ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 50, 2020-07-06 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום שני, י"ד בתמוז התש"ף, 6 ביולי 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הארכת תקופות וקיום דיונים בהיוועדות חזותית בענייני תכנון ובנייה (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התש"ף–2020.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם – החל בהצעת חוק פ/1431/23 וכלה בהצעת חוק פ/1506/23:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק חופשה שנתית (תיקון – חופשה לרגל נישואין), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי, משה ארבל, מיכאל מלכיאלי, משה אבוטבול וקטי קטרין שטרית; הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון – וידוא הריגה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק שירות אזרחי-ביטחוני (תיקוני חקיקה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת עפר שלח; הצעת חוק הפיקוח על מעונות (תיקון – חובת פיקוח של מנהל מעון), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי, משה ארבל, מיכאל מלכיאלי, משה אבוטבול וקטי קטרין שטרית; הצעת חוק לפיקוח על הפרשות לפנסיה, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי, משה ארבל, מיכאל מלכיאלי, משה אבוטבול וקטי קטרין שטרית; הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון – הגבלת שכר טרחת עורך דין), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת אורנה ברביבאי, יאיר לפיד, רם בן ברק, אלעזר שטרן, יואב סגלוביץ' ועידן רול; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעצמאים), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת אנטאנס שחאדה, היבה יזבק, סמי אבו שחאדה, תמר זנדברג, סעיד אלחרומי, מיכאל מלכיאלי, סונדוס סאלח, אלי אבידר, איימן עודה, יוסף ג'בארין ועופר כסיף; הצעת חוק חופש הבחירה במזון מן הצומח, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הפסקת היריון, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – חזרה לעבודה מתקופת לידה והורות), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – הגבלת פיטורים של אישה השוהה במקלט לנשים מוכות), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – היעדרות בעקבות פגיעה בעבירת מין או אלימות חמורה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת יפעת שאשא ביטון, מיכל שיר סגמן, קטי קטרין שטרית ואופיר כץ; הצעת חוק הסדרת שוק הקנביס לצריכה עצמית, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת עידן רול; הצעת חוק חינוך לבריאות התלמיד, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף, יוסף ג'בארין וג'אבר עסאקלה; הצעת חוק תוכנית חירום כלכלית לאומית בעקבות משבר הקורונה (נגיף קורונה החדש) (הוראת שעה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת עודד פורר, אביגדור ליברמן, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין, חמד עמאר ואלכס קושניר; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור למלכ"רים מסוימים), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת אופיר סופר; הצעת חוק דחיית מועד תשלום מיסים בעת מצב מיוחד בעורף (תיקוני חקיקה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת אוסאמה סעדי, אחמד טיבי וסונדוס סאלח; הצעת חוק תשלום פיצויים בשל נזקי אסון טבע, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת אוסאמה סעדי, אחמד טיבי וסונדוס סאלח; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הטבות מס ליישובים), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת אוסאמה סעדי, אחמד טיבי וסונדוס סאלח; הצעת חוק המים (תיקון – מתן הנחות בתעריפי מים לאוכלוסיות נזקקות), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי, משה ארבל, מיכאל מלכיאלי ויעקב טסלר; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הסדרי תנועה בקרבת בית ספר), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת בועז טופורובסקי, יאיר לפיד, ינון אזולאי, מיכל שיר סגמן, קרן ברק, אלכס קושניר, שלמה קרעי, עופר כסיף, עידן רול, ע'דיר כמאל מריח, אנדרי קוז'ינוב, יואל רזבוזוב, חמד עמאר, אוסאמה סעדי, עאידה תומא סלימאן, קארין אלהרר, יואב סגלוביץ', אופיר סופר, מיכאל מלכיאלי ותמר זנדברג; הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון – ביטול חובת דרישות מבחני כניסה וציון פסיכומטרי), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף, יוסף ג'בארין וג'אבר עסאקלה; הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון – הפליה מחמת מראה והתניית רישיון עסק באיסור הפליה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים (תיקון – פיקוח על מחיר גז טבעי), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (פטור מאגרת רישיון לרכב חשמלי), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת בועז טופורובסקי; הצעת חוק המתווכים במקרקעין (תיקון – אחריות לתשלום דמי תיווך), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק חינוך מיוחד (תיקון – קביעת זמן נסיעה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף, יוסף ג'בארין וג'אבר עסאקלה; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – חובה לשקול שיקולי הגנת צרכן במכרזים), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת משה גפני ויעקב אשר; הצעת חוק חינוך לשוויון מגדרי, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; הצעת חוק יחסי ממון בין בני זוג (תיקון – איסור פגיעה בזכות לאיזון בעת פקיעת נישואין בנסיבות של חוסר נאמנות מינית), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת קארין אלהרר; הצעת חוק לימוד חובה (תיקון – חינוך חינם לגיל הרך), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת אורלי פרומן; הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – מועד בחינה מיוחד בשל שירות מילואים), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת קטי קטרין שטרית; הצעת חוק קביעת הזמן (תיקון – ביטול שעון חורף), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון – ביטול האיסור על מתן אשרה ורישיון ישיבה לקורא לחרם על ישראל), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הביקורת הפנימית (תיקון – אחריות ועצמאות המבקר), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הרשות הלאומית לשעת משבר, התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת עפר שלח, אוסאמה סעדי, יואב סגלוביץ' ותמר זנדברג; הצעת חוק הרשויות המקומיות (זכויות וחובות של חברי מועצה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת אוסאמה סעדי, אחמד טיבי וסונדוס סאלח; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – התקנת מנגנון שבת למשאבות מים), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת בצלאל סמוטריץ', יעקב טסלר, אופיר סופר, משה ארבל, ינון אזולאי; הצעת חוק לקידום המחזור בישראל (תיקוני חקיקה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת משה גפני ויעקב אשר; הצעת חוק בתי המשפט (תיקון – אמצעי משמעת), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת קארין אלהרר; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (שידור ישיבות מועצה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק השירות הצבאי (שוויון הנטל) (תיקוני חקיקה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת אביגדור ליברמן, עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין, חמד עמאר ואלכס קושניר; הצעת חוק הפחתת תוספות פיגור שנוספו על קנסות הנגבים בידי המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות (הוראת שעה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת אוסאמה סעדי, אחמד טיבי וסונדוס סאלח; הצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון – תוקפו של חוק חורג), מאת חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'; הצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה) (תיקון – ביטול החוק), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת סמי אבו שחאדה, אנטאנס שחאדה והיבה יזבק; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – העדפת טובין ממוחזרים), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון – רשות ערעור למדינה על זיכוי אדם בפלילים), מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק בטיחות בתעסוקה ובריאות תעסוקתית, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת עופר כסיף, איימן עודה, אנטאנס שחאדה, אחמד טיבי, מנסור עבאס, עאידה תומא סלימאן, ווליד טאהא, היבה יזבק, אוסאמה סעדי, יוסף ג'בארין, סעיד אלחרומי, ג'אבר עסאקלה, סמי אבו שחאדה, סונדוס סאלח, אימאן ח'טיב יאסין, מיקי לוי וניצן הורוביץ; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – אחוז החסימה), התש"ף–2020, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים) (תיקון – זכויות חשודים), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק בית הדין לעבודה (תיקון – סמכות ליישוב סכסוך בהסכמה), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי, משה ארבל ומיכאל מלכיאלי; הצעת חוק העונשין (תיקון – תקיפת עובד חירום), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת אופיר כץ, רם בן ברק, עודד פורר, יזהר שי, טלי פלוסקוב, מיכל שיר סגמן, קטי קטרין שטרית, מאי גולן ומכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק לתיקון דיני הראיות (הגנת ילדים) (תיקון – חקירה תוך 48 שעות), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת קארין אלהרר; הצעת חוק לתיקון פקודת הראיות (דרישת הסיוע להרשעה על פי הודיה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת קארין אלהרר; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון – דחיית ביצוע משכנתה על דירת מגורים), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי, משה ארבל, מיכאל מלכיאלי, משה אבוטבול וקטי קטרין שטרית; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (הצבת דוכנים המשמשים לצרכי דת), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי, מיכאל מלכיאלי, משה ארבל ויעקב טסלר; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – פיצול דירות) (הוראת שעה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – חובת הקמת מערכת סולארית לייצור חשמל במבנים), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת מיקי חיימוביץ'; הצעת חוק למניעת שימוש לרעה בהליך משפטי, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – העדפת טובין בעלי תו תקן ירוק), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק העונשין (תיקון – איסור שידול קטינים לחזרה בתשובה), התש"ף–2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לתיקון פקודת הנזיקין (חסינות חברי מועצה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לשכת עורכי הדין (תיקון – ייצוג אסור בעסקה לרכישת דירה מאת קבלן), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי ומשה אבוטבול; הצעת חוק בתי המשפט (תיקון – תקופת צינון במועמדות חבר כנסת או שר למשרת שופט), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת גדעון סער; הצעת חוק העונשין (תיקון – תקיפת עורך דין כתקיפת עובד ציבור), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת משה ארבל; הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון – מינוי חברי הכנסת לוועדה לבחירת שופטים), מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון – איסור על תעמולה גזענית), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת יוסף ג'בארין, אוסאמה סעדי, סעיד אלחרומי, ווליד טאהא, אימאן ח'טיב יאסין, ג'אבר עסאקלה, איימן עודה, אחמד טיבי ואנטאנס שחאדה; הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (אלימות שוטרים ושינויים ארגוניים), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק מעונות יום שיקומיים (תיקון – פעוט עם מוגבלות שטרם מלאו לו שישה חודשים), התש"ף–2020, מאת חבר הכנסת גדעון סער; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – מספר ימי מחלת ילד להורה ליותר מילד אחד), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון – ביטול גיוס חובה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (חובת איסוף סמי מרפא), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – שוויון לעצמאים בזכות לדמי אבטלה), התש"ף–2020, מאת חברי הכנסת קרן ברק, קטי קטרין שטרית ומיכל שיר סגמן; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – חובת הקלטה של עסקה טלפונית), התש"ף–2020, מאת חבר הכנסת איתן גינזבורג; הצעת חוק טיפול בחולי נפש (תיקון – בחירת מקום אשפוז), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת עופר כסיף, איימן עודה, אנטאנס שחאדה, אחמד טיבי, מנסור עבאס, עאידה תומא סלימאן, ווליד טאהא, היבה יזבק, אוסאמה סעדי, יוסף ג'בארין, סעיד אלחרומי, ג'אבר עסאקלה, סמי אבו שחאדה, סונדוס סאלח, אימאן ח'טיב יאסין, מיקי לוי וניצן הורוביץ; הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון – מידע בדבר עמידת מעסיקים פרטיים גדולים ביעד הייצוג ההולם), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, מאת חברי הכנסת עינב קאבלה ומשה ארבל.

ירדנה מלר-הורוביץ: נוסח מתוקן להצעת חוק זכויות נפגעי עבירה (תיקון – הכשרת חוקרי וחוקרות עבירות מין ואלימות במשפחה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, של חברי הכנסת היבה יזבק, אנטאנס שחאדה וסמי אבו שחאדה, שמספרה פ/932/23.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקון מס' 20) (מימוש חלק מהפיקדון לכל מטרה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, שהועברה מוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

בממשלה בשל: << נושא >> 1.

בממשלה בשל: כישלון ממשלת הקורונה במניעת ההתפרצות המחודשת של נגיף הקורונה ובמניעת קריסת השירותים החברתיים;<< נושא >>

בממשלה בשל: << נושא >> 3.

בממשלה בשל: מדיניות מפלה וגזענית של רשות האוכלוסין וההגירה ומשרד הפנים כלפי עולים מברית המועצות לשעבר << נושא >>

יריב לוין: אנחנו עוברים לנושא הראשון – הצעות אי-אמון – ואנחנו פותחים בהצעת אי-אמון מטעם סיעת יש עתיד-תל"ם, שכותרתה: כישלון ממשלת הקורונה במניעת ההתפרצות המחודשת של נגיף הקורונה ובמניעת קריסת השירותים החברתיים.

יריב לוין: תציג את ההצעה חברת הכנסת אורלי פרומן, בבקשה.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אתמול, מדיווחים שונים בתקשורת למדנו כי הממשלה מקדמת בהליך חקיקה מהיר חוק שיאפשר לה לקבל החלטות על היקף ההגבלות במרחב הציבורי בלי לקבל אישור מראש מהכנסת.

אורלי פרומן: לוועדת הקורונה בכנסת תהיה רק סמכות בדיעבד לאשרר או לבטל את החלטת הממשלה.

אורלי פרומן: זו הממשלה שבחרה להטיל מום ברשות המחוקקת; זו הממשלה שבה שוב אנחנו מביעים אי-אמון; ממשלה המכנה עצמה ממשלת חירום אבל נראית יותר כממשלת ההיסטריה; ממשלה שלא מנהלת אלא משתוללת, קופצת מהחלטה להחלטה, מרעיון רע להסדר ציני.

אורלי פרומן: ממשלת חירום אמיתית הייתה מנהלת את המשבר בעזרת גופי החירום, משרד הביטחון, פיקוד העורף – לא חסרים לנו כאלה, אנחנו מדינה שגדלה על מצבי חירום.

אורלי פרומן: יש לנו רח"ל, רשות מיוחדת למצבי קיצון.

אורלי פרומן: אז מה בוחרים לעשות בממשלה הזו, שאותה כבר כיניתי ממשלת הטיוטה?

אורלי פרומן: להמשיך להתנהל ולא לנהל, להתנהל בכיבוי שרפות ובכתיבת טיוטות.

אורלי פרומן: הבוקר פורסם כי הציבור נתן לממשלה ציון נכשל בניהול המשבר.

אורלי פרומן: אז לא רק אנחנו באופוזיציה מביעים אי-אמון, העם כולו מביע אי-אמון.

אורלי פרומן: עם שיש לו אמון בממשלתו מקשיב להוראות, כי הוא משוכנע שהן לטובתו; עם שיש לו אמון במנהיגיו נאחז בתקווה גם כשיש מגפה עולמית; עם שיש לו אמון בשלטון חי בתחושת ביטחון מסוימת שיהיה בסדר, שנתגבר ושנצליח.

אורלי פרומן: אבל עם שיוצא לרחובות בלי מסכות, ללא שמירת מרחק, שמוכן להתגודד בהפגנות, כבר איבד את האמון; עם שנשארה לו רק חרטא קטנה במקרר, כבר איבד את האמון.

אורלי פרומן: כשאי-אפשר להאכיל את הילדים, האמון מתמוסס.

אורלי פרומן: ולא חסרות עדויות של אזרחים לחוסר האמון הזה.

אורלי פרומן: המסעדנים שאומרים: לא קיבלנו שום פעימות, שום גרוש, מהמכה הזו כבר לא נצליח לקום; נערה שאין לה מענה משירותי הרווחה: רציתי למות מקורונה, עדיף למות ממנה מאשר למות ברחוב; מוזיקאי שאומר בדמעות: לא הייתי מיליונר, אבל החזקתי את הראש מעל המים, שילמתי מיסים, ועכשיו מי דואג לי?

אורלי פרומן: המפיקה, שנחשפה בחדשות ואמרה בגלוי: אין אוכל לילדים, אין לי כסף בבנק, אין אמון שיהיה בסדר.

אורלי פרומן: והעדויות האלו הן רק קצה הקרחון.

אורלי פרומן: אמון, אדוני ראש הממשלה, נבנה באמינות, לעומק, עם יסודות איתנים.

אורלי פרומן: כבר כשהופעת כל ערב בשעה 21:00 בטלוויזיה זה נראה לא משכנע.

אורלי פרומן: האמירה הזו שאנחנו המובילים בעולם, כולם יכולים ללמוד מאיתנו, הצלחנו, וכו' וכו' – גם מי שממש רצה להאמין התבדה.

אורלי פרומן: הגרפים התהפכו: העולם מתחיל להתאושש ואנחנו לקראת גל שני.

אורלי פרומן: ולמה?

אורלי פרומן: בגלל היהירות, הזחיחות, הניהול הכושל.

אורלי פרומן: שנים רבות כיהנתי כמנהלת, ואני יודעת, ניהול אין משמעו לקצור בהתחלה ואחר כך לבדוק מה זרעו.

אורלי פרומן: בניהול תקין קודם מתכננים, בודקים ומאצילים סמכויות, ואז מגיעות התוצאות.

אורלי פרומן: אתה, אדוני ראש הממשלה, התנתקת כל כך, ששכחת לתכנן, לבדוק ולהאציל סמכויות.

אורלי פרומן: תשומת הלב שלך נתונה מזה זמן רב לענייניך הפרטיים.

אורלי פרומן: אך מה עם הקשב וההשקעה באזרחים?

אורלי פרומן: באלה ההולכים ונחלשים מיום ליום?

אורלי פרומן: אפשר לומר שזו נקודת העיוורון שלך.

אורלי פרומן: את האזרח הפשוט, פשוט אינך רואה, ומה שנשאר לו, לאזרח, זה לצעוק ולמחות.

אורלי פרומן: והינה, החל מהיום מצטרפת או מחריפה מחאה, שתוצאותיה עלולות להביא לאסון: שביתה כללית בכל השירותים החברתיים במשרדי הרווחה, הבריאות, הרשויות המקומיות ובכל מקום שהוא.

אורלי פרומן: תראו כמה פצצות מתקתקות נזרקות לאוויר היום.

אורלי פרומן: החל מהיום לא ייערכו חקירות ילדים, לא יינתנו צווי הגנה לילדים ונוער בסיכון, לא יתקיימו ועדות להפסקת היריון, לא יינתן מענה לפניות קשישים, לא יטופלו מקרי אלימות במשפחה, לא ייערכו השמות של קטינים לפנימיות, לא יינתן מענה לפניות המשטרה בנוגע לאירועי אלימות של ילדים, עבריינות, שוטטות, זנות, נשים שנפגעות מאלימות; לא יינתן מענה לחסרי ישע, ולמה?

אורלי פרומן: כי לא חשבתם, אתם בממשלה, מי ומה חשוב לחברה.

אורלי פרומן: העובדות והעובדים הסוציאליים, ואיתם השירותים החברתיים, פשוט קרסו.

אורלי פרומן: הם חשופים לאלימות, הם הקו הראשון של תוצאות התסכול ההולך וגואה בעקבות המצב.

אורלי פרומן: מציאות היום-יום שלהם היא תנאי עבודה מבישים ועומסים בלתי הגיוניים.

אורלי פרומן: והינה כמה נתונים: עובד סוציאלי מטפל בכ-300–400 משפחות בו-זמנית; שליש מהן ספגו אלימות פיזית; בחודש יוני מספר הפניות ללשכות הרווחה היה ב-61% יותר מיוני אשתקד; 40% מהסטודנטים לעבודה סוציאלית לא מעוניינים לעבוד במקצוע שאותו בחרו ללמוד; תנאי השכר שלהם מבישים; יש היום 1,000 תקנים בלתי מאוישים של עובדים סוציאליים, כי מי מוכן להיות עובד סוציאלי בתנאים האלו?

אורלי פרומן: והעומס רק ילך ויגדל, כי מעגל הייאוש גדל, ואיתו מעגל המקרים הסוציאליים – הקורסים כלכלית, הלוקים בנפשם, המתוסכלים, המאיימים בהתאבדות.

אורלי פרומן: ממשלת ישראל, הצילו את המציל, פשוט כי זה מה שצריך לעשות.

אורלי פרומן: בניהול נכון משתמשים במשאבים באופן מושכל.

אורלי פרומן: והעובדות והעובדים של השירותים החברתיים הם משאב שיש לשמר, לכבד, להוקיר ולהיעזר בו בתבונה למען החברה.

אורלי פרומן: ביום חמישי האחרון נרצחה בטייבה אישה נוספת.

אורלי פרומן: 14 נשים מתחילת השנה.

אורלי פרומן: מי יטפל בילדים שלה?

אורלי פרומן: מי היה שם כדי למנוע את המקרה?

אורלי פרומן: מי ימנע את המקרה הבא?

אורלי פרומן: המצילים ננטשו על ידי הממשלה, והם נוטשים את סוכת המציל, הסוכה שלא השכלתם לחזק.

אורלי פרומן: עכשיו המצילים על סף טביעה, והגל הגדול כבר הגיע אל קו החוף.

אורלי פרומן: תחת האיום הזה העם מרגיש יתום, חלש, לא מנוהל, לא מטופל.

אורלי פרומן: ישנם כאלה שעבורם ממילא הכול כבר קרס.

אורלי פרומן: בכל יום נוספים למעגל האבטלה, החולי והייאוש עוד ועוד בני אדם, נזרקים לשולי הדרך.

אורלי פרומן: ונראה שממשלת נתניהו החמישית עיוורת לשוליים, לא מתייחסת לצולעים ולנשארים מאחור.

אורלי פרומן: זה ציני וזה אכזרי.

אורלי פרומן: ואיפה הכסף?

אורלי פרומן: התרברבתם כל כך בכלכלה חזקה, אז איך זה שהיא מתמוטטת?

אורלי פרומן: עת משבר היא עת מבחן.

אורלי פרומן: נכשלתם, אתם והכלכלה החזקה שעליה דיברתם.

אורלי פרומן: בתוך כך, ממשיכות מחאות הענק.

אורלי פרומן: מחאה היא קריאה של ייאוש, אבל מתוך תקווה – תקווה שאולי מישהו ישמע, אולי משהו יקרה.

אורלי פרומן: בשירו של שאול טשרניחובסקי "שחקי שחקי", ישנו בית אחד המזקק את התקווה: "שחקי כי גם ברעות אאמין, / אאמין, כי עוד אמצא לב, / לב תקוותיי גם תקוותיו, / יחוש אושר, יבין כאב".

אורלי פרומן: חבריי ואני נמשיך להאמין, נמשיך לאחוז בתקווה כי עוד תהיה פה ממשלה, שאומנם לפניה עבודת שיקום גדולה אבל יהיו בה ערכים, אחריות ושמירה על הדמוקרטיה.

אורלי פרומן: ובינתיים, במדינה האדומה שלנו, לבושתה הרבה של הממשלה, אדוני ראש הממשלה, אנחנו שולפים לך כרטיס אדום.

אורלי פרומן: די.

אורלי פרומן: הצטרפו אליי והצביעו בעד הצעת האי-אמון הזו בממשלה.

אורלי פרומן: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: ישיב שר הבריאות חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גברתי המציעה, אני קודם כול רוצה להתנצל בפנייך, חברת הכנסת אורלי פרומן: על שני שלישים מן הדברים שאת התייחסת אליהם, ובצדק, אני לא כל כך יודע לענות, כי הם לא היו בתחום משרד הבריאות.

יולי יואל אדלשטיין: את העלית נושא כאוב וצודק של העובדים הסוציאליים.

יולי יואל אדלשטיין: אני רק יכול לומר שעמיתי שר העבודה והרווחה איציק שמולי – אני בא מישיבת הממשלה – העלה עכשיו את הנושא, בדרישה לפתור את המשבר.

יולי יואל אדלשטיין: כולי תקווה שבאמת המשבר ייפתר.

יולי יואל אדלשטיין: באשר לחלק שהתייחס לנגיף קורונה, אני כן רוצה לומר כמה דברים.

יולי יואל אדלשטיין: אני שומע מפעם לפעם את הטיעון הזה, שהממשלה משנה את ההחלטות, היא לא עקבית, היא משנה את דרכה.

יולי יואל אדלשטיין: אני חייב לומר שצריך להבין שמי שמשנה כל הזמן את ההתנהגות זה הנגיף, זאת לא הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: ואני דווקא שומע, גם בדיונים פנימיים שלא נחשפים לתקשורת, שצריך במאבק הזה מול הנגיף להיות מאוד מאוד גמישים.

יולי יואל אדלשטיין: ואני כבר אמרתי פעם מעל הדוכן הזה שאחד המשפטים הנכונים ששמעתי מרופא בכיר מאוד לגבי הנגיף, הוא חיפש אותי ואמר לי משהו אחד, שאלתי אותו איזו שאלה, ופתאום, מאוחר בערב, הוא חיפש אותי עוד פעם.

יולי יואל אדלשטיין: כבר לא חזרתי אליו, חזרתי אליו מוקדם בבוקר, והוא אמר לי דברים הפוכים.

יולי יואל אדלשטיין: מדובר ברופא בכיר ורציני.

יולי יואל אדלשטיין: והוא אמר לי: נכון, אני זוכר שאתמול אמרתי לך משהו שונה, אבל נגיף הקורונה הוא כל כך לא מוכר לנו, שאף פעם אל תתבייש לומר: שיניתי את דעתי.

יולי יואל אדלשטיין: לכן צריך להבין שהנגיף משנה את ההתנהגות, וההחלטות משתנות בהתאם.

יולי יואל אדלשטיין: זה המצב.

יולי יואל אדלשטיין: אני תמיד בא ואומר בוויכוחים האלה: חברים, אני לא נציג של נגיף הקורונה, מקסימום נציג של מערכת הבריאות.

יולי יואל אדלשטיין: אבל אני כן רוצה לומר לכם משהו בשם נגיף הקורונה, אפילו משהו שמפתיע לטובה: נגיף הקורונה לא שייך לתנועת ה-BDS, נגיף הקורונה לא אנטישמי.

יולי יואל אדלשטיין: הוא פועל בכל העולם בצורה שלא מבדילה בין דת, גזע, מין, צבע.

יולי יואל אדלשטיין: ולכן כל התהליכים האלה שעכשיו עוברים על מדינת ישראל או עברו או עוברים או יעברו על רוב מדינות העולם.

יולי יואל אדלשטיין: מה לפעמים ההבדל?

יולי יואל אדלשטיין: אומרים: הינה, תראו איך ישראל הסתבכה ומדינות אחרות משתפרות – נכון, כי הן עוד לא פתחו.

יולי יואל אדלשטיין: הן עוד לא פתחו.

יולי יואל אדלשטיין: זה פשוט סוג של פאזות שונות: אלה שפתחו מוקדם נמצאים בדיוק באותו מצב כמונו.

יולי יואל אדלשטיין: אני, עוד פעם, לא רוצה לסבך את משרד החוץ שלנו, אז לא אנקוב פה מעל במת הכנסת בשמות ספציפיים של מדינות, אבל מדינות שהיו דוגמה לכל העולם, איך הן השתלטו על הנגיף, איך הן דיכאו את הנגיף, הודיעו לפני זמן מה על גל שני ועל סגירות נוספות וכן הלאה.

יולי יואל אדלשטיין: ומדינות רבות אחרות, איפה שלא פתחו, תראו את המצב: דנים בשיא הרצינות אם בכלל תיפתח שנת הלימודים בספטמבר, ואנחנו מתווכחים אם לצמצם משהו לקפסולות או לא לצמצם משהו לקפסולות במהלך פעילות הקיץ.

יולי יואל אדלשטיין: אז כמו שאמרתי, זה רק עניין של זמן.

יולי יואל אדלשטיין: הנגיף לא נעלם, והוא, כמו שאמרתי, לא מבדיל בין מדינות.

יולי יואל אדלשטיין: זה לא שהוא תוקף את ישראל בצורה שונה מכל מדינה אחרת.

יולי יואל אדלשטיין: ונכון, כאן את צודקת מאוד, חברת הכנסת פרומן, כמו שכל בר-דעת מבין צודק, הטיפול הוא בכלים שלובים.

יולי יואל אדלשטיין: יש ענייני בריאות, יש ענייני כלכלה ומשק ויש ענייני חברה, והטיפול תמיד צריך להיות משולב.

יולי יואל אדלשטיין: ואני אפילו אגיד לכם באופן אישי: כשאני בא לישיבת ממשלה, אני לא אומר: ייחרב העולם, אני מביא לכם ההחלטה לסגור את הכול ולבודד את כולם כי זה מה שאני צריך, כמערכת הבריאות; אני תמיד מנסה להגיע בעיניים פקוחות ולנסות לאזן עד כמה שאפשר.

יולי יואל אדלשטיין: אבל אני מצפה שגם אחרים יתנהגו בצורה כזאת.

יולי יואל אדלשטיין: ואפשר לספר אלף ואחד סיפורים על בעל עסק, על כמה שהוא קורס ואין לו מה לאכול, ועדיף לו להתאבד ועדיף לו למות מקורונה.

יולי יואל אדלשטיין: אלה סיפורים קורעי לב, ואני מבין אותם, ואני לא אומר את זה לא בציניות ולא בזלזול.

יולי יואל אדלשטיין: אבל בואו נזכור גם שכשאנחנו מדברים למשל על עלייה בחולים קשים – וכל הפנטזיונרים שאמרו לי: מה אתה צועק, לא יהיו חולים קשים, הווירוס השתנה; יש איזה גאון איטלקי שסיפר לכולם באמצעות ערוצי טלוויזיה שהווירוס נחלש – אז חברים, אנחנו לפני שבוע היינו בחצי מהחולים הקשים החדשים ממה שעכשיו, הווי אומר שאנחנו נהיה בפי שניים גם אם עכשיו נעשה סגר על כל המדינה.

יולי יואל אדלשטיין: ואת זה צריך להבין.

יולי יואל אדלשטיין: עוד שבוע נהיה בפי שניים מזה.

יולי יואל אדלשטיין: ואני רוצה לנגוע בנקודה באמת כואבת, שלא פופולרי כל כך להזכיר אותה; עדיף לדבר על איש עסקים שקרס או על מישהו שאין לו מה לאכול: מי שמדבר על חולים קשים כסטטיסטיקה לא טרח להגיע לבית חולים ולראות מה זה חולה קשה מקורונה ולאיזה סבל אנחנו בכזאת קלות שולחים אנשים.

יולי יואל אדלשטיין: והמספרים לא ישקרו.

יולי יואל אדלשטיין: אם יהיו 1,000 נדבקים חדשים ועוד פעם נצעק – זה א-סימפטומטיים, זה צעירים, הם עוברים בקלות – אבל 2% מהם יהיו קשים.

יולי יואל אדלשטיין: זו הסטטיסטיקה והיא לא משתנה.

יולי יואל אדלשטיין: ואת האנשים האלה אנחנו במו ידינו משכיבים בבית חולים לסבל של שבועיים-שלושה במקרה הטוב, עד שהרופאים המצוינים שלנו והאחיות שלנו יטפלו בהם, כי הרבה יותר פופולרי לעמוד עם האנשים ועם השלטים ולצעוק: לא ניתן לפגוע בפרנסתנו, או: אין שום קורונה, או כל מיני סיסמאות מסוג זה.

יוראי להב-הרצנו: זה לא מה שהם אומרים.

יוראי להב-הרצנו: זה לא מה שהם אומרים.

יולי יואל אדלשטיין: אז לכן אני אומר, גם אני אומר וגם היום בממשלה נאמר בפה מלא: מי שנפגע – – –

יוראי להב-הרצנו: זה לא שחור או לבן.

יולי יואל אדלשטיין: בדיוק.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אני אומר: זה לא שחור או לבן, זו בדיוק הגישה שלי.

יולי יואל אדלשטיין: ולכן אני אומר: כל החלטה, כל החלטה – ואני עונה פה בשם הממשלה, לא מסתתר רק מאחורי הסיסמה שאני שר הבריאות ועל כל שאר הדברים אל תדברו איתי.

יולי יואל אדלשטיין: אני אומר: גם בהחלטה, כשאני הבאתי את ההחלטה לממשלה, ואני לא מסתתר מאחורי אף אחד, אני הבאתי את המגבלות.

יולי יואל אדלשטיין: ואני רציתי מגבלות עוד יותר חמורות.

אורלי פרומן: מי שחי צריך לחיות.

יולי יואל אדלשטיין: אבל ההחלטה הזאת מלווה גם בהחלטה – וזה חלק בלתי נפרד מההחלטה – לתת שיפוי, איך שתקרא לזה, לבעלי עסקים שנפגעים.

יולי יואל אדלשטיין: וכולי תקווה, ההנחיה היא לבוא עם מתווה תוך 48 שעות.

יולי יואל אדלשטיין: כולי תקווה שכך זה גם ייעשה.

יוראי להב-הרצנו: למה לא עשיתם – – –

אנטאנס שחאדה: – – – ההחלטה תיכנס מיידית לסגירת מקומות חתונות – – – עכשיו?

אנטאנס שחאדה: היום?

יולי יואל אדלשטיין: כן, יש חלקים שנכנסים מיידית ויש חלקים שיעברו את אישור הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: באמת לגבי אולמות, ברים, מועדונים וכן הלאה ההחלטה היא מיידית, זה צו מנכ"ל משרד הבריאות.

אנטאנס שחאדה: אולמות חתונה פתוחים, גנים – – –

יולי יואל אדלשטיין: אין שום הבדל.

יולי יואל אדלשטיין: התקהלות מותרת עד 20 איש.

יולי יואל אדלשטיין: התקהלות בבתי תפילה, בבתים פרטיים, בכל מקום, בתוך מסעדה – מותרת התקהלות עד 20 איש.

יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב, גם זה משהו שאפשר להתווכח עליו שנים: למה לא 22 ולמה לא 18 ולמה לא דיפרנציאלי.

יולי יואל אדלשטיין: איך אמר אחד הקולגות שלי, מה שלא פשוט – פשוט לא יהיה.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר על כל מקום לקבוע מספר אחר.

יולי יואל אדלשטיין: זה לא יקרה.

יוראי להב-הרצנו: למה לא עושים את זה לפי גודל האולם – – –

יולי יואל אדלשטיין: שאלה מצוינת.

יולי יואל אדלשטיין: אתה יודע מה, שאלה מצוינת.

יולי יואל אדלשטיין: סליחה, אדוני היושב-ראש, זו לא מסיבת עיתונאים, אבל אני אסיים וארד.

יולי יואל אדלשטיין: אבל אני אגיד לך – –

יריב לוין: בבקשה, יש לך במה טובה.

יולי יואל אדלשטיין: – – אדוני, זאת שאלה מצוינת.

יולי יואל אדלשטיין: ואני אגיד לך בכאב רב: עברנו את השלב הזה.

יולי יואל אדלשטיין: ואני אגיד לך מה אמרתי לחבריי בממשלה אתמול.

יולי יואל אדלשטיין: אמרתי להם שכשהגעתי למשרד – זה לא כל כך מזמן; שוכחים, אבל זה כולו לפני כמה שבועות.

יולי יואל אדלשטיין: כשהגעתי למשרד, על כל תו סגול שהוצא אז, והוצאנו – לתרבות, לתחבורה ציבורית וכן הלאה – הייתי יושב, דורש אותו מראש, יושב, מתקן שם איזה פסיק, איזו מילה, משהו.

יולי יואל אדלשטיין: ואתמול אמרתי לחברי הממשלה, ואני יודע שזה לא יפה, אבל אמרתי: לא מעניין אותי יותר תו סגול.

יולי יואל אדלשטיין: לא שמרו על תו סגול בשום מקום כמעט.

יולי יואל אדלשטיין: מקומות בודדים שמרו על תו סגול, והתוצאה היא אותם נתונים שכולנו מכירים.

יולי יואל אדלשטיין: זאת המציאות.

יולי יואל אדלשטיין: ולכן הדיבורים האלה – למה במקום כזה ככה ולמה ככה ולמה, לפי גודל האולם ולפי האחריות ותכתוב תו סגול יותר טוב – כל אלה דיבורים בעלמא.

יולי יואל אדלשטיין: ולכן אנחנו נאלצים לנקוט צעדים לא פשוטים, קשים.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא מזלזל, באמת, כמו שאמרתי, גם בחיים הקשים של בעלי העסקים ושל המפוטרים ושל כל אלה שנפגעים, אבל צריך לזכור דבר אחד: אנחנו עושים את כל זה על מנת להחזיר את הג'יני לתוך הבקבוק, בתקווה שאנחנו נדע להמשיך ולחיות חיים בצל הקורונה בצורה שונה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: תודה רבה לשר הבריאות.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעת האי-אמון הבאה, הצעת סיעת הרשימה המשותפת, שכותרתה: הממשלה דוהרת לסיפוח והנצחת הכיבוש ובדרך רומסת את האזרחים.

יריב לוין: תציג את ההצעה חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יריב לוין: בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת, חברות הכנסת, על פניו הצעת האי-אמון הזו מגיעה רגע אחד אחרי זמנה.

עאידה תומא סלימאן: הרי 1 ביולי עבר וחלף, חלף ועבר כששום שטחים גזולים לא סופחו ושום הכרזה היסטורית לא נישאה.

עאידה תומא סלימאן: היום שרבים מאוד בחלקת האדמה הזו ובעולם נשאו אליו את עיניהם עבר כביכול כמו כל יום רגיל.

עאידה תומא סלימאן: כן, כמו כל יום רגיל, שבו עוד ועוד מובטלים מתווספים למספרים ההולכים והגדלים; עוד עסקים קטנים שמתקשים להשאיר את הראש שלהם מעל למים טובעים יותר ויותר; עוד מאות נדבקים בקורונה ביממה וחולים המצטופפים במסדרונות של בתי החולים; עוד אלפי עו"סים ועו"סיות שנאנקים תחת לחץ וסובלים מתת-תנאים עד כדי כך שנאלצו לצאת לשביתה הבוקר בשעה קשה זו; עוד ירי בחברה הערבית, שהפכה מזמן לחצר האחורית הנשלטת על ידי נשק בלתי חוקי ואטימות של רשויות האכיפה.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שלא שמתם לב, אבל 1 ביולי עבר כיום רגיל, בעיקר, במציאות שבה הכיבוש, כן, הכיבוש, זרועותיו ממשיכות לשלוט בחייהם של מיליוני פלסטינים ולקבוע עובדות בשטח; לגזול עוד אדמות חקלאיות ולהנהיג עליהן משטר היתרים; לגרש עוד משפחות מביתן; לירות בעוד פלסטיני חף מפשע משום שהתחושה הסובייקטיבית של חייל כלשהו וההסתה שהקשיב לה לאחרונה גרמו לו לחשוש לחייו שלו ולהפקיר את חייו של האחר; לעצור עוד סטודנטים פלסטינים ובעיקר סטודנטיות, לענות ולהחזיק במעצרים מינהליים.

עאידה תומא סלימאן: 1 ביולי לכאורה, ורק לכאורה, עבר בלי שהוכרז על סיפוח של שטחים כבושים, וטוב שכך.

עאידה תומא סלימאן: אני לא ממעיטה בכך שהתוכניות שיועדו ל-1 ביולי בינתיים סוכלו.

עאידה תומא סלימאן: לא כי לא היו רצון ונכונות בממשלת ישראל ובממשל הימין הקיצוני של הפירומן טראמפ.

עאידה תומא סלימאן: הן סוכלו הודות למאבק ועבודה קשה ונחרצת של אין-ספור אנשים וארגונים בארץ ובקרב ההנהגה והעם הפלסטיני ובעולם, שפעלו כדי למנוע את האסון.

עאידה תומא סלימאן: הן סוכלו הודות ללחץ ציבורי והבנה עמוקה בקרב הציבור, ערבים ויהודים, שיצאו במאות אלפים לרחובות ושהשכילו להבין כי מול הפקרות כזו חייבים וחייבות לצאת למאבק.

עאידה תומא סלימאן: תוכנית 1 ביולי סוכלה בעקבות העמדה המתנגדת והמתריעה של מרבית מדינות העולם, של ראשי מעצמות ומדינות רבות, אלפי חברי פרלמנט אירופים, חברות קונגרס אמריקאיות, בכירות באו"ם – כולם וכולן התריעו, הזהירו, התנגדו והצהירו שלא יכירו בסיפוח, ואמרו למערך הענק של ההסברה הישראלית והאמריקאית, שניסו למכור מלחמה במסווה של תוכנית שלום: לא משנה כמה תשקיע ותנסו לעוות את המציאות, אי-אפשר להלבין את הפשעים, אי-אפשר להלבין את הכיבוש.

עאידה תומא סלימאן: יחד עם זאת, אין להשלות את עצמנו.

עאידה תומא סלימאן: אין ספק כי נתניהו חפץ בסיפוח, גם אם זה יהיה סיפוח זוחל.

עאידה תומא סלימאן: הוא ינסה להשיג אישור אמריקאי, גדול או קטן, כדי לרשום את הניצחון על שמו.

עאידה תומא סלימאן: לכולם ברור שנתניהו מנצל את חלון ההזדמנויות שנותר לו, כל עוד טראמפ נמצא בבית הלבן, כדי לעשות צעדים בלתי הפיכים לקיבוע משטר האפרטהייד בגדה.

עאידה תומא סלימאן: הוא יודע שבנובמבר יש סיכוי לא קטן שחלון ההזדמנויות הזה ייטרק לשנים רבות.

עאידה תומא סלימאן: ואין צל של ספק כי טראמפ זקוק לסיפוח כדי לחזק את סיכוייו בבחירות הקרובות.

עאידה תומא סלימאן: לכן, הסיכול של המהלך לעת עתה הוא רק קרב אחד במערכה ארוכה, שאומנם תחילתה היא סיכול סופי של מהלכי הסיפוח, אולם תומה חייב להיות סיום הכיבוש והקמת המדינה הפלסטינית העצמאית על גבולות 67' ובירתה ירושלים המזרחית ופתרון בעיית הפליטים.

עאידה תומא סלימאן: וזה הזמן לומר כי איננו מקילים ראש בשום קול אמיתי וצודק שנשמע נגד מהלך הסיפוח.

עאידה תומא סלימאן: איננו ממעיטים בערך של כינונה של חזית רחבה המתנגדת למהלך ההרסני אשר יספח שטחים כבושים, גורלות של מיליוני פלסטינים, ויספח את העתיד של מיליוני אזרחים ישראלים, ללא תקווה וללא אופק של חיים בשלום ובשלווה.

עאידה תומא סלימאן: אולם, יש להתריע ולהזהיר ולהזכיר: כשמדברים על סיפוח צריך לזכור שיש כיבוש.

עאידה תומא סלימאן: הסיפוח הזה הוא תוצאה ישירה של הכיבוש.

עאידה תומא סלימאן: אכן, הסיפוח מעמיק ומנציח את הכיבוש, אולם עצירת הסיפוח, אסור לה לנרמל את הכיבוש.

עאידה תומא סלימאן: אל לה להפוך אותו לדבר שניתן לחיות איתו.

עאידה תומא סלימאן: אל לה להפוך אותו לרע במיעוטו.

עאידה תומא סלימאן: כי כל שיח המתנגד לסיפוח מאינטרסים צרים שלא רואים את הנפגעים האמיתיים מהצעד הזה הוא לעולם חסר ותלוי זמן ונסיבות; כל שיח שכורך את ההתנגדות למהלך הסיפוח בתזמון ובעיתוי הוא שיח שעלול להכשיר את העוול, כל עוד זה לא נעשה כלפיו וכל עוד האינטרסים שלו לא נפגעים; כל דיון המתמקד אך ורק בסכנה לדמוקרטיה הישראלית ועוצם את עיניו מול דיכוי ושלילת זכויות העם הפלסטיני וזכותו לשחרור ולהגדרה עצמית הוא דיון סלקטיבי, שעתידו להגיע למבוי סתום.

עאידה תומא סלימאן: משטר הפרדה גזעי תוצרת חוק הלאום בישראל ושליטה צבאית בעם הפלסטיני משולל הזכות להשפיע על גורלו הם הרבה דברים – אבל דמוקרטיה הם לא.

עאידה תומא סלימאן: כל שיח שמתנגד לסיפוח כי הוא כמיהה להיפרד מהפלסטינים ותו לא הוא שיח שלא מחפש שלום או צדק אלא חיים בפחד מתמיד, ולא פחות – חיים על החרב.

עאידה תומא סלימאן: בשבוע הבא נציין שנתיים לחקיקת חוק הלאום – האפרטהייד תוצרת כחול לבן שיצר מדרג גזעי לאזרחות הישראלית.

עאידה תומא סלימאן: מאז הספיקה הממשלה להרוס עוד עשרות בתים של אזרחים ערבים, להפקיע אדמות, להפקיר את חייהם של למעלה מ-100 מאזרחיה הערבים במלחמת ארגוני הפשיעה בחברה.

עאידה תומא סלימאן: לממשלה של אז, ממשלת נתניהו הרביעית, התווספו חברי ממשלה כגורם ממתן וגורם מרסן, ובנו להם יחדיו את ממשלת נתניהו החמישית, או ממלכת נתניהו החמישית.

עאידה תומא סלימאן: הממשלה המנופחת, ענקית הממדים הזו, מתכננת מהלך כל כך הרסני בזמן משבר בריאותי וחברתי חסר תקדים וכשחלק אדיר מהמובטלים לא רואה דרך לחזור לעבודה.

עאידה תומא סלימאן: בזמן שהכלכלה הישראלית הולכת להצטמק בממדים אדירים, בזמן שרחובות הערים מלאים בשלטי "להשכרה" על עסקים קטנים שקרסו, בזמן ש-14 נשים נרצחו ועוד אלפים סובלות מאלימות, הממשלה הזו מתעסקת בתוכנית ההרסנית שלה וממשיכה לטפח את התקווה לסיפוח.

עאידה תומא סלימאן: הסיפוח נראה כאילו הוא החיסון היחיד שנתניהו ינסה לפתח כדי להלבין ולהעלים את התסמינים הקשים שתותיר הקורונה – בריאותית, כלכלית, וחברתית.

עאידה תומא סלימאן: הוא ינסה להוציא את התוכנית לפועל, ועל כן על הממשלה הזו, הפושעת כלפי אזרחיה שלה וכלפי נתיניה הנמצאים תחת שליטתה הצבאית, לחלוף מן העולם הזה, ויפה שעה אחת קודם.

יריב לוין: בשם הממשלה ישיב השר המקשר חבר הכנסת דוד אמסלם.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, האמת היא, חברת הכנסת עאידה תומא, שמעתי אותך.

דוד אמסלם: האמת, דיברת על כל כך הרבה נושאים שרובם בכלל לא קשורים להצעת האי-אמון שהגשתם, לנושא.

דוד אמסלם: אז קודם כול, בואו נתקן.

דוד אמסלם: אני לא הבנתי – – –

עאידה תומא סלימאן: אני דיברתי בראייה כוללת.

דוד אמסלם: אין בעיה.

עאידה תומא סלימאן: לא – – –

דוד אמסלם: אני לא הבנתי מה הכוונה שלך ב"רומסת את האזרחים".

דוד אמסלם: על אילו אזרחים מדובר בכלל?

עאידה תומא סלימאן: כל האזרחים.

דוד אמסלם: דרך אגב, יש פה תיקון קטן בהצעה, לשיטתי ולטעמי.

דוד אמסלם: אין דבר כזה סיפוח.

דוד אמסלם: אנחנו מתכוונים להחיל את החוק הישראלי על ההתיישבות היהודית, שבעזרת השם רק תלך ותתפתח – –

אנטאנס שחאדה: – – –

דוד אמסלם: – – גם ביהודה ושומרון, גם בצפון ים המלח – –

ג'אבר עסאקלה: – – –

דוד אמסלם: – – וגם בבקעת הירדן.

דוד אמסלם: אנחנו מתכוונים להחיל את החוק הישראלי.

דוד אמסלם: דרך, אגב, כפי שאמרתי לכם בעבר, כל שבוע אתם מגישים את אותה הצעה, רק זה מתחלף – פעם אתם, פעם מרצ, פעם יש עתיד.

דוד אמסלם: זו בעצם החלוקה.

דוד אמסלם: אני מניח שבשבוע הבא – –

עאידה תומא סלימאן: ועדיין כל פעם לא מקבלים תשובות.

דוד אמסלם: – – זה יהיה יש עתיד.

דוד אמסלם: אמרתי לכם – –

עאידה תומא סלימאן: תפתיע אותנו.

דוד אמסלם: – – בשבוע שעבר: אל תשעממו את הכנסת.

דוד אמסלם: תשנו, תגוונו קצת.

עאידה תומא סלימאן: תשנו את הגישה שלכם ונשנה את העמדה שלנו.

דוד אמסלם: אבל אתם חוזרים על הדבר הזה, ומבזבזים בכלל את זמנה של הכנסת בעניין הזה – –

אנטאנס שחאדה: – – – כבוד השר – – –

דוד אמסלם: – – ולא מחדשים דבר וחצי דבר בשום נושא.

עאידה תומא סלימאן: תשנו מדיניות – נשנה הצעות.

דוד אמסלם: אז לכן אני גם, אני גם – – –

אנטאנס שחאדה: – – –

דוד אמסלם: אז לכן אני בעצם, אני מציע לכם גם, כפי שאמרתי – לפחות בתפיסה שלנו אנחנו מדברים על החלת החוק הישראלי.

דוד אמסלם: את צודקת בדבר אחד, שיש פה פגיעה באזרחים.

דוד אמסלם: איזה אזרחים?

דוד אמסלם: היהודים, היהודים.

דוד אמסלם: אני גר ביהודה ושומרון, אדוני היושב-ראש, וחל עליי חוק שהוא שונה מאשר על חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן וחבריה.

דוד אמסלם: עליהם חל החוק הישראלי.

עאידה תומא סלימאן: כי אני – – –

דוד אמסלם: אני אתן דוגמה, אני רק אתן דוגמה קלה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא גזלתי את אדמתו של אף אחד.

דוד אמסלם: בכנסת הקודמת – אני סיפרתי להם את זה בשבוע שעבר – חוקקנו את חוק הפרגולות, כשהייתי יושב-ראש ועדת הפנים.

דוד אמסלם: ומה אומר החוק הפרגולות?

דוד אמסלם: שאזרח במדינת ישראל, אם יש לו פרגולה עם סנטף למעלה, פלסטיק, הוא לא מחויב בארנונה.

דוד אמסלם: אתה לא תאמין, כל אזרחי מדינת ישראל – –

עופר כסיף: – – –

דוד אמסלם: – – כולל איימן עודה, כולל עאידה תומא סלימאן, כל החבורה הזאת – –

עאידה תומא סלימאן: אין לי פרגולה.

דוד אמסלם: – – הם פטורים, לא משלמים ארנונה.

דוד אמסלם: מי משלם?

דוד אמסלם: אמסלם דוד.

דוד אמסלם: מדוע?

דוד אמסלם: בגלל שהוא גר ביהודה ושומרון.

דוד אמסלם: אז אני נמצא, אני, אני.

קריאות: – – –

דוד אמסלם: אתם צודקים, מדינת ישראל פוגעת באמת באזרחים היהודים – –

עופר כסיף: – – –

דוד אמסלם: – – שמתגוררים ביהודה ושומרון.

דוד אמסלם: וזה בעצם, אין מדינה אחת כזו בעולם.

עופר כסיף: – – –

דוד אמסלם: לכן זה מה שאנחנו צריכים להסדיר.

דוד אמסלם: וזה הסיפור האמיתי, זה הסיפור האמיתי שאתם בעצם לא מבינים, לשם אנחנו מושכים, החוק הישראלי צריך לחול על כל אזרחי מדינת ישראל.

דוד אמסלם: אני לא אזרח סוג' ב', אין שום סיבה שאני אהיה כזה.

עאידה תומא סלימאן: אין גבולות.

דוד אמסלם: לכן באמת, אם אתם שואלים איפה בעצם יש את האפליה – אצל היהודים, היהודים מופלים לרעה, לא הערבים.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו התעלית על עצמך.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה לומר על הסיפור של האפרטהייד.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתייחס לנקודה אחת.

דוד אמסלם: אני אחלק את התשובה שלי לשני חלקים, מדוע?

דוד אמסלם: הרי הם יודעים את כל מה שאני אומר בגלל שכל שבוע אנחנו מספרים להם את אותו הדבר.

עאידה תומא סלימאן: הינה, אתה מפתיע.

אנטאנס שחאדה: כל שבוע נציק לכם, כל שבוע תשמעו אותנו.

דוד אמסלם: אבל היות שיש לנו גם מה שנקרא סיקור, אנחנו צריכים גם לסקר.

דוד אמסלם: איך אמרת?

דוד אמסלם: יש עכשיו, יש אחר כך, ויש גם אחר כך של הבעדין על הבעדין.

סמי אבו שחאדה: כל שבוע תשמע אותנו.

דוד אמסלם: לכן אני אחלק את זה לנקודה אחת.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, הם טוענים – – –

עאידה תומא סלימאן: אמסלם, אתה לא יודע כמה אתה נשמע בדיוק גבר לבן מתנשא.

עאידה תומא סלימאן: בדיוק.

דוד אמסלם: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן גם דיברה על חוק הלאום, והיא טענה, דרך אגב, שזה חוק גזעי – התכוונת גזעני.

עאידה תומא סלימאן: לא, אמרתי – – –

עופר כסיף: זה חוק גזעני.

עופר כסיף: השר אמסלם, תקשיב טוב.

עאידה תומא סלימאן: זה חוק גזעני, אבל עושה – – –

דוד אמסלם: חוק הלאום.

דוד אמסלם: היהודים אחרי אלפיים שנה חזרו למדינת ישראל.

דוד אמסלם: חלק גדול מהם, דרך אגב, חיו גם במדינות ערב, בדמוקרטיות גדולות.

יריב לוין: טוב, מכובדיי, חבר הכנסת כסיף, תן לו לומר את דברו, מה אתה רוצה?

עופר כסיף: שנייה, אני אומר את הדעות הפוליטיות – – –

דוד אמסלם: חבר הכנסת כסיף, אתה תמיד צורח בלי טעם, בלי ריח, סתם, רק מפריע.

דוד אמסלם: אז אם אתה רוצה, בוא תדבר פה.

דוד אמסלם: כשאתה מדבר פה אנחנו שומעים אותך, אבל יש לך נטייה להפריע בכל הזמן וגם להתנשא ולחשוב שאתה בן אדם גאון וחשוב, וחכם גם.

עופר כסיף: אני אומר, חוק הלאום הוא חוק שלא היה באירופה – – –

יריב לוין: חבר הכנסת כסיף.

עופר כסיף: תתביישו לכם.

משה ארבל: זה לא חוק, זה חוקה, חוק הלאום.

יריב לוין: לא שידוע לי.

דוד אמסלם: כשהגענו למדינת ישראל, ודרך אגב, גם במגילת העצמאות, צריך להבין, חוק הלאום בא להסדיר דבר אחד.

דוד אמסלם: דרך אגב, אין מחלוקת על זה, גם פה אתם משקרים לאורך כל הדרך.

דוד אמסלם: הרי אין מחלוקת על זכויות אזרח במדינת ישראל.

דוד אמסלם: אף אחד לא חולק על כך.

עאידה תומא סלימאן: לא, אין.

דוד אמסלם: דרך אגב, גם אם הלכה למעשה – – –

יריב לוין: אבל חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – – –

דוד אמסלם: אני אענה לך.

יריב לוין: רגע, השר אמסלם, רק דקה.

יריב לוין: חבר הכנסת עסאקלה וחברת הכנסת תומא סלימאן.

יריב לוין: חברת הכנסת תומא סלימאן, את אמרת דברים לא קלים, תאמיני לי, לא לכולם היה קל לשמוע, ובכל זאת הם נשמעו בשקט מופתי ובלי שום הפרעה.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת.

עאידה תומא סלימאן: המציאות לא קלה.

יריב לוין: הם נשמעו בשקט מופתי ובלי שום הפרעה.

יריב לוין: תכבדו גם את זכותו של השר אמסלם לומר את אשר הוא חושב שצריך לומר.

דוד אמסלם: לרוב אנחנו שומעים אתכם בשקט ואתם מפריעים לנו.

דוד אמסלם: זאת השיטה, דרך אגב, בכל דבר, גם בתשובות שלכם, גם במה שאתם מציגים, הכול שקרים, אבל אנחנו טועים.

עאידה תומא סלימאן: – – –

יריב לוין: אבל אי-אפשר ככה, תנו לו לדבר.

עאידה תומא סלימאן: שלא יביא שקרים.

יריב לוין: מותר לו לומר.

יריב לוין: את אמרת דברים לא פחות קשים ואף אחד לא הפריע לך.

דוד אמסלם: את דיברת על חוק הלאום.

דוד אמסלם: חוק הלאום, דרך אגב, אין מחלוקת על כך – הינה, גם ליושב-ראש הייתה הזכות לקדם את הסיפור של החקיקה של חוק הלאום בכנסת הקודמת.

דוד אמסלם: אין מחלוקת על כך, במדינת ישראל לכל אזרח יש זכויות וחובות שוות בנושא האזרחי, או כל דבר ועניין.

דוד אמסלם: אין על זה מחלוקת, מחינוך ועד בריאות ועד רווחה, הכול.

רם בן ברק: השר אמסלם, אז למה זה לא מופיע בחוק?

דוד אמסלם: בגלל שזה ברור.

יריב לוין: כי זה מופיע בחוקים אחרים.

דוד אמסלם: בדיוק.

דוד אמסלם: אין על זה מחלוקת.

דוד אמסלם: להפך, אם היינו רושמים את זה, סימן שזה לא ברור.

דוד אמסלם: אבל זה לא חשוב.

דוד אמסלם: אתה גם יודע את האמת.

דוד אמסלם: אתה יודע שאין חבר כנסת אחד שלא חושב שיש זכויות שוות לכל אזרח – אמורות להיות זכויות שוות לכל אזרחי מדינת ישראל, בלי הבדל, בוודאי לא על רקע דת ומין.

רם בן ברק: אני אענה לך ברצינות.

רם בן ברק: לגבי מה שאמרת על האזרחים היהודים והערבים ביהודה ושומרון.

רם בן ברק: אני אומר לך באופן הכי ברור שאפשר: להיות אזרח ערבי במדינת ישראל לא טוב, לא כיף.

עודד פורר: אני חייב להגיד לך, בסוריה גם לא כיף להיות אזרח ערבי.

דוד אמסלם: בדיוק.

דוד אמסלם: בוא נסכם.

קריאות: – – –

דוד אמסלם: א.

דוד אמסלם: אני לא מסכים איתך.

דוד אמסלם: חבר הכנסת בן ברק, בוא נסכם כזה דבר – – –

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת – – –

רם בן ברק: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת בן ברק, גמרנו.

דוד אמסלם: אני לא מסכים איתך בשום פנים ואופן, ועם הנחת העבודה הזאת.

דוד אמסלם: להפך, אני חושב – – –

רם בן ברק: ומה שאני אגיד לך – – –

יריב לוין: חבר הכנסת בן ברק, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

עודד פורר: אני רק אגיד לך שאזרח ערבי ששירת בצה"ל, ששירת בשירות לאומי, זכאי פה לכל הזכויות – – –

עאידה תומא סלימאן: ממש.

עאידה תומא סלימאן: איפה אתה חי?

עודד פורר: תשאלו את חמד עמאר.

עאידה תומא סלימאן: איפה אתה חי?

דוד אמסלם: כל אזרח – – –

ג'אבר עסאקלה: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת פורר, חבר הכנסת עסאקלה, מספיק.

יריב לוין: חבר הכנסת עסאקלה, מספיק.

יריב לוין: עכשיו בלי הפרעות.

דוד אמסלם: כל אזרח במדינת ישראל יש לו, כפי שאמרתי, זכויות שוות, בוודאי בנושאים האזרחיים.

דוד אמסלם: דרך אגב, גם לערביי ישראל.

דוד אמסלם: אני חושב שהם חיים פה בכבוד, אני חושב שהם חיים פה ברווחה – – –

עופר כסיף: אני לא יודע – – –

יריב לוין: חבר הכנסת כסיף, מספיק כבר.

דוד אמסלם: אבל דבר אחד אני מבטיח לך – שאין מדינת ערב אחת שהם חיים בה יותר טוב מאשר במדינת ישראל.

דוד אמסלם: אחת.

רם בן ברק: אני מסכים איתך.

אנטאנס שחאדה: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת שחאדה, מספיק כבר.

דוד אמסלם: אתה יודע, כשעלה פעם רעיון של איזה חילופי שטחים, אתה מבין מה קרה פה.

דוד אמסלם: עכשיו, זה ברור לך לחלוטין – – –

אנטאנס שחאדה: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת שחאדה, מספיק כבר.

דוד אמסלם: לכן אני אומר שהאזרחים הערבים של מדינת ישראל אמורים לחיות ולקבל זכויות כמו אזרח במדינת ישראל, על זה אין מחלוקת.

עופר כסיף: נכון.

דוד אמסלם: אין על זה מחלוקת.

אנטאנס שחאדה: אתה לא מבין – – –

יריב לוין: מספיק כבר.

יריב לוין: חבר הכנסת שחאדה, די.

יריב לוין: אתם לא נותנים לו להוציא משפט אחד שלם.

דוד אמסלם: אבל יש אבל אחד, והוא שזכויות לאום במדינת ישראל יש רק לעם היהודי.

דוד אמסלם: זאת מדינת הלאום של העם היהודי וזה שורש המחלוקת, אתה יודע את האמת.

דוד אמסלם: ולזה הם לא מסכימים.

אנטאנס שחאדה: מה?

דוד אמסלם: הם רוצים מדינת כל אזרחיה, הם רוצים לעקר את הסממנים היהודיים של מדינת ישראל בתוך מדינת ישראל.

עופר כסיף: נכון.

דוד אמסלם: הם לא רוצים שתהיה מדינת ישראל מדינת היהודים, וזה סלע המחלוקת האמיתי, וזה המאבק האמיתי שלהם, באצטלה של איזה דמוקרטיה.

דוד אמסלם: ולזה אנחנו לא נסכים.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה מה שאומר חוק הלאום, הלכה למעשה הוא לא שינה כלום, את המציאות, בשום דבר.

עופר כסיף: – – –

דוד אמסלם: אבל אנחנו הבהרנו להם פעם אחת ולתמיד שמדינת היהודים זאת המדינה של היהודים.

דוד אמסלם: יש בה ערבים, זה נכון – –

עאידה תומא סלימאן: – – –

דוד אמסלם: – – מגיעות להם זכויות כמו כל אזרח בנושא האזרחי, זה נכון, אין על זה מחלוקת.

דוד אמסלם: בנושא הלאומי, אנחנו מדינת היהודים ולכן זה חוק הלאום.

דוד אמסלם: דרך אגב, הם רוצים לבטל את זכות השיבה.

דוד אמסלם: תשאל אותם, הרי עסאקלה, בשבוע שעבר, כשהוא הגיש את אותה הצעה, מה הוא אמר – לפני שבועיים – שהם רוצים להביא את כל הפלסטינים, הם רוצים להביא את כל הפליטים לכאן.

דוד אמסלם: הם טוענים שאנחנו גזלנו להם את הארץ, והם רוצים לבטל את חוק הלאום, שהוא גזעני מבחינתם.

דוד אמסלם: לכן זה סלע המחלוקת שלנו איתם.

סמי אבו שחאדה: – – –

רם בן ברק: אין שום בעיה שמדינת ישראל היא מדינת הלאום של העם היהודי, נקודה.

דוד אמסלם: אבל על זה המחלוקת.

רם בן ברק: זה שהם רוצים זאת בעיה שלהם, אבל אני אומר – – –

דוד אמסלם: לא, בן ברק, אני רוצה לומר לך משהו.

דוד אמסלם: אני אומר דבר מאוד פשוט, אתה משחק לידיים שלהם.

דוד אמסלם: אני אסביר לך משהו בגלל שביני לבינך אין מחלוקת.

דוד אמסלם: אמיתי.

דוד אמסלם: אנחנו אזרחים של מדינת ישראל, דוגלים בשוויון זכויות לכל אזרחי מדינת ישראל, אתה יודע את זה.

עופר כסיף: – – – בחוק.

דוד אמסלם: אבל אנחנו גם מסכימים שזאת מדינה של הלאום היהודי, ואת זה הם לא מקבלים.

דוד אמסלם: ואתה, באצטלה של כאילו למה לא כתוב פה – בזה בדיוק אתה משחק לידיים שלהם.

עאידה תומא סלימאן: השתכנעת מההסברים?

רם בן ברק: אני אגיד לך, כלפי החוק אתה צודק, בחיי היום-יום זה לא נכון.

דוד אמסלם: זה משהו אחר.

דוד אמסלם: תראה, במדינת ישראל יש הרבה דברים שדרושים תיקון.

רם בן ברק: התפקיד שלנו – בחיי היום-יום זה צריך להיות אותו הדבר.

דוד אמסלם: אני אגיד לך, חבר הכנסת בן ברק, אני לא טוען שהחברה הישראלית לא זקוקה לתיקונים בכל מיני מישורים.

דוד אמסלם: ודאי, בהרבה נושאים, אני מסכים איתך.

דוד אמסלם: אבל אין לנו מחלוקת על זה ברמה העקרונית.

דוד אמסלם: כאן הסיפור – הם מתנגדים לחוק הלאום לא מהסיבות שאתה חושב.

דוד אמסלם: תשמע אותם, הם רוצים כאן מדינת כל אזרחיה.

דוד אמסלם: הם רוצים מדינה אחת פלסטינית של הערבים, והמדינה השנייה של אזרחיה.

דוד אמסלם: הבנת?

דוד אמסלם: הם בעצם בסופו של דבר רוצים להרוס את מדינת ישראל מבפנים, זאת המטרה שלהם.

סמי אבו שחאדה: – – –

רם בן ברק: אתה לא יכול להסתדר איתם?

דוד אמסלם: בוודאי ובוודאי אנחנו אחרי אלפיים שנות גלות לא ניתן להם את זה, וגם נגיד להם את זה, בגלל שכשאנחנו אומרים להם את זה אולי זה יחלחל להם במוח ויבינו שזה לא יקרה.

דוד אמסלם: עכשיו, אני רוצה רק לומר דבר אחד, אדוני היושב-ראש – אתה יודע מה, אני אתייחס לזה בסיכום.

דוד אמסלם: תודה רבה.

יריב לוין: מאה אחוז.

יריב לוין: תודה רבה, חבר הכנסת השר דוד אמסלם.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן להצעת האי-אמון השלישית.

יריב לוין: אני עובר להצעת האי-אמון השלישית.

ג'אבר עסאקלה: – – –

יריב לוין: קיבלתי, הבקשה הונחה, ומותר לו להזכיר אותך בשם.

ג'אבר עסאקלה: הוא ציטט אותי באופן – – –

יריב לוין: חבר הכנסת עסאקלה, מותר לו, וזה בוודאי גם לא בשלב הזה, אפילו אם נותנים הודעה אישית, ואין לזה מקום.

יריב לוין: אני עובר להצעת האי-אמון השלישית, הצעת סיעת ישראל ביתנו, שכותרתה: מדיניות מפלה וגזענית של רשות האוכלוסין וההגירה ומשרד הפנים כלפי עולים מברית המועצות לשעבר.

יריב לוין: יציג את ההצעה יושב-ראש המפלגה חבר הכנסת אביגדור ליברמן, בבקשה.

אביגדור ליברמן: תודה, אדוני היושב-ראש.

אביגדור ליברמן: אדוני השר, כנסת נכבדה, אני יכול רק, בהמשך לוויכוח הקודם, להגיד שאנחנו בישראל ביתנו קיבלנו את הנוסחה של – לא עלינו – אחד ממנהיגי מפא"י ההיסטוריים, פרופ' בן-ציון דינור, פעמיים חתן פרס ישראל, שאמר בצורה מאוד ממצה: לערבים בארץ ישראל יש כל הזכויות האזרחיות; אין להם שום זכות על ארץ ישראל.

אביגדור ליברמן: אני חושב שהוא ניסח את זה יפה מאוד.

אביגדור ליברמן: אבל אני רוצה לחזור לענייני דיומא.

אביגדור ליברמן: אני שמעתי בדרך לכאן על החלטות הממשלה בנושא קורונה, ואני באמת נדהם.

אביגדור ליברמן: תראה, אני שומע שלמשל לגבי כל המסעדות החליטו שבפנים יכולים לשבת רק 20 בני אדם.

אביגדור ליברמן: איך אפשר לקבל החלטה כזאת?

אביגדור ליברמן: יש מסעדה של 20 מטר ויש מסעדה של 400 מטר, למה החלטה גורפת כזאת?

אביגדור ליברמן: אני שומע שלמשל כל חדרי הכושר, בריכות השחייה – הכול סגור, הכול ייסגר.

אביגדור ליברמן: אני לא חושב שגם פה אפשר לקבל החלטה גורפת שאף אחד לא ייכנס לחדר כושר; זה תלוי באיזה גודל, כמה אנשים מתאמנים, איזה אמצעי זהירות באמת נוקטים.

אביגדור ליברמן: אני שומע שכל הנושא של מופעי תרבות – הכול ייסגר; פעילות ספורט ללא קהל, אירועי ספורט מאורגנים – הכול ייסגר.

אביגדור ליברמן: אין שם בלאו הכי אנשים, טריבונות ריקות, למה לסגור את זה?

אביגדור ליברמן: אני שומע למשל על כל בתי הספר בקיץ, קייטנות, פעילות נוער – הכול ייסגר.

אביגדור ליברמן: מה יישאר פתוח?

אביגדור ליברמן: הישיבות.

אביגדור ליברמן: למה הישיבות, למה זה נשאר פתוח?

אביגדור ליברמן: לא בגלל טובת הציבור, לא משיקולי בריאות, אלא יש לחץ, יש לחץ קואליציוני.

אביגדור ליברמן: אפשר להקריב את האינטרס הציבורי על מזבח אותו לחץ קואליציוני.

אביגדור ליברמן: למה חייבים ללמוד בצוותא, למה אי-אפשר ללמוד בזום, בדיוק כמו בבתי הספר התיכוניים, בדיוק כמו, למשל, באוניברסיטאות, במכללות?

אביגדור ליברמן: אותו דין, למה דווקא הישיבות נשארות פתוחות?

אביגדור ליברמן: ולכן כשאני מסתכל על כל השורה של ההחלטות – גם ההחלטה אולי הכי דרקונית, שהממשלה תקבל החלטות ללא אישור הכנסת, בלי לחכות להחלטות של המליאה, של הוועדות – זה באמת פשוט חכמי חלם, אין מילה אחרת.

אביגדור ליברמן: כשאני נזכר בכל הסיפורים של חכמי חלם – אחד יושב וכותב מכתב לאחיו באותיות ענק, קידוש לבנה, שואלים אותו: למה אתה כותב לו מכתב בכאלה אותיות ענק?

אביגדור ליברמן: הוא אומר: לא עלינו, אחי הוא חירש – אלה בדיוק ההחלטות של הממשלה הזאת.

אביגדור ליברמן: אין שום הסבר הגיוני, אין שום הבנה, אתה לא מבין את הלוגיקה של קבלת ההחלטות.

אביגדור ליברמן: אבל אני מכאן רוצה לחזור להצעת האי-אמון.

אביגדור ליברמן: דווקא עכשיו, כשנוצרה הזדמנות ענקית להביא לכאן אלפי או מאות אלפי עולים מרחבי העולם – אני מסתכל מה קורה בארצות הברית, אני מסתכל מה קורה בלונדון, מה קורה במוסקבה, מה קורה בקייב.

אביגדור ליברמן: אנשים יושבים על מזוודות.

אביגדור ליברמן: מצד אחד השילוב הזה של קורונה, של האנטישמיות, של ההתבוללות, באמת מביא אותנו לרגע שאפשר לממש את החזון הזה, לאסוף את רוב העם היהודי כאן בארץ ישראל.

אביגדור ליברמן: כרגע רק במוסקבה, למשל, אנשים יצטרכו להמתין תשעה חודשים בתור להגיע לקונסוליה לקבל מסמכים על מנת לעלות לארץ.

אביגדור ליברמן: למה כל כך חשובה העלייה דווקא עכשיו?

אביגדור ליברמן: כי העלייה תמיד הייתה מנוע צמיחה חשוב.

אביגדור ליברמן: דווקא כרגע, כשאנחנו במשבר כלכלי, כל גל עלייה יביא איתו צמיחה כלכלית.

אביגדור ליברמן: לכן צריך לבנות פה תשתית, צריך לבנות אולפנים, מרכזי קליטה ומקומות תעסוקה, לחשוב.

אביגדור ליברמן: מה עושים במקום זה ברשות ההגירה והאוכלוסין?

אביגדור ליברמן: התחילו לבדוק יהדות של אנשים שעלו לפני 20 שנה.

אביגדור ליברמן: קודם כול, מבחינה חוקית אין להם שום סמכות.

אביגדור ליברמן: דבר שני, יותר מרגיז, שכל הבדיקות האלה הן אך ורק כלפי עולים מחבר העמים, שום עולים אחרים.

אביגדור ליברמן: רק עולים מחבר המדינות – יתחילו לבדוק את היהדות שלהם.

אביגדור ליברמן: ל-2,000 ילדים שנולדו כבר בארץ שינו את סעיף הלאום בדיעבד.

אביגדור ליברמן: עשינו ישיבה בוועדת הפנים, ניסינו לקבל נתונים מרשות ההגירה: תנו לנו נתונים.

אביגדור ליברמן: הכול התחמקות, אי-אפשר לקבל שום נתון אמיתי.

אביגדור ליברמן: אומרים לנו שם: במקרים רבים ההורים הסכימו.

אביגדור ליברמן: אמרתי: מה זה ההורים הסכימו?

אביגדור ליברמן: נתנו להם הצעה שאי-אפשר לסרב לה.

אביגדור ליברמן: זה בדיוק כמו בארגון אחר, חס וחלילה.

אביגדור ליברמן: מה זה הבדיקות האלה בדיעבד?

אביגדור ליברמן: אני זוכר שהתחלנו לדבר על בדיקות דנ"א.

אביגדור ליברמן: אמרו לנו: אין בדיקות דנ"א, אין בדיקות יהדות.

אביגדור ליברמן: אני יכול להגיד לך אחרי דיון בוועדת הפנים שיש בדיקות דנ"א ויש חקירה לגבי יהדות בדיעבד: תביא מסמכים של סבתא רבתא.

אביגדור ליברמן: כל ברית המועצות התפרקה לרסיסים, הכול שם הושמד – לך תביא מסמכים של סבתא רבתא.

אביגדור ליברמן: לכן אני אומר שיש פה באמת מצד אחד הזדמנות, ומצד שני זדון.

אביגדור ליברמן: אני מקווה שהשכל הישר יגבר ויבינו, גם לגבי עולים אחרים, שיש פה פוטנציאל.

אביגדור ליברמן: מה שקורה היום בניו יורק, מה שקורה בפריז ובלונדון, חייבים להבין – ולא יכול להיות שאותה פרקטיקה של חקירת יהדות, ינהיגו אותה אך ורק כלפי עולים מברית המועצות.

אביגדור ליברמן: אבל מעבר לזה, אי-אפשר היום להתעלם – זה מה שנותר או מה שדיברתי?

יריב לוין: זה מה שנותר.

אביגדור ליברמן: אוה.

יריב לוין: אבל תקבל עוד דקה, ככה, על חשבון הבית.

יוליה מלינובסקי: אתה נדיב היום.

אביגדור ליברמן: תשמע, באמת רציתי להוסיף עוד הרבה דברים, אבל אני חייב להגיד דבר אחד.

אביגדור ליברמן: תראה, בנושא הטיפול בקורונה – אני איש אופוזיציה, אני לא אובייקטיבי, ויכול להיות שכמובן חלק מהאנשים אפשר להאשים מתוך אינטרסים כאלה ואחרים, אבל הקשבתי אתמול לפרופ' אלי וקסמן, יושב-ראש צוות המומחים המייעץ למועצה לביטחון הלאומי.

אביגדור ליברמן: הוא היועץ של ראש הממשלה לענייני קורונה.

אביגדור ליברמן: אומר פרופ' אלי וקסמן: איבדנו שליטה במגפה.

אביגדור ליברמן: כשאת זה אומר פרופ' אלי וקסמן, איבדנו שליטה על המגפה, לדעתי ראש הממשלה צריך להסיק פה מסקנות.

אביגדור ליברמן: מה שהוא משדר היום זה רק היסטריה.

אביגדור ליברמן: כל כמה ימים יש תוכנית כלכלית חדשה ויש החלטות חדשות, וכל יומיים יש מסיבת עיתונאים או סרטון חדש.

אביגדור ליברמן: אי-אפשר ככה לנהל משבר אמיתי, ומשבר הוא קודם כול כלכלי; הוא לא רק בריאותי, הוא כלכלי.

אביגדור ליברמן: צריך להבין שגם אי-אפשר רק לפזר.

אביגדור ליברמן: אנחנו איבדנו חלק גדול מההכנסות.

אביגדור ליברמן: היום הסתכלתי על הנתונים הסטטיסטיים: רכישת רכב חדש – ירידה של 30%.

אביגדור ליברמן: המיסים מרכישת רכב חדש הם הסעיף הכי משמעותי בהכנסות המדינה.

אביגדור ליברמן: סעיף מכירת רהיטים – נפילה בין 50% ל-60% בקרב הגדולים.

אביגדור ליברמן: כל הנגריות הקטנות לדעתי כרגע על סף חיסול.

אביגדור ליברמן: ולכן כשכל יום מכריזים ומכריזים, כולם מבולבלים.

אביגדור ליברמן: אין איש אחד שמבין באמת מהן ההחלטות, מה התוכנית הכלכלית ומה תוכנית הסיוע.

אביגדור ליברמן: תראה, אם מדברים על האבטלה, צריך להבין שמי שנפגעו הכי קשה זה החבר'ה הצעירים.

אביגדור ליברמן: הפגיעה במסעדות זה קודם כול פגיעה באותם חבר'ה צעירים שאחרי צבא, לפני צבא, שעובדים כמלצרים, ברמנים, רוצים להרוויח כמה גרושים ללימודים.

אביגדור ליברמן: סטודנטים.

אביגדור ליברמן: זה פשוט דברים לא סבירים.

אביגדור ליברמן: עובדים סוציאליים – נפגשתי פה עם העובדים הסוציאליים.

אביגדור ליברמן: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, כמה תקנים פנויים יש כרגע לעובדים סוציאליים?

אביגדור ליברמן: 1,000.

אביגדור ליברמן: 1,000 תקנים פנויים, אפשר להעסיק 1,000 איש.

אביגדור ליברמן: למה אף אחד לא רוצה לעבוד כעובד סוציאלי?

אביגדור ליברמן: תנאי השכר, גובה השכר, האלימות – יש עלייה דרמטית באלימות כלפי עובדים סוציאליים.

אביגדור ליברמן: אם לא ישפרו לפחות את תנאי העבודה – תראה, בארצות הברית, כל עובד סוציאלי מטפל ב-17 משפחות.

אביגדור ליברמן: מה במדינת ישראל?

אביגדור ליברמן: ב-300 משפחות, ב-500 קשישים.

אביגדור ליברמן: אי-אפשר להתמודד עם זה.

אביגדור ליברמן: אנשים פשוט נואשים.

אביגדור ליברמן: והיום, דווקא היום, כשאנחנו זקוקים לעובדים סוציאליים שיטפלו בשכבה הכי חלשה של מדינת ישראל, תפתרו את הבעיה, תנו להם תנאים, תנו שמירה, תעלו קצת שכר.

אביגדור ליברמן: כבר יש לכם 1,000 מקומות עבודה – והרבה הקלה בקהילה.

אביגדור ליברמן: אבל שום דבר.

אביגדור ליברמן: הכול הצהרות, הכול דיבורים.

אביגדור ליברמן: איך אמר אחד?

אביגדור ליברמן: יש לנו ממשלת חרטא ויש לנו ראש ממשלה חרטבונה, והכול יחסי ציבור, הכול קואליציה, אין תוכנית, ויש באמת פה קריסה של כל המערכות.

אביגדור ליברמן: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: עד כאן הצגת הצעות האי-אמון.

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים לדיון, רק קודם לכן כמובן תשובת השר דוד אמסלם.

יריב לוין: בבקשה.

דוד אמסלם: אוקיי, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני שמעתי את דבריו של חבר הכנסת ליברמן, גם לגבי הקורונה.

דוד אמסלם: אז בואו נאמר שני דברים: אחד, סיפור הקורונה זה לא סיפור של פוליטיקה, גם לא של מפלגות.

דוד אמסלם: דרך אגב, אם יש לך רעיונות טובים, תביא; זה עם ישראל פה, זה לא – גם הרעיונות, יכול להיות שהם עולמיים.

דוד אמסלם: אם יש לך איזה פטנט עולמי גם, יכול להיות שנשווק אותו לכל העולם.

דוד אמסלם: מה שאמר פרופ' וקסמן אתמול, הוא אמר דבר מאוד פשוט.

יוליה מלינובסקי: הוא אמר שאיבדתם שליטה.

דוד אמסלם: הוא אמר שבנתונים הקיימים – דרך אגב, אני מקווה שאתם לא מאשימים אותנו שראש הממשלה גם הביא את הקורונה לפה.

דוד אמסלם: מקווה.

אביגדור ליברמן: אנחנו רק מאשימים שהוא לא יודע לנהל – – –

אלי אבידר: אבל הוא לא עצר אותה.

דוד אמסלם: גם כשאתם רוצים להאשים במשהו, תעשו את זה קצת בהיגיון.

דוד אמסלם: אתם מחלקים את זה כאילו אנחנו פה איזה מפלגות מול הקורונה.

דוד אמסלם: יש לנו מאבק אמיתי, יש פה – – –

יבגני סובה: – – –

דוד אמסלם: אני רואה את זה כאסון עולמי.

יבגני סובה: זה בדיוק מה שאתה אומר.

דוד אמסלם: שנייה, אני אסביר לך.

יבגני סובה: לא, אבל אתה מאשים אותנו בזה שאנחנו – – –

דוד אמסלם: אבל אני אסביר לך.

דוד אמסלם: אם למישהו היה בעניין איזשהו תו"ל, תורת לחימה, ודאי שהיינו – – –

אביגדור ליברמן: אבל יש תורת לחימה, דודי.

יוליה מלינובסקי: – – – זה הגיוני.

דוד אמסלם: יכול להיות שלך יש, אביגדור.

דוד אמסלם: אנחנו לא הכרנו – – –

אביגדור ליברמן: יש תוכנית לחימה, וראינו אותה.

דוד אמסלם: בסדר.

אביגדור ליברמן: פיקוד העורף.

אביגדור ליברמן: ראית איך הם טיפלו גם ביישובים החרדיים וגם באחרים.

דוד אמסלם: חבר הכנסת ליברמן – – –

אביגדור ליברמן: ההחלטה המתבקשת להעביר את כל – – – לבית מלון.

דוד אמסלם: חבר הכנסת ליברמן, אתה עכשיו כרגע הולך ואתה בא לאיזשהו מהלך אדמיניסטרטיבי לכאורה – מי אמור לנהל את האירוע.

דוד אמסלם: שני דברים שונים.

דוד אמסלם: כרגע יש מגפה עולמית שהיא בלתי נתפסת.

יוליה מלינובסקי: העולמית כבר הסתיימה, עכשיו זה אצלנו – – –

דוד אמסלם: זה לא קרה שנים בעולם.

דוד אמסלם: העולם לא יודע איך להתמודד איתה.

קריאה: הוא דווקא יודע, דודי, הוא יודע.

דוד אמסלם: אף מדינה.

דוד אמסלם: זה מצטמצם, ואז אתה פותח.

דוד אמסלם: מטבע הדברים – דרך אגב, אותם אנשים שכל הזמן צעקו כאן למה לא פותחים את בתי הספר וכו' וכו' – אתה מבין שיש בעיה כלכלית, ואז אתה מתחיל לפתוח ולקחת סיכונים, בגלל שאין לך ברירה, בגלל שאחרת הסיכון הוא כלכלי, מהצד השני של המאזן.

דוד אמסלם: ואז אתה עובד כאן במה שנקרא מעקב עולמי, אתה טועה ומתקן, מתקן וטועה, וכן הלאה.

דוד אמסלם: ככה בעצם אתה משפר.

דוד אמסלם: הזמן הוא פקטור חשוב מאוד גם בלמידת התהליכים וגם המחלה עצמה וגם הווירוס עצמו.

יבגני סובה: אתה מבלף אותנו במילים – – –

דוד אמסלם: מה שאמר פרופ' וקסמן זה דבר מאוד חשוב ומאוד נכון.

דוד אמסלם: היות שהנגיף מתפשט במקומות שבהם בעצם יש התכנסויות של בני אדם, אז אנחנו מבינים שמעבר – – –

יוליה מלינובסקי: אז יאללה, בוא נסגור את כל – – –

דוד אמסלם: שנייה, דקה, באמת, זה לא ויכוח פוליטי, אמיתי.

יוליה מלינובסקי: זה ויכוח אמיתי.

דוד אמסלם: אני לא הייתי מעז לעשות דבר כזה ולהעלות את זה כסוגיה פוליטית.

יבגני סובה: זה פוליטי בריבוע.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: אני אומר, כולנו נמצאים על המגרש הזה, כל העולם.

יבגני סובה: מה ההיגיון – – –

דוד אמסלם: תן לי רק שנייה, אני אסביר.

יבגני סובה: – – – לוקחים מסעדה וסוגרים – – –

דוד אמסלם: אז אני אסביר, אז אני אסביר, אני אסביר לך, אני אסביר משהו.

יבגני סובה: אתה מנסה למשוך את זה לפוליטיקה.

דוד אמסלם: אבל אני מנסה להסביר משהו – – –

יוראי להב-הרצנו: יש הבדל בין מסעדה לבין – – –

דוד אמסלם: תן לי – – –

יבגני סובה: אז אל תאשים אותנו בפוליטיקה כשאתה עושה פוליטיקה.

דוד אמסלם: אבל אני רוצה להסביר משהו.

דוד אמסלם: אמרתי, קודם כול, אם יש לכם עצות טובות אז באמת בואו תייעצו.

יבגני סובה: לא, יש שאלות טובות.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו גם מוכנים להחליף אתכם – – –

דוד אמסלם: שנייה, דקה, אני מציע גם לתת תשובות.

דוד אמסלם: לא רק שאלות, תנו תשובות.

דוד אמסלם: אבל מה שאני רוצה לומר זה דבר מאוד פשוט.

דוד אמסלם: מה שאמר פרופ' וקסמן, ובזה הוא צודק, ואני גם מניח שגם אתם מבינים את זה, הוא שהיות שהמחלה מתפשטת בקהל, זאת אומרת איפה שיש כינוס של קהלים – דרך אגב, מעבר לזה, בוודאי כל אזרח במדינה צריך לשמור על שלושה דברים, וזו האחריות האישית שלו, בלי זה לא נוכל להתגבר על כלום: מסכה, היגיינה ומרחק – זה מוטל – – –

יבגני סובה: – – –

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: זו אחריות שמוטלת על כל אזרח.

יבגני סובה: – – – מסעדה ש-20 מטר – – – זה מה שגם אמרתם – – –

דוד אמסלם: שנייה, אז אני אסביר, אני אתן לך תשובה גם על זה.

דוד אמסלם: עכשיו, לכן אני אומר, מה שבעצם פרופ' וקסמן אמר, הציע – וזה נכון, והממשלה לדעתי גם אימצה את העיקרון – הוא שאיפה שיש התכנסויות שהמחירים הכלכליים שלהן הם יחסית נמוכים צריך לחזור בחזרה ולא לאפשר אותן.

דוד אמסלם: כמובן, זה כפוף לכך שישפו את אותם עסקים באופן ישיר, מסעדות וכו'.

דוד אמסלם: זה הא בהא תליא.

אלכס קושניר: – – – אדוני השר, בישיבות לא – – –

דוד אמסלם: דקה, זה הא בהא תליא.

דוד אמסלם: עכשיו תמיד – – –

אלכס קושניר: – – – בישיבות – – – יש פגיעה בחדרי כושר – – –

דוד אמסלם: אני אומר לך, בכל החלטה שלא תקבל בנושא הזה תמיד תעלה עוד שאלה, למה זה כן ושמה לא.

דוד אמסלם: תמיד.

אלכס קושניר: לא, תסביר למה סוגרים את חדרי הכושר ולא – – –

דוד אמסלם: בגלל שאין לזה סוף.

דוד אמסלם: אם זה לא חדרי כושר, אז יבוא בן אדם ויאמר לך: תגיד, למה בסופר ככה ושמה ככה – –

אלכס קושניר: אבל למה חדרי כושר – – –

דוד אמסלם: – – למה בבית הכנסת 19 איש ושמה לא.

דוד אמסלם: תראה, לי הפריע רק דבר אחד: שחבר הכנסת ליברמן העלה את סוגיית הישיבות.

דוד אמסלם: זה מה שהפריע לו.

עודד פורר: אבל צריך לקבוע מגבלות ברמת – – –

אלכס קושניר: לא, לא – – –

דוד אמסלם: בעיקר סוגיית הישיבות.

עודד פורר: תקבעו את התנאים.

עודד פורר: אם עסק עומד בתנאים – – –

דוד אמסלם: שנייה, דקה, דקה.

אלכס קושניר: למה אתם – – –

דוד אמסלם: אם אפשר לעשות עוד איזה ככה קווץ' לחרדים על הראש, למה לא? למה לא?

יוראי להב-הרצנו: מה קשור, מה קשור?

עודד פורר: זה לא קשור לחרדים.

עודד פורר: מה זה קשור לחרדים?

דוד אמסלם: בגלל – תבין, אם – – –

עודד פורר: איך יכול להיות שתמיד – – –

דוד אמסלם: תקשיב דקה.

דוד אמסלם: אם הוא היה שואל למה בתחבורה הציבורית – הרי יש עוד מקומות שלא סוגרים, שיש שם התקהלויות.

דוד אמסלם: הרי הטוב של הטוב זה הטוב מאוד.

דוד אמסלם: בסוף אתה צריך לקבל איזשהו חיתוך, ואיפה שחתכת – – –

אלכס קושניר: כן, אבל – – – החלטה – – –

דוד אמסלם: איפה שחתכת, תמיד תשאל את השאלה הבאה: למה בצעד הבא לא?

דוד אמסלם: אז אתה אומר, נכון.

דוד אמסלם: אז לכן – – –

אלכס קושניר: אתה לא עונה – – –

יוראי להב-הרצנו: אנשים – – –

דוד אמסלם: שנייה, דקה.

דוד אמסלם: לכן, כל שאלה כזאת, בסוף הפתרון שלה: בואו נעשה סגר כללי.

דוד אמסלם: זה הסיפור.

דוד אמסלם: הרי – אז למה בים לא? וכו' וכו' וכו'.

דוד אמסלם: אז לכן אני אומר, הוא לא שאל למה בים לא סוגרים את חופי הים.

יוראי להב-הרצנו: דודי, אתם – – – אנשים – – –

יוליה מלינובסקי: דודי, מה עשית חודשיים?

יוליה מלינובסקי: למה לא טיפלתם בבדיקות?

יוליה מלינובסקי: למה?

יוליה מלינובסקי: למה?

דוד אמסלם: אז לכן אני אומר, גם אם יש ביקורת – וזה בסדר וזה לגיטימי – להעמיס אותה עכשיו, דווקא החרדים, בגלל הסכם – איפה?

דוד אמסלם: אתם יודעים שזה לא שם, אתם יודעים – – –

יוליה מלינובסקי: דודי, מה עם הבדיקות?

יוליה מלינובסקי: לוקח שמונה ימים לקבל תוצאות.

יוליה מלינובסקי: מה עם הבדיקות האפידמיולוגיות?

דוד אמסלם: אתם יודעים שזה דבר שמבחינתי – – –

יוליה מלינובסקי: איפה הייתם חודשיים?

יוליה מלינובסקי: אתם בזבזתם זמן יקר.

דוד אמסלם: חוצפה, אתה יודע.

יוליה מלינובסקי: התעסקתם בקקה ולא התעסקתם במהות.

דוד אמסלם: לכן אני אומר – זה לגבי הנושא הזה.

דוד אמסלם: לגבי הנושא השני, שחבר הכנסת – – –

יוליה מלינובסקי: תקרא את הדוח של ועדת קורונה מלפני שלושה חודשים.

דוד אמסלם: תני לי רק לסיים.

יוראי להב-הרצנו: אבל אתה לא נותן תשובות.

יוליה מלינובסקי: מלפני שלושה חודשים.

יוליה מלינובסקי: תראה בדיוק מה קורה עכשיו.

דוד אמסלם: תני לי לסיים.

יוליה מלינובסקי: אתה יודע מה, אמיתי, אני אשלח לך את הדוח הזה.

יריב לוין: חברת הכנסת מלינובסקי.

דוד אמסלם: אז אני אסיים.

יריב לוין: כן, אפשר.

יוליה מלינובסקי: כן, חברת הכנסת מלינובסקי.

יוליה מלינובסקי: כי דודי אמסלם חסין.

יוליה מלינובסקי: תקרא את הדוח של ועדת קורונה מלפני שלושה חודשים ותראה מה קורה היום.

יריב לוין: חברת הכנסת מלינובסקי, חברת הכנסת מלינובסקי, שמענו פעם ופעמיים ושלוש.

דוד אמסלם: אז אני אענה עוד פעם – – –

יוליה מלינובסקי: – – – אדוני היושב-ראש, אז – – – לא שומעים.

יריב לוין: מספיק.

דוד אמסלם: אני אענה על עוד שאלה ששאל חבר הכנסת אביגדור ליברמן.

דוד אמסלם: הוא שאל למה בעצם הממשלה מקבלת את ההחלטות בלי הכנסת.

דוד אמסלם: תראה מה קרה פה.

דוד אמסלם: הרי עד היום עבדנו על תקנות לשעת חירום.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לומר עוד דבר: נגיף הקורונה לא מתנהל כפי שאנחנו רוצים או לפי ההחלטות שלנו פה, יש לו התנהגות משל עצמו, תתפלאו.

אלי אבידר: הוא לא מנהל משא ומתן, דודי.

דוד אמסלם: הוא לא שואל אותנו; עושה מה בראש שלו, מה שנקרא.

אלכס קושניר: הבנו – – –

דוד אמסלם: היות שההחלטות צריכות להיות בווקטור קצר מאוד, מעכשיו לעכשיו, מעכשיו לעכשיו, מדוע?

יוליה מלינובסקי: – – –

יריב לוין: חברת הכנסת מלינובסקי, די, מספיק – – –

יוראי להב-הרצנו: – – – את הכנסת?

דוד אמסלם: בגלל שקצב הגידול אחר כך, צריכים להבין, בנתונים של היום, כל כמעט עשרה ימים בעצם.

יוראי להב-הרצנו: למה מוחקים את הכנסת – – –

יריב לוין: חבר הכנסת להב הרצנו, אף אחד לא מוחק את הכנסת.

יריב לוין: מספיק, מספיק.

יוראי להב-הרצנו: ההצעה שלכם עוקפת את הכנסת, מוחקת אותה, הופכת אותה לחותמת גומי.

יריב לוין: נו, באמת – – –

דוד אמסלם: כמעט כל עשרה ימים.

דוד אמסלם: תראו את העקומה, תראו את העקומה של המחלה ואת ההתפשטות שלה, זה קצב פשוט מטורף.

דוד אמסלם: לכן, הממשלה אמורה לקבל החלטות מעכשיו לעכשיו, זה התפקיד שלה.

דוד אמסלם: אז מה אתם מצפים, שנביא את זה לכנסת, נעבור כאן איזשהו שבוע – ודרך אגב, צריך להבין, כל עשרה ימים כמעט, שמונה עד עשרה ימים, המחלה מכפילה את עצמה – –

יוראי להב-הרצנו: הכנסת מפריעה לך – – –

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: – – כולל, דרך אגב, החולים הקשים מאוד, שזה עקב אכילס של כל הסיפור כאן.

קריאה: – – –

יוראי להב-הרצנו: הכנסת מפריעה לך?

דוד אמסלם: לכן, אני אומר, לכן הממשלה ביקשה – – –

אלכס קושניר: – – – אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: רבותיי, מספיק.

יריב לוין: תנו לו לסיים, מספיק.

יריב לוין: קושניר, מספיק, מספיק.

דוד אמסלם: עד היום הממשלה עבדה במסגרת תקנות שעת חירום, לפי החוק.

דוד אמסלם: הרי חזקה עליכם שאף יועץ משפטי לממשלה, ובוודאי לא בתי המשפט, היו מאפשרים במצב רגיל לפעול במסגרת תקנות שעת חירום.

דוד אמסלם: זה רק בשעת חירום, מלחמה – –

יוליה מלינובסקי: דודי, אני מוכנה – – –

יריב לוין: חברת הכנסת מלינובסקי, די כבר, מספיק.

יריב לוין: כל משפט – – –

דוד אמסלם: – – אבל היות שהחוק מאפשר שלושה חודשים פלוס שלושה חודשים, הסתיימו ששת החודשים.

דוד אמסלם: לכן, צריך להביא אמצעי אמיתי.

יוליה מלינובסקי: מה לעשות?

יריב לוין: חבר הכנסת – – –

דוד אמסלם: מה נגיד עכשיו לאזרחי מדינת ישראל, שאנחנו לא יכולים להילחם בנגיף הקורונה בגלל שאנחנו צריכים להמתין עכשיו איזה שבוע שתתכנס הוועדה?

יוראי להב-הרצנו: – – –

דוד אמסלם: אז לכן, מה אמרנו?

דוד אמסלם: אנחנו נכניס את זה.

דוד אמסלם: זה החוק, דרך אגב, שאנחנו ביקשנו עד שחוק הקורונה הגדול יוסדר, ודיברנו גם עם החברים שלכם בתוך המפלגה – –

יוראי להב-הרצנו: למחוק את הכנסת – – –

דוד אמסלם: – – והסברנו את זה היום.

דוד אמסלם: היושב-ראש הסביר את זה לכל ראשי הסיעות בבית, שעד שהחוק ייכנס, החוק המושלם – ואנחנו רוצים שידונו עליו, דרך אגב, באופן מלא ובאופן פרטני ומסודר, ובלי לחץ – אז ייקח שבועיים-שלושה; אהלן, אבל בינתיים לתת לממשלה את הכלים להילחם בקורונה.

דוד אמסלם: ולכן, מה שהצענו, וזו הצעת חוק שתבוא היום, בלי נדר, ואני מקווה שהיא גם תעבור ונסיים אותה גם היום, שהממשלה תקבל את ההחלטות והן ייכנסו לתוקף במיידי, והכנסת תוכל תוך שבוע לדון בהן, ואם היא תחליט לשנות אותן – היא תחליט.

דוד אמסלם: אז תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנחנו עוברים לדיון.

יוליה מלינובסקי: – – – אדוני השר, אני מוכנה – – –

קריאות: – – –

יריב לוין: רבותיי, חברת הכנסת מלינובסקי.

יוליה מלינובסקי: אתה מדבר על – – –

יריב לוין: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, בפעם המי-יודע-כמה.

קריאות: – – –

יריב לוין: חברת הכנסת מלינובסקי, מספיק.

יוליה מלינובסקי: – – – חוץ ממני אין פה אף אחד?

יריב לוין: מספיק כבר, מספיק כבר.

קריאות: לא, אבל הוא צריך להתייחס.

קריאות: הוא לא התייחס – – –

דוד אמסלם: בסיכום – – – לסיכום – – –

יוליה מלינובסקי: דודי, בוא נעשה ביחד.

יריב לוין: זו החלטה שלו.

יריב לוין: הוא עונה על מה שהוא מוצא לנכון, כשם שחבר הכנסת ליברמן מצא לנכון להרחיב את הידיעה מעבר לנושא שהוגדר במסגרת ההצעה.

יריב לוין: זה בסדר וזה בסדר.

יריב לוין: תודה רבה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, אתה יכול – – – שבסיכום אני אתייחס לזה.

יריב לוין: אל תדאגו.

יריב לוין: כמו שאומר השר אמסלם, יש גם סיכום, וגם לזה יהיה זמן.

יריב לוין: רבותיי, אנחנו עוברים לדיון עצמו.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת יאיר לפיד, יושב-ראש האופוזיציה, בשם סיעות יש עתיד-תל"ם, בבקשה.

קריאות: – – –

יריב לוין: רבותיי, שקט.

יריב לוין: חבר הכנסת סובה, מספיק.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, השר אמסלם, אתה אומר פה מעל הדוכן שאתם מבטלים את סמכותה של הכנסת כי אתם צריכים שני דברים: אתם צריכים זמן.

דוד אמסלם: – – – לא מבטלים.

יאיר לפיד: אתה אומר לנו: אנחנו צריכים זמן, אנחנו לא יכולים כל פעם לחכות שבוע.

יאיר לפיד: היה לכם זמן.

יאיר לפיד: אנחנו המדינה היחידה בעולם שמגיעה לגל השני במצב הרבה יותר גרוע מלגל הראשון.

יאיר לפיד: היה לכם כל הזמן שרציתם.

יאיר לפיד: כל מה שעשיתם בזמן הזה – ניהלתם מריבות אין-סופיות בממשלה המשונה הזו שהקמתם.

יאיר לפיד: לא היה לכם מחסור בזמן, הכנסת לא עיכבה אתכם דקה אחת.

יאיר לפיד: הדבר היחיד שעיכב אתכם זה שהקמתם ממשלה של 36 שרים עם 16 סגני שרים שאף אחד לא מבין את הסמכויות שלה.

יאיר לפיד: היה לכם זמן לקבוע מה לעשות במסעדות, היה לכם זמן לקבוע מה לעשות באולמות האירועים, היה לכם זמן לקבוע מה לעשות באוטובוסים, ברכבות, בעסקים הקטנים, בדמי אבטלה.

יאיר לפיד: לא היה חסר לכם זמן, רק לא עשיתם שום דבר בזמן הזה, ולא היו חסרים לכם כלים.

דוד אמסלם: מה עשינו בשלושה חודשים?

דוד אמסלם: עכשיו הגעת ארצה?

דוד אמסלם: אבל פתחנו, סגרנו.

יאיר לפיד: אם הייתם עושים משהו בשלושת החודשים האלה, האם היינו המדינה היחידה בעולם שמצבה גרוע יותר ממה שהיה לפני שלושה חודשים?

דוד אמסלם: לא, זו לא המדינה היחידה בעולם.

דוד אמסלם: אתה מטעה.

יאיר לפיד: התחלנו מדינה ירוקה, ובניהול הנהדר שלכם הגענו להיות מדינה אדומה.

יאיר לפיד: התחלנו עם מספר אחד של חולים, ובניהול הנהדר שלכם יש היום יותר חולים.

יאיר לפיד: בכל העולם מספרי החולים בירידה, בישראל מספרי החולים בעלייה תלולה.

יאיר לפיד: למה?

יאיר לפיד: כי אתם מנהלים את זה רע מאוד.

יאיר לפיד: הבעיה שלכם היא לא הכנסת, הבעיה שלכם היא לא זמן, הבעיה שלכם היא לא כלים; הבעיה שלכם שהקמתם ממשלה שבה יושבים אנשים שלא סובלים אחד את השני ורבים מהבוקר עד הערב על תחומי סמכות; הבעיה העיקרית שלכם – שיש פה ראש ממשלה שנכשל בניהול הקורונה, ואזרחי ישראל הם אלה שמשלמים את המחיר של הכישלון הנורא שלו.

יאיר לפיד: זו הבעיה, לא כנסת ישראל.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כן, החוק הזה, ובוודאי חוק קורונה הגדול, פירושו שאפשר לסגור את התיאטרון הזה, להגיד לכולנו ללכת הביתה, כי לא צריך יותר כנסת; יש רק רשות מבצעת במדינת ישראל, אין רשות מחוקקת יותר.

יאיר לפיד: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: בשם הרשימה המשותפת, חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, 1 ביולי עבר, אבל האיום של הסיפוח לא הסתיים.

יוסף ג'בארין: אנחנו אומנם בגל שני של קורונה והחברה בישראל נמצאת תחת משבר כלכלי וחברתי איום ונורא, אבל ממשלת נתניהו החמישית ממשיכה לעסוק ביוזמות משיחיות והזויות של סיפוח.

יוסף ג'בארין: יש במשכן הזה, ובממשלה הזו במיוחד, מי שרוצים לספח את רוב שטחי הגדה המערבית.

יוסף ג'בארין: אני חושב, אגב הרעיון הזה, שאנחנו ניצבים בפני שלוש ברירות: הברירה הראשונה היא לקבל את הקונסנזוס הבין-לאומי, שמופיע גם במצע שלנו ברשימה המשותפת, של שתי מדינות בגבולות 67', וכמובן לוותר על הרעיון המשיחי הזה של סיפוח.

יוסף ג'בארין: הרעיון השני, או הברירה השנייה, חבר הכנסת השר אמסלם, אולי הגיע הזמן גם להתרגל למחשבה שיש אופציה גם של מדינה אחת בכל השטח המנדטורי, פלסטין המנדטורית, מדינה אחת דמוקרטית, שבה לכל אזרח יהיה קול אחד.

יוסף ג'בארין: מה רע ברעיון הזה, השר אמסלם?

יוסף ג'בארין: רעיון דמוקרטי במיטבו, רעיון דמוקרטי במיטבו.

דוד אמסלם: לא בשביל זה באנו לארץ ישראל.

יוסף ג'בארין: באמת, לכל אזרח ולכל תושב יהיה קול אחד.

יוסף ג'בארין: בין אם נקרא לה מדינה דו-לאומית, בין אם נקרא לה מדינה דמוקרטית, העיקרון הוא לשמר באמת את הערך הדמוקרטי ואת ערך השוויון כעיקרון המרכזי שאמור להנחות את כולנו.

יוסף ג'בארין: אני יודע שהממשלה הזו לא מעוניינת, לא בברירה הראשונה של שתי מדינות, לא בברירה השנייה של מדינה אחת.

יוסף ג'בארין: היא מעוניינת בדבר אחד – באפרטהייד גלוי ורשמי.

יוסף ג'בארין: אין שם אחר.

יוסף ג'בארין: לא סיפוח, לא החלת ריבונות.

יוסף ג'בארין: שליטה על מיליוני פלסטינים בלי לתת להם זכויות זה אפרטהייד במיטבו.

יוסף ג'בארין: הממשלה הזו מעוניינת להנציח את הכיבוש ולדרוס את המשפט הבין-לאומי ואת הקונסנזוס הבין-לאומי.

יוסף ג'בארין: הממשלה הזו מעוניינת כנראה להתמודד עם האשמות – אם יהיה סיפוח, ודאי שהן מוצדקות – של פשעי מלחמה, עם גינויים בין-לאומיים, עם הריסת כל היחסים הדיפלומטיים עם העולם, הריסת כל הסכם שלום שקיים, וכמובן גם סנקציות, שיהיו מחויבות המציאות ויהיו מחויבות הדין הבין-לאומי.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא מיכאל מלכיאלי.

מנסור עבאס: נמצא באולם?

מנסור עבאס: לא נמצא?

מנסור עבאס: אתה, משה אבוטבול, במקומו?

מנסור עבאס: שנייה.

משה אבוטבול: אני במקומו, הוא לא נמצא.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: אז יעלה ויבוא חבר הכנסת משה אבוטבול, סיעת ש"ס.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

משה אבוטבול: כן, ברשות היושב בראש, אדוני, כנסת נכבדה, בלי ספק אנחנו נמצאים כאן כדי להדוף את אותה הצעת אי-אמון בממשלה.

משה אבוטבול: מי שיודע, אנחנו נמצאים בתוך כל הוועדות יום-יום, גם בוועדת הקורונה, גם בוועדת העבודה והרווחה, גם בשאר כל הוועדות – הכספים, החינוך – נמצאים ורואים כיצד הממשלה עושה כל מאמץ למען כל אזרח ואזרח במדינת ישראל.

משה אבוטבול: יצא לי לא פעם להביא בפני אותם יושבי-ראש ועדות כל מיני מקרים כאלה ואחרים שבאמת לא תוכננו אפילו בסדר-היום.

משה אבוטבול: ואני רואה כיצד בידיים טובות ואמונות אותם יושבי-ראש יוצאים מגדרם כדי לעזור לאותם אזרחים.

משה אבוטבול: לפעמים זה לעזור בכמות של עשרת אלפים איש, לפעמים מדובר גם ברבבות, כמו החוק מעכשיו, הבוקר, בוועדת העבודה והרווחה – לאשר את כל אלה שגם צריכים לקבל אבטלה, שעוד מלפני הקורונה הם נמצאים בתוך שורת אנשים.

משה אבוטבול: אני רוצה להגיד לכם – כאן המקום באמת להודות לידידי יושב-ראש הוועדה חיים כץ, שבאמת בסבלנות עד אין-קץ, כץ קץ, עד אין-קץ התהלך במשא ומתן יחד עם אנשי האוצר כדי להוסיף עוד ועוד, אנשים נוספים שיוכלו לקבל גם כן את דמי האבטלה.

משה אבוטבול: זה פשוט דבר שהוא יוצא מן הכלל איך שבכל בקשה ובקשה הוועדה עובדת ומנסה לעזור ולסייע.

משה אבוטבול: אז אני רוצה להגיד לכם שלבוא ולהגיד הצעת אי-אמון דווקא בתקופה כזאת, שבה אנחנו רואים את המאמצים הרבים שנעשים מצידם של כל גורמי הממשלה לעבור ולצלוח את אותו משבר נורא ואיום – אני רוצה להגיד לך, מר לפיד, הכי קל זה לבקר.

משה אבוטבול: אבל אתה הרי שולט טוב באנגלית.

משה אבוטבול: הפתגם אומר: רק אם לא עושים, לא טועים.

משה אבוטבול: ברגע שאדם לא עושה כלום, הוא לא נמצא בתוך מהלך העשייה, אז ודאי שקל לבקר, קל להגיד: טעויות.

משה אבוטבול: אני רק מזכיר לך גם שכאשר היית שר האוצר – שורה של טעויות שעשית, דווקא עם הציבור שאני נמנה עליו, הציבור החרדי, שעד היום מאוד מאוד מאוד מתקשה לסלוח לך על אותן טעויות טרגיות שסבלנו באותה תקופה, ואת המאורעות ואת אותם דברים גם עכשיו אנחנו מרגישים.

משה אבוטבול: אז לבוא ולהגיד שהממשלה לא עושה או שהממשלה מנותקת או הדברים האלה, יפה להגיד את זה וזה בסדר, זה תפקידך כיושב-ראש אופוזיציה.

משה אבוטבול: אתה תעשה את הדברים שלך, אבל אתה יודע מה?

משה אבוטבול: אמר מי שאמר, ראש ממשלתנו: לא חשוב מה שהגויים יאמרו – להבדיל, חשוב מה שהיהודים יעשו.

משה אבוטבול: חשוב שאנחנו נעשה עוד ועוד פעילויות, נמשיך הלאה לקדם את העם היהודי היושב בציון, וכל אזרח ותושב בישראל יקבל את מה שמגיע לו, ובזה, בעזרת השם, נוכל לחזק את הממשלה.

משה אבוטבול: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת משה אבוטבול.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת ישראל אייכלר.

אלכס קושניר: מה קורה אם הגויים יושבים בשקט?

משה אבוטבול: אמרתי.

אלכס קושניר: – – – גוי.

אלכס קושניר: אני לא מבין.

אלי אבידר: איזה גויים, רבנו אבוטבול?

משה אבוטבול: זו הייתה האמרה של בן-גוריון.

משה אבוטבול: מה אתה רוצה ממני?

אלכס קושניר: לא, לא.

אלכס קושניר: רק ההגדרה של הגויים.

אלכס קושניר: את מי זה כולל?

משה אבוטבול: בן-גוריון אמר:

משה אבוטבול: יותר חשוב מה שהיהודים יעשו – לא חשוב מה שהגויים יאמרו; חשוב מה שהיהודים יעשו – – – מה אתה רוצה ממני?

אלכס קושניר: רגע, אנחנו גויים או לא גויים, אבוטבול?

משה אבוטבול: אתם לא גויים.

משה אבוטבול: אתם מתנהגים לפעמים – – –

מנסור עבאס: שלוש דקות.

קריאה: כמו גויים.

משה אבוטבול: לא אמרתי.

משה אבוטבול: תמשיך אתה לבד.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, הודעה אישית על מה שהוא אמר.

קריאה: – – –

אלכס קושניר: לא כלפי יהודים – –

קריאה: – – –

אלכס קושניר: – – כלפי גויים.

מנסור עבאס: בבקשה.

ישראל אייכלר: רבותיי חברי הכנסת, עת צרה היא ליעקב.

ישראל אייכלר: מגפת הקורונה כאן, והיא מתפרצת בכל הכוח, והיא לא מבחינה בין אף אדם.

ישראל אייכלר: יש פסוק בתהילים: "שפת לא ידעתי אשמע", ובהמשך: "בצרה קראת ואחלצך".

ישראל אייכלר: שפת זה ת' ש' פ'.

ישראל אייכלר: תש"ף זו השנה שכל המומחים שחשבו שהם יודעים הכול מודים ואומרים: לא ידעתי, אני לא יודע.

ישראל אייכלר: לאיש אין מושג לאן זה הולך.

ישראל אייכלר: תהייה.

ישראל אייכלר: אין ספק שכל מה שצריך לעשות ונדרש לבריאות הציבור זה פיקוח נפש, שדוחה הכול.

ישראל אייכלר: אבל הם עצמם לא יודעים לאן הם הולכים, בכל העולם.

ישראל אייכלר: לכן צריך להתפלל: אבינו מלכנו, מנע מגפה מנחלתך, מנחלתנו.

ישראל אייכלר: אולם בימי המבול, רבותיי, חיו בתוך תיבה סגורה נוח והבהמות והחיות מכל הסוגים בשלום, ולא שמענו שהייתה שם מלחמה.

ישראל אייכלר: ואילו כאן, בקורונה במדינת ישראל, מנצלים ומסיטים הפוליטיקאים את ימי המגפה להסתה נגד ציבורים אחרים.

ישראל אייכלר: והכי חמור זה להסית את המובטלים והמסכנים והמסעדנים נגד – לצאת למלחמה נגד בחורי הישיבות כי הם לומדים תורה.

אלכס קושניר: מה הקשר?

ישראל אייכלר: רבותיי, זו השאלה שאני שואל: מה הקשר בין הישיבות לבין המסעדנים?

ישראל אייכלר: למה לקרוא למסעדנים לצאת למלחמה בגלל שמשאירים את הישיבות ללמוד?

ישראל אייכלר: מאפשרים בבתי הכנסת רק 19 איש בלי להתחשב בגודלו של בית הכנסת, ובזה אני מצטרף לכל אלה שטוענים שצריך לעשות כל דבר לפי הגודל של מקום.

ישראל אייכלר: ועכשיו, כשמדברים נגד הישיבות, אני רוצה להגיד לכם, רבותיי: הישיבות זה החמצן והמזון הרוחני של עם ישראל.

ישראל אייכלר: נכון, זה מזון רוחני.

ישראל אייכלר: אבל זה חשוב לא פחות ממסעדות וממכולת למוצרי מזון.

ישראל אייכלר: אם יסגרו את בתי הכנסת ואת הישיבות נצטרך ללכת ללמוד ולהתפלל ואפילו במחתרת.

ישראל אייכלר: ישנה תופעה נוספת נוראה שלא הייתה במבול ונמצאת עכשיו, שעורכי אתרים וחדשות שמים על כל כתבה של קורונה תמונת רקע של חרדים, גם אם הכתבה לא קשורה לחרדים בכלל.

ישראל אייכלר: מישהו הראה לי כתבה שעסקה במתרחצים בחוף הים בשבת בתקופת הקורונה, והעורכים הפליאו והדביקו תמונה של חרדים – איזה חרדי בא בשבת לים – בזמן שכל ילד יודע שהחרדים לא מתרחצים בשבת בים.

ישראל אייכלר: זו תעמולה תת-הכרתית, כפי שהייתה על כך שהיהודים הם מפיצי המגפות, ממש כמו אבותיהם מרעילי הבארות במגפה השחורה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לציין לשבח את המוציאה לאור של העיתון גלובס, שקיבלה תלונה על עוול כזה והיא הודתה בטעות והסירה את התמונה, ייאמר לשבחה.

ישראל אייכלר: וכשהיא הורידה את הכתבה, היא אמרה: יש משהו מובנה ושגוי בחשיבה העיתונאית.

ישראל אייכלר: וזה נכון.

ישראל אייכלר: זו תוצאה מסוכנת של חשיבה מסוכנת.

ישראל אייכלר: אני קורא לשר התקשורת לבדוק את הנושא במהירות.

ישראל אייכלר: אני לא יודע איזו השפעה יש היום לשרים ולחברי כנסת, אבל צריך להסיר את החרפה הזאת מסדר-היום.

מנסור עבאס: תודה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, בשניות האחרונות אני רוצה למחות על 500 שקל קנס שעשו על מי שלא חובש מסכה.

אלי אבידר: אוה, אוה.

אלי אבידר: סוף-סוף.

ישראל אייכלר: זה דבר נורא ואיום, כי רוב האנשים – 250 שקל – – –

אלי אבידר: תצביעו נגד.

אלי אבידר: תצביעו נגד.

ישראל אייכלר: כי רוב האנשים – 250 שקל אין להם לשלם, וזה מספיק חמור.

ישראל אייכלר: על מי שמתם 500 שקל?

ישראל אייכלר: מי עושה את זה?

אלי אבידר: עליכם.

ישראל אייכלר: אנשים ש-500 שקל זה אצלם כלום.

אלי אבידר: עליכם.

ישראל אייכלר: אנשים שהמשכורת שלהם נכנסת ב-1 בחודש לבנק.

ישראל אייכלר: יש רבבות, מיליוני אנשים שאין להם את ה-500 שקל.

ישראל אייכלר: אני מוחה על זה בכל תוקף.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ישראל אייכלר.

אלי אבידר: תצביעו נגד.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת אלי אבידר, בבקשה.

אלי אבידר: כל הכבוד לחבר הכנסת אייכלר.

אלי אבידר: אני עדיין לא התחלתי לדבר.

אלי אבידר: אני רק רוצה להגיד: כל הכבוד.

אלי אבידר: היה חבר נוסף ממפלגתך, יושב-ראש ועדה, שיצא נגד, אבל בא הבוקר עם כנפיים – לא רוצה להגיד קצוצות – מקופלות.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: בבקשה.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, זה כמה חודשים שאנו עדים להתנהלות מוטרפת שאינה עולה בקנה אחד עם התנהגות הגיונית ונורמטיבית של ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו.

אלי אבידר: ואני לא מדבר על הקרובים אליו, אלא עליו עצמו.

אלי אבידר: נתניהו האשים בפתיחת משפטו את הפרקליטות, המשטרה וכל מערכת החוק בתפירת תיקים הזויה.

אלי אבידר: היועץ המשפטי לממשלה סירב לבקשת נתניהו לקבל 10 מיליון שקלים להגנתו המשפטית, ונתניהו בעצמו צייץ: "מזימת ההפיכה השלטונית של מנדלבליט נחשפה במלוא כיעורה".

אלי אבידר: חברי הכנסת יריב לוין ויעקב אשר ננזפו שלא הזדרזו להעביר חוקים, והתוצאה – אישור חוק הקנס ל-500 שקלים היום בוועדה על אי-עטיית מסכה.

אלי אבידר: ועוד היום יגיע החוק שמאפשר לממשלה לקבל החלטות על הגבלות קורונה ללא אישור מראש של הכנסת בהליך של שלוש קריאות.

אלי אבידר: ערב טוב, צפון קוריאה.

אלי אבידר: הבוקר נמסר לנו על ידי נציג משרד הבריאות שמספר החולים הקשים עלה מ-46 ל-66, ולכן יש צורך בצעדים ממשיים בעצירת המגפה.

אלי אבידר: בכל שנה, רבותיי, למי שלא יודע, מתים במדינת ישראל 8,000 אזרחים מפגעי העישון, והיום נודע לנו שבגלל 22 חולים קשים, חולי קורונה נוספים, נתניהו החל לסגור את המשק בפעם השנייה.

אלי אבידר: שלא לדבר על הכנסת השב"כ לטלפונים – נתניהו אמר שזה יסייע לא לסגור את המשק, ובפועל הכניסו בסוף השבוע עשרות אלפים לבידוד, ועד סוף השבוע הקרוב המספר יוכפל וישולש.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, אין ברירה אלא לקבוע שנתניהו איבד את יכולתו לקבל החלטות בהיגיון.

אלי אבידר: שרים וחברי כנסת מהקואליציה אומרים זאת בסודי-סודות, והגיעה העת לומר את הדברים בקול ברור.

אלי אבידר: בעת הנוכחית, ולאור ההתנהלות התמוהה של ראש הממשלה, אין מנוס משימוש בהסדר הקבוע בסעיף 16 לחוק-יסוד: הממשלה ולהפעיל את הפרוצדורות הנדרשות לשם הוצאתו של ראש הממשלה לנבצרות זמנית לשם בחינת יכולותיו הקוגניטיביות.

אלי אבידר: בעשיית כן יש לשאוב השראה מההסדרים החוקתיים הדומים ביחס לנשיא המדינה ומבקר המדינה.

אלי אבידר: הפרוצדורה הנדרשת, בהתאם לתקדים של ראש הממשלה שרון ז"ל, היא חוות דעת של היועץ המשפטי לממשלה, ולפיה על ראש הממשלה לצאת לנבצרות של כמה שבועות, שבמהלכם תתבצע בדיקה מקצועית של מצבו הרפואי-קוגניטיבי.

אלי אבידר: בתקופה הזו – לצערי, אבל אין ברירה – ימלא את מקומו ראש הממשלה החלופי בנימין גנץ.

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני.

מנסור עבאס: תודה לחבר הכנסת אלי אבידר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת נפתלי בנט, בבקשה, שלוש דקות.

נפתלי בנט: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ב-2006, כאחד מאלפי הלוחמים שנלחמו בלבנון השנייה, הרגשתי תחושה מאוד דומה למה שאני מרגיש עכשיו – שאנחנו במשבר לאומי קשה מאוד, ואין למעלה הנהגה.

נפתלי בנט: אנחנו עכשיו ניצבים במשבר החברתי-כלכלי הקשה ביותר בתולדות מדינת ישראל.

נפתלי בנט: מקום המדינה ועד היום לא היה מצב של היקף כזה של מובטלים ועסקים קורסים.

נפתלי בנט: אין לנו זמן.

נפתלי בנט: הכי נכון היה להחליף ממשלה – אין זמן.

נפתלי בנט: אנחנו צריכים בתוך ארבעה שבועות לצאת מהברוך.

נפתלי בנט: אלה הפעולות שצריך לעשות: במשפט מקדים – בלימת המגפה הגדולה, השרפה הגדולה, עם שמיכה רחבה – וזה כואב – אבל אז, כשאתה מזיז את השמיכה, פותח את המשק, אתה חייב להשאיר מישהו שיכבה את הדלקות הקטנות, וזה מערך לקטיעת שרשראות; מה שעשינו בגל הראשון – כיסינו, אבל המחדל זה שכשהזיזו את השמיכה לא היה מי שרואה פה דלקה בדימונה, פה דלקה בבני ברק, ולא כיבו, והינה אנחנו עומדים שוב בשרפה.

נפתלי בנט: הינה מה שראש הממשלה צריך לעשות היום.

נפתלי בנט: צריך להחזיר את האמון.

נפתלי בנט: צריך לומר: אזרחי ישראל היקרים, אין לנו ברירה, עשינו פה שגיאה נוראה שהגענו – לא היינו אמורים להגיע לגל השני, אבל זה הגיע.

נפתלי בנט: אנחנו עושים עכשיו עסקה בין הממשלה לבין אזרחי ישראל: בארבעת השבועות הקרובים אנחנו מטילים שמיכה רחבה, כן של הגבלות, כן של התנהגות מופתית של אזרחי ישראל; אני מצפה מכם, אזרחי ישראל, לעלות למעמד, לשמור על הזקנים, לא להיות במקומות צפופים וכו'; אני מצידי, וממשלת ישראל, אנחנו בארבעת השבועות האלה נעשה את הפעולות האלה: נגייס 2,500 חוקרים אפידמיולוגיים ונאתר כל שרפה בתחילתה; נגדיל את היקף הבדיקות; נקים מחדש את המלוניות ונשלח מי שחולה למלונית לבידוד, ולא הביתה להדביק את כולם; אנחנו נקים מייד מי שייתן פתרונות יצירתיים לכל סקטור וסקטור: מסעדות – נבטל את חוקי העזר העירוניים לחצי שנה, תצאו החוצה למדרכות, תקימו את המסעדות שם; סלקטורים שפוטרו באל על – ניקח אותם לחקירות אפידמיולוגיות; ניקח מורי דרך, שהם מובטלים, והם ידריכו נוער בטיולים בארץ, ואם הם יודעים רק אנגלית, כי זה לתיירים, אז הילדים ילמדו אנגלית.

נפתלי בנט: וככה לעבור סקטור-סקטור.

נפתלי בנט: ארבעה שבועות שמדינת ישראל יכולה – אם רק נחזיר את האמון, היא יכולה לעלות לאירוע, להביס את הקורונה ולהתחיל בתהליך של שיקום הכלכלה.

נפתלי בנט: רבותיי ראשי הממשלה, בני גנץ ונתניהו, אם אתם לא יודעים לעשות את זה, תפנו את הדרך למי שיודע לעשות את זה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת נפתלי בנט.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת יאיר גולן, והוא אחרון הדוברים.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אחריות, החלטיות ומנהיגות יציבה, זה מה שנדרש בעת הזו.

יאיר גולן: אתמול קרה דבר בישראל.

יאיר גולן: פרופ' אלי וקסמן, היועץ של ראש הממשלה, יצא אל התקשורת והודה: איבדנו שליטה על המגפה, ואין לנו מידע על מקורות ההדבקה.

יאיר גולן: ארבעה חודשים לתוך המשבר, ואין בישראל גוף שמרכז ומנהל את המאבק במגפה.

יאיר גולן: הוא אומר – ואני מצטט: כרגע הדרך היחידה לבלום את המגפה בצורה יעילה היא להקים מרכז שליטה ולהעמיד בראשו אלוף בכיר שינהל את האירוע, לרתום את כל המשאבים של הצבא ולהנחות את הגופים הביצועיים במשרד הבריאות ומחוצה לו, כמו המשטרה, פיקוד העורף, רשויות מקומיות וכו'.

יאיר גולן: חברות וחברים, כשאין מנהיגות ואין אחריות, יש קורונה.

יאיר גולן: כשאין מטה מתפקד, יש משבר שיוצא משליטה.

יאיר גולן: הממשלה הבזבזנית ביותר בהיסטוריה של ישראל מצאה תקציב – תקשיבו – ל-27 אחיות שיחקרו את מקורות ההדבקה.

יאיר גולן: 27 אחיות בכל הארץ.

יאיר גולן: אם מחר הייתה פורצת מלחמה בבוקר, היינו פותחים רק 27 מקלטים בכל הארץ?

יאיר גולן: הרי זה דבר מגוחך, זה לא יעלה על הדעת.

יאיר גולן: אבל זה מה שקורה, וזה מה שקרה.

יאיר גולן: ארבעה חודשים לתוך המשבר ואין מרכז שליטה אחד לניהול משבר הקורונה.

יאיר גולן: מישהו יכול לדמיין מלחמה בלי מטה כללי?

יאיר גולן: בלי מוצב פיקוד עליון?

יאיר גולן: ככה מנהלים משבר?

יאיר גולן: הממשלה לא מבינה שאנחנו במצב חירום, ובמקום לעסוק בזה 24 שעות ביממה, היא עוסקת בחלוקת ג'ובים ובדילים פוליטיים.

יאיר גולן: ראש הממשלה עוסק במשפט שלו, ובהקלות מס אישיות – שערורייה שאין כדוגמתה.

יאיר גולן: במקום לתקוף את הנגיף, ראש הממשלה והשרים שלו תוקפים את היועץ המשפטי לממשלה, בעיצומו של משבר.

יאיר גולן: המצב הזה לא יכול להימשך יום אחד נוסף.

יאיר גולן: מה שנדרש בעת הזו זה אחריות, החלטיות ומנהיגות יציבה.

יאיר גולן: אני איש אופוזיציה, אבל זה הזמן להפסיק בתלונות, לעבור למעשים.

יאיר גולן: זה הזמן להילחם על החיים.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, פיקדתי שלוש שנים וחצי על פיקוד העורף.

יאיר גולן: הובלתי אותו במבצע עופרת יצוקה, בשרפה בכרמל.

יאיר גולן: ביקרתי במוקדי אסון בעולם – בהאיטי, ביפן, בסין.

יאיר גולן: אפילו ערכתי תרגיל משותף עם משרד הבריאות בנושא מגפה.

יאיר גולן: אני מוכן להתפטר מהכנסת מחר.

יאיר גולן: מחר.

יאיר גולן: אני מוכן ומזומן להתייצב בראש גוף המטה שינהל את המגפה הזאת, גוף שיטפל בהתמודדות של האזרח; בהתמודדות של העיריות; שיעסוק בהסברה 24 שעות ביממה, במגוון ערוצי שידור; גוף שיעסוק בחקירה; שידריך את האזרחים; שיתאם את משרדי הממשלה; שייצור סדר במהומה שאנחנו עדים לה.

יאיר גולן: לא משנה לי לכמה זמן, לא משנה לי באיזה תנאים.

יאיר גולן: מה שנדרש בעת הזו זו אחריות, החלטיות ומנהיגות יציבה.

יאיר גולן: כי אנחנו נלחמים על החיים שלנו, אנחנו נלחמים על העתיד שלנו.

יאיר גולן: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, לחבר הכנסת יאיר גולן.

מנסור עבאס: יעלה ויסכם את הדיון השר המקשר חבר הכנסת דוד אמסלם.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: לפני כן יש הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – אכיפה) (תיקון מס' 2), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – הגבלת פעילות) (תיקון), התש"ף–2020.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

מנסור עבאס: תודה.

בממשלה בשל: << נושא >> 1.

בממשלה בשל: כישלון ממשלת הקורונה במניעת ההתפרצות המחודשת של נגיף הקורונה ובמניעת קריסת השירותים החברתיים;<< נושא >>

בממשלה בשל: << נושא >> 3.

בממשלה בשל: מדיניות מפלה וגזענית של רשות האוכלוסין וההגירה ומשרד הפנים כלפי עולים מברית המועצות לשעבר << נושא >>

מנסור עבאס: בבקשה, אדוני.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני אסכם את הצעות האי-אמון בכמה נקודות שלא נגעתי בהן קודם.

דוד אמסלם: קודם כול, שמענו את יאיר לפיד קודם.

דוד אמסלם: האמת היא, חבר הכנסת לפיד, כששמעתי אותך, חשבתי שהרגע נחתת מהחלל לכדור הארץ.

אלי אבידר: נאלצנו לעלות למעלה.

דוד אמסלם: חשבתי שהגעת עכשיו מכדור הארץ.

דוד אמסלם: פתאום הסתבר לך, לפני רבע שעה, שיש קורונה במדינת ישראל, בכלל, בעולם, למעלה מחצי שנה.

דוד אמסלם: ואתה עוד מלין על הממשלה שהיה לה זמן והיא לא עשתה.

דוד אמסלם: אז בוא אני אספר לך, הממשלה כבר עובדת ופועלת, וראש הממשלה עובד לילות כימים על סיפור הקורונה כבר למעלה מחצי שנה.

יאיר לפיד: בחצי שנה הוא – – –

דוד אמסלם: אבל אני רוצה לספר לך עוד דבר.

דוד אמסלם: נגיף הקורונה מתנהל בקצב שלו ולא שואל אותנו מה לעשות.

דוד אמסלם: מה התפקיד שלנו – וזה התפקיד של הממשלה, וכך ראש הממשלה נוהג?

דוד אמסלם: לקבל החלטות דינמיות, היות שהנגיף מתנהל באופן דינמי.

דוד אמסלם: אז לכן, כשיש – רק שנייה.

דוד אמסלם: שאלת, אז אני עונה לך.

יאיר לפיד: לא שאלתי.

יאיר לפיד: אתה פנית אליי – – –

דוד אמסלם: אני עונה לשאלה ששאלת קודם, שלא הפרעתי לך.

דוד אמסלם: שמעתי אותך, אמרתי, אני אענה לך.

דוד אמסלם: היות שבעצם הכלל אומר – הרי בצד השני של המלחמה בקורונה יש את הכלכלה שאמורה להיפגע, וגם נשלם שם מחיר יקר, אז לכן אתה מנסה כל הזמן לאזן בין הדברים, וזה דבר דינמי, וההחלטות הן על בסיס יומי.

דוד אמסלם: מה שנכון עכשיו, יכול להיות שבעוד יומיים לא נכון, ולאחר מכן חוזרים אחורה עוד הפעם.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה הסיפור העולמי שקורה בקורונה.

דוד אמסלם: היו בקורונה מדינות שבהתחלה הייתה בהן התפשטות עצומה, לאחר מכן זה שוב פעם הצטמצם ולכן הן פתחו את המשק, ושוב פעם זה חזר ועוד פעם הן חזרו וסגרו.

דוד אמסלם: זה בדיוק מה שמצופה מהממשלה לעשות, וזה בדיוק מה שאנחנו עושים.

דוד אמסלם: לכן, האמת היא שלא הצלחתי להבין את הטענה שלך.

יאיר לפיד: – – –

דוד אמסלם: אני אגיד לך מה אני מבין.

דוד אמסלם: אני מבין, באמת, שהקורונה לא משנה לך כלום.

דוד אמסלם: מה שמעניין אותך זה לתקוף את ראש הממשלה נתניהו, לא משנה, בכל נושא.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני אומר לך שגם אם הייתה נעצרת עכשיו הקורונה והכול היה בסדר, היית מאשים אותו – מדוע בכלל הוא סגר את המשק, ובכלל לא הייתה צריכה להיות סגירה מלכתחילה בגלל שהקורונה ממילא לא הייתה רצינית.

דוד אמסלם: הרי מה שתטען – מה שיקרה זה לא חשוב, אתה תמיד תטען שראש הממשלה אשם במצב, לא משנה מה המצב.

מנסור עבאס: חברי הכנסת על ספסלי הקואליציה.

מנסור עבאס: הרעש דווקא בא מצד ימין.

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד ביטן, אתה מפנה את העורף ואת הגב.

מנסור עבאס: בבקשה.

דוד אמסלם: ויש לך גב, ברוך השם.

מנסור עבאס: חברי הכנסת של הליכוד, אתם מפריעים לחבר שלכם.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, את הלוגיקה שלך אני מבין.

דוד אמסלם: אני מבין את הטענה הבסיסית שלך בזה שאתה תוקף את ראש הממשלה, לא משנה מה יקרה.

דוד אמסלם: אני מציע, אל תערב את זה בקורונה.

דוד אמסלם: יש לך מספיק סיבות אחרות שתמיד אתה – לא משנה מה הסיפור, לא משנה מה ההצעה, תמיד אתה תדחוף ותשרבב את שמו של ראש הממשלה בזה שהוא אשם.

דוד אמסלם: אתה מכיר את הבדיחה על השפן והאריה.

דוד אמסלם: יום אחד האריה והנמר ישבו להם ביער.

דוד אמסלם: השפן עבר, אז הם אמרו אחד לשני: בוא ניתן לו איזו צ'פחה, נשאל אותו מדוע הוא בלי כובע.

דוד אמסלם: אתה יודע, שאלו אותו: אדוני השפן, למה אתה בלי כובע?

דוד אמסלם: הוא לא ידע מה לענות – נתנו לו צ'פחה.

דוד אמסלם: הלך הבחור, עשה סיבוב, חזר.

דוד אמסלם: אמר עוד פעם האריה לנמר: עכשיו נבקש סיגריה.

דוד אמסלם: אם הוא ייתן לנו בלי פילטר, נשאל אותו: למה בלי פילטר?

דוד אמסלם: ואם עם פילטר: למה עם פילטר?

דוד אמסלם: השפן שמע אותם.

דוד אמסלם: הוא חזר והם אמרו לו: תגיד לי, אדוני מר שפן, אפשר לקבל סיגריה?

דוד אמסלם: אז הוא שאל אותם: עם פילטר או בלי פילטר?

דוד אמסלם: אמרו לו: עוד פעם אתה בלי כובע?

דוד אמסלם: זה מה שאתה עושה תמיד: לא חשוב מה הנושא, תמיד יהיה ראש הממשלה נתניהו.

דוד אמסלם: לא משנה לאן נגיע, לא משנה לאן נלך, תמיד בסוף אתה תסגור את הסיפור: ראש הממשלה נתניהו אשם.

יאיר לפיד: – – – מדבר אליי.

דוד אמסלם: ולכן אני לא מתייחס ברצינות.

דוד אמסלם: זה תמיד – עוד פעם אתה בלי כובע.

דוד אמסלם: לגבי הצעת האי-אמון של הרשימה המשותפת, תראו, הרשימה המשותפת דיברו על הסיפור של האפרטהייד.

דוד אמסלם: דרך אגב, אמרתי, חבר הכנסת אחמד טיבי, האפרטהייד האמיתי, באמת, קורה – אתם צודקים.

דוד אמסלם: אני חושב שהכול הפוך, כפי שאמרתי קודם, כשעניתי לגבי הזכויות של היהודים ביהודה ושומרון.

דוד אמסלם: הכול הפוך.

דוד אמסלם: היהודים בעצם לא מקבלים את הזכויות שלהם כאזרחים במדינת ישראל, ומי שמקבל – בוודאי הערבים בתוך ארץ ישראל מקבלים את כל מה שמגיע להם.

דוד אמסלם: עכשיו, הסיפור של האפרטהייד הוא חוצפה.

דוד אמסלם: זה מה שנקרא – אתם יודעים מה?

דוד אמסלם: אתם משקרים מהמקפצה.

דוד אמסלם: הרי מי יכול לנסוע לרמאללה – אמרתי את זה לכם קודם – איזה יהודי יכול לנסוע לרמאללה, לג'נין?

דוד אמסלם: הרי אתם יודעים מה יעשו לו שם.

דוד אמסלם: אבל כל הערבים, גם מיהודה ושומרון, גם הפלסטינים שאתם קוראים להם פלסטינים, יכולים לטייל בכל הכבישים.

דוד אמסלם: נוסעים איפה שהם רוצים, קונים איפה שהם רוצים, ולכן הסיפור הוא הפוך.

דוד אמסלם: עכשיו אני אספר לך – תראה, אני אמחיש לך את זה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת איימן עודה בשבוע שעבר נסע לרמאללה.

דוד אמסלם: למה הוא נסע לרמאללה?

דוד אמסלם: להשתתף במסיבת עיתונאים.

דוד אמסלם: מי יזם אותה?

דוד אמסלם: יזם אותה ג'יבריל רג'וב יחד עם סגן ראש הלשכה המדינית של החמאס סאלח אל-עארורי.

דוד אמסלם: אלה הצדיקים הגדולים שעשו את הוועידה, בעצם הווירטואלית, מה שנקרא.

דוד אמסלם: מי בא לכבד אותם?

דוד אמסלם: חבר הכנסת איימן עודה.

דוד אמסלם: מה טוען שם ג'יבריל רג'וב?

דוד אמסלם: אומר ג'יבריל רג'וב – אני אספר לכם – –

אנטאנס שחאדה: – – – מה הוא אמר?

דוד אמסלם: – – אין אויב מלבד ישראל.

דוד אמסלם: בזה בעצם איימן עודה הולך לתמוך, באנשים שתומכים בטרור, בחמאס.

אנטאנס שחאדה: אתם כובשים, אז מה?

דוד אמסלם: חבר כנסת שמנצל את הדמוקרטיה במדינת ישראל.

דוד אמסלם: אני לא מעלה בדעתי שהייתה מדינה אחת בעולם שהייתה מאפשרת לו לעשות דבר כזה – –

עופר כסיף: אין עוד מדינה בעולם שכובשת מיליונים בברוטליות, בהרג, בלי זכויות.

דוד אמסלם: – – בוודאי לא ארצות הברית, ושום מדינה באירופה.

דוד אמסלם: הבן אדם הזה לא היה מסתובב חופשי.

דוד אמסלם: אבל איפה כן?

דוד אמסלם: פה, במדינת ישראל.

אנטאנס שחאדה: – – –

דוד אמסלם: ואתם יושבים פה כל היום ועוד צועקים "אפרטהייד".

דוד אמסלם: אתם צועקים.

דוד אמסלם: אתם לא מתביישים?

קריאות: – – –

דוד אמסלם: מה אומר רג'וב?

דוד אמסלם: רג'וב, באותו כנס, מה אומר?

דוד אמסלם: אתה, מר גולן, שאתה משתף גם פעולה עם הרשימה המשותפת בהיבטים שאתם חוברים אליהם, אתם, מרצ – מה אומר רג'וב?

אנטאנס שחאדה: – – –

מנסור עבאס: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

דוד אמסלם: הוא אומר שהרשות הפלסטינית תאפשר לחמאס לפעול באופן חופשי בשטחי יהודה ושומרון כחלק מהמאבק.

דוד אמסלם: זה מה שאומר ג'יבריל רג'וב, למי?

דוד אמסלם: הוא אומר את זה לסאלח אל-עארורי – –

אנטאנס שחאדה: אתה רוצה – – –

דוד אמסלם: – – אחד מראשי ארגוני הטרור הגדולים בעולם.

דוד אמסלם: וזה חבר כנסת שיושב כאן.

דוד אמסלם: עוד מעט גם – עולה לפודיום מתי שהוא רוצה.

דוד אמסלם: ואתם אומרים שאתם לא צריכים לבקש אישור, אתם צודקים.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני חושב שזאת תמיכה בטרור.

דוד אמסלם: איימן עודה, בעצם ההשתתפות שלו שם – –

אנטאנס שחאדה: – – –

דוד אמסלם: – – תומך בארגוני טרור שעל בסיס יומי רוצים להשמיד, ונאבקים במדינת ישראל רק על זה שהיא המדינה של היהודים, רק על זה שאנחנו היהודים פה במדינתנו.

אנטאנס שחאדה: – – – תפסיק עם הדמגוגיה הזאת.

דוד אמסלם: והבן אדם הזה עוד מסתובב חופשי ועוד אומר: אתם לא תטיפו לי מוסר.

דוד אמסלם: כרגיל, כפי שאתם אומרים תמיד: אנחנו לא צריכים לבקש אישור.

אחמד טיבי: נכון.

דוד אמסלם: אז אני אומר לך, אחמד טיבי, חבר כנסת טיבי, זאת תמיכה בטרור, ואף מדינה – דרך אגב, זה מנוגד לחוק, לדעתי.

אנטאנס שחאדה: לא נכון.

דוד אמסלם: אני אומר לך, בגלל שבית המשפט העליון מביא את חלק מתומכי הטרור לפה, זה מה שקורה.

דוד אמסלם: התעוזה שלכם לא נפסקת; היא הולכת ועולה, הולכת ועולה, כל הזמן לפגוע בביטחון מדינת ישראל בהיבט הזה.

דוד אמסלם: כך אני רואה את זה.

אנטאנס שחאדה: – – –

דוד אמסלם: אז כמובן אני מבקש מהכנסת לדחות את הצעות האי-אמון.

אנטאנס שחאדה: אתה כובש, אתה רוצה לשמר את הסכסוך עד תום.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת על מנת שנוכל לעבור להצבעה.

יריב לוין: טרם ההצבעה אנחנו בשעה טובה נקיים את הצהרת האמונים של שני חברי כנסת חדשים, ואני מזמין תחילה אלינו את חבר הכנסת אריאל קלנר.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת ולכבד את חברי הכנסת שנשבעים אמונים, בבקשה.

יריב לוין: אני מתכבד להודיע לכנסת שעל פי סעיף 43 לחוק-יסוד: הכנסת, עם הפסקת חברותה בכנסת של ציפי חוטובלי, שנכנסה לתוקפה ביום ראשון, י"ג בתמוז התש"ף, 5 ביולי 2020, בא במקומה חבר הכנסת אריאל קלנר.

יריב לוין: בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הכנסת ולסעיף 2 לחוק הכנסת, התשנ"ד–1994, אני מזמין את חבר אריאל קלנר לעלות לדוכן.

יריב לוין: חבר הכנסת אריאל קלנר, אקרא בפניך את הצהרת האמונים של חבר הכנסת, ואתה תשיב: "מתחייב אני".

יריב לוין: וזה נוסח ההצהרה: אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת.

אריאל קלנר: מתחייב אני.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: בהצלחה ובשעה טובה.

יריב לוין: אני מתכבד להזמין את חברת הכנסת אוסנת הילה מארק לדוכן.

יריב לוין: אני מתכבד להודיע לכנסת שעל פי סעיף 43 לחוק-יסוד: הכנסת, עם הפסקת כהונתו בכנסת של גלעד ארדן ביום ראשון, י"ג בתמוז התש"ף, 5 ביולי 2020, באה במקומו חברת הכנסת אוסנת הילה מארק.

יריב לוין: בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הכנסת ולסעיף 2 לחוק הכנסת, התשנ"ד–1994, אני מזמין את חברת הכנסת אוסנת הילה מארק לעלות לדוכן.

יריב לוין: חברת הכנסת אוסנת הילה מארק, אקרא בפנייך את הצהרת האמונים של חבר הכנסת ואת תשיבי: "מתחייבת אני".

יריב לוין: וזה נוסח ההצהרה: אני מתחייבת לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת.

אוסנת הילה מארק: מתחייבת אני.

יריב לוין: ברכות, בשעה טובה ובהצלחה.

אחמד טיבי: רק לביבי, רק לביבי.

בממשלה בשל: << נושא >> 1.

בממשלה בשל: כישלון ממשלת הקורונה במניעת ההתפרצות המחודשת של נגיף הקורונה ובמניעת קריסת השירותים החברתיים;<< נושא >>

בממשלה בשל: << נושא >> 3.

בממשלה בשל: מדיניות מפלה וגזענית של רשות האוכלוסין וההגירה ומשרד הפנים כלפי עולים מברית המועצות לשעבר << נושא >>

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו להצבעה על הצעות האי-אמון בממשלה, נא לשבת.

יריב לוין: כל מי שמעוניין להצביע, נא לשבת.

יריב לוין: נא לעלות למעלה.

יריב לוין: חברי הכנסת שעלו למעלה כבר הגיעו?

מיקי לוי: אדוני, הצבעה.

מיקי לוי: אדוני, הצבעה.

יריב לוין: חברת הכנסת מארק, אנא תפסי את מקומך ואנחנו נוכל לעבור להצבעה.

יריב לוין: רבותיי, אנחנו עוברים להצבעה, ראשית על הצעת האי-אמון של סיעת יש עתיד-תל"ם, שכותרתה: כישלון ממשלת הקורונה במניעת ההתפרצות המחודשת של נגיף הקורונה ובמניעת קריסת השירותים החברתיים.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להביע אי-אמון בממשלה – 41 נגד – 58 נמנעים – אין הצעת סיעת יש עתיד-תל"ם להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 41, נגד – 58, אין נמנעים.

יריב לוין: הצעת האי-אמון לא נתקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעת האי-אמון של סיעת הרשימה המשותפת, שכותרתה: הממשלה דוהרת לסיפוח והנצחת הכיבוש, ובדרך רומסת את האזרחים.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להביע אי-אמון בממשלה – 18 נגד – 59 נמנעים – אין הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 18, נגד – 59, אין נמנעים.

יריב לוין: ההצעה לא נתקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעתה של סיעת ישראל ביתנו, שכותרתה: מדיניות מפלה וגזענית של רשות האוכלוסין וההגירה במשרד הפנים כלפי עולים מברית המועצות לשעבר.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להביע אי-אמון בממשלה – 26 נגד – 58 נמנעים – אין הצעת סיעת ישראל ביתנו להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 26, נגד – 58, אין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שגם הצעת האי-אמון הזאת נדחתה, ולפיכך הכנסת דחתה את כל הצעות האי-אמון בממשלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן להודעת הממשלה בהתאם לסעיף 22(ב) לחוק-יסוד: הממשלה בדבר החלטתה על הפסקת כהונתו של השר גלעד ארדן עם מינויו לתפקיד ראש המשלחת הקבועה של ישראל לאומות המאוחדות בניו-יורק, ארצות הברית, החל ביום 5 ביולי 2020 ולתפקיד שגריר ישראל לארצות הברית בוושינגטון החל ביום 21 בינואר 2021.

יריב לוין: ימסור את ההודעה השר המקשר בין הממשלה לכנסת חבר הכנסת דוד אמסלם.

יריב לוין: אנא, לאחר ההודעה הזו הישאר איתנו להודעות הבאות.

יריב לוין: בבקשה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע – – –

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, מי שמעוניין לדבר יכול לצאת, מי שמעוניין לשמוע את הדברים מתבקש לשבת.

דוד אמסלם: אני מתכבד להודיע כי הממשלה החליטה על מינויו של השר גלעד ארדן לתפקיד – – –

יריב לוין: לא, לא, לא.

יריב לוין: השר אמסלם, קודם ההודעה על הפסקת כהונתו של גלעד ארדן, ולאחר מכן ההודעות בעניין צירוף שר לממשלה.

יריב לוין: השר אמסלם, אתה יכול להקריא את סעיף 6 מסדר-היום.

דוד אמסלם: הודעת הממשלה, בהתאם לסעיף 22(ב) בחוק-יסוד: הממשלה, בדבר החלטתה על הפסקת כהונתו של השר גלעד ארדן עם מינויו לתפקיד ראש המשלחת הקבועה של ישראל לאומות המאוחדות בניו יורק, ארצות הברית, החל ביום 5 ביולי 2020 ולתפקיד שגריר ישראל לארצות הברית בוושינגטון החל ביום 21 בינואר 2021.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנא הישאר איתנו.

יריב לוין: ההודעה הזו אינה מחייבת הצבעה.

יריב לוין: אנחנו עוברים לסעיף הבא – החלטת הממשלה בהתאם לסעיף 43ד(ו) לחוק-יסוד: הממשלה, ועל פי הצעת ראש הממשלה, לצרף את חבר הכנסת אופיר אקוניס כשר נוסף לממשלה – ונדון בזה כדיון משולב עם הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה בדבר החלטתה למנות את השר אופיר אקוניס לתפקיד השר לשיתוף פעולה אזורי, וזאת במקום השר גלעד ארדן, שכהונתו בממשלה נפסקה בהתאם לסעיף 22(ג) לחוק-יסוד: הממשלה, עם קבלת החלטת הממשלה בדבר מינויו לשגריר.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: אלה שתי הודעת נפרדות.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע כי הממשלה החליטה, בהתאם לסעיף 43ד(ו) לחוק-יסוד: הממשלה, ועל פי הצעת ראש הממשלה, לצרף את חבר הכנסת אופיר אקוניס כשר נוסף לממשלה.

דוד אמסלם: כמו כן החליטה הממשלה, בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, למנות את השר אופיר אקוניס לתפקיד השר לשיתוף פעולה אזורי, וזאת במקום השר גלעד ארדן, שכהונתו בממשלה נפסקה בהתאם לסעיף 22(ג) לחוק-יסוד: הממשלה, עם קבלת החלטת הממשלה בדבר מינויו לשגריר.

דוד אמסלם: בהתאם לסעיף 43ד(ו) ולסעיף 31(א) לחוק-יסוד: מבקשת הממשלה את אישורה של הכנסת להחלטות אלה ולהודיע כי זיקתו של השר אופיר אקוניס תהיה לראש הממשלה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים לדיון.

יריב לוין: ראשון הדוברים – חבר הכנסת מיקי לוי.

יריב לוין: אתה רוצה מלמטה; חבר הכנסת רם בן ברק – אותו דבר; חבר הכנסת יאיר גולן – איננו; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי; חבר הכנסת גולן מעוניין לדבר מלמטה; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – איננה; חבר הכנסת אבידר – מוותר; חבר הכנסת כסיף – איננו; חבר הכנסת שטרן – איננו; חבר הכנסת מנסור עבאס – מוותר.

יריב לוין: חבר הכנסת עודד פורר – נמצא.

יריב לוין: בבקשה.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: חבריי חברי הכנסת, אדוני שר האוצר, אני רוצה לנצל את ההזדמנות שאתה נמצא במליאה.

יריב לוין: השר כץ, פונים אליך מהדוכן.

עודד פורר: אני רוצה לנצל את ההזדמנות – לא ראיתי מי יושב בגבו אליי – שגם אתה וגם שר הכלכלה נמצאים פה כרגע.

יריב לוין: מכובדיי השרים, השר כץ והשר פרץ, אנא, תכבדו.

עודד פורר: דקה, ישראל, בוא, אנחנו לא מטרידים אותך יותר מדי.

עודד פורר: אתה מאוד מאוד טרוד בימים אלה, אני יודע.

עודד פורר: אבל אני רוצה לומר עכשיו משהו מאוד פשוט.

עודד פורר: אני לא נכנס לביקורת, איך התקבלה ההחלטה, ואם התקבלה החלטה, ונכון לסגור או לא נכון לסגור את המסעדות, ואפשר לעשות את המרווחים האלה לפי גודל – לא דין מסעדה בגודל של 1,000 מטר כדין מסעדה בגודל 100 מטר, אבל אני חייב לומר משהו, ואני הייתי מצפה שזו תהיה דרישה גם של שר הכלכלה וגם של שר האוצר.

עודד פורר: אני – – –

משולם נהרי: דבר, אנחנו מקשיבים.

עודד פורר: אני לא צריך שאתם תקשיבו.

עודד פורר: אני רוצה לנצל את העובדה שנמצאים כאן שני שרים באולם, ואשמח לדבר.

משולם נהרי: דקת דומייה?

עודד פורר: יסיימו את השיחה – ואתחיל.

אלי אבידר: מה זה מעניין אותם?

מנסור עבאס: כבוד השר עמיר פרץ, אם אפשר להקשיב לחבר הכנסת עודד פורר.

עודד פורר: אני חייב לומר שההתייחסות שלכם לבקשה שלי היא בערך כמו ההתייחסות שלכם למשק הישראלי כולו.

עודד פורר: אתם הטלתם עכשיו – והפניית הגב שלכם פה למליאה היא אותה הפניית גב לכל המגזר העסקי.

עודד פורר: אתם בהבל פה, במחי יד, הטלתם היום גזר דין מוות על שורה ארוכה של בעלי עסקים.

עודד פורר: שלחתם מאות אלפים לאבטלה שהם לא יוכלו לחזור ממנה, כי עסקים לא ישרדו את מה שאתם גורמים להם היום.

עודד פורר: אתם לא יכולים להורות על סגירה של ענפים שלמים – של חדרי כושר, של מסעדות, של אולמות – בלי להראות להם איך הם שורדים את האירוע הזה.

עודד פורר: פעם אחר פעם אתם עושים את אותה השגיאה.

עודד פורר: פעם אחר פעם אתם שמים עוד מסמר בארון הקבורה של המשק הישראלי, ואתם שבים ועושים את הטעויות האלה עוד פעם ועוד פעם.

עודד פורר: תסבירו לי איך צריך לשלם ארנונה אותו בעל אולם אירועים, אותו בעל חדר כושר, בעלים של מסעדה, אחרי שסגרתם אותו.

עודד פורר: אולי אתם תדעו להסביר לי למה במסעדה של 1,000 מטר יכולים להתכנס 20 איש ובמסעדה של 100 מטר יכולים להתכנס 20 איש?

עודד פורר: מה ההיגיון בהחלטה המטומטמת הזאת?

עודד פורר: על מי אתם גוזרים גזר דין מוות?

עודד פורר: על מי שמשלמים לכם את המשכורת.

עודד פורר: על מי שמשלמים לכם את המשכורת אתם נותנים גזר דין מוות, בלי לתת להם את מתווה היציאה.

עודד פורר: בלי לתת את אותו מתווה פשוט שקיים בחוק, של פיצויים לפי ירידת מחזורים.

עודד פורר: לפטור אותם מארנונה, לפטור אותם מאגרת שילוט.

עודד פורר: אבל קהות החושים של 35 שרים בממשלה הזאת – 34 שרים, ראש הממשלה, ואני כבר לא יודע כמה סגני שרים – תוביל אתכם למצב שבו אמון הציבור יהיה כזה, שכל החלטה שתחליטו, הציבור לא יקיים אותה.

עודד פורר: הציבור לא מאמין לכם כי הבטחתם לו כבר לפני ארבעה חודשים מתווה פיצויים.

עודד פורר: ולפני כמה ימים אמרתם עוד מתווה פיצויים ותוכנית כלכלית לחצי שנה ותוכנית כלכלית תוך 48 שעות – שמעתי את ראש הממשלה אומר עוד במרץ.

עודד פורר: לא זה ולא זה ולא זה ולא זה.

עודד פורר: הדבר היחיד שאנחנו מקבלים כאן פעם אחר פעם הוא הנחיות סותרות, שלא קשורות אחת בשנייה.

עודד פורר: והיחידים שניצלים מתוך הכאוס הזה זה עולם הישיבות, כי יש להם בקואליציה מי ששומר עליהם.

עודד פורר: אז בקואליציה יודעים להגדיר שבמסעדה אי-אפשר לשבת, ובישיבות כן.

עודד פורר: ועיני לא צרה בישיבות.

עודד פורר: אם הישיבה, המטרז' שלה הוא כזה שמאפשר את שמירת המרחקים, תפדל, שהם ימשיכו לפעול שם, בדיוק כמו שבמסעדה, אם אפשר לשמור את המרחקים, תאפשרו את המשך הפעילות.

עודד פורר: אלה צריכים להיות התנאים.

עודד פורר: התנאים צריכים להיות היכולת לעמוד בתנאי הסף, ולא שרירותית – לסגור את חדרי הכושר ולהטיל מכת מוות על עסקים, שגם ככה הבאתם אותם להיות על סף טביעה.

עודד פורר: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת עודד פורר.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

מנסור עבאס: אנחנו סוגרים כמובן את רשימת הדוברים.

מנסור עבאס: בבקשה, שלוש דקות.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ממשלת החרטא.

אחמד טיבי: אחלה ביטוי.

קריאה: זה לא ביטוי פרלמנטרי.

מיקי לוי: ממשלת החרטא – ככה נאמר.

מיקי לוי: ממשלת החרטא, כי הכול מתמוטט.

מיקי לוי: לא למדתם שום דבר, לא תכננתם שום דבר בחודשים שחלפו.

מיקי לוי: פתאום האשמתם את הציבור – הציבור לא מתנהג ולא נוהג כפי שמצופה ממנו.

מיקי לוי: העברתם חינוך?

מיקי לוי: הסברתם?

מיקי לוי: אמרתם?

מיקי לוי: שום וכלום ושום דבר.

מיקי לוי: זה מה שאתם.

מיקי לוי: הכול מתמוטט.

מיקי לוי: שום תוכניות ארוכות טווח, הכול בשלוף.

מיקי לוי: מתקיימת ישיבת ממשלה – יוצאות גזרות חדשות, הגבלות חדשות, כאשר בחלקן אין שום דבר, אין שום היגיון.

מיקי לוי: כל המקצועות, כל העולמות, כל המגזרים – הכול מתמוטט.

מיקי לוי: לשום דבר אתם לא נותנים תשומת לב מיוחדת.

מיקי לוי: היום קיימנו בוועדת הכלכלה, ביוזמתי וביוזמת האופוזיציה, דיון רחב בנושא עולם התיירות – מה קורה לאותן סוכנויות שמתפרקות, לאותם עצמאים שניהלו סוכנויות נסיעות, לבתי המלון.

מיקי לוי: ועוד פעם שמענו על פטור מארנונה לשלושה חודשים.

מיקי לוי: די, אמרנו לאוצר, תביאו תוכניות.

מיקי לוי: אתם כל כך רציניים, כל כך רציניים שלא שר התיירות ולא מנכ"ל משרד התיירות הטריחו את עצמם לבוא לדיון; שלחו סמנכ"ל, שמכר לנו עוד פעם את אותם דברים ואת אותן תוכניות ששמענו עליהן בעבר.

מיקי לוי: כלום לא עשיתם.

מיקי לוי: ושלשום, בדיוק, באבחת גרזן, דנתם זוגות צעירים – הם היו אמורים להתחתן השבוע והפסידו את כספם, כי סגרתם את אולמות החתונות, את אולמות האירועים.

מיקי לוי: באנו בניסיון לבוא בדברים: בואו נבטל את הריקודים; בואו נאפשר רק לחתן והכלה; בואו נאפשר את זה רק בגני אירועים פתוחים עם מרחקים של כמה מטרים בין אחד לשני; בואו לא נביא תזמורת.

מיקי לוי: אפשר.

מיקי לוי: לכל בעל מקצוע, ליד המקצוע שלו – רופא שאמור לנתח אישה בת 92 כדי להחליף לה ברך או כל בעל מקצוע אחר – יש מה שנקרא ניהול סיכונים.

מיקי לוי: אתם לא למדתם לעשות את זה.

מיקי לוי: זה או שחור או לבן, או כחול או לבן, שהניפו דגל לבן.

מיקי לוי: לא למדתם דבר.

מנסור עבאס: תודה.

מיקי לוי: הינה, אני מסיים, אדוני.

מיקי לוי: לא למדתם דבר.

מיקי לוי: הקורונה הולכת איתנו ולא עומדת להיעלם.

מיקי לוי: תתכננו תוכניות אופרטיביות כדי להחיות את המשק.

מיקי לוי: המשבר הכלכלי הוא אשר יהרוג אותנו.

מיקי לוי: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת מיקי לוי.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת יאיר גולן, בבקשה, שלוש דקות.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, קודם כול ברכות לשר אקוניס.

יאיר גולן: תפקיד מיותר במשרד מיותר, שלא נורא, לא יעשה דבר.

יאיר גולן: ואם נזכה גם לסיפוח, אז אל חשש, שת"פ אזורי לא יהיה.

יאיר גולן: אז באמת ברכות.

יאיר גולן: אני רוצה גם לומר ברכות לחבר הכנסת אייכלר.

יאיר גולן: הקריאה שלו נגד הקנס של 500 שקל היא קריאה כל כך נכונה.

יאיר גולן: בזמן הזה, כשאזרחי ישראל נאנקים תחת עול כלכלי כל כך כבד, מה שאנחנו יכולים לעשות עבורם זה לקנוס אותם?

יאיר גולן: במקום להסביר יותר טוב, במקום – אם מדברים על הציבור החרדי – לוודא שההסברה תינתן גם ביידיש.

יאיר גולן: מה הבעיה?

יאיר גולן: האזרחים שלנו, כשהם מבינים, הם משתפים פעולה.

יאיר גולן: יש חריגים, אבל עם החריגים האלה צריך להתנהל במידת הרחמים, לא במידת נוקשות שבוודאי בעת הזאת היא בלתי סבירה, היא בלתי מתקבלת על הדעת.

יאיר גולן: אני רוצה גם לברך את חבר הכנסת עודד פורר, שאמר פה דברים נכונים, אבל אני רוצה לשים את זה במסגרת רחבה יותר.

יאיר גולן: מעל הבמה הזאת אני חוזר ואומר פעם אחר פעם: להקנות סמכויות לראשי הרשויות, לראשי הערים, לראשי המועצות המקומיות והאזוריות.

יאיר גולן: הם צריכים לקבוע מי יכול לפעול ומי לא יכול לפעול.

יאיר גולן: רוצים לעזור להם?

יאיר גולן: גייסו את כל המהנדסים האזרחיים של פיקוד העורף, תביאו אותם למילואים – חלקם ממילא מובטלים.

יאיר גולן: תלמדו אותם מה הכללים.

יאיר גולן: הם יודעים למדוד שטח, הם יודעים להגיד מה אפשר, מה אי-אפשר.

יאיר גולן: תגידו להם: זה החלל, זה מה שניתן להכניס בהתאם להוראות משרד הבריאות, ועכשיו תצאו ותאשרו כל פאב, כל מסעדה, כל מרחב ציבורי שהוא.

יאיר גולן: הרי האחד לא דומה לשני.

יאיר גולן: מה הבעיה לעשות את זה?

יאיר גולן: בתהליך כזה, שמשכו לא יותר משלושה ימים, אפשר להגיע למצב שכל עסק ועסק במדינת ישראל יודע מה מותר לו ומה אסור לו.

יאיר גולן: במאמץ אפסי, בעלות אפסית – לא רק בעלות אפסית, ברווח כלכלי גדול נוכל לפתוח הרבה יותר עסקים.

יאיר גולן: אבל הגזרות האלה, שכולן באות מלמעלה, שלא משתפות את השלטון המקומי, שלא מנסות לנצל את המשאבים שעומדים לרשותה של מדינת ישראל ברמה המקומית וברמה הלאומית, זה בסך הכול דוגמה נוספת לניהול הכושל של המשבר הזה, לאופן הציני והמתנשא שבו הממשלה מתייחסת לאזרחי מדינת ישראל.

יאיר גולן: זה לא קשור לערבים, זה לא קשור לפריפריה וזה לא קשור למרכז – זה קשור לכולנו, לכל אזרחי ישראל.

מנסור עבאס: תודה.

יאיר גולן: ההתייחסות היא פשוט התייחסות לא ראויה, מבזה, התייחסות של חוסר כבוד לאזרח.

מנסור עבאס: תודה רבה.

יאיר גולן: אני קורא לממשלת ישראל לחזור ולרחוש כבוד לאזרחיה.

יאיר גולן: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יאיר גולן.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ווליד טאהא – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: חברות וחברים, אני רחוקה מלהיות מכחישת קורונה.

תמר זנדברג: אני חושבת שהמשבר הוא אמיתי.

תמר זנדברג: אני חושבת שאסור לנו לזלזל בו, שאסור לנו להפוך לחלק מגל עולמי של הכחשת מדע ושל זלזול במה שקובעים המדענים ובמה שצריך לעשות, כולל המלצות שצריך לומר שהן קשות לכלכלה.

תמר זנדברג: לכן אני לא ששה להצטרף לכל אלה שאומרים: תפתחו הכול, זה הכול שטויות, תעזבו וכו'.

תמר זנדברג: אבל, אדוני היושב-ראש, זה חייב להיות מלווה בשני דברים: דבר אחד – פיצוי נדיב, רשת ביטחון רחבה שתיפרש מתחת לרגלי הסקטורים, האזרחים, העסקים והמובטלים שנגזלו מהם מפעל חייהם, פרנסתם והיכולת להאכיל – כן, להאכיל – את המשפחות שלהם.

תמר זנדברג: מי שחושב אחרת ומי שחושב שזה חרטא הוא עיוור, רשע או מנותק או הכול ביחד.

תמר זנדברג: הדבר השני, אדוני היושב-ראש, וזה אולי מה שכל כך זועק שחסר בניהול המשבר הזה, זה ניהול המשבר ומידע.

תמר זנדברג: לדוגמה: הודיעו עכשיו על סקטורים שנסגרים: חדרי כושר, מסעדות, עולם התרבות.

תמר זנדברג: מישהו בדק במדינת ישראל איפה יש הכי הרבה נדבקים?

תמר זנדברג: רץ עכשיו בווטסאפ פוסטר בצבעים אדום, כתום, צהוב וירוק.

תמר זנדברג: הסתכלתי למטה, זה פורסם בניו יורק טיימס, זה לקוח מארצות הברית, שעשו שם עבודה ובדקו עם משרד הבריאות האמריקאי איפה יש הכי הרבה נדבקים, כמה במסעדות, כמה בחוץ, כמה בפנים, כמה בבריכה.

תמר זנדברג: אמרו שכלור הורג את הנגיף.

תמר זנדברג: זה נכון?

תמר זנדברג: אולי בריכות זה דווקא טוב, אולי צריך לפתוח את הבריכות ולשלוח את כולם בקיץ לבריכות עם כלור?

תמר זנדברג: מישהו בדק את זה?

תמר זנדברג: מישהו פרסם את זה לציבור?

תמר זנדברג: מערך החקירות האפידמיולוגיות זה פשוט בדיחה שאין כדוגמתה.

תמר זנדברג: על החקירות האפידמיולוגיות מדברים מהיום הראשון של המשבר בחודש מרץ, אבל אנחנו יודעים להפעיל איכוני שב"כ ולא יודעים להושיב אחיות ליד הטלפון לעשות חקירה לבן אדם, ריאיון של שעתיים, איפה הוא היה ועם מי הוא נפגש ולהודיע לאנשים.

תמר זנדברג: מסביבנו התחילו כל האנשים לקבל את הסמ"סים מהשב"כ, כולל אנשים שבזמן שהיו לבד בבית פתאום קיבלו שהם היו ליד חולה מאומת.

תמר זנדברג: אין עם מי לדבר.

תמר זנדברג: תתקשר – לך תחפש, דבר לקיר, מה שנקרא, דבר ללמפה, כמו שאומרים בעברית.

תמר זנדברג: כלומר, את הדבר הסיזיפי, האיטי, שכרוך בהפעלת מערך אזרחי, אולי קצת מסורבל ואולי קצת "ביורוקרטי", במירכאות, אבל הוא מה שצריך – זה לא; להפעיל את השב"כ, לבוא לכאן לכנסת ולהביא חוקים שיבטלו את הדמוקרטיה ומהר מהר נוציא צווים – מה נעשה עם הצווים האלה בלי מערך חקירות אפידמיולוגי?

תמר זנדברג: נסגור, ואז מה?

תמר זנדברג: נפעיל איכוני שב"כ, ואז מה?

תמר זנדברג: בלי לעשות את עבודת הנמלים למטה, מהרגליים, מהשטח, זה לא ילך, וזה מה שלא קיים כאן.

תמר זנדברג: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת תמר זנדברג.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה – אינו נוכח; חבר הכנסת יבגני סובה – גם לא; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – גם לא; חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי נמצא?

מנסור עבאס: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה, שלוש דקות.

אחמד טיבי: כבוד היושב-ראש, לפני מספר ימים קראתי פוסט שכתבה קרן יונה.

אחמד טיבי: הוא הסתובב בטעות כאילו אהוד ברק כתב אותו.

אחמד טיבי: אהבתי מאוד את הטקסט, ואני אקרא אותו.

תמר זנדברג: אני מחכה, ואני נשארת לשמוע.

אחמד טיבי: "מנהיגים מכל העולם עצרו את המגפה, ורק אתה נכשלת ומאשים את כל העולם.

אחמד טיבי: מנהיגים מכל העולם עצרו את המגפה בלי איכוני שב"כ, בלי מופעי האדרה עצמי בשידורים חיים, בלי חוקים דיקטטוריים לשעת חירום ומבלי להרוס את הכלכלה ולהגיע למספר המובטלים הגדול ביותר במערב.

אחמד טיבי: בזמן שמנהיגי העולם עבדו בלדאוג לאזרחים שלהם, אתה דאגת רק לעצמך.

אחמד טיבי: היית עסוק בענייניך הפליליים וברווחתך האישית.

אחמד טיבי: המשכת לפלג, לסכסך ולהסית כנגד כל מי שלא חשב שאין מלבדך.

אחמד טיבי: בזמן שמנהיגי העולם צמצמו בהוצאות בתקופת המשבר" אתה דאגת רק לעצמך.

אחמד טיבי: "בזמן שמנהיגי העולם צמצמו בהוצאות בתקופת המשבר, אתה הקמת", עם השותפים שלך, "את הממשלה הכי מנותקת והכי בזבזנית, מושחתת וכושלת" אי פעם.

אחמד טיבי: ממשלת חרטא.

אחמד טיבי: "שני ראשי ממשלה, 36 שרים, תשעה סגני שרים, מאות משרות בכירות למקורבים, עשרות מיליונים למשרדים מומצאים", מדומיינים ומיותרים.

אחמד טיבי: "מנהיגים בעולם עובדים למען האזרחים שלהם.

אחמד טיבי: מנהיגים בעולם לא מאשימים את האזרחים שלהם.

אחמד טיבי: מנהיגים בעולם לוקחים אחריות".

אחמד טיבי: בנימין נתניהו, אתה כישלון, אפס בהנהגה.

אחמד טיבי: המלצת לאנשים לצאת לשתות בירה, ליהנות מהחיים, ומאז מספר הנדבקים רק עולה.

אחמד טיבי: המשק קרס.

אחמד טיבי: במדינה מתוקנת מזמן היית צריך להתפטר – לכן זה הדבר הטוב ביותר שבנימין נתניהו צריך לעשות אחרי כל הכישלונות האלה, גם בתחום הבריאותי וגם בתחום הכלכלי-חברתי, ובעיקר בגלל ממשלת החרטא.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אחמד טיבי.

מנסור עבאס: חברת הכנסת מרב מיכאלי נמצאת?

מנסור עבאס: היא לא נמצאת.

מנסור עבאס: חברת הכנסת איילת שקד, בבקשה.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

איילת שקד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום ממשלת ישראל הנחיתה מכת מוות על אלפי עסקים בישראל, על כל המסעדות.

איילת שקד: ולמה?

איילת שקד: היום שאלתי בוועדת החוקה את נציג משרד הבריאות: האם אתם יודעים, האם יש לכם נתונים על כמות ההדבקות במסעדות?

איילת שקד: מה הוא אמר לי?

איילת שקד: אני לא יודע.

איילת שקד: אז אמרתי לו: תגיד לי, אז על בסיס מה אתם מקבלים החלטות?

איילת שקד: אין נתונים.

איילת שקד: יש נתונים על הדבקות בבתי כנסת, יש נתונים על הדבקות באולמות אירועים, יש נתונים על הדבקות בבתי ספר, לא היו לו נתונים על הדבקות במסעדות.

איילת שקד: אז למה אתם מנחיתים מכת מוות על עשרות אלפי עסקים?

איילת שקד: זה שהיום – היום, היום – אלפי אנשים חושבים שהם צריכים להודיע על פשיטת רגל – זה לא חרטא; זה שיש מיליון מובטלים – זה לא חרטא; זה שהייתי בטבריה וסיפרו לי שם שרק שבעה מלונות פתוחים מתוך 44 מלונות – זה לא חרטא; זה שהיום התקשר אליי חבר ואמר לי שהוא נותן כל יום אוכל למשפחה עם שלושה ילדים צליאקים כי אין להם כסף לקנות אוכל לילדים – זה לא חרטא; זה שאנחנו הולכים ברחובות ורואים מלא חנויות סגורות ועליהן שלט "להשכרה" – זה לא חרטא; זה שהיום יושבים בעלי עסקים וחושבים אם לפתוח מחר את המסעדה עם 20 שולחנות או לא לפתוח את המסעדה עם 20 שולחנות, האם יש לי יכולת להעסיק את העובדים או אין לי יכולת להעסיק את העובדים – זה לא חרטא.

איילת שקד: הממשלה הזו היא ממשלה מנופחת, מסורבלת וכל ההתנהלות שלה זה חרטא אחד גדול.

איילת שקד: למה חודשיים הם לא בנו מערך לקטיעת שרשראות ההדבקה?

איילת שקד: חודשיים היו, למה הם לא עשו את זה?

איילת שקד: למה אני, חברת כנסת מהאופוזיציה, פונה לקואליציה ואומרת להם: אל תפסיקו את האיכון של השב"כ, אין לזה תחליף.

איילת שקד: אבל הם מפסיקים.

איילת שקד: למה?

איילת שקד: למה לישיבת בית מתתיהו בבני ברק מגיע חולה קורונה, מדביק חמישה אנשים, הם מבקשים לצאת למלונית ולא מוציאים אותם למלונית; אומרים להם: תישארו בישיבה – ואז היום יש 230 נדבקים.

איילת שקד: למה?

איילת שקד: מה זו השלומיאליות הזו?

איילת שקד: זו ממשלה שלומיאלית, והגיע הזמן שהיא תבין שהחיים של אנשים והפרנסה של האנשים זה לא חרטא.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת איילת שקד.

מנסור עבאס: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', בבקשה.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, הקואליציה אישרה היום – חבר הכנסת גפני, טוב תעשה אם תקשיב – את הגדלת הקנס בשל אי-חבישת המסכה במרחב הציבורי ל-500 שקלים.

בצלאל סמוטריץ': זאת הזדמנות טובה לדבר על אכיפה, על אכיפה נכונה, טובה ומועילה ועל אכיפה רעה ומזיקה, שרק מצמצמת את הציות האזרחי ולא תורמת להגברתו.

בצלאל סמוטריץ': אז קודם כול נדבר על גובה הקנס.

בצלאל סמוטריץ': רוב המחקרים בקרימינולוגיה – בכל התחומים, אגב, לא רק בתחום האכיפה של חבישת מסכות – מלמדים שמה שמייצר את ההרתעה זה לא חומרת העונש או גובה הקנס בענייננו אלא יותר הסיכוי להיתפס.

בצלאל סמוטריץ': אין הבדל, ביחס להשגת התוצאה של הגברת הציות האזרחי לחובת חבישת המסכות, בין קנס של 200 שקלים לקנס של 500.

בצלאל סמוטריץ': ההבדל היחיד הוא ש-500 שקלים זה המון כסף, שלציבור הישראלי היום אין.

בצלאל סמוטריץ': המחשבה הזאת שעל כל הליקויים והמחדלים בתפקוד הממשלה לאורך כל החודשים האחרונים בקורונה נכסה באמצעות זה שנגלגל את האשמה ואת האחריות על האזרחים ונקנוס אותם בסכומי עתק היא מופרכת, חמורה ומזיקה.

בצלאל סמוטריץ': הדבר השני, איפה אוכפים: הרי כולם יודעים שחובות עטיית מסכה במרחב הסגור חיונית הרבה יותר מאשר במרחב הפתוח.

בצלאל סמוטריץ': במרחב הפתוח יש מפגש אקראי למעט מאוד זמן, במרחב הפתוח החלקיקים שמעבירים את הווירוס מתאיידים מאוד מהר.

בצלאל סמוטריץ': אין כמעט אכיפה במרחבים סגורים, כי זה קשה; הרבה יותר קל לשלוח את השוטרים לעמוד בפינות רחוב ולארוב לאזרחים תמימים שיוצאים לשנייה באמצע הלילה לזרוק את הזבל, ולתת להם את הקנס.

בצלאל סמוטריץ': הציבור לא מטומטם.

בצלאל סמוטריץ': הוא מזהה את זה והוא מתקומם, וכשהוא מתקומם הוא יציית פחות להנחיות ולא יותר להנחיות.

בצלאל סמוטריץ': הדבר האחרון, ותקשיבו, חבר הכנסת בוסו וחבר הכנסת אייכלר: יותר מדי סרטונים רצים ברשת ומראים חוסר היגיון, חוסר התחשבות בתפקוד של המשטרה באכיפה, בעיקר כלפי הציבור החרדי.

בצלאל סמוטריץ': ראיתי עכשיו בחדר סרטון של ילדה בת עשר שהולכת ברחוב עם עגלה עם שני אחים קטנים שלה בלי מסכה, שותה כוס ברד.

בצלאל סמוטריץ': עוצרים אותה השוטרים.

בצלאל סמוטריץ': דחילק, תנו לה מסכה, חיוך, ותשחררו.

בצלאל סמוטריץ': עומדים דקות על גבי דקות והיא בוכה ומתייפחת ומתקשרת לאימא שלה.

בצלאל סמוטריץ': מה אתם רוצים מהילדה הזו, בת עשר?

בצלאל סמוטריץ': וכמובן כולם מתגודדים מסביב, בצדק, ורואים את העוול וצועקים.

בצלאל סמוטריץ': מישהו חושב שטמטום כזה יגדיל את האכיפה?

בצלאל סמוטריץ': ראינו עכשיו את המעצר האלים ברמות.

בצלאל סמוטריץ': איך אפשר מחובת חבישת מסכה להגיע לאזיקים ולמעצר אלים?

בצלאל סמוטריץ': ורואים את זה, אגב, בכל הארץ.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, אני באמת לא מקנא בשוטרים – אני כבר מסיים, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': משטרת ישראל מתמודדת עכשיו עם אתגר חשוב, מורכב, מסובך, אני לא מקנא בשוטרים ולא רוצה להחליף אותם.

בצלאל סמוטריץ': אבל תעבדו בהיגיון, בשכל בריא: איפה נכון לאכוף, איפה לא נכון להתעקש על קוצו של יו"ד.

בצלאל סמוטריץ': המטרה של האכיפה, ובזה אני מסיים – אכיפה איננה מטרה בפני עצמה, היא לא נועדה להעשיר את הקופה הציבורית, למרות שקצת נראה שלשם הממשלה הזאת חותרת; האכיפה נועדה להגביר את הציות האזרחי, וכשעושים אותה כל כך רע במחיר, במקומות שבהם אוכפים ובצורת האכיפה, וכשהיא לפעמים – אני לא רוצה להשתמש במילים חריפות אבל יש אכיפת יתר כלפי הציבור החרדי, וזה נורא ואיום שאתם, חברי הכנסת החרדים, לא מוחים על הדבר הזה.

בצלאל סמוטריץ': אתם חלק מן הקואליציה; אני צריך לעמוד כאן, כחבר אופוזיציה, ולצעוק על זה?

מנסור עבאס: תודה.

בצלאל סמוטריץ': הציבור שלכם מרגיש נרדף, ובצדק.

בצלאל סמוטריץ': ואתם חייבים חייבים לוודא שלא תהיה אכיפה מפלה כנגד הציבור החרדי, זה רק מרחיק את הציות.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת סמוטריץ'.

מנסור עבאס: חבר הכנסת מאיר כהן – נמצא?

מנסור עבאס: לא נמצא; חבר הכנסת סעיד אלחרומי – גם הוא לא נמצא.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

אוריאל בוסו: אתה צודק, רק אין מי שיצדיק אותך.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת סמוטריץ', תקשיב ותשמע המשך למה שאתה דיברת קודם.

ישראל אייכלר: לפני כשעה בערך דיברתי על הסכנה של האנטישמיות הפורצת בארץ ובעולם בצל הקורונה, אבל לא ידעתי ולא חלמתי – – –

בצלאל סמוטריץ': לא אנטישמיות, לא צריך להגזים.

בצלאל סמוטריץ': זו סתם טיפשות.

ישראל אייכלר: אני לא חלמתי שאני אראה בחדר סרטון, שאתה דיברת עליו, של ילדה קטנה בת עשר, שמובילה עגלה עם תינוק ושני אחיה לידה, וסוגרים את הכביש:

ישראל אייכלר: ניידת עוצרת כאילו היא איזו רוצחת או איזו מחבלת.

ישראל אייכלר: יורדים אליה והיא מתחילה לבכות ואומרת שהיא רק שתתה קצת ברד.

ישראל אייכלר: באים אנשים, נותנים לה מסכה והיא מלבישה את זה, מצלצלת לאימא ובוכה.

ישראל אייכלר: והשוטרים, לא רק שהם לא עזבו, הם החזירו את מספרי הזיהוי פנימה, לאוטו הכניסו, כדי שלא יזהו אותם בחרפתם.

ישראל אייכלר: הסרטון הזה רץ בכל העולם היהודי.

ישראל אייכלר: אני לא יודע מה אתם מרגישים על דבר כזה – – –

אחמד טיבי: עכשיו קיבלתי את זה.

ישראל אייכלר: קיבלת אותו?

ישראל אייכלר: תוכלו לראות מה זה אטימות ואכזריות.

ישראל אייכלר: למה המדינה לא מבינה – אמרתי את זה גם קודם על ה-500 שקל, שהם לא מבינים שאי-אפשר לתת לשוטר בשטח את השיפוט לדעת מתי כן ומתי לא.

ישראל אייכלר: המראה המזעזע של השפלת ילדה חרדית בת 11 ברחובה של עיר בעוון אי-חבישת מסכה – זאת טראומה שהיא תזכור לעולם.

ישראל אייכלר: מגפת הקורונה הפכה למגפת אנטישמיות, ואני אומר שוב, לא רק בעולם, שאומרים שהיהודים מפיצים את האנטישמיות, אלא גם בארץ.

ישראל אייכלר: אישה העידה שהיא התיישבה באוטובוס, ואישה אחת אמרה לה: אל תשבי פה, את גרה בבני ברק.

ישראל אייכלר: זה לא דבר שקרה בעבר.

ישראל אייכלר: אני רוצה להאשים ולומר: שוטר שמרגיש גיבור על ילדה קטנה אינו עושה זאת לבד.

ישראל אייכלר: הוא מוסת על ידי ממסד אנטישמי של פוליטיקאים, שופטים, אנשי תקשורת שהם אויבי היהודים החרדים.

ישראל אייכלר: המשטרה איבדה שליטה על איבת השוטרים שמוסתים נגד חרדים.

ישראל אייכלר: אנשים חיים בפחד ואומרים שזו סכנה יותר גדולה מהקורונה.

ישראל אייכלר: המוני אנשים רואים בכל ילד חרדי מפיץ חיידקים פוטנציאלי, ולפי זה הם פועלים.

ישראל אייכלר: היום בכנסת ליברמן ולפיד דיברו על האלימות ברחובות בעקבות הקורונה, וזאת התוצאה, כי האנשים מזהים את זה – – –

בצלאל סמוטריץ': – – – הרב אייכלר, הוא לא צריך להגיד אנטישמיות, אבל אתם בקואליציה – – –

ישראל אייכלר: אני אומר שזאת אנטישמיות כי זאת אנטישמיות: שנאת יהודי בגלל שהוא יהודי זאת אנטישמיות; שנאת חרדי בגלל שהוא חרדי זאת אנטישמיות.

בצלאל סמוטריץ': – – – אבל אני לא – – –

ישראל אייכלר: אם הוא שונא אותו בגלל משהו שהוא עושה, זה משהו אחר.

בצלאל סמוטריץ': – – – הרב אייכלר.

בצלאל סמוטריץ': אני לא חושב – – –

ישראל אייכלר: אני לא אתווכח, ובצלאל, אתה האחרון שצריך להתווכח איתי פה.

בצלאל סמוטריץ': – – – רק הערה, רק הערה – – –

ישראל אייכלר: לא.

ישראל אייכלר: אני לא מוכן לקבל הערות עכשיו.

ישראל אייכלר: אני נסער כמוך וכמו מאות אלפי יהודים.

בצלאל סמוטריץ': – – – בסדר – – – על אנטישמיות – – –

ישראל אייכלר: אני קורא לראש הממשלה ולשר לביטחון פנים לפטר מייד את השוטרים האכזרים הללו כדי להעביר מסר לכל השוטרים וכדי להעביר מסר לכל העולם שההתנהגות הזאת לא מייצגת את המדינה.

ישראל אייכלר: יש להנחות מיידית את השוטרים: כל שוטר שייתן דוח על מסכה לקטין ברחוב בהשפלה, יפוטר לאלתר.

ישראל אייכלר: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ישראל אייכלר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח; חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת; חבר הכנסת יאיר לפיד – גם הוא אינו נוכח; חבר הכנסת ינון אזולאי – אינו נוכח; חברת הכנסת קרן ברק – גם היא לא; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – אינו נוכח; חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח – – –

יעקב מרגי: העיקר נרשמים ולא באים.

מנסור עבאס: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ממשלת השלוף כל יום שולפת לנו משהו חדש.

חמד עמאר: היום, עכשיו, לוועדת הכנסת הביאו לאישור להביא את החוק שמאפשר שהממשלה תתקין את התקנות, תוציא את הצווים, ואחרי זה הכנסת תדון בנושא.

חמד עמאר: עושים את העבודה הפוך, והטענה שלהם היא שקורים דברים ביום חמישי וחייבים לעשות את זה מיידית.

חמד עמאר: היום בבוקר יכלו להביא את הצווים, וועדת קורונה תאשר.

חמד עמאר: הרי מי שיושב בוועדת קורונה – היושבת-ראש היא מהקואליציה, הרוב הדורסני של הקואליציה בוועדת קורונה.

חמד עמאר: יכלו להביא את זה היום ולאשר כל צו שהם רוצים.

חמד עמאר: ואם זה קורה ביום חמישי, בואו נביא הצעת חוק שאם קורים דברים בסוף שבוע ייתנו לממשלה את האפשרות להוציא צווים.

חמד עמאר: אבל מתבטלים ביום ראשון, עד שעה 12:00 הם לא מביאים את זה לדיון בוועדת קורונה או בכל ועדה שנוגעת לדבר.

חמד עמאר: לא יכול להיות מצב שהמחוקק, הריבון – הכנסת תבוא אחרי הממשלה.

חמד עמאר: וכשאני אומר ממשלת השלוף – מדברים עכשיו על המסעדות, לסגור את המסעדות, להקטין את מספר הסועדים במסעדות.

חמד עמאר: האם מישהו בדק כמה נדבקו במסעדות?

חמד עמאר: שאני אבין.

חמד עמאר: יבואו ויגידו לי ש-500 איש נדבקו במסעדות, ש-20 איש הדביקו אחרי זה 500 איש – אנחנו נבין שיש בעיה במסעדות וצריך לסגור אותן.

חמד עמאר: האם מישהו אמר: מסעדה של 100 מטר, מותר ל-20 לאכול שם; מסעדה של 700 מטר – מותר ל-50?

חמד עמאר: אפילו במספר ובגודל של המסעדה לא נגעו.

חמד עמאר: אתה רוצה להטיל היטלים על המסעדות ועל בעלי המסעדות – תגיד איזה הטבות אתה נותן להם.

חמד עמאר: הרי הם משלמים ארנונה; אם הוא פותח את המסעדה שלו או סוגר אותה, הוא צריך לשלם ארנונה.

חמד עמאר: אפילו על השלט שמורה על המסעדה שלו הוא משלם אלפי שקלים, לא מאות שקלים; העירייה גובה ממנו אלפי שקלים.

חמד עמאר: חדרי כושר – סוגרים גם את חדרי הכושר.

חמד עמאר: אף אחד לא יודע כמה אנשים נדבקו בחדרי כושר.

חמד עמאר: כשאתה בא להטיל על הציבור אתה צריך לבוא ולשכנע אותו.

חמד עמאר: אבל כשהממשלה מאבדת את הדרך ונכשלת בטיפול בקורונה היא כל יום שולפת לנו משהו חדש.

חמד עמאר: שלפה לנו נושא אחד, אחרי זה היא מביאה לנו עוד נושא; מביאה לנו חוק, מביאה למוחרת חוק.

חמד עמאר: רק בשבוע שעבר חוקקנו את החוק שנותן סמכות לממשלה לסגור ולהוריד את מספר הסועדים במסעדות, לסגור מקומות, אבל צריך להביא את זה לוועדת קורונה.

חמד עמאר: רק בשבוע שעבר חוקקנו את החוק.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת.

חמד עמאר: לכן אני מקווה, אדוני היושב-ראש, יש לי עוד 17 – – –

מנסור עבאס: הפעלתי מאוחר – – –

חמד עמאר: אם הפעלת, אני לא – בסדר גמור.

חמד עמאר: אז שיהיה לך בהצלחה.

חמד עמאר: יש לנו עוד הרבה זמן לדבר כאן במליאה היום.

חמד עמאר: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת חמד עמאר.

מנסור עבאס: חברת הכנסת היבה יזבק – אינה נוכחת; חבר הכנסת יעקב טסלר – נמצא?

מנסור עבאס: לא נמצא; חבר הכנסת אוריאל בוסו – נמצא?

מנסור עבאס: לא נמצא.

מנסור עבאס: חבר הכנסת עידן רול – נמצא?

מנסור עבאס: כן, בבקשה.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

עידן רול: תודה, אדוני היושב-ראש.

עידן רול: כנסת נכבדה, תראו, אני רוצה לדבר על חוסר היכולת של הממשלה לנהל את המשבר.

עידן רול: זה לא קשור לחבריי כאן שמתחלפים בתפקידים, זה לא אישי, אבל נראה שרק כשזה מגיע למינוי שרים הממשלה יודעת לעבוד.

עידן רול: אני רוצה לתת דוגמה, שלא תחשבו שאני מדבר מתוך פוזיציה, מדבר באוויר.

עידן רול: אתם יודעים, אנחנו כבר לא יכולים לטעון שהמגפה התחילה אתמול.

עידן רול: אחרי חודשים של ניסיון בשטח, חודשים של להסתכל החוצה ולראות איך עושים את זה אחרת ויותר טוב; אחרי חודשים יצאו אתמול בהכרזה כל כך משמחת שצה"ל הולך להקצות 300 חיילים לחקירות אפידמיולוגיות.

עידן רול: עכשיו אני אגיד לכם מניסיון שלי, ואני מניח שכל מי ששירת בצה"ל יודע את זה: תמיד עושים משימות לאומיות, כל קורסיסט בסיסי, כל קורס קצינים מקצים אותם לדברים, החל באריזת תרופות וכלה בחלוקת מסכות אב"כ.

עידן רול: צה"ל יודע לעשות את זה, אבל לא ב-300 – צה"ל יודע גם להוריד פקודה מחר לבה"ד 1, ושכל הקורסים של בה"ד 1 יוקצו כרגע, עד להודעה חדשה, לחקירות אפידמיולוגיות או לפיקוח או לסיוע לקשישים שספונים בביתם בגלל הקורונה.

עידן רול: זו דוגמה, אחת הבולטות, אבל הן לא חסרות, לכמה גרוע המשבר הזה מנוהל.

עידן רול: הרי מדינת ישראל לא נוצרה אתמול.

עידן רול: חווינו משברים, חווינו דברים גדולים, חווינו אסונות.

עידן רול: יש פה גוף ענק, צה"ל הוא נקרא, עם משאבים באמת עצומים כדי להתמודד ולגבות גוף כמו משרד הבריאות, שהוא לא גוף אופרטיבי שמוסמך או מתורגל למבצע בסדר גודל כזה.

עידן רול: יש פה שר ביטחון, מישהו שמתעתד, בדעת עצמו לפחות, להיות ראש ממשלה, מה שנקרא ראש הממשלה הרזרבי של מדינת ישראל; אני מאמין שהוא יכול היה לחשוב, או לפחות לפעול עד עכשיו, ולגייס גיוס רציני של צה"ל.

עידן רול: אני בכלל לא מדבר איתכם על להזרים את התקנים האלה למשק ולייצר מקומות עבודה – בואו נצא מנקודת הנחה שזה דורש התארגנות נוספת.

עידן רול: אבל באמת, נמצאים פה עסקים קורסים וכל מה שהממשלה הזאת יודעת להגיד זה להאשים אותם.

עידן רול: למה להתאמץ ולהשתמש במשאבים שעבדו לנו כל כך הרבה פעמים כל כך טוב, אם אפשר להגדיל את הקנסות על המסכות ואם אפשר באמת פשוט להביא אוסף גזרות שדה פקטו יכולתם פשוט להגיד להם: לכו תפשטו רגל – כי ככה אתם יודעים שהם לא יחזיקו.

עידן רול: הממשלה הזו מתלוננת כל הזמן על הציבור שהוא לא מקשיב לנהלים.

עידן רול: הציבור לא מקשיב לנהלים כי הוא רואה ממשלה שפשוט שמה עליו פס, והוא רואה ממשלה שאין לה שום דוגמה אישית, שום מושג מה היא עושה ושום תוכנית פעולה, ובגלל זה הציבור כביכול לא ממושמע.

עידן רול: אתם יודעים, מאוד קל להאשים ציבור, אבל הדבר הנכון הוא להסתכל פנימה ולראות איפה כשלתם בלהביא מתודולוגיה בסיסית להתמודדות עם המשבר.

עידן רול: הצעתי לכם רעיון אחד, אפשר להיפגש פה היום בהמשך היום.

עידן רול: יש עוד הרבה רעיונות שכל בר-דעת או בן אדם שניהל משהו בחיים שלו היה אמור לדעת.

עידן רול: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת עידן רול.

מנסור עבאס: אנחנו חוזרים לחבר הכנסת אוריאל בוסו, בבקשה.

מנסור עבאס: אחרון הדוברים, חבר הכנסת מתן כהנא.

מנסור עבאס: בבקשה, שלוש דקות.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, האמת היא שכשמדברים על נגיף הקורונה ועל התופעה ישנו נושא שהוא יותר כאוב; כשאנחנו מסתכלים על נזקים – מדברים על הנזקים הכלכליים, והיום היינו בוועדות, ועל הנזקים הנפשיים שיוצאים, אבל יש נזק נוסף, נזק תדמיתי שנוצר מפגעי הקורונה.

אוריאל בוסו: אני מחזיק בידיי תיעוד, שני פעילי רשת יקרים החליטו לקחת על עצמם – אריאל אלחרר ויאיר לוי החליטו להציג בפניי את כל העוולה שנעשית בתקשורת כל פעם כשמציגים משהו בנושא הקורונה.

אוריאל בוסו: ואני מציג כאן תיעוד אחד אחרי השני.

אוריאל בוסו: כשרוצים להציג משהו בנושא הקורונה יש צילום של האוכלוסייה החרדית – ערוץ 12, כאן 11: שיא חדש, עלייה קיצונית במספר הנדבקים – כמובן חרדים; גם משרד החינוך: קשיי פעילות הקייטנה בצל נגיף הקורונה – מצויר כאן דתי עם כיפה, וכו' וכו'.

אוריאל בוסו: גם כשצילמו בים ביום שבת כשיש התקהלות, צילמו חרדים, למרות שהם לא נמצאים בים.

אוריאל בוסו: ועכשיו, כשעלתה כותרת בעיתון הארץ: אחרי הגל הראשון נתניהו נדבק בשאננות – עוד פעם שמו חרדים.

אוריאל בוסו: אז האמת – היא ראויה לשבח: לאחר פנייה של איש התקשורת איציק סודרי לאלונה בר-און, מו"ל גלובס, היא אמרה שאכן הם תיקנו את זה מיידית.

אוריאל בוסו: אבל במשפט שלה טמונה הבעיה: לוקח זמן לשחרר דפוסי חשיבה שגויים, שלמרבה הצער נמצאים שם מקדמת דנא.

אוריאל בוסו: ואז היא אומרת: יש משהו מובנה ושגוי בחשיבה העיתונאית, ואני הראשונה להודות – ועל כך מגיע לה יישר כוח – ועושים מאמץ לא קטן, זה לא רק כלפי החברה החרדית אלא גם כלפי נשים, מצביעי הימין וכו'.

אוריאל בוסו: זוהי הדמוניזציה הגרועה ביותר.

אוריאל בוסו: ואז אנחנו נתקלים במה שקרה הערב, כשרואים שוטרים – נכון, ראיתי את תגובת המשטרה שלא ניתן דוח, אבל תשמעו את האימא, שאומרת שהערב ראינו שוטרים שעומדים מול ילדה בת 12, בוכה, מתייפחת, ומבקשים ממנה לתת פרטים, איפה אימא שלה.

אוריאל בוסו: על מה?

אוריאל בוסו: היא החזיקה כוס ברד בידיים ובסך הכול רצתה לשתות, והיא מתייפחת כשהיא לוקחת שני ילדים קטנים.

אוריאל בוסו: על מה?

אוריאל בוסו: עוצרים את התנועה.

אוריאל בוסו: איפה החמלה?

אוריאל בוסו: באמת, השר לביטחון פנים לא נמצא פה כי הוא בבידוד, אבל הוא חייב לקחת אחריות ולדבר ולהתחיל להנחות את השוטרים.

אוריאל בוסו: הרי אם הוא היה אומר לילדה: חמודה, תיקחי ארטיק, או תיקחי מסכה ותתחילי לשמור על עצמך – והייתה לה מסכה בידיים, זה לא נובע מזלזול.

אוריאל בוסו: ברור שההסברה תביא יותר תועלת.

אוריאל בוסו: אבל, מי שרוצה לשמוע, הערב העיתונאי אמנון אברמוביץ' אמר שהמגפה לא הגיעה לבד למזרח התיכון אלא מחרדים שעלו מארצות הברית.

אוריאל בוסו: אז כשמתחילים עיתונאים בכירים להגיד כאלה משפטים, אין ספק שזה מחלחל גם לגופים הרלוונטיים.

אוריאל בוסו: אני מבקש באמת מגורמי האכיפה שיתחילו לקחת את העניינים בידיים, שלא נראה תמונות מזעזעות כאלה עוד פעם.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אוריאל בוסו.

מנסור עבאס: חבר הכנסת מתן כהנא, נמצא?

מנסור עבאס: לא נמצא באולם.

מנסור עבאס: השר המקשר חבר הכנסת דוד אמסלם יסכם את הדיון.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם כול אני רוצה לברך את חבר הכנסת אופיר אקוניס על זה שהוא התמנה לשר בממשלה.

דוד אמסלם: אין לי ספק שהתרומה שלך בממשלה היא תרומה גדולה ועצומה, ובאותה הזדמנות אני גם רוצה לאחל לגלעד ארדן הצלחה גדולה בשליחות שהוא לקח על עצמו לייצג את מדינת ישראל, גם באומות המאוחדות וגם, בהמשך הדרך, כשגריר ישראל בארצות הברית.

דוד אמסלם: אני שמעתי אותך, חבר הכנסת עידן רול.

דוד אמסלם: אתה כמו הבוס שלך קודם, מלא טענות כרימון.

דוד אמסלם: דרך אגב, יש לכם רק טענות מבוקר עד לילה, אתה ולפיד, ואין לכם שום רעיון יצירתי.

דוד אמסלם: אתם לא מנסים אפילו לנסות לסייע.

דוד אמסלם: מה שמעניין אתכם בסיפור הקורונה זה רק להכפיש את הממשלה ואת ראש הממשלה, זה פונקציית המטרה שלכם.

דוד אמסלם: הרי אם יש לכם רעיונות טובים, תמיד נשמח לקבל אותם.

דוד אמסלם: בסופו של דבר סיפור הקורונה זה לא סיפור של הליכוד.

דוד אמסלם: זה אירוע עולמי, כפי שאמרתי קודם, ובאמת, כל העולם עובר טלטלה עצומה, אף אחד גם לא יודע מתי היא תסתיים ואיך.

דוד אמסלם: נעשים פה מאמצים מרובים על ידי ראש הממשלה, הוא כמעט לא ישן בלילות.

דוד אמסלם: אבל אתם הרי לא מעריכים כלום, בוודאי לא מה שקשור לראש הממשלה, בגלל שבסופו של דבר אתם מכפישים אותו כל יום כבר כמעט ארבע שנים, לרוב בשקרים עצומים, שאתם מנפחים אותם ומייצרים גם בתקשורת איזשהו מצג שווא, מצג שקרי, וגם אצל הציבור.

דוד אמסלם: ואיך אמרתי, יש לכם צבא גדול בחוץ.

דוד אמסלם: אתם בציבור במיעוט אבל יש לכם צבא גדול שנמצא בתקשורת – ובזה אני מודה – שמסייע לכם בכל המישורים, מן האוויר, מן הים ומן היבשה, מה שנקרא.

דוד אמסלם: לכן, חבר הכנסת עידן רול, וגם יאיר לפיד, אמרתי, זה נראה כאילו רק עכשיו הגעתם לארץ מהחלל, ועכשיו פתאום הסתבר לכם שיש קורונה ואתם עכשיו מתחילים רק לנגח את הממשלה, כאילו עכשיו אנחנו מתחילים לטפל בעניין.

דוד אמסלם: כבר הודעתי ואמרתי, בסופו של דבר אין איזושהי תורת לחימה שמישהו יודע ומכיר אותה.

דוד אמסלם: אתה עוסק בניסוי וטעייה.

דוד אמסלם: הרעיון בגדול זה לא רק לקבל החלטות ולהתקבע בהן אלא זה עסק דינמי, ואתה אמור להגיב לפי הדינמיות של הנגיף.

דוד אמסלם: כשהנגיף בעצם מתחיל להתפשט אז הרעיון בגדול זה לצמצם את המגעים, זה כל הסיפור באופן עקרוני.

דוד אמסלם: וכשהוא בעצם מתחיל להצטמצם אתה פותח יותר את המשק.

דוד אמסלם: כמובן, הדבר החשוב מאוד בקבלת ההחלטה, גם בצמצום, ובוודאי עכשיו, כשמדובר בסקטורים מאוד מאוד ספציפיים, זה שהממשלה תדאג לשפות אותם על הנזקים שקורים להם, וגם מהר.

דוד אמסלם: זה לא רק שהממשלה מקבלת החלטות ובסופו של דבר הרבה פעמים הפקידים ממסמסים אותן בדרך, אלא הרעיון באמת הוא שהכסף יגיע כמה שיותר מהר לאותם אנשים או לאותם עסקים שהממשלה החליטה שהיא מבקשת ורוצה וצריכה לתמוך בהם.

דוד אמסלם: אני רוצה להתייחס – בהצעות האי-אמון לא הספקתי, אדוני היושב-ראש, גם להתייחס להצעות שהגישו עודד פורר וישראל ביתנו לגבי כל הנושא הזה של משרד הפנים.

יריב לוין: בבקשה.

דוד אמסלם: אז אני אקריא מה שכתב שר הפנים ולכן אני פה משמש כשלוחו בעניין הזה.

דוד אמסלם: הרי הם בסופו של דבר טענו בהצעת האי-אמון שמשרד הפנים מפלה לרעה, או חוקר – הוא טען שזה בעיקר מברית המועצות – עושה חקירה לגבי עולים שהם יהודים ומקשה עליהם.

דוד אמסלם: אז אני אקריא את תשובתו של שר הפנים:

דוד אמסלם: משרד הפנים לא מנהל חקירות יזומות כנגד יהודים שעלו לארץ, לא כנגד יהודי ברית המועצות לשעבר ולא כנגד יהודים מכל מקום שהוא.

דוד אמסלם: פקידי הרישום פועלים בהתאם להוראות החוק ומקפידים על אמינות מרשם האוכלוסין כפי שמחייב אותם הדין.

דוד אמסלם: ככל שהובא לידיעת פקיד הרישום כי יש מי שנרשם כיהודי על סמך מסמכים מזויפים – אני מניח שיש גם כאלה – לא משנה מהיכן הוא עלה לישראל ומתי, אותו פקיד יפעל בהתאם לסמכויותיו כפי שהחוק מחייב אותו.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה לא רק בנושא הזה.

דוד אמסלם: אני מניח שזה גם אם מישהו זייף מסמך כזה או אחר והוא השתמש בו הרבה שנים ועלו על זה, ככה צריך לנהוג – גם אם יש לו רישיון נהיגה שהוא זייף אותו וגם אם יש לו תעודת זהות או כל מסמך אחר.

דוד אמסלם: חוק מרשם האוכלוסין הטיל על פקיד הרישום לנהל את מרשם האוכלוסין הישראלי תוך הקפדה על תקינותו ואמינותו.

דוד אמסלם: המחוקק ראה בכך חשיבות עליונה, לכן אסר על פקיד הרישום לבצע שינויים או תיקונים מבלי שיוצגו בפניו תעודות ציבוריות מאומתות כדין ומבלי שהשתכנע בדבר אמינות השינויים המבוקשים.

דוד אמסלם: המחוקק אף נתן לפקיד הרישום סמכויות לבדוק ולדרוש הבהרות עד שישתכנע בדבר אמיתות ואמינות הטענות.

דוד אמסלם: בכל הנוגע לרישום אדם כיהודי, קובע סעיף 3א לחוק מרשם האוכלוסין במפורש, בסעיף נפרד ומיוחד, כלל חריג האוסר על רישום כזה.

דוד אמסלם: כאשר עולה בפני פקיד הרישום סתירה בין הבקשה לרשום אדם כיהודי לבין המידע שבידי פקיד הרישום, הוא צריך לפעול בהתאם.

דוד אמסלם: אז לכן, כל מה שאתם העליתם בהצעות האי-אמון שלכם הוא לא נכון ברמה העובדתית, וזאת תשובת משרד הפנים.

דוד אמסלם: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לשר דוד אמסלם.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת על מנת שאנחנו נוכל לעבור – יש בפנינו שתי הצבעות על ההודעות שמסר השר אמסלם.

יריב לוין: ההצבעה הראשונה היא בעניין החלטת הממשלה בהתאם לסעיף 43ד(ו) לחוק-יסוד: הממשלה, בדבר צירופו של חבר הכנסת אופיר אקוניס כשר נוסף לממשלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 5 בעד הודעת הממשלה – 46 נגד – 8 נמנעים – אין הודעת הממשלה על צירוף שר לממשלה נתקבלה.

קריאה: באמת חסרים שרים בממשלת ישראל.

קריאה: יש פחות מדי שרים, צריך עוד שר אחד.

קריאה: באמת חסרים שרים בממשלה שלכם, היא קטנה ומצומצמת.

יריב לוין: אני מוכרח לומר שזה נמדד לא בכמות אלא באיכות, ובעניין הזה אין חולק שהשר אקוניס יוסיף לממשלה איכויות חשובות.

יריב לוין: התוצאה היא 46 בעד, שמונה מתנגדים ואין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך ההודעה וההחלטה אושרו על ידי המליאה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להודעה השנייה, בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, בדבר ההחלטה למנות את השר אקוניס לתפקיד השר לשיתוף פעולה אזורי.

יריב לוין: אני עובר להצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 6 בעד הודעת הממשלה – 48 נגד – 7 נמנעים – אין הודעת הממשלה על שינוי בחלוקת התפקידים בממשלה נתקבלה.

קריאה: יש תקלה כאן.

יריב לוין: תקלה – אנחנו נוסיף את קולכם, הכול בסדר, אם ישנה תקלה.

יריב לוין: חבר הכנסת מנסור עבאס?

מנסור עבאס: נגד.

יריב לוין: נגד.

יריב לוין: אז אם כך, בעד – 48, נגד – שמונה, אין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שהודעת הממשלה התקבלה.

יריב לוין: אני מזמין בכבוד את השר לשיתוף פעולה אזורי, השר אופיר אקוניס, לעלות לדוכן על מנת להצהיר אמונים.

יריב לוין: בבקשה, אדוני השר.

אופיר אקוניס: אני, אופיר אקוניס, בן מנחם ומיכאלה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

אופיר אקוניס: (חותם על ההצהרה)

יריב לוין: בשעה טובה ובהצלחה גדולה.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: תודה רבה לך ולחברות ולחברי הכנסת.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: בהצלחה.

יריב לוין: אנחנו, חברות וחברי הכנסת, עוברים לסעיף הבא: הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(ד) לחוק-יסוד: הממשלה, בדבר החלטתה להעביר ממשרד החינוך למשרד להשכלה גבוהה והמשלימה גם את המחלקה לתרבות החרדית.

יריב לוין: ימסור את ההודעה חברנו השר המקשר, השר אמסלם, בבקשה.

יריב לוין: ההודעה הזו איננה מחייבת הצבעה.

יריב לוין: בבקשה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע, בהתאם לסעיף 9(א)(11) ו-(ב) לחוק הממשלה, התשס"א–2001, כי הממשלה החליטה, בהתאם לסעיף 31(ד) לחוק-יסוד: הממשלה, להעביר ממשרד החינוך למשרד ההשכלה הגבוהה והמשלימה גם את המחלקה לתרבות חרדית.

דוד אמסלם: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

יריב לוין: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק הביטוח הלאומי (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקון מס' 216) (הוראות מיוחדות לעניין ביטוח אבטלה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1338).

יריב לוין: ]

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – הגבלת פעילות) (תיקון), התש"ף

יריב לוין: –2020, בקריאה הראשונה, הצעה שקיבלה פטור מחובת הנחה.

יריב לוין: יציג את הצעת החוק השר יצחק איציק שמולי, בבקשה.

איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, עמיתיי השרים, העולם, וישראל כחלק ממנו, נמצא כעת בעיצומה של מגפה עולמית כתוצאה מההתפרצות וההתפשטות של נגיף הקורונה.

איציק שמולי: נכון להיום, וגם בטווח הזמן הנראה לעין, אין חיסון אפקטיבי שבאמצעותו ניתן לצמצם את התפשטות הנגיף, ואין עדיין גם טיפול יעיל למחלה.

איציק שמולי: בישראל, נכון ליום זה, נדבקו בנגיף עשרות אלפי אנשים, ונפטרו, לצערנו, מעל ל-330 חולים.

איציק שמולי: אנחנו רואים גם את קצב התחלואה בימים האחרונים, שהולך ועולה, דבר שהוא בניגוד לכל מיני תחזיות, גם של אנשים שקצת נהגו בחוסר אחריות, ישבו באולפנים והתייחסו לנגיף של הקורונה כשפעת עם יחסי ציבור.

איציק שמולי: בסופו של דבר אנחנו רואים משוואה מאוד מאוד ברורה.

איציק שמולי: כרגע הנתונים מלמדים על כ-1,000 חולים.

איציק שמולי: זה מייצר לנו מצב שבתוך שבוע או עשרה ימים – בעצם על כל 1,000 חולים חדשים יהיו פה עוד בין 20 ל-30 חולים קשים בעוד שבעה עד עשרה ימים, כאשר כל חולה קשה הוא חולה קשה במשך שבועיים וחצי-שלושה.

איציק שמולי: זה איום של ממש על יכולת הספיקה של מערכת הבריאות, על יכולת הבריאות – – –

אלי אבידר: מה הקשר שלך לעניין הזה?

אלי אבידר: למה אתה מצדיק את זה?

מיקי לוי: זה מצדיק את ביטול הכנסת?

איציק שמולי: אם היית פה בכנסת הקודמת – – –

אלי אבידר: למה אתה מצדיק את זה?

איציק שמולי: אם היית פה בכנסת הקודמת, היית יודע מה הקשר ביני לבין מערכת הבריאות, עם כל הכבוד לך, אלי אבידר.

אלי אבידר: מה הקשר שלך לעניין הזה בכלל?

איציק שמולי: מטרתו של חוק זה לתקן את חוק לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף קורונה החדש – הגבלת פעילות), התש"ף

איציק שמולי: –2020 – –

אלי אבידר: מה הקשר שלך לעניין הזה בכלל?

אלי אבידר: תסביר לנו, שר הרווחה.

מיקי לוי: זה מצדיק את ביטול הכנסת?

מיקי לוי: זה מה שאתם עושים.

איציק שמולי: – – לאפשר עריכת תיקונים דחופים ומיידיים לתקנות, שמטרתם מניעת התפשטות נגיף הקורונה.

איציק שמולי: זאת, בשל העלייה ברמת התחלואה בתקופה האחרונה.

איציק שמולי: מוצע במסגרת החוק להחליף את סעיף 2, המסמיך את הממשלה לתקן את התקנות בצו, באישור מראש של ועדה של הכנסת שהנושא נמצא בתחום סמכויותיה.

איציק שמולי: כך שייקבע, לפי השינוי, כי הממשלה תהיה רשאית לתקן בצו את התקנות שבתוספת בעניינים כמפורט בתיקון, לרבות קביעת עבירות פליליות בהתאם לאיסורים וההגבלות שייקבעו.

איציק שמולי: על פי המוצע, התקנת הצו לא תהיה טעונת אישור מראש של הוועדה, והמנגנון יהיה דומה לזה שנקבע בסעיף 4(ד) להצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה), התש"ף

איציק שמולי: –2020.

איציק שמולי: הצו יונח סמוך ככל האפשר לאחר פרסומו ברשומות על שולחן הוועדה.

איציק שמולי: הוועדה תקיים דיון בצו האמור ותחליט אם לאשרו, כולו או חלקו, בתוך שבעה ימים מהמועד שהצו הונח על שולחנה, כאשר ועדת הכנסת תהיה רשאית במהלך התקופה האמורה להאריך תקופה זו לעניין דיון מסוים לפרק זמן שלא יעלה על שלושה ימים.

איציק שמולי: ככל שלא תקבל הוועדה החלטה בתום התקופה, יובא הצו על ידי יושב-ראש הכנסת, בהקדם האפשרי ולא יאוחר משלושה ימים מתום המועד האמור, להצבעה בכנסת.

מיקי לוי: רמסתם את הכנסת, חותמת גומי.

אלי אבידר: אלוף הדמוקרטיה – – –

מיקי לוי: רמסתם את הכנסת, בושה.

אלי אבידר: אלוף הדמוקרטיה אתה – – – הביטחון הגדול.

איציק שמולי: על פי המוצע, אם החליטה הוועדה או מליאת הכנסת, לפי העניין, שלא לאשר את הצו, יפקע תוקפו ותתבטל האחריות הפלילית לעבירות הקבועות בו.

חמד עמאר: חבר הכנסת מיקי זוהר, יש לך עכשיו זמן לעלות ולדבר, אתה השלישי כאן.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: בשל האמור, ובהתאם להחלטת הממשלה, אבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף קורונה החדש – הגבלת פעילות) (תיקון), התש"ף–2020.

מיקי לוי: משטר טוטליטרי, זה מה שאתם עושים פה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חברת הכנסת מרב מיכאלי, בבקשה.

אלי אבידר: אביר הדמוקרטיה.

אלי אבידר: איך אתה לא מתבייש להציג את החוק הזה בכלל?

אלי אבידר: מה הקשר שלך לחוק הזה?

מיקי לוי: השר שמולי, הייתי מתבייש להציג דבר כזה, רמיסת כנסת ברגל גסה.

מיקי לוי: ביטול הכנסת.

מיקי לוי: ביטול הכנסת, זה מה שאתם עושים.

מיקי לוי: נותנים לשליט יחיד לשלוט גם בכם.

מיקי לוי: סופכם שזה יתהפך עליכם.

חמד עמאר: חבר הכנסת מיקי זוהר.

מיקי לוי: מיקי זוהר?

חמד עמאר: יש לך שלוש דקות, בבקשה.

חמד עמאר: עד שלוש דקות, בבקשה.

אלי אבידר: מפלגת עבודה בעיניים, זה מה שאתם.

חמד עמאר: הינה, עכשיו אני מפעיל את השעון.

מרב מיכאלי: ספר לי על זה, חבר הכנסת אלי אבידר.

אלי אבידר: לא, את משהו אחר.

מרב מיכאלי: מי כמוני יודעת שמה שאמרת זה מה שאמרת, כן.

מרב מיכאלי: חבריי וחברותיי חברות וחברי הכנסת, אני רוצה להגיד לכם משהו: הציבור בחוץ, ברובה וברובו, כבר לא כועס אפילו, כבר לא כועסת, אלא עצובים.

מרב מיכאלי: הציבור בלחץ, בפחד, בבהלה, במצוקה כלכלית הולכת וגוברת ואין להם אפילו מאיפה לכעוס.

מרב מיכאלי: והממשלה הזאת ובטח ובטח הקיסר העומד בראשה וכל משרתיו מסביב פשוט מנצלים את המצב הזה כדי לשחוק את הזכויות של האזרחיות והאזרחים בישראל, פשוט לשחוק אותן בעקביות.

מרב מיכאלי: עכשיו, אומרת הממשלה: החוק הזה הוא לא כזה נורא, בסך הכול הממשלה קודם תוציא צו ואז הכנסת תאשר, ואם הכנסת לא תאשר אז יתבטל.

מרב מיכאלי: קודם כול, זה היפוך היוצרות, ואין הצדקה להיפוך היוצרות הזה.

מרב מיכאלי: אבל מעל הכול זה מצטרף לעוד ועוד צעד שמצירים את הסמכות ואת המקום של הנציגות הנבחרת של האזרחיות והאזרחים בישראל, שזאת הכנסת.

מרב מיכאלי: זה עוד צעד שפוגע בזכויות הכי בסיסיות של האזרחיות והאזרחים כאן – לקבל את מה שמגיע להם במדינת ישראל.

מרב מיכאלי: וכל זה, בשם מה?

מרב מיכאלי: בשם יכולת הביצוע, בשם המשילות.

מרב מיכאלי: היום, חברי סגן שר האוצר לשעבר מיקי לוי, התפרסם נתון שמשרד האוצר בחר לפרסם אותו, ככה, בשו-שו ליד אי-העלאת הריבית, בשביל שלא נשים לב שמתוך כל כספי הסיוע הם העבירו בסך הכול 42% ממה שהם עצמם – ממה שאתם עצמכם הבטחתם והתחייבתם להעביר.

מרב מיכאלי: 42%, זה מה שהצלחתם לעשות.

מרב מיכאלי: על מי אתם מתקמצנים, לכל הרוחות, שרות ושרים, וראש ממשלה קיסר נתניהו?

מרב מיכאלי: על מי אתם מתקמצנים, על מי אתם חוסכים?

מרב מיכאלי: ועכשיו אתם הולכים לסגור שוב את כל האזרחיות והאזרחים, לסגור להם את העסקים, לפרק להם מפעלי חיים, באמת להכניס אותם למצוקה כלכלית, בריאותית וחברתית ממדרגה ראשונה, ולעשות את זה בלי שהכנסת תוכל בכלל לתת את דעתה אם בכלל צריך את הדבר הזה.

מרב מיכאלי: אין גבול לבושה, אין גבול לחרפה, והאמת, גם לסכנה שאתם מביאים בכל יום שעובר למדינת ישראל ולחברה הישראלית.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה, עד שלוש דקות.

אחמד טיבי: כבוד היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת, היום התקבלו החלטות לגבי הגבלות נוספות וקשות במשק.

אחמד טיבי: אני שייך לאלה שמאוד מודאגים מהגל השני, ממספר החולים הקשים, מההתפרצות.

אחמד טיבי: יותר מ-1,000 מאומתים ביום, מאוד מדאיג.

אחמד טיבי: אבל השאלה אם הממשלה והעומד בראשה למדו מהטעויות של הגל הראשון, שבו הם ריסקו את המשק – כמעט מיליון מובטלים, אין תחום אחד בחיים שלא קרס: עסקים קטנים, האזרח, חברות, עצמאים, מי לא.

אחמד טיבי: משפחות שלמות קרסו, חלקן אכן הגיעו עד פת לחם.

אחמד טיבי: ואז – ההחלטות היום, שהן מגבילות, למשל באולמות חתונה 50, גם אולם פתוח, גם אולם סגור; מחנות קיץ.

אחמד טיבי: כנראה שההחלטות האלה הן בדרך, אולי, לסגר מלא כפי שהיה בעבר, דבר שירסק עוד יותר את הכלכלה.

אחמד טיבי: אין ספק שיש כישלון דו-צדדי בהתנהלות הממשלה והעומד בראשה.

אחמד טיבי: נתניהו נכשל כישלון חרוץ, כך גם הממשלה, כך גם ההתנהלות של המשטרה כאשר היא פוגשת ילדה בת עשר ללא מסכה, ילדה חרדית.

אחמד טיבי: ראיתי את הסרטון, נורא.

אחמד טיבי: את כל המאמצים האלה השקעתם בילדה, שבסוף שמה מסכה.

אחמד טיבי: השאלה היא אם כך הייתם עושים עם ילדה בצפון תל אביב באותו גיל, אם המשטרה הייתה עושה.

אלי אבידר: לא.

אחמד טיבי: לא, אתה צודק.

אחמד טיבי: אלה דעות קדומות, סטריאוטיפים.

אלי אבידר: אצל החרדים אפשר.

אחמד טיבי: ילדה חרדית, אז אפשר, זה האחר.

אחמד טיבי: לכן זה מביש.

אלי אבידר: צריך להגיד את האמת.

אחמד טיבי: זה מביש עד איפה יכולה המשטרה הזאת לרדת, לאיזה רמות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת מיקי לוי.

חמד עמאר: אני סוגר את רשימת הדוברים.

חמד עמאר: בבקשה.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום עולה חוק מטורף, מטורלל, חוק איום ונורא, חוק אשר מאפשר לראש הממשלה ולממשלה להביא חוקים ללא אישור הכנסת.

מיקי לוי: זהו יום שחור לכנסת ישראל.

מיקי לוי: החוק מבטל את הצורך בקיום הכנסת.

מיקי לוי: הכנסת אינה קיימת יותר.

מיקי לוי: זהו יום שחור, יום בו הממשלה והראיס ישלטו בכול, כאילו מדינת ישראל שייכת לממשלים אפלים בהיסטוריה.

מיקי לוי: לצפון קוריאה דמינו.

מיקי לוי: אדם אחד יחליט, ראש הממשלה, ואחריו כל הממשלה תגיד כן, כמו כבשים.

מיקי לוי: טירוף מערכות, דיקטטורה בהתהוותה.

מיקי לוי: במדינה מתוקנת תהווה הכנסת גורם חשוב בקבלת החלטות, כך נהוג במשטר דמוקרטי.

מיקי לוי: אנחנו נעים בצעדי ענק למשטר דיקטטורי של איש – בנימין נתניהו.

מיקי לוי: ראש הממשלה יחליט הכול.

מיקי לוי: ועכשיו, חברי הכנסת מהליכוד, תקשיבו מה אמר מנחם בגין, עליו השלום: "אוי לה לדמוקרטיה אם הפרלמנט, אם בית הנבחרים והמחוקקים מוותר, בגדולות כבקטנות, על סמכותו ועל מעמדו כלפי הרשות המבצעת לענפיה.

מיקי לוי: אבדיקציה זו פירושה סוף של החיים הדמוקרטים".

מיקי לוי: מי שרוצה לבדוק אותי: מנחם בגין, "המחוקק והמבצע", העיתון "חרות", 22 בדצמבר 1966.

מיקי לוי: אתם נותנים יד לכל זה.

מיקי לוי: אבל מה זה חשוב לבנימין נתניהו מה אמר מנחם בגין?

מיקי לוי: זהו ראש ממשלה שעושה ככל יכולתו להתחמק מאימת הדין.

מיקי לוי: זהו ראש ממשלה שיש לו מדינה, ולא מדינה שיש לה ראש ממשלה.

מיקי לוי: בדברי ההסבר של החוק הנורא הזה מאפשרים לראש הממשלה לקבוע עבירות פליליות בהתאם להגבלות והאיסורים שייקבעו – תקראו, אפילו לא קראתם – ואלה לא יהיו זקוקים לאישור הוועדה.

מיקי לוי: דהיינו, הממשלה עושה מה שהיא רוצה ללא פיקוח של הכנסת.

מיקי לוי: חברי כנסת שיצביעו בעד מועלים בתפקידם ובשליחות שלהם להגן על הציבור משלטון מושחת, אשר יפעיל את נחת זרועו על הציבור.

מיקי לוי: אני שואל את הממשלה: הכנסת היא שמפריעה לכם לפעול?

מיקי לוי: לפני כן האשמתם את התנהגות הציבור.

מיקי לוי: כשלתם במשימה, התנהלתם בפזיזות וחושמיות, ועתה נמצא אשם חדש – הכנסת.

מיקי לוי: מפלגת כחול לבן, הרמתם דגל של שמירת הדמוקרטיה.

מיקי לוי: אתם היום שותפים להרס הדמוקרטיה.

מיקי לוי: הכנסת אינה חותמת גומי, לא ייתכן שימנעו מאיתנו לשנות תקנות רעות כנגד הציבור.

מיקי לוי: החוק ייכנס לתוקף ללא פרסום ואפשרות תגובה של הציבור.

מיקי לוי: הממשלה הרעה הזו יכולה להחליט להטיל קנסות על הציבור, ולאסור, לצורך העניין, קיום הפגנות.

מיקי לוי: כך נוהג משטר טוטליטרי, תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה, עד שלוש דקות.

חמד עמאר: בבקשה, שלוש דקות.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש, חברות וחברים, אנחנו מזה כמה שבועות מתכנסים כאן מדי שבוע, פעמיים בשבוע – בימי שני ורביעי – כדי להצביע על עוד ועוד גזרות וקיצוצים דמוקרטיים במדינה, אם זה השב"כ שעכשיו עוקב אחרי הטלפונים שלנו – ואגב שולח סמ"סים סיטוניים גם לאנשים שלא קשורים, ואין אפשרות לערער; מעניין מה קורה כשמשתמשים באמצעים המיוחדים האלה נגד הטרור או בשטחים, מה שם הטעויות ומה קורה איתן.

תמר זנדברג: עכשיו אנחנו מתבקשים להצביע על חוק שיקצץ עוד את הסמכות ואת הפיקוח הפרלמנטרי של הכנסת – הפרלמנט במדינה דמוקרטית.

תמר זנדברג: אני רוצה לשאול דבר אחר: איפה כל הצעדים ההפוכים שהממשלה עושה?

תמר זנדברג: איפה חבילת הסיוע לעסקים, איפה הפיצוי לעולם התרבות, איפה רשת הביטחון לשירותים החברתיים והכלכליים?

תמר זנדברג: העובדות הסוציאליות שובתות החל מהיום אחרי שבוע של צעדה למען השירותים החברתיים, כי הן רשת הביטחון האמיתית למשבר הקשה שאנחנו נמצאים בו, שהוא משבר בריאותי אבל לא פחות חשוב מזה – משבר כלכלי וחברתי, ושירותי הרווחה שיובשו במשך שנים, ואפילו עשורים, הם אלה שצריכים לזהור עכשיו; זה הזמן שלהם לבוא לידי ביטוי, אבל דווקא עכשיו הם רעבים, הם מדולדלים, הם מקוצצים, הם מיואשים ולא מסוגלים לעמוד במשימה.

תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש, אני אומרת את זה בגלל שבקרוב יבוא לכאן תקציב 2020, שכבר למעשה כמעט נגמרה.

חמד עמאר: אם יבוא.

תמר זנדברג: אם יבוא, זה גם נכון.

תמר זנדברג: הרגע הזה הוא זמן להכיר במשבריות שקורית כאן, להוכיח לאזרחים שממשלת ישראל ומדינת ישראל – ובזה אנחנו כולנו שותפים – מסוגלת לא רק לגזור, לא רק להטיל גזרות, לא רק לאכן שב"כ, לא רק לקצץ את ועדות הכנסת, לא רק להטיל הגבלות, לא רק להטיל קנסות, אלא יודעת גם לתת, יודעת גם לפצות, יודעת לפרוס את אותה רשת ביטחון.

תמר זנדברג: כי אחרת, מה יש לנו פה לומר לציבור?

תמר זנדברג: הדבר היחיד שאנחנו יודעים זה לקצץ את הדמוקרטיה, לתת אנחנו לא יודעים?

תמר זנדברג: אנחנו רק יודעים להטיל קנסות על מסכות, אנחנו לא יודעים להסביר לציבור, לגייס אותו ביחד למשימה משותפת?

תמר זנדברג: חקירות אפידמיולוגיות אנחנו לא יודעים לעשות, אבל איכוני שב"כ כן?

תמר זנדברג: זה המסר שיוצא מכאן היום ובימים ובשבועות האחרונים, וזה המסר ההפוך בדיוק ממה שמשווע לו הציבור, שקרוע, שקורס, שמבולבל, שחרד, ומשווע שמכאן, מהבית הזה, תבוא הבשורה.

תמר זנדברג: אבל יום אחרי יום, שבוע אחרי שבוע הבית הזה מוציא בדיוק את הבשורה ההפוכה: רק קיצוצים וגזרות, רק קנסות, רק איכונים, רק מעקבים, אבל לתת את היד הנדיבה, את היד המושטת – זה לא.

תמר זנדברג: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת יעקב טסלר, בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות.

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לזעוק כאן את זעקתם וכאבם של הילדים והילדות החרדים, המגזר הכי חלש שיש.

יעקב טסלר: הם לא יכולים לצעוק, אני אזעק כאן במקומם.

יעקב טסלר: האמת היא, אדוני היושב-ראש, אני יודע שזו זעקה שתיפול על קירות אטומים, כי זעקנו אותה בעבר.

יעקב טסלר: התרענו ודרשנו שינוי.

יעקב טסלר: אבל מה לעשות, כשכואב זועקים, צועקים.

יעקב טסלר: האלימות המשטרתית מגיעה לשיאים חדשים של שפלות.

יעקב טסלר: עוצרים ומתנכלים לילדים רכים.

יעקב טסלר: יום אחרי יום מתקבל תיעוד של שוטרים המתעללים בילדים וילדות קטנים.

יעקב טסלר: מה קרה?

יעקב טסלר: הם נתפסים על חם, אתם יודעים על מה?

יעקב טסלר: על מסכה.

יעקב טסלר: ילדה קטנה בת עשר מטיילת ברחוב יחד עם אחותה – –

אלי אבידר: אתם מצבעים בעד החוק.

יעקב טסלר: – – השוטר עוצר אותן – –

אלי אבידר: אתם הבאתם את החוק.

יעקב טסלר: – – ומעכב אותן.

יעקב טסלר: אלי, מעכב אותן.

יעקב טסלר: אתה מזדהה איתי.

אלי אבידר: חבר הכנסת טסלר, אתם מביאים את החוק, אנחנו נגד.

יעקב טסלר: מה שצריכים לתקן – נתקן.

אלי אבידר: איפה?

יעקב טסלר: ואנחנו כאן לתקן.

אלי אבידר: הכריחו אתכם.

יעקב טסלר: זה תפקידנו.

אלי אבידר: תשאלו את יעקב אשר, הכריחו אתכם.

יעקב טסלר: אבל תשמע, חבר הכנסת אבידר.

מיקי לוי: אתם חלקי חילוף.

יעקב טסלר: הילדה בוכה – –

מיקי לוי: אתם לא נחשבים.

יעקב טסלר: – – מבוהלת – –

אלי אבידר: לא מכבדים אתכם.

יעקב טסלר: – – מבועתת – –

מיקי לוי: אתם חלקי חילוף, אתה לא מבין?

יעקב טסלר: – – אבל השוטר אטום.

אלי אבידר: אין בחוק – – –

יעקב טסלר: ולמה?

יעקב טסלר: כי היא חרדית.

יעקב טסלר: יש לכם הסבר, חבר הכנסת אבידר?

יעקב טסלר: יש לכם הסבר אחר?

יעקב טסלר: לי אין.

אלי אבידר: אני אגיד לך מה.

יעקב טסלר: תגיע לפה, תגיד את ההסבר, אני אשמח לשמוע.

אלי אבידר: הוא לא סופר אתכם.

אלי אבידר: הוא לא סופר אתכם.

חמד עמאר: חבר כנסת אלי אבידר, יהיו לך שלוש דקות להביע את דעתך, לתת את הפתרונות, תודה רבה.

אלי אבידר: הוא שאל אותי אז אני משיב.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: בבקשה.

יעקב טסלר: ראיתי – – –

ינון אזולאי: חבר הכנסת אבידר, אתה מהבוקר רק מחמם, מספיק.

יעקב טסלר: ראיתי את תגובת המשטרה, חברים, אבל אני מתבייש – – –

חמד עמאר: חבר הכנסת אזולאי, אתה מפריע לדיון.

יעקב טסלר: ראיתי את תגובת המשטרה, אני אפילו אני מתבייש לצטט אותה.

יעקב טסלר: עד מתי המשטרה תחשוב שאפשר להתעלל בציבור חסרי ישע?

יעקב טסלר: עד מתי המשטרה תגלה אפס חמלה כלפי ילדים?

יעקב טסלר: עד מתי?

יעקב טסלר: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה.

חמד עמאר: עד שלוש דקות.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בזמן שהשיער הסגול קובע תווים סגולים וחושב שעם הסגולה יסתגל, מיליונים עומדים בפני חורבן מוחלט: חורבן של פרנסה, של קורת גג, אוכל, תרופות, לימודים – הכול בקריסה בגלל מחדל ומדיניות קלוקלת, רשלנית ומרושעת של ממשלה גרועה, שעומד בראשה לא רק נאשם בשלושה תיקים – יש הרבה תיקים בממשלה הזו, גם שלושה לראש הממשלה.

עופר כסיף: ורעב זה לא חרטא.

יוראי להב-הרצנו: – – –

עופר כסיף: שלושה במשטרה, שלושה תיקים.

יוראי להב-הרצנו: עכשיו הוסיפו עוד שר.

יוראי להב-הרצנו: עכשיו הוסיפו עוד שר לממשלה.

יוראי להב-הרצנו: זה לא מספיק.

עופר כסיף: יאללה.

עופר כסיף: בניגוד למה שאמר עוד אחד מהשרים, שהוא ללא תיק, אבל עם תיק מהמשטרה, בעבר: רעב זה לא חרטא.

עופר כסיף: אנשים עומדים פה, מיליונים, בפני כלום.

עופר כסיף: זאת ממשלת קורונה?

עופר כסיף: זאת ממשלת חירום?

עופר כסיף: זאת ממשלת כלום.

עופר כסיף: לשם מה קמה ממשלה כזו, לפתור בעיה של קורונה?

עופר כסיף: היא פותרת אותה או מחריפה אותה?

עופר כסיף: ממשלה שדואגת רק לאחד: לקיסר, לדוצ'ה שיושב בבלפור.

עופר כסיף: בושה וחרפה.

עופר כסיף: מהליכוד אין לי ציפיות, אבל אלה שאמרו שהם יהוו לו אלטרנטיבה וזחלו אחריו, וממשיכים לזחול – מביש.

עופר כסיף: החוק המטומטם והמסוכן הזה הוא גזר דין מוות כלכלי לרוב מוחלט של אזרחי ישראל, אבל הוא גם ריכוז העוצמה בידי הממשלה והעומד בראשה.

עופר כסיף: ואולי כדאי שכמה מהקואליציה פה, כולל השר שמשמש כתורן קבוע בתשובות שלו, השר אמסלם, ילמדו שיעור קצר בדמוקרטיה: דמוקרטיה זה לא שלטון הרוב – דמוקרטיה זה הגנה על המיעוט; דמוקרטיה זה שיש חירויות; דמוקרטיה זה שיש גם הפרדת רשויות כך שהעוצמה לא תהיה מרוכזת בידי אדם אחד או בידי מפלגה אחת או בידי רשות אחת.

עופר כסיף: ומה שאתם עושים זה בדיוק ההפך מדמוקרטיה, כי אתם מרכזים את כל העוצמה, בנוסף לנזק הכלכלי, בנוסף לכך שאתם עושים צחוק מהאזרחים ולא עושים כלום למענם, בנוסף לכל זה אתם גם מרכזים את כל העוצמה בידיים של אדם אחד ונותנים לו לעשות מה שהוא רוצה.

עופר כסיף: כך עולות דיקטטורות – מתחילים בתקנות חירום זמניות, שתמיד הופכות בסופו של דבר לנצחיות.

עופר כסיף: קרל שמיט, המשפטן של הרייך השלישי, הבין את זה היטב.

עופר כסיף: הוא אמר: הפרלמנט זה רק ברבור, החזק הוא זה שמנצח, אז בואו ניתן לו.

עופר כסיף: זה מה שאתם עושים.

עופר כסיף: תלמידיו של קרל שמיט עם פחות אינטלקט.

עופר כסיף: היום כולנו קיבלנו בווטסאפ את ההודעה הבאה: הלילה ביבי זומם לסגור את הדמוקרטיה במדינת ישראל.

עופר כסיף: עומד להתרחש בכנסת אחד המחטפים הגדולים מאז קום המדינה.

עופר כסיף: ביבי מנסה להעביר חקיקה עוד היום, בשלוש קריאות, שבזמן הקורונה כל החלטת ממשלה היא בעצם חקיקה – כלומר ביטול מוחלט של הכנסת.

עופר כסיף: הכנסת תוכל לדון בדברים רק בדיעבד ולבטל בדיעבד דברים שכבר קורים בפועל: מעצרים, חקירות, סגר, איכונים, עצירת הפגנות.

עופר כסיף: בסעיף לחוק, סעיף 2(א)(3) – – –

חמד עמאר: אתה צריך לסיים.

עופר כסיף: אני מייד מסיים, אדוני.

עופר כסיף: בסעיף 2(א)(3) כתוב שהממשלה תקבע איסור שהייה בגינות, גני שעשועים, פארקים, חופים – כלומר לא יאפשרו לעשות הפגנות.

עופר כסיף: ואז, בסוף ההודעה הזו בווטסאפ – אני מסיים – אומרים אלה ששלחו לכולנו: הם – כלומר השרים, הקואליציה – הכריזו מלחמה על הבית.

עופר כסיף: מה עושים, הם שואלים.

עופר כסיף: האזרחים מבועתים, בלי פרנסה ובלי אפילו העמדת פנים ושרידים של דמוקרטיה.

עופר כסיף: האזרחים שואלים מה עושים.

עופר כסיף: אני אגיד לכם מה עושים.

עופר כסיף: אני קורא פה בלי בושה לאזרחי ישראל לצאת למרי אזרחי לא אלים נגד הממשלה הדיקטטורית הזאת.

עופר כסיף: היום, לא מחר.

עופר כסיף: היום.

עופר כסיף: ואנחנו נגבה אותם פה בבית הזה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת רם בן ברק.

חמד עמאר: חבר הכנסת רם בן ברק?

חמד עמאר: עכשיו ראיתי אותו כאן.

חמד עמאר: הוא נמצא?

חמד עמאר: עד שלוש דקות, אדוני.

איימן עודה: – – –

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש – – –

איימן עודה: זו שפה רשמית, לפני חוק הלאום.

רם בן ברק: חבר הכנסת איימן עודה, אתה מפריע לי להתחיל.

חמד עמאר: חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה לשבת.

חמד עמאר: אתה מפריע לדובר.

חמד עמאר: אבקש לשבת.

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, משבר הקורונה התחיל בפברואר השנה, ולקח זמן להבין את גודל המגפה.

רם בן ברק: לא רק לנו, לכל העולם.

רם בן ברק: והאמת, אפשר להבין את זה.

רם בן ברק: אבל במרץ כבר היינו מודעים כולנו, כולל ראש הממשלה, לגודל האירוע.

רם בן ברק: הרי ראש הממשלה בכל מסיבת עיתונאים חזר והדגיש שחייבים ממשלת אחדות על מנת לטפל בקורונה.

רם בן ברק: ראש הממשלה ידע אז היטב שאם לא תהיה ממשלת אחדות עם כחול לבן, אם חלילה מאיר כהן יהיה יושב-ראש הכנסת, הוא לא יהיה יותר ראש ממשלה.

רם בן ברק: ראש הממשלה שלנו יודע לנצל היטב משברים, יודע היטב לנצל ולתעל את הפחד של האזרחים לטובתו.

רם בן ברק: כך הוא הצליח לשכנע חלק גדול בציבור שצריך אחדות בשביל לטפל בקורונה.

רם בן ברק: אין לי טענות על הדרך שבה נהג ראש הממשלה בגל הראשון של הקורונה, למרות שברור לגמרי שחלק גדול מההחלטות שלו היו פוליטיות, פופוליסטיות, נבעו מאגו, ובעיקר נבעו מאיך להוריד את האגו של היריבים הפוליטיים שלו.

רם בן ברק: הנגיף היה חדש ומתעתע ולקח לנו זמן ללמוד אותו.

רם בן ברק: כבר במהלך המשבר ידענו כמה דברים: ידענו שלא נכון לנהל את המשבר על ידי צוות לא מקצועי; שחייבים למנות מנהל אירוע; חייבים למנות צוות מומחים ולהפעיל את פיקוד העורף כגוף מבצעי להוציא את ההנחיות לפועל.

רם בן ברק: בסוף המשבר, בצורה כזו או אחרת, אפילו נהגנו ככה.

רם בן ברק: לאחר שהקטנו את כמות הנדבקים היה רצוי לעשות תחקיר ולהבין איפה היו הכשלים, ולהתכונן לגל השני.

רם בן ברק: זה לא נעשה.

רם בן ברק: מה כן נעשה?

רם בן ברק: דנו במצבו הכלכלי הקשה של ראש הממשלה.

רם בן ברק: ראש הממשלה שלח לדיון ארוך בוועדת הכספים את מנכ"ל משרדו ואת מזכיר הממשלה, שהסבירו לנו באותות ובמופתים שאין אפשרות לעשות הפרדה בין הוצאותיו הפרטיות של ראש הממשלה ובני משפחתו לבין הוצאותיו הכרוכות במילוי תפקידו.

רם בן ברק: לא ניתן, על פי מנכ"ל המשרד, להפריד סושי שהוזמן על ידי הבן יאיר למסיבת חברים על הבריכה בקיסריה לבין דברים שראש הממשלה זקוק להם למילוי תפקידו.

רם בן ברק: אתם מבינים, באמצע המשבר הכלכלי הגדול ביותר ובזמן שהיה צריך לעסוק בעריכת תחקירים ולהבין שלקראת הגל השני אנחנו צריכים להיות עם מאות חוקרים שיוכלו לעשות עבודה מקצועית בתחקור תנועותיו של נדבק במחלה, במקום זה התעסקו ראש הממשלה והממשלה כולה באיך לכסות את הסושי בבריכה.

רם בן ברק: אדוני ראש הממשלה, ממשלת ישראל ואתה נכשלתם טוטלית בניהול המשבר.

רם בן ברק: אנחנו נראים כמו מדינת עולם שלישי.

רם בן ברק: במקום מאות מתחקרים יש 27 מתחקרים.

רם בן ברק: אבל מה כן?

רם בן ברק: יש את השב"כ, השב"כ שבא לכפר על הפשלה הגדולה שלכם.

רם בן ברק: זה הסופר-טנקר שלכם, וכמו בכל פעם – ממציאים איזה סופר-טנקר חדש כדי לכסות על המחדלים שלכם.

רם בן ברק: איך יכול להיות שהגענו למצב שבו אנחנו מעקרים את הכנסת מתפקידה העיקרי, שהוא לחוקק חוקים, וממציאים משהו מעורפל של אישור בדיעבד?

רם בן ברק: מזכיר קצת את ראש הממשלה החליפי וכל הפטנטים חדשות לבקרים שאתם ממציאים על מנת לשרוד את הממשלה הזאת.

רם בן ברק: אדוני ראש הממשלה, במדינה מתוקנת הייתם אתה והחליפי שלך מתפטרים – – –

חמד עמאר: נא לסכם, בבקשה.

רם בן ברק: הייתם אתה והחליפי שלך מתפטרים ונותנים לאנשים יותר מוכשרים לנהל את המשבר הזה, לנהל את המדינה הזאת.

רם בן ברק: אתם נכשלתם.

רם בן ברק: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת יאיר לפיד, בבקשה – איננו נוכח.

חמד עמאר: חברת הכנסת אורלי פרומן.

אורלי פרומן: אדוני יושב-ראש הכנסת, חבריי חברי הכנסת, כאמור, מחאת העובדים והעובדות הסוציאליות בעיצומה.

אורלי פרומן: אני רוצה להביא את סיפורה של עובדת סוציאלית, השר איציק שמולי אודה אם תקשיב לסיפור הזה: שמי קרין דביר, עובדת סוציאלית בתחום מוגבלויות וכן עובדת סוציאלית לחוק מוגבלות שכלית התפתחותית ברווחה.

אורלי פרומן: אני מטפלת במשפחות שבהן יש ילדים ובגירים עם צרכים מיוחדים.

אורלי פרומן: אני נמצאת שם החל מהרגע שההורה מקבל את הבשורה שתשנה את חייו לנצח, הרגע שבו הם מתחילים להבין את גודל המשבר הכרוני שהולך לעטוף את ליבם.

אורלי פרומן: אני נמצאת שם כשהם נשברים, כשהם אחוזי ייאוש, ומחזיקה את ליבם בכל פעם שהוא נשבר, מלמדת אותם גם להרים את הראש וללמוד לראות את התקווה.

אורלי פרומן: אותן משפחות הן לפעמים גם משפחות שחיות בעוני, לפעמים משפחות שיש בהן אלימות על כל סוגיה, משפחות שיש בהן ילדים שהולכים לישון רעבים, משפחות שאף אחד לא רואה, מטופלים שלאף אחד לא אכפת מהם.

אורלי פרומן: ואני איתם, לצידם.

אורלי פרומן: בקורונה, לצערי, ראיתי את נפילת המשפחות שלי לבור של ייאוש, של חרדה קיומית, בור מלא בחוסר אמון ומקרר ריק.

אורלי פרומן: יש מטופלים שלא הצלחתי להגיע אליהם, כי הם רבים מדי, כי המצוקות שלהם נותרות ללא מענה, כי אין תקציבים.

אורלי פרומן: אני קרין, ואני עובדת סוציאלית.

אורלי פרומן: אני לא מלאך ולא צדיקה, אני גם לא עוסקת בעבודת קודש, אני אישה אקדמאית שעסוקה בלהחזיק קושי של יותר מ-600 מטופלים, 600 בני אדם שצריכים שמישהו יזכיר להם שהם ראויים, שמגיע להם לחלום, שמגיע להם לחיות טוב ולדאוג לילדיהם ולעצמם, שמגיע להם להרגיש שווים ואהובים, שמגיע להם להפסיק להרגיש לא קיימים ושקופים בחברה שלנו.

אורלי פרומן: 600 לבבות של אנשים שנבחרי הציבור שוכחים כל פעם מחדש.

אורלי פרומן: אני קרין דביר, שסובלת מאיומים וקללות, שכחלק מתהליך ההגנה על חסרי ישע, אני צריכה לקחת בחשבון פגיעה בי.

אורלי פרומן: אני קרין דביר, עובדת סוציאלית, שמשמשת כקול, שופר, למטופלים שלי, צועקת את צעקתי – את צעקתם: מגיע לנו יותר.

אורלי פרומן: כוחה של חברה נמדד בטיפול בחוליה החלשה שלה.

אורלי פרומן: הכתפיים שלי כבר סדוקות וצורבות מנשיאת האלונקה המדוברת מזה 17 שנים.

אורלי פרומן: הגיע הזמן שיבינו שהמאבק הזה הוא של כולנו כחברה, כמדינה, ויתחילו להבין שמאחורי כל תיק מספר פונה יש אדם שהוא עולם ומלואו.

אורלי פרומן: ואני שואלת, מי יציל את המציל?

אורלי פרומן: השר איציק שמולי, יש לך הזדמנות לתקן עוול של שנים.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חברת הכנסת קארין אלהרר – איננה נוכחת.

חמד עמאר: חבר הכנסת יוראי להב, עד שלוש דקות, אדוני, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, איזה בלגן, איזה בלגן יש במדינת ישראל, משרדי הממשלה רבים כרימון, וכך גם הבלגן: משרד אחד לא יודע מה המשרד השני עושה, ופשוט הציבור מבולבל, לא יודע, שואל שאלות, מקבל קנסות ופשוט לא יודע.

יוראי להב-הרצנו: אני אתן לכם דוגמה מצוינת לבלגן שיוצרת הממשלה המנופחת והמנותקת הזאת.

יוראי להב-הרצנו: צו משרד הבריאות אוסר על קיום מבחנים אקדמיים בקמפוסים מחשש להדבקה המונית, ובאמת, לאחר מאבק ארוך שהובלתי, יישמו את ההנחיה בכל מוסדות המל"ג: סטודנטים לא מגיעים לכיתת הלימוד אלא מוצאים להם פתרונות חלופיים ששומרים על בריאותם.

יוראי להב-הרצנו: אכן ראוי, רק מה?

יוראי להב-הרצנו: מסתבר שההנחיה לא חלה על המכללות הטכנולוגיות שלא תחת המל"ג אלא תחת משרד הרווחה, ויושב פה השר הממונה חבר הכנסת איציק שמולי.

יוראי להב-הרצנו: התוצאה של ההחרגה של הסטודנטים של ההנדסאים היא 32,000 תלמידים, שממשיכים להיבחן פרונטלית ממש ברגעים אלה.

יוראי להב-הרצנו: ואני רוצה לשאול אתכם, חבריי חברי הכנסת, הנדסאים וטכנאים נדבקים פחות בקורונה ולא סיפרו לנו?

יוראי להב-הרצנו: יש להם איזושהי חסינות בדם שמונעת מהם להידבק בנגיף הזה, שהוא כל כך קטלני ומסוכן שכל המדינה נכנסת עכשיו לסגר שני כתוצאה ממנו?

יוראי להב-הרצנו: אני מבין שהצו לא חל מסיבות ביורוקרטיות או אחרות תחת משרד הרווחה, אבל אני שואל, למה במשרד הרווחה לא הגדילו ראש ובוחרים במודע לסכן את התלמידים שלהם?

יוראי להב-הרצנו: יד אחת לא יודעת מהיד השנייה.

יוראי להב-הרצנו: חלם זה כאן.

יוראי להב-הרצנו: ואני רוצה לספר לכם, חבריי חברי הכנסת, יום-יום אני מקבל תמונות מחדרי מבחנים, מכיתות לימוד מלאות בתלמידים שלא שומרים על הכללים, שלא חובשים מסכות, שמסכנים את הבריאות שלהם.

יוראי להב-הרצנו: יש תלמידים שגרים עדיין עם ההורים שלהם שנמצאים בקבוצות סיכון, והם חוששים להגיע למבחנים.

יוראי להב-הרצנו: ואני שואל אותך, כבוד השר איציק שמולי, למה ההחרגה הזאת מבוצעת תוך סיכון של כל כך הרבה תלמידים?

יוראי להב-הרצנו: אני אומר לך, התלמידים שולחים אלינו, וגם אליך – אני יודע את זה, כי הם מספרים לי – פניות אחר פניות שההנחיות לא מבוצעות.

יוראי להב-הרצנו: הכיתות קטנות, התלמידים ממלאים אותן וההנחיות לא מבוצעות.

יוראי להב-הרצנו: למה מסכנים את התלמידים?

יוראי להב-הרצנו: מדובר באוכלוסייה ענקית של 32,000 תלמידים, שחוששים להגיע לבחינה וצריכים לבחור: או ציון בבחינה או הבריאות שלהם.

יוראי להב-הרצנו: אני לא הייתי רוצה להיות בסיטואציה הזאת, אני משוכנע שגם לא אתה, ולכן – – –

איציק שמולי: זה בחינות, בעיקר בהנדסה, שאי-אפשר לעשות באופן מקוון, והן לא נעשות באופן מקוון גם באוניברסיטאות.

איציק שמולי: לגבי הפנייה שלך אליי, אנחנו בוחנים את הדבר הזה מאוד בחיוב, ואני מקווה שתוך זמן קצר נוכל להיות אנשי בשורות.

איציק שמולי: צריך להגיד בהגינות שרק אתמול בלילה פנית אליי, אתה יודע, עם כל הכבוד.

יוראי להב-הרצנו: שלשום בלילה, אבל מאה אחוז, אני מודה לך על התשובה פה, ואני מאוד מקווה ודואג – שבאמת יתקבלו ההחלטות הנכונות.

יוראי להב-הרצנו: אי-אפשר לקיים את הבחינות האלה באופן מקוון?

יוראי להב-הרצנו: בוא נדאג שתהיה חלופה ראויה ששומרת על הבריאות של התלמידים, זאת אומרת, זה לא או בחינה פרונטלית או לסכן את הבריאות שלהם, יש הרבה דברים באמצע.

איציק שמולי: הבחינות במתכונת הנוכחית תחת תו סגול.

איציק שמולי: התו הסגול, אם מקפידים עליו, אמור לשמור על הבריאות של התלמידים.

יוראי להב-הרצנו: אני אומר לך שהעדויות מלמדות על כך שהתו הסגול לא מתקיים.

יוראי להב-הרצנו: הכיתות מפורקות, תלמידים בשלוש שעות בחינה לא מסוגלים לחבוש את המסכה.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו לא מסוגלים לעשות את זה פה במליאת הכנסת.

יוראי להב-הרצנו: אני אומר לך, זו סכנה בריאותית, סכנת חיים.

יוראי להב-הרצנו: אם המאמץ כרגע הוא למנוע את התפשטות הנגיף, בתי הספר והמכללות הופכים להיות מדגרות של קורונה, אנחנו מוכרחים למנוע את זה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת בועז טופורובסקי, בבקשה, עד שלוש דקות.

בועז טופורובסקי: תודה, אדוני היושב-ראש.

חמד עמאר: בבקשה, שלוש דקות לאדוני.

בועז טופורובסקי: עמדתי כאן בדוכן כבר כמה פעמים, וגם בוועדת הכנסת, ובאתי ואמרתי שדמוקרטיות בעת החדשה בדרך כלל לא נגמרות ככה בהחלטה אחת, שאומרת: בואו נסיים את הדמוקרטיה.

בועז טופורובסקי: זה בא קליפה אחר קליפה, החלטה אחר החלטה, ואמרתי שעכשיו שאני אעשה עבודה, אני קצת אלמד איך נגמרות הדמוקרטיות בהונגריה, ניקרגואה, פולין, רוסיה, טורקיה, אוקראינה, איטליה, ונצואלה, ואפילו פעם גרמניה – דרך אגב, גם כמעט נגמרו בפינלנד ובלגיה.

בועז טופורובסקי: ומה המכנה המשותף לכולם?

בועז טופורובסקי: הייתה ממשלה שנבחרה באופן דמוקרטי, שהתחילה עם רפורמות בבית משפט עליון, השתלטות על התקשורת, סימון האופוזיציה כבוגדים וחקיקת חוקים להגבלת פעילות האופוזיציה, הגדלת המשילות כדי לממש את רצון העם, ותמיד תמיד היה איזשהו מצב חירום שבו הדברים האלה נעשו.

בועז טופורובסקי: נשמע קצת מוכר?

בועז טופורובסקי: נשמע משהו שקורה עכשיו במדינת ישראל?

בועז טופורובסקי: זה בדיוק מה שקורה במדינת ישראל.

בועז טופורובסקי: בשבוע שעבר עמדנו כאן, והבטיחו לנו מהממשלה, בדוכן הזה, כשהביאו את החוק לאיכון השב"כ – לזה שהשב"כ יעקוב אחרי אזרחי מדינת ישראל בניגוד להמלצת ראש השב"כ – אמרה לנו הממשלה: זה נועד כדי שלא נצטרך לעשות הרבה הגבלות על אזרחי מדינת ישראל, כדי שלא נצטרך לסגור עסקים, כדי שלא נצטרך להגביל את התנועה של האזרחים, כדי שניגע אך ורק באלה שמפיצים את המחלה, כי לשב"כ יש הכלים האלה.

בועז טופורובסקי: ואמרתי כאן: זה רק מתחיל בזה.

בועז טופורובסקי: אחר כך יבואו עם עוד הגבלות, כי תהיה להם עוד סיבה ועוד סיבה, ואחר כך במקום קורונה יבואו ויעשו עוד הגבלות ויעקבו אחרי אנשים כדי להציל מכל סוגי הפשע האחרים, וככה האזרחים יעשו מה שהממשלה אומרת להם, או שהם יהיו בכלא והאזרחים יפחדו, וזה בדיוק מה שקורה כאן.

בועז טופורובסקי: הינה, זה חוק שהיום הוחלט.

בועז טופורובסקי: הוא הגיע אלינו לוועדת הכנסת שעה לפני ההצבעה.

בועז טופורובסקי: אף אחד מחברי הקואליציה לא קרא אותו, אבל החוק הזה אומר שלא צריך את הכנסת.

בועז טופורובסקי: ישב ראש הממשלה לבד עם עצמו, אפילו בלי החליפי שלו, יגיד: אוקיי, בואו נסגור את המדינה; ירים את הטלפון – האדום או הצהוב או איזה צבע שהטלפון שלו – ויגיד: חבר'ה, לפי החוק שבו הכנסת הסמיכה אותי, אני סוגר את המדינה.

בועז טופורובסקי: וקודם כול סוגרים את המדינה, ואחר כך אולי יבואו לכאן לכנסת וידברו על זה, אבל קודם כול המדינה נסגרת.

בועז טופורובסקי: לא יהיה אפשר להפגין.

בועז טופורובסקי: אולי לא יהיה אפשר לעלות לירושלים כי תהיה איזושהי סכנה בדרכים, וגם הכנסת לא תוכל להתכנס.

בועז טופורובסקי: בעצם אנחנו מייתרים את הכנסת מתפקידה.

בועז טופורובסקי: בעצם החוק הזה אומר: בואו נוציא את חברי הכנסת לחל"ת.

בועז טופורובסקי: לא צריך אותם.

בועז טופורובסקי: הם מפריעים לנו, לממשלה, להתמודד עם זה.

בועז טופורובסקי: יש ממשלה, יש רוב מוחץ.

בועז טופורובסקי: עד היום הקואליציה הזאת העבירה מה שהיא רוצה.

בועז טופורובסקי: והינה, גם ראש הממשלה, חברי הקואליציה והשרים, לא קוראים את החוק, השר שמולי, ובאים ומגינים על החוקים שהם לא מכירים, באים ומצביעים בעד, מעבירים חוקים, מצירים את החופש של אזרחי ישראל, פוגעים בנו ומביאים לסוף הדמוקרטיה הישראלית.

בועז טופורובסקי: אני מקווה מאוד שהבית הזה – שחברי הקואליציה לא ייתנו לזה יד.

בועז טופורובסקי: תודה.

חמד עמאר: חברת הכנסת אורנה ברביבאי – איננה נוכחת.

חמד עמאר: חבר הכנסת עידן רול, בבקשה.

חמד עמאר: שלוש דקות, אדוני.

עידן רול: תודה, אדוני היושב-ראש.

עידן רול: כנסת נכבדה, הממשלה שלנו היא כמו חברת ההדברה הכי כושלת ומסוכנת בעולם.

עידן רול: היא רואה חדר מלא בג'וקים – במקום לרסס אותו ב-K900 היא זורקת פצצת אטום על כל המדינה.

עידן רול: זה מה שאתם עושים למשק שלנו.

עידן רול: אני עוד זוכר את נתניהו ראש הממשלה מתפאר איך הטלפון לא מפסיק לצלצל, המנהיגים עולים לרגל ושואלים: איך עשית את זה, איך ניצחת את הקורונה?

עידן רול: איך הטלפון עכשיו, ביבי?

עידן רול: שקט יותר, אה?

עידן רול: אולי בגלל שנכשלת עם הקורונה.

עידן רול: נתניהו כבר יודע שהוא נכשל, ולכן הוא עמוק ב-blame game: כולם אשמים בקורונה.

עידן רול: קודם כול הציבור – הציבור לא ממושמע, הציבור לא צייתן, הציבור אשם בקורונה.

עידן רול: עכשיו גם הכנסת אשמה בקורונה: הכנסת מעכבת, מציקה עם כל החקיקה וכל הדבר הטורדני הזה שנקרא דמוקרטיה.

עידן רול: יש רק אשם אחד בקורונה, כמו שיכול להיות רק מישהו אחד שזכאי למחמאות על הקורונה.

עידן רול: מה שבנימין נתניהו לא הבין זה שמי שבראש המדינה מקבל גם את השבחים וגם את הכישלונות.

עידן רול: במקרה הזה הכישלון הוא פשוט מהדהד.

עידן רול: במקום ללכת ולהאשים כל הזמן את כולם, הגיע הזמן שתבינו שאתם פשוט נכשלתם.

עידן רול: במקום להגיד שאנחנו מעכבים אתכם, תפסיקו לקבל החלטות לפנות בוקר כמו פחדנים, תפסיקו לערפל החלטות, תפסיקו לחשוש מביקורת של התקשורת, תפסיקו להתפאר ולהסוות את הנתונים.

עידן רול: תתחילו לצבור נתונים.

עידן רול: אתם כולכם בממשלה, כולל אלה שיושבים כאן, כולל אלה שהיו בעבר במגזר הפרטי, כולכם יודעים שלא הייתם מחזיקים שבוע במגזר הפרטי, כי אתם מנהלים כושלים.

עידן רול: כל אותם עסקים שכושלים ונסגרים עכשיו בגלל המדיניות הדפוקה שלכם היו מפטרים אתכם כבר מזמן.

עידן רול: כי המגזר הפרטי של כל אותם אנשים שנאבקים כרגע לשרוד כלכלית זה מגזר של אנשים שנמדדים על פי ביצועים, נמדדים על פי יכולת, תוכניות עבודה, מתודולוגיות, מדדי הצלחה, יכולת להרוויח כסף – כל הדברים שאתם לא יודעים.

עידן רול: רובכם כל כך הרבה זמן פה שאין לכם אפילו מושג מה זה להיות מנהל טוב.

עידן רול: אתם נכשלתם, והציבור משלם.

עידן רול: ולציבור שצופה בנו בבית יש רק ברירה אחת, וזה לצאת לרחובות בכל הכוח ולהגיד לממשלה המסואבת, המאוסה, המנותקת, המנופחת, החזירית, ומעל הכול כושלת, שנמאס לכם.

עידן רול: אתם צריכים לצאת, ואתם יודעים למה אתם צריכים לצאת?

עידן רול: כי כבר לא נשאר לכם מה להפסיד.

עידן רול: היום אין לכם עבודה, וכמו שהממשלה הזו מתנהלת, מחר גם לא יהיה לכם בית.

עידן רול: ובמצב כזה באמת שאין ברירה אלא פשוט לצאת לרחובות בכל הכוח, כולם יחד, מכל מגזר, מכל קהילה.

עידן רול: זה לא מאבק של סקטור אחד.

עידן רול: זה מאבק של ציבור שמבין שיש ממשלה שפשוט לא רואה אותו ממטר.

עידן רול: ממשלה שלא תעצור עד שכל הציבור הזה יגור ברחוב בלי שום עתיד.

עידן רול: צאו לרחובות – לא נשאר לנו שום דבר חוץ מזה.

עידן רול: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח – איננה נוכחת; חבר הכנס ווליד טאהא – איננו.

חמד עמאר: חבר הכנסת יואב סגלוביץ', בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אין בריאות הציבור בלי הציבור.

יואב סגלוביץ': אין דבר כזה.

יואב סגלוביץ': אנחנו נמצאים בעיצומו של מאבק בנגיף הקורונה.

יואב סגלוביץ': ראש הממשלה שלנו אוהב מאוד ביטויים צבאיים: נילחם, נביס, נוביל, נכחיד, ננצח.

יואב סגלוביץ': הוא אוהב את הביטויים האלה, אבל לא מדובר פה במלחמת פתע, כלומר הנגיף לא הגיע היום, הוא לא נחת בערוץ 12, הוא קיים פה.

יואב סגלוביץ': יותר מזה שהוא קיים פה, אנחנו אפילו היינו אפילו, כולנו – לא כולנו בעצם, זו טעות, זה היה בטלוויזיה – היינו במסיבת הסיום.

יואב סגלוביץ': הוא הזמין את כולנו.

יואב סגלוביץ': מסיבת הסיום לנגיף הקורונה, הניצחון המהולל.

יואב סגלוביץ': זה מאבק שהתחיל לפני חמישה חודשים.

יואב סגלוביץ': לפני שלושה חודשים היה כבר ידוע כיצד יש להיאבק טוב יותר והופקו היו אמורים להיות מופקים לקחים: להגדיל את המערך האפידמיולוגי, לקצר את הזמן שבו מקבלים בדיקה, לשנות את הדרך שבה האופרציה הזאת מתנהלת, למנות אופרטור מבצעי שינהל את האירוע הזה ולא כמה אנשים שיושבים בחדר ספוג עשן ומקבלים החלטות, להפעיל את משרד הביטחון על שלוחותיו, בדגש על פיקוד העורף, מרכזי ההסברה של פיקוד העורף; לא דוברות – הסברה לציבור.

יואב סגלוביץ': אין בריאות הציבור בלי הציבור.

יואב סגלוביץ': כל זה לא נעשה.

יואב סגלוביץ': המאבק הזה מלווה בעיקר בפניקה ולחץ.

יואב סגלוביץ': חבל לי שחבריי לכחול לבן שנכנסו לממשלה נכנסו לאותם פניקה ולחץ.

יואב סגלוביץ': יש שר ביטחון במדינת ישראל שהיה רמטכ"ל, ויש שר חוץ במדינת ישראל שהיה רמטכ"ל.

יואב סגלוביץ': הם מכירים את המערכות, הם יודעים את היכולות.

יואב סגלוביץ': בממשלה הזו לא – דילגו על כל מערכת שיכולה לעזור למאבק בקורונה, ועשו את זה בכוונה, כי זה מנוהל על ידי אנשי שלומנו ולא על ידי בעלי מקצוע שיודעים את העבודה.

יואב סגלוביץ': זה המצב, זה המצב שבו כולנו נמצאים.

יואב סגלוביץ': והיום – במלחמה כמו במלחמה, הגיעה הצעת חוק היום בצוהריים, והיום היא תעבור בקריאה ראשונה, בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, כי אנחנו במלחמה, מלחמה בקורונה.

יואב סגלוביץ': אבל זו לא רק מלחמה בקורונה, זו מלחמה אל מול האפקט הנלווה של הכישלון.

יואב סגלוביץ': הלחץ הזה שמופעל על הציבור לא יעזור למאבק בקורונה.

יואב סגלוביץ': הוא יעלה את הקנסות ל-500, הוא יוציא צווים שאין להם הצדקה ואין להם צורך, הוא ייצר חוקים שהפוכים למציאות.

יואב סגלוביץ': החוק הזה, שרק שבוע שעבר עבר, שמסמיך את השב"כ, מה התוצאה שלו?

יואב סגלוביץ': אפקטיביות אפס, נזק רב.

יואב סגלוביץ': אומרים את זה בעלי מקצוע.

יואב סגלוביץ': גם אנחנו סוג של בעלי מקצוע.

יואב סגלוביץ': אבל הממשלה לא מקשיבה ולא שומעת.

יואב סגלוביץ': היא לא מקשיבה והיא לא שומעת כי מה שנעשה עד היום הוא לא טוב – ברדק.

יואב סגלוביץ': וזה ממשלת הברדק והחידלון.

יואב סגלוביץ': יש להם היכולת.

יואב סגלוביץ': הם לא מסוגלים כי הם שבויים בתוך האין, ובאין הזה הם לוקחים את כולנו.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

חמד עמאר: תודה לך.

חמד עמאר: חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח, בבקשה, עד שלוש דקות, בבקשה.

ע'דיר כמאל מריח: תודה.

ע'דיר כמאל מריח: אדוני יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, תופס את תשומת ליבי פעם אחר פעם מושג שראש הממשלה מרבה להשתמש בו.

ע'דיר כמאל מריח: בבואו לדבר על המדיניות שאותה הוא מיישם לטיפול במשבר הקורונה הוא מדבר על שיטת האקורדיון – פותח וסוגר, סוגר ופותח.

ע'דיר כמאל מריח: אדוני ראש הממשלה, לבלבל את הציבור בהנחיות סותרות זה לא אקורדיון, זה כישלון; להחליט על סגר ואז להתיר קיום חתונות שבהן ישתתפו 250 משתתפים ואז לשנות ל-50, זה לא אקורדיון, זה כישלון; לסגור בתי תפילה, לפתוח ואז להגביל ואז לסגור, ורק אלוהים יודע אם ייפתחו או ייסגרו, גם זה לא אקורדיון, זה כישלון; לא לתת לעצמאים מענקים, לסגור פארקים וחופים, ובמסעדות להגביל כניסה ל-20 אורחים, זה לא אקורדיון, זה כישלון; להבטיח למפוטרים מענקים, לטרטר אותם באי-ודאות מוחלטת בין משרדים שונים, גם זה לא אקורדיון, זה כישלון.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו במשבר כלכלי ובריאותי חמור ביותר.

ע'דיר כמאל מריח: המשבר הזה לא נגרם מכוח עליון, המשבר הזה נגרם בגלל מחדל, בגלל חוסר מוכנות של מערכת הבריאות.

ע'דיר כמאל מריח: הוא נגרם גם בגלל היעדר קיומן של תוכניות מגירה ברורות וסדורות וזמינות ושמישות ופשוטות, שמישות ליישום בשעת משבר.

ע'דיר כמאל מריח: היום, חמישה חודשים אחרי פרוץ המגפה, אנחנו יכולים להביט החוצה למדינות אחרות בעולם ולהשוות את עצמנו.

ע'דיר כמאל מריח: יש מדינות שצלחו יחסית את משבר הקורונה באחריות ובמקצועיות, כמו גרמניה, יוון, ניו זילנד.

ע'דיר כמאל מריח: יש מדינות שנכשלו בטיפול במשבר הקורונה, כמו ארצות הברית וברזיל.

ע'דיר כמאל מריח: יש מדינות שכשלו מאוד בתחילת המשבר, אבל למדו ויישמו תוכנית מסודרת להתמודדות איתה לקראת הגל השני, כמו בריטניה, בלגיה ואפילו איטליה.

ע'דיר כמאל מריח: ואצלנו, שיטת האקורדיון עובדת, אבל היא עובדת עלינו.

ע'דיר כמאל מריח: הוא פותח וסוגר, סוגר ופותח.

ע'דיר כמאל מריח: מספיק להסתכל קרוב אל יוון שכנתנו.

ע'דיר כמאל מריח: ליוון היו כל הסיבות להיפגע קשה ממשבר הקורונה.

ע'דיר כמאל מריח: הם עדיין מתאוששים מהמשבר הכלכלי החריף שהתחיל בשנת 2015.

ע'דיר כמאל מריח: מערכת הבריאות שלהם במצב מאוד לא טוב אחרי קיצוצים, ובדומה לאיטליה, האוכלוסייה ביוון גם כן מבוגרת ופגיעה למחלה.

ע'דיר כמאל מריח: לכן הם הבינו את הסיכון והם טיפלו, טיפול שהובל על ידי אנשי מקצוע.

ע'דיר כמאל מריח: ביוון כל יום בשעה 18:00 עלו רופאים מומחים והסבירו בצורה ברורה וטובה את תמונת המצב ומה נדרש לעשות, הורידו הנחיות ברורות לציבור, בתי הספר נסגרו מייד ללא היסוס.

ע'דיר כמאל מריח: ומה אצלנו?

ע'דיר כמאל מריח: עד שיד ימין ידעה מה יד שמאל עושה זה כבר היה מאוחר.

ע'דיר כמאל מריח: משרד החינוך לא היה מוכן ולא מתורגל ולא מאומן ללימוד מרחוק.

ע'דיר כמאל מריח: מערכת הבריאות הציבורית מוחלשת, ועל אף ההתרעות היא לא הייתה מוכנה להתמודד עם מגפה עולמית, והתוצאות מדברות בעד עצמן.

ע'דיר כמאל מריח: ביוון מתו 139 אזרחים פחות מישראל.

ע'דיר כמאל מריח: למדינות רבות שנפגעו קשה מהמגפה הייתה אסטרטגיית יציאה מסודרת.

ע'דיר כמאל מריח: מדינות שהחזירו את התלמידים שלהם לבתי ספר עשו את זה בצורה מדודה ומחושבת, נתנו לאנשי סגל להוביל את הטיפול במשבר.

ע'דיר כמאל מריח: אצלנו מדובר בבני אדם, מדובר בעסקים, מדובר בגורלות של אנשים, במפעלי חיים.

ע'דיר כמאל מריח: מסעדות נסגרות, ענפים שלמים נהרסים.

ע'דיר כמאל מריח: כדי שהממשלה תצליח ותעבור את המגפה הזו היא צריכה להיות ברורה, עניינית, אסרטיבית וכן, רזה – בלי חרטות של שרי חרטות ובלי שרים ללא תיקים ובלי משרדים מנופחים, יקרים ומיותרים שיטיפו לציבור ויתנשאו עליו.

ע'דיר כמאל מריח: לא אקורדיון, אדוני ראש הממשלה, זה נקרא כישלון.

ע'דיר כמאל מריח: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, בבקשה.

קריאה: – – –

חמד עמאר: אנחנו לא בנאומי דקה, מחר.

חמד עמאר: עד שלוש דקות, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: יושב-ראש מכובד, חברות, חברים, יש לנו ממשלה שיכולה לקבל החלטות במהירות הבזק.

אימאן ח'טיב יאסין: בלי לשאול, בלי להתחשב, בלי לחזור לוועדות, מבטלת חיי אדם כאילו מרגע לרגע, אבל לא מוכנה לשמוע זעקה של שנים ושל חודשים ולפחות של החודש האחרון.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה לדבר על הזעקה של העובדות והעובדים הסוציאליים.

אימאן ח'טיב יאסין: דווקא בתקופה קשה כזו, דווקא בזמן חירום, אנחנו הכי צריכים שלשכות הרווחה תתפקדנה.

אימאן ח'טיב יאסין: שלא תבינו, אני לא באה בהאשמה נגד לשכות הרווחה.

אימאן ח'טיב יאסין: להפך, אני חושבת שזה הזמן הנכון להשמיע את הקול ולדרוש את הזכויות הבסיסיות לחיים מכבדים, לדרוש את הזכויות הבסיסיות כדי להצליח לעבוד ולתת את השירות הראוי לאנשים שצריכים את השירות הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: נשים ממשיכות להירצח, כל יום אנחנו שומעים.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו בהתחלה אמרנו – מהסטטיסטיקות עלה שכל שבועיים יש לנו נרצחת אחת.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו במרוץ, מהר – פחות משבוע ויש לנו עוד נרצחת.

אימאן ח'טיב יאסין: ילדים וילדות ימשיכו לשוטט ברחובות, האלימות תמשיך בתוך המשפחות, ועניים ימשיכו רק להתרבות, ומובטלים ומובטלות.

אימאן ח'טיב יאסין: לכל זה לממשלה אין פתרון, ולא יכולה לקבל החלטה במיידי.

אימאן ח'טיב יאסין: מה מנע מהממשלה, כשחודש שלם יש שביתות וצעקות של לשכות הרווחה – ואף אחד לא שם עליהם קצה של עין, עד שהגענו לנקודה הזו.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו בתחילתו של משבר מאוד רציני.

אימאן ח'טיב יאסין: אני אומרת שכמו שהבריאות הפיזית חשובה גם הבריאות הנפשית והחברתית חשובה.

אימאן ח'טיב יאסין: בסופו של דבר, אם היא לא תטופל נגיע גם לבריאות הפיזית, גם במקום הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: מדוכן זה אני קוראת לממשלה להתעשת, ובמיידי לזמן את נציגי הרווחה ולשבת איתם ולהגיע לפתרון.

אימאן ח'טיב יאסין: זה לא כל כך קשה.

אימאן ח'טיב יאסין: הפתרון מדבר על חצי מיליארד שקל – זה סכום אפסי.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת יצחק פינדרוס – איננו נוכח; חברת הכנסת איילת שקד – איננה.

חמד עמאר: חבר הכנסת משה יעלון, בבקשה.

חמד עמאר: עד שלוש דקות, אדוני, בבקשה.

משה יעלון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, יום שחור היום לכנסת ישראל ולדמוקרטיה הישראלית.

משה יעלון: אנחנו משתתפים הערב בהצבעה על שלב נוסף בהתקרבות מדינת ישראל מהיותה דמוקרטית לדיקטטורה.

משה יעלון: עוד בימי ממשלת המעבר הבחנו בניסיון הנואל של נתניהו לנהל את המשבר ללא פיקוח של הכנסת, בלי פיקוח ובקרה על החלטותיו, בלי שכישלונותיו ייוודעו ברבים.

משה יעלון: כאשר הקמנו את ועדת הקורונה, וגם כשוועדת החוץ והביטחון החלה לפקח על האופן שבו נתניהו ניהל את המשבר בגל הראשון, גם בני גנץ וגבי אשכנזי הבינו שהמשבר לא מנוהל כמו שצריך; כי אנחנו מכירים את יכולות צה"ל, ובתוכו פיקוד העורף, ואת יכולות משרד הביטחון, ובתוכו רשות חירום לאומית, רח"ל.

משה יעלון: היה ברור שנתניהו ניהל את המשבר באופן מיליציוני, עם נאמנים אישיים ומתוך שיקולים פוליטיים, כי ככה היה נוח לו, גם אם מתו מזה אנשים.

משה יעלון: זה לא תוקן בגל הראשון וגם לא אחריו.

משה יעלון: אנחנו כבר מבינים את הכישלון שהביא לגל השני.

משה יעלון: זיהינו עוד לפני הבחירות את כוונותיו של נתניהו למה שקראנו ארדואניזציה – שלטון יחיד של מי שרוצה לשלוט בתקשורת, לפגוע ברשויות החוק בגלל הסתבכויותיו הפליליות ולעשות דה-לגיטימציה לרשות השופטת.

משה יעלון: לצערנו, גנץ ואשכנזי הובילו את כחול לבן לקריסה ולכניעה לנתניהו באופן שמביא היום לחיסול הרשות המחוקקת.

משה יעלון: גנץ ואשכנזי ושאר חברי כחול לבן, נתניהו הבהיל אתכם עם הקורונה?

משה יעלון: החלטתם, כפי שאמרתם, להיכנס מתחת לאלונקה?

משה יעלון: מה עשיתם מאז כניסתכם לממשלה?

משה יעלון: עסקתם בג'ובים, בתארים, בכיבודים, בגינונים, בכבוד, בכיפופי ידיים, הליכוד וכחול לבן.

משה יעלון: מה עשה נתניהו בזמן הזה?

משה יעלון: הוא המשיך להשתלט על התקשורת – הוא רואה את המתרחש היום בערוץ 13; תקף את השופטים במסדרון בית המשפט המחוזי; השתלח ביועץ המשפטי לממשלה ואיים עליו; העסיק את ועדת הכספים בהחזרי מס במקום לטפל בצרכים של אזרחי ישראל, הנאנקים במשבר כלכלי חריף; שלח את שליחיו לדרוש טובות הנאה לביתו הפרטי – בריכה, מיזוג אוויר וכדומה.

משה יעלון: מאתמול הוא התחיל להאשים אתכם, גנץ ואשכנזי, בכישלון הטיפול במשבר הקורונה, והיום הוא רוצה להכפיף לחלוטין את הרשות המחוקקת אליו כדי לבצר את שלטונו ללא שום פיקוח.

משה יעלון: ארדואניזציה, דמוקטטורה.

משה יעלון: יום שחור היום בכנסת ישראל.

משה יעלון: לנגד עינינו מתבצע שינוי משטר.

משה יעלון: זו לא הדמוקרטיה שנלחמנו עליה.

משה יעלון: כל מי שמבין את משמעות נוסחת הליבה של מדינת ישראל ברוח מגילת העצמאות ומאמין שמדינת ישראל צריכה להיות יהודית ודמוקרטית, צריך לדעת שאם מדינת ישראל לא תהיה יהודית, היא לא תהיה דמוקרטית.

משה יעלון: ואם היא לא תהיה דמוקרטית, היא לא תהיה.

משה יעלון: לסיכום, נתניהו אחראי לכישלון ולתהליך המסוכן הזה.

משה יעלון: גנץ ואשכנזי, בלעדיכם הוא לא יכול היה לבצע זאת.

משה יעלון: עצרו את התהליך המסוכן הזה בטרם פורענות.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה, עד שלוש דקות.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בזמן שהעובדים הסוציאליים בלשכות הרווחה, במועצות המקומיות, פתחו היום בשביתה כללית במחאה על אלימות נגדם; בזמן שראשי מועצות וראשי עיריות מותקפים ומקבלים איומים ויורים על הבתים שלהם, כמו במקרה האחרון, אדוני היושב-ראש שבאמת כולנו מגנים, ירי על ביתו של ראש עיריית שפרעם, ויש עוד עשרה – יותר מעשרה, ג'אבר?

אוסאמה סעדי: – יותר מעשרה ראשי מועצות וראשי ערים שמקבלים איומים ויורים עליהם ושורפים להם רכבים ומכוניות; כאשר בעלי אולמות עומדים בפני קריסה ובפני לחצים של המשפחות שרוצות לחתן את הילדים שלהן; בזמן שגודעים את חלומם של רבים מהזוגות שחיכו לרגע המשמח ביותר בחייהם, ואז פתאום מקבלים בום בראש ובאבנים כאלה, שאומרים להם: מחר אתם לא יכולים להתחתן.

אוסאמה סעדי: אחרי שכבר עשו הכנות והזמינו את האנשים ועשו את כל ההכנות והזמינו את התקליטן ואת הצלם ואת הזמר, ואז אומרים להם: תשמעו, אתם עכשיו עושים חתונה של 50 – את מי להזמין ואת מי לא להזמין?

אוסאמה סעדי: בזמן שענף התיירות וסוכני הנסיעות קורסים ועומדים בפני פשיטת רגל – ואנחנו מכירים חלק מהמקרים האלה אישית, ואין להם הכנסות ואין להם מאיפה להתפרנס; בזמן שסטודנטים כורעים תחת הנטל של שכר הלימוד ושל שכר המעונות, ובכלל, עכשיו הרי לומדים מרחוק ולומדים בזום, ואפילו את הבחינות עושים בזום – אז מביאים לנו את החוקים האלה, ופתאום הממשלה רק נזכרת שהיא צריכה עוד כלים ועוד אמצעים ועוד שיטות על מנת להגביל את מה שנשאר מהשוליים של הדמוקרטיה הישראלית, ומביאים עוד תקנות ועוד צווים.

אוסאמה סעדי: ואני אומר לך, אדוני היושב-ראש:

אוסאמה סעדי: לממשלה הזאת אין מדיניות, אין מדיניות להתמודדות עם נגיף הקורונה, והכול לשלוף בשלוף, ישראבלוף.

אוסאמה סעדי: ולכן, כמובן, צריך לעצור בעד המדיניות של הממשלה המסוכנת, וצריך כמה שיותר מהר שהממשלה הזאת תלך כבר – אתם יודעים לאיפה.

אוסאמה סעדי: זהו.

אוסאמה סעדי: מספיק.

אוסאמה סעדי: די.

אוסאמה סעדי: די כבר.

אלי אבידר: לעזה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת מאיר כהן – איננו.

חמד עמאר: חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

אלי אבידר: מה קורה עם הרשימה, אדוני היושב-ראש – – –

חמד עמאר: תסמוך עליי שאני מנהל את הרשימה כמו שצריך.

אלי אבידר: – – –

חמד עמאר: אני מנהל את הישיבה כמו שצריך.

חמד עמאר: ואחריו ידבר חבר הכנסת עודד פורר.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: חבריי חברי הכנסת – –

קריאה: – – –

סעיד אלחרומי: – – ביקרתי לפני שעה קלה באשקלון אצל משפחת בן זיקרי, ביקור תנחומים על מותו בטרם עת של מיכאל בן זיקרי, שהציל אישה ושלושה ילדים באגם ליד חוף זיקים לפני יומיים.

סעיד אלחרומי: מיכאל עשה מעשה גבורה אצילי, שכולנו מוקירים ומעריכים.

סעיד אלחרומי: כל החברה הערבית בכללותה, ובוודאי ובוודאי אנשי הנגב, מוקירים ומעריכים את המעשה של מיכאל בן זיקרי.

סעיד אלחרומי: הוא שילם בחייו כאשר עשה את המקסימום, אבל את המקסימום, להציל את בני משפחת אל-כארם.

סעיד אלחרומי: הוא הציל את האישה וחזר לילד הראשון ולילד השני.

סעיד אלחרומי: אפסו כוחותיו.

סעיד אלחרומי: קראו לו אנשים מהחוף שיש סכנה: אתה בסכנה.

סעיד אלחרומי: אבל הוא לא ויתר.

סעיד אלחרומי: הוא נכנס שוב למים, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, והציל את הילד השלישי.

סעיד אלחרומי: כמובן שכולנו רצינו שגם מיכאל יצא מהמים, אבל אפסו כוחותיו והוא טבע.

סעיד אלחרומי: זהו מקרה שייחרת לעד בזיכרוננו.

סעיד אלחרומי: החברה הבדואית, החברה הערבית בכלל, משפחת אל-כארם, היישוב חורה, יזכרו את מיכאל לעד.

סעיד אלחרומי: יזכרו את האצילות שלו, את אצילות הנפש, את הגבורה שלו, כשבעצם שילם בחייו על מעשה גבורה זה.

סעיד אלחרומי: יהי זכרו ברוך.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

חמד עמאר: שלוש דקות, אדוני.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: חברי הכנסת, אני חייב לדבר – ודווקא הייתי רוצה, גברתי השרה, אַת השרה התורנית – אני חייב לומר, את יושבת פה הרבה במליאה, אולי תעבירי דרכך את המסר הזה לממשלה.

עודד פורר: היית גם יושבת אדוקה בוועדת הכספים לפני כן, ואת מבינה את המשמעות של מה שקורה כרגע ברמה הכלכלית.

עודד פורר: נמצאת פה גם חברת הכנסת קרן ברק, יושבת-ראש שותפה שלי לשדולה לעצמאים ועסקים קטנים.

עודד פורר: סיימתי עכשיו זום חירום שעשיתי עם קרוב ל-100 בעלים של חדרי כושר.

עודד פורר: מדובר על אנשים שההודעה שניתנה עכשיו על ידי הממשלה הורידה גרזן על העסק שלהם, ואני מדבר על ענף שמעסיק אלפי עובדים, ענף שמפרנס עוד אלפי עסקים שמסביבו.

עודד פורר: הם לא מבינים מה רוצים מהם.

עודד פורר: הענף הזה, אגב, לפחות לפי הנתונים שיש בידי, לא היו בו נדבקים.

עודד פורר: אנשים לא נדבקו בחדרי הכושר.

עודד פורר: מנתונים שפרסמה עכשיו דפנה ליאל בטלגרם שלה, אני רואה נתונים מסוף מאי עד סוף יוני, נדבקים שלא בבתים – 1,400 חולים: 185 באירועים; במוסדות רפואה – 128; במקומות עבודה – 113; מקומות בילוי – 108; בתי כנסת – 116; מוסדות חינוך – 657.

עודד פורר: מה הסיבה לסגור את חדרי הכושר?

עודד פורר: על מה ולמה לוקחים לאנשים את מטה לחמם, מורידים להם את הגרזן על העסק באבחה, בלי בכלל לחשוב על כלום, על כלום?

עודד פורר: אלה אנשים שגם ככה הביאו את העסק שלהם לסף פשיטת רגל באיך שניהלו כאן את המשבר עד עכשיו; הם התחילו לחזור קצת לפעילות, שומרים על הכללים, מקפידים – אתם יודעים מה?

עודד פורר: אתם חושבים שהם לא שומרים?

עודד פורר: תחמירו אצלם את הכללים.

עודד פורר: יש מדרגות לפני שבאים ומחליטים לסגור את העסקים האלה.

עודד פורר: וכמו שאמרתי קודם, לא דין חדר כושר של 1,000 מ"ר כדין חדר כושר קטן של 50 מ"ר, ולא דין סטודיו כדין חדר כושר, ויכול להיות שהוא יכול לעשות את האימונים שלו, חלק מהאימונים, בחוץ.

עודד פורר: צריך להפעיל משהו שהממשלה לא משתמשת בו כבר הרבה מאוד זמן – מחשבה.

עודד פורר: תפעילו מחשבה.

עודד פורר: אל תיתנו את ההנחיות לפי מוסדות או לפי מגזרים אלא אם כן יש לכם סיבות טובות מאוד למה לתת את זה למגזר מסוים או למקום מסוים, כי היו שם הרבה נדבקים.

עודד פורר: אבל אם לא, תגדירו מהם המרחקים, מהם טווחי הזמן, מה המגבלות.

עודד פורר: אני אומר את זה לך, השרה, כי את נמצאת בפורומים האלה: אל תאפשרו להרוס עוד ענף, אל תיקחו את מטה לחמם של עוד אנשים, אל תשלחו עוד מובטלים ללשכת האבטלה ואל תשלחו עוד עסקים למקומות של פשיטת רגל.

עודד פורר: אתם תמצאו את עצמכם בסוף המשבר הזה מתמודדים כאן עם משבר הרבה יותר חמור של פשיעה, של שוק אפור שהשתלט פה על עסקים.

עודד פורר: וכל זה למה?

עודד פורר: כי לא הפעלתם קצת מחשבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת יאיר גולן, עד שלוש דקות, אדוני.

חמד עמאר: אחריו – חבר הכנסת יעקב אשר.

יאיר גולן: אני רוצה לפתוח את דבריי בתודה לחבר הכנסת סעיד אלחרומי על הדברים המרגשים שהוא נשא לזכרו של מיכאל בן זיקרי, זיכרון צדיק לברכה.

יאיר גולן: בינואר 2018 פרסמו שני מדענים אמריקאים, דניאל זיבלט וסטיבן לויצקי, ספר שנקרא "איך דמוקרטיות מתות".

יאיר גולן: באופן לא מפתיע, הן לא מתפוצצות באיזה פיצוץ ענק.

יאיר גולן: אין מפץ גדול, הן גוססות לאיטן.

יאיר גולן: וכדי שהן יגססו לאיטן כל מה שצריך זה מנהיג פופוליסטי, פוליטיקאים מושחתים ופקידים חרוצים.

יאיר גולן: אלה שלושת התנאים.

יאיר גולן: לצערי, שלושת התנאים האלה מתקיימים כיום במדינת ישראל.

יאיר גולן: החוק הזה שאנחנו נדרשים לאשר הוא פשוט חוק מיותר.

יאיר גולן: ואני אסביר למה הוא מיותר.

יאיר גולן: חקיקת חירום צריכה להתחשב באופי המצב.

יאיר גולן: אנחנו כבר חיים במצב חירום חודשים.

יאיר גולן: ממד הזמן אינו משמעותי כאן.

יאיר גולן: אפשר לנהל חקיקה מסודרת בכנסת כדי שיישמר האיזון הנכון בין דמוקרטיה מצד אחד לבין יכולת הרשות המבצעת לטפל במצב החירום מן הצד השני.

יאיר גולן: החוק הזה מבטל את כנסת ישראל.

יאיר גולן: החוק הזה מאפשר לממשלה, בלי שום שיקול דעת, בלי שום בקרה, לפעול שבעה ימים בחופש מוחלט, ואחרי זה לקבל עוד שלושה ימים אם הוועדה התורנית לא הצליחה להגיע לכדי איזושהי בקרה על החוק, ועם הרוב שיש פה בכנסת, ותחת יצירת אווירת החירום המזויפת.

יאיר גולן: ואפשר לומר: זהו זה, אישרנו חקיקת חירום.

יאיר גולן: אנחנו בתוך מצב חירום שהתחיל לפני חודשים ויימשך עוד חודשים ארוכים.

יאיר גולן: אין שום סיבה לחוקק פה איזשהו חוק בנוהל חפוז.

יאיר גולן: להפך, דווקא בעת הזאת, דווקא מתוך הבנת טבעו של מצב החירום, צריך לנהל תהליך חקיקה סדור, שיטתי, אחראי, לשמוע את הדעות, לשמוע את ההסתייגויות, לשמוע מומחים, ודרך זה לטפל באופן אפקטיבי במשבר הקורונה, במשבר הכלכלי, ולשמור על הדמוקרטיה היקרה שלנו ועל האזרחים החופשיים שלנו.

יאיר גולן: החוק הזה הוא חוק שולל דמוקרטיה, הוא חוק מסוכן.

יאיר גולן: הוא נראה תמים, הוא לא תמים בכלל, אסור להעביר אותו כאן בכנסת ישראל.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת יעקב אשר – איננו נוכח; חבר הכנסת אלעזר שטרן.

חמד עמאר: אחריו – חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

חמד עמאר: בבקשה, אדוני, שלוש דקות.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, עמיתיי חברי הכנסת, יש שרים?

אלעזר שטרן: לא צריך.

אלעזר שטרן: נכון?

חמד עמאר: מה?

אלעזר שטרן: לא צריך שרים, ממילא אין להם מקום פה.

חמד עמאר: אין מספיק שרים בממשלה, בשביל זה אין להם מישהו לשלוח.

אלעזר שטרן: לא.

אלעזר שטרן: היום הוסיפו עוד אחד, כאילו הסתדרו פה כבר עם המקומות של כולם.

אלי אבידר: יש פה שרים, אלעזר.

אלעזר שטרן: לא, לא.

אלעזר שטרן: הם לא חסרים לי.

אלעזר שטרן: אלי, לא חסרים לי.

אלעזר שטרן: חבר הכנסת אבידר, אני כל הזמן מסתכל על השולחן הזה, מתי יצליחו סוף-סוף להנדס שולחן שיוציאו אותם מבינינו והם ילכו למקום שראוי להם, שולחן הממשלה המנותקת הזאת.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, ישבת איתי אחר הצוהריים בוועדת הכנסת.

אלעזר שטרן: נכנסנו לוועדה, חשבנו שמהיום בערב אין חתונות בכלל – אפס משתתפים, זאת אומרת.

אלעזר שטרן: יש חתונות – אפס משתתפים באולמות.

אלעזר שטרן: יצאנו משם עם המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, שאמר שזה עוד לא אסור, זה יהיה אסור אחרי שנעביר שלוש קריאות הלילה.

אלעזר שטרן: אבל האזרחים במדינת ישראל לא מבינים כלום.

אלעזר שטרן: אני אגיד לך מה הבעיה.

אלעזר שטרן: פגשתי חבר, דיברתי עם פרופסור שהבן שלו חזר – עוד לא חזר, עכשיו הוא באירופה, ארבע ארצות.

אלעזר שטרן: בכולן הכול פתוח, אנשים הולכים עם מסכות.

אלעזר שטרן: בצ'כיה, הוא אמר לי, הוא היה וכבר הורידו מסכות.

אלעזר שטרן: שאלתי אותו למה, והוא אמר לי: מאמינים לממשלה.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, לא מאמינים לממשלה פה.

אלעזר שטרן: לא מאמינים לנתונים.

אלעזר שטרן: לא מאמינים להנחיות.

אלעזר שטרן: יודעים שהממשלה מנותקת.

אלעזר שטרן: תרבות של עריקות, זו תרבות של חוסר אמון, הרי לא מאמינים לאף אחד.

אלעזר שטרן: ראש הממשלה מוציא הנחיות, המשטרה תאכוף אותן – הרי הוא מוחק את המשטרה, הוא לא מאמין למשטרה, אז תהיה פה מערכת משפט שתאכוף?

אלעזר שטרן: ראש הממשלה עמל קשות לפרק את מערכת המשפט.

אלעזר שטרן: יועץ משפטי לממשלה – למה שהציבור יאמין?

אלעזר שטרן: היינו יכולים להיות מזמן אחרי המשבר.

אלעזר שטרן: למה שהוא יאמין?

אלעזר שטרן: היו לנו פה חודשיים של היערכות, ונערכנו אפס – למה?

אלעזר שטרן: בגלל שראש הממשלה עסוק בלהתכונן למשפט; בגלל שראש הממשלה עסוק בלריב עם ראש הממשלה החליפי ולהשמיץ את היועץ המשפטי לממשלה.

אלעזר שטרן: פלא שלא מתכוננים?

קרן ברק: אתה צריך לסיים.

אלעזר שטרן: אני אסיים כבר.

אלעזר שטרן: פלא שיש פה 1,000 – כשבאירופה הכול נפתח, אנחנו נסגרים.

אלעזר שטרן: גברתי היושבת בראש, צריך לחשוב אחרת.

אלעזר שטרן: לא לאטום את המשק, לא לגרום לעוד מאות אלפי מובטלים.

אלעזר שטרן: פשוט מאוד – ליצור אווירה, ליצור אמון.

אלעזר שטרן: אבל כנראה שהממשלה המנותקת הזאת – עבר זמנו של האמון בה.

אלעזר שטרן: תודה.

קרן ברק: תודה לך.

קרן ברק: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, ואחריו – חבר הכנסת עפר שלח נמצא?

קרן ברק: כן, הוא פה.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, גברתי היושבת בראש.

מיכאל מלכיאלי: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אני שואל את עצמי מה היה לנו.

מיכאל מלכיאלי: כל כמה דקות אני מקבל תמונה וסרטון, ואחד יותר מפחיד מהשני.

מיכאל מלכיאלי: שני שוטרים – 1.8 מ', ענקיים, יושבים על ילד בן 11.

מיכאל מלכיאלי: יושבים עליו, והוא מתפרע, והם שוברים לו את הגב, שוברים לו את הרגליים.

אלי אבידר: תצביע נגד.

מיכאל מלכיאלי: רגע.

מיכאל מלכיאלי: אתה גומר את זה, ורואה שני שוטרים על ילדה בת 11.

מיכאל מלכיאלי: בוכה כולה, תופסת ילדים בני שלוש, בני ארבע – זה לא משנה אם כן היה קנס או לא – רועדת כולה, מפוחדת, ושני שוטרים צועקים ועושים סדר.

מיכאל מלכיאלי: אתה גומר את זה ומגלה ששוטרים רצים אחרי ילדים.

מיכאל מלכיאלי: אתה גומר את זה ומגלה שוטר – מטורף – שנותן 2,000 שקל קנס לאישה שארבעת הילדים שלה לא היו עם מסכות.

מיכאל מלכיאלי: באותו זמן בתל אביב השוטר הנחמד מחלק מסכות.

מיכאל מלכיאלי: שאלתי את הנציגים של המשטרה בוועדה, ועד עכשיו אין לי תשובה: מי נתן למשטרה בתל אביב מסכות?

מיכאל מלכיאלי: אז אמרו לי שגם באילת חילקו מסכות.

מיכאל מלכיאלי: שלחתי אנשים לביתר, שאלו את השוטר: קיבלת מסכות לחלק?

מיכאל מלכיאלי: הוא ישר אמר: מה, אני משרד הסעד, מחלק פה מסכות?

מיכאל מלכיאלי: גברתי היושבת בראש, יש כאן אפליה.

מיכאל מלכיאלי: לצערי, המשטרה עושה אכיפה בררנית כלפי ציבור אחד.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לספר לך, היום היו אצלי במשרד שני עיתונאים צעירים, מוכשרים, מלאי מוטיבציה: אחד בשם יאיר לוי, אחד בשם אריאל אלחרר.

מיכאל מלכיאלי: הם מביאים לי ערמה של דפים, ערמה של דפים.

מיכאל מלכיאלי: התקנון של הכנסת אומר שאסור להראות דפים, אז אני רק אקריא.

מיכאל מלכיאלי: האווירה התקשורתית במדינת ישראל – שיא חדש של חודשיים: עלייה קיצונית במספר הנדבקים החדשים בקורונה.

מיכאל מלכיאלי: מי בתמונה?

מיכאל מלכיאלי: חרדי.

מיכאל מלכיאלי: מה הקשר?

מיכאל מלכיאלי: למצולמים אין קשר לכתבה.

מיכאל מלכיאלי: גאונות.

מיכאל מלכיאלי: עוד תמונה על קורונה – חרדים.

מיכאל מלכיאלי: התפרצות הקורונה בסופר בבת ים – סופר, בת ים – חרדי עושה קניות בבת ים; ההגבלות יגרמו לקריסה בשוק – חרדים; כמה כסף עולה למדינה הקורונה – חרדי; התפרצות בבתי הספר – ילדה חרדית; אחרי הגל הראשון, נתניהו נדבק בשאננות – הארץ, לא משנה – ישראל מפגרת אחרי כולם – ילדים חרדים.

מיכאל מלכיאלי: מה הקשר?

מיכאל מלכיאלי: משרד החינוך מגלה איך נראה פרצוף של חולה בקורונה – אדם עם כיפה.

מיכאל מלכיאלי: למה?

מיכאל מלכיאלי: תמונה, תראי, ילדים חרדים.

מיכאל מלכיאלי: למה?

מיכאל מלכיאלי: מדברים על הקורונה, איפה הילד החילוני?

מיכאל מלכיאלי: אין לו קורונה?

מיכאל מלכיאלי: אין ילד – – –

קרן ברק: אסור להראות.

מיכאל מלכיאלי: אני לא מראה.

מיכאל מלכיאלי: דוח: תחלואה חריגה בקורונה – אדם חרדי עם תפילין.

מיכאל מלכיאלי: מה הקשר?

מיכאל מלכיאלי: תמונה משבת מחוף הים, כתוב למעלה: בני ברק.

מיכאל מלכיאלי: בבני ברק יש חוף ים?

קרן ברק: לא.

מיכאל מלכיאלי: התפשטות הקורונה בגדה המערבית – בגדה המערבית – ילדים חרדים.

מיכאל מלכיאלי: בגדה המערבית גרים חרדים?

מיכאל מלכיאלי: לא.

מיכאל מלכיאלי: ילדים חרדים.

מיכאל מלכיאלי: ירדנה אמרה לא להראות, אני לא מראה.

מיכאל מלכיאלי: מי שרוצה, אחר כך יקבל.

קרן ברק: אתה צריך לסיים.

מיכאל מלכיאלי: אני כבר מסיים.

מיכאל מלכיאלי: גברתי היושבת בראש, כשאתה רואה את ההסתה המשתוללת ברשתות – לא רשתות, זה הערוצים הבכירים ביותר – אנחנו את נגיף הקורונה ננצח, אבל את הנגיף של שנאת החינם אנחנו לא ננצח אם אנחנו לא נתעשת עכשיו ונאמר למשטרה: תעשו את עבודתכם, אנחנו מחזקים את ידיכם, אבל לא באיפה ואיפה.

מיכאל מלכיאלי: אני קורא לכל המו"לים, ועשתה יפה המו"לית של גלובס, שאמרה שלא בצדק הציבור החרדי חוטף.

מיכאל מלכיאלי: היא אולי בבחינת הצדיק בסדום.

מיכאל מלכיאלי: אני מקווה שאני אראה את השינוי ברשתות ובאתרי החדשות.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה לך.

קרן ברק: חבר הכנסת עפר שלח.

קרן ברק: בבקשה.

עפר שלח: ידידי חבר הכנסת מלכיאלי, אתה צודק, ואני מסכים איתך בכל מה שאמרת, אבל הייתי מסכים איתך עוד יותר אם היית מוחה גם כשהממשלה, שבה המפלגה שלך חברה, הייתה מפסיקה לענות לכל דבר, כולל להצעות אי-אמון בעניין הקורונה, בצעקות: ערבים.

עפר שלח: אז מי ששותף לדבר האחד, שלא יבכה על הדבר השני.

עפר שלח: ובזה, אני לא אומר, אתה צודק במאה אחוז.

עפר שלח: אשר להצעת החוק העומדת בפנינו – מומחיות אחת יש לבנימין נתניהו.

עפר שלח: חס וחלילה, היא לא ניהול משברים כמו המשבר הנוכחי; היא לא יצירת מערכות מתפקדות; היא לא דיון ממשלתי ראוי; בוודאי לא יצירת ממשלה יעילה שיודעת לקבל החלטות.

עפר שלח: המומחיות שלו היא מה שנקרא blame game, את מי נאשים היום.

עפר שלח: הצעת החוק שמונחת בפנינו, יש לה רק תכלית אחת: התכלית היא להאשים את הכנסת.

עפר שלח: מעכשיו אמור: נתניהו רוצה.

עפר שלח: הטיטאן הענק, הגוליבר הזה, האסור בחבלים של גמדים, רוצה ויכול לפתור את המשבר, אבל אם חס וחלילה זה יתעכב בוועדת הקורונה, או בוועדת החוקה, חוק ומשפט, או בוועדה אחרת של הכנסת – מה הוא יכול לעשות?

עפר שלח: עכשיו, נתניהו מתחיל במשחק הזה מהרגע שהעסק התחיל ליפול לו מתחת לרגליים.

עפר שלח: הוא אמר לאחרונה, ודאג שהדברים יודלפו לתקשורת, שכל עוד הוא ניהל את המשבר לבד, הכול היה בסדר; באו כחול לבן והפריעו לו, האנשים האלה שנכנסו בכוח לממשלה ועשו אותה ממשלה של 36 שרים.

עפר שלח: אז בסדר, לכחול לבן מגיע; כשאתה זוחל על הברכיים, ככה מתייחסים אליך, והם מקבלים את עונשם.

עפר שלח: אבל תשימו לב, ראש הממשלה הזה, מראשיתו של המשבר אומר לו כל מי שמבין משהו: תקים מינהלת שתטפל בקורונה; שים בראשה אדם שיודע להפעיל מערכות; תגייס את כל הכוחות, כל אחד על פי יתרונו היחסי – לא לתת למערכת הביטחון לנהל, אבל להביא ממערכת הביטחון את האמצעים שהיא יכולה, האמצעים גם האנושיים וגם הטכנולוגיים שהיא יודעת להפעיל; תשתמש ברשויות המקומיות; תשתמש בקופות החולים שיודעות לעשות בדיקות – כל יום הן עושות יותר בדיקות ממה שאנחנו עושים בקורונה, עושות את זה בשגרה; תשים סביבך את טובי האנשים לתחום ההסברה – הסברה זה לא זה שאתה מופיע בשעה 21:00 ומטיל על אזרחי מדינת ישראל סגרים וכל מיני איסורים.

עפר שלח: תעשה את כל הדברים האלה, כי זה מה שחייב להיות.

עפר שלח: אז ראש הממשלה הזה התנהג ביהירות הקבועה שלו.

עפר שלח: הודיע לנו שהוא ניצח את הקורונה, שלח אותנו לעשות חיים, ועכשיו, כשהדבר הזה מתנקם בכולנו ואנחנו באים אליו לא מוכנים, בלי כל המערכות שהיינו צריכים לבנות עד עכשיו, עכשיו הוא מוצא את הדבר החדש – הצעת חוק שחייבים להעביר בשלוש קריאות הלילה, כי אחרת, איך הכנסת תהיה אשמה מחר בבוקר.

עפר שלח: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה לך.

קרן ברק: חבר הכנסת חמד עמאר.

חמד עמאר: גברתי היושבת-ראש, קודם כול, תודה רבה שהחלפת אותי.

חמד עמאר: באמת, יום שחור לכנסת, יום שבו הכנסת מעבירה את הסמכויות שלה לממשלה, לממשלה הכושלת, ממשלת השלוף.

חמד עמאר: הכול בשליפה.

חמד עמאר: ממשלת ראש הממשלה וראש הממשלה הרזרבי.

חמד עמאר: ראש הממשלה הרזרבי: המדינה לפני הכול.

חמד עמאר: אנחנו רואים את זה היום.

חמד עמאר: אני אומר לך, גברתי היושבת-ראש, החוק מיותר לגמרי.

חמד עמאר: היום ישבתי בוועדת הכנסת על מנת שהממשלה תקבל פטור ותביא את זה לקריאה ראשונה, קריאה שנייה, קריאה שלישית.

חמד עמאר: תבינו, חברי הכנסת, היום החוק מחוקק.

חמד עמאר: אנחנו לא היינו צריכים לשבת היום ולחוקק את החוק, כי מהבוקר ומאתמול מדברים על המצב הקשה.

חמד עמאר: לממשלה יש את הסמכות להוציא את הצווים.

חמד עמאר: היא הייתה צריכה להביא את הצווים בבוקר לוועדת קורונה ולהגיד מה היא רוצה בדיוק.

חמד עמאר: הרי היא שולטת בוועדת קורונה עם הקואליציה ויש לה רוב.

חמד עמאר: אין לאופוזיציה רוב שם.

חמד עמאר: היא יכולה להעביר כל מה שהיא רוצה שם בוועדה, להביא את הצווים שהיא רוצה ולאשר אותם בכנסת ולשמור על כבודה של הכנסת.

חמד עמאר: חברי כנסת שיצביעו היום – מי שיצביעו בעד החוק הזה לא רק שלא שומרים על כבודה של הכנסת, הם לא שומרים על כבודם.

חמד עמאר: הם הורסים את הדמוקרטיה.

חמד עמאר: אם היה מצב חירום – אמרתי היום: אתם אומרים שבסוף שבוע ואין כנסת ולא יכולים לחכות ארבעה ימים לוועדת קורונה?

חמד עמאר: אין לי בעיה.

חמד עמאר: תוציאו את הצו ביום חמישי בלילה ותגידו שעד יום ראשון הצו מבוטל, ושעד יום ראשון בשעה 12:00 הכנסת כאן תאשר את אותו צו.

חמד עמאר: לא להביא צו ולהגיד: עד שלושה ימים, עד שבעה ימים, ואחרי זה שלושה ימים עד שהמליאה תאשר.

חמד עמאר: הכול תלוי בקואליציה.

חמד עמאר: לכן לא היו צריכים להביא את החוק הזה.

חמד עמאר: הוא לא היה צריך להגיע כאן לכנסת, החוק מיותר.

חמד עמאר: בנוסף לזה, אנחנו צריכים ללמוד לחיות עם הקורונה, אנחנו, הציבור.

חמד עמאר: הקורונה לא תיעלם לא מחר ולא בעוד חודש.

חמד עמאר: אנחנו צריכים ללמוד לחיות איתה.

חמד עמאר: אנחנו לא יכולים לסגור את המשק, אנחנו לא יכולים להרוס פרנסה של אנשים.

חמד עמאר: חברי הכנסת שיושבים כאן מקבלים ב-1 לחודש את המשכורת, אבל יש 700,000 איש, קרוב למיליון איש, שאין להם ביטחון כלכלי, שאין להם משכורת בתחילת החודש ואין להם משכורת בסוף החודש.

חמד עמאר: כל פעם אנחנו מייצרים מחדש את הנושא של האבטלה.

חמד עמאר: מוסיפים עוד חודש שאנחנו מאשרים בו אבטלה, עוד שבועיים ועוד חודשיים.

חמד עמאר: צריך לתת לאנשים ביטחון כלכלי.

חמד עמאר: כשבאים להוציא צו, הצו צריך להיות מובן: האם מסעדה שהגודל שלה 100 מטר היא כמו מסעדה שהגודל שלה 700 מטר?

חמד עמאר: אותה החלטה לשתיהן.

חמד עמאר: אדוני השר, אני מציע שתשמע את זה: כשמוציאים צו נגד מסעדות, ואומרים: עד 20, עד 50 – תדברו על הגודל של המסעדה.

חמד עמאר: יש מסעדה בגודל של 700 מטר, 1,000 מטר, אני לא יכול להתייחס אליה כמו למסעדה של 100 מטר.

חמד עמאר: לנקודה הזאת לא הייתה שום התייחסות.

חמד עמאר: לשאלה איפה יש הדבקה והכי הרבה הדבקה לא הייתה שום התייחסות.

חמד עמאר: שאלתי הרבה על הנושא, לדעת כמה נדבקו במסעדות.

חמד עמאר: לא קיבלתי תשובה.

חמד עמאר: ממשלה כושלת, ממשלה של שלוף.

קרן ברק: תודה רבה לך.

קרן ברק: חבר הכנסת אלי אבידר.

אלי אבידר: איפה הימים, השר שמולי?

אלי אבידר: פעם היית מנהיג מהפכה.

אלי אבידר: נאמת בכיכרות, השר שמולי.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה.

אלי אבידר: נתניהו דרס את הכנסת וקיבל בדיוק מה שהוא רוצה – הצגה, הצגה.

אלי אבידר: הוא פשוט לקח וביטל אותה, לקח לעצמו סמכויות, הפך את הונגריה לילדים לעומתו.

אלי אבידר: והקואליציה, על כל החברים שלה, כולל מפלגת העבודה בעיניים, לא רק מצביעה בעד, אלא הוא, השר הזה, בא להציג את זה פה.

אלי אבידר: אין לו אפילו טיפת בושה.

אלי אבידר: הממשלה הזאת איבדה את אמון הציבור.

אלי אבידר: הציבור לא מאמין לה.

אלי אבידר: הציבור כבר עושה את התרגילים שלו.

אלי אבידר: חלק יוצאים עם טלפונים, חלק בלי טלפונים, חלק מחליפים טלפונים.

אלי אבידר: לא תצליחו לשלוט בציבור, כי הציבור לא מאמין לכם.

אלי אבידר: הוא יודע שאתם משקרים לו מהיום הראשון.

אלי אבידר: מבטיחים שמכניסים את השב"כ כדי לא לסגור את המשק?

אלי אבידר: הכנסתם את השב"כ, רק בסוף שבוע 35,000 איש נכנסו לבידוד ועד סוף השבוע נגיע ל-100,000.

אלי אבידר: זה מה שנתניהו רוצה.

אלי אבידר: חברת הכנסת קטי שטרית אומרת – מה אמרה?

אלי אבידר: חבר'ה, עם כל הכבוד לדמוקרטיה, בואו נסגור את ההפגנות.

אלי אבידר: נו, מה יהיה?

אלי אבידר: מה יהיה?

אלי אבידר: לאן אתם תגיעו?

אלי אבידר: והדבר הכי חשוב, רבותיי: אתם לא תוכלו ללכת ברחוב.

אלי אבידר: אני רוצה לראות את השר שמולי הולך לדבר בעצרת בכיכר מלכי ישראל או בבלפור.

אלי אבידר: אתה תצליח להוציא מילה?

אלי אבידר: מילה לא תצליח להוציא.

אלי אבידר: אני רוצה לראות את גנץ הולך להופעה של שלמה ארצי.

אלי אבידר: בערבית אומרים (אומר בערבית: בנעליים.

אלי אבידר: )

מיקי לוי: מה זה?

אלי אבידר: מה זה?

אלי אבידר: זה לא – – –

קריאה: לא, אל תגיד.

עאידה תומא סלימאן: תשאיר את זה בינינו.

אלי אבידר: הדבר הברור הוא, רבותיי – להעביר חוק כזה בשלוש קריאות, בלי בושה, באותו היום, לדרוס את יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, לדרוס את יושב-ראש הכנסת, שאפילו לא מסוגל להגן על הגוף שהוא עומד בראשו, להביא – אתם לא מבינים כמה הציבור כועס.

אלי אבידר: כבר הלילה יצאו שתי הפגנות, אחת בתל אביב ואחת בבלפור.

אלי אבידר: אנשים מהרגע להרגע עלו לרכבים.

אלי אבידר: אנשים בהיסטריה, אתם תאבדו שליטה בהם.

אלי אבידר: אתם תאבדו שליטה באנשים, הם לא מאמינים לכם.

אלי אבידר: אבל הדבר הכי חשוב, רבותיי, הדבר הזה ייפסק, הטירוף הזה ייפסק כאשר אנחנו נצא למחאה.

אלי אבידר: במוצאי שבת הקרובה מחאה גדולה, בכל הכיכרות, בכל הגשרים.

אלי אבידר: כל אחד והמחאה שלו.

אלי אבידר: תמיד נזכור שהאיש הזה, שאיבד את זה, שאיבד את כושר ההבחנה להבין מה טוב ומה לא טוב, האיש שלא מסוגל לקבל החלטות, הוא ינצח כשאנחנו נרים ידיים, ואנחנו לא נרים ידיים.

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' – איננו נוכח.

חמד עמאר: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה.

חמד עמאר: אחריה – חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

חמד עמאר: בבקשה, גברתי, שלוש דקות.

עאידה תומא סלימאן: תודה, כבוד היושב-ראש.

עאידה תומא סלימאן: אז זהו, זה רשמי עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: מבטלים את הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: אפשר ללכת הביתה.

עאידה תומא סלימאן: אפשר להגיד לכל הבוחרים שבחרו באנשים שהעדיפו להיות באופוזיציה מול ממשלה דורסנית כזאת – תלכו הביתה, אין לכם מה לעשות בבניין הזה, כי בעצם הממשלה משתלטת על הכול.

עאידה תומא סלימאן: באמת, כשהתחילו בכל התקנות לשעת חירום הצלחנו בהתחלה להשמיע זעקה ולהגיד שתקנות לשעת חירום הממשלה מאשרת כאשר אין כנסת שפועלת ועובדת, ואז הצלחנו להחזיר את זה לכנסת.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו, משהתברר שהכנסת הזאת יכולה להזהיר, האופוזיציה יכולה לעמוד על הדוכן הזה ולהשמיע את קולם של כל האזרחים שנדרסים ברגל גסה על ידי הממשלה – שממש לא אכפת לה אם העסקים מתמוטטים; ממש לא אכפת לה אם העובדות והעובדים הסוציאליים יוצאים למחאה וגם משביתים את העבודה כי הם בעצמם לא רוצים להיות מאלה שפונים ללשכות הרווחה.

עאידה תומא סלימאן: ממשלה שרוצה על ידי ראשה להשתלט על כל היבטי החיים במדינה הזו ולא לאפשר להשמיע קול היגיון היא ממשלה דיקטטורית.

עאידה תומא סלימאן: ממשלה שצועדת לכיוון חקיקה שמתקיימת תוך שלוש שעות: בהתראה מאוד קצרה מעבירים גם קריאה ראשונה, שנייה ושלישית, והופ, הממשלה אחראית על הכול – זה בדיוק דיקטטורה, חברים.

עאידה תומא סלימאן: אם אף אחד לא רוצה לתת לילד הזה שם ברור, אז הינה: קוראים לו דיקטטורה, שמתהווה מול העיניים שלנו, ויש דיקטטור במדינה הזו, שקוראים לו בנימין נתניהו, שרוצה שהקול שלנו לא יושמע, שרוצה שהוא יקבל את ההחלטות.

עאידה תומא סלימאן: צריך להיזהר לפעמים מדורסנות כזו.

עאידה תומא סלימאן: צריך להיזהר, כי אני וחבריי יודעים מההיסטוריה שעמים יכולים לשתוק לתקופה מסוימת, עמים יכולים לסבול בשקט לתקופה מסוימת; אזרחי המדינה הזו התחילו להבין שהם לא יכולים לשתוק יותר, ואנחנו מהדוכן הזה אומרים: אפילו אם יעשו תקנות שנצטרך להיאבק בהן, והם יגייסו את הקואליציה ויצביעו נגד ויפילו כל הצעה שנביא – נשארו לנו הרחובות.

עאידה תומא סלימאן: נשארו לנו הרחובות, הגשרים, הצמתים; מאבק ציבורי כולל, יהודים וערבים ביחד, כל אלה שנדרסים על ידי הממשלה הזו.

עאידה תומא סלימאן: צריך לצאת לרחובות, להיאבק ולמנוע את ההשתלטות של ביבי נתניהו.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

חמד עמאר: עד שלוש דקות, אדוני, בבקשה.

ג'אבר עסאקלה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני שואל את עצמי מה יכול להיות הצעד הבא של הממשלה הזאת.

ג'אבר עסאקלה: יכול להיות שיבטלו את ההחרגה של הכנסת וימנעו מאיתנו בכלל להתכנס ואפילו להשמיע קול?

ג'אבר עסאקלה: רק בשבוע שעבר היה דיון בוועדת הקורונה, אתמול היה דיון בוועדת הקורונה.

ג'אבר עסאקלה: יש לכם רוב, אתם שולטים בכל הוועדות, אז לפחות, על פניו, תראו שאתם מכבדים את הכנסת, והאמת שאתם לא מכבדים את הכנסת.

ג'אבר עסאקלה: אבל חבל על המילים, הרי לא מקשיבים לנו.

ג'אבר עסאקלה: אני רוצה לייחד את שתי הדקות שנותרו לי לנושא של העובדים הסוציאליים.

ג'אבר עסאקלה: אדוני שר הרווחה, שיושב כאן, אני מאוד מאוד אשמח אם תקשיב לי.

ג'אבר עסאקלה: אני בעוונותיי עבדתי כמה שנים טובות כעובד קהילתי, כמארגן קהילתי, עבדתי עם הציבור שהיום הכי נזקק לשירותים של העובדים הסוציאליים.

ג'אבר עסאקלה: כלומר, אני מכיר ומוקיר את העובדים הסוציאליים ואת העבודה שהם עושים בשטח.

ג'אבר עסאקלה: היום הם התחילו את השביתה.

ג'אבר עסאקלה: כבר שבועות הם מנסים להגיע להסדרים והסכמים עם האוצר ועם משרד העבודה והרווחה, ללא כל התקדמות.

ג'אבר עסאקלה: התחילו את השביתה.

ג'אבר עסאקלה: וכאן זה המקום להגיד להם: אני ויחד איתי הרבה מחברי הכנסת מחזקים את ידיכם.

ג'אבר עסאקלה: אנחנו תומכים במאבק שלכם, כי הוא מאבק צודק.

ג'אבר עסאקלה: הוא מאבק לא רק למענכם אלא מאבק למען הציבור שאתם משרתים.

ג'אבר עסאקלה: והגיע הזמן, אדוני השר, להחזיר למקצוע של העבודה הסוציאלית את המעמד הראוי לו.

ג'אבר עסאקלה: היום אפילו מי שלמדו עבודה סוציאלית לא מוכנים לעבוד במקצוע הזה יותר.

ג'אבר עסאקלה: התנאים הכספיים, תנאי העבודה בכלל, הקושי, ההצפה של הפניות – כל זה מונע מאנשים לבוא למקצוע הזה.

ג'אבר עסאקלה: היום יש 1,000 תקנים שמחכים לעובדים סוציאליים, והם לא באים.

ג'אבר עסאקלה: הגיע הזמן שבאמת העבודה הסוציאלית תקבל את המקום ואת המעמד שלה כמקצוע, מקצוע מאוד חשוב.

ג'אבר עסאקלה: גם לפני הקורונה, בטח בזמן הקורונה, ובטח ובטח ובטח אחרי הקורונה, אחרי שתשאירו בשטח את כל הקורבנות של המצב הכלכלי, כל הקורבנות של הלחץ החברתי והלחץ הנפשי, זה הזמן להרים את הנושא הזה, את המקצוע הזה, ולא להמשיך להתעלם מהמאבק שלהם, המאבק הצודק.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת אליהו חסיד, בבקשה.

חמד עמאר: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות.

אליהו חסיד: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, השבוע בוועדה ישבו ודיברו על הקנסות – 300 שקל, 200 שקל, 500 שקל.

אליהו חסיד: העלינו שם את הנושא של אימא שהלכה עם שלושה ילדים – האם צריכים להעניש אותה ולתת לה קנס גם עבור שלושת הילדים או לא.

אליהו חסיד: דיברנו על הטראומה, שהילדים עומדים ליד האימא וחווים את זה שהמשטרה עומדת ומעמידה את האימא בצד ומענישה אותה.

אליהו חסיד: רבותיי, חברים, הסרט שראינו היום אמור לזעזע את כולנו.

אליהו חסיד: אני יושב פה כבר שעה ואני שומע שזה יום קשה למדינת ישראל.

אליהו חסיד: רבותיי, זה יום קשה למדינת ישראל אם נציגי הציבור שיושבים פה בבניין לא מזדעזעים מהסרט הזה שראינו היום, מהטראומה.

אליהו חסיד: ראינו את הילדה עומדת ובוכה מול שני שוטרים בגובה של 1.80 מטר, שעומדים כמה דקות לידה.

אליהו חסיד: בממשלה קיבלו החלטה שלגבי קטינים ישאירו את זה לשיקול דעת של המשטרה.

אליהו חסיד: חברים, אפשר להשאיר את זה לשיקול דעת של המשטרה?

אליהו חסיד: ראיתם את השוטרים ליד הילדה, שעומדת ובוכה עם אחותה הקטנה בגיל שלוש-ארבע.

אליהו חסיד: אפשר להשאיר לשיקול דעתה?

אליהו חסיד: הקורונה זה דבר שצריך לאכוף, הוא מגה-פיגוע, זה אירוע של פעם במאה שנה.

אליהו חסיד: אנחנו מסכימים עם הכול.

אליהו חסיד: המשטרה אומרת שהיא נתנה היום 4,000 דוחות על אי-חבישת מסכה.

אליהו חסיד: זה בסדר גמור.

אליהו חסיד: אולי צריכים לבדוק כמה מתוך ה-4,000 – כמה מתוכם זה חרדים.

אליהו חסיד: רבותיי, יש פה איפה ואיפה.

אליהו חסיד: יש פה איפה ואיפה.

מיקי לוי: אז למה הצבעת בעד?

מיקי לוי: למה הצבעת בעד?

אליהו חסיד: אישרנו כי אנחנו בעד, צריכים לתת קנסות.

חמד עמאר: חבר הכנסת מיקי לוי, חבר הכנסת מיקי לוי.

אליהו חסיד: אנחנו בעד, צריך לתת קנסות על אי-חבישת מסכות, אבל אנחנו לא בעד ההסתה, אנחנו לא בעד זה שיכולים לעמוד פה חברי כנסת ביום כזה ולהגיד שזה יום קשה למדינת ישראל בגלל חוק כזה או חוק כזה ולא להזכיר במילה אחת שעומדת ילדה עם אחותה בגיל שלוש, באמצע הרחוב, מעמידים אותה ליד הקיר כמו אחרון הפושעים, ואומרים לה – – –

עאידה תומא סלימאן: זו הממשלה שלך.

אלי אבידר: תצביעו נגד.

אליהו חסיד: אומרים לה: אנחנו רוצים – תביאי את הפרטים שלך.

אליהו חסיד: איך יכולים לשבת פה יושבי-ראש סיעה – – –

מיקי לוי: למה אישרתם, למה הצבעתם בעד?

מיקי לוי: תצביעו נגד.

מיקי לוי: תצביעו נגד.

אלי אבידר: תצביעו נגד.

חמד עמאר: חברי הכנסת, להירגע.

חמד עמאר: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

אליהו חסיד: רבותיי, חברים, חברים, תנו לי בבקשה לדבר.

אליהו חסיד: זה לא מתחיל היום, זה לא מתחיל היום – –

אלי אבידר: – – – תתבייש.

אליהו חסיד: – – זה מתחיל מתחילת האירוע, כשהתחיל האירוע הזה של המגפה.

אליהו חסיד: במקום להתאחד, במקום להבין שעם ישראל נמצא במצב קשה, במקום להתאחד בבית הזה, עמדו נציגים, עמדו יושבי-ראש סיעות ואמרו: זה מגיע מהמגזר הזה, זה מגיע מהמגזר הזה; הסגרים למיניהם שעשו למגזרים מיוחדים – ההסתה הזאת הביאה את ההמשך.

אליהו חסיד: אין לנו טענה לשוטרים, השוטרים עושים את עבודתם נאמנה.

אליהו חסיד: הבעיה היא פה, הבעיה מתחילה בראש, בהסתה נגד מגזרים מיוחדים, נגד מגזרים.

אליהו חסיד: רבותיי, אנחנו בזמן קשה, עם ישראל היום נמצא במצב קשה.

אליהו חסיד: צריך לדעת להכיל אחד את השני, להתאחד יחד, לעזוב את כל החשבונות וההסתה, וביום כזה, שהוא יום קשה לעם ישראל בגלל הסרט הזה שראינו – שלא יעמוד מישהו ויגיד פה: הבעיה היא בגזרת הישיבות או בגזרה אחרת, ולמה משאירים את הישיבות פתוחות או למה משאירים בתי כנסת.

אליהו חסיד: זאת הבעיה שלנו?

אליהו חסיד: לא זאת הבעיה שלנו.

אליהו חסיד: הבעיה שלנו היא שאנחנו צריכים להתאחד ביחד ולהפסיק להסית אחד נגד השני.

אליהו חסיד: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

אלי אבידר: אלי חסיד, תצביע נגד.

אליהו חסיד: למה, אני בעד – – –

אלי אבידר: לא, תצביע נגד.

אליהו חסיד: אני בעד, אני בעד.

עאידה תומא סלימאן: תצביע נגד הממשלה.

אלי אבידר: תצביע בעד האוכלוסייה שלך, תצביע בעד האוכלוסייה שלך.

חמד עמאר: תדברו בשקט, חברי הכנסת.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: עד שלוש דקות.

עאידה תומא סלימאן: על מה אתה מתלונן?

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, כשירדה הקורונה בא ראש הממשלה ואמר: אני, אני, אני, אני, אני, אני.

ניצן הורוביץ: אני ניצחתי את הקורונה.

ניצן הורוביץ: מתקשרים אליי מנהיגים מכל העולם ללמוד איך אני, אני, אני עשיתי בקורונה.

ניצן הורוביץ: זה לא זה וזה לא זה, רק אני, אני, אני.

ניצן הורוביץ: הוא התבשם בחגיגות.

ניצן הורוביץ: בתוך משהו כמו חודש וחצי חוזרת הקורונה ועולה, והתברר שראש הממשלה הזה לא הכין שום דבר.

ניצן הורוביץ: ועכשיו הוא מטיל את האחריות על כולם.

ניצן הורוביץ: אני שמעתי כבר שהתקשורת אשמה, שהשמאל אשם, שראש הממשלה החליפי גנץ אשם, שבנט אשם.

ניצן הורוביץ: כל העולם ואשתו אשמים, חוץ מהגאוותן הנפוח הזה, היהיר הזה, ראש הממשלה הזה, שפשוט, כשיש הצלחה – לוקח את כל הקרדיט לעצמו, וכשיש בעיה – זורק את הכול על אחרים.

ניצן הורוביץ: מנהיגות פח, עולב העולבים.

ניצן הורוביץ: ועכשיו זה השיא.

ניצן הורוביץ: היות שבאמת הממשלה הזאת איבדה שליטה, ראש הממשלה מצא אשם נוסף, אדוני היושב-ראש.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, הוא מצא אשם נוסף – הכנסת.

ניצן הורוביץ: הכנסת זאת שמפריעה לו לקבל את ההחלטות מהר ולהיות יעיל.

ניצן הורוביץ: אז הוא מביא לנו עכשיו את החוק הזה, שנקרא חוק הסמכויות המיוחדות, כדי שהממשלה, היא בעצמה תוכל להכריז מצב חירום, ומכוח ההכרזה לחוקק תקנות, שבאמת יכולות להיות דרקוניות.

ניצן הורוביץ: ואני אומר לכם כאן, אני לא סומך על בנימין נתניהו שיקבל החלטות שקולות וראויות, כי הוא ירד ממה שנקרא דעתו השקולה, ואני מצטער מאוד שאני אומר את זה.

אלי אבידר: שיצא לנבצרות.

ניצן הורוביץ: האיש לא יכול להמשיך לכהן כראש ממשלה, בטח לא בתקופה הזו.

ניצן הורוביץ: ואדם כזה, במשבר כזה, מבקש לקבל לידיו מכשיר עוצמתי ביותר, מסוכן ביותר – חוק הסמכה, שיאפשר לממשלה לקבל תקנות, שיכולות להיות התקנות הכי קשות והכי חודרניות ופוגעניות, בלי פיקוח של הכנסת בכלל.

ניצן הורוביץ: היום שמענו את נציגי משרד המשפטים בוועדת החוקה.

ניצן הורוביץ: הם הסבירו למה לדעתם בכלל לא צריך לעבור בוועדה, ומספיק, נגיד, ששבועיים אחרי שהממשלה תקבל את התקנה המליאה כאן תרים ידיים ותאשר.

ניצן הורוביץ: והרי אתם יודעים שיאשרו את זה כאן כמו חותמת גומי.

ניצן הורוביץ: זה אחד הרגעים שבהם דמוקרטיה מתרסקת.

ניצן הורוביץ: כשאנחנו מתפרקים מהאחריות שלנו, הכנסת, הריבון – כי אנחנו הריבון; הכנסת היא הנבחרת, מכוחה מתמנה ממשלה; כשאנחנו מתפרקים מהסמכויות שלנו ומעבירים את הסמכות הגורפת הזאת לממשלה חסרת תוחלת וחסרת יכולת, ונותנים לה מה שנקרא צ'ק בלנקו, צ'ק פתוח, בלי פיקוח של הכנסת, זאת פשוט התאבדות מוסדית וזאת פגיעה קשה ביותר בזכויות הכי בסיסיות של כל אזרח.

חמד עמאר: תודה רבה.

ניצן הורוביץ: ואני מקווה שהדבר הרע הזה לא יעבור.

ניצן הורוביץ: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה, אדוני.

חמד עמאר: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה, אדוני, שלוש דקות.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הדיון הראשון שלי היום בוועדה לזכויות הילד, הדיון הראשון שלי כיו"ר הוועדה הזדמן לי עם השביתה ועם המחאה ועם ההפגנה של העובדים והעובדות הסוציאליים בתל אביב.

יוסף ג'בארין: ואני רוצה להגיד לכם שהנתונים ששמענו לגבי מצבן של העובדות הסוציאליות מראים תמונת מצב באמת מחרידה.

יוסף ג'בארין: האם אתם מעלים על הדעת, כבוד שר הרווחה חברי חבר הכנסת איציק שמולי, כי 1,000 משרות, 1,000 משרות של עובדים ועובדות סוציאליים לא מאוישות כי אנשים לא מוכנים לקבל את התפקיד הזה בתנאים שלו, לא בתנאי השכר ולא בתנאי העבודה?

יוסף ג'בארין: 1,000 משרות.

יוסף ג'בארין: אבל זה גם אומר ש-1,000 עובדים סוציאליים לא מתפקדים, לא עושים את מה שצריך בטיפול באוכלוסיות הזקוקות; לא כי הם לא רוצים – כי תנאי העבודה אינם מאפשרים זאת.

יוסף ג'בארין: זאת גם נוכח עלייה של 60% לפחות בפניות לשירותי הרווחה.

יוסף ג'בארין: בדיון היום בוועדה התייחסנו גם לנוער וילדים בסיכון.

יוסף ג'בארין: ואני אומר לכם שגם שם המצב פשוט בלתי מתקבל על הדעת.

יוסף ג'בארין: דוח מבקר המדינה שהתייחס לנוער בסיכון גבוה מדבר על כך שמאות ילדים בסיכון גבוה ממתינים חודשים פשוט כדי להתקבל למעון נעול.

יוסף ג'בארין: חודשים.

יוסף ג'בארין: התוכנית הלאומית לנוער בסיכון איתרה כרבע מיליון ילדים בסיכון, אבל לפחות 60,000–70,000 נשארו בלי מסגרת טיפולית.

יוסף ג'בארין: היום אנחנו גם יודעים ששירותי הרווחה – כפי שאתם יודעים, בהתחלת המשבר הם הפסיקו לתפקד בגלל סגירת המסגרות.

יוסף ג'בארין: עם החזרה לשגרה, כשליש מהילדים שנמצאים בסיכון עד היום עוד לא חזרו למסגרות שלהם, עד היום הם לא חזרו למסגרות הטיפוליות שבהן הם אמורים להיות.

יוסף ג'בארין: המצב הזה הוא מצב קטסטרופלי.

יוסף ג'בארין: הייתי מקווה שעל זה יהיה הדיון.

יוסף ג'בארין: הייתי מקווה שעל זה ראש הממשלה רוצה סמכויות כדי לתפקד, אבל הציבור במקום אחד וההנהגה שלו במקום אחר לגמרי.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חברת הכנסת סונדוס סאלח, בבקשה.

חמד עמאר: עד שלוש דקות, גברתי, בבקשה.

סונדוס סאלח: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, קודם כול אני משתתפת בצערה של משפחתו של הגיבור מיכאל בן זיקרי.

סונדוס סאלח: גיבור שיהיה זכרו ברוך, ומעשיו, שיהיו ולו באחוז קטן למידה לחלק מהמנהיגים – לקבל החלטות כמו שהוא קיבל החלטה, ללא שום הבדל בין דת, מין וגזע.

סונדוס סאלח: ראש הממשלה, הממשלה המנותקת, מתאים לו המשפט: הרצחת וגם ירשת.

סונדוס סאלח: הוא רצח את בחירת הציבור, רצח את הלגיטימציה של הכנסת, וגם יורש את האופציה להחליט במקומנו.

סונדוס סאלח: כולנו ראינו את הסרטון הזה, שראש הממשלה סיים את דבריו ולא נתן לגנץ, שהיה עם המסכה על הפנים, לא נתן לו להמשיך לדבר במפגש עם העיתונאים.

סונדוס סאלח: וככה הוא עושה גם לשאר חברי הממשלה.

סונדוס סאלח: הם ממשיכים בדרכו של הדיקטטור נתניהו.

סונדוס סאלח: ולצערנו הוא מוליך אותם שולל – לבטל את בחירת הציבור ולחסל את שאריות הדמוקרטיה במדינת ישראל.

סונדוס סאלח: בזמן שהממשלה ממשיכה להיות מנופחת עוד ועוד, ועוד שרים נכנסים לתפקידים ועוד חברי כנסת מתווספים על הנטל הכלכלי והפוליטי במדינה, פותחות עובדות סוציאליות במאבק כל כך צודק.

סונדוס סאלח: זאת אוכלוסייה שנכנסה ראשונה מתחת לאלונקה וסייעה במשבר הזה למזער כמה שאפשר את הנזקים הקיימים.

סונדוס סאלח: ועוד פעם הממשלה מפנה להן עורף והן כאילו מדברות אל קיר; אוטמים אוזניים ועיניים ולא מקשיבים לתנאים הקשים שהן חוות במסגרת העבודה שלהן.

סונדוס סאלח: כתבה ד"ר היאם חסן, שהיא גם מרצה וגם עובדת סוציאלית: מרבית בוגרי ובוגרות החוג לעבודה סוציאלית מסרבים להיכנס לעבודה.

סונדוס סאלח: זו עבודה עם תנאים כל כך קשים, קשים מאוד למחיה, קשה מאוד לעבוד בהם.

סונדוס סאלח: הפניות של הציבור בזינוק, בעליה ומחייבות אותנו בתוכנית עבודה לשעות רבות ומשאבים רבים יותר, אבל הממשלה לא עומדת לצידנו ולא מאפשרת לנו לעשות זאת נאמנה.

סונדוס סאלח: המשבר רק מחמיר: אלפי משפחות מצטרפות למעגל העוני והאבטלה; עשרות ניסיונות התאבדות מאז תחילת המשבר; מיליון מובטלים; סטודנטים לא יודעים איך תיראה ואיך תיפתח שנת הלימודים החדשה; תלמידים עם פערים לימודיים; אנשים הגיעו לפת לחם – והממשלה ממשיכה להיות מנותקת, ממשיכה להיות מנותקת מאנשים מחוץ לבית הזה.

סונדוס סאלח: אנו מזהירים שאם ימשיכו ולא ייענו דרישות העובדות הסוציאליות, נהיה במשבר יותר חמור ויותר מסוכן.

סונדוס סאלח: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אחרון הדוברים, חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

חמד עמאר: עד שלוש דקות, אדוני.

חמד עמאר: בבקשה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לפני שתתחילו לצעוק "אז תצביעו נגד", כמו שצעקתם על עמיתי הרב חסיד, אני אומר לכם: לצערי הרב, הבעיות שיוצרות ההחלטות וצורת העבודה שבה הממשלה עובדת – התשובה לזה היא לא אנרכיה, בסדר?

יצחק פינדרוס: לעצם החוק, הממשלה צריכה לנהל והכנסת צריכה לפקח.

יצחק פינדרוס: ככה צריכה להתנהל מדינה מתורבתת, כך צריכה להתנהל מערכת.

יצחק פינדרוס: חייבת להיות ממלכה שעובדת.

יצחק פינדרוס: קשה לנו היום.

יצחק פינדרוס: מאוד קשה לי היום לעמוד ולתמוך בחוק הזה.

יצחק פינדרוס: אני אומר לכם בכנות – – –

קריאה: תהיה נגד.

יצחק פינדרוס: אני לא יודע מה אני – אני לא אהיה נגד, אני חלק.

יצחק פינדרוס: כמו שאמרתי קודם, האלטרנטיבה שלא תהיה ממשלה שמנהלת היא לא אלטרנטיבה – –

קריאה: עדיף שלא תהיה ממשלה.

יצחק פינדרוס: – – ואני עוד לא יודע מה אני אעשה עד הקריאה השנייה והשלישית.

קריאה: – – –

יצחק פינדרוס: לא – – – אלטרנטיבה.

מיקי לוי: – – – הוא מודה – – –

יצחק פינדרוס: ממשלה צריכה לנהל, ממשלה צריכה לקבל החלטות.

מיקי לוי: – – – הוא מודה.

יצחק פינדרוס: אבל צורת ההתנהלות הזאת, שתוך כדי דיון פה והבאת הצעת חוק שהממשלה תתקין תקנות, יוצאות בממשלה תקנות שאנחנו לא יודעים כרגע אם הן יצטרכו לעבור ועדת קורונה או שהן יחולו על פי החוק היום בלילה, בלי תאריך – עומדים אנשים, מצטלמים פה חתנים בדרך לאולם, והם לא יודעים אם הם יוכלו להגיע לאולם.

אלי אבידר: תצביעו נגד.

מיקי לוי: – – –

יצחק פינדרוס: אנחנו מגדילים את הקנסות – אמרתי לך: האלטרנטיבה שלא יהיה שלטון זו לא אלטרנטיבה.

קריאה: לא נכון.

מיקי לוי: – – –

אורנה ברביבאי: לא נכון.

אורנה ברביבאי: בקואליציה – – –

יוראי להב-הרצנו: תצביעו נגד – – –

יצחק פינדרוס: דנים על העלאת הקנסות בשביל שאנשים ילכו עם מסכות, ונותנים קנסות לילדים ולקטינים שהולכים ברחוב.

יצחק פינדרוס: ניידת משטרה עוצרת כאילו איזשהו טרוריסט הגיע.

יצחק פינדרוס: רבותיי, זו נורה אדומה.

יצחק פינדרוס: הממשלה צריכה למשול וצריכה לנהל, וחובתה של הכנסת לעזור לה לעשות את זה.

יצחק פינדרוס: לכן בקריאה הראשונה אני אצביע בעד, ואני אומר לכם, לנציגי הממשלה שלא נמצאים כאן:

יצחק פינדרוס: אתם בשעות הקרובות תצטרכו לתת תשובות, איך ממשלה מוציאה החלטה שחלה מהרגע להרגע על אזרחים.

יצחק פינדרוס: מה קורה עם מי שלא שמע רדיו בדרך והיה עסוק בטלפון, ייעצר?

יצחק פינדרוס: מה זה הדבר הזה?

יצחק פינדרוס: אתם רוצים הלילה להעלות את הקנסות?

יצחק פינדרוס: אתם העליתם את הקנסות לפני כמה לילות ל-500 שקל, מה אתם רוצים?

יצחק פינדרוס: לרדוף אחרי ילדות בנות שבע?

אלי אבידר: מה אתה מדבר?

יוראי להב-הרצנו: תתנגדו.

קריאה: – – –

יצחק פינדרוס: תיקחו את הדברים לתשומת ליבכם.

יצחק פינדרוס: לא יעזור לכם.

קריאה: – – –

יצחק פינדרוס: ממשלה צריכה למשול.

יצחק פינדרוס: זה לא יעזור.

יצחק פינדרוס: אתם לא נותנים פתרון.

מיקי לוי: – – –

יצחק פינדרוס: אתם לא נותנים פתרון.

יצחק פינדרוס: אתם לא נותנים פתרון.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

מיקי לוי: הרי אתם קואליציה דורסנית.

מיקי לוי: מי מפריע לכם למשול?

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת פינדרוס.

יריב לוין: ישיב ויסכם בשם הממשלה השר איציק שמולי.

יריב לוין: בבקשה.

יאיר גולן: עכשיו גם תצביעו.

אלי אבידר: אליהו חסיד התחיל.

אלי אבידר: פינדרוס, מה קרה – – – חדש?

אלי אבידר: אתם בקואליציה – – – עכשיו תגידו: הסתה.

אלי אבידר: מי נותן את הדוחות, אנחנו או ביבי?

אלי אבידר: חבר'ה, בבקשה רגע – – – שר ממפלגת העבודה.

אלי אבידר: בואו נקשיב – – –

איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ראשית כול, הנושא של מחאת העובדים הסוציאליים עלה פה מצד כמה חברי כנסת, ואני בהחלט רוצה להתייחס לנושא הזה.

יאיר לפיד: שר הרווחה, תדבר איתו.

איציק שמולי: המחאה הזאת של העובדים הסוציאליים היא מחאה מוצדקת מאין כמותה, ואנחנו פועלים, גם כמשרד העבודה והרווחה, בימים האחרונים במרץ רב מאוד מול שני הצדדים כדי לנסות ולגבש הסכמות כדי להביא לפתרון שיהיה מהיר, תכליתי ומוצלח גם לעובדים הסוציאליים אבל גם לאוכלוסיות שמגיעות – בטח בתקופה הזאת של הקורונה – ללשכות הרווחה ברשויות המקומיות כדי לקבל את אותו המענה.

איציק שמולי: ברור לנו שזו תקופה לא רגילה, תקופה שבה מאות אלפי ישראלים, שהמושג הזה, עוני, או חרדה כלכלית, עד לפני הקורונה היה זר להם ועכשיו הם נזרקו למציאות חדשה.

איציק שמולי: ובין השאר, עצם המחשבה שהם או קשיש שסובל מבדידות או ממצוקה או חלילה ילדה או נערה או נער שנפגעו מינית יגיעו לדפוק על דלת לשכת הרווחה ולא יקבלו שם מענה, זה דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת.

איציק שמולי: אני מקווה שבאמת במאמץ משותף – היום גם פניתי לשר האוצר, משרד האוצר, שבאמת מגלים נכונות לפתור את המשבר הזה, והנושא הזה עלה גם בישיבת הממשלה.

איציק שמולי: אנחנו רוצים ומבקשים מכל הממשלה – זו הדרישה שהעלינו היום – להיכנס פה בעובי הקורה ולהביא פתרון מהיר ותכליתי, גם לטובת העובדים הסוציאליים וגם לטובת אוכלוסיות היעד.

איציק שמולי: זה לגבי זה.

איציק שמולי: חברי כנסת רבים העלו כאן, ובצדק רב, את נושא המשבר הכלכלי.

איציק שמולי: אין שום ספק שאומנם בצד הבריאותי אי-אפשר להתעלם מהנתונים, וגם אם אני מקבל חלק מהביקורת שהעלו פה חלק מחברי האופוזיציה לגבי דברים טובים יותר וטובים פחות שנעשו – אנחנו כרגע לא ב-state of mind של התחשבנות על העבר, הגם שחלק מהדברים קרו עוד טרם הקמת הממשלה; אנחנו שמים את זה עכשיו בצד.

איציק שמולי: מה שאנחנו, גם כממשלה וגם ככנסת, צריכים לראות לנגד העיניים זה מספר של כ-1,000 חולים חדשים ביום – מה שמיתרגם בעוד שבעה–עשרה ימים ל-20–30 חולים קשים, שכל אחד מהם נמצא במצב כזה כשלושה שבועות.

איציק שמולי: זה יכול להיתרגם – וזה חלילה ייתרגם, אם אנחנו לא ננקוט פעולות נחרצות ואגרסיביות – לאיום ממשי על יכולת הספיקה של מערכת הבריאות, היכולת להכיל את האירוע הזה.

איציק שמולי: לכן, כדי להשתלט על התחלואה וכדי לנסות ולשטח את העקומה, מושגים שכבר היינו בטוחים שהם מאחורינו – ובכנות אני אומר לכם:

איציק שמולי: אנחנו צריכים לגשת לאתגר הזה של הקורונה בצניעות רבה, כי בחלק מהדברים גם אנחנו וגם ממשלות אחרות לומדים להתמודד עם הנגיף הזה, עם ההופעה שלו, עם קצב ההתפשטות שלו ואופי ההתפשטות שלו תוך כדי תנועה.

איציק שמולי: אבל צריך שיהיה ברור: הקצב של ההתפשטות מציב כרגע איום ממשי על מערכת האשפוז.

איציק שמולי: על כל איחור שאנחנו נאחר בבלימה עכשיו, אנחנו נשלם בריבית דריבית דריבית, חלילה, מאוחר יותר.

איציק שמולי: מנקודה מסוימת, בוודאי אתם יודעים – שמתי לב שממש אני אומר את הדברים מלב אל לב, לא בלעג, חלילה; יש פה חברי כנסת, גם מהאופוזיציה וגם מהקואליציה, שפיתחו מומחיות של ממש ומקצועיות של ממש בעניין הזה של הקורונה.

איציק שמולי: אתם בוודאי יודעים שיש נקודה מסוימת בזמן שבה הנגיף הזה מתחיל לעלות בצורה גיאומטרית.

איציק שמולי: קצב ההתפשטות עלול להגיע לנקודה קריטית, שממנה והלאה, אני אומר לכם, זה כבר פחות חשוב אם יש לך 2,500 מכונות הנשמה או 3,000 או 4,000, כי קצב ההתפשטות – כפי שקרה בגל הראשון בספרד, באיטליה, במקומות רבים, וקורה כרגע גם בברזיל, לעיתים גם בארצות הברית – עלול להיות כזה שבסוף מערכת הבריאות שלך עומדת חסרת אונים מול הסיטואציה הזאת של אלפי אלפי אלפי חולים קשים, חלקם מונשמים, שאי-אפשר לתת להם מענה במסגרת מערכת הבריאות הקיימת.

איציק שמולי: כל הפעולות, שחלקן הוצעו גם כאן, של אכיפה ושל הסברה – אדוני היושב-ראש, זה החדשות של אתמול.

איציק שמולי: מי שלא מבין שאנחנו באירוע של הדבקה קהילתית עם 1,000 חולים ביום, וזה מיתרגם גם למספר של חולים קשים, לא מבין על מה הוא מדבר.

איציק שמולי: הפעולות של האכיפה וההסברה הן חשובות, הפעולות של חיזוק מערך החוקרים שיוכל לקטוע את שרשראות ההדבקה חשוב מאוד, אבל אלו החדשות של האתמול.

איציק שמולי: והיום, זה בדיוק מה שהיה בישיבת הממשלה: אנחנו נאלצנו לנקוט פעולות נוספות, שהן לא פופולריות, זה נכון.

איציק שמולי: הן לא פופולריות.

איציק שמולי: זה לא קל לעמוד מול בעלי המסעדות ומול בעלי הברים ומול בעלי האולמות ומול הזוגות שאמורים היו להינשא בשמחה גדולה בימים הקרובים, ולהסביר להם שאין לנו ברירה.

איציק שמולי: ואני אומר לכם, אין לנו ברירה.

איציק שמולי: כי מי שמסתכל על הנתונים והוא ישר עם עצמו, אומר את הדבר הבא: אם אנחנו לא נרים עכשיו או לא נלחץ על הבלם בחריקת בלמים, אנחנו עלולים בעוד שבועיים ימים למצוא את עצמנו, חלילה, במצב של אובדן שליטה של ממש.

איציק שמולי: וזה יהיה חוסר אחריות, גם מתוך דאגה לבריאות של הציבור אבל גם מתוך דאגה לכלכלה.

איציק שמולי: גם מתוך דאגה לכלכלה, כי אם אנחנו לא היינו נוקטים את הפעולות האלו, בעוד שבועיים לא היינו מביאים החלטה לממשלה רק על הענפים שנדונו היום בתוך הישיבה; היינו עלולים למצוא את עצמנו במצב – ואני מקווה שלא נגיע לשם – של עוד פעם דיון על, חלילה, סגר כללי, שהוא יום הכיפורים של הכלכלה הישראלית.

איציק שמולי: אנחנו מבינים את זה, אנחנו רוצים להימנע מהדבר הזה.

איציק שמולי: וגם מהטעם הזה, לא רק מהטעם הבריאותי, אנחנו עושים כל שביכולתנו כדי לקבל החלטות מאוזנות ונכונות, שמשרתות את המטרה של להוריד את התחלואה, לנסות להפחית את התמותה, ובצד זאת לנסות עד כמה שניתן לתת למשק להמשיך ולפעול בצל הקורונה.

איציק שמולי: אי-אפשר להתעלם מן העובדה שלפי הנתונים של המל"ל – לא נתונים שמישהו המציא – הבעיה המרכזית שהייתה בתקופה האחרונה, החטא הקדמון, זה ההתקהלויות.

איציק שמולי: ההתקהלויות בתוך החללים הסגורים – זה מייצר לנו באמת הדבקה קהילתית רחבה מאוד, שאנחנו צריכים להתחיל להתמודד איתה.

איציק שמולי: וההחלטות שהתקבלו היום בממשלה, תכליתן לנסות ולצמצם בצורה משמעותית את ההתקהלויות שמביאות להגברת התחלואה.

איציק שמולי: עכשיו, בצד זאת – וכאן אני מגיע לקטע הכלכלי – אנחנו היום קיבלנו החלטה עקרונית חשובה, שיהיה לה ביטוי ממש ביום-יומיים הקרובים.

איציק שמולי: אנחנו – גם אני וגם שרים רבים, וראש הממשלה גם תמך בזה – אמרנו בצורה מפורשת: ענפים שנסגרים וענפים שהפעילות בהם מצומצמת בצורה דרסטית, חייבת לבוא החלטה מהו מנגנון הפיצוי באותם הענפים.

איציק שמולי: זה נכון לברים, זה נכון למסעדות, זה נכון לאולמות.

איציק שמולי: אנחנו שומעים גם דברים שאומרים המייצגים של אותם הענפים האלו.

איציק שמולי: אין לנו שום כוונה לשים על השולחן מתווים הפסדיים, אלא אנחנו מבינים שכדי לממש את מה שאנחנו מגדירים "חיים בצל הקורונה", אנחנו צריכים להכניס, כממשלה, את היד לכיס ולדעת לפצות.

איציק שמולי: אני חושב שבשבוע שעבר התקבלו החלטות חשובות מאוד, שגם אני וגם שרים אחרים בתוך הממשלה דחפנו אותן קדימה: ההארכה של דמי האבטלה, המענקים המיוחדים לבני 67, מניעת הקיזוזים השערורייתיים האלה בין דמי האבטלה לקצבאות הקיום – כל המהלכים האלה הוארכו עד לחודש אוגוסט, וזאת לא תהיה ההארכה האחרונה.

איציק שמולי: במקביל, במישור של העצמאים הורחבו מנגנוני הפיצוי גם לבעלי עסקים שהמחזור השנתי שלהם מתחת ל-20 מיליון שקל וגם לבעלי עסקים עם מעל 20 מיליון שקל.

איציק שמולי: וזו רק ההתחלה.

איציק שמולי: כבר השבוע הממשלה תודיע על תוכנית נוספת, שנועדה לתת מענה של ממש לאתגר של הקורונה, של הקורונה הכלכלית, ולאפשר לשני דברים לקרות: ברמה אחת, להבטיח שגם שכירים, גם גמלאים, גם עצמאים, יוכלו בתקופה הזו לשמור את הראש מעל המים.

איציק שמולי: לפני הקורונה – – –

יאיר גולן: לך תראה את העובדות הסוציאליות שלך.

איציק שמולי: לפני הקורונה הם היו מעמד הביניים הישראלי – –

יאיר גולן: מפלגת העבודה בעיניים.

איציק שמולי: – – וזה דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת שאם לא ניתן להם את המענה הזה – ואנחנו נותנים את המענה הזה, נתנו אותו השבוע:

איציק שמולי: הארכנו את דמי האבטלה, הארכנו את המענקים המיוחדים, הארכנו את המנגנונים של הפיצוי של עצמאים.

יאיר גולן: איציק, לך תפגוש את העובדות הסוציאליות שלך.

יאיר גולן: תפגוש אותן.

איציק שמולי: הארכנו את כל הדברים האלה השבוע.

איציק שמולי: ואני אומר לכם, זה לא הדבר האחרון שאנחנו נעשה השבוע הזה.

איציק שמולי: הדיון הכלכלי והדיון הבריאותי חייבים להיות משולבים זה בזה.

איציק שמולי: כפי שאמרתי קודם, התקבלה היום החלטה עקרונית בממשלה שמרגע שאנחנו מורים על סגירה בעל כורחנו, מורים על סגירה של ענף מסוים – אנחנו גם נודיע מהו מתווה הפיצוי לאותו הענף.

איציק שמולי: אני חושב שאנחנו הולכים לעולם שבו בצד אחד אנחנו כן נספק לטווח ארוך – אני אומר לכם, לטווח ארוך – את רשת הביטחון גם לשכירים, גם לגמלאים גם לעצמאים, כדי שהם יוכלו להחזיק את הראש מעל המים, ובצד שני אנחנו נעשה צעדים אגרסיביים יותר, שיבואו לידי ביטוי גם בתקציב הקרוב, כדי להעמיד מחדש את המשק הישראלי על הרגליים.

איציק שמולי: ברור לנו – הייתה לי קודם שיחה אחת מני רבות עם עודד פורר וגם עם אחרים – שכדי שהמשק יחזור לאיתנותו בעלי העסקים חייבים לעמוד על הרגליים.

איציק שמולי: מי שמייצר את רוב התוצר במשק הישראלי זה בעלי העסקים הקטנים והבינוניים; מי שמעסיק הכי הרבה עובדים זה בעלי העסקים הקטנים והבינוניים, ולכן יש לנו כוונה של ממש להרחיב את מנגנוני הפיצוי, גם לטובת האנשים הללו.

איציק שמולי: ואני אומר שוב, במישור הבריאותי זה נכון שיש דברים שגם היו צריכים להיעשות אחרת, אולי להיעשות בצורה טובה יותר, ואני אומר לכם שחלקם בכלל עוד לפני שהוקמה הממשלה, אבל זה לא חשוב.

איציק שמולי: כרגע, יותר מלהתחשבן על העבר צריך להתמודד עם המציאות שבה אנחנו נמצאים.

איציק שמולי: ולכן הפעולות ששמענו כאן מחברי האופוזיציה, של הסברה, של אכיפה, של קטיעת שרשראות ההדבקה, זה נכון, והממשלה תמשיך לפעול גם במישור הזה, אבל בצד זאת – ועל רקע זה מגיע גם החוק הזה – הכוונה שלנו היא בעצם להתמודד בצורה טובה יותר עם המציאות הזאת שנוצרה, של הדבקה קהילתית.

איציק שמולי: משפט אחרון לגבי הביקורת בצד הדמוקרטי.

איציק שמולי: תראו, אנחנו במצב חירום, וצריך להתנהג כאילו זה מצב חירום.

איציק שמולי: אי-אפשר לקבל את הנחת היסוד שהתקבלה – –

יאיר גולן: אין חדש במצב החירום הזה.

יאיר גולן: היה – – –

איציק שמולי: – – למשל, בדברים שלך.

איציק שמולי: לפי ההיגיון שאתה אמרת, הרי שעל כל עיר ועל כל יישוב שאנחנו נצטרך להטיל סגר, אנחנו נצטרך לבוא לכנסת כדי לקבל אישור של עשרה ימים.

איציק שמולי: עד שנקבל את האישור, תהיה לנו תחלואה של פי כמה וכמה.

איציק שמולי: יש לי רק שאלה אחת אליך, אדון אלי אבידר, נראה אם אתה מוכן לקחת על זה אחריות:

איציק שמולי: בשבוע האחרון בקריית מלאכי לבדה, וזו רק דוגמה, לא להשמיץ אף אחד, היו 357% עלייה בתחלואה, בקריה.

איציק שמולי: אתה מוכן לקחת על זה אחריות?

איציק שמולי: אז אף אחד לא מבטל את הדמוקרטיה ואף אחד לא מטביע את הדמוקרטיה.

איציק שמולי: המשנה ליועץ המשפטי לממשלה אמר היום בצורה מפורשת – –

עודד פורר: איציק, למה אתם סוגרים חדרי כושר?

איציק שמולי: – – החוק נותן את הכוח לפרלמנט, אבל מאפשר לממשלה את הגמישות לפעול מול המגפה העולמית.

איציק שמולי: תודה רבה.

מיקי לוי: איזה קשקוש.

מיקי לוי: איזה קשקוש.

מיקי לוי: אתם כבשים.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: נא לשבת, בבקשה.

יריב לוין: רבותיי, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – הגבלת פעילות) (תיקון), התש"ף

יריב לוין: –2020, בקריאה הראשונה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 45 נגד – 34 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – הגבלת פעילות) (תיקון), התש"ף

יריב לוין: –2020, לוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 45, נגד – 34.

יריב לוין: רגע, אנחנו נוסיף: השרים תמנו ואשכנזי בעד.

יריב לוין: עוד מישהו?

יריב לוין: הייתה תקלה?

יריב לוין: לא הצביע?

יריב לוין: אז אם כך, בעד – 47, נגד – 34, אין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שהצעת החוק התקבלה בקריאה הראשונה ותועבר להכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקון מס' 20) (מימוש חלק מהפיקדון לכל מטרה), התש"ף

יריב לוין: –2020, בקריאה השנייה ובקריאה השלישית, קיבלה פטור מחובת הנחה, ותציג את הצעת החוק חברת הכנסת מיכל וונש בשם יושב-ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, בבקשה.

יריב לוין: עד שחברת הכנסת וונש תגיע לכאן – הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת אלכס קושניר ואנדרי קוז'ינוב בנושא: 33% מההתאבדויות בישראל הן בקרב עולים חדשים.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: [מס' מ/1326; דברי הכנסת, חוב' ט"ו, ישיבה 44; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: חברת הכנסת מיכל וונש, לדעתי בהופעת בכורה מעל הדוכן, אז בשעה טובה.

יריב לוין: בבקשה.

מיכל וונש: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכל וונש: כנסת נכבדה – – –

יריב לוין: חבר הכנסת אבידר, אנא, איעזר בשירותיך הטובים כדי שאפשר יהיה לשמוע את חברת הכנסת וונש.

אלי אבידר: חניך תורן.

יריב לוין: תודה רבה.

מיכל וונש: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכל וונש: כנסת נכבדה, אני מתכבדת להציג בפניכם את הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקון מס' 20) (מימוש חלק מהפיקדון לכל מטרה), התש"ף

מיכל וונש: –2020, לקריאה השנייה והשלישית.

מיכל וונש: הצעת החוק המונחת בפניכם היא מיזוג של שתי הצעות חוק.

מיכל וונש: הראשונה, הצעת חוק שיזמה הממשלה בהובלה של משרד הביטחון ומשרד האוצר; השנייה היא פרי יוזמתם של כמה חברי כנסת: עפר שלח, יוליה מלינובסקי קונין, משה אבוטבול, יואב סגלוביץ', מתן כהנא וקטי קטרין שטרית.

מיכל וונש: את הצעת החוק המונחת בפניכם הכינה ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

מיכל וונש: יו"ר הוועדה חבר הכנסת דוד ביטן ביקש להעביר את הצעת החוק לטיפולה של הוועדה בראשותו שכן בשבועות האחרונים הוועדה עסקה רבות במציאת פתרונות לחיילים משוחררים בודדים שנקלעו למצוקה כלכלית עקב התפשטות נגיף הקורונה.

יריב לוין: חברת הכנסת וונש, רק שנייה.

יריב לוין: סיעת מרצ, אני אודה אם אפשר יהיה לפזר את ישיבת הסיעה.

יריב לוין: סיעת מרצ, סיעת מרצ היקרה, אתם עושים ישיבת סיעה עם הגב אלינו.

יריב לוין: אנא, אם אפשר לפזר אותה.

יריב לוין: חבר הכנסת סובה, אם אני מזהה נכון, יבגני סובה, אם אני מזהה נכון מהגב, נא לשבת, לשבת, לשבת.

יבגני סובה: אני מבקש שתוריד אותנו למטה.

מיכל וונש: זה גם מוגש על ידי כל כך הרבה מחברי הכנסת שפה.

יריב לוין: אני הייתי מאוד רוצה.

יריב לוין: עם נתוני התחלואה האלה זה מה שאתה מציע?

יריב לוין: תעביר לי בקשה כזאת בכתב, אני אשמח להתייחס אליה.

יריב לוין: בבקשה, חברת הכנסת וונש.

מיכל וונש: בשבועות האחרונים הוועדה עסקה רבות במציאת פתרונות לחיילים משוחררים בודדים שנקלעו למצוקה כלכלית עקב התפשטות נגיף הקורונה והיעדר היכולת של אותם חיילים משוחררים להתפרנס.

מיכל וונש: כך, בהתערבותו, הושג החודש תקציב נוסף לסיוע מוגדל בשכר דירה לחיילים משוחררים בודדים.

מיכל וונש: כידוע, משבר הקורונה, הסגר ממושך והפיטורים המסיביים גרמו לרבים מהחיילים המשוחררים להגיע למצב של קשיים כלכליים.

מיכל וונש: רוב החיילים שהשתחררו משירות סדיר בשנה וחצי האחרונות או שפוטרו מעבודתם או שטרם מצאו עבודה, והם אף אינם עומדים בתנאים לקבלת דמי אבטלה.

מיכל וונש: לפיכך, ולאור העובדה שחברי הוועדה סברו שזוהי אחריות המדינה לדאוג לאותם חיילים משוחררים ובוודאי לכאלה הבודדים בישראל, המכלכלים את עצמם ואף משלמים שכר דירה ואין באפשרותם להסתייע במשפחה תומכת, פעלנו לקידום הצעת החוק ולמציאת פתרון מיידי שיאפשר לכל החיילים המשוחררים בכלל ולחיילים משוחררים הבודדים בפרט להתקיים בתקופה זו בכבוד ולמנוע מהם מצב של קריסה כלכלית.

מיכל וונש: משבר הקורונה מלווה בחוסר ודאות גדולה עבור כולם; כשמדובר בחיילים בודדים ללא גב כלכלי, פיזי או נפשי בארץ יש לחוסר ודאות זו השלכות נוספות שחייבות להילקח בחשבון.

מיכל וונש: כמי ששירתה בצה"ל כחיילת בודדה לפני יותר מ-30 שנה ומכירה את הארגונים הפועלים בנושא גם היום, אומר שההתמודדות עם הבדידות על כל השלכותיה השתפרה באופן משמעותי.

מיכל וונש: התמיכה שלה זוכים החיילים הבודדים לאורך שירותם הצבאי משמעותית ומרגשת, ואכן מסייעת בהפגת בדידותם.

מיכל וונש: עם זאת, חשוב להבין שההתמודדות הקשה שעימה הם נאלצים להתמודד בפועל רק נדחתה, ורבים מהם חווים אותה דווקא לאחר שחרורם מצה"ל.

מיכל וונש: יש בהצעת חוק זו בשורה אמיתית עבור חיילים בודדים וחיילים משוחררים בכלל, בהתמודדותם עם האתגרים הכספיים המיידיים בצל הקורונה.

מיכל וונש: זוהי דרך ראויה וחשובה להוקיר את פועלם ולהכיר בקשיים הייחודיים שעימם הם מתמודדים.

מיכל וונש: חשוב להדגיש שלצד פתרון כספי זה, ניתן וחשוב לנצל את ההזדמנות שלצד משבר הקורונה כדי להנגיש לחיילים כולם ובפרט לחיילים הבודדים, החסרים פעמים רבות תמיכה, ליווי, הבנה והכוונה, את הכלים לתכנון נכון גם לשימוש בכספי הפיקדון וגם לשילובם תעסוקתית או אקדמית על מנת שיצלחו תקופה זו של חוסר ודאות כללית, המצטרפת לחוסר הוודאות שלהם כמשוחררים טריים.

יוראי להב-הרצנו: מיכל, את יכולה להאט?

יוראי להב-הרצנו: אנחנו לא מבינים בקצב הזה.

מיכל וונש: אני פשוט ממהרת כיוון שאף אחד לא מקשיב.

יריב לוין: חבר הכנסת להב הרצנו, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: אני מקשיב – – –

מיכל וונש: אז אני שמחה – תודה, יוראי.

מיכל וונש: אני אאט.

מיכל וונש: תודה על ההערה.

יוראי להב-הרצנו: – – –

מיכל וונש: מאה אחוז.

מיכל וונש: אני אאט.

מיכל וונש: תודה על ההערה.

מיכל וונש: כל זאת יסייע גם בתקווה שיישארו בארץ וידעו כי הם אינם בודדים גם לאחר השחרור מצה"ל.

מיכל וונש: הצעת החוק המונחת בפניכם היא תיקון לחוק קליטת חיילים משוחררים, התשנ"ד–1994, הקובע זכאות של כל חייל משוחרר, לרבות משרתי השירות הלאומי-אזרחי, לפיקדון.

מיכל וונש: גובה הפיקדון נקבע בחוק לפי סוג ומשך השירות.

מיכל וונש: את הפיקדון ניתן לממש בחמש השנים הראשונות שלאחר מועד השחרור רק לאחת מהמטרות הקבועות בחוק: לימודים, הכשרה מקצועית, רכישת דירה או פתיחת עסק.

מיכל וונש: בתום חמש השנים יתרת כספי הפיקדון מועברת לחשבונו של החייל המשוחרר.

מיכל וונש: בהצעת החוק הממשלתית הוצע לקבוע כי במהלך החודשיים בלבד שלאחר כניסת התיקון לתוקף חייל משוחרר יהיה זכאי לפנות לקרן לקליטת חיילים משוחררים במשרד הביטחון בבקשה לקבל מיתרת הפיקדון שנזקפה לזכותו במהלך השירות סכום של 4,000 שקל למימוש לכל מטרה.

מיכל וונש: לאחר דין ודברים עם משרד האוצר, הוועדה ביצעה תיקונים בנוסח וקבעה כי תקופת הזכאות תהיה לשלושה חודשים, מיום 20 ביולי 2020 ועד ליום 20 באוקטובר 2020, עם אפשרות הארכה כפי שאפרט.

מיכל וונש: בנוסף הוחלט על מדרג בסכומים, כך שחייל משוחרר שביום כניסת החוק לתוקף – 20 ביולי 2020, כאמור – טרם חלפו 18 חודשים ממועד שחרורו משירות סדיר, יהיה זכאי לפדות 5,300 שקלים חדשים.

מיכל וונש: חייל משוחרר שביום כניסת החוק לתוקף חלפו 18 חודשים ממועד שחרורו, יהיה זכאי לפדות 3,400 שקלים חדשים.

מיכל וונש: את המדרג המוצע קבעה הוועדה מכיוון שהובא לידיעתנו, כאמור, שחיילים משוחררים בשנה וחצי האחרונות אינם עומדים בתנאים לקבלת דמי אבטלה שכן הם טרם הספיקו לצבור את תקופת האכשרה הדרושה; זאת, בשונה מחיילים שהשתחררו לפני זמן רב יותר, ולגביהם יש להניח כי רובם כבר מצאו מקומות עבודה, החלו בלימודיהם או ביססו את עצמם במובן זה או אחר.

מיכל וונש: יום כניסת החוק לתוקף נקבע ל-20 ביולי לאור עמדת נציגי הקרן לקליטת חיילים משוחררים, שביקשו כמה ימי היערכות טכנולוגית להיקף הצפוי בהגשת הבקשות.

מיכל וונש: הואיל ונראה כי נגיף הקורונה לא ייעלם בתוך שלושת החודשים הבאים סברנו כי יש להסמיך את שר הביטחון, בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, להאריך בצו את הזכאות בתקופה נוספת אחת של שלושה חודשים.

מיכל וונש: אני מקווה כי ככל שהמצב הכלכלי יוסיף להיות קשה, ובתקווה שאף לא נראה הידרדרות, השרים יניחו על שולחן הוועדה לפני תום התקופה הראשונה את הצו המאריך את הזכאות.

מיכל וונש: ההסתמכות של החיילים המשוחררים על כספים אלה היא חשובה ביותר, ואולי אף תמנע מצוקה מכל סוג שהוא בקרב החיילים המשוחררים הבודדים.

מיכל וונש: אני מבקשת להודות בשמי, בשם יושב-ראש ועדת העלייה חבר הכנסת דוד ביטן ובשם יתר חברי הוועדה לשר הביטחון בני גנץ, לשר במשרד הביטחון מיכאל מרדכי ביטון וכמובן לשר האוצר ישראל כץ, שאפשרו את הסיוע החשוב בעת הזו, ואפשרו לראשונה, גם אם באופן זמני, את הרחבת המטרות הקבועות בחוק קליטת חיילים משוחררים.

מיכל וונש: אני מברכת את יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת ביטן על קידום מהיר של הצעת החוק ומתן אוזן קשבת למצוקותיהם של החיילים הבודדים, וגם את יוזמי הצעת החוק הפרטית.

מיכל וונש: לסיכום, אני מבקשת להודות לצוות הוועדה: למנהלת הוועדה הגב' שלומית אבינח ולצוותה, וליועצת המשפטית של הוועדה עו"ד מרב תורג'מן.

מיכל וונש: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות אלא בקשות רשות דיבור בלבד.

מיכל וונש: בסיומן, אני מבקשת מהכנסת לאשר את הצעת החוק בנוסח המונח בפניכם בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

מיכל וונש: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: כאמור, להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות אבל כן הוגשו בקשות רשות דיבור.

יריב לוין: ראשון הרשומים, חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

איימן עודה: סליחה – – – את השמות של הדוברים.

קריאה: אלה מסתייגים, זה לא דיון.

אלכס קושניר: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בימים כתיקונם הייתי מאוד שמח על קידום הצעת החוק הזו שעולה היום להצבעה כאן בכנסת, אבל היום אני שמח קצת פחות.

אלכס קושניר: למה?

אלכס קושניר: כי הממשלה החליטה שהיא מסייעת לחיילים המשוחררים על חשבון הכסף של החיילים המשוחררים עצמם.

אלכס קושניר: הרי הפיקדון הזה גם ככה שייך לחיילים, והם היו יכולים להשתמש בו למטרות שבונות עתיד כמו רכישת בית, לימודים, פתיחת עסק, נישואים, ובמקום זה החיילים ישתמשו בכסף הזה כדי להציל את ההווה.

אלכס קושניר: הרי מי החיילים האלה?

אלכס קושניר: אותם אנשים שעובדים כמלצרים, החבר'ה שעובדים בברים, אולי כאלה שפתחו עסק ב-2019 והממשלה מחשבת את המחזור מ-2018 והם לא מקבלים כלום.

אלכס קושניר: אז הממשלה כדרכה מוצאת פלסטר, והפלסטר הזה הפעם הוא על חשבון אותם החיילים.

אלכס קושניר: אני כמובן אתמוך בחוק הזה בלית ברירה, כי זה הפתרון היחיד שהממשלה הזו מציעה.

אלכס קושניר: מחר, כשחברי הקואליציה יטפחו לעצמם על השכם, הם יספרו שעזרו לחיילים אבל הם כנראה לא יזכירו את העובדה שעזרו לחיילים על חשבון החיילים עצמם.

אלכס קושניר: אני רוצה באמת לברך את יושב-ראש ועדת העלייה והקליטה חבר הכנסת דוד ביטן, באמת, על מאמציו לשפר את הצעת החוק הזו.

אלכס קושניר: החיילים יקבלו את הכסף בצורה דיפרנציאלית, וגם אורך התקופה שבה הם יוכלו לקבל את הכסף יהיה גדול יותר – במקום חודשיים, שלושה חודשים ועוד שלושה חודשים.

אלכס קושניר: אז אני מבקש לתמוך בהצעת החוק הזו בלב כבד, בשל היעדר אלטרנטיבה, שהממשלה הזאת הייתה יכולה להביא ולא הביאה.

אלכס קושניר: היא לא הביאה כי היא לא מסוגלת, כי היא מסורבלת, היא מנופחת, היא מנותקת והיא לא מפנימה שהציבור באמת נמצא במצוקה.

אלכס קושניר: "חרטא", אמר בשבוע שעבר שר ללא תיק וללא תוכן, השר הנגבי, ואני אומר לכם שאתם עסוקים בחרטא ואתם מחרטטים את הציבור.

אלכס קושניר: אני מאוד מקווה שהממשלה הזו תבין שהחיילים האלה יצטרכו לקבל פיצוי על הכסף שהם משכו כדי שתהיה להם האופציה בכל זאת לבנות את העתיד שלהם, כי הם תרמו למדינה הזאת ואנחנו חייבים להחזיר להם.

אלכס קושניר: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת אביגדור ליברמן – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: אני חייב לומר מילה על החוק הזה.

עודד פורר: אנחנו מדברים פה בחוק שלכאורה, חברת הכנסת שהציגה אותו – אני לא רואה אותה פה, את מיכל – – –

מיכל וונש: אני כאן, למעלה.

עודד פורר: אה, הינה.

עודד פורר: אז אני חייב לומר לגבי החוק הזה: לכאורה, אנחנו באים ומספרים שוב עד כמה הממשלה מיטיבה ונותנת עכשיו הטבה לחיילים.

עודד פורר: באמת תודה רבה לכם על שאתם מאפשרים לחיילים, שבמהלך שירותם הצבאי צברו את הפיקדון הזה, שמגיע להם בדין, להשתמש בו – לא בכולו, רק בסכום קטן ממנו, זה לא בכל הפיקדון.

עודד פורר: הרי מה, אנחנו ניתן לכם את כל הפיקדון?

עודד פורר: הרי משרד האוצר עושה עליו סיבובים, על הכסף הזה.

עודד פורר: אני הגשתי הצעת חוק לפני הקורונה, ואני אגלה לכם סוד – חיילים בודדים היו בקשיים כלכליים לפני הקורונה.

עודד פורר: הקשיים שאנחנו מדברים עליהם היום נוגעים לחיילים בודדים, אבל לא רק.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, המשבר הכלכלי של הקורונה לא מבדיל, לא בין דם לדם, לא בין חייל לחיילת, לא בין חייל לחייל, לא בין עולה ליליד הארץ.

עודד פורר: כולם נפגעו פה.

עודד פורר: ואתה יכול למצוא חיילים משוחררים שמוצאים את עצמם מחפשים דרך לעזור להורים שלהם שנפגעו כלכלית בשלב הזה.

עודד פורר: אין סיבה, כספי הפיקדון האלה, הם שייכים לחיילים – זה הכסף שלהם, זה לא עכשיו סיוע אקסטרה שהמדינה נותנת לפנים משורת הדין.

עודד פורר: זה מזכיר לי את החוק – – –

יריב לוין: השרה הנכבדה, אנא.

עומר ינקלביץ': סליחה.

עודד פורר: אני חייב לומר, זה מזכיר – את מבקשת סליחה וממשיכה.

יריב לוין: השרה ינקלביץ'.

יריב לוין: השרה ינקלביץ'.

עודד פורר: אני חייב לומר, אדוני היושב-ראש, זה מזכיר לי את חוק דמי האבטלה לעצמאים.

עודד פורר: הממשלה הקודמת, בכנסת העשרים, ושר האוצר, גם הם פרסמו שהם נותנים דמי אבטלה לעצמאים; אגב, אנחנו רואים במבחן התוצאה את דמי האבטלה האלה לעצמאים.

עודד פורר: איך נתנו את דמי האבטלה לעצמאים?

עודד פורר: אמרו: נכריח את העצמאים לחסוך לפנסיה ונאפשר להם – בתנאים מסוימים שמהווים מצב של כאילו אבטלה הם יקבלו דמי אבטלה.

עודד פורר: איזה דמי אבטלה?

עודד פורר: הם יפדו את כספי הפנסיה שלהם.

עודד פורר: נאפשר להם לפדות את כספי הפנסיה.

עודד פורר: אלה יהיו דמי האבטלה לעצמאים, כספי הפנסיה שחסכו העצמאים כדי שתהיה להם איזושהי פנסיה.

עודד פורר: זה יהיה דמי האבטלה לעצמאים.

עודד פורר: על אותו משקל הסיוע שניתן כאן לחיילים הבודדים.

עודד פורר: הכסף מגיע להם בדין כפיקדון, ואומרים להם: עכשיו עם הכסף הזה נעזור לכם להתמודד עם משבר הקורונה.

עודד פורר: אז אדוני היושב-ראש, תראה, תמיד האויב של הטוב הוא העוד-יותר טוב.

עודד פורר: ודאי שאני תומך בחוק הזה, אני חושב שהחוק הזה צריך לעבור, אבל אני חושב שהחוק הזה מצביע בדיוק על תפיסת העולם המקולקלת של ממשלת ישראל, של משרד האוצר, כאילו הכסף הזה הוא כסף ממשלתי.

עודד פורר: אז לא, זה לא כסף של הממשלה, זה כסף של משלם המיסים וזה כסף של החיילים שמגיע להם בדין אחרי שחרורם.

עודד פורר: ולכן, מן הראוי היה להעביר הצעת חוק שאומרת:

עודד פורר: חייל משוחרר יוכל להשתמש, בוודאי בתקופה הזו, בכספי הפיקדון שלו לכל מטרה, ומייד אחרי שחרורו.

עודד פורר: תודה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קודם כול אני מצטרף לדברים של החברים שלי לסיעה, אבל אני רוצה לנצל את הדקות שיש לי בשביל להתייחס לנושא של המסכות, של החוק שלמעשה כנראה יעבור בעוד כמה שעות.

יבגני סובה: לפני כחודש אני פניתי במכתב לשר הפנים הרב אריה מכלוף דרעי, וביקשתי דבר פשוט ביותר: להמיר קנס ראשון במתן קנסות לאזהרה.

יבגני סובה: קיבלנו הרבה פניות של בעלי מסעדות, פאבים, ברים, שאמרו: אנחנו רוצים לפתוח קצת את החיים, אנחנו רוצים להתחיל לצאת, ופתאום באים אלינו פקחים ונותנים לנו קנסות בלי אזהרות.

יבגני סובה: בסך הכול ביקשתי דבר פשוט.

יבגני סובה: חבל שלא נמצאים פה חברי ש"ס – איפה?

יבגני סובה: לא רואה אותם – שיעשו פה בלגן עם המסכות.

קריאה: אני פה.

יבגני סובה: הינה, יש פה.

יבגני סובה: יכול להיות שלפני חודש, אם הייתם מגיבים בזמן, אולי ההצעה הזאת בכלל לא הייתה באה היום.

יבגני סובה: חבר'ה, זה טירוף מוחלט.

יבגני סובה: הרי מה המטרה של הענישה?

יבגני סובה: מה, אתם רוצים להתעשר על חשבון הציבור?

יבגני סובה: תופסים ילדים בני עשר, נערים בני 14, ונותנים להם קנסות.

יבגני סובה: מה המטרה של הקנס?

יבגני סובה: תיתנו אזהרה, תזהירו את הבן אדם, תגידו: אדוני, הינה, בבקשה מסכה, שים מסכה, ותמשיך בחייך.

יבגני סובה: הרי כל סטודנט למשפטים בשנה א' יודע שמטרת הענישה זה לא בשביל להעניש את הבן אדם אלא בשביל לחנך אותו.

יבגני סובה: ואם אנחנו רוצים לחנך את הציבור שיקשיב להוראות, אז בואו נקשיב לציבור.

יבגני סובה: התחושה של הציבור – ואני לא יודע אם זה משטרה, לא משטרה; המדינה, הממשלה מחפשת רק להעניש, בשביל שבטלוויזיה בפריים-טיים יספרו כיצד ניידת משטרה רודפת בפארק הירקון אחרי מישהו שנוסע על אופניים בלי מסכה.

יבגני סובה: היום שמעתי פה שהשר דודי אמסלם האשים אותנו בזה שאנחנו לא אחראיים.

יבגני סובה: קורונה זה אירוע עולמי, גילה לנו כבוד השר, כאילו לא ידענו את זה שקורונה זה עולמי, הרי ראש הממשלה מדי ערב בפריים-טיים היה מספר לנו שמדובר על אירוע עולמי.

יבגני סובה: ילדי ישראל, שהדירו אותם משיעורי גיאוגרפיה, השלימו את החסר בעזרת ההצהרות של ראש הממשלה, כי הוא כל פעם היה יודע להזכיר את המדינות, לא רק באירופה, גם ביבשת אמריקה הלטינית, ששם המצב קטסטרופלי.

יבגני סובה: כך גם גילינו שהעולם לומד מאיתנו.

יבגני סובה: תראו, אני לא מדבר בציניות.

יבגני סובה: אני באמת מנסה פה להבין את קו המחשבה של הממשלה לפני חודשיים-שלושה.

יבגני סובה: במה יש להתגאות, שסגרתם את העסק, סגרתם את הכלכלה, סגרתם את העסקים?

יבגני סובה: בסוף עכשיו אתם מפחידים את הציבור שוב בסגירת העסקים.

יבגני סובה: בן אדם רק לפני שבועיים פתח מסעדה, סוף-סוף מתחיל להחזיר את העובדים מחל"ת, ואתם, הממשלה, באים ואומרים לו: לא, אדוני, אתה עכשיו תסגור שוב, כי אתה לא יכול להכניס יותר מ-20 אנשים.

יבגני סובה: אתם רוצים להרוג אותו, אז תהרגו אותו, בשביל מה אתם עושים את כל ההצגות האלה?

יבגני סובה: מה, אנחנו בתיאטרון?

יבגני סובה: תגידו לו: אדוני, לך לבית קברות, סליחה על הביטוי, כי אין לך אופציה אחרת.

יבגני סובה: אנחנו דיברנו גם הרבה על ההיגיון הבריא.

יבגני סובה: אני באמת מבין את הצורך להקפיד לשמור על ההנחיות, ואין לי אפילו מילת ביקורת על הדבר הזה, אבל לבוא ולהתייחס למסעדה עם בשטח 30 או 40 מטר ולגן אירועים שהוא בשטח של 800 מטר כאילו זה אותו דבר – מה תגידו לזוגות שתכננו להתחתן?

יבגני סובה: אתם, הממשלה, גורמים לזוגות האלה לריב לפני שהם יתחתנו.

יבגני סובה: על איזה צד הם צריכים עכשיו לוותר, על הצד של הכלה או על הצד של החתן?

יבגני סובה: מי לא יבוא עכשיו לחתונה?

יבגני סובה: מה, לבטל חתונה?

יבגני סובה: עכשיו, זה הזוי.

יבגני סובה: חברים, זה פשוט הזוי.

יבגני סובה: אני כבר לא מדבר על כל הסיפור של בתי מלון.

יבגני סובה: היום היה דיון סופר-חשוב בוועדת הכלכלה ודנו על כל הנושא של התיירות.

יבגני סובה: 250,000 אנשים שעוסקים בתחום הזה פשוט לא יודעים מה מצפה להם מחר, בעוד שבוע, בעוד חודש, בעוד חודשיים.

יבגני סובה: כשבכל העולם מצילים את הענף הזה בזה שמזרימים – –

יריב לוין: משפט אחרון, בבקשה.

יבגני סובה: משפט אחרון, אדוני היושב-ראש.

יבגני סובה: – – מיליארדי דולרים בשביל להציל את הענף הזה, כי מתישהו הקורונה תסתיים, אצלנו אין שום עזרה.

יבגני סובה: אני מבקש שקודם כול כל מי שיצביע היום בעד החוק הזה של מסכות יחשוב טוב טוב מה מטרת החוק הזה.

יבגני סובה: ואולי בכל זאת, חבריי מש"ס ויהדות התורה, תשנו את דעתכם ותגידו: בואו נדחה את החוק הזה.

יבגני סובה: באפשרות

יבגני סובה: כם לעשות את זה היום לפני ההצבעה.

יבגני סובה: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת אלי אבידר – איננו; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – איננה; חבר הכנסת חמד עמאר – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת אנדרי קוז'ינוב, בבקשה.

אנדרי קוז'ינוב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אנדרי קוז'ינוב: חבריי חברי הכנסת, אני אדבר על חוק חיילים משוחררים – התיקון, ואני מראש אגיד שאני אצביע בעד.

אנדרי קוז'ינוב: אבל צריך פה לזכור, כמו שגם אמרו חבריי קודם, זה הכסף של אותם החיילים ואנחנו מאפשרים להם להשתמש בו כדי לשים פלסטר, לפתור חלק מהבעיות אחרי השחרור.

אנדרי קוז'ינוב: בעצם, מה אנחנו עושים?

אנדרי קוז'ינוב: חיילים, גם קרביים, בגיל 21, אלה שסיכנו את החיים במבצעים צבאיים, אנחנו כרגע מגדירים שאין להם זכות ויכולת להשתמש בכל הכסף שהם צברו ומגיע להם על פי החוק בתקופה הקשה הזאת.

אנדרי קוז'ינוב: אנחנו כביכול עושים להם טובה.

אנדרי קוז'ינוב: אנחנו מגדירים להם: אתם, שהשתחררתם כ-18 חודשים לפני כניסת החוק לתוקף, אתם תקבלו כך וכך, 5,300.

אנדרי קוז'ינוב: אלה שהשתחררו לפני כן – תקבלו 3,500.

אנדרי קוז'ינוב: זה מבורך, כל כסף בתקופה הזאת זה למטרה טובה, לעזור, אבל אנחנו בעצם מגבילים להם את שיקול הדעת.

אנדרי קוז'ינוב: ואכן מן הראוי בעתיד לקבל חוק שיאפשר לחייל משוחרר לנצל את הכסף הזה לכל מטרה.

אנדרי קוז'ינוב: ברגע שהחוק מגדיר את חמש המטרות בחוק – לימודים, קניית בית, פתיחת עסק – הרי אנחנו מגבילים את שיקול הדעת של אותו חייל.

אנדרי קוז'ינוב: הוא רוצה ויכול – בצבא הוא מעמיד את החיים שלו בסכנה למען המדינה, אבל מה לעשות עם הכסף שלו אנחנו מגדירים לו בסוף.

אנדרי קוז'ינוב: ברור שזה תקציב המדינה, וברור שלהגדיל את הכסף הזה עכשיו זה מיליארדים ומיליארדים.

אנדרי קוז'ינוב: אבל הכסף הזה קיים, הוא שייך לאנשים האלו, הוא שייך לחיילים המשוחררים.

אנדרי קוז'ינוב: מה גם שרוב האנשים שישתחררו עכשיו או ישתחררו עד סוף השנה, שאנחנו נאריך להם את היכולת למשוך את הכסף, סביר להניח שהם לא ימצאו עבודה; מה גם שלא מגיעים להם דמי אבטלה, כי הם לא יעמדו בתקופת האכשרה, לא של 12 חודש ולא של שישה חודשים.

אנדרי קוז'ינוב: ואז בעצם, אני חוזר על מה שאמרתי, אנחנו נותנים להם פלסטר.

אנדרי קוז'ינוב: אנחנו נצטרך לחזור ולבקש את אישור שר האוצר ושר הביטחון ואישור הוועדה להאריך את התקופה הזאת.

אנדרי קוז'ינוב: אחר כך, בינואר – צופים פני עתיד, הרי המשבר לא יסתיים – אנחנו נבקש שוב להאריך את זה.

אנדרי קוז'ינוב: שוב, זה מבורך, אני קורא להצביע בעד החוק הזה, אבל בואו נקדיש מחשבה, ובעתיד נחוקק ונתקן את החוק, ונאפשר לחיילים להשתמש בכסף הזה לכל מטרה.

אנדרי קוז'ינוב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת יוסף טייב – מוותר.

יריב לוין: אם כך, חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

אנדרי קוז'ינוב: אני מבקש להצביע מפה, אם אפשר.

יריב לוין: כן, כן, אין בעיה.

יריב לוין: נא לשבת, בבקשה.

אנדרי קוז'ינוב: – – –

יריב לוין: כן, כן, אין בעיה.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: בטרם נעבור להצבעה, אנו מבקשים לכבד כעת את זכרו של חבר הכנסת לשעבר דוד פתל, שהלך לעולמו לפני פחות משנה והוא בן 98.

יריב לוין: נכבד את זכרו בקימה.

יריב לוין: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרו של המנוח.

יריב לוין: ) נא לשבת.

יריב לוין: דוד פתל נולד בשנת 1921 בבצרה שבעיראק.

יריב לוין: בשנת 1941 עלה לארץ ישראל ולמד בטכניון.

יריב לוין: בשנים 1944–1946 שירת כנוטר, ובזמן מלחמת העצמאות שירת כקצין.

יריב לוין: פעילותו הציבורית של דוד החלה בארגון יוצאי עיראק בישראל, שבראשו עמד במשך עשרות שנים.

יריב לוין: בד בבד כיהן כחבר מועצת והנהלת עיריית בני ברק מטעם מפא"י וכחבר הוועדה המרכזת של ההסתדרות.

יריב לוין: באוגוסט 1951 השתתף כציר בקונגרס הציוני העולמי שהתכנס לראשונה בירושלים.

יריב לוין: בשנת 1959 נבחר דוד פתל לכנסת וכיהן בה שלוש קדנציות ברציפות, עד שנת 1969.

יריב לוין: בכל שנות כהונתו היה חבר ועדת העבודה והרווחה וועדת השירותים הציבוריים.

יריב לוין: בנוסף היה חבר ועדת הכנסת, ועדת החינוך והתרבות, ועדת הפנים ויושב-ראש ועדת המשנה בעניין תנאי הדיור בעכו העתיקה.

יריב לוין: לאחר תום פעילותו הפרלמנטרית שימש כיושב-ראש ועדת המבקר של ההסתדרות וכחבר מזכירות ויושב-ראש המוסד לביקורת של מפלגת העבודה.

יריב לוין: בשנות השבעים שימש כשליח מתנדב של הסוכנות היהודית באיראן, תרם תרומה מכרעת להעלאת שארית הפליטה של יהודי עיראק ארצה דרך איראן, ואף סייע בקליטתם בישראל.

יריב לוין: משנת 1982 סייע בהקמת מרכז מורשת יהדות בבל באור יהודה, ונמנה עם מקימיו ומנהליו הראשונים.

יריב לוין: בשנת 1986 הוענק לו תואר יקיר העיר רמת גן, שבה התגורר עד ליום מותו.

יריב לוין: יהי זכרו ברוך.

יריב לוין: דברים לזכרו תישא חברת הכנסת מרב מיכאלי, בבקשה.

מרב מיכאלי: סיפורו של חבר הכנסת דוד פתל הוא סיפורה של הארץ הזאת.

מרב מיכאלי: האמת היא שבמידה רבה הוא מייצג גם את הדנ"א של מפלגת העבודה – ודאי את מפלגת העבודה של אז, בכל תחנות חייו, גם המשטרה היהודית ששירת בה בתקופת המנדט, גם השתתפותו כקצין במלחמת העצמאות, גם קריירה שלמה שהוקדשה לענייני רווחה ועבודה.

מרב מיכאלי: הוא היה חלק ממפלגת העבודה, שחוקקה כאן את היסודות הסוציאליים של המדינה הזאת; את מדינת הרווחה, שהחזיקה כאן ציבור שהלך וגדל ובכל זאת המדינה הזו הלכה והכילה אותו במקסימום שוויון ומינימום אי-שוויון.

מרב מיכאלי: מקסימום מדינת רווחה – בתנאים של צנע, בתנאים של מחסור, בתנאים של מדינה קטנה שרק מתחילה את דרכה.

מרב מיכאלי: דוד פתל היה מושקע באוכלוסיות החלשות ביותר: קשישות וקשישים, אוכלוסיות עניות, מפונים משיכונים.

מרב מיכאלי: הוא היה מושקע בפירוק המעברות.

מרב מיכאלי: כן, מפלגת העבודה היא זו שבנתה את המעברות והיא גם זו שפירקה אותן.

מרב מיכאלי: היא זו שעשתה מקום לקליטת עלייה המונית אחרי קום המדינה והיא זאת שקלטה ופיזרה אותם ברחבי הארץ.

מרב מיכאלי: בעשייתו הבלתי-נלאית, באמת, למען עלייה, למען הרחבת הציונות, מגלם דוד פתל, כמו שאמרתי, את סיפורה של הארץ הזאת ואת הדנ"א של מפלגת העבודה של אז.

מרב מיכאלי: במקביל לעמידה איתנה על ביטחונה של מדינת ישראל, עבודה רצופה למען החברה בישראל ולמען ייסודה של מדינת רווחה – והיום, במצוקה הגדולה שנקלענו אליה בגלל משבר בריאותי, אנחנו נוכחות ונוכחים לדעת עד כמה התשתית של מדינת הרווחה נדרשת לחברה בישראל, נדרשת למפעל הציוני, ועד כמה חובה עלינו לעשות כל מה שנוכל כדי להחזיר אותה להיות מדינה כזאת.

מרב מיכאלי: יהי זכרו ברוך.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: עד כאן דברים לזכרו של חבר הכנסת לשעבר דוד פתל.

יריב לוין: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקון מס' 20) (מימוש חלק מהפיקדון לכל מטרה), התש"ף–2020.

יריב לוין: מאחר שאין הסתייגויות אנחנו מצביעים בקריאה השנייה על החוק, כנוסח הוועדה.

יריב לוין: הצבעה מס' 8 בעד סעיפים 1–2 – 31 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

יריב לוין: אני מצרף את קולה של חברת הכנסת מיכאלי בעד, וחבר הכנסת חסיד גם כן בעד, חבר הכנסת אליהו חסיד.

יריב לוין: בעד, אם כך – 33, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך החוק התקבל בקריאה השנייה.

יריב לוין: אני עובר להצבעה בקריאה השלישית על הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקון מס' 20) (מימוש חלק מהפיקדון לכל מטרה), התש"ף–2020.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 9 בעד החוק – 34 נגד – אין נמנעים – אין חוק קליטת חיילים משוחררים (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקון מס' 20) (מימוש חלק מהפיקדון לכל מטרה), התש"ף–2020, נתקבל.

יריב לוין: בעד – 36, בצירוף קולותיהם של חברת הכנסת מרב מיכאלי וחבר הכנסת אליהו חסיד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שהצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקון מס' 20) (מימוש חלק מהפיקדון לכל מטרה), התש"ף

יריב לוין: –2020, התקבלה בקריאה השלישית ונכנסה לספר החוקים.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

יריב לוין: בבקשה.

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

): חבריי חברי הכנסת, אבקש להודיע על איוש חברי הכנסת מטעם סיעת הרשימה המשותפת בוועדה המיוחדת להתמודדות עם סמים ואלכוהול: חבר הכנסת מנסור עבאס יכהן במקום הפנוי לסיעה.

): כמו כן, אני מתכבד להודיע על חילופי אישים ואיוש חברי כנסת מטעם סיעת הליכוד בוועדות הבאות: בוועדת הכנסת, במקום חברת הכנסת מאי גולן תכהן חברת הכנסת אוסנת הילה מארק; בוועדת החוקה, חוק ומשפט, במקום חברת הכנסת מאי גולן יכהן חבר הכנסת אריאל קלנר ובמקום חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר תכהן חברת הכנסת אוסנת הילה מארק; בוועדת הכלכלה, במקום חבר הכנסת דוד ביטן תכהן חברת הכנסת אוסנת הילה מארק; בוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה ובוועדה המיוחדת לפניות הציבור, במקום חברת הכנסת קטי קטרין שטרית תכהן חברת הכנסת אוסנת הילה מארק; בוועדת החינוך, התרבות והספורט ובוועדה לענייני ביקורת המדינה יכהנו חברי הכנסת אריאל קלנר ואוסנת הילה מארק במקום הפנוי לסיעה; בוועדת הפנים והגנת הסביבה, בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, בוועדת המדע והטכנולוגיה ובוועדה המיוחדת לזכויות הילד יכהן חבר הכנסת אריאל קלנר במקום הפנוי לסיעה.

): על כך אין צורך בהצבעה.

יריב לוין: ועכשיו – הודעה על המלצת ועדת הכנסת בדבר בחירת סגן ליושב-ראש הכנסת, הודעה שמחייבת הצבעה.

): תודה, אדוני היושב-ראש.

): בהתאם לסעיף 2 לתקנון הכנסת ממליצה ועדת הכנסת לבחור בחבר הכנסת אליהו ברוכי כסגן ליושב-ראש הכנסת עד ליום י"ז בטבת התשפ"א, 1 בינואר 2021.

): אבקש את אישורה של הכנסת להמלצה זו.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנא גש למקומך ואנחנו נוכל לעבור להצבעה על הודעת יושב-ראש ועדת הכנסת.

יריב לוין: הצבעה מס' 10 בעד הצעת ועדת הכנסת – 15 נגד – 2 נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת בדבר בחירת סגן ליושב-ראש הכנסת נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 17, בתוספת קולותיהם של חברי הכנסת אליהו חסיד ויעקב אשר, נגד – שניים, נמנעים – אין.

יריב לוין: לפיכך, אני קובע שההמלצה וההודעה של יושב-ראש ועדת הכנסת אושרו, ומברך כמובן את חבר הכנסת אליהו ברוכי ומאחל לו הצלחה.

יריב לוין: [מס' מ/1336; דברי הכנסת, חוב' ט"ז, ישיבה 47; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר היום – הצעת חוק לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – אכיפה) (תיקון מס' 2), התש"ף

יריב לוין: –2020, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

יריב לוין: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה, ויציג אותה יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת יעקב אשר.

יריב לוין: בבקשה.

יעקב אשר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בשם ועדת החוקה חוק ומשפט, שהכינה את ההצעה לקריאה השנייה והשלישית, הינני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – אכיפה) (תיקון מס' 2), התש"ף

יעקב אשר: –2020, שבה מבוקש להגביר את האכיפה של חובת עטיית המסכה.

יעקב אשר: התיקון כולל שלושה מרכיבים: 1.

יעקב אשר: שינוי דרך ההמצאה: מוצע להרחיב את החובה להמציא הודעה על הטלת קנס מינהלי בכל הנוגע לעבירות שונות הקשורות לפתיחת עסקים בדרך של מסירה לאחראי על המקום באותה עת – כל עוד תישלח למפעיל הודעה בדואר רשום, והיא תיחשב כתאריך ההמצאה; 2.

יעקב אשר: הגדלת מעגל הפקחים שיוסמכו להטיל קנס בשל אי-עטיית מסכה, כך שיכלול גם פקחים של הרשויות המקומיות, מפקחים שהם עובדי המדינה ופקחי רשות הטבע והגנים, ואולם רק בכפוף להנחיה ולהכשרה מתאימה.

יעקב אשר: כפי שמייד אפרט, מדובר בעצם על הכפלת כוח ההרתעה; 3.

יעקב אשר: מרכיב נוסף:

יעקב אשר: הגדלת הקנס על אי-עטיית מסכה מ-200 ל-500 שקלים.

יעקב אשר: על אף המחלוקת בעניין הזה, ולאור העמדה של גורמי המקצוע במשרד הבריאות והמל"ל, אישרה הוועדה כי אין מנוס מצעדים אלה כדי למגר את התופעה המסוכנת של אי-עטיית מסכה.

יעקב אשר: אני מקווה שעצם העלאת הקנס והגברת הפיקוח יהוו גורם הרתעה ושלא יהיה צורך בהטלת קנסות בסכומים אלה, במיוחד בתקופה כלכלית קשה.

יעקב אשר: תכף ארחיב בעניין.

יעקב אשר: אציין כי למרות הזמן הקצר שהיה בידי הוועדה, הוועדה דנה בהסדרים המוצעים והחליטה בכמה עניינים לשנות מן האיזון שהציעה הממשלה.

יעקב אשר: הוחלט שלא לקצר את פרק הזמן לתשלום הקנס המינהלי על הפרת חובת עטיית מסכה, והיא נשארה ב-60 יום, כמקובל בעברות מינהליות.

יעקב אשר: לעניין האכיפה של הפרת החובה לעטות מסכה החליטה הוועדה שהאכיפה על ידי פקחים שאינם שוטרים תתאפשר רק לאחר שהפקח קיבל הכשרה ייעודית לנושא זה, וכי האכיפה בידי כל הגורמים תתבצע בהתאם למדיניות שתיקבע על ידי המשטרה ויתחשבו בצורך לקבוע תנאים לאכיפה כלפי אוכלוסיות מיוחדות: ילדים, נכים, מבוגרים – תכף אתייחס גם לזה – כולל אנשים עם מוגבלויות, וכן בהתאם לאמות מידה שוויוניות.

יעקב אשר: כמו כן, הוועדה החליטה לתת ביטוי מפורש לכך שההנחיות יכללו הוראות לעניין האפשרות של הפקח או השוטר להימנע מהטלת הקנס בהתאם לנסיבות, שכן הוועדה השתכנעה שבראש ובראשונה – בראש ובראשונה – התפקיד של הפקח בעניין הזה הוא לחנך ולהרתיע, וכמובן שלא להטיל קנס על מי שהוריד את המסכה לרגע, או שטעה בתמימות.

יעקב אשר: לאור העמימות לגבי ההוראות הנוגעות לעטיית המסכה, כאמור, אנו מצפים כי הטלת הקנס תהיה מוצא אחרון.

יעקב אשר: להצעת החוק הוגשו כמה הסתייגויות מהותיות, וכן בקשות רשות דיבור.

יעקב אשר: אני מבקש לדחות את ההסתייגויות ולאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה והשלישית.

יעקב אשר: אני רוצה לומר לכם דבר אחד – את הרציונל.

יעקב אשר: היו לנו שלושה דברים – –

אלי אבידר: אין רציונל.

יעקב אשר: – – שבהם, שבהם הוועדה – ונמצא פה חבר הוועדה אלי אבידר – – –

אלי אבידר: אין רציונל, אדוני.

יעקב אשר: אדוני לא יפריע לי.

אלי אבידר: אפריע ואפריע.

יעקב אשר: מה שאתה לא עושה בוועדה, לא תעשה גם פה.

יעקב אשר: זה לא סוד שאמרתי את דעתי, ואני אומר אותה גם עכשיו, שהיה ראוי לשקול שהקנס יעלה ל-300 שקלים ולא ל-500.

יעקב אשר: היו בעניין הזה קולות לכאן ולכאן.

יעקב אשר: אני סברתי ככה, אני סובר גם עכשיו, אבל נתתי – הרמתי דגל גבוה מאוד כדי לקבל על זה תמיכה משאר חלקי הבית מעבר לאופוזיציה – שתמכה בעניין הזה ועד עכשיו תומכת.

יעקב אשר: לצערי הרב, זה לא הסתייע, ויכול להיות שיש דעות שונות של אנשים.

יעקב אשר: וגם בעניין הזה, בישיבה שהיינו בה בנושא אחר והשתתף בה גם יושב-ראש הכנסת הובעה עמדה נחרצת של המל"ל ושל אנשי המקצוע בעניין הזה, שחייבים להרתיע ככל האפשר.

יעקב אשר: דקה – – –

אלי אבידר: תפריד את המל"ל מאנשי המקצוע, אין קשר.

אלי אבידר: אנשים מחברים כאן שני דברים שלא קשורים.

יעקב אשר: מה ראשי התיבות של המל"ל?

אלי אבידר: אין קשר בין המל"ל לאנשי מקצוע.

יעקב אשר: אין ראשי תיבות.

אלי אבידר: הם פוליטיקאים.

יעקב אשר: אני רוצה לומר לך: אני הקמתי את המל"ל – תן לדבר.

יעקב אשר: עמדת המל"ל הייתה נחרצת בעניין הזה.

יעקב אשר: אני, יש לי כתפיים רחבות בדרך כלל, אבל אין לי כתפיים רחבות בשביל כל האולם הזה, כל הכנסת הזאת, ואם בסופו של יום רוב חברי הכנסת תומכים בעניין הזה בעמדת המל"ל, אני לא לוקח על עצמי את האחריות.

יעקב אשר: מה שכן לקחנו עליו את האחריות, ולקחנו, ביחד עם חברי האופוזיציה, פה אני צריך לתת קרדיט לחברת הכנסת קארין אלהרר, שהעלתה נקודה אחת שהיא בעצם נקודה חשובה מאוד, של הבניית שיקול הדעת של הפקח או השוטר – את היושבת-ראש שלי, תמיד זה ככה – הבניית שיקול הדעת של השוטר ושל הפקח.

יעקב אשר: הוא חייב לבדוק קודם כל את האפשרות של ההרתעה וההתראה, ואם בן אדם באותה שנייה סיים לאכול משהו, והמסכה בכיסו, הוא יגיד לו: שים אותה.

יעקב אשר: אם לא ישים, הוא יכול לתת לו דוח.

יעקב אשר: הפקח או השוטר צריך להיות מסביר, הוא צריך להיות מרתיע.

יעקב אשר: הוא לא צריך להיות מפחיד, הוא לא צריך להיות מבהיל, כמו שראינו היום בסרטון שהסתובב על ילדה קטנה שפורצת בבכי בגלל שוטר אחד, שמכתים בגלל זה את כל השוטרים הטובים שנמצאים בארץ.

יעקב אשר: כמה אנשים שלא חכמים, שלא מבינים שיש להם הבניה של שיקול דעת.

יעקב אשר: אני ביום רביעי מכנס ישיבה בוועדת החוקה, ואדוני חבר ועדת החוקה, שבה אנחנו נדון איך להוריד את ההוראות הללו – גם אלו שנמצאות בחקיקה גם אלו שנאמרו על ידי קציני משטרת ישראל – שיש לי אמון בהם, והשאלה איך זה מחלחל למטה, איך מבין את זה השוטר.

יעקב אשר: לא יכול להיות שילדה תמימה – ובדרך כלל זה קורה במקומות לא אקסקלוסיביים.

יעקב אשר: ברמת אביב, אם זה היה קורה למשפחה, תאמין לי, כבר הייתה היום תביעה של מיטב עורכי הדין בעניין הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה קורה בכל מקום.

יעקב אשר: שיקול הדעת של שוטר הוא קריטי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נכון.

יעקב אשר: הוא צריך להיות המסבירן, הוא צריך לחלק מסכה אם אותו אדם פספס אותה.

יעקב אשר: הוא צריך להגיד לבן אדם: שים אותה, לא ישר הקנס.

יעקב אשר: וזה חייב לרדת לרמת השוטר והפקח בשטח, כדי שלא נראה סרטונים מצמררים כאלה.

יעקב אשר: הייתה לי שיחה היום עם השר לביטחון פנים – – –

אלי אבידר: זו אשמת חברי הכנסת – אתה מפיל את זה על המשטרה.

אלי אבידר: מה המשטרה אשמה?

אלי אבידר: אתה מפיל עליהם את האחריות.

אלי אבידר: איפה שיקול הדעת שלך?

יעקב אשר: דיברתי עכשיו על – –

אלי אבידר: – – – של כל חברי הכנסת החרדים.

יעקב אשר: – – שר המשטרה.

אלי אבידר: אתם מצביעים בעד.

יעקב אשר: תשמע, שיקול הדעת שלי הוא בערך כמו השיקול דעת שלך בסיעה.

אלי אבידר: אז תהיה.

אלי אבידר: אז תהיה.

יעקב אשר: מאה אחוז.

יעקב אשר: יש דברים שזה החלטה של כולם.

אלי אבידר: תתפלא, אצלנו יש חופש הצבעה בהרבה דברים.

אלי אבידר: אז אני מוכן – – –

יעקב אשר: אבידר, אל תקלקל, אל תפריע.

יעקב אשר: אחר כך תגיד מה שאתה רוצה.

יעקב אשר: דיברתי עם השר לביטחון פנים אמיר אוחנה.

יעקב אשר: גם הוא עצמו אמר לי – למרות שהוא נותן גיבוי לרוב-רובם של שוטרי המדינה, אבל מעשים כאלה מכתימים.

יעקב אשר: בסופו של דבר זה מראה על אטימות, זה מראה על חוסר שכל, לפעמים.

יעקב אשר: ילדה בת עשר רואה שוטר – במיוחד ילדה שלא רואה את זה במדיות, היא לא מכירה מה זה שוטר, היא לא ראתה אף פעם סדרות על משטרה – מגיע שוטר ואוכף את הדוח בצורה לא חכמה, לא נכונה, לא רגשית, לא אנושית.

יעקב אשר: זה לא טוב, וזה לא יהיה.

יעקב אשר: אנחנו לא ניתן שזה יהיה.

יעקב אשר: אנחנו נקיים על זה דיון, בעזרת השם, ביום רביעי.

יעקב אשר: ובינתיים אני אומר לחבריי חברי הוועדה ולחברי המליאה: ההחלטות של הוועדה היו טובות, הנושא של הכפלת הכוח על ידי פקחים ולהגביר את ההרתעה הוא טוב, אם הוא ייעשה נכון.

יעקב אשר: ההחלטות היו מאוזנות.

יעקב אשר: לגבי נושא גובה הקנס, יש שדורשים כך, יש שדורשים כך.

יעקב אשר: בסופו של דבר אנחנו חלק מקואליציה שיש לממשלה.

יעקב אשר: לממשלה יש אנשי מקצוע, ולפעמים – גם בצער – אנחנו מקבלים את עמדתם.

יעקב אשר: אני מקווה שהם לא יצדקו או שזה לא היה מוצדק, ונוכל מהר לבטל את זה, כשהקורונה הזאת תיגמר במהרה עלינו לטובה.

יעקב אשר: אני רוצה להודות לחברי הוועדה, גם לאלה שתוקפים אותנו, וגם אלי אבידר – לא בראשם, יש פה את יואב, יש את קארין.

יעקב אשר: תאמינו לי, אתם בדרך כלל רואים רק את חילופי המחמאות, אתם לא רואים שאנחנו רבים; אנחנו גם רבים ואנחנו גם נמשיך לריב – זאת סגולה לאורך ימים – אנחנו נעשה כמיטב השתדלותנו.

יעקב אשר: אני עם מצפוני.

יעקב אשר: עשיתי את שלי יותר מכל אחד בקואליציה הזאת, תודה רבה.

קריאה: – – – גם אתה צודק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך, חבר הכנסת יעקב אשר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נעבור לדוברים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ראשון, חבר הכנסת יואב סגלוביץ', בבקשה.

יואב סגלוביץ': גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אין טוב לדבר על עטיית המסכות מפסטיבל המסכות שאנחנו נמצאים בו.

יואב סגלוביץ': חברי יעקב אשר הוא ללא ספק אחד משחקני המפתח בפסטיבל המסכות.

יואב סגלוביץ': מדוע אני אומר את זה?

יואב סגלוביץ': כי יעקב אשר עושה את כל מה שהוא יכול לקחת את ההצעות הרעות והמופרעות האלה שמגיעות על ידי הממשלה ולתת להן איזו ארשת חיובית ונחמדות וחינניות, והאמת היא, שבחלקן – בלי שאף אחד ישמע, אני מקווה שחס וחלילה ראש הממשלה לא ישמע, רחמנא ליצלן – אנחנו אפילו משנים אותן.

יואב סגלוביץ': היו פה הצעות חוק שהגיעו מהממשלה והפכנו אותן.

יואב סגלוביץ': אני אמרתי פה ליריב לוין, שישב, שזאת הצעת חוק של האופוזיציה, לא של הקואליציה, בשיתוף פעולה של חלק מהקואליציה שקוראים לו יעקב אשר.

יואב סגלוביץ': אבל כן, זה נשף מסכות, כי הגיעו המסכות, ואתה שואל את האנשים שיושבים בדבר, את אוכפי החוק, הם היו בזום, משטרת ישראל – אני שואל אותם: תגידו, אתם ביקשתם?

יואב סגלוביץ': הם אומרים: לא.

יואב סגלוביץ': אתה שואל את משרד המשפטים: אתם ביקשתם?

יואב סגלוביץ': הם אומרים: לא.

יואב סגלוביץ': אני שואל את משרד הבריאות: אתם ביקשתם?

יואב סגלוביץ': כן, בוודאי.

יואב סגלוביץ': ואז אני שואל אותם: למה?

יואב סגלוביץ': מה הנתונים?

יואב סגלוביץ': האם יש בעיה באכיפה?

יואב סגלוביץ': האם לא די ב-200 שקל בזמן שלאנשים אין די כסף לכלכל את צורכיהם המיידיים?

יואב סגלוביץ': והתשובה שהם אומרים, כאילו הם המשטרה, כאילו הם הפרקליטות, כאילו הם ריבונו של עולם: ככה צריך.

יואב סגלוביץ': מי אמר?

יואב סגלוביץ': ריבונו של עולם.

יואב סגלוביץ': אני יודע איך קוראים לריבונו של עולם.

יואב סגלוביץ': לא ידעתי, הייתי בטוח שזה משהו שאי-אפשר לתת לו דמות, אבל מסתבר שיש לו שם: המל"ל.

יואב סגלוביץ': אנחנו מתפללים למל"ל.

יואב סגלוביץ': אתה שואל את המל"ל למה – התשובה הכי אינטליגנטית ששמעתי, אבל היא תקפה כמעט לכל תחום שהיה פה: ככה.

יואב סגלוביץ': אני, לימדו אותי, במקום שממנו אני בא, ובוודאי במקום המכובד הזה, לשאול שאלות.

יואב סגלוביץ': אחת מהן היא: למה.

ינון אזולאי: – – – שאלה: אתה מסכים עם ההתנהגות של השוטרים?

יואב סגלוביץ': חשבתי שאתה מדבר על המופע של היום בבוקר בוועדת חוקה.

ינון אזולאי: על כל המופעים שלהם, על אנשים עם מוגבלויות, על ילדים, על הכול.

יואב סגלוביץ': אתה אומר לי עכשיו את הבעיות שאתם הולכים עכשיו להעצים אותם.

יואב סגלוביץ': אני אספר לך סיפור.

ינון אזולאי: מה קשור, אם תעדיפו – – –

יואב סגלוביץ': אני אספר לך סיפור.

יואב סגלוביץ': האמן לי שאנסה לענות לך, אם תקשיב.

יואב סגלוביץ': אבל עכשיו אנחנו שמענו מי זה ריבונו של עולם: המל"ל, ואתם מתפללים לו.

יואב סגלוביץ': אבל הוא לא באמת כל-יכול, יש מעליו אדם נוסף שבשבילו כולכם רצים להצביע כמו כבשים פועות, קוראים לו בנימין נתניהו, האיש והאגדה.

יואב סגלוביץ': האיש שיש לו כתב אישום על שוחד, מרמה והפרת אמונים, שמתנהל כאן במערכת הממשלתית הזאת כאילו הכנסת היא שלו, ומי שנותן לו את האופציה הזאת זה אתם.

יואב סגלוביץ': אז אתם מתפללים לכוהן הגדול, המל"ל, ולריבונו של עולם שלכם ששמו בנימין נתניהו.

יואב סגלוביץ': הוא לא שלי.

יואב סגלוביץ': הוא לא שלי, כי אני לא דוגל בעבודה זרה.

יואב סגלוביץ': גם אני לא דוגל בעבודה זרה.

יואב סגלוביץ': אבל אני אגיד לך מה יש בחוק הזה.

יואב סגלוביץ': החוק הזה דן בעטיית מסכה, והעלו את הקנס ל-500 שקל כשאין הצדקה עניינית לעניין הזה.

יואב סגלוביץ': ואתם יודעים שאין, כי אתם צעקתם על זה והסתייגתם מזה – אבל המל"ל אמר.

יואב סגלוביץ': ואני אגיד לכם עוד משהו, העברתם סמכות, עכשיו – ביזרתם את הסמכות שהייתה לרשויות המקומיות בשיטור ועטפתם את זה בעטיפה ריקה מתוכן.

יואב סגלוביץ': אמרתם שהמשטרה תנחה את הרשויות המקומיות.

יואב סגלוביץ': אני רואה את התדריכים שמפקד המשטרה הטריטוריאלי קורא למפקד הפיקוח ואומר לו בדיוק מה לעשות.

יואב סגלוביץ': ואם יש לכם טענות למה שקרה באירועים החריגים שבהם המשטרה הייתה מעורבת, חכו שיהיה הפיקוח.

יואב סגלוביץ': להגיד לכם למה?

יואב סגלוביץ': כי הקנס של 500 שקל לא הולך לאיזה שהיא קופה צדדית, כמו שרצינו לעשות והמלצנו לעשות.

יואב סגלוביץ': שתהיה קופה שכל הקנסות האלה הולכים ממנה לכל מי שנפגע בקורונה.

יואב סגלוביץ': לא.

יואב סגלוביץ': זה הולך לרשויות המקומיות, לרשויות המקומיות שיש שם אכיפה – בחלק מהמקומות אכיפת יתר בלתי מקצועית, בלתי עניינית.

יואב סגלוביץ': פעם ראשונה אי פעם, שאני מכיר, שיש קונטקט בין פקח לבין אזרח בנושא הזה.

יואב סגלוביץ': להגיד לכם משהו נוסף – שאתם יודעים אותו, אמרתי לכם אותו אבל לא הקשבתם: ככל שהחוק הוא לא ברור ואמורפי, ובחוק הזה של עטיית מסכה יש הרבה מאוד חריגים וסייגים: האם אתה יוצא לפה, יצאת ל-100 מטר או ל-300 מטר, הלכת למטרה זו או למטרה אחרת – ככל שהוא יותר פתוח ופחות ברור ככה הסמכויות צריכות להיות מועטות יותר.

יואב סגלוביץ': מה עשיתם?

יואב סגלוביץ': הפוך.

יואב סגלוביץ': למה?

יואב סגלוביץ': בגלל שם שמיים.

יואב סגלוביץ': המל"ל.

יואב סגלוביץ': זה הסיפור האמיתי.

יואב סגלוביץ': אתם כל יום מתפללים למל"ל.

יואב סגלוביץ': התפללתם למל"ל גם כשהעבירו את החוק – אומנם לא בוועדת חוקה, בוועדת החוץ והביטחון – שנותן סמכויות לשירות הביטחון הכללי.

יואב סגלוביץ': תקלה היסטרית מטורפת, מטופשת, לא מקצועית ובלתי עניינית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מצטערת, צריך לסיים.

יואב סגלוביץ': את התוצאות אתם רואים עכשיו: אנשים שלא היו צריכים להיות בבידוד נמצאים שם.

יואב סגלוביץ': לא בגלל שהשב"כ לא בסדר, השב"כ עושה את עבודתו; בגלל שאי-אפשר לעשות את הדבר הזה אם אתה לא מלווה אותו בחקירה אפידמיולוגית.

יואב סגלוביץ': אז עכשיו נזכרתם.

יואב סגלוביץ': 300 איש היו צריכים להגיע בסוף פברואר; היום, רעם ביום בהיר, הם הגיעו, זה הסיפור האמיתי.

יואב סגלוביץ': יעקב, אתם עשיתם חוק מבזה, מטופש, בלתי ענייני, וכל זה לשם שמיים, למל"ל ולביבי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הדובר הבא, חבר הכנסת אלי אבידר, בבקשה.

אלי אבידר: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, חבר הכנסת יעקב אשר, אף אחד לא ינגב את הבושה הזאת, והבושה הזאת היא לא רק שלך – היא של כל חברי הכנסת החרדים.

אלי אבידר: באים חברי כנסת חרדים לוועדה וצועקים.

אלי אבידר: על מי אתם צועקים?

אלי אבידר: תצעקו על עצמכם, אתם מצביעים בעד.

אלי אבידר: למי אנחנו מצביעים?

אלי אבידר: אנחנו הצבענו בעד?

אלי אבידר: אתם באים לפה וצועקים על זה ששוטרים תופסים ילדה בת תשע.

אלי אבידר: תגידו, מה אתם משחקים על המצפון שלנו?

אלי אבידר: אנחנו שולחים את השוטרים או אתם, עם ההצבעות שלכם?

קריאה: – – –

אלי אבידר: אני הבנתי מכם שתמיד שמעתם לגדולי התורה.

אלי אבידר: השאלה היא מה עשו לכם גדולי התורה שהחלפתם אותם עם נתניהו?

אלי אבידר: תסבירו לי, מה עשו לכם גדולי התורה שהחלפתם אותם עם נתניהו?

אלי אבידר: מה שהוא אומר לכם אתם מצביעים בעד.

אלי אבידר: אל תבכו, וכל חרדי שיקבל את הקנס, חבר הכנסת אזולאי, שיבוא אליך, כי אתה אשם; כי אתה מצביע בעד, כי אתה נותן לזה יד ואתה צריך להתבייש בביזוי כל האנשים באלעד ובבני ברק שיקבלו את הקנסות.

ינון אזולאי: אני לא צריך להתבייש.

ינון אזולאי: אני אצביע מה שאני חושב להצביע.

אלי אבידר: אתה אומר: אני אצביע מה שאני חושב.

אלי אבידר: אתה לא חושב, אתה מצביע את מה שאומר לך נתניהו, אדוני.

אלי אבידר: ואמרתי את זה בוועדה 20 פעם:

אלי אבידר: מי שישלם את הקנסות זו האוכלוסייה החרדית והאוכלוסייה בעיירות הפיתוח והאוכלוסייה המוחלשת, ואתם לא יכולים לעזור להם, כי הם ישלמו את הקנסות, נקודה.

אלי אבידר: הדבר הוא שאסור היה להגדיל את הקנס מ-200 ל-500 שקל, כי המטרה היחידה בהגדלה של הקנס הזה זה לא הגברתה, זה פשוט יצירת החרדה.

אלי אבידר: חייבים שהציבור יגיב, שהציבור יהיה ממושמע, כי הכול בגלל הציבור, כל הפריצה של הקורונה הזאת.

אלי אבידר: רבותיי, כל אלה שניהלו את הקורונה, גם אם הם יעשו תשובה ארבעה גלגולים, מקומם בגיהינום על מה שהם עשו פה, על הניהול הכושל שלהם.

אלי אבידר: ארבעה גלגולים לא יצילו אותם.

אלי אבידר: והדבר החשוב הוא שהלכתם והסכמתם להכניס פקחים עירוניים.

אלי אבידר: מה עשיתם לציבור, ריבונו של עולם?

אלי אבידר: לקחתם פקחים עירוניים, שאין להם מושג איך להתנהל, נתתם להם סמכויות שיטור, הפכתם אותנו למדינת משטרה.

אוסנת הילה מארק: – – –

אלי אבידר: הטירוף הזה ייפסק כאשר נתניהו יצא לנבצרות ויבדקו את היכולת הקוגניטיבית שלו לקבל החלטות בהיגיון – כי הוא לא מסוגל.

אוסנת הילה מארק: – – –

אלי אבידר: והטירוף הזה, עד שהוא יצא לנבצרות – – –

אוסנת הילה מארק: – – – לא פקחים, אתה לא רוצה כלום, אתה רוצה שלא יהיה שום דבר.

אלי אבידר: עד שהוא יצא לנבצרות.

אלי אבידר: הדבר הזה ייפסק רק כאשר תהיה פה מחאה גדולה.

אופיר כץ: – – –

אלי אבידר: בכל הכיכרות, בכל הגשרים, מחאה גדולה.

אלי אבידר: כי נתניהו ימשיך לנצח אם אנחנו נרים ידיים, וזה לא יעזור לכם, כי אנחנו לא נרים ידיים.

אוסנת הילה מארק: בטוח.

אופיר כץ: עם ישראל בחר – – – מליברמן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה, חבר הכנסת אלי אבידר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אופיר כץ.

בכוח, אלי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הדובר הבא – חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, בבקשה.

טלי פלוסקוב: – – –

אוסנת הילה מארק: הוא משתדל, הוא משתדל.

קריאה: – – –

אלי אבידר: תמשיכו לבכות ותצביעו בעד.

אוסנת הילה מארק: משתדלים.

אלי אבידר: רק נכנסת היום, אני לא רוצה לריב איתך, נשמה.

אוסנת הילה מארק: ביציע, פה, אלי.

יוראי להב-הרצנו: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, מה שקורה הערב במשכן המכובד הזה הוא מחטף.

יוראי להב-הרצנו: מחטף, ויתרה מכך: מחטף פחדני.

יוראי להב-הרצנו: הרי את הרוחות הרעות שמנשבות כאן, במשכן הזה, אנחנו רואים, מתעדים ומרגישים כבר תקופה ארוכה, זה ממש לא חדש.

יוראי להב-הרצנו: מה חדש?

יוראי להב-הרצנו: הבוטות, החוצפה והחטא הנורא והיהיר, הרדידות, הפשטנות, הפזיזות עזת המצח.

יוראי להב-הרצנו: הרי מה יש לנו כאן?

יוראי להב-הרצנו: מה מבקשים בכלל להשיג כאן הערב במשכן הזה?

יוראי להב-הרצנו: הליך בזק שכולל שלוש קריאות מהירות, ללא עומק וללא שיקול דעת.

יוראי להב-הרצנו: חוק שמתחיל היום ונגמר היום.

יוראי להב-הרצנו: בעצם זה מסביר את הכול, זאת המטרה גם הלאה: ביטול שיקול הדעת, אובדן העומק של הדיון; זלזול מופגן בשכלם של כל אחת וכל אחד מיושבי המשכן המפואר הזה.

יוראי להב-הרצנו: אם קירות הבית הזה יכלו לבכות, דמעות היו זורמות כאן כנהר.

יוראי להב-הרצנו: 54 שנים שכותלי הבית הזה ספגו והאזינו לנאומים חוצבי להבות, לטיעונים משכנעים וגם כאלה שפחות, ולאין-ספור מחלוקות לשם שמיים שקיבלו דיון מכובד וראוי.

יוראי להב-הרצנו: הכרעות קשות התקבלו מתוך כובד ראש, ויתרה מכך, מתוך יראה וכבוד לשיקול דעתם של מאות מחוקקים משכילים ומרשימים, הפנים הרהוטות של כל קצוות החברה הישראלית.

יוראי להב-הרצנו: את כל זה מבקשים הערב לצמצם, להקטין, ויש כאלה שיגידו גם לסרס – אתכם, חברי הכנסת של כחול לבן, של הליכוד, של יהדות התורה וגם של חבריי מש"ס, אפילו מסיעת דרך ארץ, העבודה וגשר.

יוראי להב-הרצנו: מזלזלים באינטליגנציה שלכם, חברים.

יוראי להב-הרצנו: אתם לא מבינים?

יוראי להב-הרצנו: כמה תארים יש ביניכם, או הסמכות לרבנות, או שנות קריירה וניסיון, שפשוט לא נספרים?

יוראי להב-הרצנו: הממשלה אומרת לכם, חבריי לקואליציה וגם חבריי לאופוזיציה, בפשטות: דעתכם לא חשובה, לא מעניינת, שיקול הדעת שלכם לא נספר.

יוראי להב-הרצנו: הייעוד שלכם בחיים הוא להיות חותמת גומי.

יוראי להב-הרצנו: אתם מפריעים לממשלה לנהל את המדינה.

יוראי להב-הרצנו: אתם, חבריי חברי הכנסת, הרי יש לכם רוב בבית הזה.

יוראי להב-הרצנו: בראש ועדת הקורונה עומדת חברת הכנסת יפעת סאסא ביטון – –

קריאה: שאשא.

עידן רול: שאשא.

עידן רול: – – חברת כנסת מוכשרת ומרשימה ממפלגת הליכוד, ממפלגתו של ראש הממשלה.

עידן רול: כל הנחיה שתרצו כקואליציה לחוקק, סלולה בפניכם הדרך.

עידן רול: מי מפריע לכם לעשות את זה, אני?

עידן רול: אני מפריע לך, אדוני ראש הממשלה, אני?

עידן רול: אנחנו חברי הכנסת מפריעים לך לנהל את המשבר הקשה הזה, אדוני ראש הממשלה החליפי בני גנץ?

עידן רול: לא נראה לי.

עידן רול: כפי שאמרתי, המהלך הזה הוא מהלך שקוף, רדוד, ומטרותיו חייבות להביך כל אחד שמצביע בעדו.

עידן רול: האירוניה – וזאת אירוניה גדולה – היא תהליך השחיקה ביסודות הדמוקרטיה הישראלית, מקבל היום סיוע.

עידן רול: עקומת ההידרדרות של ישראל בחופש הרשות המחוקקת שלה לא משוטחת.

עידן רול: זוהי בכייה לדורות, בכייה של קירות הבית הזה, שכולנו חברים בו.

עידן רול: פעם החליפו פה רעיונות, היום מחליפים פה, במקרה הטוב, ג'ובים.

עידן רול: החוק שעשוי להיחקק כאן היום מוודא שלא ירחק היום שבו מליאת הכנסת תהיה שוממה ושועלים יסתובבו בה.

עידן רול: אפילו מזבח יוריד עליה דמעות, על שיושביה בגדו בחובתם הבסיסית ביותר: המחויבות שלהם לציבור.

עידן רול: אני קורא לכל מי שמכבד את הכנסת ומכבד את עצמו להתנגד להצעת החוק הזאת בכל התוקף, כי היא מבזה את הכנסת ואת חבריה כולם.

עידן רול: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הדוברת הבאה, אורלי פרומן – אינה נמצאת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם כך, עידן רול.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת עידן רול, הדובר הבא, בבקשה.

עידן רול: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

עידן רול: כנסת נכבדה, תראו, אנחנו מדברים פה על עניין המסכות, וזאת דוגמה נוספת לממשלה מנותקת.

עידן רול: אבל אני רוצה לדבר על דוגמה מספר 4,352, שהיא הדוגמה של האוטובוס.

עידן רול: ממש לפני כמה שעות התבשרנו על התקנות החדשות המגבילות נסיעה באוטובוס.

עידן רול: אני רואה פה כל מיני נציגי קואליציה, נציגי ממשלה.

עידן רול: חלקם נראו כמו אנשים שאולי פעם ביקרו באוטובוס, אבל מסתבר שאף אחד פה לא היה באוטובוס בשנים האחרונות.

עידן רול: אז בואו תנו לי להסביר לכם מה זה אוטובוס.

עידן רול: גברתי היושבת-ראש, את היית באוטובוס בתל אביב בקיץ?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן, למרות שאני מעדיפה לנסוע על אופניים.

עידן רול: תמיד עדיף, אבל אם נסעת, נגיד בקו 5 בתל אביב ביולי, מה הסבירות לנסוע באוטובוס הזה בלי מזגן?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אין ספק שמדובר פה במטלה קשה.

עידן רול: בפארסה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא פארסה.

עידן רול: מה גם שאם יצא לכם, חברים פה בשורות השונות, לבקר באוטובוס, אתם אולי יודעים גם שהחלונות לא נפתחים ברוב דגמי האוטובוס.

עידן רול: עכשיו, בואו נתחיל מההתחלה, כי אני חושב שבלבלתי אתכם.

עידן רול: גברתי השרה, נסעת באוטובוס לאחרונה?

אורית פרקש הכהן: הרבה זמן שלא.

אלכס קושניר: הגג נפתח.

עידן רול: הרבה זמן שלא.

עידן רול: אוטובוס זה כמו אוטו פרטי, זה כמו אאודי A8 או כמו איזשהו רכב – אאוטלנדר – אבל גדול גדול גדול.

עידן רול: זה כאילו, איך אני אסביר לכם?

עידן רול: אוטובוס זה רכב, כמו שאתם מכירים מהכנסת ומהממשלה, אבל ממש גדול, ואתם חולקים אותו עם עוד אנשים.

עידן רול: אני אחזור, זה כמו מה שאתם רגילים, אבל עם מלא אנשים זרים שאתם לא מכירים.

עידן רול: אתם חולקים איתם ספסלים.

עידן רול: זה נוסע בנתיב שנקבע לפי חברת התחבורה הציבורית, זאת אומרת אתם לא בוחרים לאן לנסוע.

עידן רול: זאת לא מונית – לא לא, לא מונית, אוטובוס.

עידן רול: אוטובוס.

עידן רול: זה יותר גלגלים מרכב רגיל, הרבה אנשים שאתם לא מכירים ואולי גם לא בא לכם עליהם.

עידן רול: החלונות לא נפתחים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נשמע שאתה ממש נוסע הרבה באוטובוס.

עידן רול: אני נגיד נסעתי באוטובוס וברכבת לעבודה שלי, כי אני שוב אזכיר, שבניגוד לחבריי מהממשלה אני עבדתי במגזר הפרטי.

עידן רול: גם הייתי מנהל לא רע, אז אותי לא פיטרו.

עידן רול: אתם, לעומת זאת, שתי דקות – כמו שאני נוהג להזכיר לכם, כל אותם עסקים שקורסים היו מפטרים אתכם ראשונים, כי אתם מנהלים גרועים.

עידן רול: אתם ביזיון של ניהול.

עידן רול: הרי אתם לא יודעים כלום על מה שאתם עושים.

עידן רול: אבל מסכנים האנשים האלה שבנו מפעל חיים והם מרוויחים כל כך הרבה כסף, כי הם ממש יודעים לייצר למדינה כסף – שוב, לייצר למדינה כסף זה ההפך מלקחת מהמדינה כסף.

עידן רול: אתם לוקחים כסף, הם מייצרים כסף.

עידן רול: אתם לוקחים מהם, הבנתם?

עידן רול: והם קורסים.

עידן רול: אנחנו היום חוזרים לבייסיק, כי כבר עשרות נאומים לא עזרו.

עידן רול: בואו נחזור שוב לקטע הזה של אוטובוס.

עידן רול: השר טרופר, אתה נסעת באוטובוס לאחרונה?

חילי טרופר: – – –

עידן רול: אוקיי, ואתה מכיר את הקונספט, שאי-אפשר לנסוע ביולי-אוגוסט באוטובוס בלי מזגן?

חילי טרופר: זאת פשוט תקלה, בגלל שאין כמעט חלונות לפתוח.

עידן רול: יפה, הינה, אין כמעט חלונות לפתוח.

עידן רול: בואו נסביר ככה, אתם יודעים מי נוסע באוטובוס?

עידן רול: כי אתם לא נוסעים באוטובוס, לפי מה שאתם אומרים, אז מי כן נוסע באוטובוס?

עידן רול: מישהו?

עידן רול: אף אחד.

עידן רול: אני אענה על זה.

קריאה: – – – הגעת באוטובוס.

עידן רול: לפה לא הגעתי באוטובוס, מפאת הזמן, כי אני עובד המון המון שעות.

עידן רול: אבל נסעתי באוטובוס המון, וגם ברכבות.

עידן רול: ואני אגיד לכם שהעניין עם אוטובוס הוא שהוא בדרך כלל משרת שכבות פחות אמידות, אלה שקרסו ראשונות מתוך כל המשבר שאתם מנהלים כל כך גרוע.

עידן רול: אז בואו נעשה שוב את החישוב.

עידן רול: אתם, יש לכם רכב פרטי ונהג.

עידן רול: אוטובוס?

עידן רול: לא מבינים.

עידן רול: אנשים בבית, אין להם כסף לנסוע עם נהג או עם מונית – – –

ינון אזולאי: – – – יודעים מה זה אוטובוס, או שאתה מסביר רק לנו?

עידן רול: לא, אני מסביר רק לכם.

עידן רול: אני יודע מה זה אוטובוס.

עידן רול: אני מבין שיש פה כשל לוגי, כמו שאנחנו גם לא מבינים כנראה איך לנהל את ענף המסעדות ולמה אי-אפשר לפתוח הופעות ושמיים כמו בשאר אירופה.

עידן רול: אז אני בא להסביר.

עידן רול: אני מבטיח שאני אחזור עוד שעה להסביר איך מנהלים מסעדה בזמן קורונה, ואיך זה מצליח באמסטרדם.

קטי קטרין שטרית: מה הפתרון?

עידן רול: מה הפתרון?

עידן רול: הפתרון הוא להפנים שהגזרות האלה – – –

ינון אזולאי: – – – אוטובוס מבית שמש – – –

עידן רול: לא שמעתי.

עידן רול: מה?

משה ארבל: ספר לכולם שאתה נוסע באוטובוס בחינם על חשבון משלם המיסים.

עידן רול: כן, זה מה שאתה מוצא, שאני נוסע באוטובוס בחינם על חשבון משלם המיסים?

עידן רול: ממש אין ספק, זה שאני חבר כנסת ויכול לנסוע באוטובוס בחינם זו התשובה לזה שאתם מפרקים את הכלכלה הישראלית.

עידן רול: הקהל בבית עכשיו – בעל הבית שלי עם לפידים על זה שאני נוסע באוטובוס בחינם.

עידן רול: ובכן, אוטובוס, אותו יצור גדול עם המון אנשים, שאתם לא שולטים במסלול שלו, הוא בעבור אנשים רבים בחברה הזאת המוצא היחידי כדי להגיע לעבודה.

עידן רול: עבודה זה מה שהיה להם עד שהתחלתם לסגור את המשק.

עידן רול: משק זה מה שקרס בגלל שאתם לא יודעים לנהל תוכנית עבודה קדימה ולהפיק לקחים מהגל הראשון.

עידן רול: אז מה אנחנו מבינים מזה?

עידן רול: שהדבר היחידי ההגיוני שעשיתם זה שהפכתם את האוטובוס ל"לא שמיש" כי אי-אפשר להפעיל מזגן, וזה לא כל כך נורא כמו שהצגתי בהתחלה, כי אין להם עבודות לנסוע אליהן באוטובוס.

עידן רול: הבנתם?

עידן רול: תודה רבה.

קריאה: – – – בעקבות הביקורת – – – ללא הגבלה של 20 נוסעים – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הדובר הבא, חבר הכנסת מיקי לוי – לא נמצא, באופן מפתיע; חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח – אינה נוכחת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

אלכס קושניר: טוב, חברים, אני רוצה להגיד לכם ככה – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עשר דקות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

אלכס קושניר: – – אני אחזיר אתכם בחזרה לתחילת המשבר, כשראש הממשלה יצא במסיבת עיתונאים וטבע נוסחה מאוד מאוד מעניינת: אם מנצחים את הקורונה אז יש לנו ראש ממשלה גיבור, שמש העמים, שניצח את הקורונה והציל את עם ישראל; אם לא מנצחים את הקורונה והמגפה מתפשטת, אז הציבור אשם, כי הציבור לא יודע להתנהג.

אלכס קושניר: בסוף הגל הראשון, אתם זוכרים את מסיבת סיום הקורונה: תעשו חיים, ראש הממשלה ניצח, פודיום, זיקוקים באוויר, ניצחון.

אלכס קושניר: אבל הזמן עובר, ואנחנו רואים שלא באמת ניצחנו, המגפה מתפשטת והעקומה עולה.

אלכס קושניר: ואז, שלשום, לפי דעתי, ראש הממשלה מוציא סרטון מישיבת הממשלה ואומר שהמזרח התיכון נמצא תחת מגפה, כך אמר ארגון הבריאות העולמי, וזה לא פסח גם עלינו.

אלכס קושניר: זאת אומרת, עכשיו זה לא ישראל, זה כל המזרח התיכון.

אלכס קושניר: זאת אומרת, ראש הממשלה לא אשם.

אלכס קושניר: אז בדקתי את הנתונים על חולים מאומתים למיליון נפש.

אלכס קושניר: איראן – 2,893; טורקיה – 2,452, עיראק – 1,548.

אלכס קושניר: מזרח תיכון.

אלכס קושניר: קפריסין, שזה אגן הים התיכון – 837; מצרים השכנה – 735; יוון, גם קרובה – 342.

אלכס קושניר: לבנון – 276; ירדן, גם שכנה – 114; כמה בישראל, אתם יודעים?

אלכס קושניר: 3,343 חולים מאומתים למיליון נפש.

אלכס קושניר: זאת אומרת, חברים, זה לא המזרח התיכון, המגפה מתפרצת כאן.

אלכס קושניר: איך הפכנו ממדינה ירוקה שכולם לומדים ממנה ובאים לראש הממשלה ומתייעצים איתו, למדינה אדומה, שכולם מפחדים לבוא אליה?

אלכס קושניר: כל המדינות שמו אותנו ברשימה האדומה.

אלכס קושניר: למה זה קרה, אתם חושבים?

אלכס קושניר: כי הציבור אשם?

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: כי הממשלה הזאת התרשלה בתפקידה.

אלכס קושניר: עכשיו, בגל הראשון היה להם תירוץ – לא היה זמן; לא ידענו איך המגפה מתנהלת; איך היא מתפשטת – אבל איזה תירוץ יש היום?

אלכס קושניר: איזה תירוץ יש היום?

אלכס קושניר: למה עוד לא הציגו את התוכנית הכלכלית שכולם מדברים עליה?

אלכס קושניר: מה עשיתם?

אלכס קושניר: לא עשיתם כלום.

אלכס קושניר: לא תוכנית כלכלית, לא תוכנית להגנה על הציבור, שום דבר.

אלכס קושניר: ועכשיו מי אשם?

אלכס קושניר: הציבור.

אלכס קושניר: אז אם הציבור אשם – יאללה, קנסות על אי-עטיית מסכות.

אלכס קושניר: זה לא מספיק – איכוני שב"כ.

אלכס קושניר: למה איכוני שב"כ?

אלכס קושניר: כדי חס וחלילה לא לסגור את המשק?

אלכס קושניר: ומה אתם עושים היום?

אלכס קושניר: אתם סוגרים את המשק.

אלכס קושניר: אז בשביל מה עשיתם איכוני שב"כ?

אלכס קושניר: אתם איבדתם כל היגיון.

אלכס קושניר: כל היגיון.

אלכס קושניר: אתם נמצאים בסחרור, כי אין לכם את היכולת לקבל החלטות.

אלכס קושניר: מה אתם מסוגלים לעשות?

אלכס קושניר: אתם מסוגלים לעשות מסיבות עיתונאים.

אלכס קושניר: כל יום מסיבת עיתונאים אחרת.

אלכס קושניר: הפחדה, הפחדה, הפחדה.

אלכס קושניר: מפחידים את הציבור, ואחר כך עושים הכול כדי להציל את הציבור מעצמו.

אלכס קושניר: חברים, הקנס היחיד שצריך להיות מוטל כאן זה הקנס על החרטטנות והרשלנות של הממשלה הזאת.

אלכס קושניר: והקנס הזה צריך להיות מוטל על הממשלה, על ראש הממשלה, על ראש הממשלה הרזרבי ועל כל החברים.

אלכס קושניר: אני אומר לכם, אתם חייבים להתפטר.

אלכס קושניר: שימו מפתחות, שימו מסכות על הפנים, שלא נראה את הבושה שלכם, ולכו הביתה.

אלכס קושניר: נמאס לציבור, נמאס לכולם, שחררו אותנו.

אלכס קושניר: ותאמינו לי, אנחנו ננצח את המגפה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה, חבר הכנסת אלכס קושניר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת קארין אלהרר, הגיע תורך.

קארין אלהרר: כן, אני עולה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה, חמש דקות.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: גברתי היושבת-ראש – – –

לא שומעים.

קארין אלהרר: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לשאול את חבריי חברי הכנסת מהקואליציה – אני רוצה לשאול את חברי משה ארבל, אני רוצה לשאול את חברי ינון אזולאי, את חברי יעקב אשר.

קארין אלהרר: אני רוצה לשאול אתכם אם אתם באמת מאמינים שצריך היה להעלות את הקנס ל-500 שקלים.

משה ארבל: אני אומר לך במפורש לא.

לא.

משה ארבל: אני אומר לא.

אמרתי את זה 700 פעמים.

קארין אלהרר: אז אני באמת – – –

משה ארבל: עין במר בוכה – אני מתבייש להצביע בעד החוק הזה.

עאידה תומא סלימאן: אז אל תצביע.

קארין אלהרר: אז אני אומרת לך, חברי משה ארבל, שאני מאמינה ליושרה שלך ולכנות דבריך.

קארין אלהרר: איך יכול להיות שזו העמדה שלך, ואתה כאן בכנסת ויש לך אצבע ויש לך השפעה, ואתה אומר – אני מוותר מראש על הכוח שניתן לי, הגם שאני יודע שמדובר בהצעת חוק שכל-כולה לנקות את מצפונה של הממשלה, שיודעת – – –

לא, היא לא כל-כולה.

קארין אלהרר: אדוני, אל תפריע לי, אני מייד אפנה גם אליך.

היא לא כל-כולה.

קארין אלהרר: אני מייד אפנה גם אליך.

לא כל-כולה.

קארין אלהרר: כל-כולה – יעקב, תשמע לי.

קארין אלהרר: אתה יודע את הדברים בדיוק כמוני, אם לא יותר ממני.

קארין אלהרר: הממשלה הזאת מתנהלת בכאוס.

קארין אלהרר: הממשלה הזאת יורה באוויר: אולי נפגע במשהו.

קארין אלהרר: הם איבדו שליטה על האירוע.

קארין אלהרר: איבדו שליטה.

קארין אלהרר: עכשיו רוצים להחזיר לעצמם את הכביכול-שליטה.

קארין אלהרר: אז במקום להסביר, במקום להגות רעיונות שהם גם יעילים, הם אומרים: בואו נעשה את הדבר שייראה לציבור כאילו אנחנו עושים משהו.

קארין אלהרר: להעלות קנס ל-500 שקלים באותו יום שבו אתם סוגרים עסקים זה דבר לא ראוי.

קארין אלהרר: שלא ישתמע לרגע כאילו אני נגד המסכות.

קארין אלהרר: לא ולא.

קארין אלהרר: אני בעד המסכות, אני קוראת לציבור לעטות את המסכות.

קארין אלהרר: אבל אני אומרת לכם שבן אדם שמסתובב ונפלה לו המסכה, בן אדם שמסתובב והמסכה על הסנטר, צריך לקרוא לו לשים את המסכה אבל לא לקנוס אותו, למען השם.

קארין אלהרר: מה אתם רוצים שיקרה, מה?

קארין אלהרר: האם אתם חושבים שזה מה שיגרום לאנשים להתנהל בצורה טובה יותר?

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: למה זה יגרום?

קארין אלהרר: לאובדן אמון הציבור במערכת.

קארין אלהרר: ראינו הערב – הסקרים מלמדים כבר על אובדן.

קארין אלהרר: לאן זה יגיע?

קארין אלהרר: אני שמחה שבדיונים בוועדה התקבלה ההצעה שהשוטרים יסבירו, שהפקחים יסבירו – – –

– – –

קארין אלהרר: תודה רבה לך, ידידי.

חצי שעה – – –

קארין אלהרר: אז אני מודה לך, אבל לא זה העניין.

קארין אלהרר: העניין הוא שהממשלה מתנהלת כאילו היא יודעת מה היא עושה, אבל היא לא יודעת מה היא עושה.

קארין אלהרר: אם נוסיף חטא על פשע, גם הביאו בקריאה הראשונה, ומתעתדים להביא בקריאה השנייה ושלישית, הצעה שהממשלה תעשה ככל העולה על רוחה והכנסת תגיד אמן.

קארין אלהרר: איך אמרו בספר, "נעשה ונשמע".

קארין אלהרר: קודם כול הממשלה תעשה, ואז נקבל הסברים.

קארין אלהרר: אנחנו ראינו בדיונים בוועדות שעל פי רוב אין נתונים.

קארין אלהרר: יש כאוס.

קארין אלהרר: אני קוראת לחברים ההגונים שלי בקואליציה, ויש הגונים: אל תיתנו לממשלה לעשות ככל העולה על רוחה.

קארין אלהרר: תזכרו תמיד מי שלח אתכם ומה המטרה שלכם.

קארין אלהרר: אתם שליחי ציבור, לא טכנוקרטים.

קארין אלהרר: תזכרו את זה ותפעלו על פי זה.

קארין אלהרר: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך, חברת הכנסת קארין אלהרר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מזמינה את חבר הכנסת יעקב אשר לסכם לפני ההצבעה על ההסתייגויות.

עאידה תומא סלימאן: למה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נגמרו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': על פי הרשימה – – –

אחמד טיבי: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מתנצלת, חבר הכנסת אחמד טיבי, אתה לא מופיע ברשימה שלי.

רשות דיבור.

אחמד טיבי: זה הסתייגויות דיבור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הסתייגויות דיבור?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אה, אוקיי.

אחמד טיבי: אני מבקש שתתנצלי בכתב על עוגמת הנפש של 15 שניות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תקבל.

ינון אזולאי: הוא יודע – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני קוראת את ההסתייגויות, וחבר הכנסת משה ארבל, אתה הסרת, נכון?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה מבקש למשוך.

משה ארבל: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אוקיי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סליחה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בקשות דיבור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': איפה אנחנו?

אחמד טיבי: קודם בקשות דיבור ואחר כך – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת אחמד טיבי, סליחה.

אחמד טיבי: אני פה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו עוברים לבקשות רשות הדיבור להסתייגויות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה, חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: שוחחתי לפני שעה עם חברי סעיד אלחרומי וגם עם ינון אזולאי ומשה ארבל על המנוח בן זיקרי.

אחמד טיבי: סעיד חזר יחד עם משלחת גדולה מהנגב, מחורה – ראשי מועצות, והמשפחה עצמה, שמיכאל הציל.

אחמד טיבי: אחד-אחד נכנס והציל, נכנס והציל, עד שאפסו כוחותיו.

אחמד טיבי: זה מעשה של אצילות נפש.

אחמד טיבי: זה מעשה של גבורה.

אחמד טיבי: זה מעשה שמחייב הצדעה.

אחמד טיבי: אכן כן.

אחמד טיבי: אכן כן.

אחמד טיבי: כאשר שמעתי על כך לראשונה, זה מה שהרגשתי.

אחמד טיבי: הרגשתי יחד את כאב האובדן של המשפחה שלו, וחשבתי לי שבמציאות הקשה הזאת שבה אנחנו חיים, מעשה כזה הוא מעשה – לא דמיוני, כי הוא נעשה, אבל של הקרבה אנושית-ערכית.

אחמד טיבי: אני מכיר מקרים כמעט דומים כאשר מישהו תורם כליה או אומר שלאחר מותו, אפילו בתאונת דרכים, הוא תורם את האיברים שלו לזולת וכך הוא מציל חיים.

אחמד טיבי: אבל המנוח בן זיקרי הלך, ותוך כדי כך שהוא מציל, לדעתי, את הראשון או את השני אחרי האישה, אני בטוח שהוא הרגיש שהוא מתעייף, שהוא מאבד כוחות – והוא המשיך.

אחמד טיבי: לכן, אני מרגיש צורך להגיד שכולנו עצובים.

אחמד טיבי: שולחים את תנחומינו למשפחה.

אחמד טיבי: יהי זכרו ברוך.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, רבותיי חברי הכנסת, כולכם מוצפים בבקשות לגבי השביתה של העובדים הסוציאליים והעובדות הסוציאליות.

אחמד טיבי: כולם מוצפים בקריאות לגבי בעלי אולמות או מסעדות או חדרי כושר או חתונות באולם פתוח או באולם סגור – 50.

אחמד טיבי: אני שייך לאלה שמאוד מודאגים מהגל השני, מהתחלואה הגדולה.

אלי אבידר: ד"ר טיבי.

אחמד טיבי: תפדל.

אלי אבידר: התחלואה הגדולה – הוסיפו 20 חולים קשים.

אלי אבידר: בבקשה, אל תחזור למשפטים שלהם.

אלי אבידר: זו בושה.

אלי אבידר: 20 חולים קשים – הם רוצים לסגור את המדינה על 20 חולים קשים.

קטי קטרין שטרית: לא, אלי, אתה טועה, זה 88.

אלי אבידר: גברתי, אני לא טועה.

אלי אבידר: הגיע סגן ראש מחלקת הבריאות של משרד הבריאות ואמר את זה.

אלי אבידר: אני לא טועה.

קטי קטרין שטרית: אלי, אל תטעה את הציבור.

קטי קטרין שטרית: יש פה 88 – – –

אלי אבידר: גברתי, את מטעה את הציבור.

עידן רול: קטי, גם אם יש שם 78, זה לא מצדיק את הסגר דה פקטו שאתם עושים.

אלי אבידר: סגן ראש מינהל בריאות הציבור במשרד הבריאות בא היום לוועדה ואמר את זה.

עידן רול: מסעדות – על 20.

עידן רול: תגידו שאתם רוצים לסגור – – –

קטי קטרין שטרית: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבקשת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבקשת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סליחה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת עידן רול, חבר הכנסת אלי אבידר, אני מבקשת לתת לחבר הכנסת אחמד טיבי – – –

קריאות: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת קטי שטרית, גם את.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

קטי קטרין שטרית: – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הדוקטור היחיד כאן זה הוא.

אלי אבידר: בדיוק.

אחמד טיבי: אני ער לאותנטיות של הוויכוח הזה.

אחמד טיבי: אני לא רוצה לבטל אף גל, אבל יש תחלואה גוברת, כלומר יש יותר נדבקים מאומתים ויש כאלה שאומרים שעל כל מאומת יש פי-עשרה א-סימפטומטיים.

אחמד טיבי: כלומר, יש כאלה שאומרים שיש כיום 100,000 או 200,000 – בין 100,000 ל-200,000 נגועים שנדבקו בווירוס הקורונה, ורובם אסימפטומטיים.

אחמד טיבי: יש עלייה גם במספר העולים הקשים.

אחמד טיבי: האם זו עלייה ששונה מאוד מאוד מאוד ממה שהיה בגל הראשון?

אחמד טיבי: אולי לא, אבל זה הולך בכיוון לא טוב, מכובדיי.

אחמד טיבי: השאלה היא אם אנחנו לומדים מהטעויות של הגל הראשון, שבו אוטומטית סגרו את הכול.

קארין אלהרר: התשובה היא לא.

אחמד טיבי: בסקר היום יש קריסה בדעת הקהל באמון בבנימין נתניהו.

אחמד טיבי: זה אומר שהציבור מאבד אמון וחושב שהממשלה לא למדה מהטעויות אלא ממשיכה לעשות טעויות – ממשיכה לעשות טעויות – כישלון במנהיגות.

אחמד טיבי: כישלון במנהיגות מבחינה בריאותית ובמנהיגות מבחינה כלכלית, ובסוף גם מזלזלים במצוקה של אנשים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה, אבל הזמן תם.

אחמד טיבי: אני בטוח שיבואו ימים קשים יותר מאשר היום, ובימים ההם נדרשת מנהיגות אותנטית שלא קיימת היום בממשלה הזאת.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה, חבר הכנסת אחמד טיבי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני אעבור כאן על הרשימה של בקשות רשות הדיבור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: אחת ההחלטות והצעות החוק שמובאות בפנינו היא להעלות את הקנס מ-200 שקל ל-500 שקל.

עאידה תומא סלימאן: דווקא היום, דווקא כאשר הממשלה נותנת לציבור הרחב להבין שהם עומדים בפני קריסה כלכלית.

עאידה תומא סלימאן: דווקא כאשר בעלי עסקים ואנשים שמשתכרים היום רק מחל"ת – הם מקבלים את דמי האבטלה שלהם – מניפים מעל הראש שלהם את הסכין הזאת של 500 שקל, אם יסתכנו וחס וחלילה ילכו ברחוב בלי המסכה.

עאידה תומא סלימאן: נכון, כמו שאמרה חברתי חברת הכנסת קארין אלהרר, אנחנו לא נגד השימוש במסכות, ואנחנו כן מעודדים את הציבור, ואנחנו מודאגים מהמספרים שאנחנו קוראים על העלייה בתחלואה כל הזמן.

עאידה תומא סלימאן: אבל יש הבדל גדול בין זה לבין לתת לציבור להיות מבוהלים עם הרגשת חירום והרגשת אשם אם, חס וחלילה, לכמה רגעים הם היו בלי המסכה הזאת.

עאידה תומא סלימאן: עלה חבר הכנסת ודיבר על הסרטון של האלימות שהשתמשו בה נגד אישה שלא הלכה עם המסכה.

עאידה תומא סלימאן: כולנו היינו מזועזעים מהרבה מקרים של אלימות ברוטלית של המשטרה נגד אנשים שלא השתמשו במסכות.

עאידה תומא סלימאן: אז בעצם, מה אנחנו מעבירים גם כמסר עם חוק כזה?

עאידה תומא סלימאן: מה הממשלה מעבירה לציבור עצמו, חוץ מהרגשת הפחד, החירום והאשמה?

עאידה תומא סלימאן: שצריך להיכנע לצייתנות עיוורת?

עאידה תומא סלימאן: שלא שואלים שאלות?

עאידה תומא סלימאן: היא מעבירה מסר ברור למשטרה: בידיים שלכם, דרך כפיית העניין של המסכה ושל הקנסות אתם עושים טובה לציבור; כמה שתהיו יותר אגרסיביים בכפייה הזו, כך אתם תצילו נפשות.

עאידה תומא סלימאן: כלומר זו לגיטימציה מוחלטת להשתוללות של המשטרה בימים האחרונים – ולא רק בימים האחרונים – בעניין האכיפה.

עאידה תומא סלימאן: הרגשת הפחד והצייתנות העיוורת בדרך כלל מובילות גם להשתקה מוחלטת של הרבה תחלואות שנמצאות היום, לצערי הרב, כאילו מתחת לפני השטח, כי השיח המשתלט הוא לדבר רק על הקורונה.

עאידה תומא סלימאן: אני זוכרת ימים שהכנסת רעשה וגעשה כאשר נרצחה אישה במדינת ישראל, ואנחנו מתחילת השנה עם 14 רציחות.

עאידה תומא סלימאן: לפני יומיים, או כמה ימים, היה הרצח של ופא ג'והר.

עאידה תומא סלימאן: כמו שרבים הזדעזעו מהסרטון של המשטרה שמפעילה אלימות, אנחנו הזדעזענו מהסרטון של הילדה של ופא, שבורחת מהבית עם צעקות: אימא שלי נרצחה, אימא נרצחה.

עאידה תומא סלימאן: הילדה הזאת, שכאילו בורחת משדה מלחמה, לא תפסה כותרות במדינת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: אף אחד לא חשב לשאול למה לתוכנית הלאומית למיגור תופעת האלימות נגד נשים הועברו 20% ממה שהיה מוקצה.

עאידה תומא סלימאן: כולם עכשיו מפחדים ומבוהלים.

עאידה תומא סלימאן: אתם יודעים שיש עלייה של 40% בתלונות על אלימות?

עאידה תומא סלימאן: עכשיו סיימתי שיחה עם מנהלת לשכת רווחה שאמורה להיות בשביתה, אבל היא התקשרה להגיד לי: עאידה, חייבים לעשות משהו.

עאידה תומא סלימאן: המקלטים כולם מלאים, ומקלט החירום שנפתח כדי לבודד נשים לפני שהן עוברות למקלטים גם כן מלא, עם רשימת המתנה.

עאידה תומא סלימאן: העובדות הסוציאליות לא יודעות מה לעשות עם הפניות החדשות.

עאידה תומא סלימאן: לי, להגיד לכם, יש התקפי חרדה ללכת לישון בלילה כאשר הנשים במדינת ישראל יודעות שהן לא יכולות לפנות לעובדות הסוציאליות, ולהגיד: אני בסכנת חיים.

עאידה תומא סלימאן: יש סכנה של הקורונה, אבל היא לא מיידית כמו האקדח שמעל ראשן של הרבה נשים במדינה הזו.

עאידה תומא סלימאן: האם הממשלה מוכנה לעשות משהו עם זה?

עאידה תומא סלימאן: אני לא חושבת.

עאידה תומא סלימאן: הם, בינתיים, משיתים על הראש של אותה אישה, שעוברת את האלימות הזאת, עוד אלימות – או על ידי המשטרה או אלימות כלכלית של 500 שקל קנס על אי-חבישת מסכה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת ווליד טאהא – אינו נוכח; עופר כסיף – גם לא; היבה יזבק – גם לא; יוסף ג'בארין.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הרבה לא נמצאים.

סעיד אלחרומי: תודה, גברתי היושבת-ראש.

סעיד אלחרומי: חבריי חברי הכנסת, לא לפני הרבה זמן, לפני שלושה חודשים פחות או יותר, הממשלה החליטה לתת למשפחות שלהן עד ארבעה ילדים, 500 שקל לכל ילד, והמשפחות שמחו לקבל עזרה מהמדינה של 500 שקל בעבור כל ילד.

סעיד אלחרומי: אנשים מבוגרים קיבלו פחות או יותר.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו, המדינה – – – 500 שקל על כל מסכה.

סעיד אלחרומי: בדיוק, עאידה.

סעיד אלחרומי: עכשיו, מישהו החליט להחזיר את הכסף פשוט.

סעיד אלחרומי: הם החליטו לעזור בגל הראשון, ועכשיו אמרו: בואו נחזיר את הכסף.

סעיד אלחרומי: איך מחזירים את הכסף?

סעיד אלחרומי: עכשיו מחליטים להעלות את הקנס.

סעיד אלחרומי: אני משער, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, שכולכם ראיתם, בצורה זו או אחרת, סרטון איך שוטר אוזק בכוח ובפראות אזרח או אזרחית ונותן לו – אוזק אותו בכלל כי הוא לא מזדהה, הוא לא חובש מסכה, ואז מפעיל אלימות כדי לתת לו את הקנס, לזהות אותו כדי שישלם את הקנס.

סעיד אלחרומי: היום היו ביישוב שלי, בשגב שלום, שני שוטרים עם רכב משטרתי.

סעיד אלחרומי: הם עשו במאבק שלם כדי לתת קנס לצעיר, צעיר בדואי שעבר במקום בשגב שלום, למרות שבאזור של שגב שלום ודרומה כמעט אין אף חולה מאומת – כמעט.

סעיד אלחרומי: החבר'ה מסתובבים עכשיו במקומות שאין בהם חולים מאומתים.

סעיד אלחרומי: יש לנו בנגב, במגזר הבדואי, שלושה מקומות שיש בהם מאסה של מאומתים: רהט, חורה וערערה בנגב.

סעיד אלחרומי: אני מניח שהוא קיבל קנס.

סעיד אלחרומי: עכשיו, מכפילים את הקנס פעמיים וחצי – 500 שקלים.

סעיד אלחרומי: במקום 200 שקלים הגיעו ל-500 שקלים – ותכף יגיעו התלונות.

סעיד אלחרומי: עכשיו, מה זה 500 שקלים?

סעיד אלחרומי: מה שכר המינימום לשעת עבודה?

סעיד אלחרומי: בסביבות 30 שקלים, נכון?

סעיד אלחרומי: כמה שעות עבודה זה 500 השקלים האלה?

סעיד אלחרומי: תחלקו.

סעיד אלחרומי: כמה אדם פשוט שמקבל שכר מינימום, שעובד, והשכר שלו זה שכר מינימום, צריך לעבוד כדי לשלם את הקנס הזה?

סעיד אלחרומי: אבל הממשלה בשלה: היא רוצה להעניש את החלשים, מאות אלפי מובטלים, אנשים שאין להם מה לאכול.

סעיד אלחרומי: היום ההחלטות דרסטיות עוד יותר, והאזרח הפשוט צריך לשלם את המחיר של השאננות הממשלתית, של חוסר המעש וחוסר הטיפול האפקטיבי במחלה.

סעיד אלחרומי: אני לא ראיתי, למשל, שבנושא ההסברה הממשלה באמת יוצאת במבצע רציני.

סעיד אלחרומי: אני לא ראיתי אנשים מחלקים מסכות.

סעיד אלחרומי: מחלקים פלאיירים ברחובות, במפגשים של המונים ברחובות, בקניונים.

סעיד אלחרומי: לא ראיתי דבר כזה, כי אף אחד לא רוצה לעשות את זה; רוצים לעשות את זה בדרך האכיפה – ללחוץ את האנשים יותר.

סעיד אלחרומי: אני אספר לך משהו כבדיחה.

סעיד אלחרומי: בשוק העירוני בבאר שבע יש בכל יום מאות אם לא אלפי נשים בדואיות, שבדרך כלל, באופן מסורתי, מכסות את הפנים – המסורת הבדואית.

סעיד אלחרומי: רק לפני יומיים היועץ שלי התערב מול פקח שהתעקש לרשום קנס לאישה בדואית מבוגרת כי היא לא חבשה מסכה.

סעיד אלחרומי: היא, יש לה כיסוי מסורתי.

סעיד אלחרומי: אבל, אדוני, הכיסוי הזה יותר עבה מהמסכה שלך.

סעיד אלחרומי: איזה אהבל.

סעיד אלחרומי: איזה אהבל – מה, לרשום את זה בחוק שהניקאב של הבדואית גם כן עוזר?

סעיד אלחרומי: תארו לעצמכם חברים, לאן הגענו, לאן הגענו עם הגזרות האומללות האלה.

סעיד אלחרומי: תודה, גברתי היושב-ראש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה, חבר הכנסת אלחרומי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – לא נמצא; חבר הכנסת אנטאנס שחאדה – גם לא נמצא; חברת הכנסת סונדוס סאלח – לא נמצאת; חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – אינה נמצאת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת תמר זנדברג – בבקשה.

מיקי לוי: גברתי, שמעתי שדאגת שנעלמתי.

מיקי לוי: הייתי בוועדת הקורונה, מה לעשות?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בסשן הקודם מאוד חסרת.

מיקי לוי: הייתי בקורונה, מה לעשות?

קריאה: מיקי, איפה היית, מיקי?

מיקי לוי: הייתי בוועדת הקורונה.

קריאה: נו, ומה קורה שם?

מיקי לוי: – – – פיזרה אותה בגלל ההצבעה.

תמר זנדברג: טוב, גברתי היושבת-ראש, עוד חוק, שבו אנחנו נדרשים להצביע על גזרות, על קנסות, על חלוקת דוחות, על הגבלות, על מגבלות לציבור במקום על לתת.

תמר זנדברג: צריך להבין משהו.

תמר זנדברג: למשבר הזה יש מקל וגזר.

תמר זנדברג: את המקל אנחנו מרגישים, וואו, וואו, מרגישים.

תמר זנדברג: מספיק לשמוע את ההנחיה לנסוע בחודשים יולי ואוגוסט באוטובוס עם חלונות פתוחים ובלי מזגן, באוטובוסים שאין בהם חלונות, כדי להבין אילו גזרות ניתכות פה על הציבור.

תמר זנדברג: עכשיו אני רוצה להגיד משהו.

תמר זנדברג: זה לא נאום הכחשת קורונה, מאוד יכול להיות שחלק מהדברים האלה נחוצים וצריכים לקרות.

תמר זנדברג: אבל מה עם הצד השני?

תמר זנדברג: מה עם הנתינה?

תמר זנדברג: מדינת ישראל, חבילת הסיוע הכלכלי שהיא הגישה משתרכת הרחק מאחור בתחתית מדינות המערב וה-OECD; חבילה דלה ומחוררת, שלא מתחילה אפילו לענות על הצורך, ובוודאי ובוודאי לא מתחילה לענות על החרדה ועל חוסר הוודאות שפושים בציבור.

תמר זנדברג: מדינות העולם, כולל המדינות הקפיטליסטיות ביותר, הבינו שזה הרגע להכניס את היד לכיס.

תמר זנדברג: אין רגע מתאים יותר ממשבר מאשר להוציא כסף, להרחיב את ההוצאה הממשלתית, גם אם צריך להגדיל את הגירעון.

תמר זנדברג: לחלק כסף.

תמר זנדברג: אתמול בחדשות 12 התראיין בכתבה של יונה לייבזון שחקן ישראלי בברודווי, שכמובן מושבת, כי ברודווי מושבתת עד העונה של 2021 לפחות.

תמר זנדברג: והוא אמר: משלמים לנו דמי אבטלה ועוד מענק פדרלי ממשלתי של 600 דולר לשבוע – אז לפחות במובן הזה אנחנו רגועים.

תמר זנדברג: איפה זה ואיפה המצב שנמצא בישראל?

תמר זנדברג: להפך.

תמר זנדברג: היום אמר נגיד בנק ישראל שהמגזר הציבורי יצטרך להיכנס מתחת לאלונקה, ושר האוצר מדבר על קיצוץ במגזר הציבורי.

תמר זנדברג: ומדברים כבר על גזרות וקיצוצים בתקציב הזה, לשנה שכבר מסתיימת, כשכבר היה צריך לחלק את הכסף העודף מזמן.

קריאה: – – –

תמר זנדברג: הפוך, גוטה.

תמר זנדברג: זה בדיוק הפוך מהדבר שצריך לעשות.

תמר זנדברג: זה הזמן לתת כסף, לא לקצץ.

תמר זנדברג: אם יש עוד אנשים במגזר הציבורי שעוד משתכרים את המשכורות שלהם, אז בטח הדבר האחרון שצריך לעשות זה לקחת להם אותן, את הכסף הזה.

תמר זנדברג: גם כי ככה הם יכולים לפרנס את המשפחות שלהם, וגם כי לקחת עוד כסף מהציבור מכווץ את המשק.

תמר זנדברג: מאיפה יהיה למשפחות הישראליות כסף להוציא במסעדות, שמגבילים אותן ל-20 איש?

תמר זנדברג: לקנות מהעסקים הקטנים, להוציא בתיירות בארץ?

תמר זנדברג: אנחנו רוצים שאנשים יצאו בקיץ לנופש בארץ, כי אי-אפשר לנסוע לחו"ל, ואנחנו רוצים שיניעו את גלגלי המשק.

תמר זנדברג: כסף שנותנים לציבור זה כסף שיוצא במשק.

תמר זנדברג: זה לא כסף שצריך להתקמצן עליו.

תמר זנדברג: אנחנו חייבים את זה.

תמר זנדברג: כבר עכשיו בנק ישראל, היום, עדכן את התחזית שלו.

תמר זנדברג: במקום תחזית צמיחה, המשק צפוי להתכווץ ב-6%.

תמר זנדברג: זה לא מפתיע, אבל זה אומר שזה משק שצריך הנשמה, ובמצב כזה משברי אין מאיפה להביא את הכסף הזה, רק מהממשלה.

תמר זנדברג: בכל העולם הבינו את זה – מארצות הברית ועד מדינות המערב, ובכל המדינות.

תמר זנדברג: ישראל זו המדינה היחידה שאל מול משבר כזה מדברת על קיצוצים.

תמר זנדברג: זה דבר הזוי, מופרך, מנותק, איך שלא נקרא לזה.

תמר זנדברג: זה באמת כבר לא עניין של משנה כלכלית; זה עניין של היגיון פשוט, היגיון צרוף.

תמר זנדברג: אסור בשום פנים ואופן להשית קיצוץ בתקציב הזה.

תמר זנדברג: אסור בשום פנים ואופן לפגוע במגזר הציבורי.

תמר זנדברג: אסור בשום פנים ואופן לפגוע בשכר המינימום.

תמר זנדברג: המשק והאזרחים והמשפחות צריכים כסף, ועכשיו.

תמר זנדברג: וזה הזמן לגבש תוכנית כלכלית אמתית, עבה, רצינית, להטמיע אותה בתקציב 2020, להציל את מה שנשאר מהשנה הזו, ולהזרים חמצן שכל כך נחוץ למשק הישראלי.

תמר זנדברג: משבר הקורונה הוא לא רק משבר בריאותי, כמו שאנחנו יודעים, הוא משבר כלכלי וחברתי.

תמר זנדברג: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה, חברת הכנסת זנדברג.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת יאיר גולן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

יאיר גולן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, באמת שואל את עצמו חבר הכנסת למה ב-23:20 הוא צריך לקום ולדבר מול מליאה כמעט ריקה, איזו השפעה יש לעניין הזה, ואם לא עדיף לחסוך את כל המלל הזה, ואולי פשוט לנסוע הביתה.

יאיר גולן: אבל אני כאן כי באמת הלב מתפוצץ.

יאיר גולן: חברתי תמר זנדברג דיברה על תמונת המקרו.

יאיר גולן: ברשותכם, אני אדבר על תמונת המיקרו.

יאיר גולן: השתגענו?

יאיר גולן: בזמן הזה, שהאזרחים נאנקים תחת משבר כלכלי כבד, כשאני שומע כל יום ברדיו אנשים שאין להם מה לאכול, שאו-טו-טו נזרקים לרחוב; כשאני פוגש היום בתל אביב את העובדות הסוציאליות שכורעות תחת הנטל – בזמן הזה, כשכבר יש קנס – דרך אגב, קנס כבד; 200 שקלים על אי-חבישת מסכה זה לא דבר של מה בכך – זה הזמן להגביר את הניכור בין הממשלה, בין הרשויות לבין האזרח הפשוט ולהגיד לו: אם משום מה שכחת לצאת עם מסכה מהבית, תשלם על זה ותשלם על זה הרבה?

יאיר גולן: זה הכלי, יצירת הרתעה?

יאיר גולן: או שמה שנכון בעת הזאת זה לייצר סולידריות, לייצר שותפות?

יאיר גולן: חבריי חברי הכנסת, בעת הזאת כל שוטר וכל פקח עירוני צריך להסתובב עם חבילה של מסכות ולחלק לכל אזרח שאין לו.

יאיר גולן: כמו שנעשה פה בכנסת על ידי משמר הכנסת, בצורה ראויה.

יאיר גולן: אבל מה, לנו דואגים, חברי הכנסת.

יאיר גולן: בואו נדאג לאזרחים, שהם ייהנו מזה.

יאיר גולן: המצוקות הולכות ונערמות.

יאיר גולן: אם אנחנו לא נטפל בעת הזאת בסולידריות, בשיתוף פעולה, ברצון טוב מצד האזרחים, לא נצא מהמשבר.

יאיר גולן: משבר לא פותרים לבד.

יאיר גולן: משבר לאומי זה לא עניין של מנהיג.

יאיר גולן: משבר לאומי זה עניין של שיתוף פעולה.

יאיר גולן: ומה שצריכה ממשלה בעת הזאת לעשות זה דבר אחד: לעודד שיתוף פעולה.

יאיר גולן: אפשר לעשות את זה.

יאיר גולן: כל מי שמבין קצת בחירום, כל מי שמבין קצת איך מארגנים חברה בזמן מצוקה, מבין שיש כלים מצוינים לעודד שיתוף פעולה ולחזק את הסולידריות.

יאיר גולן: מה שאנחנו עושים פה, בחוק הזה, כמה שזה לא נתפס כקטן ושולי – והוא לא שולי ולא קטן – זה לחרב את הסולידריות; זה ליצור ניכור בין הממשלה, בין נבחרי הציבור, לבין העם.

יאיר גולן: אני קורא לכם, חבריי חברי הכנסת, להצביע נגד החוק הזה.

יאיר גולן: הוא חוק מיותר; הוא חוק הרסני.

יאיר גולן: אנחנו צריכים למצוא שיטות טובות איך לחזק את שיתוף הפעולה, את הסולידריות, בעת מצוקה, בעת משבר כלכלי שעוד לא נראה כמותו במדינת ישראל.

יאיר גולן: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת נפתלי בנט – אינו נוכח; חברת הכנסת איילת שקד – אינה נוכחת; חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח; חבר הכנסת מתן כהנא – אינו במשכן; חבר הכנסת אופיר סופר – אינו נמצא; חברת הכנסת מרב מיכאלי – אינה נוכחת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם כך, חבר הכנסת יעקב אשר, אני שמחה להזמין אותך לסכם לפני ההצבעה על ההסתייגויות.

אלי אבידר: יעלה ויבוא האיש והאגדה.

יעקב אשר: גבירותיי היושבות-ראש, חבריי חברי הכנסת.

יעקב אשר: קארין – –

קארין אלהרר: כן.

יעקב אשר: – – אני מדבר אלייך.

קארין אלהרר: אני שומעת.

יעקב אשר: שמעתי את נאומך ברוב קשב, כמו תמיד; את יודע מה?

יעקב אשר: ברוב הפעמים.

קארין אלהרר: ייאמר לזכותך.

יעקב אשר: בוועדה.

יעקב אשר: אני רוצה לומר לך שאת העלית דילמה – טוב שגם היושב-ראש ישמע את זה.

יעקב אשר: את העלית דילמה.

יעקב אשר: אני אמרתי בוועדה את דעתי, ואמרתי גם כאן שדעתי עד עכשיו נשארת כך, למרות שאני לא בטוח שדעתי היא הדבר הנכון.

יעקב אשר: יכול להיות שיש מישהו, או אנשים, שחישבנו יותר ממני.

יעקב אשר: יכול להיות.

יעקב אשר: אבל זאת באמת הייתה דעתי ולא סתם הרמתי את הדגל הזה גבוה; חיכיתי וקיוויתי שיבואו עוד להרים איתי עוד את הדגלים האלה, חוץ מהאופוזיציה, וזה לא הלך.

יעקב אשר: זה נכון שלפעמים יש בחייו של פוליטיקאי דברים – תלוי איזה דברים – שהוא עושה כי הוא חלק מהקולקטיב.

יעקב אשר: זה קרה גם לאנשים טובים, לא רק לאנשים כמוני.

יעקב אשר: זה גם קרה לך וזה גם קרה לאחרים.

יעקב אשר: אני לא יודע אם לאחל לך שזה יקרה לך עוד פעם, כי אז יש לזה תוצאות מרחיקות לכת מבחינתי – –

קארין אלהרר: אתה יכול, אתה יכול.

יעקב אשר: – – אבל בכל זאת, בכל זאת, אני אומר: יש לפעמים מה שנקרא קואליציה, החלטה קואליציונית.

אורלי פרומן: יש גם היגיון בריא.

אורלי פרומן: איפה הוא?

אורלי פרומן: איפה ההיגיון הבריא?

יעקב אשר: חבריי מהשמאל – – –

תמר זנדברג: אנחנו פה.

יעקב אשר: אגב, את יאיר אני זוכר לטובה, ואני מדי פעם אני אומר את זה: כשאני הייתי ראש עיר הוא היה מפקד פיקוד העורף.

יעקב אשר: הוא בא לבני ברק ולמד את העיר הזאת, ולמד איך לדבר עם האוכלוסייה.

יעקב אשר: היו נושאים שאולי – אתה היית אז רמטכ"ל, יכול להיות, אני לא זוכר כבר את הדברים.

יעקב אשר: אבל אם אתם פה אז אני בסביבה טובה.

יעקב אשר: אבל אל תחמיאו לי, אתם שורפים אותי בקואליציה, אני מבקש מכם.

יעקב אשר: אני רוצה לומר לך שאני עומד עדיין על דעתי שרוב החוק שהעברנו היום הוא טוב.

יעקב אשר: אני כן חושב שהכפלת הכוח על ידי פיקוח עירוני הוא דבר טוב – אם שולטים בו בצורה נכונה, אם מדריכים את האנשים בצורה נכונה.

יעקב אשר: את ראית כמה הכנסנו בתוך החוק את הדברים הללו.

יעקב אשר: אנחנו נעשה על זה גם מעקב ובקרה.

יעקב אשר: אני מודיע לך, נעשה גם מעקב ובקרה.

יעקב אשר: בסופו של יום יש היום ראשי ערים שאפשר לסמוך עליהם בהרבה מאוד.

יעקב אשר: לא כולם בדעות שלי, אבל אפשר לסמוך עליהם, והם יודעים להפעיל את המערכת.

יעקב אשר: אני חושב שהכפלת כוח – אתם יודעים, אנחנו נאבקים בתאונות דרכים; אחד הדברים שהכי חשוב בנושא של תאונות דרכים זאת הרתעה.

יעקב אשר: בסוף, מה לעשות, אנחנו בני אדם.

יעקב אשר: אנחנו רואים ניידת מרחוק, אנחנו חושבים פעמיים.

יעקב אשר: על זה מבוססת הרתעה.

יעקב אשר: לפעמים מספיק שהניידת עומדת ומהבהבת, והיא כבר מונעת תאונות באותו כביש.

יעקב אשר: אנחנו הגדלנו את כוח ההרתעה עכשיו, לגבי נושא המסכות.

אורלי פרומן: בשביל מה להגדיל את הכסף?

אורלי פרומן: מדברים פה כל היום על המצוקה של האזרחים, אז למה להגדיל את הכסף?

יעקב אשר: גברתי, שגם אותך אזכור תמיד לטובה, היית מנכ"לית משרד החינוך ומנהלת המחוז שלי כראש עיר.

יעקב אשר: אם היית בוועדה שלי, היית שומעת את הנאום שלך יותר טוב, אפילו.

יעקב אשר: אבל זהו.

אורלי פרומן: בכל זאת העברת את זה.

יעקב אשר: ובכל זאת.

קארין אלהרר: אבל אתה לא לבד, יעקב.

יעקב אשר: אני לא לבד ואני ביחד – – –

אורלי פרומן: מותר גם בקואליציה להגיד למה לא מסכימים.

אורלי פרומן: מותר.

אורלי פרומן: זאת לא דיקטטורה לגמרי.

יעקב אשר: אני ביחד עם רוב קואליציוני.

יעקב אשר: אבל אני רוצה לומר לך, ואני כן אומר את המילה הזאת, מל"ל, למרות שהיום – – –

יואב סגלוביץ': רגע, אני כאן.

יעקב אשר: אוה, הינה, חיפשתי אותך.

יעקב אשר: איפה היית?

אלי אבידר: למה המל"ל?

אלי אבידר: למה?

יואב סגלוביץ': תשמע, אנחנו סנובים באופוזיציה, אנחנו מסתכלים מלמעלה על הקואליציה.

אלי אבידר: למה המל"ל, למה?

יעקב אשר: כדי שאני אראה אם סגלוביץ' בתמונה.

אלי אבידר: אנחנו בקשב.

אלי אבידר: תגיד מל"ל – אנחנו יוצאים.

יעקב אשר: אני כן אגיד מל"ל, ואני אגיד לכם למה.

יעקב אשר: חבריי, אני אגיד לכם למה.

יעקב אשר: אתם יודעים, בוועדה לפני שבועיים-שלושה, כשהיו מדברים על קורונה, אז יש לנו גם רופא – לא עם תעודות – –

אלי אבידר: פרופסור.

יעקב אשר: – – פרופ' אבידר, שמבין במיוחד במגפות עולמיות.

יעקב אשר: טוב, אנחנו סמכנו עליו.

יעקב אשר: מה לעשות שהעסק התפקשש קצת ואנחנו היום במספרים גבוהים יותר ממה שפרופ' אבידר חזה.

אלי אבידר: הכי טוב להקשיב לסדצקי ולהיכנס למקלטים.

יעקב אשר: לכן כשאני בא לוועדה ואני אומר לוועדה – גברתי היושבת בראש, אם היית יושבת בראש, הייתי מבקש ממך שתעזרי לי עם חברת הכנסת שקוטעת לי את חוט המחשבה עכשיו.

יעקב אשר: אני לא יודע לאן אני רוצה להגיע, אבל אני אגיע לאיזה מקום.

אורנה ברביבאי: מי, קארין?

אורנה ברביבאי: היא תוביל אותך למקום טוב, אל תדאג.

יעקב אשר: אבל עכשיו ברצינות, כשאני אומר בוועדה ששמעתי מאנשי המל"ל, מאנשים שעשיתי איתם כברת בתקופה האחרונה.

יעקב אשר: אנשים רציניים.

אלי אבידר: מאוד.

יעקב אשר: אני שומע מהם שמבחינתם זה ייהרג ואל יעבור – – –

אורלי פרומן: מה ייהרג, למה צריך להרוג?

אורלי פרומן: למה להרוג, מה ייהרג?

יעקב אשר: אז אני אומר, הכתפיים שלי – – –

יריב לוין: חבר הכנסת אשר, אני פשוט רק רוצה לעזור לך בעניין אחד – אמרת שאתה עוד לא יודע לאן אתה רוצה להגיע.

יריב לוין: אני חושב שאתה רוצה להגיע להצבעה, ככה נראה לי.

יעקב אשר: זה נכון.

יריב לוין: אבל גם זה יבוא.

יעקב אשר: לזה אני צריך איתות מיציע, מה שנקרא.

יריב לוין: אני מניח, אני מניח.

יעקב אשר: אז זהו, בוא נראה.

יעקב אשר: אני אומר לכם את האמת.

יעקב אשר: אני לפעמים בהתלבטות שלי – הכתפיים שלי אומנם רחבות, כמו שאתם רואים, אבל לא מספיק רחבות כדי לקחת על עצמי דברים שאני לא יודע לשער אותם במאה אחוז.

יעקב אשר: ההיגיון שלי הוא כמו ההיגיון שלך.

יעקב אשר: אני חשבתי, אגב, לא שלא לעלות – חשבתי להעלות את זה ב-100 שקלים, ל-300 שקל, כדי שיראו שיש מגמת החמרה – אבל לא ל-500.

אורלי פרומן: ראש הממשלה קרא לך אתמול ונזף בך?

יעקב אשר: לא, לא, לא.

יעקב אשר: אני נראה לך איש נזוף?

יעקב אשר: באמת.

יעקב אשר: אתמול היינו בישיבה עם ראש הממשלה על נושאים אחרים, על הנושא של חוק המסגרת.

יעקב אשר: על זה אנחנו היינו, ועל חוקי הקורונה, שברוך השם עברו אצלי בוועדה – ואף חוק לא יצא כפי שהוא נכנס.

יעקב אשר: לליברמן יש אג'נדה שחוק שמגיע בנושא גיוס, למשל, יבוא לוועדה ויצא אותו דבר.

יעקב אשר: דבר חסר תקדים.

יעקב אשר: אצלנו, החוקים – בעזרת חברים בוועדה וחלק ניכר מהם חברי אופוזיציה – החוקים, התקנות שעשינו בשלושת שבועות האחרונים, יצאו מתחת ידינו בצורה המיטבית שאפשר במסגרת הזמן הזאת.

יעקב אשר: לכן אני בא ואומר דבר אחד, אנחנו עשינו את המאמצים, עשינו שינוי גדול, ונתתי קרדיט מקודם – אני אגיד את זה עוד פעם: עשינו שינוי גדול, עשינו השתדלות ושינוי גדול בוועדה כשהוספנו לשיקול הדעת של השוטר או הפקח שנותן את הדוח – והבנינו את זה בתוך החוק – חובה שהוא לא רק נותן דוח, הוא גם בודק אם הבן אדם: נגיד היה לו את זה בכיס או היה לו את זה על הסנטר – – –

אורלי פרומן: – – – לחברת הכנסת קארין אלהרר.

יעקב אשר: נכון, נכון, נכון.

יעקב אשר: הינה, אני אומר את זה ואני אשוב ואומר את זה.

יעקב אשר: הבנינו דברים נוספים.

יעקב אשר: הייתה בקשה, שהייתה תמוהה גם כן, לקצר את תהליך התשלום, פחות מקנסות רגילים.

יעקב אשר: לא הסכמנו לזה, וזה נשאר על 60 ימים כמו זה.

יעקב אשר: אני גם אכנס אצלי ביום רביעי, בהסכמה של קארין, על חשבון דיון מהיר שלה – שעובר ליום שני, היכונו, בעזרת השם; ביום רביעי אני מכנס ישיבה, גם לאור המקרה שקרה היום, שראינו אותו עם אותה ילדה מפוחדת, בוכייה, מול שוטר.

יעקב אשר: אני לא בדקתי את הכול עד הסוף אבל אני יודע דבר אחד: אם אנחנו נדפוק את זה בראש למעלה, זה יחלחל גם למטה.

יעקב אשר: השוטרים שלמטה חייבים להבין: זה שיש להם מדים וזה שיש להם פנקס דוחות, זה עדיין לא אומר שהם לא צריכים להיות חכמים, אנושיים ומסבירי פנים.

אורלי פרומן: – – – מה ייעשה עם כל הכסף הזה שייאסף?

אורלי פרומן: יחזירו בחזרה – – –

יעקב אשר: יש הצעה, אגב, דווקא נפלאה, של חבר הכנסת גפני, יושב-ראש המפלגה שלי, שאם הוא יצליח – הרמקול עובד או שאני לא שומע את עצמי?

יריב לוין: עובד, עובד.

יעקב אשר: אם ההצעה הזאת תצלח, הכספים הללו ילכו לטובת קורונה ולטובת הטיפול בקורונה והטיפול בשכבות שנפגעו מהקורונה, אז גם אני אשמח מאוד שזה יקרה גם עם הקנסות הללו.

יעקב אשר: בסופו של יום, אנחנו נמצאים בדילמה.

יעקב אשר: אנחנו לא יודעים להחליט, אנחנו לא יכולים לדעת מה צופן לנו העתיד.

יעקב אשר: אין ספק שכל אחד בראייה שלו רואה ואולי היה מנהל את המשבר בצורה כזו או בצורה אחרת, אבל בסוף המדינה נמצאת במשבר.

יעקב אשר: אנחנו חלק ממנו, לא נוכל לברוח ממנו.

יעקב אשר: וזה עד כאן, מה שנקרא, דבריי לאופוזיציה בשלב זה.

יעקב אשר: עכשיו אני פונה לכיוון הקואליציה, לראות אם אני יכול כבר לגשת להצבעה.

יעקב אשר: יושב-ראש הקואליציה חבר הכנסת מיקי זוהר, תהיה איתנו.

יעקב אשר: שמעתי בצער היום שאתה נפרד מהוועדה שלנו.

קריאה: אני מציע שתשאל את – – –

יעקב אשר: מה?

קריאה: תשאל את – – –

יעקב אשר: זה יהיה יותר מהר.

יעקב אשר: אני רוצה לומר דבר נוסף.

יעקב אשר: היינו היום גם בוועדת הרווחה, ואני רוצה לציין את עבודת הקודש שעושה חברנו חיים כץ, חבר הכנסת חיים כץ, בוועדת הרווחה.

יעקב אשר: הוא טיפל היום בנושאים של ביטוח לאומי, דברים שבהם אנשים נופלים בין הכיסאות – מורידים להם חמישה ימים מדמי האבטלה על כלום, על משהו שהיה פעם.

יעקב אשר: אני חושב שהמאבק הגדול שלנו היום הוא לא רק במחלה, הוא גם בתרופות הכלכליות שצריך לתת לאנשים כדי שיצלחו את המשבר הזה מבלי שחלילה ייפגעו בנפשם ומבלי שחלילה ייפגעו משפחותיהם ויגיעו למצבים שהם לא מכירים ולא הכירו.

יעקב אשר: אנשים, חרב עליהם עולמם.

יעקב אשר: אני רואה את האנשים בעלי האולמות; אני רואה את האנשים שהם מה שנקרא בתעשייה שסביב האולמות ואולמות והשמחות, צלמים, עוזרים וכו' – שלום עליזה, תודה רבה – וליבי נחמץ.

יעקב אשר: אני מקווה – ואני רואה את הנחישות של הממשלה לטפל בשתי הבעיות ביחד: גם הכלכלית גם בהדבקה.

יעקב אשר: לכן, אני מבקש מחבריי להצביע בקריאה השנייה והשלישית בעד החוק הזה.

יעקב אשר: תודה רבה על ההקשבה.

יריב לוין: תודה רבה ליושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת יעקב אשר.

יריב לוין: חבר הכנסת אשר, אני מציע שתישאר כאן.

יעקב אשר: כן, כן.

יריב לוין: אני, אלא אם תאמר לי אחרת, אצרף את קולך נגד ההסתייגויות ובעד סעיפי החוק.

יעקב אשר: זה בסדר.

יריב לוין: כן.

יריב לוין: אם תרצה משהו אחר, כמובן, תאמר.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

יריב לוין: נא לשבת בבקשה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת נא לשבת כדי שנוכל להתחיל בהצבעה.

יריב לוין: אם כן, אנחנו מצביעים על הצעת חוק לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – אכיפה) (תיקון מס' 2), התש"ף–2020.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על ההסתייגויות.

יריב לוין: לסעיף 1, ההסתייגות של חבר הכנסת משה ארבל הוסרה.

יריב לוין: יש הסתייגויות לסעיף 1 של חברי הכנסת אביגדור ליברמן, עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי קונין, חמד עמאר ואלכס קושניר – להלן: קבוצת סיעת ישראל ביתנו – ושל חברי הכנסת קארין אלהרר, יואב סגלוביץ', יאיר לפיד, משה יעלון, מאיר כהן, עפר שלח, אורנה ברביבאי, יואל רזבוזוב, אלעזר שטרן, מיקי לוי, ע'דיר כמאל מריח, רם בן ברק, בועז טופורובסקי, אורלי פרומן, אנדרי קוז'ינוב, עידן רול ויואב להב הרצנו – להלן: קבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם.

יריב לוין: אנחנו מצביעים תחילה על הסתייגות מס' 2.

יריב לוין: הצבעה על הסתייגות.

קריאה: רגע, זה של משה ארבל – – –

יריב לוין: ירדה, אמרתי.

יריב לוין: נא לעקוב.

יריב לוין: הצבעה מס' 11 בעד ההסתייגות – 22 נגד – 33 נמנעים – אין ההסתייגות (2) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו וקבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם לא נתקבלה.

יריב לוין: אם כן, בעד ההסתייגות – 22, נגד – 34 בצירוף קולו של חבר הכנסת יעקב אשר.

יריב לוין: אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, ההסתייגות מס' 2 הוסרה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 3.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 12 בעד ההסתייגות – 22 נגד – 33 נמנעים – אין ההסתייגות (3) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו וקבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם לא נתקבלה.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, לא קיבלנו – – –

יריב לוין: אתה רוצה שאני אעצור?

יריב לוין: אני מוכן, אין שאלה.

יריב לוין: אם לא קיבלתם, אני אעצור אם אתה מבקש.

יריב לוין: אתה מבקש – – –

אלי אבידר: – – –

יריב לוין: אני מבקש, אנא, שהצעות החוק יהיו באופן שיטתי וקבוע למעלה.

יריב לוין: ההערה של חבר הכנסת אבידר היא נכונה לחלוטין.

יריב לוין: אנא, שהצעות החוק באופן קבוע יונחו למעלה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: רבותיי, בעד – 22, נגד – 34.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו, בהסכמת חבר הכנסת אבידר, נמשיך בהצבעה על הסתייגות מס' 4 – הצבעה.

יריב לוין: אמרתי, שוב, אם מישהו מחברי הכנסת מבקש לעצור את ההצבעה, שיאמר לי, כי אתם צודקים.

יריב לוין: אני אעצור אם מבקשים.

יריב לוין: הצבעה מס' 13 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 32 נמנעים – אין ההסתייגות (4) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו וקבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם לסעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 23, נגד – 33 בצירוף קולו של חבר הכנסת יעקב אשר.

יריב לוין: כן, חבר הכנסת אשר.

יריב לוין: נגד, אני אומר.

יריב לוין: בעד – 23, נגד – 33 בצירוף קולו של חבר הכנסת יעקב אשר.

יריב לוין: לפיכך הסתייגות מס' 4 לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להסתייגות מס' 5.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 14 בעד ההסתייגות – 22 נגד – 33 נמנעים – 1 ההסתייגות (5) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו וקבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם לסעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 22, נגד – 34 בצירוף קולו של חבר הכנסת אשר, ונמנע אחד.

יריב לוין: לפיכך גם הסתייגות מס' 5 לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 6.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 15 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 33 נמנעים – אין ההסתייגות (6) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו וקבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם לסעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 23, נגד – 34 בצירוף קולו של חבר הכנסת אשר, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 7.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 16 בעד ההסתייגות – 22 נגד – 31 נמנעים – אין ההסתייגות (7) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו וקבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם לסעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 22, נגד – 32, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 8.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 17 בעד ההסתייגות – 21 נגד – 34 נמנעים – אין ההסתייגות (8) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו וקבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם לסעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 21, נגד – 34, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 9.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 18 בעד ההסתייגות – 22 נגד – 34 נמנעים – אין ההסתייגות (9) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו וקבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם לסעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 22, נגד – 34, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אם כך, כל ההסתייגויות לסעיף 1 הוסרו.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 1, כנוסח הוועדה.

יריב לוין: הצבעה כנוסח הוועדה בקריאה השנייה.

יריב לוין: הצבעה מס' 19 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 32 נגד – 22 נמנעים – אין סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יריב לוין: בעד – 32, נגד – 22, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, אני קובע שסעיף 1 התקבל בקריאה השנייה כנוסח הוועדה.

יריב לוין: סליחה, נכון: 33, בתוספת קולו של חבר הכנסת אשר, 22 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: אני עובר מכאן להסתייגויות אחרי סעיף 1, של קבוצת סיעת ישראל ביתנו וקבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם, הסתייגות מס' 10.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 20 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 33 נמנעים – אין ההסתייגות (10) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו וקבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 23, נגד – 34 בצירוף קולו של חבר הכנסת אשר, אין נמנעים.

יריב לוין: הסתייגות מס' 10 לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 11.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 21 בעד ההסתייגות – 22 נגד – 33 נמנעים – 1 ההסתייגות (11) של קבוצת סיעת ישראל ביתנו וקבוצת סיעת יש עתיד-תל"ם אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 22, נגד – 34 בצירוף קולו של חבר הכנסת אשר, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך הוסרו כל ההסתייגויות ותמה הקריאה השנייה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – אכיפה) (תיקון מס' 2), התש"ף–2020.

יריב לוין: הצבעה בקריאה השלישית.

יריב לוין: הצבעה מס' 22 בעד החוק – 33 נגד – 23 נמנעים – אין חוק לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – אכיפה) (תיקון מס' 2), התש"ף

יריב לוין: –2020, נתקבל.

יריב לוין: בעד – 34 בצירוף קולו של חבר הכנסת אשר, נגד – 23, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, אני קובע שהצעת חוק לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – אכיפה) (תיקון מס' 2), התש"ף

יריב לוין: –2020, התקבלה בקריאה השלישית ונכנסה לספר החוקים.

יריב לוין: סליחה, לא נקלטה הצבעתו של חבר הכנסת טיבי, נגד.

יריב לוין: אז אנחנו נעדכן שתוצאות ההצבעה בקריאה השלישית היו 34 בעד ו-24 נגד בצירוף קולו של חבר הכנסת טיבי.

יריב לוין: וכפי שאמרתי קודם, החוק התקבל בקריאה השלישית ונכנס לספר החוקים.

יריב לוין: [מס' מ/1305; דברי הכנסת, חוב' ט"ז, ישיבה 47; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים לסעיף הבא:

יריב לוין: הצעת חוק הביטוח הלאומי (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקון מס' 216) (הוראות מיוחדות לעניין ביטוח אבטלה), התש"ף–2020, בקריאה השנייה והשלישית.

ינון אזולאי: אני ביקשתי הודעה אישית.

ינון אזולאי: היושב-ראש, ביקשתי הודעה אישית.

יריב לוין: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה ותציג את הצעת החוק, בשם יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חברת הכנסת טלי פלוסקוב, בבקשה.

ינון אזולאי: היושב-ראש, אני ביקשתי הודעה אישית.

ינון אזולאי: אני ביקשתי קודם הודעה אישית.

יריב לוין: אני לא ראיתי את הבקשה.

יריב לוין: בכל מקרה, חבר הכנסת אזולאי, אני אבדוק את הבקשה ואם יהיה לה מקום, אנחנו נאפשר את זה אחרי ההצבעה בסעיף הזה.

יריב לוין: בבקשה, חברת הכנסת פלוסקוב.

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני היושב-ראש.

טלי פלוסקוב: חבריי חברי הכנסת – – –

יריב לוין: רק ברשותך, אנא תגיש שוב את הבקשה, כי הבקשה לא נמצאת כאן בפנינו.

יריב לוין: אז אנא, אם אפשר להגיש אותה אלינו שוב.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: בבקשה.

טלי פלוסקוב: כאמור, התבקשתי על ידי יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת חיים כץ להציג את הצעת החוק, ואני מתכבדת להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה והקריאה השלישית את הצעת חוק הביטוח הלאומי (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקון מס' 216) (הוראות מיוחדות לעניין ביטוח אבטלה), התש"ף–2020, שהגישה הממשלה.

טלי פלוסקוב: מאות אלפי ישראלים עדיין מחוסרי עבודה כתוצאה ממשבר הקורונה.

טלי פלוסקוב: הם חייבים הנשמה מיידית, לדוגמה בהמשך תשלום דמי אבטלה – אפשר קצת שקט, חברים?

טלי פלוסקוב: קצת קשה.

יריב לוין: אנא, חברי הכנסת, חבר הכנסת שלח, אנא, ברשותך, אין בעיה.

יריב לוין: אפשר לצאת, אפשר לדבר, אפשר רק לשבת.

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.

עפר שלח: ככה זה בפרולטריון.

עפר שלח: ככה, יוצאים החוצה.

עפר שלח: מה לעשות?

עפר שלח: אנחנו לא כמוכם.

יריב לוין: כן, אני מבין.

יריב לוין: צר לי.

יריב לוין: האמן לי, צר לי.

יריב לוין: בבקשה.

טלי פלוסקוב: תודה, חבר הכנסת שלח.

טלי פלוסקוב: מדובר בצעירים, משפחות עם ילדים קטנים, אזרחים ותיקים.

טלי פלוסקוב: אנחנו חייבים להבין, אותם אנשים לא רוצים לשבת בבית באבטלה.

טלי פלוסקוב: אלה אנשים שרוצים לחזור לעבודה, אבל הם לא יכולים.

טלי פלוסקוב: למה?

טלי פלוסקוב: כי אין לאן.

טלי פלוסקוב: זאת לא אשמתם והם לא צריכים לשלם את המחיר הנורא הזה לבדם.

טלי פלוסקוב: לכן אנחנו כאן.

טלי פלוסקוב: הצעת חוק זו קובעת כהוראת שעה הוראות מיוחדות לעניין תשלום דמי אבטלה באופן שנועד להקל על הזכאות לדמי אבטלה.

טלי פלוסקוב: הצעת החוק ממשיכה זכאות שנקבעה לפני התקנות לשעת חירום בנושא זה, אך גם מרחיבה את הזכאות בכמה עניינים.

טלי פלוסקוב: הצעת החוק מאפשרת להעניק דמי אבטלה לעובד שפוטר וגם לעובד שהוצא לחופשה ללא תשלום לתקופה של 30 ימים לפחות, וזאת גם אם סיום ההעסקה היה עד 16 באוגוסט 2020.

טלי פלוסקוב: כן היא מאפשרת להמשיך ולשלם עד אותו מועד דמי אבטלה למי שכבר מיצה את ימי האבטלה שעמדו לרשותו.

טלי פלוסקוב: הוועדה הרחיבה בעניין זה את הזכאות לדמי אבטלה בכמה מובנים: א.

טלי פלוסקוב: הצעת החוק בנוסחה המקורי קבעה כי רק מי שכבר שולמו לו דמי אבטלה בתקופה שעד 30 באפריל, על בסיס תקופת אכשרה של שישה חודשים בלבד, ימשיך להיות זכאי לדמי אבטלה.

טלי פלוסקוב: הוועדה החליטה שגם בעבור התקופה שמתחילת מאי עד 16 באוגוסט תהיה אפשרות לקבוע זכאות לדמי אבטלה על בסיס תקופת אכשרה של שישה חודשים בלבד.

טלי פלוסקוב: ב.

טלי פלוסקוב: הוועדה כללה בהצעת החוק הוראות שיאפשרו תשלום דמי אבטלה, למרות אי-עמידה בחובת הרישום בשירות התעסוקה.

טלי פלוסקוב: ג.

טלי פלוסקוב: הוועדה אפשרה להביא בחשבון במניין תקופת האכשרה גם ימי מילואים, אף שהדבר לא היה אפשרי בנוסח המקורי של ההצעה.

טלי פלוסקוב: ד.

טלי פלוסקוב: הוועדה עמדה על כך שתהיה זכאות נוספת לדמי אבטלה החל מ-1 ביולי 2020, גם למי שמיצו את זכאותם לדמי אבטלה בחודשים ינואר ופברואר השנה ולא יכלו לחזור ולהשתלב בשוק העבודה בתקופה בעייתית זו.

טלי פלוסקוב: ה.

טלי פלוסקוב: הוועדה מאפשרת תשלום דמי אבטלה אף אם חלפו 12 חודשים מתחילת תקופת האבטלה, על בסיס נתוני התשלום הקודמים.

טלי פלוסקוב: ו.

טלי פלוסקוב: הוועדה קבעה כי לא תהיה הפחתה חוזרת של חמשת ימי האבטלה הראשונים אלא רק בתחילת תקופת האבטלה – אני מקווה שחברי הכנסת מקשיבים לכל הדברים החדשים שהכנסנו בהצעה הזאת.

טלי פלוסקוב: ז.

טלי פלוסקוב: בנוסח הצעת החוק המונחת בפניכם נכללו גם הוראות המאפשרות תשלום דמי אבטלה במקביל לקצבאות אחרות, וקובעות כי לעניין מבחני ההכנסה בקצבאות אזרח ותיק ושאירים, קצבת נכות, גמלת הבטחת הכנסה ותשלום מזונות מהמוסד לביטוח לאומי יחולו על דמי האבטלה כללי הדיסרגרד שחלים על הכנסה מעבודה או משלח יד.

טלי פלוסקוב: הצעת החוק מבטיחה גם את שיפוי המוסד לביטוח לאומי על הוצאותיו הנובעות מהתיקון הזה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה, ברשותכם חברים – ובאמת אני מקווה שהקשבתם לכל הדברים החדשים שהוועדה הכניסה במהלך הדיון.

טלי פלוסקוב: לכן אני רוצה להודות לשני אנשים שתרמו לשיפורים, וזה כמובן השר האוצר ישראל כץ ויושב-ראש הוועדה חבר הכנסת חיים כץ – על נחישותו והרצון העז לעזור ולהיטיב עם הציבור.

טלי פלוסקוב: כל משפט בהצעת החוק המקורית שונה לטובה, וכל זה בזכותו.

טלי פלוסקוב: כמובן, תודה לצוות הוועדה והיועצים המשפטיים, שליוו את הוועדה בתקופת זמן כל כך קצרה.

טלי פלוסקוב: בסוף הבאנו בשורה.

טלי פלוסקוב: בשורה שתעזור להמון אנשים.

טלי פלוסקוב: ההצעה אושרה בוועדה פה אחד, ואין לה הסתייגויות.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת מהכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה והשלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: להצעת החוק, כאמור, לא הוגשו הסתייגויות, אבל כן הוגשו בקשות רשות דיבור.

יריב לוין: חבר הכנסת ליברמן – איננו; חבר הכנסת פורר – איננו; חבר הכנסת סובה – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת אלי אבידר.

אלי אבידר: בדרך אליך.

יריב לוין: בדרך – אני מחכה לך, אין שום בעיה.

יריב לוין: אז אנחנו בינתיים נתקדם.

יריב לוין: חברת הכנסת מלינובסקי – איננה; חבר הכנסת חמד עמאר – איננו; חבר הכנסת קושניר – גם הוא איננו; חבר הכנסת קרעי – גם הוא איננו.

יריב לוין: אז לפיכך, אנחנו נמתין לחבר הכנסת אבידר, ולאחר מכן נוכל לעבור להצבעה.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: חבר הכנסת אבידר, בבקשה.

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני, על ההמתנה.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, במדינת ישראל יש אוכלוסייה של כ-2,500 אנשים צעירים שנפגעו גם הם בעקבות השלכות הגבלות הקורונה, ואלה הם המתמחים הניגשים לבחינות ההסמכה של לשכת עורכי הדין.

אלי אבידר: סעיף 163(ד) לחוק קובע כי הם לא זכאים לקבל דמי אבטלה עד חודשיים לפני המבחן.

אלי אבידר: המבחן היה אמור להתקיים בסוף חודש יוני – –

יריב לוין: מכובדיי, אי-אפשר לשמוע את הדובר.

אלי אבידר: – – אך בעקבות המלצת משרד הבריאות – – –

יריב לוין: סליחה, סליחה, חבר הכנסת אבידר.

יריב לוין: אנא.

יריב לוין: חברת הכנסת ברק, חברת הכנסת ברק, חברת הכנסת ברק, השיחה הטרנס-אטלנטית הזאת לא מאפשרת לנו לשמוע את חבר הכנסת אבידר.

יריב לוין: אנא, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: יריב, זו השעה.

יריב לוין: אני מניח שלא קל לאף אחד, אבל אפשר גם לדבר בחוץ.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש – – –

קטי קטרין שטרית: זה אלי, הוא לא רוצה להתקזז איתי, הייתי בשקט עכשיו.

יריב לוין: אפשר לדבר בחוץ.

אלי אבידר: את לא מכירה אותי, אני אתחיל עוד פעם, שבע פעמים.

יריב לוין: חבר הכנסת אבידר, בכבוד.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, במדינת ישראל יש אוכלוסייה של כ-2,500 אנשים צעירים שנפגעו גם הם בעקבות השלכות הגבלות הקורונה, ואלה הם המתמחים הניגשים לבחינות ההסמכה של לשכת עורכי הדין.

אלי אבידר: סעיף 163(ד) לחוק קובע כי הם לא זכאים לקבל דמי אבטלה עד חודשיים לפני המבחן.

אלי אבידר: המבחן היה אמור להתקיים בסוף חודש יוני, אך בעקבות המלצת משרד הבריאות, לשכת עורכי הדין דחתה את מועד המבחן לחודש אוגוסט.

אלי אבידר: התוצאה המצערת היא שבחודשים יולי-אוגוסט הם לא יקבלו דמי אבטלה, וממילא גם לא אחרי חודש אוגוסט, שכן נגמרו להם ימי הזכאות בשל הדחייה.

אלי אבידר: מצב התעסוקה במשק הולך ומידרדר, והם עשויים למצוא עצמם נפגעים פעמיים: פעם אחת בשל דחיית המבחן, אשר גרמה לכך שיישארו בבית ללא עבודה חצי שנה שלמה, ופעם שנייה בשל העובדה שלא יהיו זכאים לדמי אבטלה מחודש יולי ועד לאחרי המבחן, עד שימצאו עבודה במצב השוק הנוכחי.

אלי אבידר: רובם המוחלט של הנבחנים אינו משויך למקום עבודה מסוים, שכן הם לאחר שנת התמחות כנדרש בחוק.

אלי אבידר: משכך, גם אין להם שום רשת הגנה או זכויות סוציאליות ממקום העבודה, ולבטח אין להם לאן לחזור בסיום תקופה זו, בניגוד לאלה אשר זכאים לדמי אבטלה כי הם נמצאים בחל"ת.

אלי אבידר: חשוב לציין שבין אנשים אלה ישנם בעלי משפחות רבים, ובהרבה מן המקרים גם בן ובת הזוג אינם עובדים כרגע בשל הקורונה.

אלי אבידר: בנוסח הצעת החוק צריך להתייחס גם לאוכלוסייה לא מבוטלת זאת.

אלי אבידר: אבל אני מציע למתמחים להבין שהממשלה הזאת לא תדאג להם, עד שהם לא יצטרפו למחאה.

אלי אבידר: לפני כל בחירות נוהג ראש הממשלה נתניהו לחבק אותם, ויום לאחר הבחירות הוא זורק אותם.

אלי אבידר: אני מציע להם להצטרף למחאה הגדולה במוצ"ש הקרוב; להרים את דגל המחאה שלהם.

אלי אבידר: במוצ"ש הקרוב, בכל כיכרות ובכל הגשרים, נכפיל את המחאה ממוצ"ש האחרון, ונדע שנתניהו ינצח כשאנחנו נרים ידיים – ואנחנו לא נרים ידיים, כי אין לנו ארץ אחרת.

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת קרעי, האם אתה מבקש לדבר?

יריב לוין: אני אאפשר לך.

יריב לוין: בבקשה.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: חבריי חברי הכנסת, אנחנו עוסקים בהצעת חוק להארכת תקופת האבטלה, הצעת חוק שעברה שיפורים ותיקונים בהובלת יושב-ראש הוועדה חיים כץ: נוספו אליה מובטלי טרום-קורונה שסיימו את תקופת האבטלה שלהם בינואר-פברואר, בוטל הקיזוז של אותם חמישה ימים שהיה צריך להיות שוב פעם בחודש הזה אחרי ארבעה חודשים, והוארך התוקף של קיצור תקופת האכשרה לחצי שנה.

שלמה קרעי: אלה הדברים הטובים שנעשו, אבל ישנם עדיין אזרחים רבים שנותרו בין הכיסאות, קבוצות שונות, וכבר חודשים אנחנו מנסים לעורר את ליבם של המוציאים לפועל באוצר, אך לשווא.

שלמה קרעי: למשל, קבוצה של למעלה מ-10,000 מובטלים שסגרו את עסקיהם בתקופה שבין ספטמבר 2019 לפברואר 2020 ועברו לעבוד כשכירים.

שלמה קרעי: הם שילמו כל חייהם ביטוח לאומי, כעצמאים וכשכירים, אבל לא זכאים לדמי אבטלה כי אין להם את תקופת האכשרה כשכירים ולא זכאים למענק כי כבר סגרו את העסק.

שלמה קרעי: זה אבסורד שאנחנו זועקים עליו בוועדת הכספים וגם בוועדת העבודה והרווחה כבר חודשים, וכל מה שאני מקבל מפקידי האוצר זה שהעניין הזה נמצא בבדיקה.

שלמה קרעי: אני לא מבין איך באוצר שם חושבים שאותם מובטלים יכולים להאכיל את ילדיהם בלי שקל אחד סיוע ובלי עבודה.

שלמה קרעי: דוגמה לאחת מני רבות מהפניות שקיבלתי, ועל עוד דוגמאות רבות כמוה קראנו בוועדת הכספים: אני עובד ברצף כבר 15 שנה, 11 שנים כשכיר וארבע שנים כעצמאי.

שלמה קרעי: מכרתי את העסק ב-1 בינואר 2020, והתחלתי לעבוד כשכיר.

שלמה קרעי: עכשיו אני בחל"ת.

שלמה קרעי: בגלל שאני לא עצמאי אני לא זכאי למענק, ובגלל שאני שכיר רק שלושה חודשים אני לא זכאי לאבטלה.

שלמה קרעי: אני מופלה לרעה.

שלמה קרעי: כל חיי עבדתי ושילמתי ביטוח לאומי ועכשיו אני לא מקבל שקל ואין לי במה להאכיל את הילדים בבית.

שלמה קרעי: בקבוצה הזאת יש בין 10,000 ל-20,000 מובטלים כאלה, שלא זוכים – לא מקבלים סיוע שקל אחד, לא כמענק ולא כמובטלים.

שלמה קרעי: ואני קורא מכאן שוב לפקידי האוצר להקשיב ולשים לב לאותן אוכלוסיות שנשארות ושנפלו בין הכיסאות.

שלמה קרעי: כנ"ל לגבי סתם מובטלים, כאלה שהם ללא תקופת אכשרה; אז מה, בגלל הקורונה כל שכן וקל וחומר שהם לא יכולים למצוא תעסוקה.

שלמה קרעי: וזוגות צעירים מובטלים, שדיברנו גם עליהם, שהם מתחת לגיל 28, עם ילדים בבית, המקבלים דמי אבטלה מופחתים.

שלמה קרעי: יש הרבה הרבה דוגמאות כאלה לאוכלוסיות שנמצאות קצת בצד – – –

קריאות: – – –

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, קשה מאוד.

קטי קטרין שטרית: אנחנו רוצים ללכת הביתה.

קטי קטרין שטרית: רוצים להצביע, וזהו.

יריב לוין: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

יריב לוין: חבר הכנסת קרעי, זכותך, בבקשה.

קריאות: – – –

קטי קטרין שטרית: לא, מה לעשות – – –

יריב לוין: מכובדיי, זכותו של חבר הכנסת קרעי לומר את דברו.

יריב לוין: מכובדיי, אנא תאפשרו לו לסיים.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת קרעי.

קטי קטרין שטרית: אני לא מתכוונת להצביע במצב כזה.

קריאה: יש הצבעה בשנייה ושלישית, אז תני לו לדבר.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: חברת הכנסת שטרית, אני מציע לך לנהוג בכבוד כלפי החברים שלך.

שלמה קרעי: כל אותן קבוצות שאני דיברתי עליהן, הקבוצות האלה צריכות לבוא לידי ביטוי בפתרונות שמוצאים, ולהיכנס לתוך הפתרונות הרוחביים שהממשלה הזו מוצאת.

שלמה קרעי: קראנו בפרשה: "הן עם לבדד ישכן" – – –

קטי קטרין שטרית: – – –

יריב לוין: חברת הכנסת שטרית וחברת הכנסת ברק.

יריב לוין: מספיק.

יריב לוין: חברת הכנסת קרן ברק וחברת הכנסת שטרית, די.

יריב לוין: אי-אפשר לשמוע את הדובר.

יריב לוין: אני מבקש מכן לאפשר לו לסיים את הדברים, וחבר הכנסת קרעי, אני מוסיף לך דקה כי לא יכולת לדבר.

יריב לוין: בבקשה.

שלמה קרעי: תודה.

שלמה קרעי: קראנו בפרשה: "הן עם לבדד ישכן ובגוים לא יתחשב".

שלמה קרעי: בסגנון הזה, מייד אחר כך בלעם חוזר ואומר: "הן עם כלביא יקום וכארי יתנשא".

שלמה קרעי: בתקופה הזו של הקורונה – כל מדינה לעצמה.

שלמה קרעי: מדינת ישראל צריכה לדאוג לעצמה ולמובטלים שלה ולאוכלוסיות החלשות שלה.

שלמה קרעי: אבל עם ישראל, יש להם את הכוח, "הן עם כלביא יקום וכארי יתנשא".

שלמה קרעי: אומנם אנחנו לא כמו בתקופה של דוד המלך, שכשבאו ואמרו לו: עם ישראל זקוקים לפרנסה, הוא אמר להם: לכו ותתפרנסו אחד מהשני, שאחד יעזור לשני.

שלמה קרעי: אמרו לו: "אין הקומץ משביע את הארי, ואין הבור מתמלא מחולייתו".

שלמה קרעי: זאת אומרת: קשה.

שלמה קרעי: אי-אפשר, אין מספיק לאוכלוסייה אחת לעזור לאוכלוסייה אחרת.

שלמה קרעי: אז אמר להם: "לכו פשטו ידיכם בגדוד": לכו ותצאו ותתפרנסו מהאויבים שלנו, תכבשו ותתפרנסו מהם.

שלמה קרעי: אז אנחנו לא נמצאים במצב כזה שלא יכולים להתפרנס זה מזה.

שלמה קרעי: יש לנו ממשלה חזקה ויציבה, ויש לנו ראש ממשלה טוב, וצריך לשים לב רק לאותן אוכלוסיות חלשות שנפלו בינתיים בין הכיסאות, וגם להן – שגם הן יתפרנסו מאיתנו ויקבלו את מה שהן זקוקות לו.

שלמה קרעי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת קרעי.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, תמו הדוברים, ואנחנו נעבור תחילה להצבעה בקריאה השנייה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקון מס' 216) (הוראות מיוחדות לעניין ביטוח אבטלה), התש"ף–2020.

יריב לוין: הצבעה מס' 23 בעד סעיפים 1–5 – 30 נגד – אין נמנעים –אין סעיפים 1–5 נתקבלו.

יריב לוין: אם כן, בעד – 31, בצירוף קולו של חבר הכנסת קרעי, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שהחוק התקבל בקריאה השנייה.

יריב לוין: התקבלה בקשתו של חבר הכנסת אחמד טיבי להביע אי-אמון בממשלה במסגרת ההצבעה על החוק בקריאה השלישית, ואני מזמין אותו לדבר – – –

אחמד טיבי: מה, עליזה?

אחמד טיבי: מה?

אחמד טיבי: מה?

אחמד טיבי: ממשלה כושלת.

יריב לוין: רגע, רגע, רגע, חבר הכנסת טיבי.

יריב לוין: רק צריך לומר שעל פי בקשתך, אם אני מבין נכון, מי שאמור להיות – חבר הכנסת טיבי, מי אמור להיות ראש ממשלה על פי בקשתך?

יריב לוין: חבר הכנסת טיבי.

יריב לוין: חבר הכנסת טיבי, מי לבקשתך אמור להיות ראש הממשלה, כי במסמך שנתתם לי – חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: אדוני, זה לא אמון בממשלה, אבל אני מושך את בקשתי.

יריב לוין: אתה מושך את בקשתך.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקון מס' 216) (הוראות מיוחדות לעניין ביטוח אבטלה), התש"ף–2020, בקריאה השלישית.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 24 בעד החוק – 30 נגד – אין נמנעים – אין חוק הביטוח הלאומי (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקון מס' 216) (הוראות מיוחדות לעניין ביטוח אבטלה), התש"ף–2020, נתקבל.

יריב לוין: בעד – 31, בצירוף קולו של חבר הכנסת קרעי, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שהצעת חוק הביטוח הלאומי (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקון מס' 216) (הוראות מיוחדות לעניין ביטוח אבטלה), התש"ף–2020, התקבלה בקריאה השלישית ונכנסה לספר החוקים.

יריב לוין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1337).

יריב לוין: ]

יריב לוין: אנחנו עוברי להצעת החוק הבאה:

יריב לוין: הצעת חוק הארכת תקופות וקיום דיונים בהיוועדות חזותית בענייני תכנון ובנייה (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התש"ף–2020, בקריאה הראשונה.

יריב לוין: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה, ויציג אותה סגן שר הפנים מכובדנו חבר הכנסת יואב בן צור – סליחה, סגן השר יואב בן צור.

יריב לוין: אמת.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: אני מסרב להיפרד ממך, סגן השר בן צור.

יריב לוין: בבקשה.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, מכובדיי השרים, חבריי חברי הכנסת, במסגרת המאמץ לצמצום התפשטות מגפת הקורונה בישראל הוטלו מגבלות על פעילות המשק לרבות פעילות מוסדות התכנון וגופים נוספים הנוגעים לענייני תכנון ובנייה.

יואב בן צור: מגבלות אלה יכול שיחזרו, כולן או חלקן, בהתאם להתפרצות מחודשת של המגפה.

יואב בן צור: מנגד, קיימת חשיבות רבה להמשיך את פעילות מוסדות התכנון ומתן היתרי הבנייה על מנת למנוע נזק לשוק התכנון והבנייה.

יואב בן צור: לפיכך, מוצע לקבוע הוראות לגבי פעולת מוסדות התכנון בתקופת חירום, לרבות הסדרת קיום ישיבות מוסדות התכנון, שמיעת התנגדויות ועררים וכן סמכות לקביעת הוראות לעניין הארכת תקופות שנקבעו בחוק או השהייתן.

יואב בן צור: בהצעת החוק מוצע להקנות לשר הפנים סמכות להכריז על תקופת חירום – –

יריב לוין: מכובדי יושב-ראש ועדת הכנסת ושר המשפטים, אתם גם עם הגב אלינו וגם מדברים.

יריב לוין: אז אנא.

יואב בן צור: – – לעניין חוק התכנון והבנייה לתקופה שלא תעלה על שלושה חודשים בכל פעם.

יואב בן צור: במהלך תקופת החירום שתקבע על ידו יחולו הוראות והסדרים מיוחדים בנוגע לקיום ישיבות במוסדות התכנון ובנוגע לשמיעת התנגדויות ועררים.

יואב בן צור: בנוסף, במהלך תקופת החירום מוצע שהשר יהיה רשאי לקבוע בצו הוראות לעניין הארכת תקופות שנקבעו בחוק או השהייתן, או לעניין תקופות או מועדים שנקבעו בהחלטת מוסד תכנון, הכול כמפורט בהצעת החוק, שתוקפה מוצע לתקופה של שלוש שנים.

יואב בן צור: לאור האמור, אבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק, תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לסגן השר בן צור.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים לדיון, יש לנו רשימת דוברים.

יריב לוין: אני נועל את הרשימה.

יריב לוין: חבר הכנסת איימן עודה – איננו; חבר הכנסת עפר כסיף – איננו; חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – איננו; חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – איננה; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – איננה; חבר הכנסת אלי אבידר, חבר הכנסת אלי אבידר, אתה מבקש לדבר?

יריב לוין: מבקש לדבר?

יריב לוין: אתה רשום, אתה מבקש לדבר?

אלי אבידר: לחץ פיזי מתון.

יריב לוין: אתה אדם חופשי.

יריב לוין: אתה מבקש לדבר?

יריב לוין: חבר הכנסת אבידר, כבר היה יותר קצר הנאום – אתה מוותר.

יריב לוין: חבר הכנסת ווליד טאהא – איננו; חברת הכנסת סונדוס סלאח – איננה; חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח – איננה; חברת הכנסת תמר זנדברג – איננה; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – איננה; חברת הכנסת היבה יזבק – איננה; חברת הכנסת קרן ברק – מבקשת לדבר?

יריב לוין: מוותרת; חבר הכנסת חמד עמאר – איננו; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – איננו; חבר הכנסת יוסף ג'בארין – איננו; חבר הכנסת אלכס קושניר – איננו; חבר הכנסת אנטאנס שחאדה – איננו; חבר הכנסת אלעזר שטרן – איננו; חבר הכנסת ישראל אייכלר – איננו; חבר הכנסת יבגני סובה – איננו; חברת הכנסת מרב מיכאלי – איננה; חברת הכנסת תומא סלימאן, חברת הכנסת תומא סלימאן, אני לא ראיתי – את נמצאת, אז סליחה.

עאידה תומא סלימאן: אני נמצאת אבל מוותרת.

יריב לוין: את מוותרת, מאה אחוז, אז סליחה.

יריב לוין: חבר הכנסת פורר – איננו; חבר הכנסת מיקי לוי – איננו; חבר הכנסת רם בן ברק – איננו; סליחה, סליחה חבר הכנסת בן ברק, סליחה, חיפשתי אותך למעלה; חבר כנסת גולן, יאיר גולן – איננו; חבר הכנסת מנסור עבאס – איננו; חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה, בכבוד.

אחמד טיבי: תודה רבה, מכובדי היושב-ראש.

אחמד טיבי: אם מדברים על היוועדות חזותית, אז יש את הנושא של בחינות און-ליין, כן או לא, בעיקר בחינות גמר, למשל במקצוע הרפואה.

אחמד טיבי: ויש איזה מין ההחלטה, כנראה, של משרד הבריאות, שאנחנו מתנגדים לה, שלא לאפשר בחינות און-ליין אפילו לסטודנטים בחוץ-לארץ, שחלקם נמצאים כאן בגלל הקורונה ולא יכולים לחזור לשם, ולכן הם לא יכולים על פי משרד הבריאות לעשות בחינות און-ליין.

אחמד טיבי: אפילו אלה שנמצאים שם והאוניברסיטה אומרת שאפשר לעשות בחינות און-ליין – האמירה הזאת של משרד הבריאות כאן מונעת מהם לעשות את הבחינה.

אחמד טיבי: אני חושב שזה לא בסדר, שזה לא תקין.

אחמד טיבי: מחר תהיה פגישה שלנו, של צוות הבריאות של הרשימה המשותפת, עם משרד הבריאות, כדי לדון בנושא זה, בנושאים נוספים, בנושא עליית ההדבקה בקורונה ביישובים יהודיים וערביים אבל בכמה מוקדים – הדבר מצריך היענות להוראות של משרד הבריאות; חייבים להיענות, גם מסכה.

אחמד טיבי: אבל שמתי לב למה שאמרת, חברי, סעיד אלחרומי.

אחמד טיבי: סעיד סיפר, ואני חוזר אחריו, על שוטרים שעצרו בדרום, בבאר שבע, אישה ערבייה מוסלמית עם ניקאב – כיסוי מלא, ניקאב – ורצו לתת לה דוח כי אין לה מסכה.

אחמד טיבי: אפילו רשם הפרוטוקול, מלבד היושב-ראש – צחק.

יריב לוין: גם היושב-ראש צחק.

אחמד טיבי: גם היושב-ראש צחק.

אחמד טיבי: עכשיו, העוזר של סעיד אומר לשוטר: (אומר בערבית ומתרגם:) יעני, השתגעת?

אחמד טיבי: (אומר בערבית: הניקאב יותר טוב ממסכה, נותן יותר כיסוי,) הגנה.

אחמד טיבי: אבל הוא נעול, נעול – לא, היא חייבת ללכת עם מסכה.

אחמד טיבי: מה זה, מה זה?

אחמד טיבי: וראיתם היום את הסרטון של הילדה החרדית בת ה-13.

אחמד טיבי: מה קורה לשוטרים, במה משקים את השוטרים האלה בבוקר?

אחמד טיבי: מה, מה הם שותים, מה שמים במים לשוטרים האלה?

רם בן ברק: אל תיקח דוגמה אחת – – –

אחמד טיבי: זו לא דוגמה אחת – – –

רם בן ברק: יש לנו שוטרים מצוינים.

אחמד טיבי: אני לא אמרתי שכל השוטרים שותים מהמים האלה.

אופיר כץ: אל תכליל.

אחמד טיבי: השוטרים האלה, השוטרים האלה.

אחמד טיבי: השוטר הזה שאמר לאישה עם ניקאב: שימי מסכה – מג'נון.

רם בן ברק: טעה, טעה.

יריב לוין: חבר הכנסת טיבי, אנשים גם לפעמים עושים טעויות.

יריב לוין: ואפילו מצחיקות.

אחמד טיבי: נכון, אבל זה טעות שהיא גם פיקנטית וגם גרוטסקית וגם אווילית, ובזה אני אסיים.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת עבאס, היית פה, לא ראיתי, סליחה – אתה מוותר; חבר הכנסת מתן כהנא – איננו; חבר הכנסת מאיר כהן – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה.

יריב לוין: חבר הכנסת אלחרומי, אני למדתי היום מחבר הכנסת טיבי שכך צריך לבטא את שמך.

יריב לוין: אני מקווה שאני עושה את זה נכון הפעם.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: חבריי חברי הכנסת, בחדשות שמעתי עוד ידיעה מבית היוצר של החלטות הממשלה, שהאוטובוסים עכשיו יהיו בלי מזגן ועם 20 איש.

סעיד אלחרומי: והשאלה היא האם יש חלונות באוטובוסים האלה?

סעיד אלחרומי: מישהו וידא שהאוטובוסים החדשים האלה, באמת יש בהם חלונות שאפשר לפתוח אותם, באלה שעכשיו משתמשים בהם בתחבורה הציבורית, או שאנחנו חוזרים 30 שנה אחורה?

סעיד אלחרומי: דווקא בכפרים הלא-מוכרים זה מוכר לי מאז שהייתי ילד ונוסע לבית הספר.

סעיד אלחרומי: היינו נוסעים באוטובוסים ללא חלונות בכלל, בכלל לא היו חלונות.

סעיד אלחרומי: זה אחד הדברים שמעניינים בהחלטה הזאת, האם באמת משהו כזה יכול להתבצע.

סעיד אלחרומי: ולא הבנתי מה הרעיון מאחורי אוטובוס ברחבי העיר, איפה שיש לחות מאוד גבוהה, בערי החוף, ללא מזגן.

סעיד אלחרומי: תארו לעצמכם את הסיטואציה של אנשים מבוגרים ושל אנשים שצריכים לעלות לאוטובוס כזה.

סעיד אלחרומי: אבל לענייננו, להצעת החוק: כאדם שהיה שנים רבות חבר בוועדות תכנון ובנייה, הנוכחות של אדם בוועדת תכנון ובנייה, אדם שרוצה לערער על החלטה מסוימת שגוזרת גורלות – אם זה תוכנית בניין עיר, אם זה תוכנית ציבורית – מה רע בזה שאדם יופיע בפני הוועדה?

סעיד אלחרומי: או שאנחנו רוצים עכשיו לעקוף כל דבר, כל מה שאפשר לעשות.

סעיד אלחרומי: הרי כמה אנשים יהיו בוועדה המחוזית?

סעיד אלחרומי: בואו ניקח ועדה מחוזית שדנה בתוכנית מסוימת, כמה אנשים יהיו לדעתכם – 15 איש, 13, בתוך אולם גדול?

סעיד אלחרומי: הרי בכנסת אנחנו עכשיו יושבים 43 איש באולם של ועדה, אז בשביל מה מעבירים את זה בחקיקה, היוועדות חזותית בוועדות תכנוניות?

סעיד אלחרומי: כאילו שיש אנשים שעומדים בתור בוועדות התכנון והבנייה ומחכים, ויש פחד נוראי מהידבקות במחלה, בנגיף הקורונה.

סעיד אלחרומי: חברים, קצת פרופורציה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת סעיד אלחרומי.

יריב לוין: חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

יריב לוין: מספיק, אי-אפשר ככה, פשוט אי-אפשר.

ינון אזולאי: ברשות היושב-ראש, השרה, האמת, לא תכננתי לדבר אבל ראיתי שקטי כל כך רוצה שאני אדבר, אז גם ביקשתי שהיושב-ראש יוסיף לי עשר דקות והוא הבטיח לתת לי אותן, אז זה במיוחד בשבילך.

ינון אזולאי: אני אגיד לכם, עברנו היום, ובכל יום – קטי, אין עניין לדבר או לא לדבר כי בוועדה מחכים לחוק שיעבור, גם ככה אנחנו פה עד הבוקר.

ינון אזולאי: זאת האמת, לכן החלטתי, לא דיברתי – – – רק שתדעו שזאת הסיבה.

יריב לוין: אני לא חושב, חבר הכנסת אזולאי, שצריך לנמק.

יריב לוין: זאת זכותך, ומותר לך לדבר וזה בסדר גמור.

יריב לוין: בבקשה.

ינון אזולאי: אני מכבד אותה, היא עושה איתי שיתופי פעולה בוועדת כספים, לא נעים.

יריב לוין: בבקשה.

ינון אזולאי: היום כולם דיברו על הילדה עם המסכה שהשוטר עצר אותה.

ינון אזולאי: אני חושב שהיום עצם המפגש, לצערי, עם המשטרה, הוא מפגש לא נעים.

ינון אזולאי: כאשר אנחנו רואים את השוטרים כחולי מדים – אתם יודעים, פעם זה היה תכלת, היום זה יותר קרוב לשחור מאשר לתכלת – זה כבר מבעית.

ינון אזולאי: ואנחנו רואים שהילדה מתייפחת בבכי.

ינון אזולאי: אני לא נכנס לשאלה אם היא חרדית או לא חרדית, כי בשבוע שעבר, בדימונה היה נער בגיל 16, עמיר פרץ – עומרי פרץ, סליחה; עמיר פרץ הוא כבר שר הכלכלה – נער מהחינוך המיוחד, ואימא שלו התראיינה.

ינון אזולאי: השוטר מכיר – מאותו בניין.

ינון אזולאי: הכו אותו ואמרו לו: תלך להביא מסכה, הוא היה בדרך להביא את המסכה מהבית, לשים את המסכה מהבית, ופגשו אותו שוב אותם שוטרים בדרך והכו אותו.

ינון אזולאי: רק היום קראתי בכיכר השבת שהשוטר שהכה את יענקי רוזנברג, אותו נער עם מוגבלויות שהכו אותו עד זוב דם, השוטר מבקש שהתלונה שלו תועבר מחוסר ראיות לחוסר אשמה – התלונה שהוא הגיש במח"ש, המחלקה לחיפוי שוטרים.

ינון אזולאי: הוא רוצה שיבטלו את זה שם, הוא מערער: לא מספיק לו חוסר ראיות, הוא רוצה חוסר אשמה.

ינון אזולאי: ואני שואל – לצערי אנחנו לא פוגשים פה בזמן האחרון את השר לביטחון פנים.

ינון אזולאי: גם ניסיתי להשיג אותו בשבוע שעבר, לאחר המקרה, ולא הצלחתי לתפוס אותו.

ינון אזולאי: אני מבין שהוא מלא וראשו עמוס כל-כולו בקנסות שצריך לתת.

קריאה: הוא בבידוד.

ינון אזולאי: מי בבידוד?

ינון אזולאי: אז הטלפון לא עובד בבידוד?

ינון אזולאי: אם הטלפון גם בבידוד, זה בסדר.

ינון אזולאי: אני אמסור לו שניסו להגן עליו פה, אבל אני לא מקבל את זה.

ינון אזולאי: לא יכול להיות שמשטרת ישראל לקחה איזשהו פרויקט להכות ולהכות ולהכות.

ינון אזולאי: העלינו את הקנס על המסכה ל-500 שקלים; אני אומר לכם, אני לא בעד זה, אני נגד זה.

ינון אזולאי: הצבעתי בעד כי יש משמעת קואליציונית, כי אם אנחנו לא נצביע עם הקואליציה אז הכול יתפרק, אז אין קואליציה, אין אופוזיציה.

ינון אזולאי: אז גם בדברים שאנחנו לא מסכימים עליהם אנחנו לפעמים מצביעים בעד, אין מה לעשות, זה מחיר של קואליציה וזה למען העם.

ינון אזולאי: אבל לא יכול להיות שינצלו את זה.

רם בן ברק: למען נתניהו.

ינון אזולאי: למען העם.

ינון אזולאי: למען העם.

ינון אזולאי: אתה יודע את ההבדל ביני לבינך?

ינון אזולאי: כשאתה מסתכל איך שאנחנו מצביעים – כשאתה מצביע אתה מצביע לאיש; אני מצביע לדרך.

ינון אזולאי: זה ההבדל.

ינון אזולאי: כשאתה מצביע, אתה מצביע ליאיר לפיד; אני מצביע לדרך.

ינון אזולאי: והדרך שלי, אף אחד לא ישנה אותה.

ינון אזולאי: אני נולדתי בדרך ואיתה אני הולך.

רם בן ברק: מה הדרך שלך?

ינון אזולאי: הדרך שאני מאמין בה היא דרך של ש"ס, חברתית.

ינון אזולאי: זאת הדרך שאני מאמין בה, תפסיקו לקחת את נתניהו ככותרת שלכם לכל דבר.

רם בן ברק: – – –

ינון אזולאי: אתם, הרי לא אכפת לכם מכלום.

ינון אזולאי: אם היום יגידו לכם שמעלים את הקנסות ל-5,000 שקל ונתניהו לא יהיה ראש הממשלה, תגידו אפילו 10,000 שקל.

ינון אזולאי: אל תבלבלו במוח, אל תיתנו לנו מוסר.

רם בן ברק: אתה מאמין שאדם עם אישום פלילי יכול להיות ראש ממשלה?

רם בן ברק: חוצפן – – –

ינון אזולאי: אתם יכולים להעיד – אתם, האנשים שהולכים כעדר אחרי יאיר לפיד, אף אחד מכם לא מעז לדבר, אתם יכולים פה להגיד לנו משהו?

רם בן ברק: חוצפן, אתה חוצפן, אתה מצביע למען בן אדם שהולך לכלא.

ינון אזולאי: אנחנו מצביעים לטובת העם, אנחנו רואים את טובת העם, על זה אנחנו מסתכלים.

ינון אזולאי: אנחנו לא מסתכלים על איש, אנחנו מסתכלים על דרך, ועם הדרך הזאת אנחנו ננצח.

רם בן ברק: – – –

ינון אזולאי: היא דרך ארוכה אבל דרך שבסופו של דבר אנחנו נביא לטובת העם, תסתכל על האזרח, ובעזרת השם גם נצליח, תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לינון אזולאי.

יריב לוין: חבר הכנסת יעקב טסלר, בבקשה.

יריב לוין: חבר הכנסת טסלר, זה בסדר, זאת זכותך, אתה לא צריך לבקש סליחה ולא להתנצל, בבקשה.

יריב לוין: אני מבקש להפסיק כבר עם העניין הזה.

יריב לוין: באמת, זה לא ראוי.

יריב לוין: בבקשה.

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מאז יום חמישי לשכתי ואני מוצפים באין-ספור פניות.

יעקב טסלר: חוק האיכון הוא כלי חשוב באיתור ובקטיעת שרשרת ההדבקה ולכן אף תמכנו בו, אולם נקיטת צעד כה דרסטי של הכנסת אנשים לבידוד ושלילת חירותם האישית צריכה להיות משולבת במערך חקירות תומך, כדי לוודא שלא מבודדים אנשים שלא לצורך.

יעקב טסלר: מה שקורה כיום גובל באבסורד וזועק לשמיים.

יעקב טסלר: אנשים שהו בבית ובמקומות אחרים והמערכת מזהה אותם בטעות כמי ששהו בסמיכות לחולי קורונה, והם נאלצים להיכנס לבידוד במיידי.

יעקב טסלר: חתנים וכלות אינם יכולים לצאת מהבית לחופתם; הורים אינם יכולים להשתתף בחתונת צאצאיהם.

יעקב טסלר: עובדים אינם מורשים לצאת לעבודה, ביניהם עובדי מינהלה ומזכירות בקופות החולים, היושבים עם מגיני עיטוש ומסכות הגנה, וגם הם נאלצים להיכנס לבידוד; וסתם אזרחים שנתקעו בבית על לא עוול בכפם.

יעקב טסלר: העבירה היחידה שלהם היא כי נקלטו באיכון השב"כ ואינם מורשים לצאת מן הבית עד שיוכיחו כי לא שהו במקומות שבהם נטען שהיו.

יעקב טסלר: חלקם של הפונים הם שומרי שבת, ועם זאת נטען כי נקלטו במכשירי האיכון בשבת.

יעקב טסלר: לצערי הרב, הניסיונות לפנות למוקד משרד הבריאות כדי לערער עולים בתוהו.

יעקב טסלר: אין קול ואין עונה.

יעקב טסלר: אם צלח למישהו המזל וענו לו במוקד, הוא מועבר ממוקדן אחד לשני ולשלישי ולבסוף השיחה מתנתקת.

יעקב טסלר: ואם השיחה לא התנתקה, הוא נאלץ להמתין עוד כמה ימים עד לקבלת תשובות.

יעקב טסלר: ובינתיים חברים, החיים שלו השתבשו, ולריק.

יעקב טסלר: לא צודק ולא הוגן.

יעקב טסלר: אני רוצה לשאול אתכם, חברים, מה תעשה אותה כלה שאינה יכולה לצאת לחופתה?

יעקב טסלר: מה יעשו אבא ואימא שאינם יכולים לצאת לחתונת בנם או בתם?

אלעזר שטרן: אני אגיד לך, שיחשבו בפעם הבאה למה הם מצביעים.

יעקב טסלר: אנחנו נמצאים כבר כמה ימים לאחר שהאיכון נכנס לתוקף.

יעקב טסלר: איזה פתרון אנחנו מציעים לאותם אנשים?

יעקב טסלר: חברים, טעויות יכולות לקרות.

יעקב טסלר: חבר הכנסת שטרן, טעויות יכולות לקרות, אבל באותה מידה צריך לתת את האפשרות לתקן.

רם בן ברק: – – –

יעקב טסלר: אין ספק שהאיכון הוא דבר חשוב, הוא חלק מהכלים להילחם במלחמה.

יעקב טסלר: יחד עם זאת, אנחנו צריכים לתת את הדעת ולמצוא את הפתרונות לאותם אנשים שנמצאים בבית והם כרגע נמצאים על לא עוול בכפם בבידוד ולא יכולים לצאת.

רם בן ברק: – – –

אלעזר שטרן: אנחנו אמרנו – – –

אורנה ברביבאי: התנגדנו לאיכון.

יעקב טסלר: אני מודע לזה כמוכם, שלצערנו יש עומס במשרד הבריאות.

יעקב טסלר: התפרסם ש-30,000 – אני לא זוכר את המספר.

יעקב טסלר: אני רוצה לבוא ולעורר פה: זה דבר נכון, היו צריכים לעשות את זה, אבל גם צריכים להביא פתרון איך להוציא את האנשים האלה מהבית, אם זה כמו שאמרתי, לחתונה, לעבודה או לכל דבר אחר.

יעקב טסלר: אנחנו לא יכולים לשלב ידיים ולהגיד: זה דבר נכון, זה דבר חשוב.

קריאה: – – –

יעקב טסלר: לכן אני פונה מכאן, חברים, באותה יעילות ובאותה נחיצות שאנחנו מבינים שהאיכון הוא דבר חשוב, באותה מידה אנחנו צריכים לעשות את הכול ולחשוב 24 שעות ביממה איך אנחנו יכולים להוציא את האנשים האלה מהבית.

יעקב טסלר: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת עידן רול – איננו; חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' – אף הוא איננו.

יריב לוין: אם כך, חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הארכת תקופות וקיום דיונים בהיוועדות חזותית בענייני תכנון ובנייה (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התש"ף–2020, בקריאה הראשונה.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 25 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 16 נגד – 3 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הארכת תקופות וקיום דיונים בהיוועדות חזותית בענייני תכנון ובנייה (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התש"ף–2020, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

יריב לוין: אני מוסיף את קולותיהם של חברי הכנסת אזולאי וטסלר, אני מבין, וחברת הכנסת חיימוביץ' גם בעד, וחבר הכנסת דיכטר בעד, וחבר הכנסת בן ברק נגד.

יריב לוין: אם כך, יש לנו 20 בעד, ארבעה נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שהצעת חוק הארכת תקופות וקיום דיונים בהיוועדות חזותית בענייני תכנון ובנייה (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התש"ף

יריב לוין: –2020, עברה בקריאה הראשונה, ותועבר לוועדת הפנים והגנת הסביבה לצורך הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו ממתינים – אם וכאשר תגיע הצעת החוק לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – הגבלת פעילות) (תיקון), התש"ף

יריב לוין: –2020, לצורך הקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: עד שנדע אם היא מגיעה ומתי, אנחנו יוצאים להפסקה.

בשעה 00: << נושא >> מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת << נושא >>

קרן ברק: אני מתכבדת לחדש את הישיבה.

קרן ברק: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – הגבלת פעילות) (תיקון), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, שהחזירה הוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: [מס' מ/1338; דברי הכנסת, חוברת זו, ישיבה זו; נספחות.

ירדנה מלר-הורוביץ: ]

קרן ברק: אני מזמינה את יושבת-ראש הוועדה חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון להציג את הצעת החוק, בשעה טובה.

קריאה: זאת לא שעה טובה, גברתי היושבת-ראש.

אורלי פרומן: כן – – –

קרן ברק: בשעה מוקדמת בבוקר.

אורנה ברביבאי: – – –

קרן ברק: חשבנו שאנחנו בעד.

קרן ברק: הייתי בטוחה שזה בהסכמה.

יפעת שאשא ביטון: קצת חיוך, הכול בסדר.

יפעת שאשא ביטון: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבדת להביא בפני הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, את הצעת החוק הממשלתית לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – הגבלת פעילות) (תיקון), התש"ף–2020.

יפעת שאשא ביטון: הצעת החוק באה לתקן את החוק שהאריך את תוקפן של תקנות שעת החירום (נגיף הקורונה חדש – הגבלת פעילות), התש"ף

יפעת שאשא ביטון: –2020, ב-45 ימים, עד ליום 6 באוגוסט 2020.

יפעת שאשא ביטון: למעשה, החוק המונח בפניכם היום תקף עד ליום 6 באוגוסט 2020.

יפעת שאשא ביטון: בתוספת לחוק נמצאים ההסדרים מתקנות שעת החירום – הגבלת פעילות.

יפעת שאשא ביטון: הם קובעים, בין היתר, הגבלות שונות על התנועה, הבילוי והפנאי וכללי ההתנהגות במרחב הציבורי, וכן חובות החלות על מפעיל או מחזיק של עסק או מקום הפתוח לציבור, הגבלת תפילה במבנה, שירותי משלוחים, אחריות מעסיק, הגבלת התחבורה הציבורית, הגבלה על פעילות המסחר, לרבות קניונים, שווקים, אטרקציות תיירותיות, מכוני כושר, ספריות, גני חיות, מוזיאונים, בריכות שחייה, רכבל, אולמות וגני אירועים, וכן מקומות ואירועי תרבות.

יפעת שאשא ביטון: כמו כן, קבוע בחוק הקיים היום סעיף נוסף שקובע את סמכות הממשלה לתיקון התוספת בצו אשר יובא לאישור הוועדה בכנסת, כלומר, לשנות את מספר השוהים באולמות אירועים ובאירועי תרבות, להפעיל מקומות עסק שהפעילות בהם אסורה לפי החוק, ולקבוע כי אין להפעיל מקום או עסק שהפעילות בו מותרת כרגע לפי חוק.

יפעת שאשא ביטון: מכוח סעיף זה הובא לאישור הוועדה אתמול, 5 ביולי 2020, צו לשינוי מספר השוהים באירועים באולמות אירועים, בפאבים ובברים.

יפעת שאשא ביטון: בהצעת החוק המונחת בפנינו מוצע לבטל את סעיף 2 האמור, ולאפשר לממשלה לשנות כל הוראה בתוספת הנוגעת לכל הפעילויות שפורטו להלן, לרבות לקבוע כי אין להפעיל מקום או עסק שהפעילות בו מותרת היום או לקבוע תנאים שונים להפעלתו, וכן לקבוע הוראות עונשיות חדשות ונוספות על האמור בחוק, כל זאת בצו שהממשלה תוכל להתקין ללא אישור הוועדה מראש.

יפעת שאשא ביטון: חשוב לציין כי מדובר ברשימה סגורה של דברים.

יפעת שאשא ביטון: הממשלה לא תוכל להביא לסגירה או להחמרת הגבלות בדברים שאינם מופיעים כרגע בנוסח החוק.

יפעת שאשא ביטון: האיסור היחיד שהוסף בהצעת החוק לעומת החוק הקיים הוא איסור שהייה בגינות, גני שעשועים, מתקני ספורט וחופים.

יפעת שאשא ביטון: המנגנון המוצע הוא כי הצו יובא לוועדה בכנסת מייד לאחר התקנתו ופרסומו ברשומות, והוועדה תחליט אם לאשרו – כולו או חלקו – בתוך שבעה ימים.

יפעת שאשא ביטון: כמו כן, היא תוכל להאריך את התקופה בשלושה ימים נוספים.

יפעת שאשא ביטון: אם הוועדה לא קיבלה כל החלטה לגבי הצו בתוך שבעה ימים או בתקופה המוארכת של עשרה ימים, אם נקבעה, קובעת הצעת החוק כי יו"ר הכנסת יביא את הצו להצבעה במליאת הכנסת.

יפעת שאשא ביטון: אם הוועדה החליטה שלא לאשר את הצו, או שמליאת הכנסת לא קיבלה את ההחלטה או החליטה, לחלופין, שלא לאשר את הצו, יפקע תוקפו של הצו באופן מיידי והודעה על כך תפורסם ברשומות.

יפעת שאשא ביטון: הממשלה רשאית לקבוע בצו גם הוראות עונשיות נוספות.

יפעת שאשא ביטון: יש להדגיש כי כיום העבירות לפי החוק הקיים הן עבירות מינהליות.

יפעת שאשא ביטון: למעשה, כל הוספה של נושא פלילי לחוק שתהיה תחת סעיף עונשי קיים תהיה גם היא עבירה מינהלית שהקנס לגביה קבוע בחוק לתיקון וקיום תוקף תקנות לשעת חירום (נגיף הקורונה החדש – אכיפה), התש"ף–2020.

יפעת שאשא ביטון: בכל הנוגע לעבירות חדשות שיתווספו בצו שיובא לפי חוק זה, התחייבה הממשלה כי תביא אותן בפני ועדת חוקה לשם הפיכתן לעבירה מינהלית, וזה בדומה למה שעלה בדיון בוועדה.

יפעת שאשא ביטון: להצעת החוק הוגשו הסתייגויות.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת מהכנסת לדחות את ההסתייגויות ולאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה והשלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

יפעת שאשא ביטון: שמעתי את ההערה לגבי נגיף הקורונה החדש, וזה לא פעם ראשונה שאני שומעת את זה.

יפעת שאשא ביטון: אז כן, זה "החדש" משום היו עוד נגיפי קורונה שונים ומגוונים בעבר.

אורנה ברביבאי: על אמת?

אורנה ברביבאי: חשבנו שזאת טעות כשאת אומרת "נגיף הקורונה החדש".

יפעת שאשא ביטון: לא, זו לא טעות.

יפעת שאשא ביטון: שמעתי את ההערה, ואני שמעתי את זה בעוד כמה נסיבות.

יפעת שאשא ביטון: זה נגיף הקורונה החדש משום שהיה הסארס והיו עוד נגיפי קורונה בעבר, וזו כנראה מוטציה חדשה.

יפעת שאשא ביטון: כך זה מוגדר גם בשפה המקצועית.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אני קוראת לכנסת, מבקשת מהכנסת, להצביע בעד הצעת החוק.

קרן ברק: תודה רבה ליושבת-ראש הוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש.

קרן ברק: נעבור לרשימת הדוברים.

קרן ברק: ראשון הדוברים, חבר הכנסת מיקי לוי.

קריאה: מיקי, לא חייבים את כל החצי שעה.

קרן ברק: לא, יש לו חמש דקות.

קריאה: מה חמש דקות?

קריאה: חצי שעה.

קריאה: חמש דקות – – – מתעורר.

מיקי לוי: זה טעות, נתנו לי שעה.

קרן ברק: חמש דקות, ואנחנו מתחילים.

קריאות: – – –

מיקי לוי: רגע – – –

קריאה: חצי שעה הוא רוצה.

מיקי לוי: גברתי, מה הסיפור?

מיקי לוי: לא נתת שעה.

אורנה ברביבאי: – – – הוא עומד על זכותו.

קריאה: רחם עלינו – – –

קרן ברק: חמש דקות.

קרן ברק: התחלנו.

מיקי לוי: גברתי היושבת-ראש, התהפכו להן תפיסות עולם, התהפכו.

מיקי לוי: למרות שהיינו בוועדה ולמרות שיושבת-ראש הוועדה התאמצה להתייחס ונתנה לנו לדבר, החוק הזה – אי-אפשר להתעלם ממנו, הוא חוק מטורלל, מטורף, חוק איום ונורא, אשר מאפשר לראש הממשלה ולממשלה להביא בכמה חוקים או סעיפים – לקבוע אותם ללא אישור הכנסת.

מיקי לוי: בדרך כלל הכנסת היא שמביאה את החוקים, מצביעה עליהם או בטרומית או בראשונה, הולכים לוועדות לעיבוד וחוזרים.

מיקי לוי: הפכו את העולם, שמו אותנו על הראש, והרגליים למעלה לשמיים: קודם הממשלה תחוקק, ורק אחר כך חברי הכנסת או הכנסת יכולים להגיש ערעור.

מיקי לוי: תגידו לי, מה, אתם עושים צחוק?

מיקי לוי: אתם חושבים שאיזשהו ערעור יעבור בוועדה, גברתי היושבת-ראש?

מיקי לוי: שוב דבר לא יעבור.

מיקי לוי: רק מה?

מיקי לוי: נתנו לנו את זה כאילו, כאילו חרטה, שכאילו נעשה את זה.

מיקי לוי: אבל זה לא יעבור ולא שום דבר.

מיקי לוי: ואתם מספרים לנו סיפורים, ובמקרה זה – – –

אופיר כץ: מה, לא – – – בוועדות, מיקי?

מיקי לוי: אופיר, איפה היית כל היום?

אופיר כץ: פה, איפה הייתי?

מיקי לוי: לא ראיתי אותך.

מיקי לוי: תגיד דברי חוכמה, משהו.

אופיר כץ: לא שינינו בוועדות דברים?

אופיר כץ: בחוקים – – –

מיקי לוי: בקיצור, זה יום שחור לכנסת.

מיקי לוי: אני אומר לכם, הופכים את סדר הביצוע.

מיקי לוי: הממשלה מביאה את החוק והכנסת יכולה לערער עליו.

מיקי לוי: שמעתם את השטויות האלה?

מיקי לוי: ממש שטויות כאלה.

מיקי לוי: והממשלה והראיס ישלטו בכול, כאילו מדינת ישראל שייכת לממשלים אפלים.

מיקי לוי: לצפון קוריאה דמינו – אדם אחד יחליט, ראש ממשלה, ואחריו כל הממשלה תגיד כן.

מיקי לוי: טירוף מערכות, דיקטטור, דיקטטורה, כבר אמרתי.

מיקי לוי: במדינה מתוקנת תהווה הכנסת גורם חשוב בקבלת ההחלטות, כך נהוג בכל משטר דמוקרטי.

מיקי לוי: אנחנו נעים בצעדי ענק למשטר דיקטטורי של איש אחד, בנימין נתניהו.

מיקי לוי: ראש הממשלה יחליט הכול.

מיקי לוי: עכשיו, תקשיבו – מיקי מכלוף זוהר, תקשיב: אתם כל היום עולים לפה ואומרים, מורנו ורבנו, זכרו לברכה, מנחם בגין.

מיקי לוי: אז תקשיבו, אני מצליף בכם חוכמה.

קרן ברק: חבר הכנסת מיקי זוהר, אתה מפריע.

מיקי לוי: חבר הכנסת מכלוף, תקשיב, זה מה שאמר מנחם בגין, עליו השלום: "אוי לה לדמוקרטיה אם הפרלמנט, אם בית הנבחרים והמחוקקים, מוותר בגדולות כקטנות על סמכותו ועל מעמדו כלפי הרשות המבצעת לענפיה.

מיקי לוי: אבדיקציה זו פירושה סוף של החיים הדמוקרטיים".

מיקי לוי: מי אמר את זה?

מיקי לוי: מנחם בגין, המחוקק והמבצע, בעיתון חרות, 22 בדצמבר 1966.

מיקי לוי: אבל אתם, מה אכפת לכם מה הוא אמר?

מיקי לוי: אתם בשלכם, מבצרים את מעמדו של הדיקטטור שעומד בראש ממשלת ישראל.

מיקי לוי: לא חשוב מה אמר מנחם בגין.

מיקי לוי: ראש ממשלה שעושה ככל יכולתו להתחמק מאימת הדין זה ראש ממשלה שיש לו מדינה ולא מדינה שיש לה ראש ממשלה.

מיקי לוי: בדברי ההסבר של החוק הנורא הזה, המאפשר לראש הממשלה ולממשלה לקבוע מה שהם רוצים אומנם בחמישה תנאים, אבל לשנות אותם, להקטין, להגדיל, להרחיב, לסגור מסעדות, כאילו הם השליטים היחידים, במקום שזה יהיה הפוך.

מיקי לוי: גם אם ממשלה מחליטה, זה חייב לבוא לאישור הכנסת.

מיקי לוי: הפכתם את היוצרות, העמדתם את הכנסת על הראש, רגליה כלפי השמיים.

מיקי לוי: לא יהיו זקוקים יותר לאישור הכנסת, ובתוך גוף החוק – חבר הכנסת סעדי, אתה עורך דין במקצועך – כתוב שהכנסת יכולה לערער תוך שבעה ימים.

מיקי לוי: מה החרטא הזו?

מיקי לוי: הרי אם נביא את זה לוועדה כדי לערער, בוועדה יש רוב, היא תפסול את זה ואפילו לא תעביר את זה לכנסת להצבעה.

מיקי לוי: אז חרטא נשארת תמיד חרטא.

עופר כסיף: אפשר גם להוריד את הטי"ת במילה חרטא.

קריאה: – – – איפה למדתם את המילה "חרטא"?

מיקי לוי: היה לנו מורה טוב, חבר הכנסת הנגבי.

מיקי לוי: אני שואל את הממשלה: הכנסת היא אשר מפריעה לכם?

מיקי לוי: אתם רציניים?

מיקי לוי: בהתחלה אמרתם: הציבור מפריע לנו, עכשיו פתאום הכנסת מפריעה לכם?

מיקי לוי: אתם לא מתביישים?

מיקי לוי: מתי תמצאו שעיר לעזאזל אחר?

מיקי לוי: עכשיו אני רוצה לדבר קצת על המטוס.

אלי אבידר: מאוד חשוב המטוס, כמה זה עלה?

מיקי לוי: המטוס, תקשיב חבר הכנסת אבידר.

אלי אבידר: תספר לי כמה זה עלה.

מיקי לוי: המטוס, הוקצו לו 590 מיליון שקלים.

מיקי לוי: חברת אל על בבורסה, לפני הקורונה, הייתה שווה כ-600 מיליון שקלים.

מיקי לוי: המטוס עד עכשיו עלה 350 מיליון שקלים – עד עתה.

מיקי לוי: אחזקה שנתית 44.5 מיליון שקלים.

מיקי לוי: הוא מתוכנן ל-20 שנה, אז רק תחזוקה של המטוס 890 מיליון שקלים.

מיקי לוי: גם אם ראש הממשלה נוסע 15 פעמים בשנה – והוא לא נוסע 15 פעמים בשנה – ונשכור לו מטוס, אני מכיר את המספרים, צמוד, במיליון שקל וחצי, שיחכה עד שהוא יגמור את הפגישות – על 15 פעמים בשנה והוא לא נוסע פעם בחודש, הוא נוסע הרבה פחות – – –

קריאה: וגם לנשיא – – –

אלי אבידר: – – –

מיקי לוי: ולכן זה יעלה 22.5 מיליון שקל אם אני שוכר לו מטוס.

מיקי לוי: זה כמחצית ממחיר התחזוקה השנתי.

מיקי לוי: אתם מבינים את הטירוף הזה?

קריאות: – – –

מיקי לוי: המטוס הזה, על פי הצהרתו של ראש הממשלה הנוכחי, יכול לשמש גם את ראש הממשלה הרזרבי באשר הוא לכל הצרכים שלו.

מיקי לוי: לטוס לאירופה, לפוטין, לארצות הברית, מה שהוא רוצה.

מיקי לוי: אמר גם ראש הממשלה: גם נשיא המדינה רשאי לטוס בו.

מיקי לוי: מה אמר נשיא המדינה?

מיקי לוי: תודה רבה, אני לא מעוניין, אני מודה לכם על תשומת הלב.

מיקי לוי: לא רוצה לטוס במטוס הזה.

מיקי לוי: לכן אני אומר – איזה כיף, אין שר, אני מדבר חופשי.

אלי אבידר: תעצרו את השעון, בבקשה, אין שר.

קריאה: אופיר, תביאו שר.

אופיר כץ: המטוס אושר בתקופה של יש עתיד.

מיקי לוי: לא, בוא, אופיר, מכיוון שאתה חבר כנסת צעיר – – –

קריאה: הוא הצביע נגד, אבל זה היה בתקופה של – – –

מיקי לוי: חברי הכנסת, חברי הממשלה של יש עתיד, ביושבם בשנת 2013 כשהמטוס הזה הובא, הצביעו נגד המטוס.

מיקי לוי: אין צורך במטוס במדינת ישראל.

מיקי לוי: הלכתם וקניתם מטוס בן 19 שנה, אין טייס עכשיו בחיל האוויר – כי זה דגם אחר – או באל על.

מיקי לוי: מכשירים אותו.

מיקי לוי: למטוס הזה יש מנכ"ל, מזכירות, כלי רכב, הכול.

אופיר כץ: אז למה לא התפטרתם מהממשלה?

מיקי לוי: המחיר שלו, במקום להוציא את הכסף החוצה למי שזקוק לו עכשיו – מיליון איש איבדו את מקום עבודתם, מה מעניין את ראש הממשלה?

מיקי לוי: המטוס, הפטור ממיסים ותחזוקת הבית בקיסריה.

מיקי לוי: לכן, כשהמים עולים – על פי הדיווח – 127,000 שקלים.

מיקי לוי: הזמנתי את כל תושבי אור עקיבא להשתכשך במים.

מיקי לוי: מגיע להם, זה מים שלהם, למה לא ישתכשכו בבריכה ויעשו חיים גם כן?

מיקי לוי: לכן אני מודיע לכל תושבי אור עקיבא – שזה קרוב, הם השכנים של ראש הממשלה: אתם מוזמנים לבשר על האש על שפת הבריכה, כי המים, המים – – –

קטי קטרין שטרית: אסור – – –

מיקי לוי: אה, שבת, סליחה.

מיקי לוי: אתם מוזמנים לחמין.

מיקי לוי: נכון, את צודקת.

מיקי לוי: שבת, לא עושים בשר על האש.

מיקי לוי: אתם מוזמנים לחמין על האש על שפת הבריכה בקיסריה.

מיקי לוי: גם אתם, אתה רוצה להיות מוזמן?

קריאה: אסור יותר מ-19 איש.

מיקי לוי: מה?

קריאה: אסור יותר מ-19 על פי התקנות.

קטי קטרין שטרית: מיקי, שבת, שבת.

משה אבוטבול: – – –

מיקי לוי: בשבת לא עושים בשר על האש.

מיקי לוי: שבת קודש.

קטי קטרין שטרית: התנתקתם מהעם, מהמסורת.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, מכיוון שאני באתי מבית דתי, הייתה פליטת פה, מודה ועוזב ירוחם, תאמיני לי, בבית שלי יש הפרדה בין בשר וחלב – אנחנו לא מדליקים בשבת.

קטי קטרין שטרית: – – – מה, אנחנו גויים?

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: אנחנו יהודים כשרים.

מיקי לוי: אבל מה רע להשתכשך במי הבריכה?

מיקי לוי: מה רע?

מיקי לוי: הרי המים שייכים לאזרחי מדינת ישראל.

אלי אבידר: עם המטוס הוא מתכוון לטוס מבלפור לקיסריה?

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: עכשיו מתקינים שדה תעופה בקיסריה.

מיקי לוי: מכשירים שדה תעופה בקיסריה על מנת שהמטוס יוכל לנחות גם בקיסריה.

קטי קטרין שטרית: – – –

מיקי לוי: שטרית, חברת הכנסת שטרית.

קטי קטרין שטרית: מה, נשמה, אנחנו מדברים איפה גרים.

מיקי לוי: הערתי את המליאה.

יצחק פינדרוס: מיקי, אני מוחה, בשבת הבריכה לא תהיה פתוחה.

מיקי לוי: אמרתי שלא, מודה ועוזב ירוחם.

עאידה תומא סלימאן: מיקי, קיבלת הסכמה לכל השבוע חוץ משבת.

מיקי לוי: אין בעיה.

מיקי לוי: נארגן גם אוטובוסים שהיו שלכם, שייקחו את האזרחים, מי שחפץ ליבו יבוא להשתכשך במי הבריכה.

מיקי לוי: עד שלא תביאו שר אני לא יורד.

קרן ברק: השר פה.

מיקי לוי: כבוד השר, ברוך הבא.

מיקי לוי: ברוך הבא, אני מקבל את פניך בסבר פנים יפות, תודה רבה לך שבאת.

מיקי לוי: לסיכום, גברתי, אני רוצה לחדש את הזמנת הזוג נתניהו לתושבי אור עקיבא לבוא לבילוי שבת חמין ביום שישי והשתכשכות במי הבריכה.

מיקי לוי: תודה רבה ולילה טוב.

אורנה ברביבאי: יום שישי.

קרן ברק: לילה טוב ותודה רבה.

קרן ברק: חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

קרן ברק: << יור >> היו"ר קרן ברק: << יור >> שלוש דקות?

אוסאמה סעדי: שלוש.

קרן ברק: שלוש.

אוסאמה סעדי: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, סבאח אל-ח'יר.

קריאה: סבאח א-נור.

קריאות: – – –

אוסאמה סעדי: השעה 03:00, שיגידו שאנחנו עדיין ערים ועומדים על המשמר.

אוסאמה סעדי: ואנחנו מקבלים את ההזמנה – איפה מיקי לוי?

אוסאמה סעדי: השאלה היא אם זה בשר כשר או לא כשר.

מיקי לוי: כשר.

קריאות: – – –

אוסאמה סעדי: כשר?

אוסאמה סעדי: כשר?

אוסאמה סעדי: אתה תזמין את פינדרוס ואת אבוטבול שיבואו.

קריאה: חלאל.

קריאה: בשר חלאל.

אוסאמה סעדי: חלאל, חלאל.

אוסאמה סעדי: אם זה חלאל אנחנו מגיעים.

אוסאמה סעדי: רבותיי, נכון שאנחנו בשעה 03:00, אבל הנושא חשוב מאוד, ולכן אנחנו נשארים כאן להשמיע את זעקתם של כלל האזרחים המוחלשים, השקופים, אבל בעיקר את זעקתה של האוכלוסייה הערבית, שנמנית בעיקרה עם האוכלוסיות החלשות.

אוסאמה סעדי: בימים האחרונים, חבריי, חברותיי, אנחנו מוצפים בקולות זעקה, קולות ששוברים את הלב.

אוסאמה סעדי: זוגות צעירים שחיכו ליום הזה, יום החתונה שלהם, עשו את ההכנות כבר חודשים, עשו את כל ההכנות – זמרים, תקליטנים, שמלות, הזמנת אולמות, הזמנת כל המוזמנים לחתונה – פתאום בום, אין שום דבר.

אוסאמה סעדי: אין שום דבר.

אוסאמה סעדי: בלי שום התראה.

אוסאמה סעדי: בלי שום התראה.

אוסאמה סעדי: איך אפשר לבטל חתונה?

אוסאמה סעדי: מתקשרים אליי מעראבה, בטח מתקשרים אליכם מן אל-מג'אר, מן אל-נאב, מן עכא, מן כול אל בלד, מכל היישובים.

אוסאמה סעדי: מה אפשר לעשות ביום אחד עם החתונה?

אוסאמה סעדי: איך אפשר לבטל חתונה?

אוסאמה סעדי: מה אפשר לעשות עם כל המוזמנים, עם כל האוכל שהוזמן?

אוסאמה סעדי: אדוני השר, איך אפשר לבטל מהיום למחר חתונות?

אוסאמה סעדי: ועוד בלבול שאתם יצרתם – היום אושרו עוד הגבלות, ואז מהבוקר, יואב, כל התקשורת – הגבלות: מסעדות עד 20, אולמות – אין, חדרי כושר – אין.

אוסאמה סעדי: אפילו מסכן סגן השר, לא יודע אם תפסו אותו היום על חם או שזאת תמונה, לא יודע, מלפני.

אלי אבידר: לא על חם, על המכונה.

אוסאמה סעדי: על המכונה?

אוסאמה סעדי: חם על המכונה.

אוסאמה סעדי: ואז כולם שואלים אותנו.

אוסאמה סעדי: אנחנו כבר התבלבלנו, אדוני השר, מרוב שאנחנו לא יודעים מה להגיד לאזרחים.

אוסאמה סעדי: האם ההגבלות האלה חלות ונכנסו לתוקף מיידי או שהם צריכים את אישור הכנסת וצריכים את האישור הזה?

אוסאמה סעדי: עמד כאן היום שר הבריאות ואמר: נכנסו לתוקף מיידי.

אוסאמה סעדי: ואז שאלנו היום בוועדה, ג'אבר, לפני שעה קלה, את רז נזרי, והוא אומר: מה פתאום, אי-אפשר, רק כשהכנסת תאשר את זה.

אוסאמה סעדי: אז תגידו לנו, מה אתם רוצים מהאזרחים המבולבלים?

אוסאמה סעדי: לא רק שהממשלה מבולבלת, אלא בלבלתם את כל האזרחים.

אוסאמה סעדי: אתם תהיו מבולבלים, אבל האזרחים שהזמינו והוציאו הוצאות – מי יפצה אותם?

אוסאמה סעדי: מי יפצה אותם על זה שביטלו אולמות, ביטלו חתונות, ביטלו את כל ההכנות?

אורלי פרומן: ביבי, ביבי.

קריאה: נתניהו.

אוסאמה סעדי: ביבי?

אוסאמה סעדי: ביבי דואג רק לעצמו.

קרן ברק: חבר הכנסת סעדי.

אוסאמה סעדי: ראינו על החצי מיליון שקל.

אוסאמה סעדי: ולכן אנחנו כאן, בשעה 03:00, אני וחבריי וחברותיי מהרשימה המשותפת וגם מהאופוזיציה, אומרים כאן: עד כאן.

קרן ברק: תודה.

אוסאמה סעדי: אנחנו לא ניתן לכם להמשיך – –

קרן ברק: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: – – להתעלל באזרחים.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חברת הכנסת אורנה ברביבאי.

קרן ברק: אורנה, כמה זמן?

אורנה ברביבאי: פחות מעשר דקות.

קרן ברק: חמש דקות?

אורנה ברביבאי: לא, יש לי עשר, אבל אני אדבר פחות.

קרן ברק: חמש?

אורנה ברביבאי: אל תהיי קטנונית.

אורנה ברביבאי: פחות מעשר אני אדבר.

קרן ברק: יש לך פה לחץ חברתי.

קרן ברק: חמש?

אורנה ברביבאי: קיבלתי עשר, אני אדבר פחות.

אורנה ברביבאי: לא מתחייבת על חמש, יש לי עשר.

אורנה ברביבאי: אם לפני – – –

קריאה: היא בדרגת אלוף, היא – – –

אורנה ברביבאי: אם לפני שנה, אפילו חצי שנה, מישהו היה אומר שנעמוד היום בכנסת ונצביע – מה השעה עכשיו?

אורנה ברביבאי: 03:15 – – –

קטי קטרין שטרית: ירדנה, תסבירי לה, זה חמש דקות.

אורנה ברביבאי: הזמן חולק בין המפלגות, ואנחנו נדרשנו לחלק בינינו, ואני קיבלתי עשר דקות, ואתם מפריעים לי לקצר את עשר הדקות.

אורנה ברביבאי: אז אם נהיה – אז אם נקבל את זה שזאת זכותי לעשר דקות, אני אדבר פחות.

אורנה ברביבאי: אז אני אחזור שוב, כדי לקבל, ככה, איזו פרספקטיבה.

אורנה ברביבאי: אם לפני שנה או אפילו חצי שנה מישהו היה אומר שהיום בשעה 03:15, כמו גנבים באישון לילה, היה מובא לפה חוק במהירות במהירות במהירות לקריאה ראשונה ושנייה ושלישית – ומהו החוק?

אורנה ברביבאי: חוק שמדבר על זה שבעצם אנחנו, חברי הכנסת, בכבודנו, מייתרים את עבודתנו כחברי כנסת, זה מה שאנחנו עושים, הייתם אומרים שמישהו השתגע.

אורנה ברביבאי: זה הרי לא סביר.

אורנה ברביבאי: נבחרנו כחברי כנסת, כנציגי העם, כל אחד מתוך תפיסת עולם, לייצוג האנשים שבשמם הוא נמצא כאן, ואנחנו אומרים לאנשים בחוץ: תקשיבו, זה היה בשי"ן-קו"ף-רי"ש.

אורנה ברביבאי: אנחנו הגענו לכנסת לא כדי לייצג אתכם; אנחנו הגענו לכנסת כדי לעבוד אצל הממשלה, אצל הרשות המבצעת, וכל מה שלימדנו אתכם בשיעורי אזרחות – ולא מזמן ניגשתם לבגרות, ולימדנו אתכם על שלוש רשויות מובחנות – לא התכוונו לזה.

אורנה ברביבאי: לא התכוונו לזה.

אוסנת הילה מארק: – – –

אורנה ברביבאי: אוסנת, זה ייקח לי יותר מעשר דקות אם תפריעי לי.

אוסנת הילה מארק: – – –

אורנה ברביבאי: ייקח לי יותר מעשר דקות.

אורנה ברביבאי: חבל, חברים שלך רוצים ללכת הביתה.

אוסנת הילה מארק: – – – תעשי רשות מחוקקת, מבצעת, תעשי כבר הפרדה של הרשויות.

אורנה ברביבאי: תני לי לסיים את דבריי.

אורנה ברביבאי: ואז אני אומרת – –

אוסנת הילה מארק: אנחנו רוצים את שיעור האזרחות שלך.

אורנה ברביבאי: – – אנחנו, שהעמדנו למבחן הבגרות את הצעירים שלנו ולימדנו אותם שיש הבחנה בין הרשויות, אנחנו אומרים להם: לא ממש לזה התכוונו, כי אנחנו הלילה, בעוד שעה, שעתיים, שלוש, כשנסיים פה, בבוקר כבר – –

קרן ברק: בוקר.

אורנה ברביבאי: – – אנחנו נגיע למצב שבו אנחנו, במו ידינו, במו הצבעתנו – אנחנו כמובן נצביע נגד, כי אנחנו עוד לא השתגענו, אבל אנחנו נזכיר לכולכם שמי שהעביר חוק כל כך מנוגד למה שדמוקרטיה אמורה לייצג לא מבין את המשמעות של מה שהוא עושה הלילה.

אורנה ברביבאי: אז אנחנו כאן כדי להזכיר, ויש לנו סבלנות.

אורנה ברביבאי: אנחנו נעשה את זה משום שאנחנו חושבים שזה חוק בלתי סביר, חוק שמנוגד לתפיסת דמוקרטיה בהגדרה שלה.

אורנה ברביבאי: עכשיו אני רוצה לדבר על המדרון החלקלק הזה, שמתחיל בזה שיש – אולי הוא מתחיל קודם, אבל מי שלפני זמן – כל אחד יעשה את החשבון בסרגל בראש שלו מתי נראה סביר בעיניו שראש ממשלה יכול להיות עם שלושה כתבי אישום.

אורנה ברביבאי: בעבר אני לא חושבת שמישהו היה חושב שזה יכול להיות, הוזכר פה בגין, הוזכרו מנהיגים אחרים.

אורנה ברביבאי: אנחנו מבינים היום שזה לגיטימי.

אורנה ברביבאי: עובדה, יש ראש ממשלה מכהן.

אורנה ברביבאי: אז היינו אומרים: לא, זה רק אירוע אחד על הגרף בהיסטוריה שלנו, אבל לא.

אורנה ברביבאי: אותה מפלגה אחרת, אלטרנטיבית, שהיינו חלק ממנה, אומרת באותו מדרון חלקלק: אנחנו, למרות שהצגנו ואמרנו כל דבר סותר, אנחנו אלה שמגישים לבג"ץ את האמירה שראש ממשלה יכול לכהן עד שהוא יורשע, למרות שכל המצע של כחול לבן היה מצע אחר.

אורנה ברביבאי: ואנחנו ממשיכים באותו מדרון חלקלק שאנחנו כמעט לא מרגישים, ואז מוקמת פה ממשלה לתפארת מדינת ישראל עם כמות שרים וסגני שרים שהיא עצמה לא יודעת על מה היא מופקדת, והבלגן כל כך גדול שכשהקורונה פוגשת את הממשלה הזאת אין לאף אחד מושג מי עושה מה – עד כדי כך אין מושג, שהכנסת מפריעה לממשלה, אז בואו נסגור את הכנסת.

אורנה ברביבאי: אז הינה, אנחנו בערב נפלא, לילה נפלא, ובוקר לפנינו, שבו אנחנו מדברים – תזכרו את התאריך הזה – על מועד סגירת הכנסת, כי הכנסת מתייתרת.

אורנה ברביבאי: וכשאתם תבואו בטענות ותגידו: אנחנו מצפים ככה מהממשלה, לא יספרו אותנו, לא יספרו אתכם, משום שאיזה תפקיד יש לכם אם אין סמכות או רשות מחוקקת?

אורנה ברביבאי: אבל זה לא מספיק, המדרון החלקלק הזה, כי זאת לא נקודה אחת בזמן.

אורנה ברביבאי: יוצאים אנשים להפגין ברחובות, ואז אומרים: היאורה השליכום.

אורנה ברביבאי: תיכנסו למעצר, כי מי שיפגין ולא ימצא חן בעינינו – לא בנושא, לא בטון, לא במקום, אפילו שהיה לו אישור מהמשטרה – אנחנו נכניס אותו למעצר.

אורנה ברביבאי: וזאת עוד נקודה במדרון החלקלק הזה.

אורנה ברביבאי: ואז אומרים: אנחנו לא מסתדרים עם מה שמשרד הבריאות עושה – נעביר חוק, גם כן באישון לילה, של השב"כ, שהשב"כ ירדוף את האזרחים ויעקוב אחריהם כאילו הם היו טרוריסטים.

אורנה ברביבאי: אנחנו אומרים לא נורא, זאת עוד נקודה, כאילו היא מנותקת מכל סיפור הדרך שלנו כאן.

אורנה ברביבאי: אז השב"כ עושה את עבודתו, ואז מחליט להכניס עשרות אלפי אנשים מיום חמישי עד סוף השבוע, חלקם אני מכירה אישית, שנשבעים לי ביקר להם שהם היו בבית כשאומרים שהם היו במקום אחר, רק עם המשפחה הגרעינית שלהם, ומיום חמישי יש עשרות אלפי אנשים שמתקשרים למשרד הבריאות, ונחשו מה – תחנת זברה אינה עונה.

אורנה ברביבאי: אף אחד לא עונה להם בקצה.

אורנה ברביבאי: אבל אנחנו במדרון החלקלק שלנו ממשיכים, כי זה נראה לנו מאוד סביר, ולא נורא, בינתיים גם נרדים את הכנסת, לא תהיה לנו ביקורת מלמטה.

אורנה ברביבאי: הוועדות יהיו לקישוט, כי רק אחרי שהחוק יועבר הוועדה תגיד לנו אם מותר לנו או לא מותר, בינתיים נרוץ.

אורנה ברביבאי: מישהו ראה פעם שכשמשחררים את הסוסים הם חוזרים בחזרה?

אורנה ברביבאי: מישהו מניח שאחרי שיעבור חוק כזה יהיה איזשהו מנוף במערכת האיזונים והבלמים בין הרשויות שאפשר יהיה ברשות המחוקקת לעשות את השינוי הזה?

אורנה ברביבאי: אבל אומרים לנו: לא נורא, עזבו, אל תשימו לב לכל סיפור דרך שסיפרנו לכם.

אורנה ברביבאי: זה ממש לא קשור לזה שהתחלתי בראש ממשלה עם שלושה כתבי אישום; זה ממש לא קשור לזה שלא רוצים שיהיו פה הפגנות ואז זה מאוד פשוט להגיד: תיכנסו הביתה אתם, ואם לא, אנחנו נחוקק חוק – שחוקק היום – עם 500 שקלים קנס במקום 200, כמה שזה היה.

אורנה ברביבאי: האבסורד הגדול ביותר הוא שמי שמחוקק את החוק, אתם שיושבים פה – זה ממש הפך להיות סטנד-אפ: מצביעים בעד החוק הזה להעלות את הקנסות, ואחר כך עולים פה לדוכן ואומרים: אבל אנחנו נגד, אנחנו ממש חושבים שזה חוק לא טוב.

אורנה ברביבאי: בחייכם, בחייכם.

אורנה ברביבאי: אתם נראים מגוחכים בעיניכם, בעיני הציבור ששלח אתכם לפה, אבל אתם יודעים מה?

אורנה ברביבאי: זה לא נדרש, כי ממילא אתם לא מייצגים כבר אף אחד.

אורנה ברביבאי: הציבור ששלח אתכם לפה לא מיוצג על ידי חברי הכנסת, לא אלה שיצביעו היום בעד לבטל את מוסד הכנסת ולהיות כפוף לרשות המבצעת מאל"ף עד תי"ו.

אורנה ברביבאי: למה?

אורנה ברביבאי: כי היום זה החוק הזה ומחר זה חוק אחר, ואחרי שהקורונה תסתיים פה אנחנו נצטרך להרים את הראש ולשאול אם אנחנו עדיין מדינה דמוקרטית.

אורנה ברביבאי: אני ממש ממש לא בטוחה שאחרי שהחוק הזה יעבור הלילה אנחנו נהיה מדינה דמוקרטית.

אורנה ברביבאי: ואז אני ממשיכה במדרון החלקלק הזה ואני מסתכלת על שר, שאתם יודעים מה, הוא לא היחיד כנראה, הוא כנראה משקף איזו רוח בממשלה ההזויה הזאת, שבה הוא מסוגל לשבת ולהגיד: עזבו, אין ממש עוני, העוני הוא חרטא.

אורנה ברביבאי: אז מה נורא כל כך לקנוס את העניים ב-500 שקל?

אורנה ברביבאי: לא נורא.

אורנה ברביבאי: מאיפה הם ישלמו את זה?

אורנה ברביבאי: מאותם מקורות שאנחנו לא נותנים להם.

אורנה ברביבאי: בסדר, אף אחד לא תכנן את הקורונה, היא הגיעה, אבל אותו אחד, אותה ממשלה שטוענת שהיא המובילה בעולם, לא תוכל יותר לשקר.

אורנה ברביבאי: הנתונים על השולחן.

אורנה ברביבאי: כל ילד שיש לו אייפון או טלפון יכול להסתכל ולראות גרף הכי פשוט ולדעת באיזה מקום היינו לפני חודשיים-שלושה ובאיזה מקום אנחנו נמצאים היום.

אורנה ברביבאי: אי-אפשר לעבוד עלינו יותר, אבל במדרון החלקלק, שקר הוא תפיסת עולם, שקר הוא תרבות.

אורנה ברביבאי: זה אפשרי, אז אנחנו ממשיכים באותו מסע שמדרדר אותנו, מדרדר את התרבות שלנו, מדרדר את הקשר שלנו עם הציבור, את האמון, הידיעה שכל מי ששלח אותנו לכאן לא יקבל את המענה או את הייצוג שהוא נדרש לו.

קטי קטרין שטרית: כל עשר הדקות – – –

אורנה ברביבאי: יש לי עוד 1:27 דקות – –

קטי קטרין שטרית: – – –

אורנה ברביבאי: – – אני אמצה אותן עד תום, כי הפרעתם לי.

קטי קטרין שטרית: אבל זה לא בסדר, אתם לא נותנים – – –

אורנה ברביבאי: הפרעתם לי.

אורנה ברביבאי: אני לא אתנצל על זה שיש לי את הזמן שלי.

קטי קטרין שטרית: אם זה עושה לכם טוב, אז תהיו בריאים.

אורנה ברביבאי: לגמרי.

קטי קטרין שטרית: באמת – – –

אורנה ברביבאי: אז אני רוצה להגיד לכם שהמדרון החלקלק הזה – –

קטי קטרין שטרית: – – – לחזור על כל הדברים – – –

אורנה ברביבאי: – – די, כבר נגמר.

אורנה ברביבאי: נגמר המדרון.

אורנה ברביבאי: אנחנו נמצאים בתהום, בתוך תהום עמוקה וחשוכה, אנחנו קופצים קפיצת ראש לתוכה ואחר כך אנחנו נתפלא למה אנחנו נמצאים שם.

אורנה ברביבאי: ואני מציעה לנו, חברי הכנסת בבית הזה – – –

קריאה: – – –

אורנה ברביבאי: לא צריך, אני אסיים.

אורנה ברביבאי: אני מציעה להתחיל לטפס מהתהום הזאת, כי אם אנחנו לא נגיע מהר, וייקח לנו זמן, תיקח דרך לטפס למעלה – אני מסיימת:

אורנה ברביבאי: אם אנחנו לא נגיע מהר מהר למעלה ונגשר על הפער הזה של הצלילה לתוך התהום, אני אומרת לכם, אנחנו נתעורר, זה לא רחוק, ואנחנו נשאל את עצמנו אם אנחנו עדיין דמוקרטיה.

אורנה ברביבאי: ולצערי, כך הסימנים המעידים – תבדקו, תיכנסו לוויקיפדיה, תבדקו מה זה דיקטטורה ותראו שכל הסימנים המעידים הם כאן.

אורנה ברביבאי: ולא תוכלו להגיד "ביבי", כי מי שיצר את הלגיטימיות זה ביבי שמשך לשם, אבל כל מי שיצביע היום בעד חיסול הדמוקרטיה יהיה שותף בהיסטוריה ללילה או לבוקר החשוך הזה שבו אתם הצבעתם, הרמתם יד בעבור ביטול הדמוקרטיה.

קריאה: – – –

קרן ברק: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, שלוש דקות יש לך.

ג'אבר עסאקלה: בוקר טוב לכולם, בוקר טוב, גברתי היושבת-ראש.

ג'אבר עסאקלה: אני פעם ראשונה מזה חודשים מרגיש בר-מזל, באמת בר-מזל, כי אף אחד משלושת בניי, שלושת ילדיי, לא התכוון ולא תכנן להתחתן השנה, אחרת היינו בבלגן.

יאיר לפיד: יפה.

ג'אבר עסאקלה: אני, ליבי עם אנשים שמתקשרים אלינו – לא רק אליי, בטח לכולכם.

ג'אבר עסאקלה: ביום שבת התקשרו, אמרתי להם: החתונה שלכם מחר יכולה להתקיים, לא יספיקו להעביר את החוק של 50, אז ביום ראשון – 250, ביום שני ירדנו ל-50, והיום עברנו איכשהו את ה-50, ומחר זה אפס, חברים, האולמות יהיו סגורים.

יפעת שאשא ביטון: לא, לא נכון.

קריאות: – – –

ג'אבר עסאקלה: האולמות – – –

יפעת שאשא ביטון: – – – את האנשים.

יפעת שאשא ביטון: חבל, זה יוצר בלבול.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו עשינו את זה מיום רביעי בבוקר, ומחר מתחתנים עם 50 איש.

ג'אבר עסאקלה: יפה.

ג'אבר עסאקלה: הרווחנו יום.

קריאות: – – –

ג'אבר עסאקלה: הרווחנו יום.

ג'אבר עסאקלה: אם מישהו כאן מכיר בעל אולם שמוכן לפתוח את האולם שלו עם 50 אורחים, שיקום.

ג'אבר עסאקלה: אין בעל אולם שיהיה מוכן לפתוח את האולם שלו עם 50 אורחים.

יצחק פינדרוס: יש – – –

ג'אבר עסאקלה: אין.

ג'אבר עסאקלה: אין.

ג'אבר עסאקלה: ולכן, חברים, חברות, הבלבול שאנחנו יוצרים – אנחנו, אני אומר; אתם, הממשלה, יוצרים.

ג'אבר עסאקלה: בלבלתם את כולם.

ג'אבר עסאקלה: היום בצוהריים יצא בכלי התקשורת: סגירה מיידית, מכוני הכושר נסגרו.

ג'אבר עסאקלה: אולמות חשבו שהם צריכים לסגור.

קריאה: מסעדות.

ג'אבר עסאקלה: הכול נסגר.

ג'אבר עסאקלה: ברים, מסעדות.

ג'אבר עסאקלה: מה קורה כאן?

ג'אבר עסאקלה: ואני אומר לכם, זה הסיפור שהורס את העסקים האלה, ותזכרו שהוא הורס את השמחה של עשרות אלפי זוגות, שזה היום המיוחד בחיים שלהם.

ג'אבר עסאקלה: הורסים להם את היום הזה ומסבכים אותם כלכלית.

ג'אבר עסאקלה: מי ייתן להם פיצוי?

ג'אבר עסאקלה: מי יחזיר להם את המקדמות?

ג'אבר עסאקלה: בעלי האולמות או המסעדות או הגנים אומרים: האוצר יפצה אותנו, אנחנו אולי נוכל להחזיר, אבל כולנו קורסים.

ג'אבר עסאקלה: ולכן הסיפור הוא סיפור של סיבוך כל הציבור שלנו בארץ.

ג'אבר עסאקלה: אני לא רוצה להרבות במילים על המשמעות הפוליטית של המדרון הזה שאנחנו כאילו מידרדרים בו.

ג'אבר עסאקלה: היום אנחנו מוותרים על הסמכויות שלנו ככנסת, נותנים את זה בידי נתניהו וממשלתו, ומחר אלוהים יודע מה יביאו לנו, בתירוץ כלשהו ידרשו מאיתנו.

ג'אבר עסאקלה: אתם יודעים מה – –

קרן ברק: צריך לסיים.

ג'אבר עסאקלה: – – אולי יש לי הצעה יותר אפקטיבית לנתניהו: תבטל את ההחרגה של הכנסת, ואז אתה יכול להתפטר מאיתנו ותגמור עניין.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה לך.

קרן ברק: חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

קרן ברק: אחריו – חבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

קרן ברק: יש לך שלוש דקות.

סעיד אלחרומי: תודה, גברתי היושבת-ראש.

סעיד אלחרומי: סבאח אל-ח'יר, בוקר טוב לכולם.

סעיד אלחרומי: אחד הדברים הבסיסיים בהתמודדות עם אסון טבע, עם מגפה, זה מערכת האמון בין האזרחים לבין השלטון.

סעיד אלחרומי: ברגע שהאמון הזה נסדק אז מתחיל המדרון, והאזרח עצמו בעצם רואה בממשלה, בשלטון, מישהו שמנסה לעבוד עליו.

סעיד אלחרומי: הממשלה לפני תקופה קצרה אישרה – אתם, חבריי חברי הקואליציה, אישרתם מעקב של השב"כ בכדי להבין איפה כל אחד עמד ברגע מסוים ולשלוח לו סמ"ס, שייכנס לבידוד.

סעיד אלחרומי: האזרחים לא אהבלים, והתחילו ללכת לחתונות ולאירועים בלי הפלאפונים, חבאייבי.

סעיד אלחרומי: הם השאירו את הטלפונים ברכב, השאירו את הטלפון בבית, הגיעו לאירוע, וסלמאת – חזרו הביתה.

סעיד אלחרומי: מי עכשיו יעקוב אחר הטלפון?

סעיד אלחרומי: כי אנשים איבדו את האמון, כי ככה לא עושים כשרוצים להילחם במגפה.

סעיד אלחרומי: הם השאירו את הטלפונים בבית, ולך תחפש אותם עכשיו ותשלח להם סמ"ס והודעה שהם נמצאים בבידוד.

סעיד אלחרומי: חברים, החוק הזה אומר לאשר בדרך אגב, בדיעבד – לתת אישור מראש לממשלה להתקין תקנות, להחליט החלטות בשביל האזרחים ובשביל הכנסת, לעקוף את הכנסת.

סעיד אלחרומי: הרעיון הזה, אני בטוח שהוא לא בא מהראש של חבר הכנסת, מהראש של שר; זאת הפקידות, חברים, שרוצה להשתלט על מהלך העניינים.

סעיד אלחרומי: בשביל מה ללכת לכנסת לקבל אישור?

סעיד אלחרומי: עזבו אתכם מהאישור של הכנסת; קח אתה ראש הממשלה וקחו אתם השרים את הסמכות.

סעיד אלחרומי: עוד מעט יביאו עוד חוקים: בשביל מה להתכנס פעם בשבוע לישיבת כנסת?

סעיד אלחרומי: בואו נעשה ישיבת כנסת פעם בשבועיים-שלושה, ועוד ועוד ועוד דברים.

סעיד אלחרומי: חברים, זה מדרון חלקלק, ואסור לנו, כמחוקקים, להגיע לשם.

סעיד אלחרומי: תודה, גברתי.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חבר הכנסת יואב סגלוביץ', כמה זמן?

יואב סגלוביץ': אנחנו נזרום.

קרן ברק: כמה זמן?

יואב סגלוביץ': תראו, יש לנו הרבה הסתייגויות, אז במכפלות של הזמן.

יואב סגלוביץ': זה שלנו, הזמן.

קרן ברק: רק תגיד לי, שאוכל לדעת.

יואב סגלוביץ': בין חמש לעשר.

קרן ברק: לשים שמונה?

יואב סגלוביץ': נראה, נזרום.

קרן ברק: איתן, יש סיכום אחר?

קרן ברק: כי מבחינתנו – – –

איתן גינזבורג: במסגרת הסיכום של – – –

יואב סגלוביץ': הסיכום בין האופוזיציה – – –

קרן ברק: כשאתה אומר שיש סיכום צריך שגם הצד השני יודיע שיש סיכום.

רם בן ברק: היה גם סיכום שהחוק הזה לא יעלה היום, אני מזכיר לכם.

קריאה: זה סתם, אתם מעכבים אותו.

קריאה: שידבר.

קרן ברק: קדימה, בואו נמשיך.

יואב סגלוביץ': גברתי היושבת-ראש, השעה מאוחרת – 3:30.

יאיר לפיד: השעה מוקדמת.

יואב סגלוביץ': מאוחרת לאתמול ומוקדמת להיום, אבל השאלה היא מה יהיה מחר.

יואב סגלוביץ': יושבת-ראש הוועדה אמרה קודם "נגיף קורונה החדש", ואמרו: זה לא חדש, זה קיים מקודם.

יואב סגלוביץ': אבל האמת היא שזה כן נגיף קורונה החדש, כי את הקודם ניצחנו לפני משהו כמו חודש.

יואב סגלוביץ': היה אירוע – אני לא יודע אם אתם ראיתם אותו – עלה ראש הממשלה בערוץ 12 ונתן לו בול בפוני, ניצח.

יואב סגלוביץ': לא רק שהוא ניצח, הוא הזמין את כולם לחגיגה ולמסיבה, ולכן אנחנו באמת עכשיו בנגיף קורונה החדש.

יואב סגלוביץ': בממשלה הזאת כל יום זה יום חדש וכל אירוע הוא אירוע חדש.

יואב סגלוביץ': אין הפקת לקחים.

יואב סגלוביץ': לא למדו דבר מחיל האוויר, אדוני השר פרץ.

יואב סגלוביץ': דבר מחיל האוויר לא למדו, כי בהפקת הלקחים שהייתה, שהייתי חלק ממנה, כי שמענו את זה, הבנתי שהולכים לתגבר את המערך האפידמיולוגי – הולכים לעשות את זה; אפילו לקצר את טווח התגובה מהרגע שאתה עושה בדיקת קורונה ועד שאתה מקבל את התוצאה; אפילו לתגבר את המעבדות; אפילו יש כאלה שחשבו שאולי כדאי לשים מישהו שינהל את האירוע הזה, שנקרא "מאבק בקורונה" – חוץ מביטויי המלחמה וסערת הקרב שראש הממשלה שלנו נוהג לומר: נתקוף, נשיג, ננצח, ומדי פעם לעשות אפצ'י בטלוויזיה.

יואב סגלוביץ': כן, רבותיי, זאת הממשלה שאתם חלק ממנה, והיא גם הממשלה שלי, אבל היא ממשלה, סליחה על הביטוי, שלא מתפקדת.

יואב סגלוביץ': יש שם היום, דרך אגב, שני רמטכ"לים לשעבר, יבוא מכחול לבן, שיודעים בדיוק מה יכולה לעשות מערכת הביטחון ויודעים בדיוק מה נכון לעשות ומה מסוגל לעשות פיקוד העורף.

יואב סגלוביץ': אבל במקום שתהיה הסברה לתושבים יש דוברות.

יואב סגלוביץ': יש דוברות של דוברים ואין הסברה של מסבירים, וזה ההבדל גדול.

יואב סגלוביץ': והאמן לי, חבר הכנסת מיקי זוהר, שיש הבדל.

יואב סגלוביץ': יש הבדל, הבדל גדול.

יואב סגלוביץ': זה לא מה שאתה אומר לתמר זנדברג עכשיו.

יואב סגלוביץ': יש הבדל גדול בין הסברה לפוליטיקה לדוברות.

שלמה קרעי: זה הכול כדי שיושב-ראש הסיעה שלך יישאר בכנסת – – –

יואב סגלוביץ': אבל את זה חבר הכנסת קרעי גם לא מבין ולא יודע, כי הוא, במקום ראש הממשלה עכשיו, מדבר את השטויות שאומר רבו.

יואב סגלוביץ': ואנחנו היום, כמו שאמרתי קודם לכן, באירוע אחר, בחוק אחר, מתפללים לריבוינו של עוילם; קוראים לו בשם חדש: המל"ל.

יואב סגלוביץ': המל"ל קבע.

יואב סגלוביץ': המל"ל קבע 500 שקל; שואלים את המשטרה: אתם צריכים 500 שקל להרתעה?

יואב סגלוביץ': הם אומרים: לא.

יואב סגלוביץ': משרד המשפטים?

יואב סגלוביץ': לא.

יואב סגלוביץ': משרד הבריאות: לא יודע, אבל הוא מצביע כלפי מעלה, כלפי השמיים, ואומר: המל"ל.

יואב סגלוביץ': אני מכיר את המל"ל.

יואב סגלוביץ': הוא גוף מטה במשרד ראש הממשלה, הוא עושה עבודה מאוד חשובה.

יואב סגלוביץ': דבר אחד הוא לא יודע לעשות – הוא לא יודע לנהל את האירוע הזה.

יואב סגלוביץ': הוא לא נולד בשביל זה, הוא לא נוצר בשביל זה, ואת זה יודעים כל חבריי – כל חבריי, באופוזיציה ובקואליציה.

יואב סגלוביץ': אבל מה הם עושים במקום להגיד את הדברים כהווייתם?

יואב סגלוביץ': שותקים.

יואב סגלוביץ': מדוע הם שותקים?

יואב סגלוביץ': מפחדים.

יואב סגלוביץ': מדוע הם מפחדים?

יואב סגלוביץ': כי הם לא יודעים מה יהיה ואיזה תפקיד הם יקבלו בפעם הבאה, כי מי שלא מפחד בעידן הזה מוצא את עצמו יושב-ראש של איזו ועדה נידחת בכנסת.

יואב סגלוביץ': אז רבותיי, ב-3:30 אני עומד פה ואתם יושבים פה, וחלק מכם אולי חסרי סבלנות, וגם אני חסר סבלנות.

יואב סגלוביץ': אתם חסרי סבלנות – ללכת לישון בבית, ואני חסר סבלנות כלפי ממשלה שאיבדה את הדרך, נטולת דרך, נטולת כיוון, שאיבדה את המצפן ומסתובבת כמו שבשבת.

יואב סגלוביץ': כמו שבשבת.

יואב סגלוביץ': ואל מול השבשבת הזאת אנחנו נעשה בסך הכול את מה שאנחנו מסוגלים לעשות כרגע – נשים לכם מראה שתראה לכם כיצד אתם נראים, כיצד אתם מתנהגים, כיצד אתם לא מגיעים לאף דיון משמעותי באף הצעת חוק ששמה הממשלה על השולחן, בוועדת החוקה ובוועדות אחרות.

יואב סגלוביץ': אני אדבר על ועדת החוקה, שאני חלק ממנה.

יואב סגלוביץ': עומדים שם ולא מסוגלים להגיד לאף אחד שבעצם 500 השקל המטורפים האלה מיותרים ומי שייפגע זה השכבות החלשות והמוחלשות.

יואב סגלוביץ': מבזרים סמכויות לפקחים עירוניים באצטלה – כאילו שהם יעשו את עבודתם נאמנה וכאילו שהכסף לא הולך לרשות המקומית.

יואב סגלוביץ': ובכל הדברים האלה אתם מצביעים בדיוק כמו שאומרים לכם.

יואב סגלוביץ': אתם עושים בדיוק מה שאומרים לכם, לא מפעילים שיקול דעת.

יואב סגלוביץ': ואני בעיקר בעיקר מוטרד, פחות מהקורונה, באופן אישי, ויותר מההתנהלות השערורייתית, המופקרת והמופרעת של הממשלה הזאת, שאתם חלק ממנה.

יואב סגלוביץ': אני, לשמחתי, יושב שם בדרך כלל, ביציע למעלה, ומרגיש מה זה מעליכם – לא בגלל שאני בגובה; אני רואה כיצד אתם קטנים ונמוכים, חסרי משמעות, חסרי תכלית.

יואב סגלוביץ': הלוואי שתשתנו, אבל גם בזה אני בספק כי ב-3:30 כנראה אתם תצביעו כמו שאמר לכם מי שעכשיו ישן.

יואב סגלוביץ': והוא ישן ויש לו סיוטים, אולי, בלילה, לא מהקורונה, ממשהו אחר במעלה הדרך.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חבר הכנסת אלי אבידר.

קרן ברק: חבר הכנסת אבידר, שלוש דקות, חמש?

קרן ברק: חמש.

אלי אבידר: אבל אני יכול גם עשר אם אני רוצה, לא?

קרן ברק: חמש.

שלמה קרעי: אלי, עכשיו – – – אתה יכול חופשי.

אלי אבידר: שלמה, אני אומר לקטי.

אלי אבידר: היא תאפס, אני מבקש.

קטי קטרין שטרית: בוא אגיד לך משהו – אתה יכול לדבר גם שעה מצידי.

קריאות: – – –

קטי קטרין שטרית: גמרנו, נגמר.

קטי קטרין שטרית: חבר'ה, זה כבר לא מרגיז אפילו.

מיקי לוי: אלה דיבורים – – –

קטי קטרין שטרית: יש גם סרט, הכול טוב.

קטי קטרין שטרית: חבר'ה – – –

אלי אבידר: גברתי היושבת-ראש – – –

קרן ברק: חמש דקות.

קרן ברק: התחלנו.

קטי קטרין שטרית: גם ככה אתם חוזרים על אותו מלל: המדרון החלקלק, קץ הדמוקרטיה.

קטי קטרין שטרית: אני כבר מכירה בעל פה.

קטי קטרין שטרית: אני יכולה לנאום במקומכם.

קריאות: – – –

קרן ברק: חברת הכנסת שטרית, בואו נמשיך, בסדר?

קרן ברק: אני מבינה שהתעוררתם.

קרן ברק: אשמח אם תמשיכו – – –

אלי אבידר: חסרים כדורים שם, אני יכול להביא.

אלי אבידר: מה קורה?

קרן ברק: חבר הכנסת אבידר, קדימה.

אלי אבידר: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, השעה 03:40.

אלי אבידר: אני שמח להיות פה, לחייך ולומר לכם שאנחנו לא הלכנו הביתה, ואנחנו לא רוצים לקצר.

אלי אבידר: ולא היינו מוכנים לקצר כי הרבה מאוד אנשים במדינת ישראל הלכו הלילה לישון כשהם מודאגים.

אלי אבידר: כמות המסרונים שקיבלנו; שתי עצרות שהתארגנו מהרגע להרגע גם בתל אביב וגם בבלפור; שתי הפגנות של אנשים שבאמת דואגים, שמבינים מה חשיבות הבית הזה – שאתם לא השכלתם להבין.

אלי אבידר: אתם נתתם את המפתחות לנתניהו, אמרתם לו: לא צריך כנסת.

אלי אבידר: זה בסדר שאתה בוחר אותנו, זה בסדר שאתה עושה את הקמפיינים, אתה אלוף העולם בקמפיינים, אבל אנחנו שלך.

אלי אבידר: קח את המפתחות, תעשה מה שאתה רוצה.

אלי אבידר: אבל אותם אנשים שיצאו מהרגע להרגע לבלפור ולתל אביב והתארגנו שם – וראיתי משם סרטונים וראיתי את הדאגה – הם אלה שהשאירו אותנו פה ערים הלילה.

אלי אבידר: הם אלה – ואמרנו לחלק מכם: לא, אנחנו לא מתקזזים היום.

אלי אבידר: לא, אנחנו לא מוותרים היום.

מכלוף מיקי זוהר: אלי, אתה באמת מאמין?

מכלוף מיקי זוהר: אתה באמת מאמין שהאנשים האלה – –

אלי אבידר: מיקי, מיקי.

מכלוף מיקי זוהר: – – הם אנשים אובייקטיביים שאכפת להם מהמדינה?

מכלוף מיקי זוהר: או שהם סתם שונאי נתניהו – –

אלי אבידר: אנשים אובייקטיביים.

מכלוף מיקי זוהר: – – שלא יודעים לפרגן לממשלה שסוף-סוף עושה דברים חשובים?

קריאה: – – –

אלי אבידר: לא, לא, לא.

אלי אבידר: עצור, עצור.

אלי אבידר: בוא אני אגיד לך מה האנשים האלה, מיקי מכלוף זוהר, אדוני, אדון ששכח בכלל מהו תפקידו של חבר כנסת.

אלי אבידר: תתבייש לך, אתה יושב-ראש הקואליציה.

אלי אבידר: מה שאתה עושה פה בוועדות זה מה שאתה נבחרת בשבילו?

אלי אבידר: להיות עבד נרצע לבן אדם, להגיד בדיוק מה שהוא רוצה?

אלי אבידר: זה התפקיד שלך כחבר כנסת?

מכלוף מיקי זוהר: כמה מנדטים שנאת נתניהו מביאה לך?

אלי אבידר: תתבייש לך.

מכלוף מיקי זוהר: – – –

אלי אבידר: ככה נראה חבר כנסת?

אלי אבידר: תקשיב טוב: אם אתה תשתפר אתה תהיה רבע דוד ביטן.

קריאות: – – –

אלי אבידר: אם תשתפר.

אלי אבידר: אתה כרגע לא בשיפור.

מכלוף מיקי זוהר: – – –

אלי אבידר: אם אתה תשתפר.

מכלוף מיקי זוהר: – – – הקורונה משתוללת.

אלי אבידר: אם אתה תשתפר אתה תהיה רבע דוד ביטן.

אלי אבידר: הוא העביר קואליציה עם 61 חברי כנסת.

אוסנת הילה מארק: – – –

אלי אבידר: אתה, עם 76, בוכה לנו כבר שעה.

מכלוף מיקי זוהר: אם אתה תשתפר אתה תהיה רבע עודד פורר.

מכלוף מיקי זוהר: רבע עודד פורר.

אלי אבידר: זה יהיה הכבוד שלי.

אלי אבידר: עודד הוא אחלה גבר.

אלי אבידר: אני מת להיות רבע פורר, מה אתה יודע.

אלי אבידר: גברתי היושבת-ראש, הבעיה שיש לנו עם נתניהו היא שהוא אדם שאיבד את יכולת ההחלטה האובייקטיבית שלו.

אלי אבידר: קראתי היום מוקדם יותר שהאיש חייב לצאת לנבצרות זמנית כדי שיבדקו את היכולת הקוגניטיבית שלו.

אלי אבידר: כי מה שקורה, אתם רואים שהבן אדם לא יודע לנהל את המדינה, לא יודע לנהל את המשבר – –

שלמה קרעי: – – –

אלי אבידר: – – לא יודע לנהל כלום.

אלי אבידר: הבן אדם יודע לעשות מסיבות עיתונאים הזויות, שאין להם מושג – – –

אוסנת הילה מארק: – – –

אלי אבידר: החלום שלי לראות אותך בוועדה לבחירת שופטים.

אלי אבידר: את יודעת?

אלי אבידר: לראות איך יזלזלו בך ואיך יעשו ממך כזאת קטנה.

אלי אבידר: החלום שלי.

אוסנת הילה מארק: – – – אתה תראה אותי בוועדה.

אלי אבידר: עכשיו אני רוצה לומר לכם שנתניהו חייב לצאת לנבצרות כי הוא לא מסוגל לנהל שום דבר במשבר הזה חוץ מלעשות הצגות וסרטונים בפייסבוק של ילדים בגיל שבע.

אלי אבידר: אבל הדבר המשמעותי הוא שאתם חושבים שזה ייפסק פה.

אלי אבידר: השיגעון לא ייגמר.

אלי אבידר: השיגעון שלו לא יסתיים.

אלי אבידר: זה כמו חיה שצריכה לאכול עוד ועוד.

אלי אבידר: החוק הזה – יבוא אחריו עוד חוק, עוד חוק ועוד חוק, ועוד שליטה ועוד שליטה.

אלי אבידר: וזה לא ייפסק כי הוא לא ידע לנהל את המשבר הזה.

אופיר כץ: – – – לחוקק ולחוקק ולחוקק.

אופיר כץ: הציבור נותן לנו קרדיט לחוקק ולחוקק.

אלי אבידר: אבל הדבר המשמעותי, היום גילינו – אני רוצה לומר לחבר הכנסת סופר דבר מדהים.

אופיר כץ: איפה סופר?

קרן ברק: כץ, כץ.

אלי אבידר: בוא ננסה כץ.

אלי אבידר: כץ יותר טוב.

אופיר כץ: אלי, נראה לי יותר טוב בשבילך.

אלי אבידר: עזבו את הקואליציה, אלה מקשיבים ולא שומעים.

אלי אבידר: 20 חולים נוספים, נאמר לנו היום על ידי נציג משרד הבריאות, נוספו 20 חולים קשים ולכן חייבים ללכת לצעדים משמעותיים.

אלי אבידר: אין הזיה גדולה מזאת.

אלי אבידר: היו 44 חולים קשים, יש עכשיו 66 – רוצים לסגור את המדינה.

אלי אבידר: כמות הסמ"סים שקיבלתי מאנשים שיודעים שמחר בבוקר הם לא יכולים לפתוח את העסק שלהם היא מטורפת.

אלי אבידר: לכן הדבר הוא פשוט: ככל שעובר הזמן אתם מוסיפים למעגל של המסכנים עוד ועוד אנשים.

אלי אבידר: ואלה אנשים שבחרו בכם, ריבונו של עולם.

אלי אבידר: אבל לכם אין שום רחמנות.

אלי אבידר: העיקר שנתניהו חי בקיסריה, משלמים לו את הכול, משלמים לו את האוויר, את המים.

אלי אבידר: כשצריך בריכה עוברים לשכן.

אלי אבידר: הכול בסדר, אבל אנשים מצטרפים למעגל העוני בגללכם, בגללכם, ולא בגלל מישהו אחר.

קרן ברק: תודה, תודה רבה.

אלי אבידר: אבל אחת הבעיות – אני כבר מסיים.

אלי אבידר: גברתי, הפריעו לי, אני כבר מסיים.

אלי אבידר: אחת הבעיות עם נתניהו היא שזה בן אדם שלא ניהל חברה של 100,000 דולר.

אלי אבידר: לא ניהל חברה של 100,000 דולר.

אלי אבידר: גאון כלכלי.

אלי אבידר: איזה גאון כלכלי?

אלי אבידר: 100,000 דולר הוא לא ניהל.

קרן ברק: חבר הכנסת אבידר, מאוחר, בוא נסיים.

אלי אבידר: אני כבר מסיים.

אלי אבידר: 100,000 דולר הוא לא ניהל, והוא מנהל פה את המדינה הזאת.

אלי אבידר: ואנחנו רואים שהוא לא יודע לנהל.

אלי אבידר: הוא סוגר את המשק, הוא מכניס אנשים לעוני.

שלמה קרעי: הוא מנהל את המדינה, ואתם בחוץ.

אלי אבידר: לסיכום, גברתי, אני רוצה להגיד לך שזה יום שחור לדמוקרטיה.

אלי אבידר: אבל אל דאגה, לא אלמן ישראל.

אלי אבידר: אנחנו נגדיל את המחאה ונכפיל אותה בשבת הקרובה.

אלי אבידר: והכי חשוב, אל תשכחו לרגע: הוא ינצח כשאנחנו נרים ידיים – –

קרן ברק: תודה.

אלי אבידר: – – ולא יעזור לו, כי אנחנו לא נרים ידיים, כי אין לנו ארץ אחרת.

אלי אבידר: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

שלמה קרעי: הוא ימשיך להוביל את המדינה ואתם תמשיכו לקשקש.

עופר כסיף: הוא ימשיך להוביל את המדינה לאבדון בגלל עבדים כמוכם.

שלמה קרעי: וגם אתה תמשיך לקשקש – – –

עופר כסיף: – – – בעל תיקים פליליים – – –

קרן ברק: חברת הכנסת סלימאן.

קרן ברק: שלוש דקות.

קרן ברק: זה מה שסגרנו עם חבר הכנסת אוסאמה סעדי, וקדימה.

קרן ברק: אנחנו לא מתחילים עכשיו את הדיון הזה מחדש.

קרן ברק: קדימה, שלוש דקות.

עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת?

קרן ברק: קדימה.

קרן ברק: בואו ננסה לכבד מילים.

עאידה תומא סלימאן: אתם יודעים מה, שלוש או חמש דקות – כנראה זאת תהיה הצגה אחרונה.

עאידה תומא סלימאן: כנראה זה יהיה הלילה הארוך האחרון שהכנסת הזאת תעבור, ולא יהיו עוד יותר.

עאידה תומא סלימאן: כי ממילא אנחנו לא נקיים דיונים על חוקים, כנראה, יחליטו עליהם בממשלה.

עאידה תומא סלימאן: במקום שנהיה רשות מחוקקת נהיה מעכשיו רשות מערערת.

עאידה תומא סלימאן: באמת, נו.

עאידה תומא סלימאן: הם יחליטו על החוקים, אנחנו נהיה הרשות המערערת.

שלמה קרעי: כמו שאתם אוהבים להיות כלפי בג"ץ.

תמר זנדברג: לא צריך עכשיו בג"ץ.

תמר זנדברג: יש כנסת – רשות ערעור.

עאידה תומא סלימאן: תשמעו, אני מבינה את התסכול של החברים.

עאידה תומא סלימאן: תקעו אותם פה, אמרו להם: תשמעו, אתם עדיין חדשים בבניין, אתם צריכים לעשות את העבודה השחורה.

עאידה תומא סלימאן: תשבו מול האופוזיציה; הם ידברו כל הלילה ואתם לא תוכלו ללכת לישון.

עאידה תומא סלימאן: אז אתם מתוסכלים.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, נו.

תמר זנדברג: וכחול לבן הלכו.

תמר זנדברג: כחול לבן הלכו.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, תמשיכו להיות מתוסכלים, כי להגיד לכם את האמת?

עאידה תומא סלימאן: הציבור כולו מתוסכל מכם.

אוסנת הילה מארק: את המתוסכלת היחידה.

תמר זנדברג: מה זה צריך להיות שכחול לבן התקזזו – – –

עאידה תומא סלימאן: ואללה, נכון, נכון.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו שמתי לב.

יפעת שאשא ביטון: – – –

עאידה תומא סלימאן: תראו, אפילו קיזוז לא הצלחתם להשיג.

עאידה תומא סלימאן: לא, הם בתורנויות.

עאידה תומא סלימאן: הם הבייביסיטר שלנו, הם שומרים עלינו שחס וחלילה לא יהיה מצב שנחטוף איזושהי הצבעה.

עאידה תומא סלימאן: אתם יודעים.

עאידה תומא סלימאן: זה הולך לפי היררכיה מסוימת – הוותיקים יותר, השרים, משוחררים הביתה לישון, ואתם תקועים איתנו.

עאידה תומא סלימאן: מה לעשות.

עאידה תומא סלימאן: אז ליבי איתכם.

עאידה תומא סלימאן: זה מצב נדיר שאני עומדת על הדוכן פה, מסתכלת על ספסלי הקואליציה ואומרת: ליבי איתכם, ממש.

עאידה תומא סלימאן: אבל תשמעו, חברים, יכול להיות שאנחנו גם, מתוך תסכול והרגשה שבשנה וחצי – כמה מערכות בחירות עשינו?

עאידה תומא סלימאן: שלוש מערכות בחירות.

עאידה תומא סלימאן: בשביל מה?

עאידה תומא סלימאן: כדי לייצג את הציבור.

עאידה תומא סלימאן: אני למדתי בקדנציה הראשונה שעושים את הפיליבסטר לא למען אלה שהולכים לישון וחוזרים להצביע אלא כדי לדבר מעל לראשה של הממשלה ישר אל הציבור, להשמיע את קולנו.

עאידה תומא סלימאן: אפילו זה כבר מפריע לממשלה הזאת, היא לא רוצה שנשמיע את קולנו ישר לציבור.

קרן ברק: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני אומרת לכם, הציבור כבר ערני – אולי לא בשעה 03:00, אבל הוא ערני.

קרן ברק: כבר 04:00.

קרן ברק: תודה.

עאידה תומא סלימאן: הוא מבין מה הולך, מבין שגונבים לו את הדמוקרטיה, שמקימים דיקטטורה בדיוק כפי שרוצה הדיקטטור, ואולי גם הדיקטטור החלופי.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: חברת הכנסת סלימאן, השעה כבר 04:00.

קרן ברק: חברת הכנסת תמר זנדברג.

קרן ברק: שלוש דקות.

תמר זנדברג: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

תמר זנדברג: חברות וחברים, הצפרדע שנקראת הדמוקרטיה הישראלית נמצאת כבר עמוק בתוך המים, והטמפרטורה עולה ועולה.

תמר זנדברג: הטמפרטורה עולה ועולה ועולה, וכל יום היא עולה בעוד מעלה.

תמר זנדברג: כבר מזמן, הרי – ושואלים אותנו חברי הכנסת, אלה שתקועים איתנו כאן מהקואליציה: מה יש לכם כל כך הרבה לדבר, הרי התוצאה בסוף ידועה, נכון?

תמר זנדברג: אז זה שלב שכבר עברנו.

תמר זנדברג: הרי בוועדה – ודרך אגב, לא חשוב אם ועדת הקורונה או ועדת החוקה, ויסלחו לי ידידי יעקב אשר וגם ידידתי יפעת שאשא ביטון – אתם מתחילים גדולים: לא ניתן, לא נאשר את העלאת הקנסות, לא ניתן לסגור את המסעדות.

תמר זנדברג: ומסיימים: טוב, אמרו לנו שחייבים, אין ברירה, ואתם יודעים, הקואליציה, הכריחו אותנו להצביע לכאורה, מה זה חשוב אם הדיון יהיה לפני שמאשרים את החוק או אחרי שמאשרים את החוק?

תמר זנדברג: התוצאה היא אותו הדבר.

תמר זנדברג: אבל הצפרדע שהולכת ומתנפחת ומתנפחת, עבורה זה כן משנה, כי כל יום כאן הדמוקרטיה הישראלית, שאנחנו כולנו מייצגים אותה – ואתם יכולים גם לשבת כאן אחרי הבחירות הבאות, שאולי יהיו עוד מעט, אף אחד לא יודע; אולי תקציב 2020 לא יעבור ואולי נתחלף – כל יום עוד חתיכה – – –

יפעת שאשא ביטון: הסירי דאגה מליבך.

תמר זנדברג: לא לעולם חוסן.

תמר זנדברג: אל תדאגי.

תמר זנדברג: הזחיחות הזאת – תדעי לך, שלטון מפא"י נפל כשהוא היה מושחת וזחוח, וזה בדיוק מה שאתם.

תמר זנדברג: תלמדו טוב את ההיסטוריה.

יפעת שאשא ביטון: תנוחי, תנוחי.

תמר זנדברג: הכול בסדר.

תמר זנדברג: אני נחה טוב.

תמר זנדברג: את יודעת מה, באמת שאלתי את עצמי אם להישאר הלילה או להתקזז.

תמר זנדברג: חשבתי – – –

קריאה: אנחנו לא חוזרים על הטעויות שלכם.

תמר זנדברג: – – חשבתי על התינוקת שלי – יש לי תינוקת בת ארבעה וחצי חודשים.

קריאה: רחל, רחל.

תמר זנדברג: רחל.

תמר זנדברג: ועכשיו בלילה אני אפילו לא יודעת מתי היא התעוררה, אם היא ישנה ומה היא אכלה.

תמר זנדברג: מה יש לי לעשות פה?

תמר זנדברג: עדיף לי לישון לידה במיטה הקטנה הזאת שיש לה.

תמר זנדברג: חשבתי עליה, כשהיא תהיה גדולה, כשהיא תגדל ותשאל אותי: אימא, איפה היית כשהכנסת חוקקה חוק שהיא מוציאה מעצמה את היכולת לחוקק ומוסרת אותה בהתנדבות לידיים של ממשלה בראשות נאשם בשוחד, בתקופת המשבר הכי גדול בתולדות המדינה, כשאזרחי המדינה מיואשים, מפוחדים וחסרי ודאות, לא יודעים מה יקרה מחר?

תמר זנדברג: איפה היית, מה עשית?

תמר זנדברג: ואז אני אגיד לה: רחל, אני הייתי פה, נלחמתי ונאבקתי, ולא צחקתי, לא התייחסתי לזה בזלזול ולא הקלתי ראש באחריות ובסמכויות של עצמי, וכך אני אוכל לישון טוב בלילה.

תמר זנדברג: תודה.

קרן ברק: תודה רבה לחברת הכנסת זנדברג.

קרן ברק: חבר הכנסת עופר כסיף, יש לך שלוש דקות.

עופר כסיף: זה הכול?

עופר כסיף: לא ארבע?

קרן ברק: שלוש.

עופר כסיף: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, ידידי חבר הכנסת סגלוביץ', אני חולק עליך.

עופר כסיף: הממשלה לא איבדה את הדרך.

עופר כסיף: יש לה דרך – יש לה דרך של עריצות, יש לה דרך של הפקרה והזנחה, יש לה דרך של מופרעות וטירוף ויש לה הדרך של מי שעומד בראשה ומוליך את העדר הזה, את הסוסים, לאורווה שכבר בוערת.

עופר כסיף: אני אמרתי בזמנו ואני חוזר עוד פעם: ראש הממשלה נתניהו – דיבר פה קודם חבר הכנסת אבידר על הבעיות הקוגניטיביות – אני חושב שיש לו בעיה נפשית הרבה יותר עמוקה, קוראים לזה פסיכופתיה.

עופר כסיף: האיש פסיכופת.

עופר כסיף: לא מעניין אותו אף אחד חוץ מעצמו.

עופר כסיף: יש כאלה שהוא מצליח לסחוף אחריו, כפי שאמרתי, כסוסים שהולכים לאורווה, או כחולדות בדרך למים, כמו בחלילן מהמלין, ויש כאלה שהוא לא מצליח, ואת פיהם הוא מנסה לסתום, המגלומן.

עופר כסיף: אבל הבעיה היא לא רק נתניהו, הבעיה היא מי שלמעשה משתף איתו פעולה, המשת"פים שלו – המשת"פים העלובים, החסידים השוטים, בטי"ת – ואולי בתי"ו, אבל זה פחות גרוע – –

שלמה קרעי: שיתוף הפעולה הזה עם – – –

אלי אבידר: – – – עם עוצמה יהודית – – –

עופר כסיף: – – שהולכים אחריו, ומובילים לעברי פי פחת את החברה הזאת.

שלמה קרעי: הבוחרים שלכם יראו את זה.

שלמה קרעי: הם יבינו יפה מאוד – – –

אלי אבידר: כהניסט – – –

עופר כסיף: אני רוצה – – –

קרן ברק: חבר הכנסת אבידר, אתה מפריע לחברך פה מהאופוזיציה, שותפך.

אלי אבידר: חברים – – –

עופר כסיף: יש כאלה שאומרים – שמענו את זה היום, שמענו את זה כבר יותר מדי פעמים, ואני חושש שעוד נשמע את זה גם בעתיד – שזה לא כל כך נורא.

עופר כסיף: בסך הכול זה איכון שב"כ, נו, באמת; בסך הכול, לפרק זמן מוגבל, אנחנו מבטלים, מייתרים ומאיינים את הכנסת.

עופר כסיף: אתם יודעים, יש שיר,אני אעשה לו פרפראזה: השמש עוד לא זרחה, השיטה עוד לא פרחה, אבל השוחט כבר שחט – הוא שחט את הסלאמי.

עופר כסיף: כי מה שעושים פה נתניהו וחבר שוטיו זה בדיוק שיטת הסלאמי – כל פעם פורסים פרוסה דקה ואומרים: זו רק פרוסה דקה, הסלאמי עדיין נשאר שלם, או כמעט שלם.

עופר כסיף: זו השיטה.

עופר כסיף: זו השיטה.

עופר כסיף: השיטה הזאת כן פרחה.

עופר כסיף: זו השיטה שלהם, כי מה שהם עושים זה באותה שיטת סלאמי לחתוך ולשחוט כל פעם עוד חתיכה קטנה ועוד חתיכה קטנה, עד שבסוף מישהו יתעורר משם ויראה שאין סלאמי.

עופר כסיף: על זה אנחנו מתריעים ומזה אנחנו מזהירים.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: תודה.

עופר כסיף: ההפקרה של הציבור לא תעבור.

קרן ברק: תודה.

עופר כסיף: אני מסיים במשפט אחד, ברשותך.

עופר כסיף: אמרתי, אני אומר עכשיו ואני אומר מהיום, כמו שאמר קאטו על קרתגו: מרי אזרחי לא אלים הוא צו השעה.

עופר כסיף: אני קורא לציבור כולו לצאת למרי אזרחי לא אלים נגד הנפשעים האלה, שמחסלים את שרידי הדמוקרטיה המאוד-מעטים שנשארו פה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה לך.

קרן ברק: חבר הכנסת בועז טופורובסקי – מוותר.

קרן ברק: חבר הכנסת רם בן ברק – אחרון הדוברים.

אלי אבידר: הצבעה שמית.

רם בן ברק: חבריי חברי הכנסת – אורנה, את מפריעה לי.

אורנה ברביבאי: סליחה.

רם בן ברק: חבריי חברי הכנסת – כץ, אל תפריע.

רם בן ברק: אני רוצה להתנצל, להתנצל בפני אלפי האזרחים שמפגינים ברחובות – ברחוב בלפור, בתל אביב, בטבעון, בחיפה, בכל הארץ: סליחה.

רם בן ברק: סליחה שלא עמדנו בפרץ.

רם בן ברק: סליחה שלא עמדנו בפני קואליציה כוחנית, דורסנית, שמורכבת מאנשים רופסים, ללא עמוד שדרה, שממלאים את רצון השליט – ורצון השליט כרגע הוא לחסל את הכנסת.

רם בן ברק: הכנסת היא שעומדת בינו לבין חיסול המגפה.

רם בן ברק: רק בגלל הכנסת הוא לא מצא את הזמן לגייס את מספר האנשים שצריך כדי לבצע תחקיר ראוי; רק בגלל הכנסת לא הקים את החמ"לים בעיריות, לא גייס את אנשי פיקוד העורף, לא עשה סדר ביכולת לתת תשובה מהירה לבדיקות, לא עשה כלום, כלום.

רם בן ברק: מה הוא כן עשה?

רם בן ברק: שלח את ממלא מקום המנכ"ל ומזכיר הממשלה, את האנשים הכי בכירים שלו, מי שצריכים היו להיות עסוקים רק בדבר אחד: טיפול בקורונה ובכלכלה – במקום זה הם התעסקו במעונו הפרטי ואיך לייצר מצב שלא יהיו לו הוצאות – לא לו ולא לבני ביתו.

רם בן ברק: חבר הכנסת כץ, כשאני שאלתי אותם, את האנשים ממשרד ראש הממשלה, את אותו ממלא מקום מנכ"ל ואת מזכיר הממשלה, ששניהם הגיעו לוועדה מפאת חשיבות הנושא – שאלתי אותם: מה הגבול של ההוצאות, איפה זה ייעצר?

רם בן ברק: ההוצאות האלה, איפה הן ייעצרו?

רם בן ברק: אתה יודע מה הם אמרו לי, חבר הכנסת?

רם בן ברק: הם אמרו לי: כשצריך אישור בנייה, אז כנראה שזה כבר הסוף.

רם בן ברק: כל מה שעד אישור בנייה בבית בקיסריה, השר פרץ, עד אישור בנייה בבית בקיסריה, בבית הפרטי, הכול ממומן.

רם בן ברק: הכול ממומן.

רם בן ברק: הסושי של הילד בבריכה, המסיבות, הריהוט, הריצוף, מיזוג האוויר – הכול ממומן.

רם בן ברק: ואני שואל אתכם: זה ראש הממשלה שלכם, אתם לא מתביישים?

רם בן ברק: ואני שואל אתכם: לא יכולתם לעמוד בפני אותו ראש ממשלה שמטיל קנס של 500 שקל על אנשים?

רם בן ברק: לא יכולתם להגיד לו: אדוני ראש הממשלה, עד כאן, מספיק 200?

רם בן ברק: לא יכולתם להגיד לו: אדוני ראש הממשלה, אנחנו לא נהיה "נעשה ונשמע"?

רם בן ברק: לכנסת יש חשיבות; קודם שומעים ואחרי זה מחליטים ואחרי זה מבצעים, ולא הפוך – קודם מבצעים ורק אחרי זה שומעים.

רם בן ברק: תתביישו לכם.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: תסכם חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון, יושבת-ראש – מפאת השעה המאוחרת נקרא לזה בקיצור ועדת הקורונה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יפעת שאשא ביטון: חבריי, כמה דרמה.

יפעת שאשא ביטון: כמה דרמה.

יפעת שאשא ביטון: הרבה פעמים אני שואלת את עצמי על הנושא של אמון הציבור – על הפער בין מה שקורה כאן לבין מה שהציבור תופס בחוץ, והיום קיבלתי את התשובה: הכנסת כבר לא תחוקק; כאילו שכל מה שהכנסת מחוקקת זה רק חוקים שקשורים בקורונה, אלה רק החוקים שקשורים בוועדה הזו; אלה רק החוקים שקשורים בתיקון הזה.

יפעת שאשא ביטון: זהו, זאת עבודת הכנסת.

יפעת שאשא ביטון: אף אחד לא מתייחס לזה שמדובר על תקופה מאוד מוגבלת של תיקון.

יפעת שאשא ביטון: החוק ייכנס לתוקף ויהיה בסך הכול עד 6 באוגוסט.

יפעת שאשא ביטון: אף אחד לא מתייחס לזה שאנחנו נמצאים עכשיו בתקופה קשה של מאבק בנגיף הקורונה, שאף אחד מאיתנו לא הזמין אותו – לא אני, לא אתם, לא ראש הממשלה, לא מדינות אחרות בעולם.

יפעת שאשא ביטון: זה כאן, ואנחנו צריכים להתמודד איתו.

יפעת שאשא ביטון: וכשאנחנו במלחמה וצריכים להתמודד, אז כן, אנחנו צריכים לקבל הרבה מאוד פעמים את ההחלטות כאן ועכשיו.

יפעת שאשא ביטון: בואו אגלה לכם משהו: בתקופה שאתם הייתם במערכות בחירות, גם אני הייתי במערכת בחירות, אבל בנוסף לזה ישבתי לילות שלמים באישור של תקש"חים, של תקנות לשעת חירום, כי הייתה פה ממשלת מעבר, לא הייתה כנסת.

יפעת שאשא ביטון: את כל התקנות וכל החוקים קיבלנו בהרבה מאוד שעות של דיונים.

יפעת שאשא ביטון: אז עכשיו אנחנו נמצאים במציאות שיש כנסת, וזה מבורך, ואנחנו צריכים להביא לכאן, לכנסת, את הדיונים, אבל אתם גם צריכים לזכור שיש דברים שצריכים לקבל באופן מיידי.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו בואו, אני רוצה לספר לכם כמה שודרגנו במהלך שעשינו היום: אם היינו רוצים להיות חותמת גומי, עכשיו, בשעה הזאת, כבר היינו ישנים כולנו; הצווים היו מאושרים כי הייתי מביאה אותם לדיון בוועדה כבר היום בצוהריים.

יפעת שאשא ביטון: אבל לא היינו שלמים עם מה שהיה שם, וכדי שנוכל לאפשר דיון ארוך בוועדה, להביא אנשים ולשמוע אותם מבלי שנהיה עם אקדח על הרקה, לא כי מישהו לוחץ עלינו אלא כי אנחנו צריכים להגיב למספרים שעולים, לנתונים של החולים הקשים שעולים, לנתונים של החולים המונשמים שעולים – תסתכלו רק על הנתונים מלפני ארבע שעות.

יפעת שאשא ביטון: המספרים לא לטובתנו ואנחנו צריכים להגיב.

יפעת שאשא ביטון: ועכשיו, בזכות התיקון הזה שעשינו כאן אנחנו נוכל להביא את הצווים החדשים, לדון בהם; להגיד עם מה אנחנו מסכימים; לשמוע מומחים.

יפעת שאשא ביטון: וכן, חבר הכנסת מיקי לוי, אתה יודע שבדיונים שלנו זה לא מן הפה לחוץ, אנחנו נותנים מקום לכולם ובמה לכולם.

יפעת שאשא ביטון: אם צריך, אנחנו גם משנים ומתקנים.

יפעת שאשא ביטון: וגם בתיקון הזה היום אנחנו שינינו ותיקנו.

יפעת שאשא ביטון: עשינו את התיקונים שיתאימו לנו, כדי שנדע שלכנסת יש משמעות ואנחנו לא מוותרים על המקום של הכנסת.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה – אוסאמה סעדי, איפה הוא?

יפעת שאשא ביטון: הוא דיבר על התקשורת והסתכל עלינו ואמר: התקשורת אמרה שבאופן מיידי; התקשורת הודיעה לציבור; התקשורת מבלבלת.

קריאות: – – –

יפעת שאשא ביטון: אוסאמה, מה אתה רוצה מאיתנו?

יפעת שאשא ביטון: תלך לתקשורת ותגיד להם.

אוסאמה סעדי: שר הבריאות אמר היום שזה נכנס באופן מיידי.

יפעת שאשא ביטון: אוסאמה, אוסאמה, שר הבריאות אמר שהצווים ייכנסו באופן מיידי ברגע שתהיה חקיקה, ברגע שהם יאושרו בכנסת.

יפעת שאשא ביטון: והינה, אנחנו נמצאים כאן.

יפעת שאשא ביטון: אוסאמה, בואו, לא צריך עכשיו לסדר את הדברים כמו שאתם רוצים.

יפעת שאשא ביטון: דיברו כאן על חושך.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת אורנה ברביבאי, חשוך כי אנחנו עוד באמצע הלילה.

יפעת שאשא ביטון: השמש עוד לא זורחת, היא תזרח בבוקר כמו בכל יום על כנסת ישראל, שתמשיך לעמוד כאן בגאון, לחוקק חוקים לטובת הציבור.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כאן למען הציבור ונמשיך להיות כאן למען הציבור.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לדבר על הנושא של האולמות, שהוא נושא מאוד מאוד כואב – וגם את זה, אגב, הצלחנו לעשות הערב.

יפעת שאשא ביטון: אתמול קיבלנו החלטה קשה אבל אתם יודעים, לפחות המנהיגים שבינינו, שחלק מלהיות מנהיג זה גם לקבל הכרעות קשות.

יפעת שאשא ביטון: היום, בשל המספרים, נאלצנו להגיע למציאות שאנחנו מצמצמים עוד את האירועים.

יפעת שאשא ביטון: גם אתמול וגם היום לא אישרנו לממשלה לקבל את ההחלטה באופן מיידי אלא ביקשנו לאפשר את היום הבא למען אותם זוגות צעירים שיקומו מחר בבוקר, ויוכלו להיות בוודאות.

יפעת שאשא ביטון: גם זה דבר שעשינו בוועדה, והוא לא היה קורה אם לא היינו מבקשים אותו.

אלעזר שטרן: אבל מעכשיו את לא יכולה להתערב ככה.

יפעת שאשא ביטון: אתה טועה, חבר הכנסת שטרן.

אלעזר שטרן: למה?

יפעת שאשא ביטון: אני אומר לך למה, אני אגיד לכם למה: הרי מה המשמעות של התיקון הזה?

יפעת שאשא ביטון: המשמעות היא שהתקנות או הצו ייכנסו לתוקף באופן מיידי, אבל אני יכולה לכנס את הוועדה תוך כמה שעות, זה תלוי בעיתוי שבו הצו נכנס לתוקף.

אלעזר שטרן: אבל – – –

יפעת שאשא ביטון: רגע.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נביא את הצו, אנחנו נוכל לדון בו, אנחנו נוכל להתנגד לו או לדרוש את השינויים שאנחנו רוצים לעשות, ובעובדה, עשינו כאלה – – –

אלעזר שטרן: יכול להיות שיגידו לך – – –

יפעת שאשא ביטון: רגע.

יפעת שאשא ביטון: ברגע שאנחנו מתנגדים לחוק או דורשים את השינוי, לצורך העניין, החוק – פג תוקפו.

יפעת שאשא ביטון: הוא פשוט פוקע, אוקיי?

יפעת שאשא ביטון: זה אומר שעדיין יש לי סמכות.

קריאות: – – –

יפעת שאשא ביטון: רגע, אבל למה זה חשוב?

יפעת שאשא ביטון: זה חשוב כי בסוף אנחנו נמצאים במציאות שבה אנחנו צריכים לייצר את האיזון בין החובה המוסרית של כולנו לדאוג לבריאות הציבור לבין החובה המקבילה שלנו גם לשמור על הכלכלה ועל הפרנסה של האנשים ולעשות את הדברים הנכונים.

יפעת שאשא ביטון: וזאת בדיוק הדרך כדי לשמור על האיזון.

יפעת שאשא ביטון: רק משפט קטן, כדי שיהיה ברור לזוגות הצעירים – רגע, זה חשוב גם לכם: חברים, אנחנו נמצאים בשיח עם האוצר ויש התחייבות חד-משמעית של שר האוצר שלא רק שבעלי האולמות יפוצו אלא שהמנגנון יאפשר גם את הפיצוי לזוגות הצעירים.

אורנה ברביבאי: כל מילה שנאמרת, האמון בשיאו.

יפעת שאשא ביטון: זאת בשורה חשובה גם לזוגות, גם לבעלי האולמות וגם לנו, חברי הכנסת, שכל כך דאגנו להם.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תצביעו בעד.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

יריב לוין: אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – הגבלת פעילות) (תיקון), התש"ף

יריב לוין: –2020, בקריאה השנייה, קודם כול.

יריב לוין: יש לנו הסתייגויות לסעיף 1, הסתייגויות שהוגשו על ידי חברי הכנסת לפיד – – –

קריאה: – – –

יריב לוין: אני גם מבקש שיעלו למעלה את הניירות, אם אין.

יריב לוין: יש.

יריב לוין: יופי.

יריב לוין: חברי הכנסת, הסתייגויות של חברי הכנסת יאיר לפיד, משה יעלון, מאיר כהן, עפר שלח, אורנה ברביבאי, קארין אלהרר, יואל רזבוזוב, אלעזר שטרן, מיקי לוי, ע'דיר כמאל מריח, רם בן ברק, יואב סגלוביץ', בועז טופורובסקי, אורלי פרומן, אנדרי קוז'ינוב ועידן רול.

יריב לוין: אם כן – – –

קריאה: – – –

יריב לוין: אתה לצערי לא מופיע.

יריב לוין: לא שכחתי אותך, אתה רק לא מופיע.

יריב לוין: חבר הכנסת מאיר כהן, אני עובד מולך, נתת לי – אם טעיתי במשהו תתקן אותי.

יריב לוין: אנחנו עוברים תחילה להצבעה על הסתייגויות כאמור לסעיף 1.

יריב לוין: הסתייגות מס' 1 – הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 26 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 29 נמנעים – אין ההסתייגות (1) של חברי הכנסת יאיר לפיד, משה יעלון, מאיר כהן, עפר שלח, אורנה ברביבאי, קארין אלהרר, יואל רזבוזוב, אלעזר שטרן, מיקי לוי, ע'דיר כמאל מריח, רם בן ברק, יואב סגלוביץ', יואל טופורובסקי, אורלי פרומן, אנדרי קוז'ינוב ועידן רול לסעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 23, נגד – 29, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 2 – הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 27 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 29 נמנעים – אין ההסתייגות (2) של חברי הכנסת יאיר לפיד, משה יעלון, מאיר כהן, עפר שלח, אורנה ברביבאי, קארין אלהרר, יואל רזבוזוב, אלעזר שטרן, מיקי לוי, ע'דיר כמאל מריח, רם בן ברק, יואב סגלוביץ', יואל טופורובסקי, אורלי פרומן, אנדרי קוז'ינוב ועידן רול לסעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 23 בעד, 29 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו מצביעים על ההסתייגות לחלופין, הסתייגות מס' 2 לחלופין.

יריב לוין: אה, לחלופין זאת הסתייגות 3.

יריב לוין: הצבעה מס' 28 בעד ההסתייגות – 24 נגד – 29 נמנעים – אין ההסתייגות לחלופין של חברי הכנסת יאיר לפיד, משה יעלון, מאיר כהן, עפר שלח, אורנה ברביבאי, קארין אלהרר, יואל רזבוזוב, אלעזר שטרן, מיקי לוי, ע'דיר כמאל מריח, רם בן ברק, יואב סגלוביץ', יואל טופורובסקי, אורלי פרומן, אנדרי קוז'ינוב ועידן רול לסעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: אז אנחנו עם 24 בעד, 29 נגד, אפס נמנעים.

מכלוף מיקי זוהר: חבר'ה, שימו לב, מישהו הצביע לא נכון.

מכלוף מיקי זוהר: קואליציה, מישהו הצביע לא נכון, שימו לב.

יאיר לפיד: מיקי, אנחנו גדלים כל הזמן.

יריב לוין: אני חוזר: אם כך, ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו נצביע, על מנת שלא יהיה ספק, על לחלופין, הסתייגות מס' 3 – הצבעה.

קריאה: מצמצמים את הפער, מצמצמים את הפער.

קריאה: הצבעה מס' 29 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 29 נמנעים – אין ההסתייגות (3) של חברי הכנסת יאיר לפיד, משה יעלון, מאיר כהן, עפר שלח, אורנה ברביבאי, קארין אלהרר, יואל רזבוזוב, אלעזר שטרן, מיקי לוי, ע'דיר כמאל מריח, רם בן ברק, יואב סגלוביץ', יואל טופורובסקי, אורלי פרומן, אנדרי קוז'ינוב ועידן רול לסעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 23 בעד, 29 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, גם הסתייגות מס' 3 לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגויות 4 ו-5 הוסרו.

יריב לוין: לפיכך אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 6 – הצבעה.

יאיר לפיד: בעד, אופוזיציה.

יאיר לפיד: הצבעה מס' 30 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 29 נמנעים – אין ההסתייגות (6) של חברי הכנסת יאיר לפיד, משה יעלון, מאיר כהן, עפר שלח, אורנה ברביבאי, קארין אלהרר, יואל רזבוזוב, אלעזר שטרן, מיקי לוי, ע'דיר כמאל מריח, רם בן ברק, יואב סגלוביץ', יואל טופורובסקי, אורלי פרומן, אנדרי קוז'ינוב ועידן רול לסעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 23, נגד – 29, אין נמנעים.

יריב לוין: הסתייגות מס' 6 לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגויות מס' 7 ומס' 8 הוסרו.

יריב לוין: לפיכך אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 9 – הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 31 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 29 נמנעים – אין ההסתייגות (9) של חברי הכנסת יאיר לפיד, משה יעלון, מאיר כהן, עפר שלח, אורנה ברביבאי, קארין אלהרר, יואל רזבוזוב, אלעזר שטרן, מיקי לוי, ע'דיר כמאל מריח, רם בן ברק, יואב סגלוביץ', יואל טופורובסקי, אורלי פרומן, אנדרי קוז'ינוב ועידן רול לסעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 23 בעד, 29 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 10.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 32 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 29 נמנעים – אין ההסתייגות (10) של חברי הכנסת יאיר לפיד, משה יעלון, מאיר כהן, עפר שלח, אורנה ברביבאי, קארין אלהרר, יואל רזבוזוב, אלעזר שטרן, מיקי לוי, ע'דיר כמאל מריח, רם בן ברק, יואב סגלוביץ', יואל טופורובסקי, אורלי פרומן, אנדרי קוז'ינוב ועידן רול לסעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 23 בעד, 29 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגות מס' 11 הוסרה, אבל יש בה הסתייגות לחלופין, ואנחנו – – –

יאיר לפיד: הוסרה.

יריב לוין: גם היא מוסרת.

יריב לוין: אז אנחנו עוברים להסתייגות מס' 12 – הצבעה.

קריאה: איפה הקבינט האזרחי?

קריאה: אני לא רואה נציג אחד.

קריאה: הצבעה מס' 33 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 29 נמנעים – אין ההסתייגות (12) של חברי הכנסת יאיר לפיד, משה יעלון, מאיר כהן, עפר שלח, אורנה ברביבאי, קארין אלהרר, יואל רזבוזוב, אלעזר שטרן, מיקי לוי, ע'דיר כמאל מריח, רם בן ברק, יואב סגלוביץ', יואל טופורובסקי, אורלי פרומן, אנדרי קוז'ינוב ועידן רול לסעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 23 בעד, 29 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: הסתייגות מס' 13 הוסרה.

יריב לוין: לפיכך, אנחנו עוברים להסתייגויות של חברי הכנסת איימן עודה, אנטאנס שחאדה, אחמד טיבי, מחמוד עבאס, עאידה תומא סלימאן, ווליד טאהא, עופר כסיף, היבה יזבק, אוסאמה סעדי, יוסף ג'בארין, סעיד אלחרומי, ג'אבר עסאקלה, סמי אבו שחאדה, סונדוס סאלח, אימאן ח'טיב יאסין – להלן: קבוצת סיעת הרשימה המשותפת, ושל חברי הכנסת ניצן הורוביץ, תמר זנדברג ויאיר גולן – להלן: קבוצת סיעת מרצ.

יריב לוין: הסתייגות מס' 14 – הצבעה.

יאיר לפיד: בעד, אופוזיציה.

יאיר לפיד: הצבעה מס' 34 בעד ההסתייגות – 22 נגד – 29 נמנעים – אין ההסתייגות (14) של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת וקבוצת סיעת מרצ לסעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 22 בעד, 29 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להסתייגות מס' 15 – הצבעה על ההסתייגות.

יאיר לפיד: מיקי, יש היום קבינט פיוס או לא?

מכלוף מיקי זוהר: מחפשים מועד מתאים, ואנחנו נעדכן בקרוב.

מכלוף מיקי זוהר: הצבעה מס' 35 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 29 נמנעים – אין ההסתייגות (15) של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת וקבוצת סיעת מרצ לסעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 23 בעד, 29 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 16 – הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 36 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 28 נמנעים – אין ההסתייגויות (16) של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת וקבוצת סיעת מרצ לסעיף 1 לא נתקבלה.

יריב לוין: 23 בעד, 28 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: ההסתייגות לא התקבלה.

יאיר לפיד: מיקי, אבד לך מישהו.

יריב לוין: לפיכך, חברות וחברי הכנסת, הוסרו כל ההסתייגויות, ואנחנו יכולים להצביע על החוק בקריאה השנייה.

יריב לוין: אנחנו, אם כך, יכולים להצביע על החוק בקריאה השנייה – הצבעה על החוק כנוסח הוועדה.

קריאה: קואליציה בעד.

אלי אבידר: בעד הדמוקרטיה – נגד.

אלי אבידר: הצבעה מס' 37 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 29 נגד – 24 נמנעים – אין סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יריב לוין: אם כן, 29 בעד, 24 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך אני קובע שהצעת חוק לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – הגבלת פעילות) (תיקון), התש"ף

יריב לוין: –2020, התקבלה בקריאה השנייה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על החוק בקריאה השלישית.

יריב לוין: הצבעה.

אלי אבידר: בוקר טוב, צפון קוריאה.

אלי אבידר: הצבעה מס' 38 בעד החוק – 29 נגד – 24 נמנעים – אין חוק לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – הגבלת פעילות) (תיקון), התש"ף–2020, נתקבל.

יריב לוין: בעד – 29, נגד – 24, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, הצעת חוק לתיקון ולקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – הגבלת פעילות) (תיקון), התש"ף

יריב לוין: –2020, התקבלה בקריאה השלישית ונכנסה לספר החוקים.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, תם סדר-היום.

יריב לוין: הישיבה הבאה תתקיים היום, יום שלישי, ט"ו בתמוז התש"ף, 7 ביולי 2020, בשעה 16:00.

יריב לוין: ישיבה זו נעולה.