדת הכלכלה הרב מרגי, העולם, ואנחנו בתוכו, נמצא בפנדמיה נוראית.

יצחק כהן: גם בעולם וגם אצלנו עובדים בקדחתנות למצוא פתרונות.

יצחק כהן: אמר לי מנכ"ל משרד הבריאות היוצא, ידידי משה בר סימן טוב, שקרא המון מחקרים, קרא המון חומר, למד המון על הנגיף הזה: איציק, אני חייב להגיד לך שאנחנו לא יודעים כלום.

יצחק כהן: רבותיי, התוכנית הזאת היא תוכנית חירום.

יצחק כהן: כדי שהכסף יגיע לאזרחים אנחנו חייבים להעביר אותה בהקדם האפשרי.

יצחק כהן: אמרתי לכם את זה יותר מפעם אחת.

יצחק כהן: גם ככה זה פיגור של 24 שעות מאתמול.

יצחק כהן: מעבר לכך שהתוכנית נותנת מענקים חסרי תקדים לשכירים, לעצמאים ולעסקים, היא כוללת שלושה מרכיבים נוספים חשובים מאוד – זה אותך יעניין, גבי.

יצחק כהן: היא כוללת תוכנית תעסוקה והכשרה מקצועית בהיקף של 1.5 מיליארד שקל, כבוד השר – –

גבריאל (גבי) אשכנזי: יותר מ-1.5.

יצחק כהן: בבקשה.

יצחק כהן: – – תוכנית לאוכלוסיות נזקקות בהיקף של למעלה מ-2 מיליארד שקל; תוכנית להקצאת תשתיות – – –

גבריאל (גבי) אשכנזי: יותר.

יצחק כהן: אתה ידיד המגזר.

יצחק כהן: הם אוהבים אותך ואתה אוהב אותם.

יצחק כהן: אתה לא יכול לדבר ככה.

יצחק כהן: כבוד השר עמיר פרץ.

גבריאל (גבי) אשכנזי: תסיים על התשתיות.

יצחק כהן: תשתיות – יש תוכנית מדהימה בחוק ההסדרים, של 100 מיליארד שקל לתשתיות ועוד 50 מיליארד להייטק.

גבריאל (גבי) אשכנזי: 100 מיליארד זה לנטו בעוד עשר שנים.

גבריאל (גבי) אשכנזי: לא יעבוד.

גבריאל (גבי) אשכנזי: תשתיות תקשורת?

יצחק כהן: גם.

יצחק כהן: הייטק זה תקשורת.

יצחק כהן: הייטק זה תקשורת.

יצחק כהן: מוריי ורבותיי, אנא מכם, אחיי ורעיי, קודם כול, בואו נתאחד.

יצחק כהן: בואו נתאחד, באמת.

יצחק כהן: בואו נשאיר את המחלוקות לתקופות אחרות.

יצחק כהן: זו לא התקופה.

יצחק כהן: אני מתחנן בפניכם, זו לא התקופה.

יצחק כהן: יש ימים שבהם נוכל לחדד מחלוקות בינינו, עמדות, אבל כרגע אנחנו כולנו צריכים להתאחד סביב דבר אחד ויחיד: איך, בעזרת השם, מוציאים את עם ישראל מהצרה הצרורה הזאת.

יצחק כהן: כן, הרב בוסו, רצית לומר משהו?

אוריאל בוסו: – – – שר האוצר נמצא פה.

אוריאל בוסו: שיעלה אחריך ויציג את התוכנית.

יצחק כהן: אתה צודק.

יצחק כהן: בוסו, אני לא טוב לך – אני ארד.

יצחק כהן: אני לא טוב לך – אני ארד.

אוריאל בוסו: לא, אתה מצוין.

קריאה: הגענו לימות המשיח – גפני שותק והוא תוקף אותך.

יצחק כהן: בבקשה, אתה רואה?

יצחק כהן: קודם גפני אמר לי משהו.

יצחק כהן: לא אגיד מה הוא אמר לי.

יצחק כהן: כשהרב ברוכי פרגן, גפני אמר לי משהו היסטורי.

יצחק כהן: לא אגיד אותו.

קריאה: הרב גפני, אני מקווה – – –

יצחק כהן: אנחנו נמצאים בתקופה שבין המצרים, אז אולי אספר משהו על תקופת הגלות, תקופת החורבן, שלא נדע.

יצחק כהן: מוריי ורבותיי, רבן יוחנן בן זכאי, שהיה נשיא ישראל בתקופה הנוראית ההיא, סיכם – תקשיבו, זה מצמרר – ישראל?

קריאה: – – –

יצחק כהן: אוקיי.

יצחק כהן: רגע, סיכמת איתו?

יצחק כהן: סוכם?

קריאה: – – –

יצחק כהן: רבותיי, בהקבלה מצמררת גם רבן יוחנן בן זכאי, נשיא ישראל, עשה תוכנית חירום עם שלושה מעשירי עולם שהיו באותה תקופה, כלבא שבוע, ציצית הכסת ונקדימון בן גוריון.

יצחק כהן: שלושת הגדולים האלה, העשירים האלה יכלו, בתוכנית חירום שעשו – גם הם עשו תוכנית חירום, עם הנשיא, עם רבי יוחנן בן זכאי – לכלכל את העם למעלה מ-21 שנה.

יצחק כהן: לצערי הרב, גם אז היה פירוד.

יצחק כהן: אני לא רוצה שההקבלה הזאת תהיה, חלילה – אני מקווה שאנחנו נפיק לקחים מאותה תקופה – והסיקריקים הבריונים הקיצונים שרפו את המחסנים, שרפו את המרלו"

יצחק כהן: גים כדי לאלץ את העם לצאת למלחמה, שהתוצאות שלה היו בסוף – נורא ואיום.

יצחק כהן: אני מבקש משר האוצר, שהכין את התוכנית הזאת, לעלות להשלים.

יצחק כהן: בבקשה, אדוני שר האוצר.

יצחק כהן: תודה רבה לכם, ותצביעו בעד.

קריאות: – – –

יצחק כהן: רגע.

יצחק כהן: לא, לא, שר האוצר מחליף אותי.

יצחק כהן: הוא מחליף אותי.

יצחק כהן: היושב-ראש, ירדנה – – –

אליהו ברוכי: סגן השר, תודה רבה.

אליהו ברוכי: כבוד השר, בבקשה.

קריאות: – – –

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מודה לסגן השר איציק כהן על שהציג את החוק.

ישראל כץ: החוק הזה הוא אחד החוקים החשובים ביותר שחוקקו בכלל, בוודאי החשוב ביותר בתקופה הזאת.

ישראל כץ: החוק הזה בא לתת רשת ביטחון כלכלית לכל מי שזקוק לה בעידן הקורונה, קודם כול לשכירים, והחוק מבטיח שכל מי שלא ימצא עבודה ולא יתאפשר לו לעבוד בתקופה הזאת יקבל רשת ביטחון למשך שנה מעכשיו, עד סוף יוני 2021, בדמות דמי אבטלה משופרים, משופרים.

ישראל כץ: אנחנו נשנה את הכלל הקבוע של דמי אבטלה, נוריד את חמשת ימי ההפוגה, נכלול את מקבלי האבטלה מפוטרי ינואר-פברואר, נקצר את תקופת האכשרה לחצי שנה במקום שנה, נוריד את המדרגה של הירידה ונמשיך את התשלום הרגיל על מנת שכל מי שלא תהיה לו עבודה מבין מי שעבדו יוכל לקבל מענק קבוע עד אמצע השנה הבאה, שאז לפי התרחיש שאנחנו מקווים שיימצא החיסון לקורונה.

ישראל כץ: הדבר השני הוא שכל עצמאי שהמחזור השנתי שלו עד 640,000 ש"ח יקבל מענק חלף משכורת עד 15,000 שקלים בכל חודשיים, גם על החודשים מאי-יוני, אחורה, ושבע פעימות קדימה.

ישראל כץ: עד 15,000 שקלים לפי השכר המחויב שלו.

ישראל כץ: והדבר החשוב לא פחות – כל העסקים עד היקף של 100 מיליון שקלים יקבלו מענקים, עד 300,000 שקל מחזור, יקבלו מענקים על בסיס ההוצאות הקבועות שלהם, גם כן אחת לחודשיים, בסכומים שיכולים עד 500,000 שקלים.

ישראל כץ: אנחנו מעניקים בזה – – –

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, אני מציע שתוציא את המליאה להפסקה.

ישראל כץ: אנחנו נדחה גם את רישוי העסקים בשנה.

ישראל כץ: אנחנו נאפשר לחיילים המשוחררים למשוך מהקרן שלהם עד 50%, נאפשר למשוך עד 10,000 שקלים מקרנות ההשתלמות ללא הקנס, עד 10,000 שקלים בחודש.

ישראל כץ: אנחנו במכלול הצעדים האלה מושיטים יד לכל הציבור ומפגינים סולידריות וערבות הדדית, שמתבקשות בתקופה הקשה הזאת.

ישראל כץ: אנחנו הקצינו סכומים גבוהים ביותר על מנת לוודא שכל שכיר, כל עצמאי וכל עסק יקבלו את הסיוע כדי לעבור את התקופה שאנחנו ניצבים בפניה.

משה אבוטבול: אדוני השר, ערבות הדדית בין אחד לשני, לא רק עסקים.

משה אבוטבול: צריך – – –

ישראל כץ: אני לא כל כך שומע, הכול בסדר.

ישראל כץ: אני לא שומע.

ישראל כץ: יחד עם זאת, אני חייב לומר לכם שבתוך מכלול הסיוע לאלה שעבדו וצריכים לחזור לעבודה וניהלו עסק אנחנו מתכוונים, בהתאם ליוזמתו של שר הפנים אריה דרעי, להקצות סכום משמעותי בתוכנית, בחוק הזה, לאוכלוסיות מוחלשות שידן אינה משגת, כמובן, לפי קריטריונים ברורים שייקבעו.

ישראל כץ: אנחנו לא רוצים שמישהו יישאר בלי יכולת קיום, ולכן גם עצמאים, גם עסקים, גם שכירים, גם מי שידו אינה משגת, לאותן אוכלוסיות אנחנו בתוך החוק ניתן את הסיוע.

ישראל כץ: יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת משה גפני, הכול יעבור תחת ידיך האמונות.

ישראל כץ: ואני מקווה שתעזור לנו עזר רב בגיבוש הקריטריונים הכוללים ובהעברת הדברים במתווה שאנחנו דיברנו עליו ושאנחנו פועלים להעביר אותו.

ישראל כץ: אני חושב שהחוק הזה – אני משוכנע, עסקתי בו באופן אישי, גיבשתי אותו ביחד עם ראש הממשלה.

ישראל כץ: אנחנו דיברנו עם ראש הממשלה החליפי בני גנץ, שנתן את ברכתו לחוק.

ישראל כץ: אתמול בממשלה הוא גם כן קיבל תמיכה רחבה, החוק, ולכן הוא מובא לכם כאן היום להצבעה.

ישראל כץ: אני רוצה להזכיר ולציין נתון מעניין שפורסם אתמול.

ישראל כץ: אתמול הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה נתנה דיווח על מה שקרה עד אמצע חודש יוני.

ישראל כץ: אתם זוכרים שפניתי אליכם גם במליאה וגם בוועדת הכספים קודם?

ישראל כץ: זה היה דחוף מאוד, ופעלנו בדחיפות לאשר את מענק התעסוקה המיוחד למעסיקים כדי להמריץ אותם להחזיר עובדים.

ישראל כץ: תדעו לכם שהחוק הזה, במציאות שהתהוותה בחודש יוני – כאשר החוק התחיל לעבוד מ-1 ביוני, מענק של 7,500 שקלים שנאמר שיינתן למי שמחזיר עובדים – אתם יודעים כמה עובדים חזרו בשבועיים הראשונים ביוני כתוצאה מהתמריץ הזה?

ישראל כץ: למעלה מ-450,000 עובדים שירדו מהמיליון וחזרו לעבוד.

ישראל כץ: לצערנו הקורונה חזרה, והמגמה הזאת משתנה כרגע.

ישראל כץ: ואני מניח שעובדים שחזרו, חלק מהם הם גם באותם מקומות שנסגרים, או עם אותם מעסיקים שמתכננים כרגע את השיקולים שלהם.

ישראל כץ: הם יפסיקו את עבודתם, אבל בזכות החוק הזה – אני אומר את זה לכל הכנסת:

ישראל כץ: בזכות החוק הזה מי שייאלץ להפסיק זמנית או לזמן ממושך את עבודתו, יקבל את התשלום שהחוק הזה נותן לו באופן קבוע.

ישראל כץ: רשת ביטחון אמיתית, כמיטב המסורת שלנו כעם וכמדינה.

ישראל כץ: רשת ביטחון.

ישראל כץ: ולכן אני מבקש מכם לתמוך בחוק, להעביר אותו לידיהם האמונות של יו"ר ועדת הכספים וחברי ועדת הכספים, שילוו, יבדקו.

ישראל כץ: והכי חשוב, כדי שלא יקרה מה שקרה בחקיקה הקודמת, בתוכניות הקודמות, אם זה יאושר במהירות, התשלומים יגיעו במהירות לשכירים, לעצמאים, לעסקים, למשרדים שקבענו, כל אחד בתחומו, לטפל בנושאים מיוחדים ואוכלוסיות מיוחדות, כמו שהזכרתי גם כן בדבריי.

ישראל כץ: אני מודה לכם, ושנעבוד כולנו שכם אחד, עם אחד, מדינה אחת, ביחד בפני המשבר הקשה הזה.

ישראל כץ: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: בפנינו שתי הצבעות.

יריב לוין: השר אמסלם וחבר הכנסת מיקי זוהר – השר אמסלם וחבר הכנסת מיקי זוהר, אתם רוצים הצבעה שמית או לא רוצים?

יריב לוין: אני לא מבין.

יריב לוין: הצבעה שמית או לא?

יריב לוין: לבקשת הממשלה, אנחנו נקיים הצבעה שמית.

יריב לוין: ראשית על הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 2), בקריאה הראשונה.

יריב לוין: גברתי מזכירת הכנסת, בבקשה.

יריב לוין: נא לשמור על השקט, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – בעד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד קארין אלהרר – אינה נוכחת סעיד אלחרומי – אינו נוכח זאב אלקין – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד גבי אשכנזי – בעד יעקב אשר – בעד אוריאל בוסו – בעד דוד ביטן – בעד רם בן ברק – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אורנה ברביבאי – אינה נוכחת אליהו ברוכי – בעד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יוסף ג'בארין – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח עוזי דיין – בעד אבי דיכטר – בעד צבי האוזר – בעד ניצן הורוביץ – אינו נוכח צחי הנגבי – בעד יועז הנדל – בעד שרן מרים השכל – בעד מיכל וונש – בעד מכלוף מיקי זוהר – בעד תמר זנדברג – אינה נוכחת אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת מיקי חיימוביץ' – בעד אליהו חסיד – בעד ווליד טאהא – נמנע בועז טופורובסקי – אינו נוכח אחמד טיבי – נמנע יוסף טייב – בעד יעקב טסלר – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – בעד היבה יזבק – אינה נוכחת עומר ינקלביץ' – בעד משה יעלון – אינו נוכח אלי כהן – בעד יצחק כהן – בעד מאיר כהן – אינו נוכח מירב כהן – בעד מתן כהנא – אינו נוכח ע'דיר כמאל מריח – אינה נוכחת עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – בעד יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד אביגדור ליברמן – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח אוסנת הילה מארק – בעד פטין מולא – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי קונין – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – בעד יעקב מרגי – בעד משולם נהרי – בעד אבי ניסנקורן – בעד בנימין נתניהו – אינו נוכח סונדוס סאלח – אינה נוכחת יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח גדעון סער – בעד מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – בעד חמד עמאר – אינו נוכח ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח עודד פורר – אינו נוכח יצחק פינדרוס – בעד טלי פלוסקוב – בעד אורלי פרומן – אינה נוכחת תהלה פרידמן – בעד עמיר פרץ – בעד רפי פרץ – בעד אורית פרקש הכהן –

ירדנה מלר-הורוביץ: בעד עינב קאבלה – בעד אנדרי קוז'ינוב – בעד אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – בעד אריאל קלנר – אינו נוכח שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד עידן רול – אינו נוכח יואל רזבוזוב – אינו נוכח יפעת שאשא ביטון – בעד אנטאנס שחאדה – אינו נוכח יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח הילה שי וזאן – בעד מיכל שיר סגמן – בעד עפר שלח – אינו נוכח איציק שמולי – בעד רם שפע – בעד איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת פנינה תמנו – בעד

יריב לוין: מזכירת הכנסת, אנא קראי שוב בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח קארין אלהרר – אינה נוכחת סעיד אלחרומי – אינו נוכח רם בן ברק – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אורנה ברביבאי – אינה נוכחת יוסף ג'בארין – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד ניצן הורוביץ – אינו נוכח תמר זנדברג – אינה נוכחת אימאן ח'טיב יאסין – נמנעת בועז טופורובסקי – אינו נוכח יעקב טסלר – אינו נוכח היבה יזבק – אינה נוכחת משה יעלון – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח מתן כהנא – אינו נוכח ע'דיר כמאל מריח – אינה נוכחת עופר כסיף – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח פטין מולא – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי קונין – אינה נוכחת בנימין נתניהו – אינו נוכח סונדוס סאלח – אינה נוכחת יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חמד עמאר – אינו נוכח ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח עודד פורר – אינו נוכח אורלי פרומן – אינה נוכחת אלכס קושניר – אינו נוכח אריאל קלנר – אינו נוכח עידן רול – אינו נוכח יואל רזבוזוב – אינו נוכח אנטאנס שחאדה – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח עפר שלח – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

יריב לוין: האם יש מישהו נוסף באולם שלא הצביע ומבקש להצביע?

יריב לוין: אם כך, תמה ההצבעה.

יריב לוין: מזכירת הכנסת, נא לסכם את התוצאות.

יריב לוין: אם כך, אלה תוצאות ההצבעה: בעד – 67, אין מתנגדים, שלושה נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שהצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון מס' 2) התקבלה בקריאה הראשונה ותעבור להמשך דיון בוועדת הכספים.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים מכאן להצבעה על הצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), התש"ף–2020.

יריב לוין: אני מבין שמבקשים הצבעה אלקטרונית.

יריב לוין: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה הראשונה, הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 64 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), התש"ף–2020, לוועדת הכספים נתקבלה.

יריב לוין: אני אוסיף.

יריב לוין: מי שלא עובד – אני אוסיף.

יריב לוין: הכול בסדר.

יריב לוין: נוסיף את מי שלא עובד אצלו.

יריב לוין: אצל מי הייתה בעיה והוא מבקש להוסיף את הצבעתו?

יריב לוין: מירב כהן, כיצד להצביע?

קריאה: – – –

יריב לוין: בעד.

קריאה: – – –

יריב לוין: אני אאפשר לכם.

קריאה: – – –

יריב לוין: חברי הכנסת טיבי, טאהא וח'טיב יאסין, מה ההצבעה שלכם?

קריאה: – – –

יריב לוין: להימנע.

יריב לוין: אוקיי.

יריב לוין: אם כך, רבותיי, אלה תוצאות ההצבעה: 65 בעד, אין מתנגדים, שלושה נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שהצעת חוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), התש"ף–2020, התקבלה בקריאה הראשונה ותועבר אף היא להמשך דיון להכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת הכספים.

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק חובת מכרזים (תיקון מס' 24 – הוראת שעה) (תיקון), התש"ף–2020, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יריב לוין: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה.

יריב לוין: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת יעקב אשר, שנמצא בדרכו אלינו.

יריב לוין: עד אז, מזכירת הכנסת – הודעה, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת המלצת ועדת החוקה, חוק ומשפט להאריך את תקופת ההארכה לפי חוק לתיקון הארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – דיונים בהשתתפות עצורים, אסירים וכלואים), התש"ף–2020.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת, בבקשה.

יריב לוין: ההודעה מחייבת הצבעה?

יריב לוין: לא.

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

): חבריי חברי הכנסת, ועדת הכנסת קבעה בישיבתה היום כי ועדת הפנים והגנת הסביבה תדון בהצעה לסדר-היום בנושא: מתן פתרון מיידי לזוגות לפני הנישואים שנמנע מהם לרשום את הנישואים גם בחו"ל עקב משבר הקורונה, של חברי הכנסת יבגני סובה, אנדרי קוז'ינוב, ניצן הורוביץ ושרן מרים השכל.

): עוד אבקש להודיע על איוש מקום לחבר הכנסת מטעם סיעת הרשימה המשותפת בוועדה המיוחדת למיגור הפשיעה בחברה הערבית – חבר הכנסת איימן עודה יכהן במקום הפנוי לסיעה.

): תודה רבה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

יריב לוין: [מס' מ/1339; דברי הכנסת, חוברת זו, ישיבה 53; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: אני מזמין, כאמור, את חבר הכנסת יעקב אשר להציג את הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 24 – הוראת שעה) (תיקון), התש"ף–2020, בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

יריב לוין: כאמור, ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה.

יריב לוין: בבקשה, אדוני יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

יעקב אשר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה והשלישית את הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס׳ 24 – הוראת שעה) (תיקון), התש"ף–2020.

יעקב אשר: הצעה זו היא מיזוג של הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת מיקי לוי – מיקי, מגיע לו יישר כוח – והצעת חוק ממשלתית.

יעקב אשר: בשנת 2010 תוקן סעיף 3א(א)(1) לחוק חובת המכרזים, התשנ"ב–1992, באופן שהסמיך את הממשלה לקבוע בתקנות, באישור ועדת החוקה של הכנסת, הוראות לעניין העדפה של תוצרת הארץ ברכישת טקסטיל בעבור מערכת הביטחון והמשרד לביטחון הפנים.

יעקב אשר: בשלב הראשון התיקון נקבע כהוראת שעה לשנתיים, ומכוחו הותקנו תקנות שהסדירו את הנושא.

יעקב אשר: בחלוף השנתיים פקעה הוראת השעה אך הכנסת החליטה לחוקק אותה מחדש לתקופה של שנתיים.

יעקב אשר: לאחר שגם הוראת השעה השנייה פקעה החליטה הכנסת לחוקק אותה מחדש לפרק זמן של חמש שנים נוספות, שמסתיימות ב-15 ביולי 2020, דהיינו מחר, אם אינני טועה, נכון?

יעקב אשר: בטרם תפקע הוראת השעה מוצע להאריך אותה בפרק זמן של שלוש שנים נוספות.

יעקב אשר: כמו כן, מוצע להסמיך את שר האוצר להאריך תקופה זו בצו, באישור ועדת החוקה של הכנסת, לפרק זמן של שנתיים נוספות.

יעקב אשר: הצעת החוק הזאת היא חשובה.

יעקב אשר: היא נותנת עדיפות לכחול-לבן – במקרה זה לא כחול לבן הפוליטי אלא מוצרי כחול-לבן – ואני מקווה גם שעם שוך הקורונה נוכל להתיישב אחת ולתמיד ולהביא הצעת החוק שתהיה הצעת קבע, ולא מפעם לפעם להמשיך אותה.

יעקב אשר: ההצעה אושרה בוועדה פה אחד, אין לה הסתייגויות.

יעקב אשר: אני מבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה והשלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

יעקב אשר: תודה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: כאמור, להצעת החוק אין הסתייגויות, אבל כן הוגשו בקשות רשות דיבור.

יריב לוין: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, החוק הזה הוא חוק חשוב מאוד – העדפת תוצרת הארץ, מתן קדימות לתוצרת הארץ לעת הזאת, כאשר יש כל כך הרבה אזרחים ישראלים מובטלים בחוץ.

מיקי לוי: החוק הזה אומר שמערכת הביטחון תהיה חייבת לרכוש בהעדפה של 100% את המדים שלה בארץ, ומערכת ביטחון הפנים – ב-50%.

מיקי לוי: מפה אני קורא גם לשר לביטחון הפנים לתת הוראה למשטרה לרכוש את המדים בארץ.

מיקי לוי: 50%, כן או לא – לרכוש את המדים בארץ.

מיקי לוי: מדובר ב-1,600 עובדות ועובדים, בדרך כלל עובדות, של מתפרות, שהשכר שם איננו גבוה, שנמצאות רובן ככולן בפריפריה.

מיקי לוי: יש חשיבות עליונה לתת עבודה לפריפריה.

מיקי לוי: אנחנו רואים את המתפרות האלה בירכא, בשלומי, בבית ג'ן, בחורפיש, בקיבוץ כרמיה, טירת הכרמל, עטרות, מגדל העמק – כן, גם בנתניה ובפתח תקווה וראשון לציון ומעלה אדומים, ופקיעין, ולכן המתפרות האלה הן חשובות מאוד.

מיקי לוי: מדובר במעל 1,600 פועלים ופועלות – סליחה, עובדים ועובדות, אני חוזר בי – ששכרם הוא לא מהגבוהים במשק, ויש חשיבות עליונה לשמור בימים טרופים אלה על מקומות העבודה שלהם.

מיקי לוי: השר עמיר פרץ לקח את החוק והפך אותו לחוק ממשלתי, וזה בסדר גמור מבחינתי, אין לי בעיה של קרדיט.

מיקי לוי: אני הצמדתי את החוק שלי לחוק הממשלתי למרות שהוא היה ראשון וקיבל פ' כבר לפני חודש וחצי.

מיקי לוי: המהירות שאנחנו עושים אותה – להעביר את החוק עוד היום כדי להימנע מביטולו מחר.

מיקי לוי: אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת יעקב אשר על מהירות הבזק של העברת החוק הזה.

מיקי לוי: תודה רבה מכל הלב.

מיקי לוי: אני מאוד מודה לך בכלל על העשייה שלך.

מיקי לוי: לשבת אצלך בוועדה זו בהחלט חוויה.

מיקי לוי: ההידברות, ההבנה, שיתופי הפעולה – כמעט אין אופוזיציה–קואליציה אלא רק טובת מדינת ישראל ואזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: לא שאין ויכוחים, אבל בסופו של דבר מגיעים – – –

יעקב אשר: אתם מאתגרים אותי.

מיקי לוי: לא, אנחנו מאתגרים אותך, אבל בסופו של דבר אנחנו מגיעים – אני מאוד מקווה שזה יימשך כך – לאיזשהו איזון.

יעקב אשר: בלי עין הרע.

מיקי לוי: בלי עין הרע.

מיקי לוי: לכן החוק הזה הוא מאוד מאוד חשוב.

מיקי לוי: אני מודה גם לחבר הכנסת גפני – הוא איננו כאן – שהיה שותף איתנו כמצטרף לחוק הזה, והשותפה המרכזית שלי – ע'דיר מריח, חברת הכנסת ע'דיר מריח, שנמצאת כרגע בבידוד; מתוך דאגה למתפרות בכפרים הדרוזיים ומתוך דאגה לעובדות הדרוזיות שזה עמל כפיהן – הן יוצאות למתפרות האלה יום-יום ושם מרוויחות את לחמן – היא הייתה שותפה מלאה לקיום החוק הזה.

מיקי לוי: אני שמח מאוד – אומנם את בבידוד, אבל אם את מסתכלת עלינו, תודה רבה לך מכל הלב.

מיקי לוי: העשייה שלך היא עשייה למען העדה הדרוזית.

מיקי לוי: אני מאוד מאוד מעריך את זה.

מיקי לוי: הם יכולים להיות גאים בשליחות שלך בכנסת ישראל.

מיקי לוי: תודה רבה לך על ההצטרפות לחוק הזה, זה בהחלט חשוב.

מיקי לוי: אני רואה בך שותפה מלאה.

מיקי לוי: תודה רבה לכולם.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אביגדור ליברמן – איננו; חבר הכנסת עודד פורר – איננו; חבר הכנסת יבגני סובה – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת אלי אבידר, בבקשה.

אלי אבידר: יריב, כל פעם שאתה רואה את מיקי לוי מדבר תדע שאני אחריו.

יריב לוין: אני יכול לומר לך שיש לא מעט מקרים שגם כשאני לא רואה את מיקי לוי מדבר אני רואה שאתה עולה לדוכן, וזאת בהחלט זכותך, וזה בסדר גמור.

אלי אבידר: אני מנסה לעשות את עבודתי.

יריב לוין: אין שום טענה, להפך.

יריב לוין: בבקשה.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בעת קיומו של משבר בריאותי, כלכלי, משפטי וחברתי חריף ביותר, אחד משומרי הסף החשובים ביותר לדמוקרטיה הישראלית נעלם.

אלי אבידר: מבקר המדינה של מדינת ישראל פשוט נעלם.

אלי אבידר: משרד מבקר המדינה, שבעשרות שנים של עבודת ביקורת מקצועית, אובייקטיבית וללא מורא מהשלטון בנה מעמד ייחודי של רשות רביעית מרשויות המדינה, אינו מתפקד בעת הזאת.

אלי אבידר: לא מדובר כאן בתקלה או בחוסר יכולת אלא במדיניות מכוונת, שנובעת מכך שמבקר המדינה הנוכחי מונה כדי להפסיק את פעילות הביקורת, שכל כך מפריעה לבנימין נתניהו.

אלי אבידר: המוסד המפואר הזה פרסם מאות דוחות חריפים לאורך השנים והפך לבעל תפקיד מרכזי בהגנה על הדמוקרטיה הישראלית.

אלי אבידר: קחו מספר דוגמאות מצומצם: דוח ביקורת בנושא פרשת ויסות מניות הבנקים והקמת ועדת חקירה ממלכתית בעניין; החלטת הממשלה הדרמטית על ביטול פרויקט מטוסי הלביא; פרשת מסכות המגן הפגומות במלחמת המפרץ; דוח מתן תמיכה למוסדות ציבור; חשיפת פרשת מינויים פוליטיים; פרשת העמותות; הפרת חוק מימון מפלגות; מעילות הכספים בהסתדרות העובדים הלאומית; פרשת מרכז ההשקעות; דוח אסון השרפה בכרמל; פרשת הרפז; הוצאות המעונות של ראש הממשלה ועוד מאות רבות של דוחות חשובים.

אלי אבידר: במצב הווקום שנוצר בביקורת המדינה, אני קורא לכל פקידי הציבור הנאמנים למדינה במוסדות השלטון, במשרד ראש הממשלה, במועצה לביטחון לאומי, במוסד, במשרד הבריאות: אל תפחדו להשמיע את קולכם.

אלי אבידר: מידע שיגיע יטופל בצורה הטובה ביותר.

אלי אבידר: אנחנו נדע להציף אותו באופן שלא יפגע, ובעיקר – שישמור על הדמוקרטיה.

אלי אבידר: יש את שומרי הדמוקרטיה שיוצאים למחאה בגשרים ובכיכרות, ולכם נועד התפקיד מלב-ליבה של המערכת.

אלי אבידר: דיקטטורה אינה נוצרת לאחר משאל עם שבו מתבקש העם לבחור בין דמוקרטיה לדיקטטורה; דיקטטורה נוצרת כשפקידי ציבור, אנשים טובים, מעלימים עין מעוולות קטנות שבטעות הם חושבים שהן לפרק זמן מוגבל, ואלה מצטברות לתוצאה הרסנית שהיא הרס הדמוקרטיה והשלטת הדיקטטורה.

אלי אבידר: והכי חשוב, רבותיי, שנזכור שנתניהו ינצח כשאנחנו נרים ידיים, ואנחנו לא נרים ידיים עד שיתפטר.

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני.

יריב לוין: אני רק רוצה לומר, חבר הכנסת אבידר, מאחר שמבקר המדינה איננו כאן, והוא בוודאי לא יכול להגיב על הדברים שאמרת, שלפחות אני, בהתרשמות שלי, גם מהעבודה מולו – בסוף הרי הדוחות שלו מוגשים ליושב-ראש הכנסת – התרשמתי שנעשית שם עבודה רצינית, מקצועית, ללא מורא, ואני לפחות מלא הערכה גם למבקר המדינה באופן אישי וגם למוסד שבראשו הוא עומד על העבודה שנעשית שם.

יריב לוין: מותר שיהיו חילוקי דעות בעניין הזה, אבל אני חושב שמאחר שהוא לא נמצא כאן, לפחות אני, כמי ששוב, עובד מול מבקר המדינה ומשרד מבקר המדינה באופן רציף, חשבתי שנכון שאני גם אציג את זווית הראייה הזאת.

אלי אבידר: אני מעריך את ההערה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – איננה; חבר הכנסת חמד עמאר – מוותר; חבר הכנסת אלכס קושניר – איננו.

יריב לוין: לפיכך, אנחנו יכולים, בהיעדר הסתייגויות, לעבור להצבעה בקריאה השנייה כנוסח הוועדה – –

אלי אבידר: אפשר להצביע מפה?

יריב לוין: כן, כן, ודאי.

יריב לוין: – – על הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 24 – הוראת שעה) (תיקון), התש"ף

יריב לוין: –2020 – הצבעה בקריאה השנייה.

יריב לוין: הצבעה מס' 2 בעד סעיפים 12– – 9 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 12– נתקבלו.

יריב לוין: אז אני מוסיף את קולותיהם של חברי הכנסת אבידר, סגלוביץ', מיקי לוי, וכמובן יעקב אשר.

יריב לוין: בסך הכול 13 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים – אה, וחבר הכנסת אופיר כץ, אז אנחנו עם 14 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שהצעת החוק התקבלה בקריאה השנייה.

יריב לוין: ומכאן אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השלישית על הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 24 – הוראת שעה) (תיקון), התש"ף–2020, כנוסח הוועדה – הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 11 נגד – אין נמנעים – אין חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 24 – הוראת שעה) (תיקון), התש"ף–2020, נתקבל.

יריב לוין: ואני אוסיף את חברי הכנסת אבידר, סגלוביץ', מיקי לוי ויעקב אשר.

יריב לוין: אני מוסיף ארבעה קולות בעד.

יריב לוין: אנחנו עם 15 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שהצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 24 – הוראת שעה) (תיקון), התש"ף

יריב לוין: –2020, התקבלה בקריאה השלישית ונכנסה לספר החוקים.

יריב לוין: [נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט בדבר פיצול הצעת חוק להארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – דיונים בהשתתפות עצורים, אסירים וכלואים), התש"ף–2020.

יריב לוין: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

יעקב אשר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק נדונה בכנסת בקריאה ראשונה ביום י"א בסיוון התש"ף.

יעקב אשר: ביום ט"ז בסיוון התש"ף החליטה הכנסת לפצל את הצעת החוק להצעות חוק נפרדות בסעיפים שונים.

יעקב אשר: מוצע כעת לפצל את הצעת החוק המפוצלת, הכוללת את הסעיפים שנותרו מהצעת החוק, להצעות חוק נפרדות, כך שחלק אחד יכלול את הסעיפים 4 ו-23 להצעת החוק, שעניינם הכרזה של שר המשפטים והשר לביטחון פנים בדבר אי-קיום דיונים בנוכחותם של עצורים ואסירים אלא באמצעות השתתפותם באמצעים טכנולוגיים, ב-VC, ולעניין כלואים – הכרזה של שר הביטחון בהתייעצות עם שר המשפטים – וחלק אחר מההצעה, שיכלול את יתר סעיפי הצעת החוק.

יעקב אשר: בשל החשש מהתפשטות נגיף הקורונה במתקני הכליאה הוארכו בחוק ביום כ"ג בסיוון התש"ף תוקפן של תקנות שעת חירום – עדיין לא הוארכו, לדעתי יוארכו תכף, עוד כמה דקות; זה היה לפי הסדר, זה היה יכול להיות הפוך, זה היה גם בסדר – שהסדירו את הגבלת נוכחותם של עצורים ואסירים בדיונים.

יעקב אשר: אה, לא, לא, אני טעיתי: ב-15 ביוני הייתה ההצעה הראשונה להאריך, ותכף לאחר ההצעה הזאת, אנחנו מאריכים אותה ב-30 יום נוספים.

יעקב אשר: הוארכו תוקפן של תקנות שעת החירום שהסדירו את הגבלת נוכחותם של עצורים ואסירים בדיונים בעניינם.

יעקב אשר: בתקופה הזאת המשיכה ועדת החוקה, חוק ומשפט בדיוניה על הצעת החוק להסדרת הנושא.

יעקב אשר: ואולם, נוכח העלייה בתחלואה במדינה בכלל ובבתי מעצר לאחרונה, ובשל הצורך למנוע את הסיכון לעצורים ולאסירים הכרוך בהבאתם לבתי משפט, נדרש כבר עתה להסדיר את סמכות השרים להכריז במקרה הצורך, ובאישור בדיעבד של הכנסת, על הגבלה מלאה של הדיונים בנוכחות עצורים ואסירים והשתתפותם באמצעות אמצעים טכנולוגיים.

יעקב אשר: ועדת החוקה, חוק ומשפט תמשיך בדיוניה ביתר הסעיפים של הצעת החוק, גם בסעיפים הללו, כדי שנביא בסוף הצעה מושלמת.

יעקב אשר: כמובן שכל הדבר הזה – רק בהנחה שהמצב חלילה יהיה מצב חירום כזה שיצטרכו הגבלה מלאה.

יעקב אשר: אני מבקש מהכנסת לאשר את הפיצול.

יעקב אשר: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני נועל את רשימת הדוברים.

יריב לוין: ראשון הדוברים – חבר הכנסת יואב סגלוביץ', בבקשה.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קשה להתעלם ממה שהיה פה לפני איזה רבע שעה.

יואב סגלוביץ': עבר פה בקריאה ראשונה חוק יסודות התקציב – מהומה ומבולקה במליאה, במסדרונות, בפרסה מאחור; יצביעו, לא יצביעו, יהיה רוב, לא יהיה רוב.

יואב סגלוביץ': ישבנו אנחנו, חלק מחברי האופוזיציה, ואמרנו: החוק הזה הוא חוק חשוב, הוא לא נתון למשא ומתן של אתנן וכספים, והצבענו בעד, כי זה חשוב.

יואב סגלוביץ': וחבל לי שחבריי לכנסת, חבריי לקואליציה, כשמתקיימים דיונים בוועדת החוקה, חוק ומשפט, דיונים חשובים, משמעותיים, פשוט לא טורחים להגיע – לא היום, ולא אתמול, ולא שלשום, ולא לפני שבוע, ולא לפני שבועיים.

יואב סגלוביץ': בעצם הם מגיעים כשהם שמקבלים את הגונג להצביע, ואז הם מגיעים ומצביעים כמו שאומרים להם.

יואב סגלוביץ': הם לא קוראים אפילו נייר אחד, נייר אחד, טרם ההצבעה.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, כשמדובר על כבוד הכנסת – ואתה דואג לכבוד הכנסת – גם זה כבוד הכנסת, לא רק נוכחות פסיבית בהצבעות.

יואב סגלוביץ': היום החוק הזה שאנחנו מדברים עליו, שעוד נעסוק בו, עוסק בעיקר בכל מה שקשור לעצורים ואסירים.

יואב סגלוביץ': הם באמת הכי מוחלשים שרק אפשר.

יואב סגלוביץ': אין להם לובי.

יואב סגלוביץ': אין להם פה לובי.

יואב סגלוביץ': אין.

יואב סגלוביץ': הלובי של האנשים האלה והזכויות האזרחיות שלהם הוא פה בכנסת, ללא כל קשר לקואליציה ולאופוזיציה.

יואב סגלוביץ': אנחנו גם בחוק הזה – והיינו מעורבים גם בתיקון התקש"ח, גם בהארכתו בפעם הראשונה, גם בהארכתו בפעם השנייה, בתיקונים שנעשו בוועדת חוקה, חוק ומשפט – נצביע בעד.

יואב סגלוביץ': אבל אני רוצה לומר דבר נוסף.

יואב סגלוביץ': אנחנו הולכים להביא, או יגיע – אני מניח שמחר יעקב אשר יביא את התיקון הנוסף שמגיע, תיקון שמאפשר לשר לביטחון הפנים ולשר המשפטים להכריז שבתי הכלא סגורים; סגורים, אי-אפשר להביא להארכות מעצר.

יואב סגלוביץ': למה?

יואב סגלוביץ': בגלל נגיף הקורונה.

יואב סגלוביץ': אז אני אגיד לכם כמה דברים על הדבר הזה: מתג ההפעלה של מצבי חירום, בכל הכבוד הראוי, לא נמצא בכיסו של שר המשפטים וגם לא בכיסו של השר לביטחון פנים.

יואב סגלוביץ': העובדה שלאזור מוגבל צריך את מליאת הממשלה, אבל לסגור ולא לאפשר לעצורים להגיע ולראות את יומם בבית המשפט מספיקים שר המשפטים והשר לביטחון פנים – ולא רק באזור מסוים או בית כלא מסוים; בכל הארץ, בכל הארץ – הדבר הזה הוא בלתי נתפס.

יואב סגלוביץ': היום העלינו את הדברים האלה בפני משרד המשפטים, ועשינו גם שם תיקונים, והתנגדתי להם בסופו של דבר, אבל נעשו תיקונים – כי זה בכלל זה לא היה אמור להגיע לכנסת.

יואב סגלוביץ': הכנסת היא שום דבר, היא כלום.

יואב סגלוביץ': המקום הזה – זו הכנסת, פה הריבונות, פה היא הריבון.

יואב סגלוביץ': הממשלה, אדוני היושב-ראש, ודאי שהיא צריכה את הגמישות.

יואב סגלוביץ': היא לא יכולה להתעלם מתפקידה המרכזי של הכנסת גם כאשר היא שומרת על הזכויות.

יואב סגלוביץ': אני קורא לחבריי בקואליציה להגיע לדיונים.

יואב סגלוביץ': זה לא כל כך מסובך לקרוא חומר, להשתתף, אולי להביע דעה אחת או שתיים, כי יעקב אשר כבר נמצא בבעיה – הוא כבר לא יודע באיזו מפלגה הוא, הוא לא יודע באיזו מפלגה הוא.

יואב סגלוביץ': הוא בטעות קורא – הוא חושב שאני איתו בכלל.

יואב סגלוביץ': הוא בטוח שאני איתו.

יואב סגלוביץ': ואני איתו לגמרי, כי כולנו ביחד בכנסת למטרה אחת: לעשות טוב, לעשות נכון, בוודאי בתחום של זכויות ועצירים.

יואב סגלוביץ': אני אומר שמה שאנחנו רואים פה – ועדת חוקה היא בושה וחרפה.

יואב סגלוביץ': אף אחד לא מגיע לאף דיון.

יואב סגלוביץ': אחר כך בוכים למה זה 500 שקל קנס, מדוע זה 500 שקל קנס; אחר כך מייללים פה במליאה, אבל מצביעים בוועדה.

יואב סגלוביץ': אדוני, תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אני רק, שוב, למען הדיוק, מוכרח לומר, חבר כנסת סגלוביץ', מכיוון שהתייחסת להצבעה שהייתה כאן במליאה קודם, שלפחות על פי מראה עיניי – אולי אני טועה, אבל לפי מראה עיניי היו כאן למעלה מ-60 חבר הכנסת של הקואליציה בהצבעה הזאת ובערך כאצבעות כף יד חברים באופוזיציה, אז אתה יודע – – –

יואב סגלוביץ': אדוני ישב כאן ולא ראה מה קרה מאחורי – – –

יריב לוין: אני יודע, אני יודע – – –

יואב סגלוביץ': – – – בושה גדולה מה שקרה – – –

יריב לוין: אני יודע.

יריב לוין: זה יכול – – –

יואב סגלוביץ': סחר-מכר עם כסף – – –

יריב לוין: זה בסדר.

יריב לוין: כל אחד ועמדתו, וזה בוודאי לגיטימי.

יואב סגלוביץ': – – – אתה רואה את זה – – –

יריב לוין: לא.

יריב לוין: אני רק אומר, לפחות מבחינת מה שהיה כאן בתוך האולם, בהיבט של נוכחות – – –

יואב סגלוביץ': – – –

יריב לוין: לא.

יריב לוין: מכיוון שדובר על נוכחות, מי היה ומי לא היה, אני חושב שצריך לומר את הדברים.

יואב סגלוביץ': דיברתי – – – על מה שהיה מאחורי המליאה ודיברתי על זה שחברי האופוזיציה מגלים אחריות שלא נמצאת אצל חברי הקואליציה בוועדות.

יואב סגלוביץ': על זה דיברתי, ואני חושב שעל זה שנינו מסכימים.

יריב לוין: כן.

יריב לוין: טוב.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: בכל מקרה – –

יואב סגלוביץ': גם בוועדות – – –

יריב לוין: – – אני בוודאי מציע שהנוכחות, גם במליאה וגם בוועדות, תהיה – בזה, חבר הכנסת סגלוביץ', אנחנו ודאי מסכימים, אין בכלל שאלה.

יואב סגלוביץ': אנחנו מסכימים – – –

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה – הוא איננו; חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה, איפה הוא?

יריב לוין: אתה נמצא – מוותר.

יריב לוין: אוקיי.

יריב לוין: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

יריב לוין: לאחר מכן אנחנו נעבור להצבעה.

משה אבוטבול: כמה זמן יש לו?

יריב לוין: הוא ביקש 30 דקות, אבל אני – – –

אוסאמה סעדי: שעה.

אוסאמה סעדי: שעה.

אוסאמה סעדי: שלא יקבל התקף לב, אדוני היושב-ראש.

משה אבוטבול: – – –

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מדובר בהצעה הזאת של הפיצול וגם בהצעה שאחריה, אז אני כבר אדבר על שתי ההצעות ביחד – –

יריב לוין: בבקשה.

אוסאמה סעדי: – – וככה אני וחברי כבר גם נוותר על זכות הדיבור בהצעה הנוספת.

אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים להגיד שיש כאן, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, פגיעה קשה מאוד בזכויות חוקתיות, בזכויות בסיסיות, בזכותו של אסיר או עציר להיוועץ בעורך דין, בזכות להליך הוגן – שהעציר או האסיר יהיו נוכחים בשעת הדיון להארכות מעצר, בין שזה מעצר ימים ובין שזה מעצר עד תום ההליכים ובין שזה שמיעת העדויות.

אוסאמה סעדי: לא רק זאת, חבריי, אלא שהיום, בהצעה שהביאה הממשלה, היא הביאה תיקון נוסף, ועל זה יתקיים דיון מחר, נכון, יעקב?

אוסאמה סעדי: יו"ר ועדת החוקה, אשר – –

יעקב אשר: כן?

אוסאמה סעדי: – – מחר יש דיון בסוגיה המרכזית ובתיקון החדש שהביאה הממשלה, שהשר לביטחון פנים – לא שניהם, השר לביטחון פנים – בהתייעצות עם שר המשפטים, יכול להכריז, אדוני היושב-ראש, על הגבלה מלאה.

אוסאמה סעדי: מה זאת אומרת הגבלה מלאה?

אוסאמה סעדי: הוא יכול לאסור הוצאת כל עצור או אסיר מכל בתי הכלא במדינה לבתי משפט.

אוסאמה סעדי: זו הגבלה מרחיקת לכת, קיצונית ביותר, ורק השר לביטחון פנים יכול לקבל את זה, אפילו לא הממשלה.

אוסאמה סעדי: אפילו לא היה שום אזכור בהצעת החוק, עד כדי כך שהייעוץ המשפטי של ועדת החוקה היה צריך להתערב ולהגיד: אבל צריך להביא את זה לאישור, אפילו בדיעבד, של ועדת החוקה – איזה פיקוח פרלמנטרי.

אוסאמה סעדי: תנו משהו, תעשו כמו בהגבלות על בריכת שחייה או על מכוני כושר, ששם הממשלה מחליטה, וצריך, וראינו שאפילו זה לא עבר בוועדה פה וזה בוטל.

אוסאמה סעדי: אבל כאשר מדובר בזכויות אסירים ובזכויות עצורים, אדוני היושב-ראש, אז אפילו לא צריך אישור בדיעבד של הכנסת.

אוסאמה סעדי: ולכן זה כל כך מרחיק לכת, לא מידתי, לא סביר, ואני חושב שזה לא יעמוד במבחן הביקורת.

אוסאמה סעדי: אנחנו מתנגדים לזה בתוקף ולכן אנחנו נמשיך לעמוד על זכויות אסירים, זכויות עצורים – בכל זאת מדובר בזכויות שהם בלב-ליבו של כבוד האדם וחירותו, ולכן כמובן שצריך להתנגד לחוק הזה.

יריב לוין: חבר הכנסת סעדי, אני מוכרח לומר שהנושא הזה הוא נושא בעל חשיבות עצומה – –

אוסאמה סעדי: נכון.

יריב לוין: – – וצריך באמת באמת לעמוד פה על המשמר.

יריב לוין: בעיניי לפחות, מצב שבו אדם, נשללת חירותו בלי שהוא ראה את השופט, ובעיקר השופט ראה אותו, זה מצב שצריך לעשות הכול כדי להימנע ממנו ובאמת לצמצם אותו למינימום, אם בכלל.

אוסאמה סעדי: לפחות הצלחתי לשכנע את היושב-ראש.

יריב לוין: בעניין הזה לא צריך לשכנע אותי, זו עמדה עקבית שלי לאורך שנים ארוכות.

יריב לוין: אני יכול אפילו לומר, חבר הכנסת סעדי, שכאשר התקינו את התקש"חים בראשית הקורונה, כאשר הייתי עוד שר בממשלה, הצלחתי לתקן את תקנות שעת החירום בשורה של תיקונים בנושא הזה על מנת שלא להגיע למצב כפי שאתה תיארת, ואני סמוך ובטוח שגם בעניין הזה ועדת החוקה, חוק ומשפט תעשה עבודה נאמנה.

יריב לוין: אם כך, חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט בדבר פיצול הצעת חוק להארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – דיונים בהשתתפות עצורים, אסירים וכלואים), התש"ף–2020.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: אני אוסיף את מי שנמצא כאן.

יריב לוין: הצבעה מס' 4 בעד הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט – 10 נגד – 4 נמנעים – אין הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט בדבר פיצול הצעת חוק להארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (הגיף הקורונה החדש – דיונים בהשתתפות עצורים, אסירים וכלואים), התש"ף–2020, נתקבלה.

יריב לוין: חבר הכנסת אשר?

בעד.

יריב לוין: חבר הכנסת אבידר?

אלי אבידר: בעד.

יריב לוין: חבר הכנסת סגלוביץ' – בעד.

יריב לוין: חבר הכנסת מיקי לוי?

מיקי לוי: בעד.

יריב לוין: חבר הכנסת ווליד טאהא?

וליד טאהא: נגד.

יריב לוין: חבר הכנסת סעדי?

אוסאמה סעדי: נגד.

יריב לוין: זהו.

יריב לוין: אין לנו עוד מישהו שאיננו במקומו.

יריב לוין: אם כך, אנחנו עם 14 בעד, שישה מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שהחלטת ועדת החוקה, חוק ומשפט התקבלה.

יריב לוין: [נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום: הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט להאריך את תקופת ההארכה לפי חוק לתיקון הארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – דיונים בהשתתפות עצורים, אסירים וכלואים), תש"ף

יריב לוין: –2020 – הצבעה.

יריב לוין: חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

יעקב אשר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הינני מתכבד להודיע כי ועדת החוקה, חוק ומשפט דנה היום בבקשת הממשלה להאריך את החוק לתיקון ולהארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – דיונים בהשתתפות עצורים, אסירים וכלואים), התש"ף

יעקב אשר: –2020, לתקופה נוספת של 30 ימים, וזאת בהתאם להוראות סעיף 1(ב) לחוק האמור.

יעקב אשר: הוועדה מצאה כי קיים צורך להאריך את תוקף החוק האמור ב-30 ימים נוספים, עד ל-15 באוגוסט, וזאת בשל העובדה כי עדיין קיים חשש ממשי מהתפשטות מסוכנת של נגיף הקורונה בבתי המעצר וכי הבאת העצורים לבתי המשפט מגבירה סיכון זה.

יעקב אשר: לכן, יש צורך בהגבלת מספר העצורים והאסירים שיגיעו לבית המשפט לפי הוראות החוק.

יעקב אשר: הוועדה טרם סיימה את דיוניה בהצעת החוק המלאה שאנחנו דנים בה, שהיא תהיה ההצעה הגדולה יותר, ושם, אדוני היושב-ראש, אנחנו שמים דגשים נוספים, וכמובן עושים הכול בדחילו ורחימו.

יעקב אשר: יש פה הצטלבות, צומת של פיקוח נפש ושל זכויות אדם, וזה לא רק פיקוח נפש אלא זה פיקוח נפש במקומות שבהם חיים מאות אנשים, מאות עצירים, שאם חלילה תתפשט שם מגפה, זה יכול להפיל גם דמוקרטיות.

יעקב אשר: אבל מצד שני, הזכויות של האסירים זה דבר שאנחנו חייבים לראות לנגד עינינו כל הזמן.

יעקב אשר: אנחנו מחפשים ומוצאים את האיזונים כל הזמן.

יעקב אשר: יש חילוקי דעות, אבל בסך הכול, בסופו של יום, אני מאמין שנגיע בסוף להצעת חוק שתיתן מענה לכול, לפחות ברוב הדברים.

יעקב אשר: ולכן אנחנו מבקשים היום להביא למליאה, עד להצעת החוק הרחבה – היום נאריך את ההארכה היחידה שאנחנו אישרנו לעצמנו, שאנחנו רשאים לאשר, ללא תיקון חקיקה.

יעקב אשר: אני מבקש מהכנסת לאשר את ההארכה על פי המלצתנו.

יעקב אשר: תודה רבה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, בהיעדר דוברים, נעבור להצבעה על המלצת ועדת החוקה, חוק ומשפט, ואני כמובן אוסיף את מי שנמצא כאן למטה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 5 בעד הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט – 12 נגד – 3 נמנעים – אין הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט להאריך את תקופת ההארכה לפי חוק לתיקון הארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – דיונים בהשתתפות עצורים, אסירים וכלואים), התש"ף–2020, נתקבלה.

יריב לוין: חבר הכנסת אשר, אני מוסיף – בעד.

יריב לוין: חבר הכנסת אבידר – בעד; חבר הכנסת סגלוביץ' – בעד; חבר הכנסת מיקי לוי – בעד; חבר הכנסת ינון אזולאי – בעד; חבר הכנסת ווליד טאהא – נגד; חבר הכנסת סעדי – נגד.

יריב לוין: אם כך, יש לנו 17 בעד, חמישה מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שהצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט התקבלה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אם כך, תם סדר-היום.

יריב לוין: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, כ"ג בתמוז התש"ף, 15 ביולי 2020, בשעה 11:00.

יריב לוין: ישיבה זו נעולה.