ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 46, 2020-06-24 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום רביעי, ב' בתמוז התש"ף, 24 ביוני 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי בהתאם לסעיף 95(א) לתקנון הכנסת מבקשת הממשלה לחזור בה מהצעות החוק האלה: הצעת חוק הבטחת הכנסה (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (דמי אבטלה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, שמספרה מ/1318; הצעת חוק הביטוח הלאומי (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (הוראות מיוחדות לעניין מבחן הכנסות לקצבת נכות ולגמלת אזרח ותיק), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, שמספרה מ/1319.

ירדנה מלר-הורוביץ: הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת אורנה ברביבאי וסעיד אלחרומי בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: שינוי מנגנון חישוב הקצבאות למקבלי הבטחת הכנסה כך שיתמרץ אותם להשתלב בשוק העבודה לנוכח המשבר הכלכלי.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אנחנו עוברים לשאילתות דחופות.

יריב לוין: הראשונה, שאילתה דחופה מס' 22, של חבר הכנסת אוריאל בוסו, בנושא: עיתונאים בעין הסערה – רינה מצליח מזה, ולהבדיל קלמן וסג"ל מזה.

יריב לוין: אני מזמין את שר התקשורת יועז הנדל לעלות ולהשיב, לאחר שנשמע את השאילתה.

יריב לוין: אתה עולה קודם הוא שואל ואז אתה משיב.

יריב לוין: ונדמה לי שאפשר לברך את שניכם כל נאומי בכורה במסגרת הזאת בתפקידיכם החדשים, אז הרבה הצלחה.

יריב לוין: חבר הכנסת בוסו, בבקשה.

אוריאל בוסו: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, כבוד השר, העיתונאית רינה מצליח, שלא מכבר התבטאה נגד הציבור החרדי, התבטאה נגד תומכי ראש הממשלה.

אוריאל בוסו: לעומת זאת, תוכניתם של ליבסקינד וסג"ל הורדה ללא הסבר סביר.

אוריאל בוסו: רצוני לשאול: מי אמור להגן עלינו מפני עיתונאים המשתלחים בגסות או מהשתלחות בעיתונאים?

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אדוני השר, בבקשה.

יועז הנדל: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יועז הנדל: חברי כנסת יקרים, חבר הכנסת אריאל בוסו, אני רוצה לברך אותך על הצטרפותך למשכן.

יועז הנדל: עלה והצלח, ותודה שאפשרת לי לענות על שאילתה ראשונה כשר.

יועז הנדל: זו הזדמנות.

יועז הנדל: תראו, אני רוצה לדבר קצת על תקשורת באופן כללי.

יועז הנדל: מעטים מבינים עד הסוף שמשרד התקשורת – תפקידו להתעסק בתשתיות תקשורת, והחלק שנוגע בעיתונאים ובעיתונות הוא חלק קטן יותר.

יועז הנדל: ובכל זאת יש משהו מאוד סימבולי במושג הזה, תקשורת.

יועז הנדל: כהיסטוריון אני יכול להגיד לך שמאז ימי נפוליאון עיתונאים היו אויב, שק חבטות.

יועז הנדל: הייתה אמירה ששלושה עיתונאים מסוכנים יותר מאלף כידונים.

יועז הנדל: אני אישית חושב ומאמין שמרבית חברינו פה בבית, שחיים בתוך מדינה יהודית ודמוקרטית, מבינים שתפקיד התקשורת הוא לבקר את השלטון, לא להתחנף אליו; להאיר נקודות אפלות, למצוא איפה יש אפליה במוסדות חינוך, איפה יש שחיתות, איפה מתנהגים שלא כיאה לצרכנים ולאזרחים.

יועז הנדל: ואני חושב שהעיתונות הישראלית, כמו בכל מקום בעולם, הגיעה להישגים בהרבה מאוד נושאים כאלה, שתרמו גם לך וגם לי וגם לאחרים, ללא קשר לזיהוי הפוליטי.

יועז הנדל: אני חושב שבלי קלמן ליבסקינד ובלי רביב דרוקר ובלי עיתונאים אחרים אנחנו היינו יודעים הרבה פחות על מה שקורה כאן במדינה, ובמיוחד חיים עם הרבה מאוד פינות חשוכות שהיינו פחות מכירים אותן.

יועז הנדל: האם אני אוהב שמבקרים אותי כפוליטיקאי?

יועז הנדל: לא.

יועז הנדל: אני לא אוהב גם שכותבים עליי דברים שהם לא נכונים, ולפעמים הדברים מסולפים, ולפעמים יש אמירות קשות וקיצוניות, ואני חושב שעיתונאים, אגב, גם הם לא חפים מביקורת – מותר לבקר אותם ולהשמיע קולות ולטעון כאשר הם מסלפים.

יועז הנדל: ובכל זאת תקשורת ועיתונות הן חלק מהדמוקרטיה, ואנחנו זקוקים להן כמו שהן זקוקות לנו.

יועז הנדל: ולכן אני רוצה להציג כמה נורות אזהרה.

יועז הנדל: הראשונה שבהן היא מה שהתרחש אתמול.

יועז הנדל: כאשר עיתונאי הולך ומאיימים עליו ומקללים אותו, אני חושב שכולנו צריכים לצאת מהפוזיציה.

יועז הנדל: זה בכלל לא משנה איזה עיתונאי.

יועז הנדל: אסור שבמדינת ישראל ייחצו קווים אדומים.

יועז הנדל: אסור שעיתונאי ירגיש שמאיימים על חייו.

יועז הנדל: עיתונאים לא צריכים שיאיימו עליהם שיזרקו אותם לכלא ולא צריכים להרגיש מאוימים שהם מותקפים על ידי קבוצה כזאת או אחרת.

יועז הנדל: וגם אם הם אומרים משפט לא ראוי, מותר וצריך לבקר אותם, אבל לא צריך למרר את חייהם ולשלוח איומים.

יועז הנדל: ואני מדבר גם על רינה מצליח, שדיברת עליה.

יועז הנדל: ולא, אני לא אוהב כל מילה שרינה מצליח אומרת.

יועז הנדל: אני גם לא אוהב שהיא תוקפת אותי, זה לא נעים לי.

יועז הנדל: ובכל זאת, אני לא רוצה שבמדינת ישראל יתקיפו עיתונאים.

יועז הנדל: ואני אגיד לך עוד כמה נורות אזהרה שאני מזהה על אירועים שמתרחשים במדינת ישראל.

יועז הנדל: כאשר עיתונאים בבית הזה נשלחים לפוליגרף, בעיניי זה קו אדום שנחצה, וכאשר לוקחים צמד עיתונאים בתאגיד ומורידים את התוכנית שלהם בדיוק ברגע שבו מתמנה מועצה חדשה, רגע לפני שהם יכולים לפקח.

יועז הנדל: אני חושב שכולנו צריכים לצאת מהפוזיציה שלנו ולהסתכל על העיתונות לא דרך העיניים של ימין ושמאל, או דרך מי שתוקף את החרדים או מחבק את החרדים, או תוקף את המגזר הערבי או מחבק את המגזר הערבי.

יועז הנדל: אנחנו צריכים להסתכל על עיתונות כחלק מנשמת אפה של הדמוקרטיה, ואנחנו צריכים לייצר כללים אחידים.

יועז הנדל: ומה הם הכללים האחידים האלה בעיניי?

יועז הנדל: 1.

יועז הנדל: שאנחנו מעודדים ביקורת על השלטון; לא מעודדים חנופה לשלטון, על אנשים כמוני, אלא מעודדים ביקורת; 2.

יועז הנדל: אני חושב שכדאי – ואני אומר את זה במיוחד לחבריי מימין: אני חושב שאיש ימין אמיתי לא קורא לסתימת פיות ולפיטורים בגלל דעות, כי הוא מאמין בשוק חופשי והוא מאמין בתחרות וגם בביקורת על אותם עיתונאים.

יועז הנדל: ואני קורא כאן לחברים משמאל שלא נמצאים כאן שיזכרו שליברליות וחופש ביטוי זה לא רק לעיתונאים שלהם, זה גם לעיתונאים אחרים, ולכן צריך לקבל דעות אחרות.

יועז הנדל: ואני חושב שכאשר מדברים מפוזיציה מאבדים את האידיאולוגיה ואת התפיסה.

יועז הנדל: ואני לא מבין איך אפשר לקרוא לפיטורים של עיתונאים ואיך אפשר לקרוא לסתימת פיות משמאל.

יועז הנדל: ובעניין הזה חייבים לשבת ביחד ולחשוב איך מנהלים את השיח הזה – שיח ביקורתי גם על עיתונאים, שיח נוקב גם על עיתונאים, לא להתבייש, אבל שיח שמבין שזה חלק מנשמת אפה של הדמוקרטיה.

יועז הנדל: אני אעלה פה עוד מקרה.

יועז הנדל: לא מזמן היה צלם עיתונות שהגיע להפגנה והוא ספג אלימות משטרתית, וגם פה צריך לתקן את זה.

יועז הנדל: ואני אומר לכם שפה, במסגרת משרד התקשורת, אני אנסה לקיים שולחן עגול שיקבע אמצעי זיהוי לעיתונאים כאשר הם מגיעים להפגנות.

יועז הנדל: זה נורא פשוט, אמצעי טכני נורא פשוט, כדי שמשטרת ישראל תדע – ואני משוכנע שהיא כבר עשתה הפקת לקחים – אבל כדי שמשטרת ישראל תדע שאלה עיתונאים, ולכן צריך לתת להם יחס אחר.

יועז הנדל: כל זה, כמובן, בהנחה שאותם עיתונאים הם עיתונאים ומתנהגים כעיתונאים ולא כמפגינים.

יועז הנדל: ואני מצפה מכולנו להוביל את היחס לתקשורת.

יועז הנדל: וגם מהעיתונאים אני מצפה למשהו, בהמשך לשאילתה שלך: מהעיתונאים אני מצפה להוביל יחס מכבד לאוכלוסיות שונות; מעיתונאים אני מצפה להוביל שיח שמכיל עמדות ששונות משלהם; מעיתונאים אני מצפה לא להכפיש מגזר כזה או אחר – ואני אומר את זה בהמשך לשאילתה שלך.

יועז הנדל: מאוד לא אהבתי את האמירה של רינה מצליח על המגזר החרדי, אבל אני אילחם על זכותה, ועל זכותם של שדרנים חרדים, לומר דברים שהם לפעמים קשים.

יועז הנדל: אני לא אוהב את זה, ואני אבקר אותם על זה, אבל זכותם לומר את הדברים האלה.

יועז הנדל: אני רוצה שכולנו נצא מהפוזיציה הזאת, נצא מהעמדה הפוליטית שכל כך נוח לנו להיות בה, ונסת

יועז הנדל: כל איך תקשורת חופשית, מגוונת ומאוזנת – אני אומר כאן שוב: מאוזנת, וזה מסר לכל כלי התקשורת – איך תקשורת חופשית, מגוונת ומאוזנת מקדמת את מדינת ישראל, מקדמת את השיח במדינת ישראל ומקדמת את האחדות במדינת ישראל.

יועז הנדל: כן, במקביל לביקורת על השלטון – ותבקרו אותי, זה חשוב – תקדמו גם שיח שמזהה את חצי הכוס המלאה, מזהה את האחדות ומזהה את הדברים החיוביים – יש פה דבר או שניים במדינה הזאת שהם חיוביים; שיח שילמד אותנו להכיר אחד את השני.

יועז הנדל: ואני מקווה, חבר הכנסת בוסו, שביחד אנחנו, חברי הבית הזה, הפוליטיקאים, נשמש דוגמה לעיתונאים, ולא להפך – והעיתונאים ישמשו דוגמה גם לנו כשצריך.

יועז הנדל: אני חושב שהקריאה שלך היא עוד קריאת השכמה לכולנו, ואני מקווה ומאמין שאפשר גם לנהוג אחרת ביחס שבין תקשורת לפוליטיקה, בין אזרחים לפוליטיקה, בלי לחצות קווים אדומים, בלי מילים קשות, בלי איומים ובלי יחס מבזה מצד פוליטיקאים, מצד עיתונאים ומצד מפגינים.

יועז הנדל: קווים אדומים – אני לא אתן שייחצו.

יועז הנדל: קידום של שיח – אעשה כל מה שאני יכול כדי שהוא יקרה.

יועז הנדל: אני רק אעדכן אתכם: אני מבין שעולם התקשורת, ובמיוחד עולם הטלוויזיה, צריך לעבור שינויים משמעותיים.

יועז הנדל: חלק מהם זה האיזונים וגיוון הקולות שהוא מצריך.

יועז הנדל: אעשה כל מה שאני יכול כדי שהוא יקרה.

יועז הנדל: זה לא ישנה ולא יקטין את היכולת של העיתונאים לומר את דעותיהם, לבקר אותנו.

יועז הנדל: צריך לעודד את זה, אבל במדינת ישראל תהיה תמיד תקשורת חופשית, מגוונת ומאוזנת.

יועז הנדל: תודה.

יריב לוין: השר הנדל, אנא תישאר איתנו לשאלות הנוספות.

יועז הנדל: לא ידעתי שיש כל כך הרבה זמן.

יריב לוין: כן, כן.

יריב לוין: חבר הכנסת בוסו, בבקשה, שאלה נוספת.

יריב לוין: לאחר מכן אתה יכול לענות על השאלה שלו, ואז אנחנו לוקחים שתי שאלות נוספות משני חברי הכנסת ביחד ועונים עליהן במשותף.

אוריאל בוסו: כבוד השר, תודה על התשובה המנומקת.

אוריאל בוסו: אומר שאנחנו בעד חופש הביטוי, לא בעד חופש הביזוי והשיסוי, אבל מעבר לכך, ברצוני לשאול: מה כבודו מתכונן לעשות בנדון בעיקר, קודם כול, נגד מה שכבודו העלה – המהלך שהביא לפיטוריהם של עובדי ערוץ הכנסת בעקבות הסרטון שהם הוציאו?

אוריאל בוסו: מה כבוד השר מתכונן לעשות?

אוריאל בוסו: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: בבקשה.

יועז הנדל: חבר הכנסת בוסו, תודה שוב על השאלה.

יועז הנדל: אני חייב להגיד לך ששר התקשורת לא אחראי לערוץ הכנסת, אבל זה פחות משנה.

יועז הנדל: אני אומר אמירה עקרונית שהיא מסר גם לערוץ הכנסת, שנמצא תחת הכנסת בעצם, תחתיך – אתה אחד מבעלי המניות; ברוך הבא – וגם לכלי תקשורת אחרים שאני מצפה, שוב, שלא יפטרו עיתונאים, ולכן אני אומר:

יועז הנדל: בואו נחיל את החוק גם על הצד הזה וגם על הצד הזה: לא לקרוא לפיטורי עיתונאים; להכיל לפעמים אמירות קשות; לבקר אותם; באמת, אם אתה מרגיש שיש ביזוי ושיסוי – להילחם בזה.

יועז הנדל: אני מאמין גדול בזה שצריך לשים קווים אדומים, אבל עדיין לשמור, לשמור על מקומם של העיתונאים, לבקר ולהאיר נקודות אפלות.

יועז הנדל: זה נכון גם לערוץ הכנסת, וזו קריאה כאן למנהלי ערוץ הכנסת לא לחצות קווים אדומים.

יועז הנדל: זו קריאה כאן גם למנכ"ל התאגיד לשים לב שהוא מקפיד על גיוון ואיזון.

יועז הנדל: כשעושים מהלכים כמו הורדת תוכנית מסוימת, צריך לראות שזה נעשה בפיקוח של המועצה – שמונתה אגב באותו ערב – וצריך לראות שזה נעשה במינהל התקין.

יועז הנדל: זו קריאה גם לערוצים אחרים, שהם לא תחתיי, למרות השאילתה – ערוצים מסחריים, שאני לא ממנה ולא מפטר שם, אבל אני כן יכול לומר אמירה ערכית בעד חופש הביטוי, בעד מקומם של העיתונאים כגוף מבקר ומפקח ובעד האיזונים והבלמים הרצויים, גיוון דעות, השמעת קולות של אחרים, ובעיקר בעיקר ניסיון להציג את החברה הישראלית בכללותה, ולא רק אזורים מסוימים שלה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: שאלה נוספת – שלושה חברי כנסת מהרשימה המשותפת ביקשו.

יריב לוין: ראשון שבהם היה חבר הכנסת אחמד טיבי, ולכן הוא מקבל את הזכות לשאול את השאלה הנוספת הראשונה.

יריב לוין: בבקשה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, המחזה של גירוש עיתונאי – אמנון אברמוביץ' – בחסות המשטרה, תוך כך שהוא מותקף מילולית, מושמץ ומאוים, הוא מחזה נורא ומבעית.

אחמד טיבי: אין ספק שמדובר בתוצאה של הסתה של הביביסטים, אבל בעיקר של ראש הממשלה, של אחד מבני ביתו, שכינה את אברמוביץ' "שטן".

אחמד טיבי: כשיש שטן אז הביביסטים מבינים מה המסר.

אחמד טיבי: אני תוהה ושואל את כולנו: מה היה קורה אם לא הייתה משטרה שם?

אחמד טיבי: מה גורלו של אמנון אברמוביץ' במקרה כזה, אם לא הייתה משטרה?

אחמד טיבי: אני מתאר לעצמי שאתם יודעים.

אחמד טיבי: נקודה שנייה: שמעתי את הגזען הכרוני המתקרא אברי גלעד.

אחמד טיבי: יש לו משבצת בוקר-בוקר, וכל כמה שבועות הוא משתלח בערבים על בסיס גזעני, מכליל, סטראוטיפי, ובסוף הנהלת ערוץ 13 לא עושה איתו שום דבר.

אחמד טיבי: למה?

אחמד טיבי: כי הוא תקף ערבים, לא תקף קולקטיב אחר.

אחמד טיבי: מדובר בהתנהלות בזויה.

אחמד טיבי: די, נמאס ממך, בזוי אחד, אברי גלעד.

אחמד טיבי: אתה אפילו לא שווה את ההתייחסות, אבל בגלל שכמה אנשים נפגעו מהדברים שלך אז אני מתייחס, אבל תת-רמה.

אחמד טיבי: תת-רמה.

אחמד טיבי: אגב, כבוד השר, האם אתה תומך בסגירה של גלי צה"ל או מתנגד לה?

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת טיבי, אני רק מוכרח לומר שמאחר שמר גלעד איננו חבר כנסת ולא יכול להשיב ולא יכול להגן על עצמו, אני חושב שמן הראוי היה להתבטא בצורה קצת יותר – – –

אחמד טיבי: גם הערבים לא – – – ההתבטאות – – –

יריב לוין: חבר הכנסת טיבי, חבר הכנסת טיבי, ברוך השם פה יש זכות ביטוי באמת לכולם, אבל כשאדם מותקף באופן אישי והוא לא יכול לומר את דברו כאן ולהתייחס, ומואשם גם בהאשמות קשות, אז אני חושב שלפחות צריך לעשות את זה בצורה שאין בה פגיעה ברמה האישית באיש.

יריב לוין: אני חושב שאם נקפיד על כך – –

אחמד טיבי: – – –

יריב לוין: – – זה יהיה יותר נכון.

יריב לוין: שאלה נוספת – לחבר הכנסת משה ארבל, בבקשה.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, כבוד שר התקשורת, מדינת ישראל נמצאת היום במקום ה-88 בעולם מבחינת מהירות הגלישה.

משה ארבל: זהו נתון שחייבים לטפל בו ולשפר אותו.

משה ארבל: הדרך לעשות זאת היא באמצעות פריסת סיבים אופטיים, אלא שהוט ובזק היו מחויבות עד כה לפרוס סיבים בפריסה ארצית לפני הפעלת הרשת, ולכן נמנעו מלפרוס סיבים אופטיים במקומות לא כלכליים בפריפריה.

משה ארבל: משרד התקשורת – בראשותך, אדוני השר – החליט לשנות את תנאי הפריסה וליצור מנגנוני תמרוץ אחרים.

משה ארבל: כבודו החליט לאחרונה לאפשר לחברות לבחור את מפת הפריסה שלהן לפי השיקולים הכלכליים, ולצד זאת ליצור קרן ציבורית שתמומן על ידי חברות התקשורת ותממן פריסת סיבים ביישובים לא כדאיים כלכלית, לרבות ישובים סמוכים לגדר וישובים פריפריאליים.

משה ארבל: מדובר בבשורה חשובה לצמצום הפערים ולקידום הפריפריה הגיאוגרפית.

משה ארבל: אני מבקש לנצל את הבמה המכובדת הזאת להודות, ולהוקיר את פועלך ואת פועלו של משרד התקשורת בנושא, ויחד עם זה לשאול על לוחות הזמנים ומתי הם צפויים באמת להתקדם.

משה ארבל: תודה.

יריב לוין: בבקשה, אדוני השר.

יועז הנדל: טוב, תודה רבה.

יועז הנדל: חבר הכנסת טיבי, מה שאמרתי – התכוונתי, זאת אומרת, כדאי שהכול יצא מהפוזיציה.

יועז הנדל: אם אנחנו רוצים שיחילו את חופש העיתונות – ואני לא שמעתי מה אברי גלעד אמר.

יועז הנדל: אני לרוב מסכים איתו על הרבה מאוד דברים – – –

אחמד טיבי: הוא אמר משהו – – – גזעני.

יועז הנדל: לא משנה, לא משנה.

יועז הנדל: אבל אם אתה רוצה שיהיה חופש העיתונות, ואני מניח שאתה רוצה, אז חופש העיתונות הזה לא יכול לכלול רק את האנשים שמתאימים לדעותיך.

יועז הנדל: הוא חייב לכלול גם אנשים שלא מתאימים.

עופר כסיף: אנחנו בעד.

אחמד טיבי: אנחנו בעד.

יועז הנדל: חברים, חברים, באותה מידה ישב כאן עכשיו חבר הכנסת בוסו ואמר – – –

אחמד טיבי: אתה מסכים לאמירה – – –

יועז הנדל: – – – על רינה מצליח – – –

אחמד טיבי: – – –

יועז הנדל: גם לך יש אמירות בוטות לפעמים – כך שמעתי, לא יודע.

יועז הנדל: יעדכן אותי יושב-ראש הכנסת אם זה נכון.

אחמד טיבי: אני לא עובד בטלוויזיה.

אחמד טיבי: אני חבר כנסת, אני נבחר ציבור.

אחמד טיבי: אפשר לבחור בי או לא לבחור בי.

יועז הנדל: ועיתונאי, אפשר לבחור אם לשמוע אותו, לקרוא אותו או לא לקרוא אותו.

אחמד טיבי: – – –

יועז הנדל: אני מאמין בכלכלה חופשית ובחופש דעות, ואני מבקש ואני אומר כאן שאני חושב – – –

אחמד טיבי: אני חושב שהוא אדם בזוי.

אחמד טיבי: אני חבר כנסת – – –

יועז הנדל: זה בסדר.

יועז הנדל: אני חושב שלא, אבל מחשבתך היא בסדר.

יועז הנדל: אני רק מציין שאני מבקש מהחברים בבית להיות עקביים לגבי תפיסותיהם בנוגע לעיתונות.

יועז הנדל: יש עיתונאים שמתאימים לדעותיהם, יש עיתונאים – – –

עופר כסיף: – – – מדובר פה על – – –

יועז הנדל: חבר הכנסת כסיף, באותה מידה אומרים על עיתונאים אחרים מהצד השני, אתה מבין את זה?

עופר כסיף: לא, ממש לא.

עופר כסיף: אם היה קם עיתונאי שיוצא נגד הציבור החרדי – ואני עשיתי את זה אישית – הייתי יוצא נגדו.

יועז הנדל: רק תרשה לי להגיד, אני אומר מעל בימה זו: אני לא אוהב שיוצאים נגד אף ציבור במדינת ישראל – לא הציבור הערבי ולא הציבור החרדי ולא הציבור שמצביע ליכוד ולא ה"ביביסטים", כמו שהגדרת, ולא כאלה שמצביעים למפלגות אחרות.

יועז הנדל: אני לא אוהב שיוצאים ומכלילים אף ציבור במדינת ישראל, ויש לי ויכוח עמוק עם הרשימה המשותפת – – –

אחמד טיבי: מה קשורים עיתונאים והרשימה המשותפת?

אחמד טיבי: אנחנו חברי כנסת.

יועז הנדל: אני יודע שאתה חבר כנסת, ולכן אני עונה לשאלה שלך – אני מנסה לענות.

יועז הנדל: אם תרשה לי לענות אז תשמע את התשובה.

יועז הנדל: אני לא מוכן לקבל, חבר הכנסת טיבי, שאתה רואה עיתונאים מסוימים ואומר שצריך לפסול את דעותיהם, ועיתונאים אחרים, שתואמים את עמדותיך, אתה חושב שאותם לא צריך לפסול.

יועז הנדל: זאת תפיסה לא עקבית.

אחמד טיבי: לא אמרתי את זה.

אחמד טיבי: לא אמרתי את זה.

יועז הנדל: אני שומע בין דבריך.

יועז הנדל: לכן אני אומר לך: בוא ננסה כאן, בבית הזה – פוליטיקאים, תפקידם לא לבקר את העיתונאים אלא להיות מבוקרים על ידי העיתונאים.

יועז הנדל: מותר ורצוי להשמיע כל דבר שרוצים להשמיע לגבי העיתונאים למעט דבר אחד, שחורג, בעיניי, וזה הקריאה לפיטורים.

יועז הנדל: אני בעד שוק שיש בו חופש של דעות, ולהכיל אמירות שלא מוצאות חן בעיניך לפעמים, חבר הכנסת טיבי.

עופר כסיף: לא כשהן גזעניות.

עופר כסיף: לא כשהן סקסיסטיות והומופוביות – – –

יועז הנדל: לצערי, שמעתי את המושג הזה, "גזענות", יותר מדי פעמים, עם משל ה"זאב, זאב".

עופר כסיף: לצערי הרב זה מה שעובר על החברה – – –

יועז הנדל: חברי הכנסת, אם יש לי נגיעה בעניין זה רק ממחיש את זה.

יועז הנדל: אני לא מתרגש מזה שאומרים "גזען".

עופר כסיף: – – –

יועז הנדל: יותר מדי – – –

אחמד טיבי: כמה פעמים – – –

יועז הנדל: אז יפה מאוד, ואני אומר כאן:

יועז הנדל: בכל מקום שבו – – –

עופר כסיף: – – – כיכר השבת יותר מפעם אחת – – – נגד העליהום – – –

יועז הנדל: חבר הכנסת כסיף.

קריאות: – – –

קריאה: זה לא משנה – – – לא יכול לדבר, לא יכול להכפיש – – –

יועז הנדל: חבר הכנסת כסיף וחבר הכנסת בוסו, תודה לכם.

יועז הנדל: אני אומר שוב: בכל מקום שבו יכלילו וישמיעו אמירות פוגעניות, אני אהיה שם לצד הצד שהוכלל.

יועז הנדל: אבל אני אומר לכם, בכל צד בבית הזה: הקריאה לסתום פיות של עיתונאים לא מקובלת עליי, וצריך לעשות עבודה קשה שלנו על עצמנו – עבודת המידות, אם תרצו – כדי שקודם כול אנחנו נשמש דוגמה אישית בשיח שלנו, ואחרי זה אפשר גם לבקש מהעיתונאים שיעשו קצת עבודה על עצמם.

יועז הנדל: כן, זה רצוי – מדינת ישראל היא מדינה שיש בה כל כך הרבה טוב, וכדאי שתוך הביקורת – שאני מכבד ומבקש אותה, כי כך נכון בדמוקרטיה – גם יראו את הצדדים החיוביים ואת הצדדים שיש בהם גם אחדות ושיח חיובי.

יועז הנדל: אני אומר את זה פעם נוספת.

יועז הנדל: לגבי סגירת גלי צה"ל, חבר הכנסת טיבי, כמו שאמרתי קודם, אני בוחן מחדש את כל עולם התקשורת.

יועז הנדל: יש כמה עיוותים מולדים בעולם התקשורת, גם בעולם הטלוויזיה וגם בעולם הרדיו, גם העובדה שרשתות ארציות נמצאות באיזה מונופול בלעדי ולא קיימות בשוק החופשי.

יועז הנדל: אני קיבלתי בקשה לגבי גלי צה"ל, ויש בבקשה הזאת מן הצדק וטענות נכונות, מן הצדק ומן האמת.

יועז הנדל: אני בוחן את זה במסגרת – – –

אחמד טיבי: – – –

יועז הנדל: לגבי גלי צה"ל, אני רק אציין שמשרד התקשורת אחראי לתדרים, ואלה תדרים מן המובחרים שיש.

יועז הנדל: אני לא אלאה אתכם בחלוקת התדרים במדינת ישראל.

יועז הנדל: יש טענות צודקות, והגיע הזמן לבחון את הנושא ולהגיע להכרעה.

יועז הנדל: אני חושב שזה נכון.

אלי אבידר: אדוני, הבעיה היא לא בתדרים אלא במה שאומרים בהם.

יועז הנדל: אני מסכים איתך.

יועז הנדל: אני רק ציינתי את מקומו של משרד התקשורת בעניין הזה, כי כידוע לך, גלי צה"ל נמצאים במשרד הביטחון, לא במשרד התקשורת.

יועז הנדל: לגבי השאלה שלך, חבר הכנסת ארבל, קודם כול, תודה רבה על המחמאה.

יועז הנדל: אנחנו אכן בתהליך של פריסת סיבים אופטיים במדינת ישראל.

יועז הנדל: המשמעות היא אינטרנט מהיר שיאפשר, אם ניקח את זה לשורה התחתונה, לעצמאים ולעסקים לעבוד ממקומות מרוחקים יותר.

יועז הנדל: הדבר נכון לאזורים עם כדאיות כלכלית, ששם כבר יש תחרות, כי יש בניינים רבי-קומות, בנייה רוויה, שיש שם כדאיות כלכלית, ונכון גם למקומות סמוכי גדר, ששם הרבה פחות כדאי לפרוס את הסיבים האופטיים.

יועז הנדל: לכן מה שמדינת ישראל רוצה לעשות, משרד התקשורת ושר האוצר – שלא נמצא כאן, ואני משבח אותו על שיתוף הפעולה – זה להניע מהלך בהקדם האפשרי, שזה ממש עכשיו, אחרי העברת התקציב, לייצר מציאות שבה יש קרן שמתגמלת ומתמרצת פריסה באזורי הגבולות ובפריפריה, כי באזורים האלה ידוע לנו שהתחרות לא תייצר מספיק מוטיבציה כדי לפרוס סיבים אופטיים.

יועז הנדל: למה הסיבים האופטיים, שזה מושג שרוב האזרחים הישראלים לא מכירים, חשובים?

יועז הנדל: כי כשיש לך אינטרנט מהיר שאתה יכול לגלוש במקום ב-20 – כמו במושב שלי – במהירות של 1,000, אתה מסוגל לעבוד מהבית, אתה מסוגל ללמוד מהבית, אתה מסוגל לייצר עסק מהבית.

יועז הנדל: עצמאים ובעלי מקצועות חופשיים יכולים לצמצם את טווח הנסיעות שלהם ולהגדיל את מספר שעות העבודה.

יועז הנדל: בעצם זה פותח עולם שלם של אפשרויות כלכליות, וזה רק צעד בדרך למהפכת הדור החמישי שבא עלינו, ואני מקווה שתקרה בקרוב מאוד.

יועז הנדל: שם אנחנו נכנסים ל"אינטרנט של הדברים", ה-IOT, ומייצרים יכולת לרופאים לנתח מרחוק באמצעים רובוטיים, כי אין שיהוי, אין זמן עיכוב בתהליך; מייצרים יכולת אדירה בחקלאות – לפתח חקלאות מתקדמת; מייצרים יכולת לחברות הזנק להישאר בארץ וליישם את היישומים שלהם כאן ולא בחו"ל, כי כיום הם לא יכולים לעשות את זה, אז הם עוברים, יוצאים מהארץ.

יועז הנדל: בעצם אלה מנועי צמיחה אדירים, מעבר לנוחות – שחשובה לנו, האזרחים, בכל מקום בארץ.

יועז הנדל: בעיניי זאת בשורה מאוד גדולה.

יועז הנדל: אגב, הבשורה הזאת צריכה ותגיע גם למגזר החרדי, במקומות שירצו בכך.

יועז הנדל: ואני יודע שעולם התקשורת מאז הקורונה – תשתיות התקשורת חשובות מאוד למגזר החרדי, וגם למגזר הערבי.

יועז הנדל: מדינת ישראל מתקדמת, ואני שמח להיות עכשיו במשרד שמנתב את הקידום ואת הקדמה הזאת בדרך הכי מהירה שאפשר.

יועז הנדל: שאלת לגבי לוחות הזמנים – אני מניח שבתוך שנה תרגיש הבדל גדול במהירות הגלישה בכל מדינת ישראל ובתוך שנתיים אתה תרגיש את ההבדלים האלה בצורה יותר מוחשית.

יועז הנדל: זה תהליך, אבל זה עכשיו, זה לא בעתיד; זה לא בעדיין, בעדיין, זה עכשיו.

יריב לוין: תודה רבה, השר הנדל, על התשובות המחכימות.

יריב לוין: אנחנו עוברים לשאילתה הבאה.

יריב לוין: אתה משוחרר.

יועז הנדל: אני משוחרר.

יועז הנדל: תודה.

יריב לוין: אנחנו עוברים לשאילתה הבאה – שאילתה דחופה מס' 21, של חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בנושא הפקעת קרקעות בג'דיידה-מכר.

יריב לוין: ישיב שר משאבי המים זאב אלקין.

יריב לוין: חבר הכנסת סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברת מקורות מתכננת להקים מתחם להתפלת מים באזור הצפון, לרבות בכפרים ג'דיידה-מכר, ירכא, טמרה, שפרעם וגם הרבה מועצות אזוריות, ועל ידי כך להפקיע קרקעות פרטיות של תושבים של ג'דיידה-מכר ושל ירכא ושל כל היישובים שהזכרתי, על מנת להעביר את צנרת המים דרך הקרקעות האלה.

אוסאמה סעדי: רצוני לשאול: 1.

אוסאמה סעדי: האם ידוע לך על המקרה?

אוסאמה סעדי: 2.

אוסאמה סעדי: אם כן, מדוע חברת מקורות לא רוכשת מבעלי הקרקעות זכויות שימוש במקום להפקיע את אדמותיהם?

אוסאמה סעדי: תודה.

יריב לוין: בבקשה.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, חברת מקורות באמת מקדמת רשת מים חדשה לחיבור מתקן ההתפלה המתוכנן בגליל המערבי.

זאב אלקין: בחודש פברואר 2020 אישרה ממשלת ישראל תוכנית תשתית לאומית, תת"ל 90, הכוללת מתקן התפלה ורשת מים ארצית חדשה אשר תספק מים לכל מטרופולין חיפה, ובין השאר תאפשר פיתוח תוכניות למגורים ותעסוקה, תוכניות חדשות בכל המרחב, ובכלל זה, אגב, חבר הכנסת סעדי, גם בתחום של ג'דיידה-מכר עצמה.

זאב אלקין: היקף המתקן יעמוד על 200 מלמ"ק בשלב הסופי, והוא חלק ממימוש תוכנית התמודדות עם תקופות בצורת שאישרה הממשלה בחודש יוני 2020.

זאב אלקין: בהחלטה נקבע בין היתר יעד ההתפלה ל-2030, בעוד עשור, של 1.1 מיליארד מטר קוב.

זאב אלקין: המתקן הוא חלק משמעותי במימוש של תוכנית זו, והכול לשם הבטחת אספקת מים לתושבי מדינת ישראל כולם.

זאב אלקין: במסגרת הליך קידום התוכנית הוצעו שתי חלופות: חלופה אחת, לפי ההצעה, הייתה אמורה לעבור בתחום של ג'דיידה-מכר עצמה, בתוך היישוב, והשנייה הייתה אמורה לעקוף אותה ממערב.

זאב אלקין: דווקא על מנת לאזן בין צורכי הפיתוח של האזור לזכויות הקנייניות של בעלי הקרקע, שחלקם נמנים עם תושבי ג'דיידה-מכר, נבחרה החלופה של קו המים שעוקף את היישוב ולא נכנס לתחומו, וזאת כדי לצמצם את הפגיעה הקניינית בזכויות של בעלי הקרקע של תושבי היישוב ג'דיידה-מכר.

זאב אלקין: האלטרנטיבה הייתה הרבה יותר גרועה, כי – – –

עופר כסיף: ג'דיידה-מכר.

זאב אלקין: ג'דיידה-מכר, כן.

יריב לוין: ג'דיידה-מכר.

זאב אלקין: עם זאת, קו המים המתוכנן עדיין עובר בתחום חלקות של כמה בעלי קרקע פרטיים, שחלקם מתגוררים ביישוב.

זאב אלקין: נבהיר כי רק אחוז קטן מהחלקות העתידיות שצריכות להיות מופקעות שייכות לגורמים המתגוררים בתוך היישוב.

זאב אלקין: מדובר בחלקות שלעיתים יש גם בעלים רבים לאותה חלקה.

זאב אלקין: רכישת זכות המעבר, כפי שהצעת בשאילתה שלך, היא בעייתית מאוד ליישום לאור ריבוי הבעלים.

זאב אלקין: זה תהליך שייקח המון שנים, וגם לא בטוח שיגיע לסיומו.

זאב אלקין: הקו שעליו מדובר הינו קו מים ראשי אשר עתיד לספק מים ליותר מ-150,000 יחידות דיור במרחב כולו, כולל ביישוב הזה עצמו.

זאב אלקין: הקו נזקק בין השאר, חוץ מהקו עצמו, לדרך אחזקה, וכן על הקו ישנן חצרות רבות שנדרשת דרך גישה לתחזוקה שלהן.

זאב אלקין: פעולות התחזוקה אינן מאפשרות פתרון של זיקת מעבר אלא דורשות דרך קבועה לשימוש מקורות לשם תחזוקת הקו על מתקניו הנלווים.

זאב אלקין: צריך לומר שהתוכנית הפורמלית מקצה רצועה של 60 מטר לשם הנחת הקו וקובעת הוראות המאפשרות הפקעה של כל רוחב הרצועה הזאת, גם לצורך הנחת הקו וגם לצורך התחזוקה השוטפת.

זאב אלקין: מהבדיקה שערכתי עולה שהחברה, דווקא מתוך התחשבות בצרכים של בעלי הקרקע, פועלת לצמצום המגבלות שהקו יטיל ומנסה לצמצם את היכולת הזאת שלה להפקיע את הקו לאורך כל 60 המטר.

זאב אלקין: נוסיף ונדגיש כי הקו עובר רק בקרקעות חקלאיות ולא בקרקעות המיועדות למגורים, ואין מניעה להמשיך ולעבד את הקרקע לאחר שהקו יונח, וכמובן, בעלי הקרקע יפוצו הן על הנחת הקו והן על ביטול פעילות חקלאית או פגיעה בגידולים חקלאיים.

זאב אלקין: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: תודה, כבוד השר.

אוסאמה סעדי: אני לא מבין, למה כאשר צריך לשים צנרת בעומק כמה מטרים באדמה, צריך להפקיע את הזכויות ואת הבעלות של האנשים?

אוסאמה סעדי: למה אי-אפשר להסתפק בהנחת הצנרת ולהשאיר את הבעלות בידיהם של בעלי הקרקע, כאשר מדובר כמעט – הוגשו כמעט 670 התנגדויות של מועצות אזוריות, גם של מועצות ערביות שם, ושל הרבה תושבים שם שמתנגדים לעניין הזה.

אוסאמה סעדי: לכן, אני הייתי מציע, ברשותך, אדוני השר – ודיברנו על זה לפני שהשבת על השאילתה – לקיים פגישה אצלך עם חברת מקורות, עם ראשי המועצות הנוגעות בדבר, על מנת לנסות למצוא פתרון, כי הבעיה היא שהמועצות האלה אפילו לא ידעו על פרסום התוכנית.

אוסאמה סעדי: חלק גדול מהתושבים גם לא ידעו, ולכן חלקם הגדול אפילו לא הגישו התנגדויות.

אוסאמה סעדי: תודה.

יריב לוין: קודם כול, אני מעולם לא התנגדתי לשיח ולפגישה הזאת, לגישתי, ולכן אני כמובן בשמחה איענה חיובית להצעה שלך על כך שנקיים אצלי דיון יחד עם נציגי חברת מקורות – –

אחמד טיבי: – – – וראשי רשויות.

זאב אלקין: – – וראשי הרשויות הרלוונטיות.

זאב אלקין: יחד עם זה, אני רוצה לחדד – ואני חושב שכן התייחסתי לזה בתשובתי – שהסיבה להפקעה ולא רק להניח את הקו וללכת נובעת מכך שחוץ מהנחת הקו ישנם לא מעט מתקני תחזוקה, וגם צורך בדרך תחזוקה באופן קבוע, כפי שקורה בכל קווי המים במדינת ישראל.

זאב אלקין: לכן, אי-אפשר להסתפק רק בהנחת הקו ואז להשיב את הקרקע לבעלים כפי שהייתה, ואז בכל פעם שצריך לטפל בתחזוקה באופן שוטף לבקש את אישורם להיכנס לתוך הקרקע.

זאב אלקין: לכן החוק במדינת ישראל ותוכניות תכנוניות במצבים – – –

אוסאמה סעדי: – – –

זאב אלקין: תכף אני אסביר.

זאב אלקין: החוק במצבים כאלה בדרך כלל משתמש בכלי של הפקעה, כמובן תוך פיצוי של זה שמפקיעים אצלו את הקרקע.

זאב אלקין: יחד עם זה, קיומה של הדרך וקיומו של הקו לא מפריעים להמשיך לעבד את הרוב המוחלט של הקרקעות שם, ולכן, לפחות כפי שהחברה הבטיחה לי, העיבוד הזה יתאפשר בסיום העבודות.

זאב אלקין: ברור לי שעדיין יש פה נזק חקלאי, וברור גם לחברה שהיא תצטרך לפצות על הנזק, אבל הצורך בהפקעה נובע מכך שזאת לא רק הנחת הקו אלא התחזוקה השוטפת שלו.

זאב אלקין: יחד עם זה, כאמור, גם החברה מחפשת דרכים לצמצם את ממדי ההפקעה ככל האפשר ולנסות לצמצם את הפגיעה ככל האפשר.

זאב אלקין: היא עושה את זה גם ביוזמתה, ולכן אני מעריך שהחברה לא תתנגד לכך שיתקיים דיון יחד איתי ואיתה ועם ראשי המועצות הרלוונטיים, ואנחנו יכולים לקיים כזה דיון, אז כאמור, אין לי התנגדות לכך.

זאב אלקין: האם זה יאפשר לשנות משהו?

זאב אלקין: אנחנו נראה במהלך הדיון.

זאב אלקין: וכמובן, כידוע, כל הדיון התכנוני הרלוונטי שמתקיים בתוכניות של תשתית לאומית – הדברים מתפרסמים, זאת אומרת שיש דרך לערער.

זאב אלקין: אם המועצות לא ערערו – לזה כבר אין לי פתרונות.

זאב אלקין: אני יודע שכל הדיון נעשה כחוק ובכלים הרלוונטיים בהתאם לחוק.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: שאלה נוספת – לחבר הכנסת ווליד טאהא, בבקשה.

וליד טאהא: תודה, אדוני היושב-ראש.

וליד טאהא: כבוד השר, לאחרונה פונים אלינו מהרבה מאוד יישובים בסוגיית הפקעת הקרקעות לצרכים של הקמת פרויקטים ארציים, כמובן.

וליד טאהא: הנושא הספציפי הזה הוא לא היחיד.

וליד טאהא: אני יודע לומר על כמה וכמה מוקדים של הפקעת קרקעות לצרכים אחרים, שלא בהכרח נוגעים למשרד שלך, אבל אני מדבר על התופעה.

וליד טאהא: האזרחים הערבים משתמשים במעט האדמות שנשארו להם, והפרויקטים הארציים של המדינה בדרך כלל באים בעיקר על חשבון האדמות הפרטיות של התושב הערבי.

וליד טאהא: אני תוהה למה כל פרויקט ארצי של המדינה, מה שנקרא פרויקטים לאומיים, צריך לבוא על חשבון האזרח הערבי.

וליד טאהא: הרי האזרחים הערבים נמצאים עכשיו עם המעט שנשאר להם, והאדמה אצלנו היא אדמה פרטית.

וליד טאהא: לדעתי, צריך להתחיל לחשוב שגם פרויקטים ארציים ולאומיים יתחשבו בנקודה הספציפית הזאת.

וליד טאהא: אני יודע שבכפר ג'ת ובאקה הולכים להפקיע 650 דונם ולהגביל שימוש בעוד יותר מ-500; בג'לג'וליה אותו דבר.

וליד טאהא: אז נתחיל לחשוב בדרכים אחרות גם בעת תכנון פרויקטים לאומיים.

וליד טאהא: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: שאלה נוספת – לחבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, בבקשה.

ג'אבר עסאקלה: אדוני השר, אני קודם כול מברך אותך על ההצעה לקיים ישיבה עם ראשי הרשויות של בעלי הקרקעות שנפגעים, ואני מציע להוסיף לראשי הרשויות נציגים של בעלי הקרקעות.

ג'אבר עסאקלה: יש ועדות של התושבים, וכדאי שגם הם ישתתפו.

ג'אבר עסאקלה: אני מציע לך לקיים את הישיבה כמה שיותר מהר, כדי שלא נצטרך להגיע למאבקים וכו'.

ג'אבר עסאקלה: אם יש פתרונות, אז בוא נקדם אותם ביחד.

ג'אבר עסאקלה: אומנם במרכז שמנו היום את ג'דיידה-מכר, אבל הקו הזה פוגע בקרקעות מאבו סנאן צפונה ועד טמרה ובלעין דרומה ועוד יותר.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שעצם ההפקעה, בהיסטוריה של האוכלוסייה הערבית בארץ זה דבר מאוד מאוד רגיש, ולכן, אם אפשר לקיים את הפרויקט הזה ללא הפקעה זה מצוין.

ג'אבר עסאקלה: וכמו שאמר חברי ווליד, זאת תופעה: כל התשתיות הלאומיות שמתוכננות עכשיו או תוכננו בעבר עוברות בדרך כלל על קרקעות פרטיות.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שאתם לא עושים מספיק מאמצים להעביר את התשתיות הלאומיות על קרקעות מדינה – שגם הן היו פעם קרקעות שלנו, אבל מילא, היום הן קרקעות מדינה.

ג'אבר עסאקלה: תשמשו בהן במקום לפגוע בחקלאות ובחקלאים הערבים.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אדוני השר, בבקשה.

זאב אלקין: תודה רבה.

זאב אלקין: קודם כול, לגבי ההצעה להרחיב את היקף הפגישה, אני דווקא מעדיף שהפגישה תתקיים אך ורק עם ראשי הרשויות, כי ברגע שנתחיל להיכנס לסוגיה של בעלי הקרקעות תעלה הסוגיה למה בעל קרקע כזה כן ובעל קרקע כזה לא, ואני לא רוצה להיות שם.

זאב אלקין: אני גם לא אינסטנציה משפטית לבדוק את הזכויות על הקרקע וגם להכריע במחלוקות הפרטניות יותר בין בעלי הקרקעות לחברה.

זאב אלקין: זה צריך להיות במשא ומתן ביניהם, ואם המשא ומתן לא יתבצע אז יש דרכים במדינת ישראל ליישב מחלוקת כזאת או להביא אותה להכרעה שיפוטית.

זאב אלקין: אני לא חושב שזה צריך להיות אצל פוליטיקאי.

זאב אלקין: ראשי הרשויות הם שמייצגים את הציבור, והם יכולים לטעון את הטענות הכלליות לגבי המסלול ולגבי סוגיית ההפקעה.

זאב אלקין: באופן כללי לגבי הנושא שעלה כאן, אני לא יודע לדבר על שאר התשתיות הלאומיות, אבל לגבי התשתיות בתחום המים – יהיו הרבה עבודות תשתית בתחום המים בשנים הקרובות, את זה אני יכול להבטיח לכם.

ג'אבר עסאקלה: לכן אני מציע שאם אתה, השר להשכלה גבוהה – בוא נקים תשתיות בחברה הערבית להשכלה גבוהה.

זאב אלקין: זה דיון אחר, ואני בשמחה – כשתישאל שאילתה או שיעלה כאן הנושא, אני בשמחה אתייחס לזה.

זאב אלקין: דווקא המערכת של ההשכלה הגבוהה בשנים האחרונות הגיעה להישגים גדולים מאוד לגבי הנגישות למגזר המיעוטים במדינת ישראל, ואני מאוד מאוד גאה בה.

זאב אלקין: זה לא בגללי, זה היה לפניי, אבל אני מאוד גאה בה על ההישגים האלה ועל השינוי המאוד-דרמטי שחל בשנים האחרונות.

זאב אלקין: אפשר לקיים על זה דיון בכל פורמט שתרצו: שאילתה, הצעה לסדר-היום, הצעה דחופה לסדר-היום, דיון בוועדה – לרשותכם.

זאב אלקין: כידוע, אני מעולם לא נבהלתי מהצעה לקיים דיון בכנסת בנושא כזה או אחר ותמיד עומד לרשותה של הכנסת בשמחה גדולה.

זאב אלקין: רק לסיים את סוגיית התשתיות.

זאב אלקין: בתחום המים יהיו הרבה עבודות תשתית בשנים הקרובות, כי מדינת ישראל משדרגת משמעותית את משק המים שלה באמצעות מתקני התפלה חדשים.

זאב אלקין: יש מתקן חדש בשורק, יש מתקן חדש בגליל המערבי; אנחנו מייצרים אלטרנטיבות ויתירות במשק המים, כדי שאם חס וחלילה תהיה תקלה, ישנם קווים אחרים שיכולים להחליף.

זאב אלקין: אנחנו מדינה שפעם היינו מדינת בצורת, והיום אנחנו מדינה שמשק המים שלה יציב מאוד כמעט בכל מקום.

זאב אלקין: פיתוח התשתיות האלה, גם עבור התושבים הערבים של מדינת ישראל, דורש קווים, והקווים אמורים לעבור בקרקעות לא עירוניות.

זאב אלקין: מה לעשות, זה לא חכם להעביר אותם בשטח עירוני, לא משנה אם זה יישוב יהודי או יישוב ערבי.

זאב אלקין: ולכן, כשמעבירים קווים בשטח הלא-עירוני, הרבה פעמים אין ברירה – הקווים עוברים גם בשטחים פרטיים, בדרך כלל חקלאיים.

זאב אלקין: זה נכון לחקלאים יהודים, שטחים חקלאיים של מושבים וקיבוצים, וזה נכון גם לחקלאים הערבים.

זאב אלקין: אין פה פתרונות קסם.

זאב אלקין: בסוף יש לא מעט שטחים פרטיים במדינת ישראל, ואי-אפשר למתוח קו של תשתית מים שיעשה כל הזמן פיתולים ויעקוף את כל צורכי ההפקעות.

זאב אלקין: תאמינו לי, גם המדינה וגם חברת מקורות לא רוצות להפקיע, כי זה בסוף עלויות, זה בעיות משפטיות, זה מאריך את הפרויקטים, ולכן תמיד מחפשים את הכיוון של הקו כדי שיהיו כמה שפחות הפקעות וכמה שפחות בעיות משפטיות ועלויות נלוות שקשורות בהפקעת הקרקע.

זאב אלקין: אבל להוריד את זה לאפס אי-אפשר, ובגלל שצפוי ריבוי פרויקטים תשתיתיים גם בעתיד, זה יחזור לצערי גם בעתיד.

זאב אלקין: צריך לנהל את זה נכון, צריך לתת פיצוי בהתאם לחוק, הכול ברור, אבל בסוף אזרחי מדינת ישראל צריכים לשתות מים, וחקלאי מדינת ישראל – אגב, מכל המגזרים – צריכים מים, וחובתה של המדינה לספק להם את המים האלה.

זאב אלקין: היות שהמקור היום זה כבר מזמן לא הכינרת – למרות דאגתנו לאגם הלאומי ולרמת המים בו – המקור העיקרי של המים במדינת ישראל הוא בסופו של דבר מתקני התפלה למי שתייה, אז אנחנו נמשיך להוביל קווים של תשתיות.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני השר.

יריב לוין: תם פרק השאילתות הדחופות.

יריב לוין: [הצעת חוק פ/80/23; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: << הצח >> הצעת חוק הסדרת שוק הקנביס לצריכה עצמית, התש"ף

יריב לוין: –2020 << הצח >> [הצעת חוק פ/1267/23; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעות חוק לדיון מוקדם.

יריב לוין: ראשונת ההצעות: הצעת חוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים (הגדרת צמח הקנבוס, מדרוג עבירות ועונשים בסם קנבוס), התש"ף

יריב לוין: –2020, הצעה שתציג חברת הכנסת שרן השכל.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: אחריה – חבר הכנסת שפע.

יריב לוין: אני אזמין אותך להציג את ההצעה שלך, והשרה תשיב במשותף על שתי ההצעות.

שרן השכל: ומצביעים ביחד?

יריב לוין: אנחנו נצביע בשתי הצבעות בסוף, אבל שתי הצבעות צמודות.

שרן השכל: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק המוגשת לאישור

שרן השכל: כם מבוססת על שלושה אדנים: ביטול המרכיב הפלילי בנוגע לשימוש בקנביס והחזקה של קנביס בכמות שתוגדר בחוק; הסדרה של שוק הקנביס לצריכה עצמית; התייחסות מיוחדת למרכיב של צמח הקנביס המשמש לצרכים רפואיים, CBD קנבידיול.

שרן השכל: חברים, היום הזה הוא נקודת ציון חשובה מאוד בדרך הארוכה שאני מובילה בכנסת כבר יותר מארבע שנים.

שרן השכל: במהלך התקופה הזאת נחשפתי להרבה מאוד אבסורדים והרבה מאוד בקשות אישיות לעזרה: סטודנטים לרפואה שנעצרו ונפתחו להם תיקים פליליים; אימא לתינוקת שפגשה אותי יום אחד בחדר מיון, שלא הצליחה להשיג את הזן הספציפי של תרופת הקנביס שמצילה את חיי בתה; זוג צעיר, אנשי הייטק, ששוטרים פרצו לדירתם באמצע הלילה ונמצאו אצלם, מי ישמע, חמשיה גרם של קנביס; או המקרה של ניר יופטרו, ניר המלאך, שנעצר ועתיד לעמוד לדין רק כי עזר לחולים המטופלים בקנביס והציל חיים.

שרן השכל: יש הרבה גורמים שיש להם מה להפסיד משינוי המצב הקיים: גורמים כלכליים וחברות מסחריות מתחום האלכוהול והטבק; חברות התרופות; פקידים במשרדי הממשלה שמבקשים למשטר את החיים האזרחיים בישראל ולשים את החיים הפרטיים תחת עין בוחנת.

שרן השכל: גם בתוך הבית הזה מצאתי לא מעט מתנגדים שבאופן עקבי מנסים לעצור את הקדמה, שמרנים או כאלה שיודעים לדבר על חירות וחופש הפרט, אבל כשזה מגיע למעשים הם לוקחים צעד אחד אחורה.

שרן השכל: ודווקא משום ההתנגדות אני מבקשת להודות בראש ובראשונה לראש הממשלה בנימין נתניהו, שהבטיח לציבור הבוחרים וגם לי אישית שהוא יתמוך בהצעת החוק, ואכן נתן לה רוח גבית, לא רק במילים אלא גם במעשים; לחברי שר הבריאות יולי אדלשטיין, שלא חושש להתוות ולהוביל מדיניות ליברלית במשרדו; לשר לביטחון פנים אמיר אוחנה, שמאז ומתמיד תמך בלגליזציה; לשר התקשורת יועז הנדל, שר העבודה והרווחה איציק שמולי והשרה לחיזוק וקידום קהילתי אורלי לוי, שגם הם סייעו ותמכו.

שרן השכל: ותודה לחבר הכנסת רם שפע מסיעת כחול לבן, שהצטרף אליי, ובכך קיבלנו תוספת כוח לתמיכה במהלך הזה.

שרן השכל: חברי הכנסת, הצעת החוק לא נועדה לעודד שימוש בסמים או להניף דגל שכזה.

שרן השכל: נהפוך הוא – ההצעה מגדירה הגבלות על הגיל והכמות המותרת לשימוש והחזקה, מגדירה את המקומות האסורים לעישון ומסדירה את הקנייה והמכירה של קנביס באופן שיאפשר פיקוח וביקורת הדוקים, ובמקביל יחסל את השוק השחור והעברייני של הקנביס.

שרן השכל: אני מבקשת לפרט בפניכם כמה יתרונות של המהלך ולהפיג כמה חששות.

שרן השכל: לשמחתנו, אנחנו יכולים ללמוד מהניסיון של מדינות אחרות שהנהיגו רפורמה דומה.

שרן השכל: נהוג לחשוב שאישור החוק יגרום לאלפי בני נוער להתדרדר לסמים.

שרן השכל: אז בדיוק ההפך.

שרן השכל: מחקר שפורסם בירחון איגוד הרפואה בארצות הברית מצא כי במדינות שבהן הוסדרה לגליזציה מלאה מתרחשת דווקא ירידה בצריכת הקנביס בקרב בני נוער.

שרן השכל: זה ברור מדוע: ברמה הפרקטית, שוק מפוקח ומוסדר מקשה על צעירים לרכוש קנביס, כי החנויות עצמן מקפידות על כך – איש אינו רוצה להפסיד את הרישיון למכור.

שרן השכל: בנוסף, יש סיבה פסיכולוגית שקשורה לתפיסת הפרי האסור – דברים חוקיים פשוט מאבדים את האטרקטיביות שלהם בקרב בני נוער.

שרן השכל: ואגב, נתונים כאלה הוכחו גם באירופה.

שרן השכל: חשש נוסף ומופרך הוא שאי-הפללה תגרום לנשירת בני נוער מבית הספר.

שרן השכל: אז איך תסבירו את העובדה שבמדינת קולורדו יש ירידה עקבית ומתמדת בשיעורי הנשירה, ובכל שנה יותר בני נוער מסיימים תיכון?

שרן השכל: ומספרים לנו שאלפי נהגים מסוממים ייסעו בכבישים.

שרן השכל: אבל במדינות בארצות הברית שבהן אושרה לגליזציה של קנביס מספר הדוחות על נהיגה תחת השפעת סמים או אלכוהול דווקא ירד ב-15% בממוצע, והדבר המעניין הוא שלא חלה כל עלייה במספר הנוהגים תחת השפעת קנביס לעומת המצב הקודם, אבל דווקא כן חלה ירידה משמעותית בנהיגה תחת השפעת אלכוהול, כלומר נמצאו פחות נהגים שצרכו אלכוהול מרגע שקנביס הפך להיות חוקי.

שרן השכל: ובואו נדבר על כסף.

שרן השכל: ב-2018, שוב קולורדו, שאוכלוסייתה כ-5.5 מיליון נפש – הרבה פחות מישראל – הרוויחה יותר מ-130 מיליון דולר ממיסים ואגרות הקשורים לקנביס, כ-3% מהתקציב השנתי.

שרן השכל: סך הכול, מאז שנפתחו החנויות ב-2014 נוספה לקולורדו הכנסה ישירה של כמיליארד דולר.

שרן השכל: תוסיפו לזה גם הכנסות עקיפות מתיירות ופעילות נלווית – הון עתק.

שרן השכל: אבל בואו לא נדבר על הכנסות אלא דווקא על הוצאות.

שרן השכל: רוב התיקים הפליליים בתחום הקנביס הם על שימוש ועל אחזקה.

שרן השכל: רק מיעוט העבירות – 16% עד 18% – הן עבירות של סחר.

שרן השכל: המשטרה מתלוננת שנים, ובצדק מתלוננת – – –

יריב לוין: אני מבקש שקט בשני הצדדים, בשני הצדדים מאחור, בבקשה.

יריב לוין: בבקשה.

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: המשטרה מתלוננת כבר שנים – ובצדק מתלוננת – על מחסור בכוח אדם לטיפול בעשרות אלפי מקרים של אלימות במשפחה, אונס, תקיפות, גנבות, פריצות, טרור חקלאי, פרוטקשן, ארגוני פשע ועוד, אבל כמה כסף מתבזבז על רדיפת מעשני ג'וינטים?

שרן השכל: מעל 30,000 מקרים בשנה.

שרן השכל: לזה יש תקציב?

שרן השכל: כמה ניידות?

שרן השכל: כמה שוטרים?

שרן השכל: כמה הליכי מעצר?

שרן השכל: כמה שעות חקירה, מרדפים פשיטות פתע?

שרן השכל: כמה שוטרים סמויים?

שרן השכל: כמה מעצרים?

שרן השכל: מאות מיליוני שקלים בשנה מתבזבזים על מאבק שלמשטרה אין יכולת ואין סיכוי לנצח בו.

שרן השכל: החוק שאני מציעה היום יחסוך תקציבים אדירים שאותם יהיה ניתן להפנות לטיפול בפשיעה האמיתית: כדי להציל נשים לפני רצח על ידי בן הזוג, כדי לעזור לחקלאים שנשדדים על בסיס יום-יומי, לתפוס כנופיות של פורצים, שודדי קשישים, וגם לא פחות חשוב – הסברה, חינוך וטיפול, בעיקר בקרב בני הנוער והמכורים.

שרן השכל: גם מבחינת העומס בבתי המשפט יש כאן בשורה.

שרן השכל: מערכת המשפט, שממילא סובלת מחוסר אמון ציבורי, מתמודדת עם כמות אדירה של תיקים ולוחות זמנים שנמתחים לנצח.

שרן השכל: הצעת החוק, כאשר תאושר, תקל את העומס בבתי המשפט, שמתמודדים עם אלפי מקרים של צרכני קנביס שלא פגעו באיש.

שרן השכל: העובדה שהגענו לשלב הזה היא תוצאה של קמפיין ציבורי שהתרחש גם מחוץ לבית הזה.

שרן השכל: תודה מקרב לב לכל הקבוצות הליברליות בליכוד ולכל הפעילים שסייעו רבות לאורך השנים: לתוכנית הצינור וגיא לרר, אורן ליבוביץ' ודקל דוד עוזר ממגזין קנביס, גדי וילצ'רסקי, עקיבא נוביק ועוד רבים אחרים.

שרן השכל: אני רק מבקשת להזכיר שהמלאכה טרם הושלמה ושיש לנו עוד עבודה.

שרן השכל: חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, יש כאן בשורה אמיתית לציבור שוחרי החירות.

שרן השכל: הסדרת נושא הקנביס לצריכה עצמית היא אחד הסמלים בקרב הדור שלי לחירותו של אדם לעשות בעצמו בחירות על גופו וחייו.

שרן השכל: זהו ביטוי לזכותו של אדם לפרטיותו ולצנעת חייו, ביטוי לזכותו לקיים את אורח חייו כרצונו, כל עוד אינו פוגע באחר, וזאת ללא הסיכון שברדיפה משטרתית, מעצר או מיתוג כעבריין.

שרן השכל: למעלה ממיליון ישראלים, כ-20% מהאוכלוסייה הבוגרת, צורכים קנביס.

שרן השכל: רובם ככולם אנשים נורמטיביים מכל שדרות העם, ולא עבריינים.

שרן השכל: הצעה זו מבקשת להפסיק את הפיכתם לעבריינים בעיני החוק.

שרן השכל: אני מבקשת מהבית הזה לאשר את הצעת החוק.

שרן השכל: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחברת הכנסת שרן השכל.

יריב לוין: חברת הכנסת השכל, חברת הכנסת שרן השכל, אם הייתי מוסיף לך דקה על כל שעה שהשקעת בנושא הזה היינו יושבים כאן עד הלילה, אז באופן סמלי קיצרת בדקה כדי לסמל את כל השעות האלה, אז באמת תודה רבה.

יריב לוין: אני מזמין את חבר הכנסת רם שפע להציג את הצעת חוק הסדרת שוק הקנביס לצריכה עצמית, התש"ף–2020.

יריב לוין: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה.

יריב לוין: בבקשה.

מתן כהנא: שרן, מצביעים על ההצעות ביחד, שלך ושל רם?

שרן השכל: לא.

שרן השכל: שתי הצבעות.

קריאה: לא, לא.

רם שפע: חברי מתן כהנא, לשאלתך, אתה מוזמן להצביע בעד שתיהן.

רם שפע: זה בסדר, אנחנו לא נכעס.

יבגני סובה: מה ההבדל?

מתן כהנא: – – –

רם שפע: אוקיי.

רם שפע: חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, מבחינתי זה רגע מאוד מאוד מרגש.

רם שפע: אמרת נכון, חברתי שרן השכל כבר הרבה שנים מקדמת את האי-הפללה ואת הלגליזציה בכנסת.

רם שפע: אני רוצה לספר לכם, למי שלא יודע, שכבר בשנת 2017 שנינו – – –

תמר זנדברג: רק להגיד שיש עוד כמה שנים, הרבה לפני כן.

תמר זנדברג: ההיסטוריה לא התחילה עם – – –

רם שפע: רגע, אני באמצע.

רם שפע: אני הולך להגיד לו.

רם שפע: תמר, חברתי תמר זנדברג, את רשומה לי גם בפרגונים ואת הרסת את זה.

רם שפע: אז אני מתנצל.

תמר זנדברג: אז לא, זה לא – – –

רם שפע: רק רגע.

תמר זנדברג: ההיסטוריה לא קמה יום אחד בבוקר עם – – –

רם שפע: אוקיי.

רם שפע: מה שרציתי לומר הוא שכבר ב-2017 אני ושרן השכל, ביחד, יצאנו עם עשרות מפגינים לכיכר רבין – אני כיושב-ראש התאחדות סטודנטים, שרן כחברת כנסת – בעד אותו מהלך שהיום אנחנו מצליחים לשלב בו כוחות ולהוביל.

רם שפע: הצעת החוק שלי מבקשת להסדיר תחום פרוץ במשך עשרות שנים – ואני מדבר גם למי שמתנגד.

רם שפע: בעיניי, חלק מהפעמים ההתנגדות היא מחוסר הבנת המטרה.

רם שפע: דווקא אני, כאיש חינוך וכיו"ר ועדת החינוך בכנסת, מבין מה קורה לנוער שלנו היום ופוגש את הנוער שלנו היום, שחלקו – חלק מהעובדה שזה לא חוקי גורם להם, לבני הנוער שלנו, לפעמים לרצות עוד יותר לצרוך קנביס, וליצור קשר דרך כל מיני אפליקציות מפוקפקות עם גורמים עברייניים שמציעים להם לצרוך עוד דברים, שחס וחלילה אנחנו לא רוצים שהם יעשו.

רם שפע: ודווקא בעיניי, אם אנחנו נסתכל למציאות בעיניים, לא נעצום עיניים, נבין שההסדרה הזאת היא דבר קריטי כדי לגרום לבני הנוער שלנו להבין את הבעיות, ומצד שני – להפסיק את הרדיפה אחרי המוני צעירים בישראל, ולא רק צעירים בישראל, שמקבלים קנסות, שנפתחים להם תיקים.

יריב לוין: אני מבקש שקט באולם.

יריב לוין: אי-אפשר לנהל ככה דיון.

יריב לוין: אנא.

רם שפע: אני רוצה גם לציין – – –

יריב לוין: אנא, אנא, לשמור על השקט, בבקשה.

יריב לוין: חבר הכנסת גפני, השרה פרקש הכהן, בבקשה לשבת.

יריב לוין: חבר הכנסת טופורובסקי, אנא.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: בבקשה.

רם שפע: אני רוצה לציין, כמו שאמרה חברתי תמר זנדברג, שיש פה בכנסת כמה אנשים שכבר כמה שנים טובות מתעסקים בנושא.

רם שפע: את גם קידמת הצעת חוק, גם עסקת בנושא, גם מדברת עליו.

רם שפע: גם חברי בועז טופורובסקי וגם חברי יוראי להב הרצנו – יצא לכולם להתעסק בזה יחד עת היינו שותפים פוליטיים.

רם שפע: בהקשר הזה אני שמח שאנחנו יודעים לשתף פעולה גם בהצעות חוק שרלוונטיות לציבור שלנו, שרלוונטיות להרבה מאוד אנשים, שמבינים שהגיע הזמן.

רם שפע: אני רוצה לספר – וחברתי שרן השכל דיברה על זה, אבל אני רוצה שתבינו שכיום אין שום הסברה לבני הנוער של המשמעויות של צריכת קנביס באופן כללי, ולכן חלק מהחוק מבקש להקים קרן שתיהנה מהכספים שהמדינה תרוויח מלגליזציה – שהיום היא מפסידה וזה הולך לשוק שחור עברייני – ובהם נוכל להשתמש כדי להקים קרן ולגרום לכך שאנשים, ילדים, צעירים וכולנו נבין את המשמעויות.

רם שפע: ולכן אני מודה לראש הממשלה החליפי, יושב-ראש המפלגה שלי בני גנץ, ולראש הממשלה בנימין נתניהו על האמון בי ובשרן ועל הדחיפה של החוק, ולאבי ניסנקורן, שמבין את המשמעות בהסדרת השוק הזה.

רם שפע: אנחנו בחודשים הקרובים מתכוונים גם בכנסת וגם בממשלה לעבודה קשה מאוד כדי לשמוע את כל הצדדים, לכבד את הדעות של כל הצדדים, אבל במקביל, בנחישות ובהתמדה לקדם חוק שבתקווה גדולה סוף-סוף יעשה צדק ויוביל ללגליזציה אחראית, מבוקרת – – –

עידן רול: חבר הכנסת שפע, מה לגבי זה שהחרדים הודיעו שזה לא יקודם מעבר לטרומית?

עידן רול: הרי אין פה באמת מה לחגוג.

עידן רול: גם ועדת השרים אמרה שיקברו את זה אחרי חודשים.

עידן רול: זה לא בדיוק החגיגה – – –

קריאה: סוף-סוף זו הגדרה גדולה מדי.

רם שפע: קודם כול – – –

עידן רול: – – – למראית עין.

עידן רול: השותפים שלכם בכלל – – –

רם שפע: אמר יפה השר לביטחון פנים: אני בשאיפה – –

עידן רול: או שעשית עליהם סיבוב או שעושים עליך סיבוב.

רם שפע: – – שלא כל דבר שכתוב בעיתון מתממש.

רם שפע: מה לעשות, גם שמעתי כל מיני סיפורים שאם דוחים את זה בשבוע זה לא יעבור – –

עידן רול: – – –

רם שפע: – – אבל מה לעשות, הקואליציה היא קואליציה רצינית, והצעת החוק עברה בוועדת השרים לחקיקה.

עידן רול: הצעת החוק הזאת לא תעבור מעבר לטרומית, כי החברים שלך לממשלה, ממשלת אחדות – – –

יריב לוין: זה המצב.

יריב לוין: אין בעיה.

יריב לוין: לא יהיה אפשר להתנגד.

רם שפע: עידן רול, ידידי, עם הפסימיות שלך, אני מבטיח לך, לא נגיע לשום מקום.

רם שפע: אני אמשיך להיות אופטימי, לעבוד קשה ולהאמין שהצעת החוק הזאת תעבור.

רם שפע: תודה רבה.

עידן רול: אופטימיות זה מאוד חשוב בפוליטיקה, אבל כדאי לסגור עם השותפים הקואליציוניים.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת רם שפע.

יריב לוין: תשיב השרה אורלי לוי אבקסיס במשולב לשתי הצעות החוק.

יריב לוין: בבקשה.

תמר זנדברג: – – –

יריב לוין: חברת הכנסת זנדברג.

יריב לוין: חברת הכנסת זנדברג, עד שהיא תשיב, אני רק רוצה להזכיר שמי שמבקש להתנגד צריך באמת להתנגד לחוק ולא לעשות משהו אחר.

יריב לוין: אם אכן זה המצב, אין בעיה.

יריב לוין: אם לא, לא יהיה אפשר להתנגד.

יריב לוין: בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, חבריי לממשלה, אני אתחיל ואתייחס בשם הממשלה להצעת החוק של חבר הכנסת רם שפע, שהוגשה סמוך להצעת החוק של חברת הכנסת שרן השכל, ובדומה להצעתה היא מבקשת לבצע שינוי מהותי בהתייחסות החוקית לשימוש בקנביס על ידי בוגרים ולצמצם במידה ניכרת את ההקשרים שבהם הדבר ייחשב לעבירה.

אורלי לוי אבקסיס: מדובר בהצעה שהיא חלק מתהליך של שינוי הגישה לקנביס שמתרחש בארץ ובכל העולם בצורה כזאת או אחרת.

אורלי לוי אבקסיס: עיקרי ההסדר המוצע בהצעת החוק – – –

יריב לוין: אני מבקש שקט במליאה.

יריב לוין: אי-אפשר לשמוע את הדוברת בצורה הזאת.

יריב לוין: בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: עיקרי ההסדר המוצע בהצעת חוק זו הם קביעת נקודות ממכר ייעודיות שבהם יוכלו, ככל שאפשר, בגירים מעל גיל 21 לרכוש את הקנביס; איסורי פרסום וחובות סימון המוצרים במודל הדומה לזה הקיים ביחס למוצרי טבק; הסדרת נושא הנהיגה בעת השימוש בסם בתקנות שיתקין שר התחבורה; היתר לשר האוצר להטיל על המוצרים מס מיוחד שישמש בין היתר להקמת קרן להסברה ולמניעת התמכרות לקנביס.

אורלי לוי אבקסיס: חברי חבר הכנסת רם שפע.

אורלי לוי אבקסיס: רם שפע, איפה הוא?

רם שפע: אני פה למעלה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רק רוצה לעדכן אותך שקרן כזאת קיימת במשרד שאני ממונה עליו תחת הרשות לביטחון קהילתי, ובקרן החילוט הזאת של עבריינות שקשורה לסמים ולעבירות פשע אנחנו לוקחים ומחלטים כספים מארגוני הפשע כדי להוביל אותם ולהכשיר אותם לדברים טובים – כסף מלוכלך שמחולט ואחר כך מחולק למטרות של מניעת התמכרויות וכדומה.

אורלי לוי אבקסיס: לכן הנושא הזה ראוי, וחשוב שיהיה במסגרת וברשות שיש לה כבר ניסיון וכבר מתמודדת עם הדברים בצורה הרלוונטית והמשקפת.

אורלי לוי אבקסיס: אז מהפכה מסוג זה אינה פשוטה.

אורלי לוי אבקסיס: מבחינת השלכותיה ומציאת ההסדרים המיטביים אנחנו חייבים לעשות אותה בזהירות ובקפדנות.

אורלי לוי אבקסיס: בהתאם, עמדת הממשלה היא שיש לתמוך בעיקרון שביסוד הצעה זו וביסוד ההצעה של חברת הכנסת שרן השכל, אך נכון שהשינוי ייעשה בהצעת חוק ממשלתית, לאחר בחינה מסודרת של הדברים.

אורלי לוי אבקסיס: על כן הוחלט להקים צוות בין-משרדי שיכלול את כל המשרדים הרלוונטיים, מן הסתם גם בהשתתפות משרד הבריאות – – –

יריב לוין: חבר הכנסת כהנא, אנא, לשבת.

יריב לוין: לשבת.

יריב לוין: חבר הכנסת חמד עמאר.

יריב לוין: חבר הכנסת עמאר.

יריב לוין: חבר הכנסת חמד עמאר, אנא, לשבת.

יריב לוין: בבקשה, לשבת.

אלכס קושניר: היית מוריד אותנו – – –

אורלי לוי אבקסיס: על כן, עמדת הממשלה – – –

יריב לוין: לו יכולתי, הייתי עושה את זה בשמחה.

יריב לוין: האמן לי.

אורלי לוי אבקסיס: על כן, עמדת הממשלה היא – – –

יריב לוין: תסיים לימודי רפואה בתחום האפידמיולוגיה, תחתום שאפשר לשבת פה למטה, ואני אעשה את זה מייד.

אלכס קושניר: זה לא מכבד – – –

יריב לוין: בבקשה, השרה לוי אבקסיס.

אורלי לוי אבקסיס: עמדת הממשלה, אם כן, היא להצביע בעד הצעת חוק זו בקריאה טרומית, ואנחנו בטוחים שמשרדי הממשלה יפעלו להצעת חוק ממשלתית מקיפה בהקדם.

אורלי לוי אבקסיס: אותו כנ"ל לגבי הצעת החוק של חברת הכנסת שרן השכל, שבדומה להצעת החוק של רם שפע מבקשת לשנות את הגישה למשתמשי הקנביס למטרות פנאי במדינת ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: ההצעה מתמקדת ביצירת מתחם שבו ההחזקה והשימוש בקנביס יהיה מותר, וכן בהגדרה מחודשת של העבירות שימשיכו להתקיים ביחס לסם זה, כחלופה לחקיקה שקודמה לאחרונה, אשר כונתה בציבור "אי-הפללה".

אורלי לוי אבקסיס: כמו כן מוצע על ידי חברת הכנסת שרן השכל להחריג מתחולת פקודת הסמים המסוכנים את החומר CBD.

אורלי לוי אבקסיס: ככלל, הממשלה סבורה שנכון לקדם שינוי בתחום זה, אך מדובר בשינוי מורכב שחייב להיעשות לא בחטף אלא באופן מוסדר, כפי שציינתי ביחס להצעתו של חבר הכנסת רם שפע.

אורלי לוי אבקסיס: על כן הממשלה החליטה לתמוך גם בהצעת חוק זו – כפי שאמרתי בנוגע להצעת החוק של רם שפע – בקריאה הטרומית, במטרה להכניס את משרדי הממשלה לעבודה מאומצת כדי להציג הצעת חוק ממשלתית.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו אני רוצה לדבר איתכם על כמה נקודות.

אורלי לוי אבקסיס: כמי שממונה על הנושא, שתחת משרדה הרשות לביטחון קהילתי וכן הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול, ומניסיוני רב-השנים פה בכנסת ישראל, בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, גם כאשר היה חבר הכנסת פייגלין ואחרים, והייתי שותפה גם לאותה הצעת חוק שהוגשה בתיאום ובגיבוש עם המון חברי כנסת, גם מהעבר, וחלקם עדיין בהווה, כדי להסדיר את הדבר הזה.

אורלי לוי אבקסיס: מתוך מבט אל העולם המשתנה והמציאות הדינמית שבה מאות אלפים מתחככים בעולם הפשע והופכים לעבריינים בעל כורחם, מתוך חשש כי מה שמשווק ונמכר על ידי עולם הפשע אינו ידוע ואינו בר-פיקוח, ואף עלול להיות סכנה ממשית גדולה ומתוך הבנה שיש ליצור ריחוק בין עולם הפשע והפשיעה ובין אזרחים נורמטיביים, הגענו להבנה כי צריך ועדיף לבחון כמה שיותר מהר מחדש את היחס לשימוש, ובמיוחד לפקח על הדרך שעוברת עד לשימוש בקנביס לצריכה עצמית.

אורלי לוי אבקסיס: תראו, חברים, לעיתים אנחנו יכולים לעצום עין למציאות המשתנה הנהוגה בחברה כולה.

אורלי לוי אבקסיס: האם עלינו לומר שהדברים יתקיימו מתחת לרדאר?

אורלי לוי אבקסיס: שזה בסדר כל עוד לא נצטרך לטפל בזה, ועל הדרך להפקיר אנשים נורמטיביים באמת, חלקם חולים שמחפשים מזור מאחר שלא קיבלו אותה במערכת הבריאותית?

אורלי לוי אבקסיס: הם מוצאים את עצמם – ולא בכדי, גם כאשר הייתי בגשר, יש לי פרק שלם בנושא הזה, שמדבר על כך שאנשים, ובהם גם סבתות וסבים, מוצאים את עצמם מתנהלים בעולם של שוק שחור כדי למצוא את המזור שמערכת הרפואה לא יודעת לספק להם.

אורלי לוי אבקסיס: אני מאמינה שיש להסדיר את השימוש בקנביס לצריכה עצמית כפי שמסדירים כל חומר בעל פוטנציאל השפעה על גוף האדם ועל התודעה שלו, כגון תרופות, חומרי פארמה, אלכוהול, סיגריות ומוצרים בתעשיית המזון ותכשירים אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל יש לתת את הדעת על הגבלת גיל, על הסדרת המקומות המותרים למכירה וכיוצא באלה ולדאוג לניתוק עולם הפשע מהאוכלוסייה הנורמטיבית, כפי שאמרתי קודם.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לבוא ולחדד את ההבדל בין לגליזציה לבין הסדרה.

אורלי לוי אבקסיס: לצערי הרב, הרבה פעמים מדברים על כך שיש לעשות לגליזציה לקנביס בכלל ולקנביס הרפואי בפרט.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שהמושג "לגליזציה" הוא מושג קצת פופוליסטי ומבלבל.

אורלי לוי אבקסיס: מוצרים חוקיים שנמכרים באופן חופשי הם כל מוצר שאנחנו יכולים לקנות אותו, בניגוד לאלכוהול, סיגריות ומשני תודעה אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: עלינו להבדיל בין הדברים ולשים את החישוקים כדי למנוע זליגה לאוכלוסיות מוחלשות, לנוער בסיכון.

אורלי לוי אבקסיס: לכן, פניתי – ודיברנו גם חברת הכנסת שרן השכל, שעוסקת בנושא הזה, אני חושבת, מהיום שבו היא נכנסה לכנסת ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: כמי שממונה על פי חוק על הרשות ללוחמה באלימות, סמים ואלכוהול מ-2017 הוריתי לרשות לבחון מחדש את נושא ההסדרה ולהגיש לי המלצות כדי לבחון את כל אותן נקודות שאנחנו יכולים לשים, כדי לפקח שלא תהיה זליגה לאותן אוכלוסיות, ואחר כך נצטרך להתמודד עם זה – הסברה נכונה, הכנה של האוכלוסייה לדבר הזה, וגם להבטיח שלא יהיו מונופולים.

אורלי לוי אבקסיס: אני מסכימה איתך, חבר הכנסת רם שפע – את הקרן שאנחנו נצליח להשיג מהמיסים האלה חייבים להפנות לפעילות חברתית מניעתית.

אורלי לוי אבקסיס: לכן אני באה ואומרת:

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעביר את הצעת החוק הזאת בתמיכת הממשלה בקריאה טרומית ונעבוד יחד איתכם, הח"כים שמובילים את זה בכנסת, על מנת להביא את התוצר הטוב ביותר, האחראי ביותר, שמצד אחד מאפשר שימוש בלי אפליה ומהם המקומות, הגילים וכדומה, ומצד שני שומר על כל אותן אוכלוסיות שצריך וראוי לשמור עליהן.

אורלי לוי אבקסיס: אז בהצלחה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת מהכנסת לתמוך בהצעת החוק בקריאה טרומית.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נמשיך מכאן בחקיקה ממשלתית ביחד עם חברי הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

יריב לוין: מבקש להתנגד להצעת החוק של חברת הכנסת שרן השכל – חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, חבריי השרים, חבריי חברי הכנסת, חברת הכנסת שרן השכל, אתם הולכים כאן לעשות ניסוי חברתי סופר-מסוכן, שאם חלילה הוא ייכשל – ויש סבירות מאוד גבוהה שהוא ייכשל – הוא יהרוס את הדורות הבאים של מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, זה בסדר, זה עגל זהב.

בצלאל סמוטריץ': כולם סוגדים לו.

בצלאל סמוטריץ': אופנה.

בצלאל סמוטריץ': ממתי אנחנו נכנעים לאופנות מסוכנות והרסניות?

בצלאל סמוטריץ': אני מבין, אגב, שהצעת החוק הבאה של הליברלים כאן במשכן תהיה לבטל את החובה לחגור חגורות בטיחות – הרי אנחנו מאוד בעד אחריות אישית ומינימום התערבות של המדינה.

שרן השכל: מה זה הפופוליזם הזה?

בצלאל סמוטריץ': יש הרבה יותר אנשים, שרן, לצערי הרב, שעוברים על המהירות המותרת בכביש מאשר אנשים שעוברים על החוק ומעשנים סמים "קלים", במירכאות כפולות ומכופלות.

שרן השכל: – – –

בצלאל סמוטריץ': אז מה?

בצלאל סמוטריץ': אז נבטל עכשיו את מגבלת המהירות?

בצלאל סמוטריץ': אתם יודעים מה?

בצלאל סמוטריץ': לא נבטל את המגבלה אבל נעשה אי-אכיפה, אי-אכיפה בעבירות מהירות.

בצלאל סמוטריץ': זה יפנה המון זמן למשטרה, שרן.

בצלאל סמוטריץ': זה יחסוך המון זמן לבתי המשפט, שגם ככה סובלים מחוסר אמון של הציבור.

שרן השכל: בצלאל, אתה – – – על בורות, זאת בורות.

שרן השכל: זה מה – – –

בצלאל סמוטריץ': אין ויכוח על זה שצריכת סמים בגילים הצעירים פוגעת גם פיזיולוגית בהתפתחות של המוח וגם התפתחותית נפשית בגיל ההתבגרות.

בצלאל סמוטריץ': אז מה אתם אומרים?

בצלאל סמוטריץ': נסדיר, ואנחנו קובעים גילים.

קריאה: – – –

בצלאל סמוטריץ': למה זה שונה מסיגריות ואלכוהול?

בצלאל סמוטריץ': המון המון שנים במדינת ישראל אסור למכור סיגריות ואלכוהול מתחת לגיל 18.

בצלאל סמוטריץ': ילדים בני 12 היום משיגים את זה בלי בעיה.

בצלאל סמוטריץ': זה פשוט.

בצלאל סמוטריץ': כשמוצר הופך לזמין, לזול, לנגיש, ללגיטימי – – –

שרן השכל: – – –

בצלאל סמוטריץ': תסלחו לי, אני לא מתרשם ממכבסת המילים של אי-הפללה.

בצלאל סמוטריץ': בסוף זה אוקסימורון.

בצלאל סמוטריץ': זה כמו להגיד: תראו, אסור לתת שוחד, אבל אם קיבלת ככה, בקטנה, בבית, זה בסדר, נעשה אי-הפללה.

בצלאל סמוטריץ': או ששוחד הוא אסור או ששוחד הוא מותר; או שצריכת סמים היא אסורה או שצריכת סמים היא מותרת.

בצלאל סמוטריץ': אגב, אני מאוד בעד, שרן, שהמשטרה תפעיל שיקול דעת ושכל ישר, בלי קשר לכלום.

בצלאל סמוטריץ': אני מסכים שלא כל עישון בבית מצדיק עכשיו פריצה באישון לילה, חיפוש, הגשת כתב אישום, בזבוז זמן שיפוטי.

שרן השכל: נכון, זה מה שעושים.

בצלאל סמוטריץ': את זה אפשר לפתור בשיקול דעת, בשכל ישר, במדיניות – –

שרן השכל: אבל זה מה שהם עושים – – –

בצלאל סמוטריץ': – – במדיניות שר.

בצלאל סמוטריץ': לא לתת לגיטימציה.

בצלאל סמוטריץ': כשאנחנו הופכים את הדבר המסוכן הזה – שוב, בגילים הצעירים אין ויכוח על זה שהוא מסוכן, ואני לא נכנס לשאלה עכשיו אם בגיל מבוגר הוא מסוכן והמדינה צריכה להתערב או לא.

בצלאל סמוטריץ': נניח שלא.

בצלאל סמוטריץ': הוא מסוכן בגיל צעיר ועל זה אין ויכוח.

בצלאל סמוטריץ': הוא הרסני ועל זה אין ויכוח.

שרן השכל: נכון, אבל – – – המשטרה – – –

בצלאל סמוטריץ': שוב, גם בסיגריות קבענו מגבלת גיל של גיל 18 וגם באלכוהול.

בצלאל סמוטריץ': אין ילד בן 12 שרוצה להשיג היום סיגריות – דיברת על קולורדו.

בצלאל סמוטריץ': הם מחפשים בכל דרך בקולורדו להיפטר מהדבר הזה, כי הם מבינים את הנזק שהוא עושה.

שרן השכל: אתה טועה.

בצלאל סמוטריץ': הם מבינים את הנזק שהוא עושה.

שרן השכל: אתה טועה – – – זו שמרנות וזה נגוע בבורות.

בצלאל סמוטריץ': אז כן, יש עכשיו איזו אופנה כזאת, איזו דרישה ציבורית כזאת.

בצלאל סמוטריץ': יש פה שיח פוליטי כזה שרוצה להפוך חולשה – כן, זאת חולשה.

בצלאל סמוטריץ': תראו, צריך לומר את זה גם למבוגרים.

בצלאל סמוטריץ': אגב, גם למבוגרים מותר שיהיו חולשות, אבל הרצון הזה לברוח, להתמסטל קצת, להירגע קצת במקום להתמודד, הוא חולשה.

בצלאל סמוטריץ': לקחת חולשה וברגע שהיא הופכת לאופנה להפוך אותה ללגיטימית, לתת לה חותמת כשרות – בעניין הזה אין הבדל בין אי-הפללה לבין לגליזציה – זה דבר הרסני.

יריב לוין: משפט אחרון.

בצלאל סמוטריץ': משפט אחרון, אדוני היושב-ראש, לחבריי החרדים.

בצלאל סמוטריץ': החוק הזה עובר בגללכם.

בצלאל סמוטריץ': אתם יכולתם למנוע אותו בזכות וטו.

בצלאל סמוטריץ': יש לכם בהסכם הקואליציוני שבחצי השנה הראשונה הממשלה לא מחוקקת שום דבר שהוא לא בהסכמה.

בצלאל סמוטריץ': הישראבלוף הזה שאתם יוצאים עכשיו מהאולם כדי לא להצביע – אתם אחראים לחוק שיציף את רחובות מדינת ישראל בסמים.

בצלאל סמוטריץ': עוד לא דיברתי, כי אין לי זמן, על זה שנהפוך כאן לאיזה מרכז סחר אזורי, כי רק כאן זה חוקי, אז כאן יהיה מאוד קל, ומכאן יסחרו עכשיו בכל המדינות מסביבנו.

יריב לוין: תודה, חבר הכנסת סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו הורסים את הרחובות במדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': חבריי החרדים, תיכנסו, תתנגדו ותעצרו את החוק הזה בהמשך, כי הוא כניעה לאופנה פופוליסטית ומסוכנת.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: מבקשת להתנגד להצעת החוק של חבר הכנסת רם שפע – חברת הכנסת תמר זנדברג.

יריב לוין: בבקשה.

תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש, תודה.

תמר זנדברג: על הרגעים האלה אומרים: בהתחלה מתעלמים ממך, אחר כך צוחקים עליך, אחר כך נלחמים בך ואז אתה מנצח.

תמר זנדברג: קצרה כאן היריעה של השלוש דקות מלתאר את 20 השנה של מאבק ציבורי ופרלמנטרי בעד לגליזציה ואי-הפללה.

תמר זנדברג: עם כל הכבוד, הוא לא התחיל אתמול וגם לא לפני ארבע או חמש שנים וגם לא התחיל איתי.

תמר זנדברג: זה מאבק של אנשים שנלחמו כאן על הדבר הבסיסי והטריוויאלי הזה, אם נזכיר רק את בועז וכטל ואחרים מלפני שנים ארוכות.

תמר זנדברג: מה לא אמרו עליהם ועלינו?

תמר זנדברג: סטלנים, מסוממים, הזויים, פרובוקטורים, והינה, שמענו את חבר הכנסת סמוטריץ' ואולי גם אחרים אומרים את זה גם היום.

תמר זנדברג: אבל, חברות וחברים, הרבה אומרים לנו בתור מרצ, בתור שמאל, בתור אופוזיציה: מה אתם נלחמים?

תמר זנדברג: אתם לא מנצחים.

תמר זנדברג: היום זה יום של ניצחון לנו כשחברי כנסת מהקואליציה עולים לדוכן – אתם יודעים מה?

תמר זנדברג: אפילו לא נותנים קרדיט, אבל לא נורא, זה בסדר.

תמר זנדברג: העיקר שאנחנו משנים את המציאות, כי את המציאות אי-אפשר להסתיר, והמציאות היא שעישון קנביס בשעות הפנאי לא צריך להיות פלילי.

תמר זנדברג: גם המתנגדים הגדולים יודעים שאם היו כותבים היום את חוק העונשין לא היו מכניסים את הפעולה הפשוטה והשגרתית והנורמטיבית הזאת להיות עבירה פלילית.

תמר זנדברג: התוצאה היא הפללה של בערך כמיליון ישראלים, שכמו שכל אחד מכם שותה כוס יין בסוף הערב, וכמו שחלקכם מעשנים סיגריות – שזה, דרך אגב, הרבה יותר מזיק לבריאות והרבה יותר ממכר מעישון קנביס – הם עושים את הפעולה הפשוטה הזאת.

תמר זנדברג: אנשים עובדים, נורמטיביים, לומדים, רגילים, בדיוק כמוני וכמוכם, אבל הם מעשנים קנביס בשעות הפנאי.

תמר זנדברג: אין סיבה שמיליון הישראלים האלה יהפכו לעבריינים פליליים בעל כורחם בחסות החוק.

תמר זנדברג: לכן, מה שנעשה היום זה התחלה של התחלה של התחלה של צדק חלקי.

תמר זנדברג: אני רוצה להגיד לחברים בכחול לבן – ולכן נרשמתי להתנגד, אדוני היושב-ראש, למרות שאתה יודע שאני באמת, נקרא לזה, ממובילות הנושא פה, בכנסת – בשבוע שעבר ראינו את חברי הכנסת של כחול לבן מצביעים נגד מצפונם נגד תחבורה ציבורית בשבת.

תמר זנדברג: אבל על הציבור החילוני – תמיד יש מי שיירק עליו עוד, במיוחד מצד הנציגים שלו.

תמר זנדברג: היום אנחנו נראה את נציגי מפלגות הקואליציה מתנגדים, כי זה בניגוד למצפונם, וכבר יצאו בחגיגות שהחוק הזה יידחה בשלושה חודשים.

תמר זנדברג: אז כנראה שכשמשהו באמת בנפשו של ציבור מסוים, אפשר להתנגד, יש מצפון בעולם.

תמר זנדברג: אבל החוק הזה יעבור, והוא יעבור היום, כי הוא היה צריך לעבור כבר מזמן.

תמר זנדברג: גם עם אותה דחייה של שלושה חודשים, הרכבת הזו יצאה מהתחנה, והיא הולכת אך ורק לכיוון אחד – לכיוון של לגליזציה.

תמר זנדברג: תודה רבה לכולם, וכל הכבוד.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברת הכנסת השכל, את מבקשת להשיב?

יריב לוין: חברת הכנסת שרן השכל, את מבקשת להשיב או לעבור להצבעה?

שרן השכל: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת רם שפע – מוותר.

יריב לוין: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה.

יריב לוין: לפני ההצבעה נאפשר את הצהרת האמונים של חבר הכנסת אליהו חסיד.

יריב לוין: חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע לכנסת שעל פי סעיף 43 לחוק-יסוד: הכנסת, עם הפסקת חברותו בכנסת של באמת אחד מוותיקי המשפיעים שבחברינו, חבר הכנסת יעקב ליצמן, אשר נכנסה לתוקפה היום, יום רביעי, ב' בתמוז התש"ף, 24 ביוני 2020, בא במקומו חבר הכנסת אליהו חסיד.

יריב לוין: בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הכנסת, ולסעיף 2 לחוק הכנסת, התשנ"ד–1994, אני מזמין בכבוד את חבר הכנסת אליהו חסיד לעלות לדוכן.

יריב לוין: חבר הכנסת אליהו חסיד, בבקשה.

יריב לוין: אקרא בפניך את הצהרת האמונים של חבר הכנסת, ואתה תשיב בסיומה: "מתחייב אני".

יריב לוין: וזה נוסח ההצהרה: אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת.

אליהו חסיד: מתחייב אני, בעזרת השם.

יריב לוין: תודה רבה והרבה הצלחה.

יריב לוין: אתה יכול להישאר כאן, אם אתה מעוניין להצביע.

יריב לוין: אתה לא חייב לעלות למעלה למקומך.

יריב לוין: (הצעת חברת הכנסת שרן מרים השכל)

יריב לוין: (הצעת חבר הכנסת רם שפע)

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה.

יריב לוין: יש לפנינו, חברות וחברי הכנסת, שתי הצבעות.

יריב לוין: תחילה – הצבעה על הצעת החוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים (הגדרת צמח הקנבוס, מדרוג עבירות ועונשים בסם קנבוס), התש"ף–2020, בקריאה הטרומית.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 59 נגד – 11 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים (הגדרת צמח הקנבוס, מדרוג עבירות ועונשים בסם קנבוס), התש"ף

יריב לוין: –2020, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

יריב לוין: אני מוסיף את קולה של חברת הכנסת מיכל שיר סגמן – בעד.

יריב לוין: חבר הכנסת סמוטריץ', אתה נמצא כאן?

יריב לוין: הצבעת במקומך, וחברת הכנסת מלינובסקי, גם כן בעד.

יריב לוין: אם כך, 61 בעד, 11 נגד, אין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה הטרומית, ותועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לשם הכנתה לקריאה הראשונה.

קריאה: – – –

קריאה: לאיזו ועדה הוא מציע?

יריב לוין: אם כך, ההצעה תועבר לוועדת הכנסת, והיא תקבע את הוועדה שתדון בהצעת החוק.

קריאה: – – –

יריב לוין: הוא ביקש לוועדת הכנסת.

יריב לוין: הוא יכול לבקש שההצעה תידון גם בוועדת הכנסת עצמה.

יריב לוין: זה בסדר גמור, אין שום בעיה.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הסדרת שוק הקנביס לצריכה עצמית, התש"ף

יריב לוין: –2020, של חבר הכנסת רם שפע.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 51 נגד – 12 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק שוק הקנביס לצריכה עצמית, התש"ף

יריב לוין: –2020, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

יריב לוין: אני מוסיף את קולותיהם של חברת הכנסת מיכל שיר סגמן ושל חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

יריב לוין: אם כך, בעד – 53, נגד – 12, נמנע אחד.

יריב לוין: אני קובע שהצעת החוק התקבלה בקריאה הטרומית, ותועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

קריאה: – – –

יריב לוין: אתה מבקש גם כן לוועדת הכנסת.

יריב לוין: אם כך, היא תועבר לוועדת הכנסת, והיא תקבע את הוועדה שתדון בהצעת החוק.

יריב לוין: [הצעת חוק פ/545/23; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה – הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הטבות מס ליישובים), התש"ף

יריב לוין: –2020, של חברת הכנסת מיכל שיר סגמן.

יריב לוין: ישיב על ההצעה סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

יריב לוין: חברת הכנסת מיכל שיר סגמן, בבקשה.

מיכל שיר סגמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אף פעם לא מאוחר מדי לעשות את הדבר הנכון.

מיכל שיר סגמן: אף פעם לא מאוחר מדי לתקן עוול.

מיכל שיר סגמן: לשם כך אנחנו כאן כמשרתי ציבור, וגם כאן ספציפית היום – כדי לעשות את הדבר הנכון, ולתקן את העיוותים שנפלו בתיקון מפת הטבות המס לעיר עכו מלפני שנתיים.

מיכל שיר סגמן: אספר לכם את הסיפור על קצה המזלג: לפני כ-30 שנה העניקה ממשלת ישראל דאז הטבות מס לעיר נהריה, והחלטה זו גררה נטישה של בין 15,000 ל-20,000 תושבים מהעיר עכו אל העיר נהריה – שישה קילומטרים מרחק, חמש דקות נסיעה.

מיכל שיר סגמן: עיר קיט אטרקטיבית הועמדה בפני שוקת שבורה.

מיכל שיר סגמן: לאחר כמה שנים התעשתה המדינה והשוותה כמעט לחלוטין את הטבות המס בין הערים, אך לפני שנתיים שוב שונתה מפת הטבות המס בצפון, ושיעור הטבות המס בעכו הורד ל-7% ובנהריה הועלה ל-12%.

מיכל שיר סגמן: בנוסף, תקרת השכר השנתית להטבה הורדה בעכו ל-132,000 אלף שקלים, לעומת העלאה ל-204,000 שקלים בנהריה.

מיכל שיר סגמן: המשמעות: תושב נהריה יכול לקבל הטבת מס עד פי שלושה מתושב עכו, וכך משפחה שעברה מעכו לנהריה יכולה ליהנות ממס נמוך עד פי שלושה ולחסוך 30,000 שקלים בשנה, למרות שהעיר נמצאת באשכול חברתי-כלכלי נמוך יותר.

מיכל שיר סגמן: בעקבות אפליית המס בשנתיים האחרונות נטשו אלפי תושבים את העיר עכו.

מיכל שיר סגמן: שוב.

מיכל שיר סגמן: זו עובדה.

מיכל שיר סגמן: 1,500 בתי אב, 3,151 תושבים נטשו את עכו, והיא הולכת 30 שנה אחורה.

מיכל שיר סגמן: זה קרה כי משפחה שיכולה להרשות לעצמה לבחור אם היא גרה בעכו או בנהריה – היא תבחר לגור בנהריה.

מיכל שיר סגמן: ואם אני צריכה להחליט אם אני מלכתחילה נכנסת אל העיר, אז אני אחליט שאני הולכת לעיר שיש בה את הטבת המס הגדולה ביותר.

מיכל שיר סגמן: כאשר מדובר בערים שכנות, יש לזה משמעויות קשות מאוד.

מיכל שיר סגמן: בשנתיים האחרונות ישראל נמצאת בתקופה של מערכת בחירות מתמשכת.

מיכל שיר סגמן: וההחלטה על הפחתת הטבות המס של עכו גורמת לקריסת מעמד הביניים בעיר.

מיכל שיר סגמן: מכובדיי, לאור הבטחת הבחירות – גם של כחול לבן וגם של הליכוד, ובפרט של ראש הממשלה, שלו אני מודה על הגיבוי והתמיכה – החלטתי להגיש את הצעת החוק שאני מבקשת מכם לאשר כעת ולהשוות את מצבה של העיר עכו למצבה של העיר השכנה.

מיכל שיר סגמן: הבטחות צריך לקיים; עיוותים, חברים, צריך לתקן.

מיכל שיר סגמן: על פי תחשיבי האוצר, עלות ההשוואה של עכו לנהריה תעלה לקופת המדינה כ-8 מיליון שקלים לשנה בסך הכול – תקציב זעום לעומת פגיעה אנושה בעיר.

מיכל שיר סגמן: עכו נמצאת באשכול 4 ונהריה נמצאת ב-6.

מיכל שיר סגמן: במקום לחזק אותה, לתמרץ אוכלוסייה צעירה להגיע אליה, אפליית המס מעודדת את בני מעמד הביניים לברוח ממנה.

מיכל שיר סגמן: העלות פה היא עלות זניחה למול הרווח לעכו ולצפון כולו.

מיכל שיר סגמן: צודק ידידי שמעון לנקרי, ראש עיריית עכו, כשהוא טוען שזה אינטרס לאומי של מדינת ישראל, ולא רק סוגיה מקומית של תושבי העיר.

מיכל שיר סגמן: אני מלווה את מאבקם של תושבי עכו וראש עיריית עכו מיומי הראשון בכנסת.

מיכל שיר סגמן: מעטים, מעטים המאבקים הצודקים כמו מאבקם.

מיכל שיר סגמן: אני מודה שוב לראש הממשלה מר בנימין נתניהו על שהוכיח שהבטחה טרם בחירות אינה בהכרח מילה מגונה.

מיכל שיר סגמן: אני מודה לו, וחשוב מכך, תושבי עכו מודים לו ולכלל סיעות הבית שתומכות בחוק.

מיכל שיר סגמן: עכו היא עיר עם עבר מפואר ועם הווה של מופת ליחסי דו-קיום, ועכשיו היא יכולה לצפות גם לעתיד מבטיח.

מיכל שיר סגמן: בואו נתקן את העוול שנעשה לתושבי העיר.

מיכל שיר סגמן: לכן, חבריי, אני מבקשת מכם לתמוך בחוק הזה.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני יכול לומר, כשר התיירות לשעבר, שלכל אזרחי ישראל כדאי מאוד לבוא לבקר בעכו.

יריב לוין: פשוט עיר מדהימה.

מיכל שיר סגמן: בהחלט.

מיכל שיר סגמן: בהחלט.

יריב לוין: אני מזמין את סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן להשיב בשם הממשלה.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: חבריי חברי הכנסת, חברת הכנסת מיכל שיר, ועדת השרים לענייני חקיקה החליטה לתמוך בהצעת החוק בקריאה הטרומית, ואחריה תוחזר הצעת החוק לוועדת השרים לענייני חקיקה.

יצחק כהן: הצעת החוק תתואם עם משרד האוצר משרד המשפטים ועם הלמ"ס, לעניין יישוב מעורב, ותסדיר הגדרת קריטריונים שוויוניים.

יצחק כהן: איפה מיכל?

יצחק כהן: איפה המציעה?

קריאה: – – –

יצחק כהן: לא, היא צריכה להסכים, לפרוטוקול.

קריאה: – – – אולי היא עלתה לכאן.

יצחק כהן: נחכה לה, נחכה לה.

יצחק כהן: אוקיי, נתחיל הכול מההתחלה.

טלי פלוסקוב: הינה היא, אדוני.

טלי פלוסקוב: הינה, היא נכנסה.

יצחק כהן: אז אני מתחיל מהתחלה בשבילך, מיכל.

יצחק כהן: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הטבות מס ליישובים), התש"ף

יצחק כהן: –2020, של חברת הכנסת מיכל שיר.

יצחק כהן: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ועדת השרים לענייני חקיקה החליטה לתמוך בהצעת החוק בקריאה טרומית, ואחריה תוחזר הצעת החוק לוועדת השרים לענייני חקיקה.

יצחק כהן: הצעת החוק תתואם עם משרדי האוצר והמשפטים ועם הלמ"ס, לעניין יישוב מעורב, ותסדיר הגדרת קריטריונים שוויוניים.

יצחק כהן: הצעת החוק, גברתי, תמתין להצעת חוק ממשלתית שתסדיר את הנושא במסגרת תקציב המדינה.

יצחק כהן: האם התנאי מקובל עלייך?

מיכל שיר סגמן: כן.

יצחק כהן: לפרוטוקול, מקובל על המציעה.

יצחק כהן: אז אני מבקש מחבריי להצביע בעד.

יצחק כהן: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: מתנגד – חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

חמד עמאר: עד שלוש דקות, אדוני, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד סגן השר, כמובן שאנחנו תומכים בהצעת החוק לתת הטבת מס נוספת לעכא, כי יש לנו – 20%, 30%?

אוסאמה סעדי: עאידה, כמה יש בעכא?

קריאה: 35%.

אוסאמה סעדי: 35% אזרחים ערבים, וכמובן שאנחנו בעד לתת להם הטבה נוספת של 5%.

אוסאמה סעדי: אבל אני עליתי לכאן כדי להגיד שקודם כול אנחנו חושבים שצריך לתת הטבות מס לשאר הערים המעורבות.

אוסאמה סעדי: אנחנו מבינים את השיקולים, שנתנו לעכא בגלל התחרות עם נהריה, אבל מה עם אל-לד?

אוסאמה סעדי: מה הם רמלה?

אוסאמה סעדי: מה עם חיפא?

אוסאמה סעדי: נוף הגליל – נצרת עילית?

קריאה: מעלות-תרשיחא.

אוסאמה סעדי: מיכל, אנחנו בעד ואנחנו נצביע בעד, אבל אני רוצה להגיד עוד דבר.

אוסאמה סעדי: אנחנו בוועדת הכספים, ב-2016 – חבר הכנסת טיבי – הכנסנו 15 יישובים בפעם ראשונה להטבות מס, כולל היישוב שלי עראבה, סח'נין, דיר חנא, אל-שגור, מג'ד אל-כרום, נחף, אל-בענה, דיר אל-אסד, כבול, טמרה, כפר יאסיף, אבל נשארו שני יישובים שאנחנו כבר כמה שנים מנסים להכניס, אדוני היושב-ראש, סגן שר האוצר, שני יישובים קטנים שהם חלק מהבתים בתוך הקו שאז התווינו בוועדת הכספים, ואני מדבר על כאוכב ועל אעבלין.

אוסאמה סעדי: קיימנו כמה ישיבות עם היועצת המשפטית של ועדת הכספים, שהיום היא ממלאת מקום היועץ המשפטי של הכנסת, ואפילו היא תמכה בעמדה שלנו.

אוסאמה סעדי: ולכן אני חושב וסבור, אדוני היושב-ראש, שהגיעה העת גם שניתן הטבות מס גם לכאוכב וגם לאעבלין, וגם לשפרעם, שהיא על אותו קו.

אוסאמה סעדי: לכן, אנחנו נתמוך בחוק, אבל בוועדת הכספים אנחנו נשוב ונעלה את הנושאים האלה של מתן הטבות לכל הערים.

אוסאמה סעדי: אני ביקשתי, ופניתי לראש עיריית לוד, אל-לד, יאיר רביבו, וגם לראש עיריית רמלה, וידל, ואמרתי להם: אתם צריכים להתערב, וגם אנחנו – אנחנו נתמוך ברשימה המשותפת בהכנסת היישובים האלה לתוך הטבות המס.

אוסאמה סעדי: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: נא לשבת, חברי הכנסת.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה.

חמד עמאר: אני אוסיף אותך, תישאר.

חמד עמאר: אני אוסיף אותך.

חמד עמאר: אז נא להצביע.

חמד עמאר: מי בעד?

חמד עמאר: מי נגד?

חמד עמאר: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 48 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הטבות מס ליישובים), התש"ף

חמד עמאר: –2020, לוועדת הכספים נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – 48, אין נמנעים, אין מתנגדים.

חמד עמאר: הצעת החוק עברה בקריאה טרומית, ותועבר לוועדת הכספים להמשך הכנתה לקריאה ראשונה.

חמד עמאר: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת איתן גינזבורג.

חמד עמאר: יש הודעה אחת עם הצבעה, אדוני?

חמד עמאר: יש הודעה אחת עם הצבעה.

חמד עמאר: נא להישאר כאן על מנת להצביע.

): אפשר לדחות את זה?

חמד עמאר: לא שמעתי.

): לדחות את זה – – –

חמד עמאר: אה, לדחות?

חמד עמאר: בסדר, אז אחרי החוק הבא.

חמד עמאר: [הצעת חוק פ/472/23; נספחות.

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים.

חמד עמאר: חבר הכנסת ארבל, אתה יכול להציג את זה גם מלמעלה.

חמד עמאר: בבקשה.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, בשנה האחרונה נודע לי על התופעה הכואבת של ניצול צעירים וצעירות רבים להברחת צמח הגת לאירופה, למדינות שבהן הגת מוגדר כסם לא חוקי ליבוא ולאחזקה.

משה ארבל: על פי נתונים שקיבלתי ממשרד החוץ, בתקופה שבין נובמבר1918 לפברואר 1920 נעצרו בחוץ לארץ 110 ישראלים על הברחת גת.

משה ארבל: חלקם סולקו בתוך כמה ימים, וחלקם נשפטו לחודשים בכלא או לשנים, בתלות במדינה שבה נתפסו והכמות אשר הוברחה.

משה ארבל: באחד הנאומים הראשונים שלי בכנסת בשנה שעברה הזכרתי את המקרה הקשה של נער צעיר בן הקהילה האתיופית שנידון לעשר שנות מאסר בטורקיה בגין הברחת עשרות קילוגרמים של גת.

משה ארבל: המפעילים יודעים לפנות היטב אל צעירים וקטינים ממשפחות במצוקה – ברוב הפעמים בני העדה האתיופית או חרדים וחרדיות.

משה ארבל: לצעירים הללו, שמימיהם לא נסעו לחופשה ולא ראו מטוס מבפנים, בוודאי שלא לחופשה בחוץ לארץ, מוצע עולם ומלואו: טיסה לחו"ל בחינם בתוספת כמה אלפי שקלים רק בשביל להעביר חומר שהצעירים הללו מכירים ויודעים שהוא חוקי, וכך נמסר להם על ידי המפעילים – שהחומר הזה הוא חוקי.

משה ארבל: ממה שנמסר לנו על ידי רשות שדות התעופה והמשטרה, הם יודעים היטב מי המפעילים.

משה ארבל: פעמים רבות הם משתייכים לכנופיות פשע מוכרות.

משה ארבל: המצב החוקי כיום בארץ לא מאפשר לפעול כנגדם, שכן החומר המועלה על המטוס הוא חוקי כל זמן שהוא נמצא בשטח מדינת ישראל.

משה ארבל: לשם כך מובאת הצעת חוק זו.

משה ארבל: כל חומר שחוקי כיום לאחזקה בארץ יהיה חוקי גם לאחר שהחוק יעבור.

משה ארבל: ההצעה מכוונת למפעילים שמנצלים את הצעירים הללו וקובעת ששידול לייצא ולייבא חומר שבארץ הוא חוקי ולהשתמש בו אבל בחו"ל הוא אסור ייחשב לעבירה לפי פקודת הסמים המסוכנים.

משה ארבל: החוק יאפשר לרשויות האכיפה להתמודד עם הסיטואציה ולפעול כנגד כנופיות פשע ועבריינים שמנצלים צעירים קטנים במצוקה ולחסוך כאב לעשרות רבות של צעירים בכל שנה ולבני משפחותיהם.

משה ארבל: לפני סיום דבריי, אני מבקש להודות מעומק הלב לשרת העלייה והקליטה חברת הכנסת פנינה תמנו שטה, שעשתה צדקה גדולה והגישה את החוק הזה בתחילת הכנסת הנוכחית, ועם מינויה לשרת העלייה והקליטה העבירה לי את המשך הטיפול בו.

משה ארבל: בכנסת הקודמת פנינה ואני פעלנו יחד בנושא הזה.

משה ארבל: אני שמח שגם בכנסת הזאת הזדמן לנו לעשות למען מטרה חשובה זו.

משה ארבל: אני מבקש להודות גם לחברי ועדת שרים לענייני חקיקה בראשות שר המשפטים חבר הכנסת אבי ניסנקורן, שנתנו כולם אוזן קשבת למקרים הקשים הללו שעולים מן השטח ותמכו בהמשך קידום ההצעה, וכן להודות לעובדי משרד החוץ – הסמנכ"לית סטלה ראפ, סימה דובדבני, זיו שלוי – שעושים עבודת קודש.

משה ארבל: הבנתי ששרת העלייה והקליטה נכנסה למליאה, אז אני חוזר ומודה לה פעם נוספת בפניה.

משה ארבל: אני מבקש להודות לכל העוסקים במלאכת הקודש, וכמובן לשר החוץ, שפועל בנושא, ולעובדיו המסורים.

משה ארבל: אני מבקש מחבריי מהקואליציה ומהאופוזיציה לתמוך בהצעה החשובה הזאת.

משה ארבל: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: ישיב שר המשפטים אבי ניסנקורן.

חמד עמאר: בבקשה, עד עשר דקות, אדוני.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה רבה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מדובר בבעיה חשובה מאוד שהציפו השרה פנינה תמנו שטה, חבר הכנסת משה ארבל ואנשי משרד החוץ.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש באמת עשרות צעירים שנופלים בין הכיסאות, עם הרס לעתידם ולעתיד משפחותיהם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הצעת החוק אושרה בוועדת השרים לענייני חקיקה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אחרי העברה בקריאה טרומית, בתיאום עם מגיש ההצעה, הנושא יקודם במטרה לתת מענה לבעיה בתיאום עם משרד המשפטים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: במידת הצורך, הנושא ישוב לוועדת השרים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה.

חמד עמאר: נא לשבת, חברי הכנסת.

חמד עמאר: נא להצביע.

חמד עמאר: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 38 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים (שידול ליבוא או יצוא חומר הנחשב לסם בחו"ל), התש"ף

חמד עמאר: –2020, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – 38, אין נמנעים, אין מתנגדים.

חמד עמאר: הצעת החוק עברה בקריאה טרומית, ותועבר לוועדת החוקה להמשך הכנתה לקריאה הראשונה.

חמד עמאר: להוסיף את חבר הכנסת יעקב אשר, לפרוטוקול.

בצלאל סמוטריץ': היושב-ראש, לא הספקנו לעלות.

חמד עמאר: לא הספקתם לעלות?

חמד עמאר: לא.

חמד עמאר: ישבתם.

חמד עמאר: מי שהיה, נוסיף אותו.

אורלי פרומן: הייתי.

בצלאל סמוטריץ': הייתי למטה ורצתי למעלה.

בצלאל סמוטריץ': הצבעת מהר – – –

חמד עמאר: לא, לא משנה.

חמד עמאר: צריך לשבת במקום בשביל להצביע.

חמד עמאר: אני מוסיף אתכם לפרוטוקול.

חמד עמאר: חבר הכנסת יוראי להב – מוסיף אותו, יואב סגלוביץ' – מוסיף אותו, אז 40 בעד.

אלעזר שטרן: אני ישבתי כאן.

חמד עמאר: אתה ישבת כאן, לא ישבת במקום שלך.

אלעזר שטרן: אני לחצתי, מה אתה אומר לי לא?

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה.

אלעזר שטרן: אני לחצתי.

חמד עמאר: אלעזר שטרן – אני מוסיף גם אותו.

חמד עמאר: 41.

חמד עמאר: חברי הכנסת, נא לשבת במקומות שלכם כשאנחנו מצביעים.

חמד עמאר: מי שלא יכול – גם אתה ישבת שם?

יואל רזבוזוב: אנחנו ישבנו.

יואל רזבוזוב: זה פשוט לא עבד.

אורלי פרומן: אני ישבתי.

אורלי פרומן: להוסיף גם אותי.

חמד עמאר: חברת הכנסת אימאן ישבה – להוסיף אותה.

חמד עמאר: זה 42, וחבר הכנסת ג'אבר – 43 בעד.

חמד עמאר: ההצעה עוברת לוועדת החוקה.

חמד עמאר: נא לשבת.

חמד עמאר: בהודעה של יושב-ראש ועדת הכנסת יש הצבעה, בחלק מההודעות תהיה הצבעה.

חמד עמאר: נא לשבת.

): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ברצוני להודיע כי ועדת הכנסת קבעה בישיבתה היום כי ועדת הכספים תדון בהצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון – הארכת תקופת ההתיישנות), התש"ף

): –2020, של חבר הכנסת אופיר כץ, לשם הכנתה לקריאה הראשונה.

): אין צורך בהצבעה על כך.

חמד עמאר: זה עם הצבעה?

): לא.

): מה שאני אקריא עכשיו.

חמד עמאר: ההודעה הנוכחית – עם הצבעה.

חמד עמאר: נא לשבת במקומות.

): הכנסת החליטה בישיבתה מיום ל' בסיוון התש"ף, 22 ביוני 2020, להעביר את הצעת חוק מענק הסתגלות מיוחד לבני 67 ומעלה (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התש"ף–2020, לדיון בוועדת הכספים.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת לשנות את החלטתה ולהעביר את הצעת החוק האמורה מוועדת הכספים לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לשם הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

): נבקש את המליאה להצביע על כך.

חמד עמאר: נא לשבת במקומותיכם.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה.

חמד עמאר: נא להצביע.

חמד עמאר: בעד – מסכים להודעה של יושב-ראש ועדת הכנסת.

חמד עמאר: הצבעה מס' 5 בעד הצעת ועדת הכנסת – 42 נגד – אין נמנעים – 1 הצעת ועדת הכנסת להעביר את הצעת חוק מענק הסתגלות מיוחד לבני 67 ומעלה (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התש"ף

חמד עמאר: –2020, מוועדת הכספים לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – 42, נמנע אחד, אין מתנגדים.

חמד עמאר: ההצעה עוברת לוועדת העבודה והרווחה.

חמד עמאר: יואב סגלוביץ', אנחנו מוסיפים אותך – 43.

איתן גינזבורג: גם אותי, לא הספקתי להגיע.

חמד עמאר: גם אותך אני מוסיף – 44, חבר הכנסת איתן.

חמד עמאר: [הצעת חוק פ/410/23; נספחות.

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצעת חוק שיקים ללא כיסוי (תיקון – חובת הודעה ללקוח טרם סירוב שיק), התש"ף

חמד עמאר: –2020, של חברי הכנסת יעקב אשר ומשה גפני.

חמד עמאר: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר – אלעזר, זה לא קשור לבתי דין רבניים.

אלעזר שטרן: בגלל זה אני מדבר עם – – –

אני שמח היום להציג בפניכם את הצעת החוק לגבי הנושא של החזרת שיק – דבר שכל אדם, לצערנו הרב, יכול להיתקל בו, בין שהוא איש פרטי, בין שהוא מנהל מוסד, בין שבעל עסק קטן או בינוני.

בשטף החיים ובשטף הבעיות שקורות מדי פעם, במצבים כלכליים כאלה ואחרים, בן אדם מגיע למצב שבו הבנק מחזיר לו שיק.

הוא לא ידע שזה אמור לקרות, הוא לא היה מודע לזה שחסרים לו כמה שקלים למסגרת האשראי שלו בגלל בעיות כאלה ואחרות.

אנחנו יודעים שכל החזרת שיק של בן אדם היא בעצם כתם עליו ועל פעילותו הכלכלית.

בעקבות זאת הגשתי את הצעת החוק הזאת יחד עם ידידי, הרב משה גפני, הצעת החוק שאומרת שכל שיק שאמור לחזור לאדם, הבנק יהיה חייב לתת לו הודעה – התרעה – 24 שעות קודם בדרך שימצאו לנכון.

לשמחתי הרבה, למרות שההצעה הזאת שלי הייתה גם בכנסת הקודמת, למרות זאת אני שמח היום להיות כאן, לאחר אישור של ועדת השרים בעניין הזה.

אני מודה לחברי הממשלה ולחברי ועדת השרים – לשר ניסנקורן ולשר דודי אמסלם ולשאר החברים – על האישור של החוק.

זה חוק חברתי מהמדרגה הראשונה.

זה חוק צודק מהמדרגה הראשונה.

אני גם קיבלתי על עצמי להגיע בהמשך הדרך להסכמות באיזו צורה לעשות את זה, באיזו צורה הלקוח יקבל את זה.

יש היום הרבה מאוד דרכים, אבל הן צריכות להיות נגישות לכולם.

אני רוצה לספר לכם, חבריי חברי הכנסת, שמאז שהתפרסמה ההחלטה שוועדת השרים אישרה את זה, הגיעו ללשכתי מאות פניות תודה – מאות פניות של אנשים פשוטים, רגילים, שפשוט שמחו, הודו.

זה נותן לי רוח גבית גדולה מאוד.

אני רוצה לומר לכם שאני חשבתי לעצמי, חבריי חברי הכנסת: איך לא חשבו על זה קודם?

איך לא חשבנו על זה קודם?

כל כך פשוט.

אדם שמחזירים לו שיק – תודיעו לו קודם, תנו לו את הצ'אנס לראות, אולי הייתה טעות.

אם הוא אחד סדרתי, אז לא יעזור כלום, הוא לא יסדר את זה.

אם הוא אדם לא אחראי, אז הוא לא יסדר את זה, ותבואו איתו חשבון בהמשך הדרך, אחרי שמונה או עשרה שיקים.

אבל אותו אדם ששיק אחד ברח לו בצורה כזאת או אחרת, אני חושב שזה הדבר הכי הגיוני ומוסרי לתת לאיש את הצ'אנס של יום או יומיים, למלא חזרה את החשבון שלו, לדאוג לכך שהשיק יהיה מכוסה.

אני שמח לשתף אתכם בעניין הזה, ואני מבקש את תמיכת חברי הכנסת.

בעזרת השם, אני אעשה כל מאמץ להאיץ את התהליך הזה עד כמה שאפשר.

תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: ישיב שר המשפטים חבר הכנסת אבי ניסנקורן.

חמד עמאר: בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בשם ועדת השרים לענייני חקיקה, אני מודה ליעקב אשר על הגשת הצעת החוק.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זו הצעת חוק חברתית, חיובית וחשובה שיכולה בסופו של דבר לייעל את הפעילות המשקית – גם למנוע את התחושה האישית, אבל גם לייעל את הפעילות המשקית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בשם הוועדה אני, דודי אמסלם ויתר חברי הוועדה מודים ליעקב אשר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מדובר בהצעת חוק חברתית, חיובית, שתיטיב עם האזרחים, לכן אישרנו אותה בוועדת השרים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לאחר העברה בקריאה טרומית הצעת החוק תקודם בכפוף לתיאום עם משרדי האוצר והמשפטים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עיקר התיאום הוא כדי לראות שיש יכולת תפעולית והתארגנות תפעולית ליישום ההצעה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה.

חמד עמאר: נא לשבת במקומות.

חמד עמאר: נא לשבת.

חמד עמאר: אני לא מפעיל את ההצבעה עד שחבר הכנסת יעקב אשר יגיע למקום שלו.

חמד עמאר: נא להצביע, בבקשה.

חמד עמאר: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 46 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שיקים ללא כיסוי (תיקון – חובת הודעה ללקוח טרם סירוב שיק), התש"ף

חמד עמאר: –2020, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – 46, נגד – אחד, אין נמנעים.

חמד עמאר: הצעת החוק עברה בקריאה טרומית, ותועבר לוועדת החוקה להכנתה לקריאה ראשונה.

חמד עמאר: [הצעת חוק פ/288/23; נספחות.

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון – מינוי יועצים משפטיים של משרדים), של חבר הכנסת מתן כהנא.

חמד עמאר: עד עשר דקות, חבר הכנסת מתן כהנא, בבקשה.

מתן כהנא: רגע, אל תפעיל את הזמן.

חמד עמאר: ראית שהפעלתי?

חמד עמאר: תהיה רגוע.

חמד עמאר: אני מחכה עד שאתה מכין את עצמך, מכין את הדוכן שלך, ואז אני מפעיל את השעון.

מתן כהנא: בדיוק, תן לי זמן.

חמד עמאר: יש לך תגובה – אתה יכול להגיב אחרי זה.

חמד עמאר: הפעלתי.

חמד עמאר: בבקשה.

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, דבר ראשון, אני מבקש שהמגיב בשמי, אחרי שהשר יגיב, יהיה בצלאל סמוטריץ'.

מתן כהנא: דבר שני, אני רוצה לנצל את ההזדמנות להודות לתנועה למשילות ולדמוקרטיה ולשמחה רוטמן על זה שהם כתבו את הצעת החוק החשובה הזאת ולהודות לחבריי בליכוד שהורישו לי את הצעת החוק החשובה הזאת שאני מגיש עכשיו.

מתן כהנא: לפני שאני ממשיך, אני רוצה להקריא כמה דברים, ואני אגיד לכם בסוף מי אמר אותם.

מתן כהנא: זו הצעה שמבקשת להביא אותנו למצב חוקי שקיים ברבות ממדינות העולם.

חמד עמאר: חבר הכנסת יעקב אשר.

חמד עמאר: חבר הכנסת, כשאתה הצגת את הצעת החוק אף אחד לא הפריע לך.

חמד עמאר: אף אחד.

חמד עמאר: אני לא מסכים שיפריעו.

אתה צודק.

אתה צודק.

מתן כהנא: יעקב, זו גם הצעת חוק חשובה, יעקב.

חמד עמאר: אני מבקש גם מכולם למעלה לשבת.

חמד עמאר: אתה יכול לשבת בבקשה ולדבר?

חמד עמאר: תודה רבה.

מתן כהנא: הצעת חוק – שהשלטון יכול למנות את היועצים המשפטיים, שאמורים בסך הכול לסייע לו להגשים את הדברים שעליהם הוא נבחר בדרכים משפטיות.

מתן כהנא: בישראל נוהגת שיטה אחרת: היועצים המשפטיים הם לא יועצים, הם קודם כול פוסקים, והם בוודאי לא יכולים להמשיך להיות שרי-על כמו שהם היום.

מיקי לוי: שכנעת אותנו, מתן.

מיקי לוי: מתן, אחלה.

מתן כהנא: יש לזה הרבה דוגמאות.

מתן כהנא: למשל, שרת התרבות, שמחליטה שמדינת ישראל לא תממן מכספי ציבור תיאטרון שמעלה הצגה שכתב רוצח של חיילים – –

אורלי פרומן: – – –

מתן כהנא: – – החלטה שבעיני הציבור אני בטוח שהיא סבירה, אפילו מתבקשת, ואומרת היועצת המשפטית במילים פשוטות: למה מי את?

מתן כהנא: את לא תחליטי.

קריאה: – – –

מתן כהנא: לא אני אמרתי את זה, אני מקריא.

מתן כהנא: השאלה היא – – –

חמד עמאר: הוא מצטט.

מתן כהנא: זה רק ציטוט.

מתן כהנא: תכף תשמעו של מי.

אורלי פרומן: זה לא רלוונטי.

אורלי פרומן: זה לא רלוונטי.

מתן כהנא: השאלה היא מי מנהל את המדינה – האם הציבור, באמצעות נבחריו, או קבוצה של משפטנים שלא נבחרה על ידי הציבור, שלציבור אין שום שליטה עליה ושלא יישאו באחריות על ההחלטות שלהם?

מתן כהנא: אנחנו רוצים – זה לא אנחנו, אומר את זה אותו אחד – אנחנו רוצים שהשר יוכל למנות את היועץ המשפטי, לעבוד עם מישהו בהרמוניה, ולא עם מישהו שיטרפד את כל ההחלטות שלו.

מתן כהנא: הדמוקרטיה דורשת שמי שיבצע זה נבחר הציבור.

מתן כהנא: אנחנו אומרים כן לשלטון החוק אבל לא לשלטון המשפטנים.

מתן כהנא: מי אמר את כל הדברים האלה?

מתן כהנא: יש לך מושג מי אמר?

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, אתה יודע מי אמר את זה?

מתן כהנא: אמר את זה כבוד השר אמיר אוחנה.

מתן כהנא: חבריי לליכוד, אמר את זה אמיר אוחנה.

מתן כהנא: הוא הגיש את החוק הזה.

מתן כהנא: לכן, אני משוכנע שבעוד כמה דקות, בהצבעה השמית, כל אחד ואחד מכם יצביע בעד החוק הזה.

מתן כהנא: אבל בואו נתחיל רגע בקצת היסטוריה.

מתן כהנא: הכול התחיל בהלכת דרעי ופנחסי.

מתן כהנא: אז היועץ המשפטי הכריח את רבין, זיכרונו לברכה, לפטר את דרעי.

מתן כהנא: הייתה שם מריבה בין רבין ליועץ המשפטי.

מתן כהנא: אמרו: נלך לבג"ץ.

מתן כהנא: היועץ המשפטי אמר: אני לא מוכן לייצג אותך בבג"ץ.

מתן כהנא: לא רק שאני לא מוכן לייצג אותך בבג"ץ – אם זה יגיע לבג"ץ, אני אטען שהעותרים צודקים, בניגוד לעמדתך.

מתן כהנא: מה קרה מייד אחרי זה?

מתן כהנא: בית המשפט, בהערת אגב, אמר שמעכשיו הייעוץ המשפטי הוא המחייב.

מתן כהנא: תראו כמה דוגמאות, לאן הדבר הזה התפתח.

מתן כהנא: התחלנו עם דרעי – נמשיך עם דרעי.

מתן כהנא: חוק המרכולים – דרעי רצה להעביר את חוק המרכולים; בכלל לא מעניין עכשיו מה החוק.

מתן כהנא: הוא ביקש מהיועץ המשפטי – – –

מיקי לוי: מאוד מעניין.

מתן כהנא: ידעתי שתקפוץ.

מתן כהנא: הוא ביקש שהיועץ המשפטי שלו ייצג את העמדה שלו.

מתן כהנא: הוא אמר לא, אז הוא אמר: אתה יודע מה?

מתן כהנא: דרעי ביקש, תן לי בבקשה רשות להביא יועץ מבחוץ שייצג אותי בבג"ץ.

מתן כהנא: אמר לו: לא, אתה לא תקבל ייעוץ.

מתן כהנא: הכי הרבה שאני מוכן זה שתגיש מכתב.

מתן כהנא: אתם מבינים?

מתן כהנא: היועץ המשפטי קובע לשר.

מתן כהנא: למשל, בפרשיית אקוניס.

מתן כהנא: הייתה פה גם פרשייה עם אקוניס – לא רצה למנות את יעל אמיתי.

מתן כהנא: כן מכתב סרבנים, לא מכתב סרבנים – לא משנה, זה לא העניין.

מתן כהנא: אמר לו: אני לא מוכן לייצג אותך.

מתן כהנא: בא השר אקוניס לבג"ץ, אמר: בג"ץ, תנו לי לדבר, אני רוצה לדבר.

מתן כהנא: מה אמר היועץ המשפטי?

מתן כהנא: בג"ץ, אל תיתנו לשר לדבר.

מתן כהנא: אתם מבינים?

מתן כהנא: קם הגולם על יוצרו ואמר: אני לא מוכן לתת לשר שידבר.

מתן כהנא: תראו איזה דבר הזוי זה.

מתן כהנא: וככה היה בפרשת הטבק לגלגול, וככה היה בוועדת החקירה של מח"ש של אמיר אוחנה.

מתן כהנא: אתם מבינים מה קורה כאן?

מתן כהנא: השר לא שולט.

מתן כהנא: השרים לא שולטים.

מתן כהנא: מי ששולטים הם היועצים המשפטיים.

מתן כהנא: עכשיו, בואו נדבר כמה דקות על דוקטרינת שומרי הסף.

מתן כהנא: יש איזו דוקטרינה שאומרת שאם אף אחד לא ישמור על השרים אז נהפוך לאיראן, או נהפוך לטורקיה, כי השרים זו חבורה של פושעים שמישהו צריך לשמור עליהם, כי אם לא ישמרו עליהם הם יהרסו את הדמוקרטיה.

מתן כהנא: בעצם, מה שאנחנו מבינים פה – שהיועץ המשפטי של שר לא נועד לקדם את האג'נדה של השר, הוא בעצם הגננת של השר.

מתן כהנא: היועץ המשפטי הוא הגננת של השר.

מתן כהנא: הוא נועד לעצור את השר מלהשתולל.

מתן כהנא: כולם אומרים: אין מישהו אחר שיעשה את זה.

מתן כהנא: ואני לתומי חשבתי שזה התפקיד של בית המשפט, נכון?

מתן כהנא: בשביל מה יש בית משפט?

מתן כהנא: התפקיד שלו זה לקבוע מה קורה, לא התפקיד של היועץ המשפטי.

מתן כהנא: אז בעצם יש לנו שתי שכבות הגנה, בעצם שלוש: יש את שכבת ההגנה שביבי נותן למערכת המשפט, ואז יש את היועץ המשפטי ואת בית המשפט.

מתן כהנא: וזו הגנה מאוד מאוד אפקטיבית.

מתן כהנא: למה זו הגנה מאוד אפקטיבית?

מתן כהנא: כי יש אפקט שנקרא chilling effect.

מתן כהנא: מה זה chilling effect, אפקט הצינון הזה?

מתן כהנא: זה עיקרון של הגנה כפולה.

מתן כהנא: למה?

מתן כהנא: דבר ראשון, אף אחד בעולם לא כל כך אוהב להפסיד.

מתן כהנא: גם יועצים משפטיים של שרים לא אוהבים להפסיד.

מתן כהנא: אנחנו יודעים שכל סוגיה שמגיעה לבית המשפט העליון, לצערנו, אפשר כבר לדעת מראש איך היא תיגמר.

מתן כהנא: אלה החיים.

מתן כהנא: זה טוב?

מתן כהנא: לא, אבל זה המצב.

מתן כהנא: אז אומר לעצמו יועץ משפטי של שר: למה לי להפסיד מראש?

מתן כהנא: אני אנסה להגן על העמדה של השר שלי, הרי היא לא תעבור בבית המשפט.

מתן כהנא: אבל זה הדבר הפחות-נורא.

מתן כהנא: הדבר הנורא יותר הוא למי היועץ המשפטי של השר נושא את עיניו – האם היועץ המשפטי של השר נושא את עיניו לשר או שהוא נושא את עיניו ליועץ המשפטי לממשלה או אולי לשופטי בית המשפט העליון?

מתן כהנא: מי ישפיע יותר על הקידום של היועץ המשפטי, השר שלו או היועץ המשפטי ובית המשפט העליון?

מתן כהנא: אז מה הוא עושה?

מתן כהנא: הוא אומר: למה לי לריב איתם?

מתן כהנא: אני איישר קו עם בית המשפט העליון, איישר קו עם היועץ המשפטי לממשלה.

מתן כהנא: למה לי להגן על השר שלי?

מתן כהנא: ואני אומר לכם, מגיע לשרים שלנו שיהיו להם יועצים משפטיים שייצגו את העמדות שלהם.

משה ארבל: חבר הכנסת כהנא, רק מי הייתה שרת המשפטים, תסביר לי, בקדנציה הקודמת?

מתן כהנא: שרת המשפטים ניסתה להגיש בדיוק את הדבר הזה, יחד עם אמיר אוחנה, אבל אתה יודע, זה לא עבר בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מתן כהנא: אבל תכף תהיה הצבעה שמית ותהיה לך הזדמנות לתקן את זה, מר ארבל.

מתן כהנא: עכשיו אני רוצה לסיים עם עוד איזה – – –

אלי אבידר: למה אתה – – –

מתן כהנא: כדי לעצבן אותך.

מתן כהנא: אני חייב עכשיו לסיים עם עוד איזה אנקדוטה אבסורדית.

מתן כהנא: בואו נדבר רגע על חוק ההסדרה.

מתן כהנא: תראו, חוק ההסדרה – היועץ המשפטי לממשלה מנדלבליט לא הסכים להגן על עמדת הממשלה בפני בג"ץ.

מתן כהנא: תודה רבה, היועץ המשפטי הסכים ברוב טובו לאפשר לעו"ד הראל ארנון, ד"ר הראל ארנון, לייצג את עמדת הממשלה.

מתן כהנא: אבל כשהיועץ המשפטי לממשלה בוחר שלא לייצג את הממשלה, כנראה שזה חוק שיש איזה דגל שחור שמתנפנף מעליו, משהו שאין שום סיכוי שאף שופט עליון יעביר אותו, ולכן בשום פנים ואופן הוא לא מוכן להגן עליו בבית המשפט.

מתן כהנא: אבל מה קרה בפועל?

מתן כהנא: מסתבר שהיה שופט שדווקא חשב שזה אחלה חוק – חוק חוקתי, כלומר יש אפשרות להסביר את החוק הזה מבחינה משפטית, יש דרך משפטית להגן על החוק הזה.

מתן כהנא: כולנו יודעים ששופטי בית המשפט העליון הם מקצועיים לחלוטין, הם אף פעם לא מחליטים משהו מתוך אג'נדה פוליטית, ולכן דעה מקצועית לחלוטין חשבה שהחוק הזה הוא בסדר, נכון?

אלי אבידר: – – –

מתן כהנא: נכון.

מתן כהנא: בקיצור, אז אני אומר ליועץ המשפטי לממשלה: תשמע, כשאתה לא מוכן להגן על דבר חקיקה של הבוס שלך, של הממשלה שלך, כנראה זה צריך להיות מצב שדגל שחור מתנופף מעל הדבר הזה, אבל אם שופט בית המשפט העליון חושב שזו הצעת חוק בסדר, סימן שאפשר להגן על הצעת החקיקה הזאת.

מתן כהנא: ולכן, יש פה חוסר משילות מטורף.

מתן כהנא: אני אומר ליועץ המשפטי לממשלה: אם אתה לא יכול להגן על משהו, תזוז הצידה, נמצא מישהו שכן יכול להגן על זה.

מתן כהנא: עכשיו אני אומר כאן, לפני שאנחנו עוברים להצבעה שמית, וכל אחד מהח"כים והשרים, אנחנו נדע בדיוק מה עמדתו לגבי הדבר הזה, אני אומר כאן לכולכם: כל מי שהדמוקרטיה חשובה לו, כל מי שמבין מה זה הפרדת רשויות, כל מי שחושב שהכוח צריך לחזור לעם ולא להיות בידיים של פקידים משפטיים או של שופטי בית המשפט העליון, חייב להצביע בעד ההצעה שלי – –

אלי אבידר: – – –

מתן כהנא: – – שתחזיר את הכוח לעם ואת האפשרות למשול לשרים ולממשלה.

מתן כהנא: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: ישיב שר המשפטים חבר הכנסת אבי ניסנקורן.

חמד עמאר: בבקשה, אדוני, עד עשר דקות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש פה, לצערי, בהצעה ובהצגת הנושא פשוט חוסר הבנה מוחלט של מערכת השלטון בישראל, הדמוקרטיה, מהות הפרדת הרשויות ואיך עושים את האיזונים הנכונים ואיך עושים שמירה על הצדק ושמירה על השוויון ושמירה על שלטון החוק.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש פה גם מערך – בחוסר הבנה או בחוסר ידיעה או יותר גרוע, בכוונה – של הסתה נגד מערכת המשפט והטלת אשמה על מערכת המשפט ועל הפרקליטות ועל היועצים המשפטיים – – –

מתן כהנא: למה הסתה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: כי יש פה מערך מתוזמן, מתואם, שעושים אותו במשך שנים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דרך אגב, זה לא חוכמה גדולה לקחת הצעת חוק של שמחה רוטמן או של פורום קהלת ולחתום על מה שמציעים לך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מותר קצת לחשוב לפני שמציעים.

מתן כהנא: אדוני השר, לא כל מה שהוא בניגוד לעמדתך הוא הסתה – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל אני אומר את דעתי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אומר שיש פה מערך הסתה מתוזמן – –

מתן כהנא: מה הסתה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – על מערכת המשפט בישראל ועל מערכת הצדק בישראל והכתמה של יועצים משפטיים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דרך אגב, הניסיון לקרוא להם פקידים באיזשהו זלזול – אלה אנשים שמשקיעים את כל עולמם – – –

בצלאל סמוטריץ': אבי, אבל השותפים שלך בקואליציה עושים את זה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מה?

בצלאל סמוטריץ': השותפים שלך בקואליציה עושים את זה – חבר הכנסת קרעי, אמיר אוחנה – לא אנחנו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דרך אגב, אז דעתי על חבריי בקואליציה היא שלילית בנושא הזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מאוד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני בא ואני לא מסתיר את זה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא סתם ביקשתי להיות שר משפטים, כי אני חושב שבעת הזאת מערכת המשפט והצדק בישראל באמת בסיטואציה קשה, ולא באשמתה אלא באשמת המערכת, ואני חושב שכל מי שעיניו בראשו חושב שיש פה משהו לא נכון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אומר לכם, אם שר מציע הצעת חוק שיש איתה בעיה חוקתית או בעיה שוויונית, טוב שיש יועץ משפטי שעומד שם ושם איזשהו מגדלור של זכויות אנוש וזכויות של שוויון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לכן – – –

מתן כהנא: שופט בית משפט עליון אמר שזה בסדר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: וזה תפקידו.

מתן כהנא: שופט עליון אמר שזה בסדר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה תפקידו, והמערכות הן מערכות מאזנות, וככה זה היה צריך להיות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו אני חייב להגיד: מייסדי המדינה ככה חשבו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אם תיקחו את דברי ז'בוטינסקי – אני מדבר דווקא על הימין – ודברי בגין ודברי שמיר – –

אלי אבידר: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – ודרך אגב, גם דברי נתניהו – –

קריאות: – – –

עודד פורר: – – – ז'בוטינסקי על היועץ המשפטי – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – גם דברי נתניהו בשנת 2011 ובשנת 2012 – –

עודד פורר: – – – אני מציע שתקראו – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – הם דיברו על עצמאות המערכת השיפוטית והיועצים המשפטיים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עצמאות, עצמאות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ביום שלא תהיה עצמאות מחשבתית ליועץ המשפטי או לפרקליטות או לבית המשפט העליון או לבית משפט מחוזי או לשופט תעבורה – בימים האלה הזכויות יהיו על הנייר ולא יהיו במעשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: וביום שיהיה מורא על יועץ משפטי או על שופט או על פרקליט שהוא יכול ללכת הביתה בגלל החלטה שהוא עושה או ייעוץ משפטי שהוא עושה – באותו יום הזכויות יהיו על הנייר, כי יהיה עליו איום תמידי.

מתן כהנא: יש בית משפט.

מתן כהנא: יש בית משפט.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואנחנו צריכים לשמור על עצמאות – – –

בצלאל סמוטריץ': לא, אבל החוק הזה לא אומר שהשר יכול לפטר את היועץ, אדוני השר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תשמע, אבל יש פה מדרון חלקלק מאוד, ואנחנו צריכים לשמור על עצמאות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דווקא מי שאומר – כל אחד, כל אחד בסופו של דבר מגיע לאירוע, מגיע לאירוע או יכול להגיע לאירוע, שבו הוא ישים את יהבו על היועץ המשפטי או השופט או הפרקליט שיבוא ויעשה את האיזונים, אם זה במצב שיכול להיות שתהיה אפליה חמורה כלפי מגזר מסוים או אם זה במצב של חוסר שוויון או אם זה במצב של החלטות שאין בהן איזשהו איזון, שמחייבות התערבות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כל מי שחושב שיועצים משפטיים מנהלים את המדינה, אז הוא כנראה לא יודע לנהל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אומר לכם, אני בן 53, עם רקע ניהולי כל חיי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מעולם לא ניהלו אותי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מקשיב, אני מפנים, יש דברים שאני מקבל, אבל בסופו של דבר אני מקבל את ההחלטות המאוזנות ויודע לנהל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שכל שר וכל מערכת ניהולית – היא יודעת לנהל ולא היועץ המשפטי מנהל אותה, אבל זאת מערכת שצריכה להיות מערכת שפויה, מאוזנת, שמקבלת החלטות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני בטוח שכשאתה היית שר התחבורה – –

בצלאל סמוטריץ': אותי לא ניהלו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – קיבלת אין-סוף החלטות, והיועץ המשפטי לא אמר לך כל יום: אתה לא יכול.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסופו של דבר הוא בא לעזור, הוא לא בא להפריע, מי שמציג פה כאילו המערכת השיפוטית מפריעה כל היום – זה פשוט לא המצב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואני אומר לכם שכשהיה למשל עכשיו את הנושא של חוק הקורונה, איך עושים את האיזונים – החוק שנמצא עכשיו אצל יעקב אשר – איך עושים את האיזונים בין המאבק בקורונה לבין שמירה על זכויות הפרט, אז נכון, היו שם יועצים משפטיים שהסתייעו בנו וסייעו לנו, ואני חושב שכל הבית הזה שמח שהם סייעו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: וכשיעקב אשר יושב בוועדת החוקה, חוק ומשפט ונמצא לידו גור, היועץ המשפטי של הוועדה, אז הוא מסייע, ויש דברים שבהם הוא מאיר את עיניו שיש בעיה, ובסופו של דבר אנחנו עושים את האיזונים הנכונים, ולכן, אני בא ואומר, כל אחד שרואה את זה בסופו של דבר מקבל את ההחלטה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חייב להגיד שכל הכיוון של הטלת דופי ויומרנות שכאילו מישהו מנהל אותך – זו בורות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ככה זה לא מתנהל.

מתן כהנא: – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה הטלת אשם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה הטלת אשם על מערכת שלמה – – –

עודד פורר: אבי – – – פעם ראשונה, אני אומר לך את זה בכנות:

עודד פורר: כל החברים שלך בליכוד תומכים בחוק הזה – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: אוקיי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דרך אגב, החברים שלך באופוזיציה, חלקם – אני בטוח שיש עתיד נגד החוק הזה, אני חושב שבסופו של דבר אנחנו צריכים לשמר את המערכת המשפטית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו צריכים להבין שאנחנו במציאות – –

מתן כהנא: גם אנחנו רוצים לשמר את המערכת.

מתן כהנא: אנחנו בעד המערכת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – שאנחנו במציאות שבלי איזונים לא תהיה דמוקרטיה, ובלי איזונים לא יהיו חירויות פרט, ובלי איזונים אנחנו בסופו של דבר נמצא את עצמנו במדינה שהיא מדינה שאנחנו לא רוצים להיות בה.

מתן כהנא: – – – אז אנחנו נהיה איראן.

מתן כהנא: מה זה הדבר הזה?

מתן כהנא: זו בורות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו אני רוצה להגיד דברים שאמר בנימין נתניהו במאי 2012, בטקס חילופי נשיאים בבית המשפט העליון, ואני חושב שמה שהוא אמר גם משקף את ההתייחסות ליועצים משפטיים: "בדמוקרטיה ישנם מוסדות רבים שהם חשובים לתפקודה – –

מתן כהנא: כדאי שכל הליכוד ישמעו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: – – אבל אני מאמין שמערכת משפט חזקה ועצמאית" – ועצמאית – "היא זו שמאפשרת את קיומם של כל המוסדות האחרים בדמוקרטיה – – – "בכל מקום שבו אין מערכת משפט חזקה ועצמאית" – עצמאית – "הזכויות אינן יכולות להיות מוגנות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: למעשה ההבדל בין המדינות שבהן יש זכויות על הנייר לבין מדינות שבהן יש זכויות בפועל, הוא מערכת משפט חזקה ועצמאית – – – אני חושב שהדמוקרטיה הישראלית מחויבת לשמש חומה בצורה לבית המשפט העליון שמגן עליה".

אברהם (אבי) ניסנקורן: אמרו את זה גם בגין, גם שמיר, כמובן גם גדולים אחרים בהיסטוריה של מדינת ישראל.

מתן כהנא: אדוני שר המשפטים, גם לנו חשובה מערכת המשפט.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שהניסיונות בכל מיני ורסיות להכתים אנשים שאת כל חייהם נותנים למען מדינת ישראל ולמען השוויון ולמען השלטון, ולבוא ולחשוב – – –

מתן כהנא: לפי האג'נדה שלהם.

מתן כהנא: הם מקדמים את האג'נדה שלהם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ולבוא ולחשוב שיועץ משפטי עובד אצל השר – הוא לא עובד אצל השר.

מתן כהנא: הוא עובד אצל השר.

מתן כהנא: זו בדיוק הצעת החוק הזאת.

מתן כהנא: הוא עובד אצל השר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הוא עובד במדינת ישראל עבור אזרחי המדינה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הוא עובד למען – זו בורות, סלח לי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה פשוט מדבר בבורות.

מתן כהנא: מה שאתה אומר זה חוכמה, מה שאני אומר זו בורות.

מתן כהנא: חלאס.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מה שאני אומר זה המציאות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יועץ משפטי עובד במשרד האוצר או במשרד החוץ או במשרד התחבורה.

מתן כהנא: הוא שומר הסף, נכון?

אברהם (אבי) ניסנקורן: הוא עובד למען מדינת ישראל, הוא עובד של מדינת ישראל, הוא לא עובד של השר.

מתן כהנא: ומי זה מדינת ישראל?

מתן כהנא: הממשלה זה מדינת ישראל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: השר והממשלה מתווים מדיניות, והמדיניות שלהם כפופה לחוק.

אברהם (אבי) ניסנקורן: השרים במדינת ישראל כפופים לחוק.

מתן כהנא: ברור שהשר כפוף לחוק.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואם השר במדינת ישראל – כמו שאני כשר משפטים כפוף לחוק וכמו שאתה כחבר כנסת כפוף לחוק.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואם השר או הממשלה או כנסת ישראל רוצים לחוקק חוק, הם יכולים גם לחוקק חוקים, והחוקים בסופו של דבר מחייבים את כולנו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כמובן, גם הם נתונים לביקורת שיפוטית.

מתן כהנא: חד-משמעית.

מתן כהנא: רק שהעם בחר אותנו ואנחנו בחרנו את הממשלה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: העם בחר אותך, ובסופו של דבר, חוץ מכנסת ישראל וחוץ מהממשלה יש גם מערכת שפיטה, וזו אבן יסוד.

קריאה: – – – מדברים על יועץ משפטי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתם צריכים להבין שזו אבן יסוד בדמוקרטיה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו, מי שחושב שמערכות שבהן אחת מהמערכות חלשה הדברים ישרדו – הם לא ישרדו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואני אומר לכם, פעם יש מגזר חלש x ופעם יש מגזר חלש y; פעם יש מפלגה אחת חזקה, פעם מפלגה אחרת חזקה.

בצלאל סמוטריץ': ממש הגנו על הזכויות של המגורשים בגוש קטיף.

חמד עמאר: אדוני השר, להתחיל לסכם, בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסופו של דבר צריך לעשות את האיזונים הנכונים, ולכן אני אומר לכם שאני רואה את זה – – –

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אדוני השר, מגיע לך עשר דקות.

חמד עמאר: עברת את העשר דקות.

חמד עמאר: בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אוקיי, אז אני מסיים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מסיים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני רואה את זה כנושא חשוב מאוד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שההתקפות הבלתי-נגמרות צריכות להיפסק, וכל הבית הזה צריך לעשות חשיבה מחודשת איך צריכה להיראות דמוקרטיה בישראל.

מתן כהנא: בשבוע הבא – ההסתדרות.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', עד שלוש דקות, אדוני, בבקשה.

חמד עמאר: אני אתן לך להוריד את הגובה.

חמד עמאר: להקפיד על הזמנים.

חמד עמאר: שלוש דקות.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, אדוני שר המשפטים, חבריי השרים, חברי הכנסת – שר המשפטים, אתה מדבר על ירידה באמון הציבורי במערכת המשפט, שנמצאת בתקופה קשה – והיא לא אשמה; כולם אשמים, חוץ מהמערכת.

בצלאל סמוטריץ': ואני שואל אותך ביושר: אין למערכת ולו אחריות קטנה לביקורת?

בצלאל סמוטריץ': אולי בחוסר הנכונות לקבל ביקורת?

בצלאל סמוטריץ': בהגנה האוטומטית הזאת של המועדון הסגור אחד על השני?

בצלאל סמוטריץ': בסקנדלים המשפטיים והציבוריים והתקשורתיים שמתרחשים כאן כל שני וחמישי, עם ציפוף השורות הזה?

בצלאל סמוטריץ': מה, יש מערכת מושלמת, חסינת ביקורת?

בצלאל סמוטריץ': תראה, לומר שמבקרי מערכת המשפט אחראים לירידת האמון בה זה כמו לומר ששופט שמרשיע נאשם אשם בזה שהוא עבריין.

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': העבריין הוא עבריין והשופט מוציא את זה לאור.

בצלאל סמוטריץ': יש ביקורת ויש פגמים ויש ליקויים, וצריך להוציא אותם לאור, וזה מה שעושה ביקורת.

בצלאל סמוטריץ': אם המערכת שאתה עומד בראשה תהיה קצת יותר הגונה, קצת יותר צנועה, קצת יותר פתוחה לקבל ביקורת בהקשבה האמיתית ולא בהדיפה, באיזו השתקה כזאת של "הסתה, הסתה, הסתה", יש סיכוי שאפשר יהיה לשפר אותה, לעזור לה להיות מה שהיא צריכה להיות ולהחזיר את אמון הציבור.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, אתה דיברת, אדוני, על עצמאות.

בצלאל סמוטריץ': אני שואל אותך, באמת: איזה עצמאות?

בצלאל סמוטריץ': מה, עצמאות של שופטים לדון בעניינים של חברים שלהם תוך ניגוד עניינים?

בצלאל סמוטריץ': תראה את הכתבות של קלמן ליבסקינד בעניין הזה.

בצלאל סמוטריץ': איזה עצמאות – עצמאות לעכב פסקי דין?

בצלאל סמוטריץ': ולא אני, קח את הספר עליונים של נעמי לויצקי, כמה ברק עיכב פסקי דין עד שההרכב יסתדר לו, שההוא יפרוש ויהיה לו רוב.

בצלאל סמוטריץ': עצמאות של הנשיאות והמזכירות?

בצלאל סמוטריץ': המחשב, המחשב הרנדומלי – לשבץ הרכבים של שופטים איך שמתחשק להם כדי לקבל את התוצאה הנכונה?

בצלאל סמוטריץ': עצמאות כדי לעכב פסקי דין, כמו על חוק ההסדרה, רק לאחרונה, עד שיבשילו התנאים: אתה תהיה שר משפטים והמערכת תהיה מוגנת מפסקת ההתגברות, ואז לפרסם את פסק הדין?

בצלאל סמוטריץ': לזה אתה קורא עצמאות?

בצלאל סמוטריץ': עצמאות למערכת שממנה את עצמה בשיטת חבר מביא חבר?

בצלאל סמוטריץ': האם ידעת, אדוני, שבפרקליטות שתחתיך, בניגוד לחוק חובת המכרזים, בניגוד לכל מה שמקובל בכל משרדי הממשלה – וסטנדרט כפול זה אחד הדברים שהכי מאפיינים את המערכת – המכרזים הם מכרזים סגורים?

בצלאל סמוטריץ': יועץ משפטי ממשרד ממשלתי אחר לא יכול להתמודד, חס וחלילה, על מכרז בפרקליטות.

בצלאל סמוטריץ': גילדה סגורה ששומרת לעצמה את התפקידים ואת הקידומים ופוסלת אחרים – שוב, בניגוד לחוק ובניגוד לכל משרד אחר.

בצלאל סמוטריץ': אין לדבר הזה אח ורע.

בצלאל סמוטריץ': אגב, הוגשה בעניין זה עתירה לבית הדין לעבודה על ידי יועצים משפטיים במשרדים אחרים שרצו להתמודד לתפקידים בפרקליטות וסגרו להם את הדלת.

בצלאל סמוטריץ': זאת עצמאות?

בצלאל סמוטריץ': אני בעד מערכת עצמאית, אבל מערכת עצמאית ושקופה, שמוכנה לריבוי דעות, שמוכנה לגיוון.

בצלאל סמוטריץ': זה לא המצב היום.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו תראה, שר המשפטים, באמת שאליך אין לי טענות.

בצלאל סמוטריץ': זו עמדתך משכבר הימים, ואני, אגב, מכבד אותה.

בצלאל סמוטריץ': אני חלוק עליך בלא מעט מהדברים; מכבד מאוד את עמדתך.

בצלאל סמוטריץ': ואגב, חשוב לומר: יש הרבה יועצים משפטיים נהדרים.

בצלאל סמוטריץ': אכן, כשר הייתה לי חוויה יוצאת מן הכלל גם מול היועצת המשפטית של משרדי.

בצלאל סמוטריץ': צריך לזכור שהיא מהדור הישן, חניכת אסכולה שמרנית, שמבינה את תפקידו של יועץ משפטי.

בצלאל סמוטריץ': אבל יש יועצים משפטיים אחרים, שתוקעים מקלות בגלגלים, שמכניסים את האג'נדה, את השקפת העולם שלהם, פנימה אל תוך התהליך, ומזה אי-אפשר להתעלם.

בצלאל סמוטריץ': אז הביקורת שלי איננה אליך, כי באמת אני מכבד את עמדתך החולקת על שלי, אבל הביקורת שלי היא על חברי הכנסת של הליכוד ועל חברי הכנסת החרדים: אתם נושאים בגאון כבר שנים, שנים אתם נושאים בגאון את החשיבות של תיקון – אגב, אבי; סליחה, אדוני השר – תיקון המערכת – –

חמד עמאר: נא לסכם, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': – – החזרת האמון של הציבור בה, ממש לא פגיעה בה, ואז אתם נותנים את תיק המשפטים בידיו של שר המשפטים הנוכחי, עם עמדותיו הידועות, בעיצומה של מהפכה שהתחילה שרת המשפטים הקודמת איילת שקד, ובולמים את המהפכה.

חמד עמאר: תודה.

בצלאל סמוטריץ': ואתם תצביעו עכשיו נגד חוק שאתם הבאתם.

בצלאל סמוטריץ': אז אני מסיים במשפט אחד: פעם היה פתיח לתוכנית הכול דיבורים – השמיעו את ראש הממשלה המנוח יצחק רבין אומר: איך יש תוכנית ברדיו "הכול דיבורים"?

בצלאל סמוטריץ': חבריי בליכוד, אצלכם הכול דיבורים.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה, וההצבעה תהיה הצבעה שמית, אחרי שהוגשו 20 חתימות, על הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון – מינוי יועצים משפטיים של משרדים).

חמד עמאר: בבקשה, גברתי המזכירה.

חמד עמאר: חברי הכנסת, לשמור על שקט.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה שמית.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – בעד יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – אינו נוכח ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – אינו נוכח קארין אלהרר – נגד סעיד אלחרומי – נגד זאב אלקין – אינו נוכח דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – נגד גלעד ארדן – נגד גבי אשכנזי – נגד יעקב אשר – נגד אוריאל בוסו – נגד דוד ביטן – נגד רם בן ברק – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח אורנה ברביבאי – נגד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד

חמד עמאר: חברי הכנסת, אני מבקש, לשבת במקומותיכם.

חמד עמאר: אנחנו עוצרים את ההצבעה עכשיו עד שתשבו.

חמד עמאר: נא לשבת.

חמד עמאר: המזכירה לא צריכה להתאמץ בשביל לחפש איפה נמצא כל חבר כנסת כי היא לא שומעת.

חמד עמאר: אבקש גם מהשר לשבת.

חמד עמאר: השר יואב גלנט, בבקשה, נא לשבת.

חמד עמאר: אני מבקש לא להצביע עכשיו – את לא צריכה להתאמץ לחפש אותם ולדעת – עד שישבו במקומותיהם.

חמד עמאר: כל אחד שישב.

חמד עמאר: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה, אתה יכול לשבת?

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: בבקשה להמשיך בהצבעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יוסף ג'בארין – נגד יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – נגד עוזי דיין – אינו נוכח אבי דיכטר – נגד צבי האוזר – אינו נוכח ניצן הורוביץ – נגד צחי הנגבי – נגד יועז הנדל – נגד שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וונש – נגד הילה וזאן – נגד מכלוף מיקי זוהר – נגד אסף זמיר – נגד תמר זנדברג – נגד ציפי חוטובלי – נגד אימאן ח'טיב יאסין – נגד מיקי חיימוביץ' – נגד אליהו חסיד – נגד ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח אחמד טיבי – נגד יעקב טסלר – נגד דסטה גדי יברקן – נגד היבה יזבק – נגד עומר ינקלביץ' – נגד משה יעלון – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח יצחק כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח מירב כהן – אינה נוכחת מתן כהנא – בעד ע'דיר כמאל מריח – נגד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד אביגדור ליברמן – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח פטין מולא – אינו נוכח מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי קונין – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אורי מקלב – נגד יעקב מרגי – אינו נוכח משולם נהרי – נגד אבי ניסנקורן – נגד בנימין נתניהו – אינו נוכח סונדוס סאלח – אינה נוכחת יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – בעד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – נגד גדעון סער – נגד מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – נגד חמד עמאר – בעד ג'אבר עסאקלה – נגד עודד פורר – בעד יצחק פינדרוס – נגד טלי פלוסקוב – נגד אורלי פרומן – נגד תהלה פרידמן – נגד עמיר פרץ – אינו נוכח רפי פרץ – אינו נוכח אורית פרקש הכהן – נגד עינב קאבלה – נגד אנדרי קוז'ינוב – נגד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – אינה נוכחת עידן רול – נגד יואל רזבוזוב – נגד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אנטאנס שחאדה – נגד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – נגד מיכל שיר סגמן – נגד עפר שלח – אינו נוכח איציק שמולי – אינו נוכח רם שפע – נגד איילת שקד – בעד עאידה תומא סלימאן – נגד פנינה תמנו – נגד

חמד עמאר: אבקש לקרוא את השמות של אלו שלא נכחו, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח משה אבוטבול – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח זאב אלקין – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח נפתלי בנט – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח עוזי דיין – אינו נוכח צבי האוזר – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה יעלון – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח יצחק כהן – נגד מאיר כהן – אינו נוכח מירב כהן – אינה נוכחת ישראל כץ – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח פטין מולא – אינו נוכח יעקב מרגי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח סונדוס סאלח – אינה נוכחת מנסור עבאס – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח רפי פרץ – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת יובל שטייניץ – אינו נוכח עפר שלח – אינו נוכח איציק שמולי – אינו נוכח

חמד עמאר: יש מישהו באולם שלא הצביע ורוצה להצביע?

חמד עמאר: חבר הכנסת אלקין, השר.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) זאב אלקין – נגד

חמד עמאר: יש עוד מישהו באולם שרוצה להצביע?

חמד עמאר: תמה ההצבעה.

חמד עמאר: בבקשה, נא לספור.

חמד עמאר: הצעת חוק שירות המדינה (מנויים): בעד – 11, נגד – 78.

חמד עמאר: הצעת החוק לא התקבלה ותרד מסדר-יומה של הכנסת.

חמד עמאר: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק תכנון משק החלב (תיקון מס' 3), התש"ף–2020, שהחזירה ועדת הכלכלה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: [הצעת חוק פ/116/23; נספחות.

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה – הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תוספת קצבה לנכים מונשמים), של חבר הכנסת עודד פורר וקבוצת חברי הכנסת.

חמד עמאר: עד עשר דקות, אדוני.

חמד עמאר: בבקשה.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: חבריי חברי הכנסת, אני אבקש קצת את תשומת ליבכם להצעת החוק הזאת, שהממשלה צפויה להתנגד לה היום, ומעניין יהיה לשמוע באמת את הנימוקים, מדוע מתנגדים להצעת החוק הזאת.

עודד פורר: נכון להיום, אדוני היושב-ראש, כ-60,000 איש בגילי העבודה מקבלים קצבת שירותים מיוחדים.

עודד פורר: מתוכם כ-23,000 איש מקבלים את הקצבה המרבית, שגובהה כ-5,000 שקלים חדשים, ומתוכם יש לנו כ-400 נכים, כולל ילדים, שמוגדרים כנכים מונשמים, מחוברים למכונת הנשמה בכל שעות היממה, ומצבם הקשה מחייב השגחה רצופה עליהם.

עודד פורר: בשנת 2015 נחתם הסכם בין ביטוח לאומי למשרד האוצר שקובע כי תשולם לאותם נכים מונשמים תוספת קצבה של 1,844 שקלים חדשים.

עודד פורר: אני בטוח שחבר הכנסת חיים כץ, שהיה שר הרווחה והיום הוא יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, מכיר את הנתונים האלה.

חיים כץ: מה זה היה יושב-ראש ועדת עבודה ורווחה?

עודד פורר: לא, היה שר הרווחה והיום הוא יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, ואתה ידוע בוודאי, חיים, שבשל מוגבלותם הקשה של הנכים המונשמים, בצירוף תנאי ההעסקה של עובדי הסיעוד, שרשאים לעבוד שמונה שעות ביממה בלבד, מקבלים הנכים המונשמים היתר להעסקת שניים ואפילו שלושה עובדים, כי הם צריכים השגחה מסביב לשעון.

עודד פורר: אבל הקצבה של הנכים המונשמים, אותה קבוצה של כ-400 נכים, בתוכם ילדים, לא משתנה בהתאם לכך, והם נדרשים לשאת בעלויות האלה.

עודד פורר: במקום לקבל את הפיצוי על העובדה שהם צריכים להעסיק כמה עובדי סיעוד, הם צריכים להוסיף.

עודד פורר: מדובר כמובן בעלויות כספיות ניכרות מאוד.

עודד פורר: כמובן, כפועל יוצא מזה, אותו נכה מונשם הוא גם המעסיק הישיר של עובד הסיעוד המטפל – – –

חיים כץ: כל מי שמעסיק עובד זר הוא בפועל יוצא מכלל מי – – – כיסוי מלא.

חיים כץ: יש יחסי עובד–מעביד בינו ובין המטפל שלו גם אם הוא נותן לו 100 שקל.

עודד פורר: קל וחומר, חיים.

חיים כץ: לא, אני מסכים איתך.

עודד פורר: קל וחומר.

עודד פורר: האחריות והחבות וגם העלויות שמושתות עליהם גדולות משמעותית.

עודד פורר: עם איזה חוק באנו לפה, אדוני היושב-ראש?

עודד פורר: כדאי, אדוני סגן שר הבריאות, זה דווקא נוגע אליך.

חמד עמאר: אבקש לא לדבר בטלפון בתוך המליאה.

חמד עמאר: סגן שר הבריאות, בבקשה.

חמד עמאר: סגן שר הבריאות, אסור לדבר בטלפון.

עודד פורר: דווקא זה נוגע לעניינך, הנושא הזה.

קריאה: השב"כ מאזין.

חיים כץ: דבר אליי.

עודד פורר: אני אדבר אליך.

עודד פורר: האמת היא שיש יותר סיכוי שאתה תפתור את הבעיה.

עודד פורר: על מה מדובר פה, אדוני?

עודד פורר: אתה יודע באיזה סכום שמדובר?

עודד פורר: 30 מיליון שקל.

עודד פורר: על זה מדובר – –

חיים כץ: גם אם היה מגיע להם 500, מגיע להם.

עודד פורר: – – כדי לפתור את הבעיה.

עודד פורר: 30 מיליון שקל יפתרו את הסוגיה – כ-30 מיליון שקל – לאותם נכים מונשמים שזקוקים להעסיק מטפלים סיעודיים מסביב לשעון.

עודד פורר: זו ההערכה – אגב, כי היום מכוח ההסכם בין ביטוח לאומי למשרד האוצר אמורים לקבל 7,000 שקלים חדשים לסייע להם לעמוד בעלות ההעסקה הנוספת הזאת.

עודד פורר: כשאני מכפיל את המכפלות – זה היה 350, היום זה 400.

עודד פורר: אגב, בגלל הקורונה המספרים האלה גם קצת עלו.

עודד פורר: מדובר על כ-30 מיליון שקלים חדשים בשנה.

קארין אלהרר: זה כל הסיפור?

עודד פורר: מה באה הממשלה – שגם לא מקיימת את ההסכם שהיא חתמה לגבי הפעימות מול ארגוני הנכים – –

קארין אלהרר: קודם שייתנו את הפעימה השנייה, נראה אותם.

עודד פורר: – – מה באה הממשלה ואומרת?

עודד פורר: נחכה שלושה חודשים, עד אז אולי נביא חוק, אולי לא נביא חוק.

עודד פורר: אני לא יודע.

עודד פורר: שלושת החודשים האלה מתמשכים כבר שנים ארוכות.

עודד פורר: אף אחד גם לא יכול לערוב לי מה יעלה בגורל הממשלה בשלושה החודשים האלה.

קארין אלהרר: זו הדרך שלהם להגיד: זה לא יקרה.

עודד פורר: כמו שאמרת, חברת הכנסת אלהרר, זו הדרך המנומסת להגיד: לא יהיה.

עודד פורר: לא נעים להם להגיד לא – הם אומרים: נדחה בשלושה חודשים.

עודד פורר: אתמול יושב-ראש הקואליציה מיקי זוהר – אני אשמח אם הוא יגיב גם על העניין הזה – אתמול אמר בדיון בוועדת כספים – היה דיון מאוד חשוב בוועדת הכספים, בהול.

עודד פורר: כינסו את ועדת הכספים לשעות ארוכות לדון על החזרי המס והתוספות שיינתנו לראש הממשלה החליפי ולראש הממשלה, או לראש הממשלה ספייר ולראש הממשלה.

עודד פורר: ואמר יושב-ראש הקואליציה: רוצים להפוך את נתניהו לנכה כלכלית.

קארין אלהרר: בושה.

עודד פורר: המשפט הזה נאמר, חברים, בתקופה שבה הממשלה לא מקיימת את ההסכם שהיא חתמה עליו.

עודד פורר: הממשלה של נתניהו חתמה את ההסכם מול ארגוני הנכים – –

קארין אלהרר: בחקיקה.

עודד פורר: – – בחקיקה על העלאת הקצבאות.

עודד פורר: אתמול אישרתם מיליונים לטובת העניין הזה, והיום אתם תבואו לפה ותגידו לנו שאין לכם 30 מיליון שקלים כדי לפתור את הבעיה ל-400 נכים מונשמים.

עודד פורר: אלה סדרי העדיפויות.

עודד פורר: על זה נלחמתם, איתן?

עודד פורר: בשביל זה רצת שנה וחצי בחוגי בית ובכנסים – כדי לבוא ולפה ולהגיד שאין 30 מיליון שקל לנכים המונשמים, ואתמול לבוא לוועדת הכספים ולתת את התקציבים האלה – לְמה?

עודד פורר: להעלאת השכר של גנץ?

עודד פורר: לתוספות שמבקש נתניהו?

עודד פורר: להחזרים הכספיים על תשלומי המים ואני לא יודע על מה בבית שלו בקיסריה?

עודד פורר: ירדתם מהפסים?

עודד פורר: אתם מצליחים לגלות שיאים חדשים כל פעם מחדש, פעם אחר פעם אחר פעם.

עודד פורר: צריך לפתור את המצב האבסורדי הזה, שהמדינה מחייבת את אותם מונשמים להעסיק שני מטפלים סיעודיים ויותר אבל נותנת להם רק קצבה אחת ומעדיפה להכניס אותם למוסד סיעודי, כי מה האלטרנטיבה?

עודד פורר: הם ילכו למוסד סיעודי – שאגב, במקום לשלם על שני מטפלים ולחיות בקהילה – –

קארין אלהרר: עולה יותר.

עודד פורר: – – המוסד הסיעודי עולה יותר.

עודד פורר: זה אפילו לא עולה למדינה את הסכומים האלה כשבסוף הם הולכים למוסדות הסיעודיים.

עודד פורר: הפעימה שהייתה מחויבת מחוק הנכים, שהייתה אמורה להיות משולמת כבר בינואר, לא הגיעה לבסוף.

עודד פורר: שר האוצר נתן הבטחה – אז נתן, אז אמר, אז סיפר עוד איזה סיפור, עוד איזה חצי מילה.

עודד פורר: ואני אומר לכם, נציגי הממשלה – אני לא יודע את מי שלחו פה לענות על הנושא הזה.

עודד פורר: אתה אמור לענות כשר משיב?

יועז הנדל: השר התורן.

קארין אלהרר: ואללה, אפילו לא – – –

עודד פורר: השר התורן.

עודד פורר: יפה ששלחו את שר התקשורת להשיב.

קארין אלהרר: אבל מה קשור?

חמד עמאר: לא, לא.

חמד עמאר: מי שמשיב נמצא כאן, סגן השר נהרי.

עודד פורר: נהרי, אתה תשיב?

עודד פורר: אני רק דבר אחד מבקש ממך בתשובתך הארוכה, המנומקת והמפורטת, שאני בטוח שתקריא לנו מן הדף.

עודד פורר: אל תבוא ותגיד לי: אנחנו מציעים לדחות בשלושה חודשים.

עודד פורר: אל תספרו לי על דחייה בשלושה חודשים.

עודד פורר: כשאתמול יושב-ראש ועדת הכספים גפני לא הסכים להצביע על כל המכלול של ההטבות של ראשי הממשלה, ראש הממשלה וראש הממשלה ספייר, הוא מקבל טלפון בהול מראש הממשלה: תצביע היום.

משולם נהרי: – – –

עודד פורר: וגפני הצליח לשכנע אותו שיצביעו רק ביום ראשון על ההטבות.

עודד פורר: חברים, אתם התבלבלתם, אתם התבלבלתם.

עודד פורר: אתם באתם לפה בשביל לטפל בבעיות האלה, לא בשביל לטפל בבעיות האישיות שלכם.

עודד פורר: ואם אתם חושבים שמישהו הופך את ראש הממשלה לנכה כלכלית, ולכן אתם הייתם צריכים לעשות אתמול את דיון החירום הזה בוועדת הכספים – מה תענו ל-400 האנשים האלה שמונשמים ואין להם מאיפה לשלם למטפלים הסיעודיים?

קארין אלהרר: אולי הם יוכלו לקלח אותם?

עודד פורר: איפה סדרי העדיפויות שלכם?

עודד פורר: הייתם רצים לפה כולם – כל חברי הכנסת מכל המפלגות רצים לפה מהר מהר כשזה נוגע לעניינים האישיים שלכם.

עודד פורר: כשהייתם צריכים להעביר פה את החוק של הממשלה המנופחת – אין בעיה, מסביב לשעון הבניין הזה עובד.

עודד פורר: אבל עכשיו?

עודד פורר: הצעת חוק, אגב – ויודע את זה חבר הכנסת חיים כץ.

עודד פורר: חיים יודע שהצעת החוק הזאת גם זכתה לתמיכה מהאוצר, והייתה אמורה לעבור עוד בכנסת העשרים.

חיים כץ: – – – הצעה מוצדקת.

חיים כץ: אני בצער רב לא יכול להצביע – – – אם הייתי יודע שאני לשון המאזניים פה, היית מקבל – – –

עודד פורר: חיים, אני אומר לך, תתפוס את החברים שלך בקואליציה באוזניים ותנענע אותם קצת ותגיד להם: חברים, זאת העבודה שלנו.

עודד פורר: לא יכול להיות שתבואו ולא תקדמו את ההצעה הזאת ותעבירו אותה היום בטרומית ותתחילו לקדם אותה במסלול.

עודד פורר: אל תגידו לי: שלושה חודשים – זה יבוא עם כל המכלול.

עודד פורר: אני כבר מספיק זמן פה בבניין הזה כדי לדעת מתי מורחים אותי, ובזה אתם אלופים – בלמרוח.

עודד פורר: מתי אתם מפסיקים למרוח?

עודד פורר: כשזה נוגע לישבן שלכם, כשזה נוגע לכיסא שאתם תשבו עליו, כשזה נוגע לתוספת השכר לראש הממשלה ספייר, כשזה נוגע להחזרי מס עשור אחורה.

עודד פורר: אני חושב שבעניין הזה אין שום צידוק מוסרי לדחות את הצעת החוק הזאת ואת ההצבעה עליה אפילו ביום אחד.

עודד פורר: אני הייתי מצפה שדווקא בתקופה הזאת הצעת החוק הזאת תהיה מאושרת פה אחד בכנסת.

עודד פורר: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: ישיב סגן שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים חבר הכנסת משולם נהרי.

חמד עמאר: סגן השר, אתה צריך להקפיד, אני לא נותן יותר מעשר דקות.

חמד עמאר: זה החוק, זה התקנון.

חמד עמאר: להקפיד לעשות את הגיוסים בעשר דקות.

קארין אלהרר: אפשר גם פחות מעשר דקות.

חמד עמאר: עשר דקות.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: זה התקנון.

משולם נהרי: אמרו עד שעה בשבוע שעבר.

חמד עמאר: בתקנון – עשר דקות.

חמד עמאר: אני מכיר את התקנון וזוכר אותו.

חמד עמאר: אין לי מה להוסיף.

חמד עמאר: בבקשה.

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת עודד, האמת היא שלא הצלחתי להבין מהו החישוב – איך הגעת ל-7,000, ש-298% שווה ל-7,000.

משולם נהרי: אם היית יכול להרחיב בנושא הזה – אתה איתי בהקשבה?

עודד פורר: לקחת – – – על התוספת – – –

משולם נהרי: כמה יש היום?

עודד פורר: – – –

משולם נהרי: 1,844, נכון?

משולם נהרי: אם אתה מוסיף על זה 298% – לא כתוב 300% או 400% אלא 298%.

עודד פורר: – – – מכוח ההסכמים – – –

משולם נהרי: איך הגעת לסכום הזה?

משולם נהרי: אני לא תפסתי.

עודד פורר: – – –

משולם נהרי: איזה הסכם?

עודד פורר: בין האוצר לבין – – –

משולם נהרי: אבל אתה מדבר בהצעת החוק שלך – גם על הבוגרים וגם על הילדים הנכים אתה אומר 298%, בשניהם, ויחד התוספת הזאת מביאה אותך ל-7,000.

משולם נהרי: הפכתי והפכתי בה ולא הצלחתי להגיע.

עודד פורר: אני אשב איתך ואסביר לך.

משולם נהרי: ניסיתי הכול, בדקתי את המספרים ולא הצלחתי להגיע לתוצאה הזאת.

יוליה מלינובסקי: – – –

משולם נהרי: מה?

יוליה מלינובסקי: – – –

משולם נהרי: לא שומע.

יוליה מלינובסקי: לא חשוב.

משולם נהרי: התיקון המוצע לחוק מבקש להגדיל את סכום הקצבה לנכים הזקוקים למכונת הנשמה באופן רצוף וקבוע בכ-6,600 שקלים בכל חודש; לפי המציע זה 7,000 שקלים.

משולם נהרי: זאת, לאור העלויות הנובעות מהעסקתם של עובדים סיעודיים המסייעים להם.

משולם נהרי: בהתאם לסעיף 206 לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה–1995, ותקנות הביטוח הלאומי (ביטוח נכות) (מתן שירותים מיוחדים), התשל"ט–1978, נכה התלוי בעזרת הזולת בביצוע פעילות יום-יומית ברוב שעות היממה עקב נכותו זכאי לקצבה מיוחדת.

משולם נהרי: שיעורי הקצבה הינם בהתאם לרמת התלות שנקבעת ביחס לכל נכה.

משולם נהרי: לנכה אשר תלוי בזולת בביצוע כל פעולות היום-יום ובכל שעות היום שיעור הקצבה הכולל הינו 5,341 שקלים.

משולם נהרי: כמו כן, בהתאם לסימן ו' לפרק ט' לחוק הביטוח הלאומי ותקנות הביטוח הלאומי (ילד נכה), התש"ע–2010, זכאים הורים לילד נכה לגמלה חודשית, להשתתפות – –

קארין אלהרר: אבל אין לו ילדים – – –

משולם נהרי: כן, אנחנו מדברים גם על זה וגם על זה.

קארין אלהרר: לא, אבל זה לא אותו דבר.

משולם נהרי: אם היית מקשיבה אז היית רואה שאני לא מערבב מין – – –

קארין אלהרר: אתה נותן סקירה.

עודד פורר: – – –

משולם נהרי: אוקיי, בסדר.

קארין אלהרר: אני לא מבינה – – –

עודד פורר: תשובה לא נקבל.

משולם נהרי: למה אתה חושב שזאת לא תשובה?

עודד פורר: בוא תגיד דבר מאוד פשוט:

עודד פורר: מדוע אתם חושבים שאותו נכה מונשם צריך לממן מכיסו את המטפלים הסיעודיים – –

קארין אלהרר: אין לו.

עודד פורר: – – ואין לכם את התקציב של 30 מיליון השקלים כדי שזה לא יקרה, כדי שהוא יוכל לקבל את המימון?

עודד פורר: ואגב, יישאר בקהילה ולא ילך למוסד סיעודי, שעולה כ-25,000 שקלים בחודש.

עודד פורר: בוא תגיד לי מה העמדה של הממשלה בעניין הזה במקום לסובב את הסיבובים ואת הסיפורים.

עודד פורר: אם באת לתת סקירה אז תן סקירה.

משולם נהרי: מי אומר שאנחנו נגד?

משולם נהרי: מי אומר שאנחנו לא בעד לתת?

עודד פורר: תגידו "בעד", תגידו "בעד".

משולם נהרי: אז חכה.

קארין אלהרר: אתה בעד?

משולם נהרי: תכף את תשמעי הכול ותכף אני אבהיר את דבריי, והאמיני לי, אם תהיה איזו שאלה או איזה ספק, אני מוכן לשבת פה ולהסביר ולחזור על כל מה שצריך.

משולם נהרי: בכל אופן, כמו כן, בהתאם לסעיף ו' לפרק ט' לחוק הביטוח הלאומי ותקנות הביטוח הלאומי (ילד נכה), התש"ע–2010 – –

חמד עמאר: חברת הכנסת יוליה, נא לשבת, בבקשה.

משולם נהרי: – – זכאים הורים לילד נכה לגמלה חודשית להשתתפות בהוצאות לסידורים מיוחדים הנובעים ממצבו של הילד.

משולם נהרי: שיעורי הקצבה תלויים במצבו של הילד.

משולם נהרי: ברמה הגבוהה ביותר שיעור הקצבה הכולל הינו 4,773 שקלים.

משולם נהרי: ביחס לזכאים לקצבת שירותים מיוחדים וקצבת ילד נכה הזקוקים למכונת הנשמה באופן רצוף נחתם ב-5 ביולי 2015 הסכם בין המוסד לביטוח לאומי לבין משרד האוצר, מכוח סעיף 9 לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה–1995, בדבר תשלום קצבה נוספת לנכים מונשמים.

משולם נהרי: סכום הקצבה הנוספת לחודש הינו כ-1,850, וזאת לאור ההכרה בצורכיהם הנוספים ובסיכון הייחודי לנכים מונשמים.

משולם נהרי: חבר הכנסת עודד, ליתר דיוק, הסכום המתבקש, כפי שאתם רוצים, הוא לא 30 מיליון.

משולם נהרי: מאחר שמדובר כיום על 404 מונשמים, הייתי מדייק ואומר שזה כ-32 מיליון לשנה – –

קארין אלהרר: אבי, למה?

קארין אלהרר: למה אתם נגד?

משולם נהרי: – – אם אני מדבר על הנתונים שיש היום.

משולם נהרי: מאחר – מה קורה שם?

חמד עמאר: מי שמצביע למעלה שיעלה, כי אנחנו מפעילים את ההצבעה.

חמד עמאר: אם אתה מגיב, אני לא אחכה.

חמד עמאר: שיעלו למעלה.

משולם נהרי: מאחר שישנו הסכם בין המוסד לביטוח לאומי לבין אוצר המדינה המקנה תוספת קצבה מיוחדת לקבוצה זו – אני לא שומע את עצמי.

חמד עמאר: נא לשמור על השקט.

חמד עמאר: סגן השר לא מצליח לדבר.

קריאה: שלא ידבר.

חמד עמאר: החברים מש"ס, אתם מפריעים לו.

משולם נהרי: מה המצב שם?

מיקי לוי: זה החברים שלו.

חמד עמאר: בבקשה.

משולם נהרי: מאחר שישנו הסכם בין המוסד לביטוח לאומי לבין אוצר המדינה המקנה תוספת קצבה מיוחדת לקבוצה זו, ראוי כי התיקון ייעשה במסגרת ההסכם, לא במסגרת תיקון בחוק הביטוח הלאומי.

משולם נהרי: זה לא שמתנגדים, זה לא שלא רוצים.

משולם נהרי: זה נכון, זה ראוי, אבל צריך לעשות את זה במסגרת המקובלת.

משולם נהרי: ועדת השרים לענייני חקיקה דנה בהצעת החוק – וכמובן, אני לא חוזר על מה שאמרת.

משולם נהרי: אתה יודע לכמה זמן לדחות את זה, אבל אני אומר שהיא גם החליטה – ונכון כך – לבחון את הצעת החוק במסגרת השלמת הפעימה הנוספת לאוכלוסיית הנכים.

משולם נהרי: זה לא שאנחנו נגד, אנחנו בעד.

משולם נהרי: זה חשוב לנו, אבל צריך לעשות את זה במקום הנכון ובזמן הנכון.

משולם נהרי: תודה.

קארין אלהרר: – – –

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת עודד פורר, יש לך שלוש דקות.

חמד עמאר: אחרי זה אני עובר להצבעה.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: אדוני סגן השר, אני חושב שאתה הדגמת פה בצורה בהחלט מעוררת השראה מהי מריחה, איך מורחים – איך מורחים את כל הסיפור הזה ודוחפים אותו עמוק למקום שלא ימצאו אותו.

עודד פורר: אתם עושים את זה כבר יותר מחצי שנה עם העלאת קצבאות הנכים.

עודד פורר: יותר מחצי שנה.

עודד פורר: התחייבתם – שר האוצר, ראש הממשלה; שר המשפטים, לפני שהוא נכנס לתפקיד, נלחם על זה.

עודד פורר: שום דבר.

עודד פורר: יוק.

עודד פורר: אני לא ראיתי דיון חירום בעניין הזה בוועדת הכספים.

עודד פורר: אני ראיתי דיון חירום אחר בוועדת הכספים אתמול, שעות ארוכות, כשאומר יושב-ראש הקואליציה שצריך לטפל באדם שהוא נכה כלכלית.

עודד פורר: ראש הממשלה הוא נכה כלכלית, ולכן יש דחיפות לעבוד שעות מסביב לעניין הזה.

עודד פורר: אבל פה, 32 מיליון שקל – אתה אמרת את הסכום, לא אתווכח איתך; אמרתי כ-30 ואתה אומר 32 – 32 מיליון שקלים אתם לא יכולים למצוא כדי להעביר את החוק הזה ולפתור את הפארסה הזאת.

עודד פורר: כשזה נוגע לעצמכם, לא רק שאתם מוצאים – אתם מוצאים, אתם מגייסים ואתם רותמים את כל הבניין הזה, מסביב לשעון.

עודד פורר: כל אחת ואחד מכם, היום בערב, לפני שהוא ילך לישון ויצחצח שיניים, שיסתכל בראי, יסתכל בראי ויגיד: מה עשיתי היום?

עודד פורר: מה עשיתי היום?

עודד פורר: על מה נלחמתי היום?

עודד פורר: תוכלו לבוא ולהגיד שהיום הפסדתם בקרב שבשבילו נכנסתם לחיים הציבוריים – לעזור לאוכלוסייה החלשה ביותר.

עודד פורר: ואתם יודעים שיש תקציב.

עודד פורר: אתם יודעים שהוא קיים.

עודד פורר: אישרתם אותו בכנסת העשרים, אישרתם את זה כבר, אז מה המריחה הזאת?

עודד פורר: מה המריחה הזאת?

עודד פורר: בשביל מה?

עודד פורר: עוד שלושה חודשים ועוד שלושה חודשים – למה אתם מחכים?

עודד פורר: אתה מדבר איתי על הפעימות שהבטחתם בינואר ולא קרו?

עודד פורר: איך אתם לא מתביישים כבר לא להישיר מבט לציבור, שהתנתקתם ממנו מזמן?

עודד פורר: לעצמכם?

עודד פורר: לעצמכם.

עודד פורר: הרי כל אחד מכם במאבק שלו כדי להיכנס לבניין הזה רץ ושכנע, לא משנה מאיזו מפלגה.

עודד פורר: והבטחתם, הבטחתם להילחם למען הציבור – הינה, בכסף קטן, בכסף קטן.

עודד פורר: אני לא יודע איך אתם לא מתביישים.

עודד פורר: תאמין לי, אם הייתי יושב במקומך, הייתי אומר: חברים, יש עמדת ועדת שרים.

עודד פורר: אני אפילו לא עולה לקרוא אותה.

עודד פורר: תבואו ותצביעו.

עודד פורר: תשפילו את המבט ותצביעו.

עודד פורר: אין פשוט מלאשר את ההצעה הזאת ולקדם אותה, ויש תקציב – יודע את זה יושב-ראש ועדת הכספים.

עודד פורר: ראש הממשלה התקשר אליו בחירום איך לא מעבירים את ההצעה שלו אתמול, מהר.

עודד פורר: מנותקים.

חמד עמאר: אני אוסיף אותך.

חמד עמאר: אתה לא צריך לרוץ למעלה.

חמד עמאר: אני עובר להצבעה.

חמד עמאר: נא להצביע.

קריאה: נגד.

קריאה: קואליציה – נגד.

יאיר לפיד: אופוזיציה – בעד.

יוליה מלינובסקי: מנותקים – נגד.

עודד פורר: מנותקים.

יוליה מלינובסקי: – – – נגד.

יוליה מלינובסקי: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 21 בעד ההצעה להסיר את ההצעה מסדר-היום – 50 נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדה את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תוספת קצבה לנכים מונשמים), התש"ף

יוליה מלינובסקי: –2020, לא נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – 22, אחרי שאני מוסיף את חבר הכנסת עודד פורר, נגד – 50.

חמד עמאר: הצעת החוק לא עברה, ויורדת מסדר-יומה של הכנסת.

חמד עמאר: [הצעת חוק פ/680/23; נספחות.

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: << הצח >> הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעצמאים), התש"ף

חמד עמאר: –2020 << הצח >> [הצעת חוק פ/683/23; נספחות.

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה – הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעצמאים), של חברי הכנסת מאיר כהן ויאיר לפיד.

חמד עמאר: ינמק את הצעת החוק חבר הכנסת יאיר לפיד.

חמד עמאר: בבקשה, עד עשר דקות.

חמד עמאר: יש הצעה מוצמדת לחבר הכנסת עודד פורר.

חמד עמאר: הוא יציג אותה אחרי זה, והשר ישיב על שתיהן ביחד.

חמד עמאר: בבקשה, עד עשר דקות.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הרי בנימין נתניהו נכשל בטיפול הכלכלי בקורונה כישלון גמור.

יאיר לפיד: אחוז האבטלה בישראל הוא מהגבוהים בעולם המערבי.

יאיר לפיד: אף אחד, אף אחד, לא מבין את ההנחיות.

יאיר לפיד: אף אחד לא מצליח להבין מה יהיה פה עוד חודש.

יאיר לפיד: הדבר הכי בסיסי בניהול משברים, הכי חשוב, הוא יצירת ודאות.

יאיר לפיד: אין שום ודאות.

יאיר לפיד: כל יום הולכים לכיוון אחר.

יאיר לפיד: אין שום ראייה קדימה.

יאיר לפיד: אתמול פורסם דוח של מכון המחקר של הכנסת, הממ"מ, לשנת 2020.

יאיר לפיד: שיעור הגידול בסגירת עסקים בישראל הוא הגבוה בעולם המערבי – 50%.

יאיר לפיד: איטליה, שנפגעה כל כך קשה מהקורונה – 25%, ברזיל – רק 20%, אנחנו – 50%.

יאיר לפיד: כל האנשים האלה שהעסק שלהם נסגר, מה יקרה איתם?

יאיר לפיד: איך רוצים שהם יפתחו את העסק מחדש אם לא יהיה להם מה לאכול?

יאיר לפיד: דמי אבטלה לעצמאים הוא דבר כל כך ברור, כל כך אלמנטרי, כל כך הכרחי, שכמעט לא צריך להסביר אותו.

יאיר לפיד: בטח לא צריך להסביר אותו עכשיו, בזמן הקורונה.

יאיר לפיד: צריך דמי אבטלה לעצמאים, כי לפעמים העסק נסגר.

יאיר לפיד: כל האנשים שסגרו את העסקים שלהם בחודשים האחרונים – זה לא היה בגלל שהם עצלנים, זה לא היה בגלל שהעסק שלהם לא מתפקד, זה לא היה בגלל שהם לא יודעים למכור.

יאיר לפיד: הם סגרו כי ממשלת ישראל אמרה להם לסגור.

יאיר לפיד: הם מובטלים כי ממשלת ישראל שלחה אותם להיות מובטלים.

משה ארבל: למה התנגדת כשהיית שר אוצר?

יאיר לפיד: יכולים להיות שני אנשים, שכנים, שגרים דלת מול דלת, שלשניהם קוראים איציק, אוקיי?

יאיר לפיד: איציק ואיציק, שכנים.

יאיר לפיד: שניהם שירתו בצבא, אחד בגולני, אחד בגבעתי, אחד גבוה, אחד נמוך, אחד שכיר ואחד עצמאי.

משה ארבל: היית שר אוצר.

משה ארבל: למה התנגדת?

יאיר לפיד: שניהם משלמים מיסים, שניהם משלמים ביטוח לאומי.

משה ארבל: חבר הכנסת לפיד, כשהיית שר אוצר, למה התנגדת?

יאיר לפיד: שניהם מובטלים לא בגללם, לא בגלל שהם רצו, ושניהם הלכו הביתה בתחילת הקורונה, בהוראת הממשלה.

יאיר לפיד: הממשלה סגרה אותם, שלחה אותם הביתה, נתנה לשניהם את אותה הוראה באותה מסיבת עיתונאים, אבל עכשיו אחד מהם יקבל דמי אבטלה והשני לא.

יאיר לפיד: לאחד מהם יש ממה לחיות – השני אוכל חסכונות, והחסכונות האלה נגמרים.

יאיר לפיד: מדובר בשני אנשים ששילמו למדינה כל חייהם.

יאיר לפיד: איציק העצמאי שילם יותר מאיציק השכיר.

יאיר לפיד: עצמאים משלמים יותר ביטוח לאומי משכירים, ולמרות זאת השכיר יצא לחל"ת, מקבל דמי אבטלה – פשוט, יעיל, בלי התחכמויות.

יאיר לפיד: השני, העצמאי, שוקע לתהום.

יאיר לפיד: במקום לעזור לו, המדינה מציעה לו עוד ועוד פעימות שאף אחד לא מבין, ולא מגיעות בסוף, עוד ועוד הלוואות מסובכות וטפסים שאי-אפשר להבין.

יאיר לפיד: וחוץ מזה, הלוואות צריך להחזיר.

יאיר לפיד: לא יהיה להם מאיפה להחזיר.

יאיר לפיד: דמי אבטלה לעצמאים זה לא טובה שמישהו עושה להם – זה קיים בצרפת, בגרמניה, בספרד, באירלנד, בפינלנד, באוסטרליה, בניו זילנד, ביוון.

יאיר לפיד: כל המדינות האלה ועוד אחרות מכירות בזה שאם הן יענישו את העצמאים לא תהיה להן יזמות, ואם לא תהיה להן יזמות לא תהיה כלכלה.

יאיר לפיד: בישראל מדובר בכחצי מיליון, חצי מיליון עצמאים ומעסיקים.

יאיר לפיד: האנשים האלה הם הכלכלה הישראלית, הם הלחם והחמאה, הם עמוד השדרה של המשק.

יאיר לפיד: אם המדינה לא תעזור להם לעבור את התקופות הקשות, כמו התקופה הזאת, הם יסגרו את העסק לתמיד.

יאיר לפיד: אם הם סוגרים את העסק, המדינה נסגרת.

יאיר לפיד: ההסבר של הממשלה, של ראש הממשלה, לכך שהם לא מוכנים לתת דמי אבטלה לעצמאים הוא שאין כסף.

יאיר לפיד: קודם כול, יש כסף.

יאיר לפיד: הממשלה הזאת הודיעה שהיא מקציבה 80 מיליארד שקל לטיפול במשבר.

יאיר לפיד: לא הצליחה לנצל אותם.

יאיר לפיד: למרות זאת היא ביקשה מהכנסת עוד 14 מיליארד שקל.

יאיר לפיד: אישרנו אותם, הכנסת הצביעה בעד, כולל האופוזיציה.

יאיר לפיד: יש להם כסף.

יאיר לפיד: מעבר לזה, הרי הממשלה הזאת איבדה את זכותה המוסרית לטעון שאין לה כסף.

יאיר לפיד: יש לכם כסף ל-36 שרים ו-16 סגני שרים, רובם מיותרים לגמרי.

יאיר לפיד: יש לכם כסף למשרד לענייני מים ולמשרד לענייני קהילות לא קיימות.

יאיר לפיד: יש לכם כסף לשיירה של אאודי A8 לראש הממשלה החליפי.

יאיר לפיד: יש לכם כסף וזמן לעצור את המדינה, להפסיק לטפל בכל הבעיות, לשתק את ועדת הכספים – הכול כדי להעביר מיליון שקל הטבות מס לראש הממשלה.

יאיר לפיד: יש לכם כסף למפלגות, מיליארדים.

יאיר לפיד: יש לכם כסף לפוליטיקאים, לעסקנים, להסכמים קואליציוניים.

יאיר לפיד: אז שלא ימכרו לנו שאין כסף לאנשים שעובדים קשה כל החיים.

יאיר לפיד: יש כסף.

יאיר לפיד: הוא פשוט הולך למקומות הלא-נכונים ולאנשים הלא-נכונים.

יאיר לפיד: בנימין נתניהו נכשל בניהול המשבר הכלכלי מפני שסדר העדיפויות של הממשלה שלו עקום לגמרי.

יאיר לפיד: היא מחלקת את הכסף לפי מה שטוב לשלטון, לא לפי מה שטוב לאזרחים.

יאיר לפיד: הם לא זוכרים שיש דבר כזה אזרחים.

יאיר לפיד: דמי אבטלה לעצמאים זה לא כסף שהמדינה מחלקת; זו לא מחווה שמישהו עושה לעצמאים ברוב טובו.

יאיר לפיד: זה הכסף שלהם, הם שילמו אותו כל חייהם.

יאיר לפיד: מעבר לזה, זו השקעה חכמה, זה כסף חכם.

יאיר לפיד: כל שקל שהמדינה תשלם כדמי אבטלה לעצמאים יחזור אליה כמיסים שהם ישלמו כשהם יחזרו לעבודה.

יאיר לפיד: אם לא יהיה להם את האוויר הזה הם לא יפתחו את העסק, הם לא ישכרו עובדים, הם לא ישלמו מיסים.

יאיר לפיד: ההנחה של הממשלה שבעלי עסקים, אנשים שהם יזמים בנשמתם, יקבלו דמי אבטלה ויגידו לעצמם: איזה יופי, קיבלתי 40% ממה שהרווחתי עד היום, אני מפסיק לעבוד לנצח נצחים, היא הנחה מטורפת.

יאיר לפיד: רק אנשים שבחיים שלהם לא מילאו חשבונית מסוגלים לחשוב ככה.

יאיר לפיד: רק אנשים שלא מבינים מה זו יזמות, מה זה ניהול עסק, שלא מבינים איך חושב ופועל עצמאי – רק הם מסוגלים לפעול מתוך העמדה הזאת.

יאיר לפיד: העצמאים זקוקים ברגע הקשה הזה למדינה שלהם, אבל הרבה יותר מזה – המדינה זקוקה להם.

יאיר לפיד: היא צריכה אותם על הרגליים, עובדים, פותחים את העסקים מחדש, נושמים.

יאיר לפיד: אם היא לא תעזור להם, היא מזיקה לעצמה.

יאיר לפיד: הצעת החוק הזאת הוכנה בשיתוף להב, ארגון הגג של העצמאים בישראל, בראשותו של רועי כהן.

יאיר לפיד: זה ארגון שכולל את לשכת עורכי הדין, את לשכת רואי החשבון, את לשכת יועצי המס, את לשכת סוכני הביטוח – כל הגופים הרלוונטיים שמבינים באמת בנושא.

יאיר לפיד: הצעת החוק הזאת תוביל להקמת קרן אבטלה מיועדת, כלומר ענף ביטוחי נפרד שמתמחה בעצמאים.

יאיר לפיד: אנשי המקצוע מבינים ששוק העבודה משתנה.

יאיר לפיד: כל השנים האחרונות השוק הולך ומשתנה, ועוד יותר מזה – כל החודשים האחרונים הוא עובר שינוי עמוק.

יאיר לפיד: יש היום דינמיקה אחרת לגמרי.

יאיר לפיד: אם שוק העבודה משתנה, מערך הביטוח הלאומי והרווחה צריך להשתנות איתו.

יאיר לפיד: הוא לא יכול להישאר מאחור.

יאיר לפיד: הצעת החוק הזאת לא משנה את המציאות, היא רק אומרת לממשלה להכיר במציאות ולהפסיק להתעלם ממה שקורה לנגד עיניה.

יאיר לפיד: העצמאים מתרסקים.

יאיר לפיד: יש פה הצעה פשוטה, הגיונית, עובדת בכל העולם, שתציל אותם.

יאיר לפיד: אני קורא לכנסת ישראל למלא אחר ההבטחות שלה, לשם שינוי, ולהעביר את הצעת החוק.

יאיר לפיד: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: הצעת חוק מוצמדת, של חבר הכנסת עודד פורר.

חמד עמאר: חבר הכנסת עודד, יש לך שלוש דקות, כי הצעת החוק היא הצעת חוק מוצמדת.

חמד עמאר: התשובה תהיה רק עשר דקות.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: אם אנחנו נוגעים בנושא של עצמאים, אז השר דודי אמסלם, אני דווקא בעניין הזה כן רוצה לגעת במשהו של עצמאים.

עודד פורר: היה אתמול דיון מאוד מאוד חשוב על הטבות מס והנושא של השתת שווי הרכב, על הרכב המשוריין של ראש הממשלה.

עודד פורר: דודי, אני בעניין הזה מסכים לחלוטין.

עודד פורר: הרכב של ראש הממשלה משמש אותו כל-כולו לעבודתו כראש הממשלה.

עודד פורר: הוא רכב משוריין, הוא רכב שאין בו הנאה פרטית – לא צריך לשלם שווי שימוש.

עודד פורר: אין על זה שאלה.

עודד פורר: צריך להכיר לו באופן מלא בהוצאות האלה, ואני בטוח שאתה תסכים איתי בעניין הזה.

מיקי לוי: הכרנו.

מיקי לוי: הצבענו בעד.

עודד פורר: זה הדבר היחיד – היחיד – שהיה נכון בבקשה שהבאתם לוועדת הכספים.

עודד פורר: אבל אני ארבע שנים מנסה להעביר, כולל בממשלה הקודמת, הצעת חוק מאוד פשוטה לעצמאים, שאומרת שהעצמאי שהרכב שלו וסוג העיסוק שלו הוא כזה שהוא יכול לשמש אותו רק לשימוש העסקי שלו – גם אם זה לא רכב מסוג מסוים, מאוד מאוד גדול, כפי שקבעו בתקנות – יכירו לו ב-100% הוצאות.

עודד פורר: למה מדביר, דודי, שכל הרכב שלו מלא ציוד הדברה – רכב קטן, מלא ציוד הדברה, הוא לא יכול להשתמש בו לשימוש הפרטי שלו; הוא לא יכול לתת את הרכב עם ציוד ההדברה לילד שלו שייסע איתו בערב לבלות; הוא לא יכול לרדת עם הרכב הזה לאילת.

עודד פורר: למה אתם מכירים לו רק ב-45% כהוצאה מוכרת כשהוא בא למס הכנסה?

עודד פורר: למה לא לתקן את זה?

עודד פורר: כבר הבאתם תיקון צודק לגבי הרכב של ראש הממשלה.

עודד פורר: אני אומר לך, לא ראש הממשלה, לא שר הביטחון, לא יו"ר הכנסת – מי שנוסע ברכב משוריין, אין ספק שלא צריך לשלם שווי שימוש.

עודד פורר: אבל למה עצמאי כן?

עודד פורר: המבחן הוא מאוד מאוד פשוט: מס אמת.

עודד פורר: אנשים צריכים לשלם את המס על מה שהם השתמשו בו לשימושם הפרטי, וצריכים להכיר להם בהוצאה על מה שנעשה, אם זה לייצור הכנסה בעסק או אם זה לעבודה שלהם, כמו ראש הממשלה.

עודד פורר: אבל המדינה הזאת, אדוני היושב-ראש, התבלבלה.

עודד פורר: יש כאן שתי מדינות שונות, זה הדיון – לא החלת הריבונות.

עודד פורר: שתי מדינות: אחת לראש הממשלה ולשרים, עם זכויות יתר ופריבילגיות – שם מכירים, שם לא מוכנים שהוא ישלם את שווי השימוש.

עודד פורר: אבל אותו זה שמשלם את המיסים, שמשלמים את המשכורת שלו, ישלם גם ישלם, פעמיים.

עודד פורר: והוא הדין גם בהצעה הזאת, בדיוק כמו ההצעה של דמי אבטלה לעצמאים.

עודד פורר: אתם פשוט עצמתם את העיניים שלכם וניתקתם את עצמכם מהמציאות, ניתקתם את עצמכם מהציבור, ומי שיצביע נגד הצעת החוק הזאת, גם הוא מנותק.

עודד פורר: אני אומר לכם פה: אתם ממשלה מנותקת; אתם חברי כנסת מנותקים; אתם שרים מנותקים; אתם לא מבינים מה קורה בחוץ; אתם לא מבינים מה קורה לאנשים שאיבדו את הפרנסה שלהם, את הבית שלהם, את העסק שלהם – וכל יום יהיו עוד ועוד כאלה, ואתם תמשיכו להצביע פה על תנאי השירות שלכם, ועל הבילויים שלכם, ועל ההטבות שלכם, ותשכחו אותם.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: ישיב סגן שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים חבר הכנסת משולם נהרי, בבקשה.

חמד עמאר: משיב במשולב על שתי ההצעות.

חמד עמאר: שתי הצבעות נפרדות.

ינון אזולאי: מגיעות לו 20 דקות.

ינון אזולאי: 20 דקות מגיעות לו.

חמד עמאר: לא, עשר דקות.

ינון אזולאי: הצמדת שתי ההצעות – מגיע לו 20 דקות.

חמד עמאר: הצעת חוק מוצמדת זה עשר דקות.

חמד עמאר: חבר'ה, אל תתווכחו איתי על התקנון.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: עשר דקות.

יעקב מרגי: או 11 דקות – – –

חמד עמאר: הינה, אני מאפס את השעון.

חמד עמאר: אתה מתחיל.

חמד עמאר: אני מפעיל את השעון, בבקשה.

משולם נהרי: שלוש דקות.

חמד עמאר: מה?

משולם נהרי: שלוש דקות.

חמד עמאר: סגן השר אומר שלוש דקות.

חמד עמאר: בבקשה.

חמד עמאר: אני נותן את הזמן שלי – אתה מחליט כמה תדבר.

חמד עמאר: יש לך עד עשר דקות, אדוני, בבקשה.

משולם נהרי: שלוש דקות.

עופר כסיף: – – – אותנו בין הח"כים – – –

אלי אבידר: – – –

חמד עמאר: חבר הכנסת אלי אבידר, אל תפריע, בבקשה.

חמד עמאר: תן לשר שלוש דקות.

חמד עמאר: הוא רוצה לסיים, בבקשה.

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש – מה זה הרעש?

משולם נהרי: מה?

חמד עמאר: בבקשה.

משולם נהרי: חבריי חברי הכנסת, חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה–1995, קובע זכאות לדמי אבטלה לשכירים אשר חדלו מעבודתם בהתאם לתנאים המפורטים בחוק.

משולם נהרי: עם זאת, חוק הביטוח הלאומי אינו מזכה עובדים עצמאים אשר נפלטו ממעגל העבודה בקבלת דמי אבטלה.

משולם נהרי: עודד, אתה מקשיב, נכון?

עודד פורר: כן.

משולם נהרי: כן.

משולם נהרי: כל תשובה היא תשובה אחרת.

עודד פורר: אבל המנגינה היא אותה מנגינה.

משולם נהרי: זה טוב.

משולם נהרי: כשמתחילים מנגינות אחרות, אז זה כבר מתחיל להחשיד.

עודד פורר: המנגינה שלכם – – –

משולם נהרי: אז כנראה שאין לך אוזן מוזיקלית, כי המנגינות – תמיד המנגינות הן טובות.

משולם נהרי: התיקון המוצע לחוק מבקש לקבוע כי עובד עצמאי אשר סוגר את עסקו יהיה זכאי לקבל דמי אבטלה ככל העובדים במשק, בתנאים מסוימים.

משולם נהרי: יצוין כי פתיחת עסק כרוכה בסיכון כספי ההשקעה הראשוניים, ובמקרה שהעצמאי נאלץ לסגור את העסק, הוא מפסיד חלק ניכר מהשקעתו ונאלץ להתמודד עם היעדר רשת ביטחון בתקופה שלאחר סגירת העסק, שכן אינו זכאי לדמי אבטלה.

משולם נהרי: העסקים הקטנים מהווים מנוע צמיחה משמעותי ומייצרים מקומות תעסוקה במהירות גבוהה יחסית.

משולם נהרי: משכך, על המדינה לעודד יזמים לפתוח עסקים קטנים ולתת רשת ביטחון בדמות דמי האבטלה במקרה של סגירת העסק.

משולם נהרי: כמו כן – מה זה הרעש הזה?

משולם נהרי: כמו כן, בשנים האחרונות אנחנו עדים לשינויים ניכרים בתנאי עבודתם של רבים אשר מועסקים במעמד של פרילנסרים, תופעה המאפשרת העסקה בעלויות נמוכות יותר מהעובדים השכירים.

משולם נהרי: הרחבת ביטוח האבטלה לסוג זה של העסקה – חבר הכנסת לפיד.

יאיר לפיד: כן.

יאיר לפיד: כן, כבודו.

משולם נהרי: המשפט שאני אומר הוא חשוב?

יאיר לפיד: אני מקשיב.

משולם נהרי: כן?

משולם נהרי: אני מסכים איתו ומאמין בו.

משולם נהרי: הרחבת ביטוח האבטלה לסוג זה של העסקה הוא אפוא צעד ראוי ונכון, שעשוי לשפר את היציבות התעסוקתית בשוק העבודה, והמוסד תומך בו.

משולם נהרי: מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי מינה ועדה מקצועית פנימית אשר בחנה את נושא זכאותם של העובדים העצמאים והגישה את מסקנותיה בימים האחרונים לשר העבודה והרווחה – שאתה מכיר אותו.

משולם נהרי: אתה גם מכיר אותי כסגן שר העבודה והרווחה.

יאיר לפיד: מכיר ומוקיר.

משולם נהרי: לפיכך, מן הראוי להמתין ולאפשר לממשלה לבחון בהקשר זה את המלצות הצוות.

משולם נהרי: אני בכוונה לא מצטט מה העלות של זה, כי אנחנו לא מדברים כרגע על העלות אלא אנחנו מדברים על דבר ראוי ונכון, ואני אומר לך, כשר האוצר לשעבר, הדברים נכונים לא רק בתקופה הזאת של הקורונה.

משולם נהרי: הדבר הזה, היה אסור שיקרה, וחבל שזה קרה עד היום.

משולם נהרי: כבר אז הייתה לך הזדמנות – יכולת לעשות דבר גדול, וזה דבר גדול, להשוות בין השכירים לבין העצמאים.

משולם נהרי: אבל עכשיו, כדי שלא לעשות את זה בחקיקה חפוזה, יש המלצות, וכדאי לשבת על ההמלצות הללו.

משולם נהרי: שר העבודה בוחן את זה בצורה רצינית ורוצה לקדם את זה.

משולם נהרי: אז אני מבקש – ואני כבר לא אומר מה אמרה ועדת השרים לענייני חקיקה, שדחתה בשלושה חודשים, והמשמעות של זה על פי כל הכללים היא לא להביא את זה לדיון עכשיו, ואם מביאים – להתנגד.

משולם נהרי: אבל אני חושב שבאמת צריך להמתין.

משולם נהרי: ההמלצות הגיעו עכשיו.

משולם נהרי: יש רצון – – –

קארין אלהרר: עד מתי?

משולם נהרי: עכשיו זה הגיע.

משולם נהרי: יש רצון לקדם את הנושא הזה, אז אם אדוני בכל זאת רוצה להצביע, אנחנו מתנגדים.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת יאיר לפיד, אתה רוצה להגיב – בבקשה.

קריאה: הצבעה.

עודד פורר: הצבעה.

חמד עמאר: הצבעה.

חמד עמאר: נא לשבת.

חמד עמאר: נא לשבת.

חמד עמאר: אנחנו מפעילים – אתה לא יכול – – –

קריאות: הצבעה.

יאיר לפיד: לא ביקשתם.

יאיר לפיד: לא ביקשתם.

יאיר לפיד: לא ביקשתם.

קריאות: הצבעה.

יאיר לפיד: לא ביקשו.

יאיר לפיד: ירדנה, הם לא ביקשו.

יאיר לפיד: הם לא ביקשו.

חמד עמאר: חברים, שר יכול לבקש.

חמד עמאר: כשביקש – שר יכול לבקש הצבעה שמית.

חמד עמאר: שר יכול לבקש הצבעה שמית.

חמד עמאר: אם השר לא היה נוכח, הייתי מצביע.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: נא להפעיל הצבעה שמית.

קריאות: – – –

חמד עמאר: אני עובד לפי התקנון.

חמד עמאר: לשר יש סמכות לבקש בקשה – הצבעה שמית.

חמד עמאר: אני רציתי להפעיל את השעונים, כי לא היה כאן שר.

חמד עמאר: כשהוא בא והרים את היד, אז אני אמרתי: יש הצבעה שמית.

חמד עמאר: בבקשה.

קריאה: – – –

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) על הראשונה.

ירדנה מלר-הורוביץ: משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – בעד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – אינו נוכח קארין אלהרר – בעד סעיד אלחרומי – בעד זאב אלקין – אינו נוכח דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – נגד גלעד ארדן – אינו נוכח גבי אשכנזי – אינו נוכח יעקב אשר – נגד אוריאל בוסו – נגד דוד ביטן – אינו נוכח רם בן ברק – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח יואב בן צור – נגד אורנה ברביבאי – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יוסף ג'בארין – בעד יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – נגד עוזי דיין – נגד אבי דיכטר – נגד צבי האוזר – נגד ניצן הורוביץ – בעד צחי הנגבי – אינו נוכח יועז הנדל – נגד שרן מרים השכל – נגד מיכל וונש – נגד הילה וזאן – נגד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח תמר זנדברג – בעד ציפי חוטובלי – אינה נוכחת אימאן ח'טיב יאסין – בעד מיקי חיימוביץ' – אינה נוכחת אליהו חסיד – נגד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד אחמד טיבי – אינו נוכח יעקב טסלר – נגד דסטה גדי יברקן – נגד היבה יזבק – בעד עומר ינקלביץ' – אינה נוכחת משה יעלון – בעד אלי כהן – אינו נוכח יצחק כהן – נגד מאיר כהן – אינו נוכח מירב כהן – אינה נוכחת מתן כהנא – אינו נוכח ע'דיר כמאל מריח – בעד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יאיר לפיד – בעד פטין מולא – אינו נוכח מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי קונין – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אורי מקלב – נגד יעקב מרגי – אינו נוכח משולם נהרי – נגד אבי ניסנקורן – אינו נוכח בנימין נתניהו – נגד סונדוס סאלח – אינה נוכחת

מיקי לוי: ראש הממשלה נגד העצמאים.

קריאות: – – –

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד

מיקי לוי: ראש הממשלה נגד העצמאים.

חמד עמאר: חבר הכנסת מיקי זוהר, נא לא להפריע עכשיו.

קריאות: – – –

חמד עמאר: חבר הכנסת מיקי זוהר, תודה רבה.

קריאות: – – –

חמד עמאר: חבר הכנסת מיקי זוהר.

חמד עמאר: אנחנו באמצע הצבעה, חבר'ה.

חמד עמאר: מי שיפריע עכשיו, אני אקרא אותו ראשונה, שנייה שלישית ואוציא אותו.

חמד עמאר: אני באמצע הצבעה עכשיו.

קריאות: – – –

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: נא להמשיך בהצבעה.

קריאות: – – –

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח גדעון סער – אינו נוכח מנסור עבאס – בעד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – נגד חמד עמאר – בעד ג'אבר עסאקלה – בעד עודד פורר – בעד יצחק פינדרוס – נגד טלי פלוסקוב – נגד אורלי פרומן – בעד תהלה פרידמן – נגד עמיר פרץ – אינו נוכח רפי פרץ – נגד אורית פרקש הכהן – נגד

חמד עמאר: סדרנים, נא להושיב את חברי הכנסת למעלה, הם מפריעים לי כאן.

חמד עמאר: נא לשבת, כולם.

חמד עמאר: חברי הכנסת, אני מבקש מכולם לשבת.

חמד עמאר: אנחנו באמצע הצבעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) עינב קאבלה – נגד אנדרי קוז'ינוב – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – אינה נוכחת עידן רול – בעד יואל רזבוזוב – בעד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אנטאנס שחאדה – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד מיכל שיר סגמן – נגד עפר שלח – בעד איציק שמולי – אינו נוכח רם שפע – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת פנינה תמנו – אינה נוכחת

חמד עמאר: נא להקריא את השמות שוב – אלה שלא היו נוכחים כאן.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ישראל אייכלר – נגד זאב אלקין – נגד אופיר אקוניס – אינו נוכח גלעד ארדן – נגד גבי אשכנזי – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – נגד צחי הנגבי – נגד מכלוף מיקי זוהר – נגד ציפי חוטובלי – נגד מיקי חיימוביץ' – אינה נוכחת אחמד טיבי – אינו נוכח עומר ינקלביץ' – אינה נוכחת אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח מירב כהן – נגד מתן כהנא – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד אביגדור ליברמן – אינו נוכח

קריאה: מה זה, ליברמן נגד העצמאים?

חמד עמאר: תודה רבה, תודה רבה.

חמד עמאר: אנחנו באמצע ההצבעה.

חמד עמאר: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) פטין מולא – אינו נוכח

קריאה: סע לעפולה, תבדוק מה קורה עם העצמאים בעפולה כשאתה מצביע נגד.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יעקב מרגי – אינו נוכח אבי ניסנקורן – נגד סונדוס סאלח – אינה נוכחת אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח גדעון סער – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת איציק שמולי – אינו נוכח רם שפע – נגד איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת פנינה תמנו – אינה נוכחת

חמד עמאר: יש מישהו באולם שרוצה להצביע ולא הצביע?

דוד ביטן: – – –

חמד עמאר: אתה רוצה להצביע?

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) דוד ביטן – נגד

חמד עמאר: אין אף אחד אחר.

חמד עמאר: תמה ההצבעה.

חמד עמאר: עד שהיא תספור את הקולות – לאופוזיציה, התקנון מדבר באופן ברור: 20 חתימות או הממשלה יכולה לבקש.

חמד עמאר: הממשלה ביקשה ולכן עברנו להצבעה שמית.

קריאות: – – –

חמד עמאר: בעד – 36, נגד – 57.

חמד עמאר: הצעת החוק לא עברה, והיא יורדת מסדר-יומה של הכנסת.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה על הצעתו של חבר הכנסת עודד פורר.

חמד עמאר: שנייה, רק המזכירה תעביר, ואני אפעיל את ההצבעה.

חמד עמאר: נא להצביע.

חמד עמאר: לשבת במקום ולהצביע.

חמד עמאר: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 36 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 52 נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדה את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעצמאים), התש"ף

חמד עמאר: –2020, לא נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – 36, נגד – 52.

חמד עמאר: הצעת החוק לא עברה, ויורדת מסדר-יומה של הכנסת.

חמד עמאר: [הצעת חוק פ/254/23; נספחות.

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצעת חבר הכנסת ניצן הורוביץ – הצעת חוק הפסיכולוגים (תיקון – איסור טיפולי המרה).

חמד עמאר: תשובה והצבעה במועד אחר.

חמד עמאר: לא תהיה הצבעה עכשיו.

חמד עמאר: תשובה והצבעה במועד אחר.

ניצן הורוביץ: אני יורד למטה.

חמד עמאר: אנחנו נחכה לך, בסדר.

חמד עמאר: בבקשה, אדוני, יש לך עד עשר דקות להציג את החוק.

חמד עמאר: בבקשה, הזמן הופעל.

ניצן הורוביץ: תודה, אדוני היושב-ראש.

ניצן הורוביץ: חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת – שאנחנו באים בכוונה להעביר אותה, לא להעלות ולהפיל אותה אלא להעביר אותה – עוסקת בעניין הכאוב שקרוי טיפולי המרה.

ניצן הורוביץ: למעשה, טיפולי המרה זה שם מכובס להתעללות נפשית ופיזית, בעיקר בנערות ונערים, שנמצאים גם ככה במצוקה קשה.

ניצן הורוביץ: אני אתאר את הסיטואציה שבה מדובר: נער או נערה שנמצאים בסביבה שבה מופעל עליהם לחץ חברתי בלתי נסבל כתוצאה מהנטייה המינית שלהם מגיעים ליועץ, מגיעים לרב, מגיעים למחנך, מגיעים – לא משנה באיזה מוסד שהם נמצאים.

ניצן הורוביץ: אותו יועץ מפנה אותם למה שנקרא טיפול המרה.

ניצן הורוביץ: מה הכוונה המרה?

ניצן הורוביץ: טיפול שנועד לשנות אותם, זאת אומרת, טיפול שמבוסס על התפיסה שאותו נער או נערה הם עקומים, הם חולים, הם סוטים, משהו לא בסדר איתם, הם לא נורמליים וצריך להמיר אותם, להחליף אותם.

ניצן הורוביץ: כל העדויות בנושא הזה – לצערי מדובר במשהו שקורה בכל מיני מקומות בעולם.

ניצן הורוביץ: אגב, הסיפור הזה של conversion therapy הגיע אלינו, כמו עוד כל מיני רעות חולות, מהימין הקיצוני הדתי בארצות הברית.

ניצן הורוביץ: שם, בקרב קבוצות כנסייתיות מסוימות זה מקובל.

ניצן הורוביץ: כמו שמביאים הנה את הלחץ נגד הפלות ואת כל הדבר הזה שהם קוראים לו ערכי משפחה, מגיע אלינו מאמריקה גם הנושא הזה של טיפולי המרה.

ניצן הורוביץ: מגיעה צעירה או מגיע צעיר, שגם ככה נמצא בדיסוננס פנימי מאוד קשה, לפסיכולוג, או למישהו, או לרב, או למישהו שאמור לייעץ לו ולעזור לו.

ניצן הורוביץ: אותו גורם, במקום לעזור לו, הופך את חייו לגיהינום.

ניצן הורוביץ: אם היה מדובר בתופעה שולית, גם לא הייתי אומר ניחא, כי מדובר פה בכל זאת בחיים של אנשים, אבל מדובר בתופעה רחבה ביותר, לכן זה עניין לכנסת לטפל בו.

ניצן הורוביץ: לפני כמה שבועות קיימתי דיון בוועדת החינוך פה, ושמענו עדויות מצמררות מצעירות וצעירים שעברו את ה"טיפולים" האלה, במירכאות, ונושאים איתם את הצלקת עד עצם היום הזה.

ניצן הורוביץ: אלה צעירים וצעירות שאזרו אומץ לדבר ולספר על זה.

ניצן הורוביץ: לצערי, יש הרבה צעירים וצעירות שפגעו בעצמם בעקבות הטיפולים האלה והתאבדו.

ניצן הורוביץ: הם כמובן לא יכולים לספר ולתאר את מה שעבר עליהם.

ניצן הורוביץ: לכן, הנושא הזה הוא מעבר לוויכוחים שאנחנו רגילים לנהל פה בעד ונגד, נגד ובעד.

ניצן הורוביץ: גם בתקשורת בימים האחרונים סביב הצעת החוק הזאת הציעו לי להתעמת, להביא מולי מישהו שהוא בעד.

ניצן הורוביץ: אמרתי: זה לא עניין של בעד ונגד, זה עניין של פיקוח נפש.

ניצן הורוביץ: זה לא מהנושאים הרגילים שאנחנו נוהגים להתווכח עליהם: לסגת מהשטחים או לא לסגת מהשטחים; קפיטליזם או סוציאליזם.

ניצן הורוביץ: אלה נושאים שקשורים קודם כול לאנשים שהם קטינים שעוברים התעללות, ואת הדבר הזה צריך להפסיק בחוק.

ניצן הורוביץ: מה שמעניין בהצעת החוק הזאת זה שהגורמים המקצועיים בישראל – הסתדרות הפסיכולוגים, איגוד הפסיכיאטרים, ההסתדרות הרפואית – תומכים בחוק, ולמעשה פנו אליי וביקשו שנעביר את החוק כדי לעזור להם בעבודה שלהם.

ניצן הורוביץ: אני רוצה כאן להקריא כמה משפטים מהנייר שהגישו ההסתדרות הרפואית בישראל ואיגוד הפסיכיאטריה הישראלי.

ניצן הורוביץ: הם קובעים כך: טיפולי ההמרה מהווים פרקטיקה פוגענית ומסוכנת ביותר.

ניצן הורוביץ: "הטיפולים האמורים לא נמצאו יעילים, והם עלולים להסב נזק של ממש – – – אין מקום לאף טיפול שמבוסס על ההנחה שהומוסקסואליות היא מחלה או הפרעה הדורשת טיפול, או לכל טיפול ששם לעצמו כמטרה את שינוי הנטייה המינית".

ניצן הורוביץ: זו, חברים, לא דעה פרטית של ניצן הורוביץ, זה איגוד הפסיכיאטריה בישראל.

ניצן הורוביץ: נמצא שטיפולי ההמרה עלולים "לגרום לנזקים נפשיים ובהם חרדה, דיכאון ואובדנות.

ניצן הורוביץ: עוד נזקים אפשריים הם בידוד ונסיגה חברתית, קושי בקשירת קשרים אינטימיים וביחסי מין, הימנעות מקשרים חברתיים, פגיעה באמונה הדתית, כעס וריחוק כלפי ההורים", והלאה והלאה.

ניצן הורוביץ: עוד הם כותבים, גברתי היושבת-ראש: "מי הם המטפלים המעורבים בטיפולים לשינוי הנטייה המינית?

ניצן הורוביץ: – – – 'מטפלים' שאינם עומדים בקריטריונים המקצועיים, האקדמיים או האתיים שנקבעו בעבור אנשי מקצוע שעוסקים בטיפול נפשי.

ניצן הורוביץ: ולכן, נוסף על הנזק מטיפול שאינו ראוי כשלעצמו, עלול להיגרם נזק מקבלת טיפול מאדם שאין לו הכשרה לטפל".

ניצן הורוביץ: ולסיום: סכנה מיוחדת בהפניית קטינים לטיפולים האלה, סכנה מיוחדת בהפניית ילדים ובני נוער לטיפולים לשינוי הנטייה המינית.

ניצן הורוביץ: מדוע?

ניצן הורוביץ: משום שטיפול לשינוי הנטייה המינית בגילים האלה גורם נזקים נפשיים גדולים, וקיים סיכון מוגבר – וגם זה, לצערי, שמעתי יותר מדי על הסיפורים האלה – להתעללות וניצול של ילדים ובני נוער מצד המבקשים לשנות את נטייתם המינית, או במילים פשוטות: מגיע בחור מישיבה לאיזשהו רב, מורה רוחני, שאמור לשנות את הנטיות שלו, ואותו רב מטריד אותו מינית, נוגע בו, ואני לא צריך להרחיב את הדיבור.

אלי אבידר: זו הצעת חוק על פסיכולוגים, לא?

ניצן הורוביץ: והצעת החוק היא על פסיכולוגים.

ניצן הורוביץ: מדוע?

ניצן הורוביץ: משום שאנחנו מתחילים בקבוצה המקצועית.

אלי אבידר: למה אין – – –

ניצן הורוביץ: אין, כי אנחנו מתחילים בקבוצה המקצועית, שהיא מוסדרת, שיש עליה פיקוח, שיש לה בסיס מקצועי, שיש לה אתיקה מקצועית, שיש אפשרות להתלות את הרישיון של אותו אדם שעושה את זה והיא נמצאת במסגרת מקצועית.

ניצן הורוביץ: אני מאמין שברגע שהחוק הזה יעבור ותהיה אמירה נחרצת בחוק לגבי פסיכולוגים, אחר כך יהיה יותר פשוט, חבר כנסת אבידר, לבוא לכל מיני אנשים שאפילו אין להם מעמד רשמי, שהם בעיני עצמם מטפלים, כל מיני יועצים, כל מיני מדריכים כאלה שאפילו לא רשומים בשום מקום – – –

עופר כסיף: שרי חינוך לשעבר.

ניצן הורוביץ: שרי חינוך לשעבר שאמרו שהם ביצעו את העניין.

ניצן הורוביץ: והעניין הזה – ואני אומר לכם עוד דברים, והדברים האלה, זה לא רק מה שהפסיכיאטרים אומרים במכתב רשמי לממשלה, אלה דברים שאני במו אוזניי שמעתי במשך שנים מחבר'ה שעברו את הדברים האלה: "קיים חשש ניכר שילדים ובני נוער אינם מגיעים לטיפולים האלה מרצונם החופשי ומתוך הבנת התהליך שאליו הם מופנים", אלא נשלחים לשם בסוג של כפייה.

ניצן הורוביץ: הדבר הזה עומד בסתירה לחוק זכויות החולה, משום שעל פי חוק זכויות החולה קבלת טיפול רפואי הולם היא זכות בסיסית של כל אדם, וכאן מדובר בטיפול שהוא בלתי הולם, לאדם שבכלל איננו חולה, ומכניסים לו לראש את העניין שהוא חולה ושהוא לא בסדר, ואחר כך כל כך קשה לו עם עצמו.

ניצן הורוביץ: תחשבו על איזה ילד בן 15 או בן 16, שכולם ככה מסתכלים עליו עקום, ועוד זה שהוא סומך עליו וככה פורק את ליבו לפניו אומר לו: באמת, אתה לא בסדר; תצום, תייסר את עצמך, תקשור כל מיני גומיות סביב היד, תצבוט את עצמך ותעשה לעצמך נזקים גופניים, כי אתה כל הזמן צריך להיות במודעות של ההתנגדות לעניין זה.

ניצן הורוביץ: בסוף המצוקה היא כל כך גדולה עד שאותו נער שם קץ לחייו, כי הוא פשוט לא יכול לעמוד בלחץ.

ניצן הורוביץ: וכאשר דבר כזה מגיע מפסיכולוג שאמור לעזור לילד הזה, לאפשר לו לחיות עם פחות לחץ נפשי ולאפשר לו לנשום, ובמקום זה הוא מכניס אותו לסד מטורף, אפילו של לחץ פיזי – כן, לא רק לחץ נפשי; לחץ פיזי, כי הוא צריך להרגיש את הלחץ על גופו.

ניצן הורוביץ: יש להם כל מיני שיטות, שמעתי, ואני לא רוצה לחזור כאן על הדברים האלה.

קרן ברק: אתה צריך לסיים.

קרן ברק: כמה שזה נושא חשוב, אבל בבקשה לסיים.

ניצן הורוביץ: כן, אני מסיים.

ניצן הורוביץ: בקיצור, אני שמח שחברת הכנסת קרן ברק יושבת כאן, כי גם היא הציעה הצעת חוק דומה.

ניצן הורוביץ: ולכן, אני אומר כאן, חברים, וגם לך, חברת הכנסת ברק, גברתי היושבת-ראש:

ניצן הורוביץ: אני הסכמתי עם ועדת השרים לדחות את העניין בכמה שבועות כדי לנסות להגיע לאיזושהי הבנה – קואליציה, אופוזיציה – מול ועדת השרים ומול השרים הרלוונטיים, ואולי גם איתך, אם תרצי, כדי להעביר את הדבר הזה, כי זה באמת, אני חושב, דבר שהוא מעל הפוליטיקה ומעל הוויכוח, וצריך לשים לו קץ, כדי שנערים ונערות – ומדובר כאן לצערי באלפים – יפסיקו לסבול במדינת ישראל בגלל הנטייה המינית שלהם.

ניצן הורוביץ: תודה רבה לכם.

קרן ברק: תודה רבה לך, חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

קרן ברק: תשובה והצבעה, כאמור, במועד אחר.

קרן ברק: << הלסי >> הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בדבר פרשת הצוללות וכלי השיט << הלסי >>

קרן ברק: נעבור להצעה לסדר-היום בנושא: הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בדבר פרשת הצוללות וכלי השיט, מס' 195.

קרן ברק: המציע הוא חבר הכנסת רם בן ברק.

רם בן ברק: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, בדרישתנו לוועדת חקירה פרלמנטרית – הינה, אנחנו מחפשים את ראשו של נתניהו.

רם בן ברק: אני מקווה שראש הממשלה שלנו יצא נקי וללא רבב מוועדת החקירה שתוקם, בעזרת השם, וגם מהמשפט שעומד לפתחו, אבל תראו, בפרשייה המדוברת ישנם אנשים מאוד בכירים ששירתו בלשכות הכי בכירות במדינת ישראל, ואני מדבר על לשכת מפקד חיל האוויר, חיל הים, לשכת ראש הממשלה, משרד עורכי דין מקושרים, קרובי משפחה של ראש הממשלה, חברים במועצה לביטחון לאומי ועוד.

רם בן ברק: מדובר על מכירת נשק אסטרטגי למצרים, שלא ברורה שרשרת האישורים שעברה, או יותר נכון שלא עברה שרשרת אישורים כנדרש.

רם בן ברק: ולכן, אני אומר לכם, אין מנוס מלחקור את הפרשה, על מנת להגיע לחקר האמת ולוודא שמי שפעל לא כשורה יועמד לדין, ובעיקר – לוודא שמקרה דומה לא יחזור שנית.

רם בן ברק: על פניו, ראש הממשלה נתניהו מכר את המניות שלו בחברת גרפטק לבן הדוד נתן מיליקובסקי ושלשל לכיסו הפרטי 16 מיליון שקלים.

רם בן ברק: מיליקובסקי הרוויח מאות מיליוני שקלים בעסקה שאושרה על ידי נתניהו בניגוד להמלצת משרד הביטחון וצה"ל.

רם בן ברק: עו"ד דוד שמרון, בן דודם של נתניהו ומיליקובסקי, הרוויח גם הוא הון עתק באותה עסקה.

רם בן ברק: מיקי גנור, המאכער של העסקה, שהיה מיוצג על ידי עו"ד דוד שמרון, מונה במפתיע לנציגו של תאגיד הענק הגרמני טיסנקרופ בישראל, ועמלתו הוכפלה לעשרות מיליוני שקלים.

רם בן ברק: נתניהו אישר לגרמנים למכור שתי צוללות מתקדמות נוספות למצרים, ללא ידיעת משרד הביטחון, ללא ידיעת שר הביטחון, ללא ידיעת הרמטכ"ל ולא ידיעת הקבינט.

רם בן ברק: כל המעורבים בפרשה החמורה הרוויחו מאות מיליוני שקלים על חשבון ביטחון המדינה ואזרחיה.

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, היושבת-ראש, אני פונה לאזרחי ישראל: דעו לכם שבהחלטה הזאת נתניהו פגע בביטחון ישראל וביתרון האיכותי של צה"ל בזירה הימית, ובנוסף – שלשל לכיסו מיליונים, ולא מספיק זה – אתמול, ברוב חוצפה, אפשר להגיד, ביקש שנפטור אותו ממס על רווחי ההון הללו.

רם בן ברק: חברים, אנחנו השתגענו.

רם בן ברק: מכירת הצוללות, שהן נשק אסטרטגי עוצמתי שהיה שמור עד עתה רק לצה"ל, נמצא בידיים שהוא לא צריך להיות בהן.

רם בן ברק: וכעת אני מצטט מדבריו של שר החוץ והרמטכ"ל לשעבר גבי אשכנזי:

רם בן ברק: אם נתניהו לא מתבייש במה שהוא אומר, אני מתבייש בשבילו.

רם בן ברק: הוא לא אומר את האמת בנושא הצוללות.

רם בן ברק: אנחנו לא נרפה מנושא הצוללות.

רם בן ברק: בעיניי, זה הדבר הכי חמור שנעשה פה.

רם בן ברק: מכירת הצוללות למצרים, ההסתרה, השקר – זה בלתי נתפס בעיניי שראש ממשלה משקר.

רם בן ברק: מתי התרגלנו לזה כאן?

רם בן ברק: גבי, אלה דברים שאתה אמרת.

רם בן ברק: אני פונה לשר הביטחון חבר הכנסת בני גנץ: בני, תעמוד במילה שלך.

רם בן ברק: אתה יודע את האמת.

רם בן ברק: התחייבת קבל עם ועדה, וגם כאן אני מצטט: "אנחנו נקים ועדת חקירה ממלכתית שתחקור את הפרשה הזאת וכל המעורבים בה".

רם בן ברק: זה ציטוט מתוך הנאום שלך.

רם בן ברק: אני לא מאמין שהיום תנחה את חברי הכנסת של כחול לבן לעשות אחרת ותתנגד לאינטרס הציבורי לחקור את פרשת השחיתות החמורה שהייתה בישראל.

רם בן ברק: זה לא מתקבל על הדעת.

רם בן ברק: אדוני היושבת-ראש, אנחנו פנינו לראש הממשלה בשאלות בנושא.

קריאה: גברתי היושבת-ראש.

קרן ברק: אדוני, אדוני, זה בסדר – – –

רם בן ברק: גברתי היושבת-ראש, סליחה.

רם בן ברק: סליחה.

רם בן ברק: תראי, כוחו של הרגל.

רם בן ברק: כשכתבתי לא ידעתי.

רם בן ברק: זה כתוב אדוני.

רם בן ברק: אני מתנצל.

קרן ברק: אנחנו הרבה יושבת-ראש, אז שכולם יתאמנו על זה.

רם בן ברק: לא, אבל כשכתבתי כתבתי "אדוני".

רם בן ברק: גברתי היושבת-ראש.

אלעזר שטרן: בהמשך לשיחה שלנו.

קרן ברק: ככה זה כל הסיעה.

רם בן ברק: אנחנו פנינו לראש הממשלה בשאלות בנושא:

רם בן ברק: איך קרה שקיבלת 16 מיליון ש"ח מחברה שסחרה עם טיסנקרופ בזמן שאתה מנהל משא ומתן עם טיסנקרופ?

רם בן ברק: איך קרה שמתוך עשרות מיליוני החברות שיש בעולם החזקת מניות דווקא בחברה שהיא ספקית של טיסנקרופ?

רם בן ברק: למה שיקרת ואמרת שלא אישרת את עסקת הצוללות למצרים כשכן אישרת את עסקת הצוללות עם מצרים?

רם בן ברק: למה הסתרת את זה שאישרת את העסקה המצרית משר הביטחון, ממשרד הביטחון, מהרמטכ"ל, מצה"ל, מהיועץ לביטחון לאומי שלך וכל גורמי המקצוע?

רם בן ברק: איזה סוד המצרים יכולים לדעת שכל קברניטי מערכת הביטחון לא חשופים אליו ורק אתה ושימרון יש לכם את הסיווג המתאים?

רם בן ברק: איך יכול להיות שלא ידעת שכל האנשים שקרובים אליך מקבלים עמלות במיליוני יורו על עסקת הצוללות והספינות שאותה אתה אישרת באופן שאישרת?

רם בן ברק: ראש הממשלה לא היה מוכן לספק את התשובות, ולכן אין מנוס מלהקים ועדת חקירה.

רם בן ברק: שלא יהיו אי-הבנות, אני לא מאשים את ראש הממשלה בכלום, אבל לי, כמו לכל אזרחי ישראל, יש שאלות שחייבות לקבל תשובות.

רם בן ברק: חבריי חברי הכנסת, אין פה שאלה של ימין ושמאל, קואליציה או אופוזיציה.

רם בן ברק: מדובר בביטחון המדינה.

רם בן ברק: כשהצוללות הללו יהיו מכוונות נגד מדינת ישראל הן לא יבדילו בין תומכי ליכוד, כחול לבן, ובין תומכי יש עתיד, תל"ם או ימינה.

רם בן ברק: מדובר בציפור הנפש של כולנו – מערכת הביטחון של מדינת ישראל.

רם בן ברק: נדרשת חקירה.

רם בן ברק: נדרשת בדיקה מערכתית על מנת להבטיח כי לא יהיה סיכוי שמקרה כזה יקרה שנית, שאינטרסים כלכליים אישיים ישפיעו על קבלת ההחלטות ברכש של פלטפורמות אסטרטגיות למדינת ישראל.

רם בן ברק: ועוד לא דיברתי על מאות מיליוני השקלים שלכאורה הלכו למקורבים ובעלי עניין בגלל שהתקבלה החלטה לא עניינית, במקום להעביר את זה לביטחון המדינה או למקומות אחרים שבאמת זקוקים להם.

רם בן ברק: חבריי חברי הכנסת, אנחנו במהירות מידרדרים לעבר מאפיינים של מדינת עולם שלישי, רפובליקת בננות, ומדובר על בננות רקובות: שלטון שמסדר מכרזים ופרויקטים למקורבים; חוק אחד למנהיג וחוק אחד לכלל האזרחים; שלטון שדורש מימון הוצאות מלא מלא של ראש הממשלה ומי שמתיימר להיות ראש הממשלה ובני ביתו ללא שום הגבלה והבחנה גורם לנו להיראות כמו מדינות עולם שלישי.

רם בן ברק: חבריי חברי הכנסת, אני מסתכל לכם בעיניים: תגידו לי, נגמרה הבושה?

רם בן ברק: אין ערכים?

רם בן ברק: אתם לא חושבים על כמה מיליון מובטלים יכולים לשאת עוד על גבם?

רם בן ברק: ביטחון ישראל זה לא עניין פוליטי.

רם בן ברק: תפסיקו עם הציניות, תעופו לגובה ותראו את מה שחשוב למדינה.

רם בן ברק: אם אין לראש הממשלה מה להסתיר – ואני מקווה שאין לו – אז אדרבה ואדרבה, הוא הראשון שצריך לבקש את הוועדה, על מנת לנקות את העננה שאופפת אותו, ומעכשיו אופפת את כל מי שנתן יד להסתרה של כל מה שקרה בפרשה הביטחונית החמורה ביותר, לכאורה, בהיסטוריה של מדינת ישראל.

רם בן ברק: מי יבטיח לנו שזה לא יקרה שנית?

רם בן ברק: איך נבטיח שזה לא יקרה שוב?

רם בן ברק: אור השמש הוא חומר החיטוי הטוב ביותר.

רם בן ברק: אנחנו חייבים לשמור על ההיגיינה האישית, אבל בעיקר על ההיגיינה הציבורית.

רם בן ברק: תנו לוועדת החקירה לעשות את העבודה, ובכך נבטיח שמעשי שחיתות ברמה שלא נראתה כדוגמתה לא יישנו.

רם בן ברק: תודה רבה לכם.

רם בן ברק: תודה, גברתי.

קרן ברק: תודה רבה, חבר הכנסת רם בן ברק.

קרן ברק: << הלסי >> הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בדבר פרשת הצוללות וכלי השיט << הלסי >>

קרן ברק: נעבור להצעה לסדר-היום מס' 532, של חבר הכנסת משה בוגי יעלון, ואחריו ישיב השר דוד אמסלם, השר המקשר.

משה יעלון: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, ביום שני האחרון, במסגרת הצעת אי-אמון בממשלה, פרסתי כאן באולם מליאת הכנסת את המסגרת בפרשת נתניהו כלי השיט – פרשה שכל מי שמכיר אף חלקים ממנה מגדיר אותה כפרשת השחיתות הביטחונית החמורה ביותר בתולדות המדינה.

משה יעלון: הפרטים הידועים בפרשה נקבצו על ידי התנועה לאיכות השלטון לכלל עתירה לבג"ץ, עתירה אשר בין הנדרשים להשיב עליה גם כנסת ישראל.

משה יעלון: בכתב העתירה עולות טענות כבדות מתחום טוהר המידות, מתחום סדרי מינהל ותהליכי קבלת החלטות בתחום הרכש הביטחוני בכמה עסקאות שכולן קשורות למספנת טיסנקרופ הגרמנית.

משה יעלון: מכתב העתירה עולה שבין השנים 2009 ל-2016 התקבלו כמה החלטות רכש של צוללות וכלי שיט שהוביל ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, וכן אישור לממשלת גרמניה למכור צוללות למצרים בניגוד לעמדת מערכת הביטחון, תוך התערבות תמוהה בתהליכי הרכש ותוך כדי הפרת כללי מינהל תקין ומתוך להיטות לביצוע עסקאות עם מספנת טיסנקרופ.

משה יעלון: בכתב העתירה נטען כי נתניהו ומקורביו היו אמורים להרוויח, ואף הרוויחו, סכומי כסף נכבדים מעסקאות אלו בשני נתיבים: נתיב ראשון הוא נתיב העמלות, נתיב אשר הוביל את הכסף לבן דודו ואיש סודו, עו"ד דוד שמרון.

משה יעלון: בנתיב זה התקבלו עמלות תיווך על כל עסקה עם המספנה על ידי נציג המספנה בארץ מיקי גנור ועו"ד דוד שמרון, עורך דינם של גנור ונתניהו.

משה יעלון: הנתיב השני הוא נתיב הפלדה או נתיב המניות.

משה יעלון: בנתיב זה הרוויח בן דוד אחר של נתניהו, מר נתן מיליקובסקי.

משה יעלון: מיליקובסקי היה הבעלים של חברה פרטית בשם סידריפט, אשר מכרה חומרי גלם למספנת טיסנקרופ לצורך ייצור הפלדה לכלי השיט.

משה יעלון: מסתבר שבן הדוד מיליקובסקי שיתף את נתניהו בשנת 2007, בהיותו חבר כנסת ויושב-ראש האופוזיציה, ב-1.7% ממניות החברה, בסך 600,000 דולר.

משה יעלון: נתניהו המשיך להחזיק במניות אלה גם לאחר שהתמנה לראש הממשלה, במרץ 2009, ורק לאחר שנה וחצי נפטר מהמניות וקיבל סכום נאה של 16 מיליון ש"ח לפחות.

משה יעלון: בעובדות הודה נתניהו בריאיון הידוע אצל קרן מרציאנו בערוץ 12, טרם הבחירות השניות, בשנה שעברה.

משה יעלון: פרשה זאת צריכה להיבדק אשר לניגוד העניינים, דיווח הצהרת הון לכנסת והצהרת הון שקרית למבקר המדינה.

משה יעלון: כמו כן, הסתבר שבן הדוד מיליקובסקי הרעיף על נתניהו סכומי כסף נכבדים בסך מאות אלפי דולרים כסיוע משפטי, נושא שנבדק כעת על ידי ועדת ההיתרים ומבקר המדינה, וכן כדמי כיס ועוד.

משה יעלון: בשלב מסוים חברת סידריפט של בן הדוד מיליקובסקי נרכשה על ידי חברה ציבורית אמריקאית בשם גרפטק.

משה יעלון: נתניהו נפטר ממניותיו בסידריפט יום לפני מיזוג החברות, בסוף 2010.

משה יעלון: לאחר המיזוג המשיך בן הדוד מיליקובסקי להחזיק מניות בחברת גרפטק וכן שימש בה דירקטור כשהחברה המשיכה למכור חומרי גלם למספנת טיסנקרופ, כך שבן הדוד מיליקובסקי הרוויח באופן ישיר מכל עסקה שנחתמה עם המספנה, בין אם הזמנת הרכש בוצעה על ידי מדינת ישראל, מצרים או כל גורם אחר.

משה יעלון: חשיפה זו יכולה להסביר את ההחלטות התמוהות של נתניהו כראש ממשלה ולאיתותו לדחיפת עסקאות למספנת טיסנקרופ כדלקמן: עסקה ראשונה – לרכישת צוללת שישית, בניגוד לעמדת מערכת הביטחון, הסבורה לאורך שנים שדי בחמש צוללות, מייד לאחר התמנותו לראש ממשלה; עסקה שנייה – אישור לממשלת גרמניה למכור שתי צוללות נחותות למצרים, אישור שבוצע בנוהל תקין אך בניגוד לעמדת ממשלת ישראל לפניו בראשות אהוד אולמרט; עסקה שלישית – התערבות אישית של נתניהו ושל מקורביו בניסיון לנתב את עסקת ארבע ספינות המגן למספנת טיסנקרופ ללא מכרז בין-לאומי, למרות ובניגוד להחלטת הקבינט בנושא; עסקה רביעית – אישור לממשלת גרמניה למכור שתי צוללות מתקדמות למצרים ללא יידוע מערכת הביטחון בראשותי וללא אישור הקבינט – מהלך שנתניהו הכחיש כאשר האירוע נחשף, והוא הודה בפעם הראשונה בקולו שהוא אישר את העסקה באותו ריאיון לחוץ אצל קרן מרציאנו.

משה יעלון: גם בריאיון ההוא, ועד עצם היום הזה, הוא לא הצליח להסביר את ה"סוד" שהסתיר משר הביטחון – ממני – מהרמטכ"ל גדי איזנקוט ומהקבינט.

משה יעלון: כפי שכבר אמרתי מעל במה זו, ניסיתי לברר את הסוד כחבר ועדת החוץ והביטחון ולא מצאתי שום סוד ושום הסבר למעט כסף.

משה יעלון: עסקה חמישית – הנחיה של נתניהו להעלות את מספר הצוללות לתשע ללא קיום עבודת מטה וללא דיון בקבינט – מהלך שטרפדתי; אירוע שישי – ניסיון של נתניהו בפברואר 2016 לחתום על הסכם עם קנצלרית גרמניה לרכש שלוש צוללות נוספות – שכאמור, אין בהן צורך – ושתי ספינות לוחמה נגד צוללות שחיל הים מעולם לא ביקש – ניסיון שטרפדתי אישית, אשר הוביל לעימות חריף בינינו, ולהבנתי – לסיום תפקידי כשר הביטחון.

קריאה: – – –

משה יעלון: אירוע שביעי – ניסיון של עו"ד דוד שמרון, יחד עם מיקי גנור, ביוני 2016, כשבוע לאחר שסיימתי את תפקידי כשר הביטחון, להביא להפרטת מספנת חיל הים והעברת תפעול המספנה לחברת טיסנקרופ ללא מכרז; אירוע שמיני – אישור הקבינט לרכש שלוש צוללות נוספות, אם כתוספת לסד"כ ואם לצורך החלפת המתיישנות באוקטובר 2016.

משה יעלון: העתירה, המגובה ב-22 תצהירים של בעלי תפקידים בכירים – ראשי ממשלה, שרים, רמטכ"לים, אלופים ובעלי תפקידים אחרים במערכת הביטחון – הוגשה והתקבלה על ידי בג"ץ תוך דרישה מהמשיבים להמציא את תשובתם לבית המשפט עד 6 באוגוסט שנה זו.

משה יעלון: בעתירה דורשת התנועה לאיכות השלטון מבית המשפט: 1.

משה יעלון: לחייב את היועץ המשפטי לממשלה וממלא מקום מפכ"ל המשטרה להשלים את החקירה הפלילית; 2.

משה יעלון: לחייב את ממשלת ישראל להקים ועדת חקירה ממלכתית; 3.

משה יעלון: לחייב את השרים הנוגעים בדבר, ובראשם שר הביטחון, להקים ועדת חקירה משרדית.

משה יעלון: כמו כן, מבקר המדינה נדרש להשיב מה מהפרשה נבדק על ידי משרדו.

משה יעלון: אנחנו, כנסת ישראל, נדרשים להשיב מה מהפרשה נבדק בתחום עבודת הכנסת וועדותיה.

משה יעלון: סיעת יש עתיד-תל"ם סבורה שלנוכח חומרת הפרשה, היבטיה השונים ומורכבותה, נכון לבדוק אותה במסגרת ועדת חקירה פרלמנטרית, אשר תבדוק את ההיבטים של הפרשה שאמורים להיות מבוקרים ומפוקחים על ידי הכנסת וועדותיה, למשל, תחומי אחריות בתחום הרכש הביטחוני, תהליכי קבלת החלטות בתחום, חובותיו של ראש ממשלה ברכש ביטחוני, מקומו של המל"ל בתחום הזה, מעורבות הקבינט ותפקידה של ועדת החוץ והביטחון בתחום זה.

משה יעלון: מאחר שאני בקי בהגדרת תחומי האחריות שוועדת החקירה הפרלמנטרית נדרשת לבדוק, אני מעריך שלא נצטרך להמציא את הגלגל מחדש, אך מאחר שבפרשה זו שובשו הנהלים וטושטשו תחומי האחריות על ידי מי שעדיין מכהן כראש הממשלה, חשוב שבדיקה זאת תבוצע בהקדם.

משה יעלון: אנחנו רואים בעצם ימינו אלה טשטוש תחומי אחריות והתעלמות מנהלים בניהול משבר הקורונה.

משה יעלון: נתניהו מנהל את המשבר באופן מיליציוני, תוך הישענות על נאמנים – ברובם יס-מנים – תוך התעלמות מאחריות ויכולות של משרד הביטחון.

משה יעלון: אנשים מתים מזה.

משה יעלון: אנחנו גם רואים בעצם הימים האלה עד כמה הנאשם נתניהו איבד את הדרך, איבד את הבלמים, איבד את המצפן והמצפון, איבד את הבושה, איבד את החובה של משרת ציבור לדאוג לאזרחיו ולא לעצמו.

משה יעלון: עדיף היה שיתפטר לנוכח הנזק שהוא גרם וגורם למדינת ישראל ואזרחיה, אך לצערנו הוא מקבל היום גיבוי ממי שאמור היה להיות אלטרנטיבה שלטונית שמצילה את המדינה ואזרחיה ומחזירה אותנו למסילה.

משה יעלון: לכן, לסיכום, הקמת ועדת חקירה פרלמנטרית היא אמצעי לתיקון כלשהו, ויפה שעה אחת קודם.

משה יעלון: אני ממליץ להעביר את ההצעה לדיון בוועדה לביקורת המדינה.

קרן ברק: ישיב מטעם הממשלה השר המקשר דוד אמסלם.

קרן ברק: השר אמסלם ישיב על שתי ההצעות, גם של חבר הכנסת בן ברק וגם של חבר הכנסת בוגי משה יעלון.

קרן ברק: אחרי זה יהיו גם שתי הצבעות, אז תישארו כאן.

דוד אמסלם: תיכנסו.

דוד אמסלם: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, האמת היא שלדעתי רק ביום שני השבתי על אותה הצעה.

דוד אמסלם: הם הגישו הצעת אי-אמון בממשלה, חבר הכנסת בוגי יעלון והמפלגה שלו.

דוד אמסלם: השבנו להם בפרוטרוט, אבל אני לוקח על עצמי שאם חזרתם על כך, כנראה לא הסברתי מספיק טוב, אז אני אחזור על ההסבר, והייתי מבקש שהפעם תתרכזו בו.

דוד אמסלם: האמת היא שלא הייתה עלילת דם גדולה יותר מעלילת הדם הזאת, השקרית, של פרשת הצוללות.

רם בן ברק: אז למה לא לבדוק אותה?

רם בן ברק: בוא תוכיח, תוכיח שזאת עלילת דם.

דוד אמסלם: לא הפרעתי לך.

דוד אמסלם: דרך אגב, זאת הפנטזיה שלכם, של השמאל.

קארין אלהרר: למה?

דוד אמסלם: מהיום הראשון, דרך אגב, שעלתה הפרשה, אספר לכם מה עשיתם – אתם וכל כלי התקשורת, כל כלי התקשורת שמגויסים איתכם, הצבא שלכם בחוץ.

דוד אמסלם: אתם הרי מיעוט פה, גם בציבור אתם במיעוט גדול, אבל יש לכם צבא אחד חזק – זה התקשורת.

דוד אמסלם: בעצם, בכל פעם שהם דיברו על הפרשה – כאילו משום מקום.

קארין אלהרר: הלוואי שהיה ככה.

קארין אלהרר: הלוואי.

דוד אמסלם: הראו בטלוויזיות את ראש הממשלה נכנס לצוללת, יוצא מהצוללת.

דוד אמסלם: לא הזכירו את השם שלו.

דוד אמסלם: שום דבר.

דוד אמסלם: אבל זאת גנבת הדעת הקלאסית שאתם עושים, תמיד.

דוד אמסלם: זאת השיטה שלכם: גנבת הדעת הציבורית.

דוד אמסלם: אתם לכאורה עשיתם שטיפת מוח לציבור.

דוד אמסלם: אתם לכאורה קשרתם – בתמונות; לא הזכרתם כלום – בין ראש הממשלה לבין הצוללת.

אורנה ברביבאי: הוא לא קשור?

דוד אמסלם: זאת השיטה שלכם.

דוד אמסלם: דרך אגב, סגלוביץ', אתה הרי מאותה יחידה שהקמת, אתה זוכר?

אלי אבידר: יואב, אתה פה?

דוד אמסלם: גם נתתם לפרשה שם – 3000 – יעני, יש איזו סדרה: 1000, 2000, 3000.

קארין אלהרר: לא אנחנו.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: זה המשך של אותה גנבת דעת.

דוד אמסלם: הרי זה מה שאתם רוצים שהציבור יחשוב, וככה אתם גונבים את הדעת של הציבור, שוטפים לו את המוח לכאורה, בלי שהוא יודע.

יוראי להב-הרצנו: ראש הממשלה לא קיבל 16 מיליון – – –

דוד אמסלם: לא הצליחו לקשור את ראש הממשלה לנושא, אז ניסו ואמרו – – –

יוראי להב-הרצנו: הוא קשר את עצמו.

דוד אמסלם: אל תפריע לי.

דוד אמסלם: אתה יומיים פה ומפריע לי לדעתי יותר מאשר כולם ביחד במשך חמש שנים.

יוראי להב-הרצנו: חבר הכנסת – – –

דוד אמסלם: אל תפריע.

דוד אמסלם: אני לא הפרעתי, הקשבתי.

קריאות: – – –

קרן ברק: אני מבקשת.

קרן ברק: יוראי, תחזור למקום שלך, אתה לא תפריע לו.

דוד אמסלם: אני שמעתי את חבר הכנסת יעלון.

דוד אמסלם: כשהוא היה שר ביטחון, שום דבר לא הפריע לו.

יוראי להב-הרצנו: – – –

קרן ברק: חבר הכנסת הרצנו.

דוד אמסלם: רק כשהזיזו אותו מתפקיד שר הביטחון, הבן אדם, כפי שאמרתי ביום שני, פתאום התמלא איזושהי הרעלה מול ראש הממשלה.

דוד אמסלם: והסיפור הזה, דרך אגב – זה מה שמעניין אותו, מהבוקר עד הלילה; הוא קם עם זה, ישן עם זה.

דוד אמסלם: זה מה שמעניין אותו – להכפיש את ראש הממשלה.

דוד אמסלם: הוא יודע שהוא משקר, אבל זה לא מעניין אותו, בגלל שהוא נמצא באותה סיטואציה שאמרו לו שהוא צריך לעזוב את משרד הביטחון.

דוד אמסלם: עד אז הוא היה בליכוד והיה טוב לו, נעים לו, מצוין לו.

אלעזר שטרן: דודי, הכול ציטוטים של ראש הממשלה.

דוד אמסלם: שנייה, אני אענה לך.

אלעזר שטרן: החליפי, אומנם, אבל ראש הממשלה.

דוד אמסלם: לא הצליחו לקשור את ראש הממשלה לנושא, אז ניסו, אמרו: שמע, יש לו מניות בחברה שמוכרת אלקטרודות לחברה שייצרה את הצוללות, ונתניהו הרוויח מהסיפור.

דוד אמסלם: גם זה שקר גדול.

דוד אמסלם: סידריפט – זו אותה חברה שלראש הממשלה לכאורה היו בה 1.6% מהמניות – לא מכרה דבר לטיסנקרופ.

דוד אמסלם: כולם יודעים, דרך אגב, ואתם יודעים: כדי לרכוש צוללות במדינת ישראל – שזה אירוע של מיליארדים – הרי אתם יודעים, אפילו כדי לרכוש עפרונות במדינת ישראל, אם אתה רוצה לרכוש ארגז עפרונות, אתה צריך לערב לפחות איזה 200 איש ועוד 400 אישורים.

דוד אמסלם: אז מה הטענה סביב אותה פרשייה של פייק ניוז של הצוללות שאתם מחברים אותה לראש הממשלה?

דוד אמסלם: מה נשמע לכם, שארבעה אנשים קמו איזה בוקר, קנו כמה צוללות במיליארדי שקלים, ואף אחד במדינת ישראל לא היה מעורב – לא צה"ל, לא משרד הביטחון, לא האוצר, שום דבר?

דוד אמסלם: ארבעה אנשים קמו באיזה בוקר – בהתחלה חשבתי שזה יותר מתאים ליאיר לפיד; אולי שכשהרשו לו, הוא ראה צוללות.

דוד אמסלם: אולי.

דוד אמסלם: הרי בוודאי בוודאי בצה"ל הוא לא ראה צוללות.

דוד אמסלם: אז חשבתי, כשהוא היה ילד, אולי רכשו כמה צוללות כשהוא היה באמבטיה כדי לשחק איתן, זה יכול להיות, ההורים שלו קנו לו.

דוד אמסלם: שתיים.

מיקי לוי: מה עם האישור למצרים?

מיקי לוי: מה עם האישור למצרים?

מיקי לוי: תענה לנו מה עם האישור.

דוד אמסלם: נראה לכם שהמדינה רוכשת רכש של מיליארדי שקלים כנשק אסטרטגי, וזה רק ראש הממשלה ועוד איזה אחד או שניים או ארבעה איש?

יבגני סובה: תגיד, ממה אתה חושש?

יבגני סובה: ממה אתה חושש, אדוני השר?

יבגני סובה: ממה אתה חושש?

דוד אמסלם: כל הסיפור הזה – אני אענה.

דוד אמסלם: אני אסביר לכם מה החוצפה שלכם.

יבגני סובה: אם הכול בסדר, למה לחשוש?

דוד אמסלם: כל סיפור הצוללות הוא עלילת דם – ממוחזרת, דרך אגב.

דוד אמסלם: כל הזמן אתם ממחזרים אותה.

דוד אמסלם: זאת השיטה.

דוד אמסלם: כשאתם חוזרים על הדברים אתם חושבים שבסופו של דבר מישהו יחשוב שהם אמיתיים.

קריאה: מצרים לא קיבלה צוללות?

קריאה: מצרים לא קיבלה צוללות?

דוד אמסלם: אתם ממשיכים להעלות גירה כל הזמן ומנסים להטיל רפש בראש הממשלה.

דוד אמסלם: במקום לעבוד למען אזרחי מדינת ישראל ולעזור לממשלה להתמודד מול האתגרים האדירים אתם ממשיכים להתעסק בשקרים ועלילות דם מבוקר עד לילה.

דוד אמסלם: זה מה שמעניין אתכם – שמפניות, סיגרים, קשקושים.

דוד אמסלם: הציבור לא קונה את זה.

דוד אמסלם: פעם אחר פעם עם ישראל נותן אמון בראש הממשלה נתניהו.

דוד אמסלם: בגלל זה אתם באופוזיציה והליכוד בממשלה.

דוד אמסלם: זאת הסיבה, דרך אגב – בגלל שהציבור לא מאמין לכם; בגלל זה הוא מצביע לליכוד, שראש הממשלה מוביל אותו, שלוש מערכות בחירות.

אלעזר שטרן: הציבור האמין לבני גנץ – – –

דוד אמסלם: כולם יודעים – הרי אף אחד בציבור, כולל אתם – יודעים שראש הממשלה לעולם לא יפגע בביטחון מדינת ישראל.

דוד אמסלם: אני, דרך אגב, לעולם לא הייתי מעז להגיד שאתה, בוגי יעלון, או אתה, רם בן ברק, תפגעו בביטחון מדינת ישראל.

דוד אמסלם: תראה לאיזה שפל הגעתם.

אלעזר שטרן: אז למה – – –

דוד אמסלם: ראש הממשלה של מדינת ישראל יפגע בביטחון מדינת ישראל.

דוד אמסלם: תראה את השנאה, לאן הגעתם, לאיזה שפל מדרגה הגעתם.

יוראי להב-הרצנו: במצרים אין צוללות?

דוד אמסלם: שום דבר לא מפריע לכם לשקר.

דוד אמסלם: מרוב שאתם משקרים אין לכם מושג על מה אתם מדברים, אז בואו נראה.

דוד אמסלם: עכשיו אני עונה לך.

דוד אמסלם: הרי הדבר הזה, פרשת הצוללות – ואני עונה לשניכם – נחקרה עד היסוד, באמצעים בלתי נגמרים, על ידי משטרת ישראל; לא אני חקרתי אותה.

יאיר לפיד: השר, אני מבין שאתה פתאום סומך על משטרת ישראל.

דוד אמסלם: לא, אני אסביר עוד מעט.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני פתאום רואה שאתם לא סומכים.

יאיר לפיד: פתאום הם בסדר, פתאום אתה סומך עליהם.

דוד אמסלם: אני אמרתי.

דוד אמסלם: לא – אתם – –

יאיר לפיד: אני שמח לשמוע.

דוד אמסלם: – – אתם לא סומכים.

יאיר לפיד: אני שמח לשמוע, כי אני זוכר את נאומך הקודם.

דוד אמסלם: עניתי על זה ביום שני.

דוד אמסלם: אתם זה לפי הנושא.

דוד אמסלם: מה התוצאה?

דוד אמסלם: אם התוצאה היא לא לחקור את נתניהו אז אתם נגד; המערכות לא בסדר.

דוד אמסלם: דרך אגב, עשרות מיליוני שקלים, מיליונים, הושקעו בחקירה הזאת.

דוד אמסלם: דרך אגב, בצדק.

קארין אלהרר: זה לא רק נתניהו.

דוד אמסלם: הפרקליטות הרי ליוותה את כל החקירה, עשרות אנשים שם, אבל הפלא ופלא, ראש הממשלה אפילו לא נדרש לחקירה.

דוד אמסלם: דרך אגב, חקרו אותו 20 חקירות טיפשיות.

דוד אמסלם: קראו לו.

דוד אמסלם: נראה לכם סביר שאם המשטרה הייתה חושבת, בפרשה כמו הצוללות, שראש הממשלה יודע אפילו משהו קטן, לא היו קוראים לו לתשאול?

דוד אמסלם: מדברים איתו?

דוד אמסלם: על הבקבוקים כן, על חמגשיות כן, על ריהוט הגן כן, על החשמלאי כן – על זה לא?

דוד אמסלם: אתם יודעים את השקר.

דוד אמסלם: גם אתה יודע.

יואב סגלוביץ': רק שהביאו את אשתו, לא אותו.

דוד אמסלם: על סיגרים יקראו לו ועל זה לא?

דוד אמסלם: הרי אתה יודע את השקר.

דוד אמסלם: אתה מכיר את המערכת שלך.

יואב סגלוביץ': אני בניתי אותה.

דוד אמסלם: נכון.

יואב סגלוביץ': אני שולט בה היום.

דוד אמסלם: נכון.

יואב סגלוביץ': אני אומר להם מה לעשות היום.

יואב סגלוביץ': אני – – –

דוד אמסלם: סגלוביץ', החברים שלך שם.

דוד אמסלם: אתה בנית אותה.

דוד אמסלם: אמרת שהייתה לך הזכות לבנות אותה.

יבגני סובה: אז לא הבנתי, ממה אתה חושש, אדוני השר?

יבגני סובה: תגיד לי ממה אתה חושש.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: מה אתם מבקשים?

דוד אמסלם: אני עונה ללפיד.

דוד אמסלם: אצלכם זה הולך לפי התוצר.

דוד אמסלם: אתם באמת הרי לא מאמינים למערכות האלה.

יאיר לפיד: מאמינים.

דוד אמסלם: לא, אתה עכשיו, הרי – מה ביקשת?

דוד אמסלם: תראה את האבסורד.

דוד אמסלם: אתם מבקשים ועדת חקירה פרלמנטרית.

דוד אמסלם: אז בוא אני אספר לחברי הכנסת החדשים: ועדת חקירה פרלמנטרית – הסמכות שלה היא כמו של כל ועדה בכנסת – –

יאיר לפיד: דודי, אני חבר כנסת יותר שנים ממך – – –

דוד אמסלם: – – כמו ועדה רגילה בכנסת.

דוד אמסלם: אז אתם חושבים – מה אתם אומרים, רם בן ברק?

יבגני סובה: שבע שנים זה לא יומיים.

דוד אמסלם: שוועדת חקירה פרלמנטרית – ועדת כנסת כלשהי, ועדת פנים – יש לה יותר סמכויות חקירה ממשטרת ישראל ופרקליטות המדינה.

דוד אמסלם: זה מה שאתה חושב?

דוד אמסלם: אז תראה את האבסורד, לאן הגעתם.

דוד אמסלם: אתם זה לפי העניין, אמרתי.

דוד אמסלם: הרי לא הייתם מעלים את הנושא הזה, אלא מה?

רם בן ברק: השר אמסלם – – –

דוד אמסלם: אתם היום עוקפים לכאורה את ההחלטה של הפרקליטות ושל המשטרה בנושא הזה.

דוד אמסלם: מדוע?

דוד אמסלם: כי לא מתאים לכם.

רם בן ברק: – – – סמכויות – – – איזו סמכות?

רם בן ברק: זו לא ועדת הכנסת.

רם בן ברק: איפה אתה חי?

רם בן ברק: לרגע חשבתי שאני לא בכנסת.

דוד אמסלם: למה לא מתאים לכם?

דוד אמסלם: אתם יודעים ששלוש הפרשיות האחרות הן פייק, סתם, תפירת תיקים, דברים בעלמא.

דוד אמסלם: הציבור לא מאמין – בגלל שהלכנו לבחירות על זה.

דוד אמסלם: הציבור לא האמין לזה, הוא תמך בראש הממשלה.

דוד אמסלם: הרי ברור לכם לחלוטין שהציבור הרגיל בחוץ אלה לא אנשים שמכירים את ראש הממשלה באופן אישי.

אלעזר שטרן: לא, דודי, הציבור – – –

דוד אמסלם: הרי ברור לכם שהציבור – רק שנייה.

אלעזר שטרן: – – – לכן הוא הצביע לבני גנץ.

דוד אמסלם: הציבור הרגיל הוא אנשים נורמטיביים, טובים, אזרחים טובים.

דוד אמסלם: לא רק בשמאל יש אזרחים טובים.

דוד אמסלם: גם אנשי הימין הם אנשי חוק, אנשים טובים, מכבדים את החוק, לכן לא יעלה על הדעת שהם יצביעו עבור מישהו שהוא לדעתם עבריין.

דוד אמסלם: אלא מאי?

דוד אמסלם: הם חושבים שטופלים עליו בעצם עלילות שווא.

דוד אמסלם: בגלל זה הם תמכו בו – לא אני, לא אתם; הרי אתם לא רציתם שיתמכו בו – שלוש מערכות בחירות.

דוד אמסלם: הרי זה היה הנושא שעמד במוקד מערכת הבחירות, אתם העמדתם את זה, אבל מה לעשות – –

רם בן ברק: ממה אתה חושש?

דוד אמסלם: – – מה לעשות שהציבור לא מאמין?

רם בן ברק: ממה אתה חושש?

דוד אמסלם: לא, אני לא חושש.

רם בן ברק: השר אמסלם, ממה אתה חושש?

דוד אמסלם: אני אסביר לך.

דוד אמסלם: אני אסביר לך.

דוד אמסלם: זו לא השאלה.

רם בן ברק: אז תהיה עוד ועדת חקירה, ביג דיל.

דוד אמסלם: איך אמר עפר שלח?

רם בן ברק: תשאל שאלות – תקבל תשובות.

רם בן ברק: מה הבעיה?

רם בן ברק: מה הבעיה?

דוד אמסלם: אני שואל את עצמי מאיפה אתם נוטלים לעצמכם את העוז, את החוצפה, לטעון נגד ראש ממשלה שהוא מפקיר את ביטחון מדינת ישראל.

דוד אמסלם: לדעתי, מעולם, מאז קום המדינה, לא היה דבר כזה שמישהו יטען נגד ראש ממשלה במדינת ישראל – – –

רם בן ברק: ראש הממשלה בקולו – – –

דוד אמסלם: עוד מעט תהפכו אותו למרגל.

רם בן ברק: ראש הממשלה בקולו אישר – – –

דוד אמסלם: אתם לא מתביישים?

דוד אמסלם: אתה, כאיש מערכת הביטחון – –

רם בן ברק: ראש הממשלה בקולו אישר שהוא אישר למצרים לקנות צוללות.

דוד אמסלם: – – אתה מדבר ככה על ראש ממשלה?

דוד אמסלם: אתה, בוגי יעלון, מדבר על ראש ממשלה בצורה כזאת?

דוד אמסלם: מניין החוצפה?

רם בן ברק: – – – לא בוגי אישר, לא – – –

דוד אמסלם: איך אמר עפר שלח?

דוד אמסלם: איך אמר לגלסנר?

דוד אמסלם: שמעתי מהמאפרת שאתה מכה את אשתך.

דוד אמסלם: תגידו, על כל שטות שלכם צריך להקים איזו ועדה?

דוד אמסלם: מאיפה אתם מביאים את זה?

רם בן ברק: אבל לא שמעתי – – –

דוד אמסלם: אמרתי: אם לא הייתה חקירה, אז אולי.

רם בן ברק: השר אמסלם, ראש הממשלה בכבודו ובעצמו אמר בטלוויזיה הישראלית – –

דוד אמסלם: אתה יודע מה, אז הייתה טענה פה, אבל הייתה חקירת משטרה יסודית.

רם בן ברק: – – אמר שהוא אישר למצרים, בניגוד למערכת הביטחון – – –

דוד אמסלם: הייתה חקירת משטרה.

דוד אמסלם: הרי אתם מדברים – – –

קרן ברק: כבוד השר.

קריאות: – – –

רם בן ברק: אז שיענה על השאלות, זה הכול.

דוד אמסלם: רם בן ברק, הרי אתה טוען – – –

רם בן ברק: אני לא טוען, ראש הממשלה טוען.

דוד אמסלם: עכשיו טענת שראש הממשלה בעצם פעל, ושלשום בוגי יעלון אמר שהוא לקח שלמונים – אני שמעתי אותו פה.

משה יעלון: ראש הממשלה הודה בזה.

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: שקר.

דוד אמסלם: במה?

דוד אמסלם: שהוא לקח שלמונים – הוא הודה בזה?

משה יעלון: הוא קיבל 16 מיליון שקל.

דוד אמסלם: אתה אתמול אמרת, שלשום.

דוד אמסלם: אתם חצופים.

דוד אמסלם: הרי איך אתם מדברים, מעיזים?

דוד אמסלם: אני אגיד שיאיר לפיד לקח שוחד?

רם בן ברק: הוא לא לקח.

רם בן ברק: אתה יכול להגיד.

דוד אמסלם: חוצפה.

דוד אמסלם: אחרי שהייתה חקירת משטרה יסודית.

רם בן ברק: אתה יכול להגיד.

קרן ברק: כבוד השר, אולי הם רוצים – – –

דוד אמסלם: אתם מרשים לעצמכם לדבר באופן בלתי מתקבל על הדעת.

רם בן ברק: אבל ראש הממשלה עמד על הדוכן הזה ואמר שהוא קיבל מתנות מחברים.

דוד אמסלם: אתם יורדים נמוך ברמות הכי בסיסיות.

דוד אמסלם: חוצפה שלכם.

רם בן ברק: על מה אתה מדבר?

רם בן ברק: הוא הודה בזה – גם שהוא – – – גם שהוא מכר למצרים וגם – – –

קרן ברק: כבוד השר, אולי הם רוצים ועדת חקירה להתנהלות המשטרה בפרשה – אולי זה מה שהם מבקשים.

דוד אמסלם: לכן, אני מבקש מהכנסת – – –

קריאות: – – –

דוד אמסלם: לא הבנתי, מה הטענה ביציע?

קריאות: – – –

דוד אמסלם: אלי, לא הבנתי.

אלי אבידר: לדעתי השר יודע להסתדר לבד, נותן בראש.

אלי אבידר: הוא לא צריך עזרה.

דוד אמסלם: ממי אני מקבל עזרה?

קרן ברק: ממני.

דוד אמסלם: טוב, תמיד לקבל מקרן עזרה זה טוב.

אלי אבידר: חולה עליו.

אלי אבידר: הוא יודע לבד להסתדר.

דוד אמסלם: לכן, הממשלה מתנגדת להעברת ההצעות לוועדת הכנסת.

דוד אמסלם: זו הפרוצדורה, אז אנחנו מתנגדים לכך.

דוד אמסלם: תודה.

קרן ברק: על פי בקשת הממשלה, וגם על פי בקשת 20 חברי כנסת, אנחנו נעבור להצבעה שמית על הבקשה להקמת ועדת חקירה.

קרן ברק: ההצבעה היא בעד או נגד העברה לוועדת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – בעד יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד קארין אלהרר – בעד סעיד אלחרומי – אינו נוכח זאב אלקין – אינו נוכח דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – נגד גלעד ארדן – נגד גבי אשכנזי – אינו נוכח יעקב אשר – נגד אוריאל בוסו – נגד דוד ביטן – נגד רם בן ברק – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח יואב בן צור – נגד אורנה ברביבאי – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יוסף ג'בארין – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – נגד עוזי דיין – נגד אבי דיכטר – נגד צבי האוזר – נגד ניצן הורוביץ – בעד צחי הנגבי – נגד יועז הנדל – אינו נוכח שרן מרים השכל – נגד מיכל וונש – נגד הילה וזאן – נגד מכלוף מיקי זוהר – נגד תמר זנדברג – בעד ציפי חוטובלי – נגד אימאן ח'טיב יאסין – בעד מיקי חיימוביץ' – אינה נוכחת אליהו חסיד – נגד ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – בעד אחמד טיבי – אינו נוכח יעקב טסלר – נגד דסטה גדי יברקן – נגד היבה יזבק – אינה נוכחת עומר ינקלביץ' – אינה נוכחת משה יעלון – בעד אלי כהן – אינו נוכח יצחק כהן – נגד מאיר כהן – אינו נוכח מירב כהן – אינה נוכחת מתן כהנא – אינו נוכח ע'דיר כמאל מריח – בעד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד אביגדור ליברמן – אינו נוכח יאיר לפיד – בעד פטין מולא – אינו נוכח מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי קונין – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – נגד אורי מקלב – נגד יעקב מרגי – נגד משולם נהרי – נגד אבי ניסנקורן – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח סונדוס סאלח – אינה נוכחת יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח גדעון סער – נגד מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – נגד חמד עמאר – אינו נוכח ג'אבר עסאקלה – בעד עודד פורר – אינו נוכח יצחק פינדרוס – נגד טלי פלוסקוב – נגד אורלי פרומן – בעד תהלה פרידמן – נגד עמיר פרץ – אינו נוכח רפי פרץ – נגד אורית פרקש הכהן –

ירדנה מלר-הורוביץ: אינה נוכחת עינב קאבלה – נגד אנדרי קוז'ינוב – בעד אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – נגד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – אינה נוכחת עידן רול – אינו נוכח יואל רזבוזוב – בעד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אנטאנס שחאדה – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד מיכל שיר סגמן – נגד עפר שלח – בעד איציק שמולי – אינו נוכח רם שפע – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת פנינה תמנו – אינה נוכחת

קרן ברק: אנחנו קוראים שוב את השמות.

קרן ברק: יש פה מישהו שלא היה?

קרן ברק: אני קוראת מהתחלה.

קרן ברק: מי שלא היה – תישארו במקומותיכם.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח סעיד אלחרומי – אינו נוכח זאב אלקין – נגד גבי אשכנזי – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח יוסף ג'בארין – אינו נוכח יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד יואב גלנט – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח יועז הנדל – נגד מיקי חיימוביץ' – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח היבה יזבק – אינה נוכחת עומר ינקלביץ' – אינה נוכחת אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח מירב כהן – אינה נוכחת מתן כהנא – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח פטין מולא – אינו נוכח יוליה מלינובסקי קונין – אינה נוכחת אבי ניסנקורן – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח סונדוס סאלח – אינה נוכחת יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח חמד עמאר – אינו נוכח עודד פורר – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אורית פרקש הכהן – אינה נוכחת אלכס קושניר – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת עידן רול – בעד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אנטאנס שחאדה – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח איציק שמולי – אינו נוכח רם שפע – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת פנינה תמנו – אינה נוכחת

קרן ברק: יש מישהו שנמצא כאן ולא הצביע?

קרן ברק: כולם הצביעו?

קרן ברק: אורלי לוי.

אורלי לוי אבקסיס: היו שתי הצעות.

קרן ברק: לא, על הראשונה אנחנו מדברים.

אורלי לוי אבקסיס: הראשונה – הצבעתי.

קרן ברק: הצבעת.

קרן ברק: על השנייה עוד לא הצבענו.

קרן ברק: תמה ההצבעה.

קרן ברק: בתום ההצבעה, 54 הצביעו נגד, 25 בעד.

קרן ברק: ההצעה לא התקבלה.

קרן ברק: נעבור להצעה השנייה, של חבר הכנסת משה יעלון.

קרן ברק: ההצבעה היא אלקטרונית.

דוד אמסלם: לא עובד.

קריאה: לא עובד.

קריאה: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 14 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 50 נמנעים – אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת לא נתקבלה.

קרן ברק: תוסיפי בבקשה את ההצבעה של סונדוס סאלח – בעד; ההצבעה של אימאן ח'טיב יאסין – בעד.

קרן ברק: להוסיף את זה לפרוטוקול.

קרן ברק: אז זה 50 נגד, 16 בעד – הוספתי.

קרן ברק: ההצעה לא התקבלה.

קרן ברק: נעבור להצעות לסדר-היום.

יאיר לפיד: קרן, הודעה אישית.

קרן ברק: כן, סליחה, צודק.

קרן ברק: חבר הכנסת יאיר לפיד רוצה הודעה אישית, מבקש להגיב על טענות השר.

קרן ברק: יש לך חמש דקות.

יאיר לפיד: תודה.

יאיר לפיד: לא נצטרך את כולן.

יאיר לפיד: השר אמסלם, ברשותך, אני פשוט רוצה לחסוך לך מתח קטן, כי אני ראיתי שכבר כמה פעמים, כולל היום, אתה עלית פה לדוכן ובטון מזועזע האשמת את האופוזיציה שאנחנו מנסים להפיל ראש ממשלה מכהן, נכון?

יאיר לפיד: אז אני רוצה לחסוך לך את המתח: כן, אנחנו מנסים להפיל ראש ממשלה מכהן.

יאיר לפיד: זה מה שעושה אופוזיציה.

דוד אמסלם: לא בקלפי.

יאיר לפיד: הוא ראש ממשלה לא טוב, הוא ראש ממשלה עם בעיות משפטיות חמורות.

יאיר לפיד: הוא לא צריך להיות ראש ממשלת ישראל.

יאיר לפיד: אנחנו מנסים להפיל אותו.

יאיר לפיד: זה – חלק אחד.

יאיר לפיד: החלק השני – אני רציתי לדבר פה על העובדה שאדם שהיה חתום איתי על הדרישה לוועדת חקירה על פרשת הצוללות, בני גנץ, אינו נוכח במקום, אבל אז שמעתי את מזכירת הכנסת אומרת: בני גנץ – אינו נוכח, ואמרתי לעצמי: מעודי לא שמעתי סיכום מדויק יותר של אדם או מטרה.

יאיר לפיד: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה לחבר הכנסת יאיר לפיד.

קרן ברק: << הלסי >> התערבות מיידית ומציאת פתרונות לתופעת רצח הנשים בחברה הישראלית << הלסי >>

קרן ברק: נעבור להצעות לסדר-היום בנושא: התערבות מיידית ומציאת פתרונות לתופעת רצח הנשים בחברה הישראלית, מס' 475, 530 ו-544.

קרן ברק: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין.

אימאן ח'טיב יאסין: צוהריים טובים, כבוד היו"רית.

אימאן ח'טיב יאסין: נעים לפגוש אותך גם כאן.

אימאן ח'טיב יאסין: חברים, חברות, נכבדים ונכבדות, מאז תחילת שנת 2020 ועד יום הגשת הצעה זו נרצחו בישראל 12 נשים – בממוצע, אישה בכל שבועיים.

אימאן ח'טיב יאסין: בצל הקורונה אלפי נשים נאלצו בעל כורחן להסתגר בבתים עם בני זוג או בני משפחה אלימים ולסבול מאלימות מתמשכת ללא כל יכולת להימלט, דבר שהחמיר עוד יותר תופעה זו של אלימות נגד נשים והגביר עוד יותר את הפוטנציאל להפיכת בתים רבים במדינה לזירות רצח פוטנציאליות.

אימאן ח'טיב יאסין: אלימות בתוך המשפחה, ובפרט אלימות כלפי נשים, נוטה להחמיר במצבי משבר ולחץ.

אימאן ח'טיב יאסין: משבר הקורונה, שהתלווה לו משבר כלכלי, היווה סביבה מתאימה להפיכת חייהן של אלפי נשים לסיוט.

אימאן ח'טיב יאסין: ככל שהמקורות הכספיים של המשפחות מצטמצמים גדל הסיכון כי הנשים יהיו חשופות לאלימות מסוגים שונים, לרבות אלימות כלכלית.

אימאן ח'טיב יאסין: הבעיה היא שלמעשה, מצד אחד ההתכנסות בבתים מגבירה את הסיכון שנשים וילדים יחוו אלימות בתוך הבית, ומצד שני כללי הריחוק החברתי והגבלת הפעילות במשק מקשים הן על האיתור של אנשים ומשפחות בסיכון והן על מתן טיפול וסיוע למי שנפגעים מאלימות.

אימאן ח'טיב יאסין: נתונים אלה אינם מאפיינים את תקופת הקורונה בלבד.

אימאן ח'טיב יאסין: נשים רבות נמצאות במעגלי אלימות המהווים איום על חייהן וביטחונן לאורך כל השנה.

אימאן ח'טיב יאסין: מדי שנה נרצחות בישראל 20נשים בממוצע, רובן בתוך המשפחה.

אימאן ח'טיב יאסין: בשמונה ממקרי הרצח של השנה הזאת הרוצח היה בן זוג או בן משפחה מדרגה ראשונה.

אימאן ח'טיב יאסין: קווי הטלפון של מרכזי הסיוע עמוסים בפניות של נשים שסובלות, והמצב רק מחמיר.

אימאן ח'טיב יאסין: רק בחודש מאי האחרון נרשמה עלייה של קרוב ל-550% בפניות למוקדי הרווחה בנושא בהשוואה למאי של שנה שעברה.

אימאן ח'טיב יאסין: קורבנות רצח לרוב היו קודם לכן קורבנות אלימות.

אימאן ח'טיב יאסין: חשוב לציין שהיום בבוקר אישה בת 44 מהעיר טמרה שבצפון נדקרה בפתח ביתה והועברה לבית החולים רמב"ם במצב בינוני.

אימאן ח'טיב יאסין: בית אמור להוות מבצר בטוח ומוגן, ולצערנו הרב, המקום שאמור להוות עבורה מקום בטוח הפך למקור סכנה, אובדן ביטחון אישי וחיים.

אימאן ח'טיב יאסין: והיא בהחלט לא האחרונה, לצערנו.

אימאן ח'טיב יאסין: נשים רבות, יהודיות וערביות כאחת, סובלות מאלימות משפחתית.

אימאן ח'טיב יאסין: חייהן הופכים לגיהינום מאחורי הדלתות הסגורות, בלי כל סיכוי ממשי להימלט.

אימאן ח'טיב יאסין: בישראל פועלים 14 מקלטים לנשים נפגעות אלימות וילדיהן.

אימאן ח'טיב יאסין: מתוכם יש רק שני מקלטים ייעודיים לנשים ערביות וילדיהן, מקלט אחד ייעודי לנשים דתיות וחרדיות וילדיהן ומקלט אחד מעורב – יהודית וערביות ביחד.

אימאן ח'טיב יאסין: שיעור הנשים הערביות שנרצחות מגיע עד לכדי 50% משיעור הנשים הנרצחות במדינה מדי שנה.

אימאן ח'טיב יאסין: שיעור זה גבוה בהרבה משיעור הנשים הערביות בכלל החברה, ועדיין מוקצים רק שני מקלטים מותאמים לנשים ערביות וילדיהן הנמצאים במעגל אלימות משפחתי כלשהו.

אימאן ח'טיב יאסין: התפוסה במקלטים מלאה ומעבר.

אימאן ח'טיב יאסין: היום המקלטים אמורים לקלוט עד 169 נשים.

אימאן ח'טיב יאסין: בפועל, היום בבוקר נמצאים בהם 170 נשים ו-300 ילדיהן.

אימאן ח'טיב יאסין: בנוסף, שני מקלטים של נערות בסיכון בחברה הערבית מלאים בלי יכולת לקלוט עוד נערות.

אימאן ח'טיב יאסין: כ-50% מהנשים שנרצחות מדי שנה נרצחות על ידי בני זוג.

אימאן ח'טיב יאסין: בכשליש מהמקרים הנרצחת התלוננה במשטרה טרם האירוע.

אימאן ח'טיב יאסין: שליש.

אימאן ח'טיב יאסין: היינו יכולים להציל שליש שהתריעו כבר לפני.

אימאן ח'טיב יאסין: כמחצית מהנשים הנרצחות ידועות למשטרה על רקע של אלימות במשפחה.

אימאן ח'טיב יאסין: כמו כן, בכמחצית ממקרי רצח הנשים על ידי בני זוג הן היו מוכרות לרווחה.

אימאן ח'טיב יאסין: רצח זה ניסיון רצח שהצליח.

אימאן ח'טיב יאסין: כמחצית מקורבנות ניסיונות הרצח של נשים הן נשים ערביות.

אימאן ח'טיב יאסין: בממוצע כשליש מכלל התיקים של ניסיון לרצח של אישה הם תיקים שבהם החשוד הוא בן משפחה, ומתוכם בכ-62% מדובר בחשוד שהוא בן זוג.

אימאן ח'טיב יאסין: הממשלה פישלה בעבר במציאת פתרונות עבור נשים אלה, הממשלה ממשיכה לפשל בעניין זה, ובינתיים עד קורבנות מתווספות לרשימה.

אימאן ח'טיב יאסין: בשנת 2017 ועדת השרים למאבק באלימות אימצה את התוכנית הבין-משרדית למניעת אלימות במשפחה, והטיפול הופקד ביד של משרד העבודה והרווחה ונקבע שיועבר תקציב למשרד הרווחה, אך לא הועבר כל התקציב, וחלק ממנו כלל לא הועבר.

קרן ברק: חברת הכנסת, את חייבת לסיים.

אימאן ח'טיב יאסין: ברשותך, רק דקה.

אימאן ח'טיב יאסין: מאחורי נתונים אלו עומדות נשים שחייהן קופחו ללא כל צדק – נשים הנמצאות בסכנה לקיפוח חייהן ושיש אפשרות להציל אותן.

אימאן ח'טיב יאסין: בצל ההפקר שנמשך שנים ישנו צורך חיוני ומיידי לפעול בכל דרך על מנת להושיט יד לאותן נשים, עם דגש על נשים ערביות, המהוות כמחצית מהנרצחות.

אימאן ח'טיב יאסין: יש צורך להעסיק את כל העובדים הסוציאליים גם בזמן קורונה – ואנחנו באים לגל שני; אני חושבת שצריך להביא בחשבון את הנושא הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני לא רוצה להמשיך בהצעות.

אימאן ח'טיב יאסין: אני אמסור את כל מה שכתבתי כאן, אבל אני מבקשת שהדיון בסוגיה הזאת יועבר לוועדת הרווחה, אם אפשר.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מעבירה גם את כל הפתרונות, בשביל לא לקחת יותר מדי זמן.

שרן השכל: אני מזמינה את הדובר הבא – חבר הכנסת משה ארבל.

משה ארבל: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר לביטחון הפנים, סגן השר לביטחון הפנים, חבריי חברי הכנסת, מתחילת השנה נרצחו בישראל 11 נשים.

משה ארבל: מדובר לכל הדעות ב-11 נשים יותר מדי, 11 בני אדם יותר מדי.

משה ארבל: לשם השוואה, בכל שנת 2019 נרצחו, לפי הנתונים שבידי, ובזכות פרויקט מעקב מיוחד שמקדיש אתר הארץ לנושא החשוב הזה, 12 נשים במדינת ישראל.

משה ארבל: ואנחנו רק בחודש יוני.

משה ארבל: אלימות נגד נשים, שפעמים רבות – לא תמיד – נגמרת ברצח, היא מכת מדינה, מגפה שפוגעת בכל חלקי האוכלוסייה: בחברה הערבית ובאוכלוסיית העולים יוצאי אתיופיה – כפי שהתקשורת מרבה להדגיש – אך גם בכל יתר חלקי האוכלוסייה.

משה ארבל: לצערנו, יש יותר מדי דוגמאות שמוכיחות זאת.

משה ארבל: כפי שניתן ללמוד מרשימת המגישים של ההצעה הדחופה הזאת מדובר בנושא שקיימת בעניינו תמיכה חוצת מפלגות ומחנות בבית הזה.

משה ארבל: כולנו – יהודים, ערבים, ימין, שמאל – מבינים שחובה לפעול, ושבקצב המזוויע הנוכחי – רצח אישה כל כשבועיים בממוצע – כל עכבה עלולה לעלות בדם.

משה ארבל: היחס לנשים, הפעולות שהחברה עושה כדי למנוע אלימות כנגד נשים הן אחת הדרכים למדוד את התקדמותנו כחברה, את הערך שהמדינה הזאת נותנת לאזרחיה, נשים וגברים.

משה ארבל: ראוי גם שאנו, חברי הרשות המחוקקת – ואציע זאת גם לחבריי בממשלה; חלקם יושבים כאן – נבחן את עצמנו גם בפרספקטיבה הזאת.

משה ארבל: אין לי ספק שבחינה יסודית של המצב החוקי והחברתי תוביל לפתרונות יצירתיים לצמצום התופעה עד למיגורה.

משה ארבל: אין לי ספק שיהיו לפתרונות הללו מחירים מסוימים, כספיים או ארגוניים, שיהיה עלינו לשלם.

משה ארבל: נעשה זאת ברצון ובאהבה.

משה ארבל: ברור לי גם שחלק מהפתרונות יהיו אפקטיביים מאחרים.

משה ארבל: זו דרכם של פתרונות לבעיות סבוכות.

משה ארבל: ולמרות כל זאת, אסור לנו, כחברי הכנסת והממשלה, להרים ידיים מטיפול בסוגיה הזאת.

משה ארבל: יותר מדי חיי אדם מונחים על כף המאזניים.

משה ארבל: ולכן, גם אני מבקש, כפי שחברתי ביקשה קודם, להעביר את הדיון בסוגיה החשובה והמשמעותית הזאת לוועדת העבודה והרווחה של הכנסת לביצוע מעקב פרלמנטרי, באמת, על פעולות הממשלה, למיגור התופעה הזאת.

משה ארבל: מדובר בסופו של דבר בחיי אדם.

משה ארבל: חביב אדם שנברא בצלם.

משה ארבל: התופעות הללו, שמדירות ומחלישות נשים, הן תופעות קשות שאין להן מקום בחברה הישראלית.

משה ארבל: אני, כראש המטה של שר הפנים, זכיתי לקחת חלק בהקמת הוועדה שהשר דרעי הקים לחיזוק מעמד הנשים ברשויות המקומיות בישראל – ועדה שהגישה את המלצותיה, וההמלצות האלה גם יושמו.

משה ארבל: לכן אני חושב שהתהליכים האלה הם חשובים, ואין בהם מחלוקות בין קואליציה לאופוזיציה, ואני מבקש לתמוך בהצעה לסדר-היום.

משה ארבל: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אני רוצה להזמין את הדוברת הבאה, חברת הכנסת קרן ברק.

קרן ברק: השבוע התקיים דיון בנושא יישום התוכנית הלאומית נגד אלימות במשפחה בוועדת העבודה והרווחה.

קרן ברק: לדיון הזה, למרות הקורונה, הגיעו כמה אורחים חשובים: לילי בן עמי, אחותה של מיכל סלע, זיכרונה לברכה, ואריאל והילה, הוריה של מאיה וישניאק, זיכרונה לברכה.

קרן ברק: זה היה דיון מאוד מאוד טעון.

קרן ברק: זה היה מאוד חשוב, כי יכולנו לראות ממש מה עוברת משפחה שנפגעת מאלימות.

קרן ברק: המשפחות הן אותן אחיות שלנו, בנות שלנו.

קרן ברק: כל אחת יכולה להיות נפגעת אלימות.

קרן ברק: באוקטובר בשנה שעברה מיכל סלה נרצחה בבית שלה באמצע הלילה לאחר שנפרדה מאחותה – הן היו בסדנה כל אותו סוף שבוע.

קרן ברק: היא הגיעה הביתה, אף אחד לא יודע מה קרה, ולמוחרת בבוקר היא נמצאה דקורה בכל גופה, והיה ברור שהתינוקת המשותפת שלהם הייתה עדה לאותו רצח נוראי.

קרן ברק: אני חייבת להגיד שכשאני שמעתי את זה אני ידעתי; אני לא יודעת מה קרה, אבל באותו רגע הבנתי מה קרה לה.

קרן ברק: כולם אמרו: איך זה קרה?

קרן ברק: בטח הייתה שם אלימות לפני כן, בטח הוא תקף, בטח זה בית מוכר.

קרן ברק: ואז התחילו להגיד: לא, הוא עובד סוציאלי.

קרן ברק: וכל מי שקצת מתעסק בנושא הזה יודע שאין קשר בין הדברים האלה; שהקנאה הזאת, האובססיביות הזאת, הקנאה המכלה הזאת, יכולה לגרום לכל אחד ואחד שזה יקרה לו בבית שלו.

קרן ברק: פשוט צריך לזהות את זה.

קרן ברק: אני גם סיירתי בהוסטל של גברים אלימים שבאים לשם כדי להשתקם אחרי מאסר.

קרן ברק: שמעתי מפיהם עצמם מה קורה להם באותם רגעים.

קרן ברק: זה רגעים כאלה – זה תמיד קורה ברגע של קנאה ואובססיביות, והאנשים האלה צריכים לעבור איזשהו טיפול כדי להשתקם, טיפול מאוד מאוד מאוד אינטנסיבי.

קרן ברק: זה יכול לקרות לכל אחד ואחד מאיתנו, אבל אנחנו פה כמדינה רוצים לתקן את הדברים האלה.

קרן ברק: אנחנו רוצים שגם משפחות כאלה שבהן אין סימנים מקדימים, שאף אחד לא רואה את זה, שאין שכנים שרואים, שזה פנימי, שבתוך המשפחה יודעים את הדבר הזה – אנחנו צריכים לדעת לטפל גם במקרים האלה.

קרן ברק: אנחנו צריכים ללמד את אותן בנות, את אותן ילדות, עוד כשהן קטנות, מה ההבדל בין אהבה לקנאה, בין אובססיביות לאהבה.

קרן ברק: זה לא אותו דבר.

קרן ברק: זה משהו שאנחנו צריכים לדעת וללמד.

קרן ברק: אני תמיד טוענת שאותן נשים שהן מגוננות בעצם, הן מכילות את התחושה הזאת – להכיל זה הכי גרוע, כי הכלה כמוה כעידוד.

קרן ברק: כי אם אתה לא שם את הקו האדום הזה ברגע הנכון, אתה בעצם נותן לזה לגדול ולגדול ולגדול.

קרן ברק: אתה צריך לשים את הקו האדום ברגע הראשון כדי שזה לא יגדל לממדים האלה, שרק הולכים ומתעצמים והופכים בסוף, בחלק מהמקרים, לרצח.

קרן ברק: בחלק מהמקרים זה לא רצח, הם לא מתים, אבל הם מתים מבפנים – הם לא מתקשרים עם הסביבה, הם מורחקים מחבריהם, הם מורחקים ממשפחתם, הם כבר לא חיים איתנו באמת; הם נראים כאילו הם חיים, אבל הם לא באמת חיים, הם מתים מבפנים.

קרן ברק: אנחנו יודעים שכל ילדה בת שבע יודעת מה לעשות כשיש אזעקה, כשהיא נתקלת בחפץ חשוד, אבל אנחנו לא מלמדים אותם איך להיפרד, איך עושים את הדברים האלה, איך מזהים קנאה ואיך נפרדים מאנשים כאלה.

קרן ברק: לילי בן עמי עשתה האקתון, ואחד הדברים שעלו שם זה לזהות – מן מכשיר טכנולוגי שיגיד לכל אישה מה הסממנים שהיא צריכים לב אליהם כדי לדעת שהיא חיה באותו בית עם מישהו אובססיבי כזה, וככה גם לדעת ממי לא להיפרד כשאת לבד.

קרן ברק: אם את רוצה להיפרד מכזה בן אדם – זו סכנת חיים אם את עושה את זה כשאת לבד.

קרן ברק: את צריכה לדעת שאם את חיה בתוך טרור כזה, בתוך בית שמתקיים בו טרור רגשי כזה, את צריכה גם לדעת שבפרידה הזאת את צריכה לפרק את זה כמו מטען חבלה – צריך לפרק את זה לאט לאט לאט לאט, עם כלים נכונים.

קרן ברק: אני יודעת שאני צריכה לסיים.

קרן ברק: אני רק רוצה לומר עוד מילה אחת.

קרן ברק: מסתמן שבכנסת הנוכחית דווקא יש מודעות גדולה ומבורכת לנושא האלימות נגד נשים.

קרן ברק: הסנונית הראשונה הגיעה עם הצעת החוק שלי, שעברה בקריאה טרומית, ואני מתכוונת להוביל סל חוקים כדי להגן עד כמה שניתן על נשים חסרות אונים שחשופות בחיי היום-יום לסיכונים רבים.

קרן ברק: אני נשבעתי שלא אעצור ולא אפסיק עד שבבית הזה ייעשו כל ההגנות האפשריות, כדי שלנו תהיה תרומה גדולה ומשמעותית להצלת חיי אדם.

קרן ברק: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה, חברת הכנסת קרן ברק.

שרן השכל: מילים מאוד חשובות.

שרן השכל: ישיב על ההצעה לסדר-היום השר לביטחון הפנים אמיר אוחנה.

אמיר אוחנה: שלום, גברתי היושבת-ראש.

אמיר אוחנה: ברכות, אגב.

אמיר אוחנה: אני חושב שזאת פעם ראשונה במעמד הזה.

אמיר אוחנה: חבריי חברי הכנסת, חברות הכנסת, אכן, נושא כאוב ביותר עלה לסדר-היום.

אמיר אוחנה: בשנים האחרונות הושקעו משאבים רבים על מנת להיאבק בתופעה של עבירות אלימות במשפחה ובמעשי רצח, כמובן, שהם החמורים ביותר שבאירועי האלימות, במגוון מאמצים שנעשו על ידי המשטרה, שירות בתי הסוהר ובתיקוני חקיקה, שהאחרון ביניהם – דיברה עליו חברתי חברת הכנסת קרן ברק – עבר כהצעת חוק פרטית רק בשבוע שעבר ויוצמד להצעה הממשלתית שתגובש בהמשך, לפיקוח אלקטרוני במקרים שבהם בית המשפט פסק למעשה הרחקה או תנאים מגבילים כאלה ואחרים באלימות בתוך המשפחה.

אמיר אוחנה: כל זאת – מתוך הבנה כי הטיפול בנושא חייב להיות ייחודי ומותאם לנסיבותיה של העבירה ולמרקם היחסים המשפחתי, מתוך הבנת הסיכון הנשקף כתוצאה מאלימות זו לקורבנות העבירה ולמעגלים הקרובים.

אמיר אוחנה: יש סכנה – וצריך להיזהר בהקשר הזה – שגורמי האכיפה עלולים להיות כפיל בחנות חרסינה אם לא ינהגו ברגישות ובאחריות, ובכך עלולים לגרום יותר נזק מתועלת.

אמיר אוחנה: נוכח מורכבות ורגישות עבירת האלימות במשפחה משקיעה משטרת ישראל מאמצים רבים בטיפול בעבירה, הן בהיבט האכיפתי והן בהיבט המניעתי, בשיתוף פעולה עם גורמים טיפוליים, תוך פיקוח ובקרה שוטפים והדוקים המבוצעים באופן סדור על ידי גורמי פיקוד מקצועיים.

אמיר אוחנה: לטובת חקירה מקצועית ומהירה של עבירות האלימות במשפחה הכשירה משטרת ישראל מערך קצינים וחוקרים ייעודי, שהוסמך לעסוק בתחום ברגישות הנדרשת, כאמור, ובנגישות הנדרשת לכלל האוכלוסיות.

אמיר אוחנה: יש להדגיש בהקשר זה כי ההכשרות בנושא אלימות במשפחה מועברות לכל החוקרים במשטרת ישראל החל מהכשרתם הבסיסית עם גיוסם, וכמובן בקורסים המתקדמים והפיקודיים.

אמיר אוחנה: מערך החקירות הייעודי האמור ממשיך את הכשרתו בהשתלמות מקצועית נפרדת ובאופן שוטף, בשגרה.

אמיר אוחנה: במסגרת ההכשרות למערך הייעודי מושם דגש בין היתר על שני נושאים: 1.

אמיר אוחנה: מניעה וצמצום הסיכון הנשקף לקורבן – סליחה, שלושה נושאים; 2.

אמיר אוחנה: הבנת הקושי הכרוך בהגשת תלונה כנגד בן משפחה; 3.

אמיר אוחנה: אימוץ שיח רגיש עם קורבנות העבירה ועדים חסרי ישע, קטינים בפרט, כמובן, תוך כיבוד זכויותיהם, הכרה בצורכיהם ושמירת כבודם ופרטיותם.

אמיר אוחנה: לצורך מאבק מערכתי באלימות במשפחה פותח במהלך השנים האחרונות נוהל טיוב התיאום בין המשטרה למשרד הרווחה.

אמיר אוחנה: מטרתו של הנוהל – תיאום ושיתוף פעולה מיטבי בין המשטרה לבין רשויות הרווחה ברמה המחוזית והארצית מקום שבו מצוי בן או בת הזוג בסיכון גבוה מפני בן משפחתו.

אמיר אוחנה: הנוהל שהוסדר בשנת 2016 מגדיר את אופן העברת המידע בין רשויות הרווחה לבין המשטרה, שזה חשוב מאוד, את אופן ניהול מערך הישיבות המשותפות, תדירותן ורמות הפיקוד המעורבות.

אמיר אוחנה: כל זאת – במטרה לוודא תיאום מרבי בין הגורמים לטובת שמירת שלומה וביטחונה של המאוימת או שלומו וביטחונו של המאוים, הכול לפי העניין.

אמיר אוחנה: לצד ביסוס מומחיות חוקרים בטיפול המשטרתי בעבירות האלימות במשפחה, ובמסגרת ההבנה כי יש לטפל בתופעה באופן מקיף ובראייה רחבה, הוקמו ברבעון האחרון של שנת 2019 מחלקי משפחה בלא פחות מ-16 תחנות משטרה.

אמיר אוחנה: מחלקי המשפחה הללו מטפלים באופן אחוד ומרוכז במגוון עבירות אלימות המבוצעות בתוך המשפחה.

אמיר אוחנה: ריכוז כלל עבירות המין והאלימות בתוך המשפחה במחלק אחד מאפשר גם לקשר במהירות בין כמה אירועים פליליים ולקדם באופן יזום טיפול אכיפתי או רווחתי למשפחה.

אמיר אוחנה: מחלקי המשפחה כוללים ראש מחלק, חוקרים וגם עובד סוציאלי.

אמיר אוחנה: שילוב תקן של עובד סוציאלי זה דבר חדש וייעודי שלא היה קודם במשטרה.

אמיר אוחנה: מדובר בקצין משטרה שמטרתו, בין היתר, להנגיש את הטיפול הרווחתי בתוך המשטרה ולסייע בהיבט הטיפולי למשפחות הנפגעים והפוגעים.

אמיר אוחנה: כדי להדק את שיתוף הפעולה במענה הראשוני הניתן על ידי המשטרה והרווחה, בימים אלו עתיד משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים לקדם עבודה משותפת עם משטרת ישראל לחיבור ממשק טכנולוגי בין מוקד 118 למוקד 100.

אמיר אוחנה: באשר לתיקי רצח בתוך המשפחה, המשטרה, כמובן, משקיעה מאמצים חקירתיים מודיעיניים, סיגינטיים ופורנזיים משמעותיים מאוד בחקירות האלה.

אמיר אוחנה: רק לפני חודש פענחה משטרת ישראל את רציחתה של ניבין אל-עמרני, יהי זכרה ברוך, והוגש כתב אישום נגד שלושה בני משפחתה.

אמיר אוחנה: אני מציין את זה כי זאת חקירה מורכבת מאוד, בין היתר עקב העובדה שלא נמצאה גופתה.

אמיר אוחנה: זה מאוד חריג שמוגש כתב אישום ברצח כאשר למעשה אין גופה, אבל בכל זאת משטרת ישראל ביצעה פעולות חקירה מורכבות שכוללות בין היתר איסוף יצירתי ויוצא דופן של ממצאים פורנזיים של המנוחה בזירת הרצח.

אמיר אוחנה: גובשו די ראיות להגשת כתב אישום, וכזה אכן הוגש.

אמיר אוחנה: המשטרה תמשיך לעשות כל מאמץ לאתר את גופת המנוחה.

אמיר אוחנה: בנוגע למקרים ספציפיים אחרים שהוזכרו בהצעות לסדר-היום, מטבע הדברים אלה חקירות שעדיין מתנהלות, ולכן אינני יכול להרחיב, אבל אני כן אציין שהמשטרה חוקרת, אוספת ראיות ועושה את מיטב המאמצים ומרב המאמצים כדי להגיע לחקר האמת תוך מיצוי כלל כיווני החקירה.

אמיר אוחנה: אני מקבל את ההצעה להעביר את המשך הדיון לוועדת העבודה והרווחה.

אמיר אוחנה: תודה.

שרן השכל: יש לנו עוד עמדה אחת מהצד, השר, אז יכול להיות שתצטרך להשיב על זה – מסונדוס סאלח.

שרן השכל: בבקשה, לרשותך דקה.

סונדוס סאלח: כבוד היושבת-ראש, כבוד השר, מכובדיי חברים וחברות הכנסת, 13 גברים שמו קץ לחייהן של 12 נשים ותינוקת אחת.

סונדוס סאלח: אחוז הפענוח לא מספיק, ולא מספקת העבודה שנעשית, כפי שהסברת, כבוד השר, ונדרש פענוח של 100% מקרי הרצח, במיוחד כשאנחנו יודעים שלפחות מחצית הנשים שנרצחות בעשור האחרון דיווחו למשטרה או לגורמים אחרים, כמו מחלקות הרווחה השונות.

סונדוס סאלח: המשבר מעמיק, והפגיעה הכלכלית והחברתית היא גדולה עוד יותר.

סונדוס סאלח: האוכלוסייה הגדולה ביותר, שנפגעה הכי הרבה היא הנשים, לצערנו.

סונדוס סאלח: יש צורך לבנות מערך שיפנה לנשים ויאתר, למפות נשים שנמצאות במצוקה, ולא לחכות שאישה תרים טלפון למשטרה או למשרד הרווחה בבית שלה.

סונדוס סאלח: כי סביר להניח שאישה שנרצחה – לפני שהגבר רצח אותה הוא בטח הפעיל עליה אלימות כלכלית, אלימות חברתית, ויכול להיות שהיא מנותקת מכל אמצעי קשר כדי ליצור קשר עם המשטרה או עם כל גורם אחר.

סונדוס סאלח: יש צורך לבנות מיפוי מחדש, במיוחד בעקבות המשבר הכלכלי והחברתי, להציל ולמנוע את הרצח הבא.

סונדוס סאלח: תודה.

שרן השכל: עמדה נוספת רוצה להציג חבר הכנסת אלי אבידר.

שרן השכל: לרשותך דקה.

אלי אבידר: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

אלי אבידר: אדוני השר, לא הכול נמצא בתחום האחריות שלך ושל המשרד שלך.

אלי אבידר: שני דברים הייתי רוצה לומר: אני חושב שהמשרד לביטחון הפנים, במיוחד המשטרה, לוקה בתחום המודיעין.

אלי אבידר: הסוגיה של אלימות בתוך המשפחה, כמוה כמו כל סוגיה אחרת.

אלי אבידר: בדיוק כפי שהמשטרה אוספת מודיעין על נזקים ועל פשעים שאמורים להתקיים, המשטרה יושבת מודיעינית, ולא אוספת מספיק בתחום הזה.

אלי אבידר: הדבר השני – רציתי לומר לגבי הסוגיה של הרגישות: כאשר משטרת ישראל יודעת שיש נהג מטורף שנוהג ב-160 או ב-180 קמ"ש ומצלם את עצמו לפייסבוק, היא הולכת ועוצרת אותו.

אלי אבידר: אין פה שום רגישות ולא צריכה להיות רגישות.

אלי אבידר: לכן, אני חושב שבסמכותך להורות למשטרה להגביר את היד שלה בנושא הזה.

אלי אבידר: מילה אחרונה שאמרה חברתי, חברת הכנסת קרן ברק – ואני לא רוצה חלילה לתקן, אבל כן לומר דבר אחד: זו לא רק קנאה.

אלי אבידר: אלימות היא תוצאה שגבר חולה נמצא בחוסר שליטה.

אלי אבידר: כשהוא מאבד שליטה לחלוטין זה מגיע לרצח.

אלי אבידר: לכן האנשים האלה חולים.

אלי אבידר: הם צריכים להיכנס למקלטים, לבודד אותם מהחברה ולא את הנשים.

אלי אבידר: תודה רבה.

שרן השכל: – – –

אמיר אוחנה: אני רק אשיב לשני חברי הכנסת ששאלו את שאלות ההמשך כך: חברת הכנסת סאלח, היינו מאוד רוצים להגיע ל-100% פענוח, כמובן, בכל העבירות.

אמיר אוחנה: לצערי, אין אף משטרה באף מקום בעולם שמצליחה להגיע לאחוזים כאלה – – –

אוסאמה סעדי: אבל אנחנו רוצים אחוזים כמו אצלכם – – –

אמיר אוחנה: רגע אחד.

אוסאמה סעדי: – – –

אמיר אוחנה: רגע, אבל אני רוצה להשיב, אוסאמה.

אוסאמה סעדי: גם אני וגם יושב-ראש הוועדה – – –

אמיר אוחנה: אוסאמה, רגע אחד.

אוסאמה סעדי: – – –

אמיר אוחנה: אוסאמה, שמעתי אותך.

אמיר אוחנה: אני לא רוצה לשלוף מהשרוול.

אמיר אוחנה: כמובן, אם תפני בשאילתה אני אשיב לך בצורה מפורטת ומסודרת.

אמיר אוחנה: אני מעריך – וכמובן, זה יכול לעמוד לבדיקה – שבמעשי רצח בתוך המשפחה אחוז הפענוח גבוה יותר מאשר מעשי הרצח בכלל.

אמיר אוחנה: כך אני מעריך.

אוסאמה סעדי: – – –

אמיר אוחנה: הרי זה הנושא שעל הפרק.

שרן השכל: רגע, חברים, אני מבקשת, בלי התפרצויות.

שרן השכל: גם יהיה דיון בוועדה.

סונדוס סאלח: – – –

אמיר אוחנה: אמרתי מעשי רצח אחרים, לא אמרתי התפרצויות.

אמיר אוחנה: זאת הערכתי.

אוסאמה סעדי: – – – התפרצויות?

אמיר אוחנה: זאת הערכתי.

אמיר אוחנה: לגבי חבר הכנסת אלי אבידר – – –

סונדוס סאלח: והייתה עוד שאלה – לבנות מערך חדש לאתר נשים במצוקה.

אמיר אוחנה: אני פירטתי בתשובה את כל הפעולות החדשות שהמשטרה עושה ממש בזמנים האחרונים, כולל הכנסת עובדים סוציאליים למשטרה – קציני משטרה שהם עובדים סוציאליים.

אמיר אוחנה: לדעתי, זה יטייב, בעזרת השם, אני מקווה, את התוצאות שאנחנו נראה בעתיד.

אמיר אוחנה: זה כמובן יעמוד למבחן.

אמיר אוחנה: אנחנו נמדוד את זה כל הזמן.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת אלי אבידר, אמרת משפט שאני לא מתחבר אליו, ולדעתי גם גורמי המקצוע בכל התחומים, גם המשטרתיים וגם הרווחתיים, לא מתחברים אליו – שאין מקום לרגישות.

אמיר אוחנה: יש פה לא רק מקרים שהם שחור מובהק, יש פה הרבה מקרים שאתה עלול בשימוש באמצעים, נאמר, קשים, כמו שאתה הצעת, דווקא לגרום יותר נזק מתועלת.

אמיר אוחנה: אני אומר לך כעורך דין שעסק בתחום הפלילי – ראיתי מקרים כאלה.

אמיר אוחנה: לכן אני כן חושב שיש מקום בכל זאת לרגישות ולאחריות רבה כדי להימנע מלגרום נזקים.

אמיר אוחנה: תודה.

שרן השכל: תודה, כבוד השר אמיר אוחנה.

שרן השכל: ביקשו להעביר את זה לוועדה למעמד האישה, וחלק – לוועדת העבודה והרווחה.

שרן השכל: אתם מסכימים?

קריאה: – – –

שרן השכל: נעביר את זה לוועדת הכנסת.

שרן השכל: אוקיי, אז כיוון שיש אי-הסכמה, אנחנו נעביר את זה לוועדת הכנסת כדי שהיא תחליט.

שרן השכל: אני מעלה את זה להצבעה.

משה ארבל: – – – גברתי?

שרן השכל: נרשום לאחר מכן בפרוטוקול.

שרן השכל: בבקשה.

קריאה: לאיזו ועדה?

שרן השכל: לוועדת הכנסת כדי להחליט על הוועדה, לאן לנתב את זה.

שרן השכל: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 4 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

שרן השכל: ארבעה בעד.

שרן השכל: מי מצטרף ממי שנמצא פה?

שרן השכל: חבר הכנסת משה ארבל, ינון אזולאי, קרן ברק, אוסאמה סעדי, סונדוס סאלח – סך הכול 12 בעד.

שרן השכל: אנחנו מעבירים את זה לוועדת הכנסת.

שרן השכל: << הלסי >> פרשת הכדורגלנים והקטינות << הלסי >>

שרן השכל: ההצעה לסדר-היום הבאה: פרשת הכדורגלנים והקטינות, של חברת הכנסת סונדוס סאלח – הצעה לסדר-היום מס' 528.

שרן השכל: שלוש דקות לרשותך.

סונדוס סאלח: כבוד היושבת-ראש, חברות וחברי הכנסת, כל כמה חודשים אנחנו שומעים על פרשה חדשה במגרשי הכדורגל – פרשות שמביישות כל אחד ואחד מאיתנו, פרשות שקשורות לניצול מעמד תרבותי ומעשי מין, גזענות ואלימות מילולית מצד אוהדים.

סונדוס סאלח: זאת לא הפעם הראשונה שאנחנו שומעים על פרשת מין ועל ניצול מעמד תרבותי של השחקנים כלפי קטינות ובנות צעירות.

סונדוס סאלח: מצידי, האחריות היא על הבוגר, לא משנה אם הוא גבר או אישה.

סונדוס סאלח: אך כנראה האי-הרתעה ואי-אכיפת החוק כמו שצריך מצד התאחדות הכדורגל, המשטרה והחוק גורמות לפרשות האלה להימשך ולהיות יותר ויותר.

סונדוס סאלח: באופן ספציפי, במה שקשור למכבי תל אביב, כנראה שיש משהו שיטתי.

סונדוס סאלח: אותה קבוצה ואוהדי הקבוצה בשבוע שעבר הסיתו והשתמשו באלימות בפועל ביפו, מול תושבי יפו; השתמשו באלימות מילולית בוטה כמו "מוות לערבים".

סונדוס סאלח: אני דורשת לפתוח בחקירה נגד אוהדי קבוצת מכבי תל אביב שמתועדים בסרטונים.

סונדוס סאלח: כמו שהמשטרה יודעת לתעד אוהדים ערבים או מפגינים ערבים בכלל ולהזמין אותם לחקירות, אני דורשת מיידית לפתוח בחקירה נגד אוהדי מכבי תל אביב ואנשים ממכבי תל אביב, שלא מקיימים את העבודה שלהם, מסיתים נגד תושבי יפו והשתמשו באלימות ובוונדליזם בשבוע שעבר.

סונדוס סאלח: כדורגל זה תרבות, זה ערכים, ותמיד תזכרו שעיניהם של צעירים וצעירות נשואות אליכם.

סונדוס סאלח: אתם מהווים במקרים רבים דוגמה, ואנשים, צעירות וצעירים, יחקו את ההתנהגויות שלכם.

סונדוס סאלח: עליכם מוטלת אחריות, ועל התאחדות הכדורגל מוטלת אחריות, לפקח, לקנוס ולמנוע משחקנים לכהן ולהמשיך להיות במסכים שלנו מול עיניהם של צעירים וצעירות, כי זו סכנה חברתית.

סונדוס סאלח: תודה.

שרן השכל: אני מזמינה את השר, שר התרבות והספורט חילי טרופר, לבוא ולהשיב.

חילי טרופר: אני רוצה להודות לחברת הכנסת סאלח על שהעלתה את הנושא החשוב הזה על סדר-יומה של הכנסת.

חילי טרופר: בימים האלה החקירה של המשטרה בעניין הזה כמובן, מתקיימת – פרשה חמורה של קיום יחסי מין בין ספורטאים לבין נערות קטינות.

חילי טרופר: אני כמובן משאיר את הצד של החוק והמשפט בידי המשטרה.

חילי טרופר: נחכה בסבלנות.

חילי טרופר: אבל אני מסכים איתך שלצד העיסוק התקשורתי בחקירה, קודם כול יש גם מסע שיימינג נוראי כלפי הנערות האלה ברשתות, וכנגדו גם יצאתי.

חילי טרופר: לצד הסוגיה המשפטית, שעוד תתברר, אני חושב שנכון להגיד בקול ברור גם מעל הבמה הזאת, ובכל מקום השתדלתי לעשות זאת: לנערות בוודאי לא מגיע מסע השמצות.

חילי טרופר: על הכבוד של אנשים ונשים כולנו מחויבים לשמור, ונגד הכיעור והרעל שמופנה כלפיהן יש חובה ערכית לעמוד בצורה ברורה ולהדגיש שיש לנו אחריות להגן על הנערות האלה, לכבד אותן ואת המשפחות שלהן.

חילי טרופר: לגבי הסוגיה האתית שהעלית, אני מסכים לגמרי.

חילי טרופר: אני חושב שספורט, בצורה היפה שלו, מגלם עולם של ערכים, יכול להיות ביטוי של המון המון ערכים שהיינו רוצים לחנך לאורם.

חילי טרופר: בכלל ספורטאים, בוודאי בעולם המקצועני וההישגי, הם דמויות שצריכות להוות דוגמה אישית, כמו שאמרת, גם בכל הנוגע להתנהגות ראויה ומכבדת, לא רק בכל הנוגע לרמה מקצועית.

חילי טרופר: אני רוצה לפנות – להצטרף לפנייה שלך לספורטאים שלנו ולבקש מהם לתת את הדוגמה האישית, את ההשראה, את ההרגשה שהם יודעים את הפוזיציה החשובה שבה הם נמצאים ולעשות בה שימוש ראוי בלבד, לא להשתמש באיזושהי עמדה של כוח.

חילי טרופר: אני גם פונה מפה לכל אלפי הילדים שצופים בהערצה בספורטאים שלנו:

חילי טרופר: תדעו שיש לכם ספורטאים מצוינים שאתם יכולים לשאת אליהם עיניים, אבל תמצאו בעצמכם את היכולת להבחין בהתנהגות פסולה כשאתם נתקלים בה.

חילי טרופר: בואו לא ניתן לרפש כלפי הנערות להמשיך.

חילי טרופר: כבודך, אני שוחחתי בעניין עם יושב-ראש הוועדה למעמד האישה עודד פורר, שלא יכול היה להיות פה, ואני מציע להעביר את ההצעה להמשך דיון לוועדה בראשותו.

שרן השכל: לוועדה למעמד האישה?

חילי טרופר: כן.

חילי טרופר: תודה.

שרן השכל: עמדה מהצד – אוסאמה סעדי.

שרן השכל: בבקשה, לרשותך עוד דקה.

אוסאמה סעדי: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, תודה על התשובה ותודה לחברתי סונדוס, שהעלתה את הנושא החשוב הזה.

אוסאמה סעדי: אני רוצה להוסיף, כבוד השר, לעניין הגזענות בספורט.

אוסאמה סעדי: אנחנו רואים את התופעות האלה, המכוערות, חוזרות ונשנות במגרשי הכדורגל.

אוסאמה סעדי: זה היה כל הזמן בבית"ר ירושלים, אבל עכשיו אנחנו שמענו את האוהדים של מכבי תל אביב.

אוסאמה סעדי: זאת בושה וחרפה, כל ההתנהגות שלהם והקריאות הגזעניות "מוות לערבים".

אוסאמה סעדי: אנחנו קוראים ליועץ המשפטי לממשלה וגם להתאחדות להעמיד את הקבוצות בגין אחריות לאוהדים, בגין קריאות גזעניות כאלה.

אוסאמה סעדי: זו הזדמנות לאחל לקבוצתנו אתיחאד אבנאא' סח'נין, שיש לה מחר משחק – אני מקווה שיהיה משחק עלייה לגביע.

אוסאמה סעדי: ווליד, גם כפר קאסם עוד תגיע וגם אום אל-פחם, אבל מחר סח'נין – כולנו בעד סח'נין שתעלה ותחזור למקומה הטבעי בליגת-העל.

שרן השכל: תודה רבה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

שרן השכל: אתה מעוניין להשיב?

חילי טרופר: חבר הכנסת סעדי, אני רק אצטרף.

חילי טרופר: גם את דיברת על גזענות וגם אתה, וכמובן אני מצטרף למילים שלכם.

חילי טרופר: אני חושב שבשנים האחרונות יש יותר מאבק באלימות במגרשים, אבל זה לא מספיק.

חילי טרופר: ראוי גם מעל במה זו לגנות כל סוג של גזענות כלפי – במקרה הזה תיארת – כלפי האוכלוסייה הערבית, אבל זה נכון כלפי כל אוכלוסייה.

חילי טרופר: תודה שהעליתם את הדברים.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אנחנו מעבירים את זה לוועדה למעמד האישה.

סונדוס סאלח: חינוך, תרבות וספורט.

מנסור עבאס: למה למעמד האישה ולא לחינוך?

שרן השכל: חינוך ותרבות?

סונדוס סאלח: כן, חינוך.

שרן השכל: חינוך, תרבות וספורט.

שרן השכל: יש מישהו שרוצה משהו אחר?

שרן השכל: אם הם מעדיפים, זה בסדר מבחינתך?

חילי טרופר: יושב-ראש הוועדה למעמד האישה ביקש שזה יהיה אצלו – הוא כבר התחיל טיפול.

שרן השכל: אוקיי, אנחנו נעביר את זה לוועדת הכנסת על מנת שיכריעו ויחליטו לאיזה ועדה זה עובר.

שרן השכל: אני אגיש את זה להצבעה.

שרן השכל: בבקשה, מי שבעד להעביר את ההצעה לוועדת הכנסת – נא להצביע בעד.

שרן השכל: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 2 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

שרן השכל: סונדוס סאלח, וליד טאהא, אוסאמה סעדי – עוד שלושה.

שרן השכל: בסך הכול חמישה הצביעו בעד.

שרן השכל: אני מעבירה את זה לוועדת הכנסת לקביעת ועדה.

שרן השכל: לפרוטוקול אני רק אומרת שבהצבעה הקודמת לא היו 12 בעד אלא 11 בעד.

שרן השכל: << הלסי >> התרעת שירות התעסוקה על התגברות משמעותית באבטלה, בעיקר בקרב צעירים, מבוגרים ומיעוטים בחברה << הלסי >>

שרן השכל: אנחנו עוברים להצעות הבאות שעל סדר-היום, שמספרן 461, 487, 503, 524 ו-525, בנושא: התרעת שירות התעסוקה מפני עלייה משמעותית באבטלה, בעיקר בקרב צעירים, מבוגרים ומיעוטים בחברה, של חבר הכנסת מיקי לוי, חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, חברת הכנסת אתי עטייה, חבר הכנסת יעקב מרגי וחבר הכנסת אלי אבידר.

שרן השכל: אני רוצה להזמין את ראשון הדוברים, חבר הכנסת מיקי לוי, שינאם מלמעלה.

שרן השכל: חבר הכנסת מיקי לוי, לרשותך שלוש דקות.

מיקי לוי: תודה רבה, גברתי.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, אנחנו עומדים בפני גל שני, אולי, גל שני של קורונה, אבל אנחנו עומדים בפני גל של קורונה כלכלית, שישטוף את המשק וישאיר אחריו חורבן, חלילה, והרבה משפחות יידחקו אל קו העוני.

מיקי לוי: על פי נתוני שירות התעסוקה מ-19 באפריל, עם תחילת ההקלות במשק, רק כ-340,000 איש חזרו לעבודה מתוך כ-1.2 מיליון איש.

מיקי לוי: ייתכן שעכשיו זה קטן קצת – זה בין 800,000 למיליון.

מיקי לוי: המשמעות היא ששיעור האבטלה מסתובב סביב ה-20% ועומד על כ-800,000 מובטלים – ואלה היו הנתונים האופטימיים.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, רובם הגדול לא נקלטו עד לרגע זה.

מיקי לוי: על פי הערכות, עד סוף ספטמבר יישארו עדיין כ-400,000 מובטלים במשק.

מיקי לוי: ספק אם התוכניות של האוצר ישנו משמעותית את התמונה, למרות הניסיונות לתת מענק להחזרת העובדים.

מיקי לוי: גם המענקים האלה לא ניתנו בצורה מסודרת.

מיקי לוי: אלה שהחזירו עובדים מוקדם קיבלו מחיר מופחת מאלה שהחזירו מאוחר יותר.

מיקי לוי: זה אומר שאלה שהחזירו ביוני או ביולי קיבלו הרבה יותר מאשר אלה שהחזירו במאי.

מיקי לוי: הצעתי לאוצר לא אחת להפוך את סולם הערכים הזה, לתת למי שמחזיר עובדים מוקדם את מלוא הסכום, ומי שלא פיטר עובדים בכלל – לתת לו סכום כדי לעודד אותו.

מיקי לוי: התוכנית הזאת מאוד מחוררת, ורבות מההסתייגויות שלנו לצערי לא התקבלו.

מיקי לוי: מעבר לכך, בגלל התגובה האיטית והמסורבלת של הממשלה מתחילת המשבר עשרות אלפי עסקים קרסו ורבים בדרך.

מיקי לוי: הנתונים שפורסמו בימים האחרונים מראים שישראל ניצבת במקום הראשון בשיעור הגידול בסגירת העסקים בשנת 2020.

מיקי לוי: אצלנו זה עומד על 50%, לעומת הולנד, הונג קונג, בריטניה, ששם זה כ-35%, ברזיל, דנמרק וצרפת – 20%, וגרמניה – כ-15%.

מיקי לוי: וזה לא מפתיע.

מיקי לוי: זעקנו בחודשים האחרונים בלי הפסקה על ההתנהלות המסורבלת וגרירת הרגליים הממשלתית.

מיקי לוי: העסקים שכן שרדו צמצמו משמעותית את הפעילות ויושבים על הגדר – – תני לי חצי דקה, בבקשה.

שרן השכל: אין בעיה, 30 שניות.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: – – כדי שלא ימשיכו להפסיד כספים.

מיקי לוי: המשמעות היא אחת:

מיקי לוי: מאות אלפי ישראלים יישארו מובטלים בטווח הארוך, וייקח הרבה זמן עד שהמשק יוכל לקלוט את חלקם.

מיקי לוי: לכן הממשלה חייבת להמשיך ולהזרים חמצן וכסף למשק.

מיקי לוי: אם לא יינתנו דמי אבטלה לפחות עבור חודש אוגוסט לכ-100,000 איש מתוכם שכבר לא יהיו זכאים, אותו אשכנזי שיש לו שני ילדים והוא גר בחיפה ואיבד את עבודתו לפני שישה חודשים, אקדמאי, לא ימצא מזור.

מיקי לוי: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת מיקי לוי.

שרן השכל: אני רוצה להזמין את חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

שרן השכל: לרשותך שלוש דקות.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה, גברתי היושבת בראש.

אנטאנס שחאדה: חבריי חברי הכנסת, אנחנו אומנם עדיין לא במשבר כלכלי, אנחנו במשבר תעסוקה, במשבר אבטלה, ובינתיים הממשלה הצליחה להתמודד עם המשבר הזה, או עם הקפיצה המבהילה – כמעט מיליון מובטלים במשק.

אנטאנס שחאדה: אבל אני לא בטוח – חברים, כבוד השר, אני לא בטוח שהממשלה באמת מתכוננת או מכינה תוכנית מגירה שתתאים למציאות הכלכלית שהולכת ומתהווה בזירה העולמית ובזירה המקומית.

אנטאנס שחאדה: אנחנו מדברים על כמיליון מובטלים, שחלקם, משהו כמו 400,000, חזרו לעבודה, אבל נישאר לבטח עם משהו כמו חצי מיליון מובטלים עד סוף השנה, זאת אומרת, הכנסות המדינה ממיסים ירדו.

אנטאנס שחאדה: אני חושש שכמו תמיד, המובטלים הערבים יחזרו בסוף המעגל, כי תמיד זה היה ככה, היסטורית – הראשונים שיוצאים למעגל האבטלה והאחרונים שחוזרים לשוק העבודה אלה המובטלים הערבים, במיוחד צעירים ונשים, וזה בגלל אופי הענפים הכלכליים שבהם הם מועסקים ובגלל מבנה ואופי הכלכלה הערבית וחסמים ואפליה מבנית שקיימים בשוק העבודה.

אנטאנס שחאדה: אבל היסטורית, או לפחות ב-20 השנים האחרונות, ממשלת ישראל הצליחה לצאת ממשברים כלכליים בעיקר בהתבסס על תמיכה חיצונית.

אנטאנס שחאדה: ב-2004-2003 זה היה על ערבות הממשל בארצות הברית או תמיכה חיצונית והשקעות זרות שהוציאו את המשק ממצב כמעט קטסטרופלי, אבל היום אין מי שיעזור בזירה החיצונית, כי המשבר הזה עולמי.

אנטאנס שחאדה: ארצות הברית עדיין לא הבינה את עומק המשבר.

אנטאנס שחאדה: באירופה התחילו להבין והתחילו להיכנס גם כן לבעיות כלכליות, ואנחנו בספק אם יהיו עוד השקעות זרות ובספק אם הרזרבות הכספיות והפיננסיות שקיימות לממשלת ישראל בזכות עשר השנים הטובות שהיו בהיבט הכלכלי יספיקו כדי לצאת מהמעגל הנוראי הזה.

אנטאנס שחאדה: מה עוד?

אנטאנס שחאדה: זה נתון שאולי, כבוד שר הכלכלה, כדאי לבדוק לעומק.

אנטאנס שחאדה: אם אני זוכר טוב, לפי הנתונים שיש בידיי, באוכלוסייה הערבית המשבר הכלכלי הוא משבר רציני מאוד.

אנטאנס שחאדה: חלקנו, חלקה של הכלכלה הערבית בתמ"ג הישראלי זה משהו כמו 10%; התרומה של הכיבוש בשטחים הפלסטיניים לתמ"ג – הוא תורם לתמ"ג, התושבים הפלסטינים, משהו כמו 15%.

אנטאנס שחאדה: אז ביחד אנחנו מדברים על 25% מהתמ"ג הישראלי שיש ספק רב אם הם יכולים לחזור לתפקד בשנה הקרובה, בזירה המקומית – בגלל המציאות והאפליה, ובזירה הפלסטינית – בגלל המשך הכיבוש או ההסלמה שאנחנו צפויים לה בגלל תוכנית הסיפוח וממש חיסול – –

שרן השכל: נא לסכם.

אנטאנס שחאדה: – – האפשרות להקמת מדינה פלסטינית והמשך השלום, זאת אומרת, בעיות ביטחוניות ביחד עם בעיות כלכליות.

אנטאנס שחאדה: אנחנו לקראת משבר כלכלי אמיתי שיקשה על כולנו.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

שרן השכל: אני רוצה להזמין את הדובר הבא, חבר הכנסת יעקב מרגי.

שרן השכל: לרשותך שלוש דקות.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות.

שרן השכל: עד שלוש.

יעקב מרגי: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדי השר – זאת פעם ראשונה שאני איתך?

שרן השכל: כן.

יעקב מרגי: היום גם זכית לחוקק חוק בקריאה טרומית שאומנם אני חלוק עליו, אבל בהמשך נמצא לו את האיזונים.

אנטאנס שחאדה: אני מבקש להעביר לוועדת הכלכלה.

יעקב מרגי: עוד לא הגענו לזה, חכה קצת.

יעקב מרגי: מכובדי כבוד השר, אתה יודע, אני יהודי מאמין, ואני יודע שכל דבר בעיתו ובזמנו, ולא לחינם כנראה הקדוש ברוך הוא זימן שדווקא אתה תהיה שר הכלכלה בתקופה קשה כזאת.

יעקב מרגי: אומנם זה לא מעודד, אבל מבחינתי זו יד ההשגחה.

יעקב מרגי: אני בא מפגישה עם מנכ"ל משרדך, ואני חושב שהדיון היה אופטימי ובעזרת השם.

יעקב מרגי: אבל למה אני אומר את הדברים האלה?

יעקב מרגי: מה לעשות, הקורונה לא הודיעה לנו שהיא עומדת לבוא, והיא הפתיעה אותנו כמו שהיא הפתיעה את כל העולם ואת כל הכלכלות בעולם.

יעקב מרגי: אנחנו שומעים על תחזיות שלפחות 20% מהעובדים שנמצאים בחל"ת לא ישובו למקום עבודתם.

יעקב מרגי: מילא אם הכלכלה עובדת וחיה ונושמת ובועטת, אז אפשר לנייד עובדים ממקום למקום, אבל כשקשה בכול אז הקושי של אותם 20% זה כמעט נתון שעלול להישאר סטטי אם לא יהיו צעדים אקטיביים של הממשלה בסוגיות האלה.

יעקב מרגי: גם ככה לפני הקורונה היו לנו הרבה עסקים שחיו על הקצה, עסקים קטנים ובינוניים שחיו על הקצה; במושגים של היום זה החליפו כסף בכסף כדי לשרוד.

יעקב מרגי: המציאות הזאת הביאה אותם בכלל אל מעבר לקווי האופק, אם לפתוח בחזרה או לא.

יעקב מרגי: לכן נדרשת פה תוכנית ממשלתית רחבת היקף, לאו דווקא בהזרמת כסף – בוודאי שהזרמת כסף זה טוב למשק, זה מניע וזה, אבל תוכנית "אל תיתנו להם דגים, תנו להם חכות".

יעקב מרגי: אני חושב שמצד אחד תוכנית ממשלתית נדרשת, ומייד, כדי לייצר תעסוקה, אפילו יזומה, והמדינה עשתה זאת.

יעקב מרגי: אבל אני חושב שנתונים כאלה – תקן אותי, מכובדי כבוד השר – נתונים של אבטלה כפי שחוזים אותה אחרי המשבר או בשלהי המשבר לא היו לנו כאן משנות השישים, מהמיתון הגדול.

עמיר פרץ: במשבר הגדול של 1984 – –

יעקב מרגי: גם ב-1984 היו אחוזים כאלה?

עמיר פרץ: – – הייתה אינפלציה של מאות אחוזים, 400% אינפלציה ועשרות אחוזים של מובטלים.

עמיר פרץ: אבל זה היה – – –

יעקב מרגי: עשרות אחוזים.

יעקב מרגי: אני זכרתי באותן שנים את האינפלציה, בגלל המשכנתה המשלימה שלקחתי.

יעקב מרגי: בדיוק התחתנתי.

יעקב מרגי: ספרתי את הימים איך אני מחסל את זה.

יעקב מרגי: זה היה כמו שוק שחור, מכפיל את עצמו כמעט.

יעקב מרגי: עכשיו, מה אני בא ואומר?

יעקב מרגי: מצד אחד צריך לייצר תוכנית ממשלתית שתתערב ותוביל את זה כדי למזער נזקים.

יעקב מרגי: מצד שני זה מחייב את הממשלה לחשוב עם ראש גדול ועם לב פתוח: להוריד חסמים, להוריד את הזכוכית המגדלת, ואיפה שאפשר להקל בביורוקרטיה, להקל ברגולציה, כדי שסקים ישרדו; לוותר על כל מיני תהליכים.

יעקב מרגי: הרי ידעו עוד לפני הקורונה – בזה אני מסיים – שלפתוח עסק קטן במדינת ישראל זה לעבור שבעת מדורי גיהינום.

יעקב מרגי: אני חושב שבסטטיסטיקה אלה שפותחים עסקים הם 50% לעומת אלה שכן רצו ולא הקימו בגלל כל התהליך.

יעקב מרגי: התהליך הוא מייגע, הוא יקר, הוא מסורבל ומתיש.

שרן השכל: מעל 60% סוגרים – – –

יעקב מרגי: וחלק מהם גם סוגרים.

יעקב מרגי: לכן פה – מצד אחד תוכנית ממשלתית למלחמה באבטלה; מצד שני להיות עם ראש פתוח ואיפה שאפשר להוריד חסמים – להוריד חסמים; איפה שאפשר להיות נדיבים במכרזים מקומיים – כחול לבן, לדוגמה, רק בכחול לבן – רק הקטע הזה של רכש הגומלין, אם הממשלה הייתה יודעת רק לקיים את מה שהיא החליטה ברכש גומלין, אני חושב שנוכל לספק הרבה מקומות עבודה כאן.

יעקב מרגי: תודה, אדוני.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת יעקב מרגי.

שרן השכל: אני מזמינה את הדובר הבא, חבר הכנסת אלי אבידר.

אלי אבידר: ראית שהיא לא הפריעה לך?

יעקב מרגי: – – –

אלי אבידר: נתנה לך לדבר, זרמת.

יעקב מרגי: אם תדבר לעניין, גם לך היא לא תפריע.

אלי אבידר: אתה צודק.

אלי אבידר: אתה צודק.

מאי גולן: אני יודעת מה.

מאי גולן: היא – – –

שרן השכל: כן.

אלי אבידר: אל תדאגי.

אלי אבידר: אני גם אענה לך, ואל תעלבי, ולכן אל תעלבי.

מאי גולן: – – –

שרן השכל: בבקשה, אלי.

אלי אבידר: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, עוד בימי הקורונה הראשונים אמרנו שאסור להשבית את המשק.

אלי אבידר: אמרנו שזה יהרוס את הכלכלה ויגרום לאבטלה המונית.

אלי אבידר: לא היינו צריכים את התרעת שירות התעסוקה.

אלי אבידר: אמרנו את זה ביום שהחל מסעו המטורף של נתניהו, בתירוץ הקורונה, להשבית את המשק, לחוקק דיקטטורה ולהצדיק את ממשלת ההזיה הפריטטית.

אלי אבידר: מפתיע אותי יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת משה גפני, שעומד בחזית מלחמת הטבות המס וההחזרים במיליוני שקלים לנתניהו.

אלי אבידר: נשות החיל של בני התורה, שעד לקורונה פרנסו משפחות מרובות ילדים, לצערנו היום עוברות מגמ"ח לגמ"ח, מלקטות בגד, מכשיר חשמלי, ואיפה שאפשר גם עזרה במזון, וחבר הכנסת גפני עומד בחזית המאבק כדי שנתניהו ייקח מיליוני שקלים מהקופה הציבורית.

אלי אבידר: מפתיעים אותי שרים וחברי כנסת מהליכוד שאינם מבינים שבלפור החלו לארוז.

אלי אבידר: עד לרגע זה נתניהו לא הקים צוות הגנה משפטי, והוא אינו מתכוון להגיע למשפט.

אלי אבידר: נתניהו מכין סירת הצלה מהטיטניק, לוקח את מה שהוא יכול לפני שיברח וישאיר את כולנו לטבוע.

אלי אבידר: אבל שניים כן מבינים את המצב.

אלי אבידר: באולם הנשפים של הטיטניק חברות וחברי הכנסת של הליכוד רוקדים כבר חודשים.

אלי אבידר: השר דוד אמסלם עומד בקצה האולם, משקיף על כולם ובאצבע מסמן למי שהפסיק להמשיך לרקוד.

אלי אבידר: בין הרוקדים עובר יושב-ראש הקואליציה חבר הכנסת מיקי זוהר, חייכן וחינני כתמיד, ממריץ אותם: קדימה, לרקוד, קדימה.

אלי אבידר: אני מכיר את שניהם.

אלי אבידר: הם לא מנותקים.

אלי אבידר: מעולם לא התנתקו מהעם.

אלי אבידר: הם לא יסכימו שאף אחד ישלם עליהם כוס קפה, אבל בשם הנאמנות, ובעיקר בגלל הכעס על המערכת, הם נותנים יד למה שאסור לתת לו יד; הם מצדיקים מה שאי-אפשר להצדיק – הם נותנים לאדם עשיר ומנותק לקחת מהכיס של כולנו מיליוני שקלים ללא חשבון.

מאי גולן: – – –

אלי אבידר: אנחנו לא נמתין שהם יתעשתו.

אלי אבידר: אנחנו לא נרקוד כשהמדינה טובעת.

אלי אבידר: במוצאי שבת הקרובה נצא כולנו למחאה, נצא לכיכרות ונצא לצמתים.

אלי אבידר: אזרחים טובים ובעלי חמלה יגיעו לבית ראש הממשלה ברחוב בלפור ויביאו איתם חמגשיות, כי נתניהו כנראה זקוק לסיוע.

מאי גולן: – – –

אלי אבידר: אזרחים יקרים נוספים יצאו לצמתים, ואתם תראו אותם ב-50 צמתים ברחבי ישראל עם שלטים: מושחתים נמאסתם.

אלי אבידר: נביא איתנו דגלי ישראל ונזכיר לכולם שנתניהו ינצח כשאנחנו נרים ידיים.

אלי אבידר: ואנחנו לא נרים ידיים, כי אין לנו ארץ אחרת.

אלי אבידר: תודה רבה, גברתי.

יעקב מרגי: אלי, תשמע, אתה – – – עוצר ככה, בהפתעה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת אלי אבידר.

שרן השכל: אני רוצה להזמין את שר הכלכלה והתעשייה עמיר פרץ להשיב.

עמיר פרץ: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת מיקי לוי, חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, חבר הכנסת אלי אבידר, חברי וידידי יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת יעקב מרגי, אני מוכרח לומר שהדוברים שדיברנו על נושא האבטלה ועל המשבר החברתי-כלכלי – אני יכול לומר לכם שאני מסכים איתכם לחלוטין בתיאור המצב שלכם ובתחושה שאנחנו בתוך עידן האי-ודאות לא נערכים עם הכלים הנכונים ועם כל המסגרות הנדרשות.

עמיר פרץ: שמעתי כמה דברים שנאמרו כאן.

עמיר פרץ: אני מוכרח באמת להתחבר גם לדברים שנאמרו על ידי הח"כים וגם לדברים שאנחנו שומעים ממש מהמיית ליבם של אנשים שמשלמים את המחיר.

עמיר פרץ: זה לא משנה מי עושה פה הערכות – בסוף כולם מגיעים לאותה תוצאה: בעוד חודשיים, לפני חגי תשרי, לפני הימים הנוראים, כנראה שיהיו הימים הנוראים החברתיים הקשים ביותר שידענו.

עמיר פרץ: ומדוע?

עמיר פרץ: יש מי שאומר ש-400,000 מובטלים ייווצרו; יש מי שאומר 500,000; יש מי שמפריז ומגיע ל-700,000.

עמיר פרץ: נלך למספר הנמוך, נלך ל-400,000.

עמיר פרץ: אנחנו רגילים במדינת ישראל לאבטלה חיכוכית שעומדת על כ-160,000.

עמיר פרץ: אנחנו נימצא במצב שהאבטלה הזאת, שתמיד הייתה אבטלה של בין 3.9% ל-4.2% – שזו אבטלה סבירה במדינה כמו שלנו, שקצב החלפת מקומות העבודה, הכשרות מקצועיות, התאמות – – –

אנטאנס שחאדה: אבטלה טבעית.

עמיר פרץ: מה?

אנטאנס שחאדה: אבטלה טבעית.

עמיר פרץ: אבטלה חיכוכית היא, במונחים שלך, חברי הדוקטור, המומחה לכלכלה, כן?

עמיר פרץ: אז מה הולך לקרות?

עמיר פרץ: שימו לב.

עמיר פרץ: הרי אנחנו בעצם – המדינה, לפני שהוקמה הממשלה, שלחה את כולם לחל"ת ולדמי אבטלה.

עמיר פרץ: זה היה פתרון מהיר.

עמיר פרץ: יכול להיות, אולי, שהוא היה הפתרון היחיד שעמד בידי הממשלה באותה עת.

עמיר פרץ: אבל אנשים חושבים שכשרואים מספר של מיליון באבטלה ובחל"ת, באמת כולם מקבלים את אותם דמי אבטלה ואת אותו חל"ת, ולא היא.

עמיר פרץ: אל תשכחו שהביטוח הלאומי משלם לפי הקריטריונים שקיימים.

עמיר פרץ: ומה הקריטריונים?

עמיר פרץ: בואו נדבר על הצעירים ואחר כך נדבר על האוכלוסייה שאתם ציינתם בהצעות לסדר-היום שלכם.

עמיר פרץ: הרי יש הבדל בין דמי אבטלה וחל"ת שמשלמים מגיל 20 עד גיל 25 לבין הקבוצות מגיל 25 עד גיל 40, מגיל 40 ומעלה ומגיל 55 ועד גיל הפרישה.

עמיר פרץ: יש הבדל: מספר הימים לא דומה; גם האחוז מסך ההכנסה הקודמת שהייתה לעובד יותר קטן.

עמיר פרץ: ואלה עוד הצרות היותר – איך לומר?

עמיר פרץ: צרות גדולות, אבל עדיין אנשים הגיעו לפתיחת הקורונה עם איזשהם רזרבות; לכל אחד הייתה איזו רזרבה פה, רזרבה שם.

עמיר פרץ: אנשים איכשהו ראו את עצמם מזדהים עם המשבר הכלכלי.

עמיר פרץ: אבל מה הולך לקרות באוגוסט-ספטמבר?

עמיר פרץ: כרגע הממשלה הצהירה – ואני מאמין שיעמדו בכך – שהולכים לפתור את חודש יוני בזה שיאריכו בעוד פעימה.

אלי אבידר: אתה הממשלה.

עמיר פרץ: כן, כן.

עמיר פרץ: אני אומר: הממשלה הצהירה.

אלי אבידר: אתה הממשלה.

עמיר פרץ: אני מדבר על הממשלה.

עמיר פרץ: אני אומר: ואני מאמין שנעמוד בכך.

עמיר פרץ: עוד אין החלטה, אז אני לא – יש החלטת ממשלה, עוד לא חוקקו בכנסת, לכן אני לא בא ואומר לך: ב-1 ביולי כל העובדים שקיבלו פעימה נוספת יקבלו את מה שמגיע להם ביוני, כי יש החלטת ממשלה, אבל היא עוד לא השלימה את החקיקה, אז אני תמיד – אתה יודע, לפעמים לומר משהו ואחר כך יסתבר שההערכה שלך לא הייתה מחוברת – אני יודע בדיוק – אתה חבר ועדת הכספים, אתה יודע יפה מאוד איזה דיונים יהיו שם וכו'.

עמיר פרץ: אבל אני הולך להגיע למקום הכי קשה שנפגוש.

עמיר פרץ: תראו, מ-400,000 האלה, אני מניח שרובם ילכו להבטחת הכנסה.

עמיר פרץ: אלא מה הבעיה?

עמיר פרץ: אחד התנאים להבטחת הכנסה הוא שאין לך רכב; אם יש לך רכב מעל 40,000 שקל, הבטחת הכנסה שלך נשללת.

עמיר פרץ: מה, החבר'ה האלה, שכל החיים שלהם עבדו – יש סיכוי שלא יהיה להם רכב מעל 40,000 שקל?

עמיר פרץ: או אם יש לך בחשבון הבנק – – –

קריאה: – – –

עמיר פרץ: בודקים לך את חשבון הבנק.

עמיר פרץ: אם יש לך בחשבון הבנק מעל סכום מסוים – יש לי אותו פה בדפים במדויק, אבל ברור שיכול להיות שאנשים חסכו 20,000, 50,000.

אנטאנס שחאדה: אם נסעת לחו"ל, אז – – –

עמיר פרץ: אם נסעת לחו"ל, אתה מייד מאבד את אותה הבטחת הכנסה.

עמיר פרץ: גם אם היו מקבלים הבטחת הכנסה, הרי אני מניח שמ-400,000, בלי שנבדוק, לפחות 20,000, 30,000, אולי 40,000 יהיו זוגות, ששני בני הזוג נמצאים באותה קבוצה של 400,000.

עמיר פרץ: כלומר, גם אם יקבלו הבטחת הכנסה, במקסימום הם יגיעו ל-4,000 שקל אם הם מעל הגיל המסוים ואם יש להם לפחות שני ילדים – וזה בתנאי שאין לו רכב, וזה בתנאי שאין לו סכום מאוד זעום בחשבון הבנק.

עמיר פרץ: אם לא, הם יישארו עם אפס הכנסה.

עמיר פרץ: ואני בהחלט חושב שיש מה לעשות, ושמעתי פה רעיונות רבים.

עמיר פרץ: גם מיקי לוי וגם חברי מרגי מדברים על רכש גומלין.

עמיר פרץ: רכש גומלין חייב להיות אחד הפתרונות, אולי המהירים ביותר, הטובים ביותר.

עמיר פרץ: זה בידינו, אי-אפשר להתחמק מכך.

עמיר פרץ: מדובר על תקציבים של עשרות מיליארדים שהמדינה עומדת להוציא במכרזים לתשתיות, ובצדק.

עמיר פרץ: חשוב מאוד להמשיך ולהשקיע בתשתיות, אבל הניסיון לבוא ולהתחמק מהמחויבות של רכש גומלין של לפחות בין 25% ל-35% – כך קובע החוק – אז אני מקווה שאנחנו לא חוקקנו כאן חוקים כדי שהחוקים יהיו המלצה בלבד.

עמיר פרץ: אני מקווה שמישהו אכן מתכוון להקשיב לחוקים האלה.

עמיר פרץ: חברי מרגי, אתה יושב-ראש ועדת הכלכלה, ואני תולה בך תקוות רבות.

עמיר פרץ: אני תולה תקוות גדולות שאכן, בסעיפים האלה שציינת – כחול לבן, תעשייה מקומית, רכש גומלין – אני מקווה שבנקודות האלה אכן ועדת הכלכלה תבוא ותסייע, כדי שנוכל לקדם זאת ואתה יודע יפה מאוד שאנחנו יודעים לעבוד ביחד, וצריכים לעשות את העבודה לגופו של עניין, לא כהתרסה מול שום גורם.

עמיר פרץ: אמר חבר הכנסת שחאדה בעניין המגזר הערבי והאוכלוסייה המוחלשת: זאת הזדמנות.

עמיר פרץ: דווקא המצב שיש בידינו היום הוא הזדמנות להשביח את איכות המועסקים, להשביח את איכות העבודה.

עמיר פרץ: אני יכול לומר לך שהיום במשרד הכלכלה, בכל דיון שמתקיים מולי – לא משנה מי מגיע, רשות ההשקעות או רשות החדשנות – אני דורש לדעת מה החלק שמקצים לאוכלוסיות המוחלשות, ובתוכן המגזר הערבי.

עמיר פרץ: ואני רוצה באמת שכל מי שעוסק בעידוד ההייטק בישראל יציג לנו מה הנתח שהוא מתכוון לבוא ולהשקיע דווקא באוכלוסיות המוחלשות, דווקא בחברה הערבית, כי משם, אם אנחנו נצליח להקפיץ את האנשים ורמת הפריון שלהם, תרמנו תרומה גדולה מאוד למשק, וגם תרמנו תרומה גדולה להכנסה המשפחתית של אותם אזרחים.

עמיר פרץ: לכן אני אומר:

עמיר פרץ: אם יש לנו הזדמנות, נצטרך לאחוז את השור בקרניו, נצטרך לאחוז את האבטלה – איך נאמר, אדוני הרב?

עמיר פרץ: כבוד הרב?

עמיר פרץ: תמצא לי איזה משפט טוב.

עמיר פרץ: אם אנחנו רוצים להטביע את האבטלה ולא חלילה שהמובטלים שלנו יהיו אלה שישלמו את המחיר, אז אם אומרים שנאחז את האבטלה בקרניה זה בסדר?

עמיר פרץ: ונוביל אותה לאן שאנחנו רוצים?

אלי אבידר: נקפוץ על השור בשיניו.

עמיר פרץ: יפה, זהו.

עמיר פרץ: אין לי ספק שבלי קשר לקואליציה ואופוזיציה, חבר הכנסת אבידר, אני בטוח שכולם יירתמו לעניין הזה.

עמיר פרץ: יש רק עוד משפט אחד שאני רוצה – שני משפטים: האחד, צריך לשנות את היחס בהתמודדות למגפת הקורונה.

עמיר פרץ: מגפת הקורונה היא דבר שאי-אפשר להקל בו ראש, היא בהחלט משבר בריאותי קשה, אבל מגפת האבטלה זה דבר יותר קשה.

עמיר פרץ: הכי גרוע מבחינתנו זה שנחזור לימים שבהם האבטלה תהיה דבר מובן מאליו ושניכנס לאבטלה כל כך עמוקה, עד שזה יהפוך חלק מהתרבות שלנו.

עמיר פרץ: זה דבר שאנחנו חייבים למנוע בכל דרך.

עמיר פרץ: לכן אני הצעתי שבמקום שנתייחס לקשר בין המשבר הרפואי למשבר הכלכלי – כאשר מה שעשינו קודם שסגרנו הכול ולאט-לאט פתחנו – עכשיו צריך לפתוח הכול ולאט-לאט נסגור איפה שצריך, אחרת לא נצליח לשלוט בשינוי הכלכלי שאנחנו ראויים לו.

עמיר פרץ: והדבר האחרון – אני רוצה להתייחס לכל מי שדיבר על רגולציה ועל ביורוקרטיה.

עמיר פרץ: חבר הכנסת מרגי, הרגולציה והביורוקרטיה.

עמיר פרץ: אנחנו כמדינה צריכים לשנות את היחס לאזרחים.

עמיר פרץ: לצערי, רוב המוסדות שלנו מתייחסים לאזרחים כאילו כולם קומבינטורים וכולם מחפשים איך לעשות פה טריק, שם טריק.

עמיר פרץ: בואו נביט על האזרחים ונגיד: כולם הגונים וישרים, ונקבע כללים שגם כשמישהו הולך לפתוח עסק – שאת רוב האישורים יביא בעצמו.

עמיר פרץ: לא נשלח אותו דווקא למהנדס כיבוי אש בתוך רשות מכבי האש; יביא מהנדס כיבוי אש מוסמך, יחתום, אחר כך, אחת לשנה, נעשה בדיקות מדגמיות, ואם מישהו שם ייפול למצב שהוא רימה, אז צריך לנקוט נגדו אמצעים חמורים.

יעקב מרגי: זו הגישה, אדוני.

עמיר פרץ: מאה אחוז.

עמיר פרץ: אבל צריך לבוא ולהגיד לאזרחים: כולכם אמינים, כולכם ישרים.

עמיר פרץ: הינה המתווה, לכו תעשו מה שצריך.

עמיר פרץ: תבואו ותקבלו רישיון עסק או רישיון כזה ואחר.

עמיר פרץ: במשרד שאני מופקד עליו אני מתכוון לעשות זאת.

עמיר פרץ: גם כשהייתי השר להגנת הסביבה קידמתי מאוד את מה שנקרא "רגולציה ירוקה" מהירה ככל האפשר.

עמיר פרץ: אני רואה בזה מפתח לחזרה לצמיחה, לחולל מנועי צמיחה, להחזיר את העסקים הקטנים.

עמיר פרץ: אני מאוד מקווה שהעסקים הקטנים, מבחינתנו – אני יודע שיש חילוקי דעות איך בונים רשת ביטחון לעסקים קטנים.

עמיר פרץ: אני תומך בדמי אבטלה לעסקים קטנים.

עמיר פרץ: יש כאלה שלא תומכים בזה, אבל רשת ביטחון לאותם עצמאים חייבים לתת.

עמיר פרץ: לא ייתכן שהם אלה שישקיעו את הכספים ובסוף בן-לילה הם מאבדים את כל עולמם.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני ממליץ להעביר את ההצעה לוועדת הכלכלה, שם נקיים דיון, וכמובן אז נגיע אליך.

עמיר פרץ: הכנתי פה כל כך הרבה נתונים, אבל כששמעתי שדיברתם מדם ליבכם, אמרתי שגם אני אנהג כמוכם ואדבר מדם ליבי, ואת הנתונים נשאיר לישיבת הוועדה.

יעקב מרגי: דרך אגב, סכום הכסף שמותר בבנק כדי להיות זכאי להבטחת הכנסה זה 48,000 ש"ח.

עמיר פרץ: בבקשה.

עמיר פרץ: שמעת, גברתי?

עמיר פרץ: אם יש לך 48,000 ש"ח בבנק, נשללת ממך הבטחת ההכנסה.

שרן השכל: מייצרים אנשים עניים מראש.

עמיר פרץ: זה ברור שכל הזוגות הצעירים שלנו, שהיום הלכו לאבטלה בעל כורחם, או שיש להם רכב – – –

שרן השכל: שחוסכים למשכנתה.

עמיר פרץ: שחוסכים, שחסכו שקל לשקל, ופתאום הם לא יקבלו אפילו הבטחת הכנסה.

עמיר פרץ: הם יידרדרו ישר לעוני מחפיר.

עמיר פרץ: תודה.

שרן השכל: תודה רבה לך, כבוד השר.

שרן השכל: יש לנו עוד שתי עמדות מן הצד, עמדות נוספות.

שרן השכל: חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה, גש לעמדה.

שרן השכל: לרשותך דקה אחת.

ינון אזולאי: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, קודם כול וראשית, גם אני רוצה להצטרף כמובן לדברים, וגם לגבי רכש גומלין.

ינון אזולאי: ביקשנו גם לקיים דיון בזה.

ינון אזולאי: יש את הרכבת הקלה – יצא מכרז, ושם לא מוזכר רכש גומלין, וזו בעיה בפני עצמה שמצריכה בדיקה.

ינון אזולאי: אבל אני רוצה לדבר – אצלך במשרד יש את התוכניות 4.17, 4.18, 4.20, שהן לעידוד התעסוקה בפריפריה, במגזר הערבי והחרדי.

ינון אזולאי: שם צריך לתת להם מענה מיידי.

ינון אזולאי: זה גם יעזור שהאבטלה בציבורים האלה לפחות לא תהיה קשה, וזה ייתן להם עידוד גם לצאת הלאה, ולתת למעסיקים עידוד להחזיק אותם, כי אחרי שנה יכול להיות שהם הולכים, אחרי שנתיים, לפי התוכנית, אבל צריך כבר עכשיו לעשות את זה.

ינון אזולאי: אני יודע שאין תקציב, שמחכים לתקציב בשביל זה, אבל כבר צריך לתת הוראה לעשות את זה.

ינון אזולאי: לא יכול להיות שדווקא עידודי התעסוקה האלה – אנחנו נותנים עידוד תעסוקה עכשיו ב-7,500 שקל למי שמחזיר הכול, אבל יש דברים שכבר נמצאים בתוכניות.

ינון אזולאי: זה כ-130 מיליון לשנה, אולי 150 מיליון.

ינון אזולאי: צריך לעשות הכול על מנת לקיים את זה, כי זה דווקא אצל השכבות החלשות, בפריפריה, חרדים, ערבים – שם זה נמצא.

ינון אזולאי: אני חושב שעם הכוחות שלך והרצון שלך – אתה מגיע מהפריפריה, אתה מגיע מהמקום הזה, הלב שלך שם.

ינון אזולאי: צריך רק את היד שתיתן את ההוראה, וכך זה יהיה.

ינון אזולאי: תודה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת ינון אזולאי, ואני מזמינה את חבר הכנסת ישראל אייכלר לעמדה נוספת.

שרן השכל: לרשותך דקה.

ישראל אייכלר: תודה.

ישראל אייכלר: כשמדברים על המפוטרים והקורונה, איש לא שם לב למצוקת העובדים החרדים שהטילו עליהם סגר בגל הראשון והם פוטרו עד היום הזה.

ישראל אייכלר: לא במקרה, ואולי כן, הוטלו סגרים רק על בני ברק, בית שמש ושכונות חרדיות בירושלים.

ישראל אייכלר: גם היום חזרו על העוול הזה וסגרו על שכונות חרדיות בטבריה ובאילת.

ישראל אייכלר: אני קורא לראש הממשלה לפרוץ מייד את הסגר.

ישראל אייכלר: סגר לא מרפא קורונה.

ישראל אייכלר: רק הוצאת נשאים לבידוד במלוניות הפסיקה את הגל הראשון ותפסיק את שרשרת ההדבקה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לומר, אם באמת יעשו סגרים רק על חרדים, אולי חברי הכנסת החרדים – צריך להטיל גם עליהם סגר, שישבו באיזו פינה עם מחיצות כדי שלא ידביקו את שאר חברי הכנסת.

ישראל אייכלר: באיזו מדינה בעולם, כולל במדינת ישראל, עושים סגרים לפי אוכלוסיות?

ישראל אייכלר: אני מבקש מראש הממשלה עוד היום להוריד את הסגר.

ישראל אייכלר: אני לא מבקש שיטיל סגרים גם על ערים אחרות כדי להוכיח.

ישראל אייכלר: הסגר איננו מרפא.

ישראל אייכלר: הסגר איננו פתרון.

ישראל אייכלר: הפתרון הוא הוצאת אנשים למלוניות.

ישראל אייכלר: ופתאום אני שומע שאין כסף למלוניות, אבל לבתי חולים, חלילה, שיגיעו אנשים שלא מבודדים אותם – לזה יש כסף, ויש מספיק מכונות הנשמה.

ישראל אייכלר: עוד פעם: להפסיק מייד את הסגרים, בוודאי שלא על פי אוכלוסיות.

ישראל אייכלר: תודה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת ישראל אייכלר.

שרן השכל: האם המציעים מקבלים את הצעתו של שר הכלכלה עמיר פרץ להעביר לוועדת הכלכלה?

שרן השכל: אינני שומעת שום התנגדות, ולכן אני מעלה את זה להצבעה.

שרן השכל: ההצעה היא להמשיך את הדיון בוועדת הכלכלה.

שרן השכל: אנא הצביעו בעד או נגד.

שרן השכל: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 5 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכלכלה נתקבלה.

יעקב מרגי: אני מבקש להוסיף אותי.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: להוסיף את חבר הכנסת מרגי, את חברת הכנסת מיכל שיר, את חבר הכנסת בועז טופורובסקי, את חבר הכנסת ינון מגל – סליחה, את חבר הכנסת ינון אזולאי, את חבר הכנסת משה ארבל ואת חברת הכנסת מאי גולן, לפרוטוקול.

ישראל אייכלר: סליחה, היושבת-ראש – – – להצביע בעד.

שרן השכל: הקראתי גם את שמך.

ישראל אייכלר: אבל תוסיפי לפרוטוקול שבטעות הצבעתי ממקומו של אופיר אקוניס.

שרן השכל: הצבעת בטעות במקום אופיר אקוניס, אז אני אוריד את זה מהמצבה של הבעד.

שרן השכל: זה ארבעה ושמונה – 12 בעד.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: << הלסי >> ענפים שנפגעים בצורה חמורה בחודשים מאי–יולי כתוצאה מהוראת המדינה << הלסי >>

שרן השכל: נעבור להצעות הבאות לסדר-היום, בנושא:

שרן השכל: ענפים שנפגעים בצורה חמורה בחודשי מאי–יולי כתוצאה מהוראת המדינה, מס' 527, 533 ו-534, של חברת הכנסת מיכל שיר סגמן, חבר הכנסת בועז טופורובסקי וחבר הכנסת עודד פורר.

שרן השכל: אני מזמינה את ראשונת הדוברים, חברת הכנסת מיכל שיר.

שרן השכל: לרשותך שלוש דקות.

מיכל שיר סגמן: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אין אף קורס לכלכלה באוניברסיטה שמלמד איך לקיים עסק במשך ארבעה חודשים ללא הכנסה.

מיכל שיר סגמן: הסיבה לכך פשוטה: אף עסק לא מסוגל לעמוד במצב כזה; כל עסק פשוט מאוד יקרוס.

מיכל שיר סגמן: מחוץ למשכן נמצאים כבר כמה שבועות מפגינים של תעשיית האירועים והתרבות.

מיכל שיר סגמן: מדובר בכ-150,000 איש – אומנים, שחקנים, נגנים וגם הפועלים, אנשי הגברה ותאורה, הסעדה ואבטחה.

מיכל שיר סגמן: מאחורי כל הופעה מוצלחת עומדים כ-50 איש שנותנים את הלב והנשמה, ועכשיו הם מחוסרי כול.

מיכל שיר סגמן: כל עובד כזה מפרנס משפחה.

מיכל שיר סגמן: אי-אפשר לפרנס משפחה בלי הכנסה במשך ארבעה חודשים.

מיכל שיר סגמן: בכל מתווי הפתיחה שאושרו, עד כה לפחות, לפחות לשליש מהעסקים הותר לעבוד.

מיכל שיר סגמן: מופעים בעמידה – אסור; פסטיבלים – אסור, אירועי חוצות – אסור; תיירות, ספורט, מירוצים, הפעלות ג'ימבורי ודומים להם – אסור, אסור ואסור.

מיכל שיר סגמן: בכל הזמן הזה, כשאנשים נאנקים תחת המשבר, אגף התקציבים במשרד האוצר נעל את הדלת והשאיר שלט גדול: לא.

מיכל שיר סגמן: האתגר הבריאותי ברור לכולנו.

מיכל שיר סגמן: מסכות, ריחוק חברתי והיגיינה הם הכרחיים כדי לשמור על החיים של כולנו.

מיכל שיר סגמן: אבל הפה שאסר הוא הפה שיציל.

מיכל שיר סגמן: אם המדינה הורתה לעצור, היא שצריכה גם לפצות.

מיכל שיר סגמן: צריך להוסיף פעימה עבור כל אותם עצמאים שלא הורשו לעבוד במאי וביוני.

מיכל שיר סגמן: המדינה צריכה לפתוח קרן עבור החברות הקטנות ולפצות על אותם ארבעת החודשים האלה של השבתה כפויה.

מיכל שיר סגמן: אם אנחנו רוצים שהתעשייה הזאת תחזור למסלול, אנחנו צריכים לפתוח קרן הזנקה, בדיוק כפי שפתחנו עבור המלונות.

מיכל שיר סגמן: אם מצב זה יימשך וחלקם ייאלצו לעשות חישוב מסלול מחדש ולחפש מקצוע אחר – וגם זה יכול להגיע ולקרות – גם אז על המדינה לאפשר להם את מרווח הנשימה כדי לעשות את זה.

מיכל שיר סגמן: חברים, אם לא נפתח את הכיס עכשיו, המחיר אחר כך יהיה יקר הרבה יותר.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: אני מבקשת להעביר את ההצעה לוועדת הכלכלה.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: חבר הכנסת בועז טופורובסקי יעלה ויבוא.

משה ארבל: גם לרשותך שלוש דקות.

בועז טופורובסקי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

בועז טופורובסקי: אדוני השר, לצערי, לא אוכל להיות כאן כדי לשמוע את תגובתך, בגלל שיש ישיבה של ועדת כנסת על חוק איכון השב"כ.

בועז טופורובסקי: חייבים הכול ברגע האחרון, להעלות את זה מעכשיו לעכשיו.

בועז טופורובסקי: זה סיפור אחר.

בועז טופורובסקי: אבל לגבי הנושא שעליו אנחנו עכשיו מדברים ודנים, הסגר לא נגמר להרבה מאוד אנשים.

בועז טופורובסקי: לסוכנת הנסיעות מחיפה הסגר לא נגמר, כי אין לה עבודה; לנהג המונית מאילת הסגר לא נגמר, כי אין עבודה; לבעל חנות המזכרות במצפה רמון הסגר לא נגמר, כי אין עבודה, אין תיירים; לתאורן מתל אביב הסגר לא נגמר, כי אין עבודה.

בועז טופורובסקי: אין עבודה להרבה מאוד אנשים, אבל הם רואים שבאותה נשימה שהם מנסים ככה להציל עוד איזה משהו, לחפש עוד איזה חיסכון, לשבור עוד איזו קרן, לקחת את כספי הפנסיה ולשלם עליהם מיסים רק כדי שיוכלו לסגור את החודש – באותה נשימה הם רואים איך ראש הממשלה מבקש החזר של מיליון שקלים רטרואקטיבית על הוצאות שהיו בשביל הבית שלו.

בועז טופורובסקי: ולראש הממשלה לא חסר.

בועז טופורובסקי: יש כאן מחסור בדוגמה אישית, אבל יותר חמור מזה – אין כאן עזרה אמיתית לאנשים.

בועז טופורובסקי: המון המון אנשים קורסים בכל כך הרבה תחומים.

בועז טופורובסקי: אני יכול לספר לכם על בעל רשת של מזרונים שעכשיו פושט את הרגל, כי לאנשים עכשיו אין כסף לקנות מזרונים, אז גם אם יחזירו אותו מהסגר, הוא לא יכול להביא את העובדים שלו.

בועז טופורובסקי: הוא פותח את החנויות, אבל אף אחד לא קונה.

בועז טופורובסקי: כך פושטים רגל, וכדור השלג הזה מתגלגל ונהיה גדול יותר, מתגלגל ונהיה גדול יותר, מתגלגל ונהיה גדול יותר.

בועז טופורובסקי: אם הממשלה הזאת לא תתעשת, הוא יתפוצץ, הוא יתפרק לה על הפרצוף ויטביע את כולם תחתיו.

בועז טופורובסקי: אתם חייבים להתעורר.

בועז טופורובסקי: מאות אלפי איש, מעל מיליון איש, מחכים לאיזו ישועה.

בועז טופורובסקי: לא יכול להיות שעצמאי שכל חייו בא לרשות המיסים ורשות המיסים אומרת: תשלם לי כסף לפי כמה שאתה חושב שתכניס ואחר כך אם נהיה חייבים לך נחזיר לך, אבל הינה, עכשיו, כשצריכים את המדינה, לא באים ואומרים: תגיד לנו כמה כסף הפסדת, אנחנו קודם ניתן לך את הכסף ואחר כך נתחשבן איתך.

בועז טופורובסקי: הרי אתם יודעים טוב מאוד שמרשות המיסים אף אחד לא יברח, ושהם ידעו להגיע לכל עצמאי.

בועז טופורובסקי: במקום לבוא ולהגיד: תגידו כמה כסף הפסדתם, קחו את העובדים חזרה, תחיו את המשק, אנחנו באים ואומרים לאותם אנשים שביום אחד מאיזו הכנסה נהיה להם אפס, כשכל ההוצאות נשארות אותן הוצאות: אין מה לעשות, תתמודדו.

בועז טופורובסקי: אנחנו בכל מיני הצהרות נגיד כל מיני דברים, אבל מביטוח לאומי תקבלו תשובה שלילית; מרשות המיסים תקבלו תשובה שלילית, אלא אם כן אתם חייבים להם, ואז הם ידעו איך להגיע אליך; מההוצאה לפועל תשמעו טוב מאוד, אבל כסף לחשבון לא תראו.

בועז טופורובסקי: האנשים האלה קורסים, וכאן הממשלה נמדדת.

בועז טופורובסקי: בינתיים הכישלון הוא כישלון חרוץ.

בועז טופורובסקי: תודה.

בועז טופורובסקי: גם אני תומך שזה יהיה בוועדת הכלכלה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת בועז טופורובסקי.

שרן השכל: אני רוצה להזמין את אחרון הדוברים, חבר הכנסת עודד פורר – אינו נמצא.

שרן השכל: ישיב על ההצעה לסדר-היום סגן שר האוצר יצחק כהן.

יצחק כהן: תודה, גברתי היושבת-ראש.

יצחק כהן: חבריי חברי הכנסת, חבריי המציעים, כולם פה, אין מה להגיד, חוץ משיר.

יצחק כהן: ציפי, את מפריעה לה לשמוע, זו הצעה שלה לסדר-היום.

יצחק כהן: במסגרת הצעדים הכלכליים שננקטו על ידי ממשלת ישראל, בהובלת משרד האוצר, על מנת להתמודד עם ההשפעה הכלכלית כתוצאה מהתפשטות נגיף הקורונה, בוצעו צעדים רבים אשר חלק משמעותי מהם התמקד באוכלוסיית העסקים הקטנים והעצמאים.

יצחק כהן: יש לזכור שקיימת זהות בין העצמאי, עוסק מורשה או פטור, לעסק הקטן, ולכן כל סיוע שניתן לעסק במקרה זה משמעותו סיוע ישיר לעצמאי.

יצחק כהן: בתוך כך יש לכלול בין היתר את הצעדים האלה: א.

יצחק כהן: הפחתת ארנונה לשלושה חודשים בעלות כוללת של 2.8 מיליארד ש"ח, כולל השתתפות הרשויות המקומיות; ב.

יצחק כהן: הקמת קרן הלוואות ייעודית לעסקים קטנים ובינוניים בערבות מדינה בהיקף של 18 מיליארד ש"ח; קרן זו כוללת תנאים מיטיבים, לרבות סבסוד ריבית בשנה הראשונה וגרייס של 12 חודשים; ג.

יצחק כהן: מענק השתתפות בהוצאות קבועות לעסקים קטנים עד מחזור מכירות של 20 מיליון ש"ח, בעלות של 5.2 מיליארד ש"ח; מענק זה מתגמל בהיקף גבוה יותר מעסיקים שלא הוציאו את עובדיהם לחל"ת; ד.

יצחק כהן: דחיית תשלומי מס הכנסה ומע"מ לעסקים קטנים; ה.

יצחק כהן: שתי פעימות של מענק סיוע ייעודי לעצמאים בעלות כוללת של 3.8 מיליארד ש"ח; במסגרת הפעימה הראשונה, שהייתה מצומצמת יותר, למעלה מ-227,000 עצמאים קיבלו עד עתה סכום ממוצע הגבוה מ-4,000 ש"ח, ובמסגרת הפעימה השנייה תנאי המענק הורחבו באופן משמעותי כך שסכום המענק המקסימלי הועלה מ-6,000 ל-10,500, וגם נכללות בו אוכלוסיות נוספות, כגון שכירים בעלי שליטה; עד היום קיבלו מענק במסגרת פעימה זו למעלה מ-325,000 עצמאים; ו.

יצחק כהן: מענק לעידוד התעסוקה בהיקף של 5.5 מיליארד ש"ח לעסקים שיחזירו עובדים מחל"ת וחצי מיליארד נוספים שיינתנו לאחר שימוע ציבורי.

יצחק כהן: לעניין ענפים שנפתחו בשלב מאוחר יותר ננקטו לאחרונה כמה פעולות על ידי משרד האוצר: א.

יצחק כהן: החזרה לפעילות של ענפי משק נוספים, לרבות ענף התרבות, אולמות האירועים וכו', המוזכרים בפנייה, בכפוף למגבלות הבריאותיות.

יצחק כהן: לצד כלי הסיוע המצוינים, ואף חשוב מזה – לאור הבנת ההשפעה הכלכלית של ההגבלות על המגזר העסקי, משרד האוצר מוביל את התהליך לחזרה לפעילות מוקדמת ככל הניתן של כלל הענפים במסגרת המגבלות הבריאותיות, תוך שיתוף פעולה עם כל הגורמים הרלוונטיים, ובפרט משרד הבריאות, משרד ראש הממשלה והמל"ל; ב.

יצחק כהן: קרן הלוואות בערבות מדינה לעסקים קטנים ובינוניים הפועלים בענפים בעלי סיכון מוגבר בהיקף של 4 מיליארד ש"ח.

יצחק כהן: את סוכמת?

מיכל שיר סגמן: מה קורה עם עסקים שלא חוזרים לעבוד?

מיכל שיר סגמן: להם זה לא יעזור.

מיכל שיר סגמן: הם לא חוזרים לעבוד – אין להם שימוש בזה.

יצחק כהן: קרן זו צפויה לסייע לעסקים שנפגעו מהקורונה וענפיהם בסיכון מוגבר – לזה אני מכוון – בדגש על הענפים שנפתחו בשלב מאוחר יותר וטרם קיבלו הלוואה או שסורבו מלקבל הלוואה.

יצחק כהן: קרן זו החלה לפעול כבר ביום ראשון; ג.

יצחק כהן: הגדלת קרן ההלוואות בערבות מדינה ב-4 מיליארד ש"ח, מלבד הקרן לעסקים בסיכון מוגבר, כך שסך האשראי בערבות מדינה עומד על 22 מיליארד ש"ח כיום.

יצחק כהן: לצד כל האמור לעיל, משרד האוצר מנהל שיח שוטף עם נציגי הענפים המצויים בקשיים על מנת לבחון את הקשיים והצורך בהתערבות נוספת.

יצחק כהן: מה עוד תבקשי מאיתנו מכורה ואין ואין עדיין?

מיכל שיר סגמן: אני מבקשת שהאנשים האלה באמת יקבלו את הכסף, שהכסף ירד אל השטח ולא יתעכב בצינורות.

יצחק כהן: בעזרת השם נעשה ועוד ייעשה.

יצחק כהן: אנחנו ערים לכל הרחשים ולכל המצוקות, ובעזרת השם נעשה ונצליח.

יצחק כהן: תגידי אמן.

מיכל שיר סגמן: אמן.

יצחק כהן: גברתי, אני מסכים להצעת המגישים להעביר את זה לוועדת הכלכלה.

שרן השכל: כלכלה?

שרן השכל: בסדר גמור.

שרן השכל: אין התנגדות.

שרן השכל: נהדר.

שרן השכל: אני אעלה להצבעה להעביר את ההצעה לסדר-היום – ענפים שנפגעים בצורה חמורה בחודשי מאי–יוני כתוצאה מהוראת המדינה, הצבעה להעברה לוועדת הכלכלה.

שרן השכל: מי בעד?

שרן השכל: מי נגד?

שרן השכל: הצבעה מס' 13 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 2 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכלכלה נתקבלה.

שרן השכל: נוסיף את מיכל שיר – בעד, גם ינון אזולאי בעד, ואת חבר הכנסת יואב בן צור – זה שלושה, ועוד שניים, סך הכול זה חמישה.

שרן השכל: ההצעה עברה.

שרן השכל: בעד – חמישה, נגד – אפס.

שרן השכל: << הלסי >> כניסה יחידה לעיר מודיעין עילית בת רבבות התושבים תוך סכנת נפשות, חרף פתרונות זמינים << הלסי >>

שרן השכל: נעבור להצעה לסדר-היום בנושא: כניסה יחידה לעיר מודיעין עילית בת רבבות התושבים תוך סכנת נפשות, חרף פתרונות זמינים, מס' 522, של חבר הכנסת ינון אזולאי.

שרן השכל: אני מזמינה את חבר הכנסת ינון אזולאי.

שרן השכל: שלוש דקות לרשותך.

שרן השכל: סליחה, רגע.

שרן השכל: עושים פוס.

שרן השכל: זה עשר דקות לרשותך.

שרן השכל: בבקשה.

ינון אזולאי: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, סגן השר, האמת, זה מאוד מרגש לעמוד ולדבר מול מליאה מלאה כל כך.

יצחק כהן: אתה יודע כמה צופים בך?

ינון אזולאי: רק על זה אני מתכנן.

ינון אזולאי: כי אני מדבר לעם, אני לא מדבר אל הח"כים שיושבים פה, כי הח"כים שיושבים פה יודעים הכול.

יצחק כהן: לפחות שני מיליון איש.

ינון אזולאי: אבל אתה יודע, מכיוון שזה כך, אני יכול גם להזכיר את השמות:

ינון אזולאי: כבוד השר לשירותי דת הרב יעקב אביטן, כבוד סגן השר יצחק כהן, כבוד מורי הרב יואב בן צור, חברת כנסת היחידה מאי גולן וחבר הכנסת היחיד הרב ישראל אייכלר.

יצחק כהן: גם היושבת-ראש.

ינון אזולאי: הזכרתי את כולם, קיבלתי את כולם.

ינון אזולאי: עם היושבת-ראש – התחלתי איתה.

ינון אזולאי: מזכירות הכנסת.

מאי גולן: כל אדם הוא עולם ומלואו.

ינון אזולאי: כל אחד ואחד.

ינון אזולאי: האמת, אנחנו נמצאים בעידן של סגרים – סוגרים יישובים, סוגרים שכונות – אבל אנחנו חייבים לדעת דבר אחד: יש סגר שאנשים נמצאים בו מאז הוקמה עירם; מאז הוקם היישוב שלהם הם נמצאים בסגר.

ינון אזולאי: המקום הזה נקרא מודיעין עילית, והסובב אותו, היישובים הסובבים במטה בנימין, מערב למטה בנימין, היישובים האלה – כ-80,000 רק במודיעין עילית – נמצאים בסגר יום-יומי.

ינון אזולאי: יש כביש, יש כניסה אחת למקום.

ינון אזולאי: בעבר הייתה עוד כניסה שסגרו בגלל גדר ההפרדה, שמגיעה מ-443, ואולי זה הפתרון שם, ובמחסום מכבים לעשות פרצה ולהיכנס.

ינון אזולאי: יש שם קו חשמל אחד.

ינון אזולאי: כשאני מדבר על מודיעין עילית ועל היישובים הסובבים אני מדבר על כך שאנשים אלו נמצאים בסגר יום-יומי, נמצאים במצור יום-יומי.

ינון אזולאי: אם חלילה יש תאונה – וקרו שם תאונות: התהפכות של משאית ב-2016, שסגרה לחמש שעות את הכביש – אין לתושבים – אין יוצא ואין בא; אדם לא יכול לצאת לעבודה, לא יכול לחזור מהעבודה לבית.

ינון אזולאי: יש קו חשמל אחד.

ינון אזולאי: אם חלילה יש אירוע ביטחוני, קשה לפנות את האנשים משם.

ינון אזולאי: אם יש שרפה – מה עושים איתם?

ינון אזולאי: מישהו נתן את הדעת על כך?

ינון אזולאי: נתנו.

ינון אזולאי: הרבה שנים, אבל מה יצא?

ינון אזולאי: כלום.

ינון אזולאי: עוד ועדה ועוד ועדה.

ינון אזולאי: ב-2017 חבר הכנסת הרב ישראל אייכלר העלה את הנושא הזה בוועדה לפניות הציבור.

ינון אזולאי: אגב, אפרופו, הוועדה לפניות הציבור – הרב אייכלר, עשית בה רבות.

ינון אזולאי: אני גם רוצה להזכיר שמור אבי היה עוד לפני זה והטביע בה חותם, ולא סתם אני אומר את זה – כי יש איזשהו רושם שהוועדה נעלמה שנים קודם, אז לכן אני חייב פה, משום כבוד אבי, לא משהו אחר, אולי ברוטציה עם אורי מקלב.

ינון אזולאי: אבל הטבעת חותם.

ינון אזולאי: אחד הדברים שטיפלת בהם – ב-2017 טיפלת גם בנושא הזה.

ישראל אייכלר: למדתי ממנו הרבה.

ינון אזולאי: תודה.

ינון אזולאי: ואני ממשיך את דרכו, בעזרת השם.

ינון אזולאי: אני לומד גם ממך.

ינון אזולאי: ב-2019 שר התחבורה בצלאל סמוטריץ' בישר שזה או-טו-טו עומד לפני פתרון, אבל לצערי – גם הוא אומר את זה, שהפתרון ממש נמצא, רק לפתוח את הדלת ולהכניס את הפתרון הזה.

ינון אזולאי: הגיע לפה סגן שר הפנים להשיב על הנושא.

ינון אזולאי: כבוד סגן השר, אני אומר לך, זה לא קשור למשרד הפנים.

ינון אזולאי: אני גם לא יודע למה העבירו את זה, ואני בטוח שגם אתה יודע את זה.

ינון אזולאי: למה ביקשו שזה יהיה סגן שר הפנים?

ינון אזולאי: היה צריך להיות פה שר הביטחון, כי זה ביו"ש, ומכיוון שזה המינהל האזרחי, אז צריך את האישור של המינהל האזרחי ואלוף הפיקוד בשביל הפתרון לכך – והפתרון נמצא.

ינון אזולאי: אז אנחנו בסגר בגלל בעיות ביטחוניות, גדר הפרדה.

ינון אזולאי: שהם יהיו בסגר, למה שאנחנו נהיה בסגר?

ינון אזולאי: ואני אומר לכם, כשראש העיר הרב גוטרמן רוצה משהו הוא יודע להזיז קיר בטון ויכול להזיז הרים, לחצוב ולהרים אותם.

ינון אזולאי: אני קורא גם לו מכאן: אנחנו נעזור לך.

ינון אזולאי: אל תוותר על יום אחד.

ינון אזולאי: העיר הזאת בסגר.

ינון אזולאי: העיר הזאת בסגר, היישובים האלו בסגר, במצור יום-יומי.

ינון אזולאי: ילדים לא יכולים לצאת כשיש אירוע, לא יכולים לצאת ללימודים, לא יכולים לחזור משם לבית שלהם, אנשים שעובדים, יוצאים, כוללים – הכול.

ינון אזולאי: בואו ניתן לאנשים שם לחיות – שלא ירגישו כל החיים קורונה, שלא ירגישו שהם בסגר.

ינון אזולאי: וכשאני אומר מודיעין עילית זה לכלל התושבים מסביב, כל מטה בנימין, מערב מטה בנימין.

ינון אזולאי: בואו נעשה ביחד.

ינון אזולאי: לכן אני מבקש מכם, לאחר תשובת סגן השר, שיעבירו את זה לדיון בוועדת חוץ וביטחון.

ינון אזולאי: זה המקום שבו זה ראוי להיות.

ינון אזולאי: אני גם רוצה להודות לקובי רוזנשטיין, שעזר וגם סייע לי בפרטים.

ינון אזולאי: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת ינון אזולאי.

שרן השכל: אני מזמינה את סגן שר הפנים יואב בן צור לבוא ולהשיב.

יואב בן צור: – – –

שרן השכל: מה?

יואב בן צור: וגם סגן לפריפריה, נגב וגליל.

שרן השכל: אה, וגם סגן במשרד לפריפריה ולגליל.

יואב בן צור: גברתי היושבת-ראש, מכובדי השר לענייני דתות – כמה מרענן לראות אותך פה, הרב יעקב אביטן – מגיש ההצעה, תלמידי וחביבי חבר הכנסת ינון אזולאי, שהולך בדרכי אביו, בנעימות, בדרך אביו, זכר צדיק וקדוש לברכה, ממשיך את דרכו האמיתית, כמו שצריך להיות, באצילות, בחן, בנועם, נענה ופונה לכל אדם, ידידי חבר הכנסת הרב אייכלר, שר המדע חבר – אה, כבר לא חבר כנסת.

יזהר שי: רק שר, רק שר.

יואב בן צור: השר יזהר שי, גברתי, חברת הכנסת, אני עושה כמנהגו של תלמידי ינון אזולאי, אני מזכיר את כל מי שנמצא פה כי באמת, זה מגיע, מגיע.

יואב בן צור: יושב-ראש הכנסת מכבד אותנו אפילו כשאני עונה להצעה לסדר-היום.

יואב בן צור: אני רוצה לנצל את ההזדמנות כשאני עונה להצעות לסדר-היום, כי לדבר פה סתם אני לא יכול, אז צריך לנצל את ההזדמנות כמה שאפשר.

יואב בן צור: אין לי הגבלה של זמן, נכון?

יואב בן צור: אין לי הגבלה של זמן?

שרן השכל: אתה יכול לדבר חצי שעה.

יואב בן צור: לפחות עד 17:00 – – –

יריב לוין: – – – אנחנו מחכים שתגיע הצעה מוועדת הכנסת, אז אתה אפילו בכבוד – – –

יואב בן צור: לעשות פיליבסטר?

יריב לוין: אבל אתה מעכב את ההשבעה של חבר הכנסת ברוכי.

יואב בן צור: אני אגיד לך, אדוני, אני רוצה לדבר עד שיגיע הזמן שנוכל להשביע את חבר הכנסת אליהו ברוכי.

יואב בן צור: נכון?

שרן השכל: שמונה דקות.

יואב בן צור: שמונה דקות יש?

קריאה: אפשר עוד.

יואב בן צור: למה?

קריאה: יש לנו שאילתות.

יואב בן צור: 17:17.

יואב בן צור: 17:17, נכון?

יואב בן צור: 17:17?

יואב בן צור: בסדר.

יואב בן צור: עד 17:17 אני מדבר.

יואב בן צור: טוב, רבותיי, אני יכול להגיד לכם משהו על פרשת השבוע שהיה לפני שאני עונה על השאילתה?

יואב בן צור: אפשרי?

שרן השכל: על ההצעה לסדר-הים.

יואב בן צור: על הצעה לסדר-היום, סליחה.

יואב בן צור: רבותיי, פרשת השבוע שעבר הייתה פרשת קורח, ואנחנו צריכים ללמוד המון מהפרשה הזאת ומהמחלוקת שהייתה בעם ישראל.

יואב בן צור: הרי מה היה העניין?

יואב בן צור: העניין היה שהיה שם איזה סוג – שקורח חשב שהמינויים שהיו בעם ישראל באו כתוצאה ממשפחתולוגיה, שזה הולך כאילו לפי הסדר: הבן הגדול של קהת היה עמרם, ובניו, משה ואהרן, אחד היה מנהיג, מלך, ואחד היה כוהן, והוא חשב שעכשיו הנשיאות של השבט מגיעה לו.

יואב בן צור: הוא חשב שבאופן טבעי זה הולך לפי הסדר ולפי הגילים.

יואב בן צור: אבל אנחנו רואים פה, בכנסת, הוכחה שזה לא בדיוק לפי הסדר ולא בדיוק לפי הגילים, אלא זה לא תמיד הקשרים אלא יותר הכישורים.

יואב בן צור: אבל גם הקשרים עדיין יכולים לווסת את המינויים של האנשים.

יואב בן צור: לכן, כשאנחנו מגיעים למציאות כזאת וחשיבה כזאת, צריכים לדעת שאנחנו באים – לא שררה אנחנו מבקשים אלא עבדות.

יואב בן צור: כשאדם בא לשרת ציבור, הוא לא בא כדי שיקראו לו שר או כדי שיקראו לו סגן שר או כדי שיקראו לו חבר בכנסת.

יואב בן צור: הוא צריך לבוא מתוך מודעות לשרת את הציבור בכל נפשו ומאודו.

יואב בן צור: אם כל פעולה שהוא יעשה הוא יחשוב רק על איזה רייטינג הוא יקבל על הפעולה הזאת, איזה פרסום הוא יקבל עליה, והוא לא מתייחס בעצם למציאות – מה הפעולה הזאת מועילה – במקרה כזה הוא נידון לכישלון.

יואב בן צור: אדם צריך להיות אמיתי, ישר דרך, עקרוני, בכל הדברים שהוא הולך לבצע.

יואב בן צור: אני מבקש, אם אפשר, חבריי מדגל התורה, יושב-ראש ועדת החוקה – – –

שרן השכל: חברים, בבקשה, נא לשמור על השקט.

שרן השכל: תודה.

יואב בן צור: יעקב אשר, אתם מפריעים לי להתרכז, וככה אני לא יודע לגמור את – – –

אנחנו בהתרגשות בגלל – – –

יואב בן צור: אני לא אדע לגמור את הנאום שלי, תחכו פה עוד שעה.

מאה אחוז.

אם אתה צריך נאום ארוך, אני אבקש מהרב נהרי – – –

יואב בן צור: אני לא יכול להתחרות ברב נהרי וגם לא בך.

יואב בן צור: לכן, רבותיי, מה שאנחנו צריכים לדעת ולרצות לעשות זה לראות איך אנחנו עושים טוב לעם ישראל כולו.

יואב בן צור: כשנבחרתי לכנסת וקיבלתי את ברכתו של מרן הרב עובדיה יוסף, זכר צדיק וקדוש לברכה, הוא אמר לי: תדע לך שאתה נבחר על ידי סיעת ש"ס לכנסת, אבל יום לאחר מכן אתה חבר כנסת של כל עם ישראל, של כל מדינת ישראל, של כל יהודי ויהודי – ולא יהודי – ומכל קצווי הקשת של המדינה ומכל הצבעים של האנשים שבמדינה שפונים אליך אתה חייב לעזור להם.

יואב בן צור: אתה לא סקטוריאלי, אתה לא שייך רק לש"ס.

יואב בן צור: ברגע שנבחרת אתה שייך לעם ישראל כולו.

יואב בן צור: וזה המוטו והקו שמדריך את כל חברי הכנסת של התנועה שלנו: לעשות ולעזור לכל מי שפונה אלינו, ללא שום הבדל, עם כל הכוח, שווה בשווה לכולם.

יואב בן צור: רבותיי, הנקודה שהעלה פה חבר הכנסת ינון אזולאי היא בהחלט נקודה חשובה, ויש בה כדבריו אף שאלה של דיני נפשות.

יואב בן צור: אני לא יודע אם העיר לא הייתה עיר חרדית – סליחה שאני אומר ככה – הייתה מקבלת מענה מהסוג הזה.

יואב בן צור: תחשבו רגע: איך ייתכן שעיר בת עשרות אלפי תושבים, עיר צעירה עם המון ילדים, נמצאת עם כניסה אחת לעיר?

יואב בן צור: אחר כך יקימו ועדות חקירה למה זה קרה: למה זה קרה?

יואב בן צור: איך זה קרה?

יואב בן צור: איך לא התריעו?

יואב בן צור: איך לא טיפלו?

יואב בן צור: רבותיי, וזה לא זמן קצר; זה הרבה ימים, הרבה ימים, הרבה שנים שהמציאות הזאת קיימת.

יואב בן צור: אנחנו במשרד הפנים חושבים שזה נושא חשוב מאין כמוהו ושצריך לטפל בו מיידית.

יואב בן צור: לצערנו, ידינו כבולות.

יואב בן צור: העיר מודיעין עילית נמצאת בשטחי יהודה ושומרון.

יואב בן צור: חוק התכנון והבנייה לא חל בה, ולשר הפנים אין סמכויות באזור בנושא התכנון והבנייה.

יואב בן צור: האחראי על הפן התכנוני באזור יהודה ושומרון הוא המינהל האזרחי.

יואב בן צור: אנחנו מחכים, מצפים ומייחלים, ומבקשים שטוב יעשה הבית הזה אם יפעל מול המינהל האזרחי לקידום הנושא ובכלל.

יואב בן צור: ואם נשכיל ונפעל לתיקון המעוות ולהחלת החוק הישראלי והריבונות הישראלית על היישובים ביהודה ושומרון, אז בהחלט משרד הפנים ישמח לטפל בעניין הזה.

שרן השכל: חברים, לשמור בבקשה טיפה יותר על שקט.

יואב בן צור: ישמח לטפל בעניין הזה.

ינון אזולאי: אתה אומר שנחיל ריבונות גם שם.

יואב בן צור: וכיוון שהגיעה השעה שבה יוכל גם חבר הכנסת אליהו ברוכי להיות מושבע, אז אני רוצה, רבותיי, לסיים ולהודות לחברי חבר הכנסת ינון אזולאי על העלאת הנושא.

יואב בן צור: אנחנו מוכנים וממליצים שהנושא יועבר לוועדת החוץ והביטחון לדיון שם.

יואב בן צור: תודה רבה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, ביקשתי דעה נוספת.

יריב לוין: חבר הכנסת אייכלר ביקש עמדה נוספת.

יריב לוין: בבקשה.

ישראל אייכלר: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, ברכות לח"כ הנכנס.

ישראל אייכלר: כנראה שיש דקה מסוימת שנקבעה משמיים מתי שהוא יהיה מושבע, אז עוד דקה אני אצטרך לדבר.

ישראל אייכלר: יישר כוח לחבר הכנסת ינון אזולאי שהעלה את בעיית תושבי מודיעין עילית, שסובלים שנים רבות בגלל ביורוקרטיה בין הריבונות הישראלית לריבונות של הממשל הצבאי, ולכן אין להם יציאה ואין להם כניסה.

ישראל אייכלר: אכן, בוועדה לפניות הציבור דנו במשך שעות והצענו הצעות, ובזכות שר התחבורה סמוטריץ' עשו שם רמזורים, שהקלו קצת, אבל הבעיה במבנה נשארה.

ישראל אייכלר: ולכן, כמו שאמר סגן שר הפנים, חייבים פה לאחד כוחות, גם במשרד הביטחון וגם באחרים, ולשחרר את הסגר הקבוע של התחבורה במודיעין עילית.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, לפני שאנחנו נברר לאן רוצים להעביר – אם רוצים להעביר – את ההצעה לסדר-היום ונקיים הצבעה, אנחנו מתכבדים לעבור לרגע מרגש: הצהרת אמונים של חבר הכנסת החדש אליהו ברוכי.

יריב לוין: אני מתכבד להודיע לכנסת שעל פי סעיף 43 לחוק-יסוד: הכנסת, עם הפסקת חברותו בכנסת של חברנו עתיר העשייה כאן, סגן השר דהיום אורי מקלב, שנכנסה לתוקפה היום, יום רביעי, ב' בתמוז התש"ף, 24 ביוני 2020, בא במקומו חבר הכנסת אליהו ברוכי.

יריב לוין: בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הכנסת, ולסעיף 2 לחוק הכנסת, התשנ"ד–1994, אני מזמין בכבוד את חבר הכנסת אליהו ברוכי לעלות לדוכן.

יריב לוין: חבר הכנסת אליהו ברוכי, אני אקרא בפניך את הצהרת האמונים של חבר הכנסת, ולאחר מכן אתה תשיב: "מתחייב אני".

יריב לוין: וזה נוסח ההצהרה: אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת.

אליהו ברוכי: מתחייב אני, בעזרת השם.

יריב לוין: בשעה טובה והרבה הצלחה.

יריב לוין: << הלסי >> כניסה יחידה לעיר מודיעין עילית בת רבבות התושבים תוך סכנת נפשות, חרף פתרונות זמינים << הלסי >>

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו נחזור להצעה לסדר-היום בנושא: כניסה יחידה לעיר מודיעין עילית בת רבבות התושבים תוך סכנת נפשות, חרף פתרונות זמינים, מס' 522.

יריב לוין: אני אאפשר לברך את חבר הכנסת ברוכי.

יריב לוין: אני אאפשר לחבר הכנסת ברוכי להצביע מכאן, במליאה, אם ירצה.

יריב לוין: בכלל, כל מי שמקומו ביציע ונמצא כאן יוכל להצביע.

ינון אזולאי: היושב-ראש, במקום ביציע אולי אנחנו נעבוד פה באופן קבוע.

יריב לוין: הלוואי שיכולתי, האמן לי.

יריב לוין: אתה יודע, יש הגבלות.

יריב לוין: אין צורך לעלות למעלה, אני אוסיף את הקולות.

יריב לוין: אני רק רוצה לשאול, קודם כול, אדוני סגן השר: האם אתה רוצה המשך דיון?

יריב לוין: איפה?

יריב לוין: או להסיר מסדר-היום?

יואב בן צור: ועדת החוץ והביטחון.

יריב לוין: ועדת החוץ והביטחון.

יריב לוין: גם המציע, חבר הכנסת אזולאי, מסכים לוועדת החוץ והביטחון.

יריב לוין: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה בעניין הצעה רגילה לסדר-היום בנושא: כניסה יחידה לעיר מודיעין עילית בת רבבות התושבים תוך סכנת נפשות, חרף פתרונות זמניים.

יריב לוין: מי שבעד להעביר לוועדת החוץ והביטחון – בעד; מי שבעד להסיר מסדר-היום יצביע נגד.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: כל מי שנמצא כאן ומקומו ביציע – אני אוסיף.

תתחיל איתו.

יריב לוין: נתחיל עם חבר הכנסת ברוכי עוד רגע.

יריב לוין: הצבעה מס' 14 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 2 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

יריב לוין: חבר הכנסת ברוכי – בעד; סגן השר בן צור – בעד; חבר הכנסת אזולאי – בעד; חבר הכנסת אייכלר – בעד; חברת הכנסת גולן – בעד; חבר הכנסת יעקב אשר – בעד; חבר הכנסת פינדרוס – גם הוא בעד; חבר הכנסת טסלר – גם הוא בעד.

יריב לוין: יש עוד מישהו שנמצא כאן ומעוניין להצביע?

משה ארבל: אני בעד.

יריב לוין: בעד – חבר הכנסת משה ארבל.

יריב לוין: אני מודיע לפרוטוקול שחברת הכנסת שרן השכל הצביעה בטעות ממקומו של השר גלעד ארדן.

יריב לוין: בסך הכול יש לנו 11 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שההצעה תעבור להמשך דיון בוועדת החוץ והביטחון.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, יש לנו שאילתה נוספת, אז בבקשה.

יריב לוין: אני מזמין בכבוד את שר המדע והטכנולוגיה לעלות כדי להשיב על שאילתה רגילה, מס' 62, של חברת הכנסת מאי גולן, שכותרתה: מינוי פרופ' יעל אמיתי למועצת הנגידים של קרן גרמניה-ישראל למחקר ולפיתוח מדעי.

יריב לוין: חברת הכנסת גולן תקריא את השאילתה, ולאחר מכן, אדוני השר, תוכל להשיב.

יריב לוין: תוכל להשיב מייד בתום ההקראה, ולאחר מכן יש לה זכות גם לשאלה נוספת.

מאי גולן: ידידי השר יזהר שי, קודם כול ברכות על המינוי.

מאי גולן: לא יצא לי עדיין לברך אותך.

מאי גולן: אני פונה אליך בנוגע למינוי שלך, פרופ' יעל אמיתי, שקראה לסרבנות בזמן חומת מגן.

מאי גולן: למרות פעילותה החלטת לאשר את המינוי שלה כנציגת ישראל בקרן בין-לאומית, למרות שהשר הקודם, השר אופיר אקוניס, לא עשה כן.

מאי גולן: אני חייבת לציין, השר, שקיבלתי המון פניות בנושא – להבין למה השר מינה לנציגת ישראל את פרופ' אמיתי ואיזה מסר זה מעביר לחיילי צה"ל.

יריב לוין: בבקשה.

יזהר שי: תודה, חברתי חברת הכנסת מאי גולן.

יזהר שי: ברשותך – אני מייד עונה לך, אבל ברשותך, יש לי העונג, הכבוד, אולי להפתיע, אבל בכל זאת לברך את חבר הכנסת ושר הביטחון לשעבר משה בוגי יעלון.

יזהר שי: היום זה יום ההולדת שלו, ידעתם?

יזהר שי: היום הוא בן 70, אז זה מין יום הולדת עגול כזה, ומן הראוי לציין לא רק את שמו אלא גם את פועלו למען מדינת ישראל מאז היה צעיר.

יזהר שי: הוא הקים גרעין יחד עם התנועה שבה היה, הקים אותו בנחל בערבה, בגרופית.

יזהר שי: לאחר מכן הצטרף לצה"ל, היה צנחן וגם שירת בנח"ל המוצנח, היה מפקד מעוטר בצל"שים של סיירת מטכ"ל ולאחר מכן רמטכ"ל ושר ביטחון, והיום עושה כאן, בכנסת ישראל, למען מדינת ישראל.

יזהר שי: הרבה ברכות לחבר הכנסת משה בוגי יעלון.

יזהר שי: מזל טוב, ואני מקווה – אני מניח שכמו כולנו – שתמשיך לעשות רבות למען מדינת ישראל.

משה ארבל: אנחנו הולכים למסור לו את הברכות.

יזהר שי: אל תשכח למסור לו.

משה ארבל: אני אביא לך את העוגה.

יזהר שי: תודה.

יזהר שי: ועכשיו לשאילתה של חברת הכנסת מאי גולן בנושא מינוי פרופ' יעל אמיתי.

יזהר שי: קודם כול, תודה לך, חברת הכנסת גולן, שהעלית את הנושא החשוב הזה ונתת לי את ההזדמנות הזאת להשיב בצורה מסודרת ולהסביר את הדברים.

יזהר שי: בשנת 2002, במהלך האינתיפאדה השנייה, קראו, וחתמו כמה מאות אקדמאים מהאוניברסיטאות השונות בישראל על עצומה שקוראת להעניק לחיילים שסירבו לשרת בשטחים תמיכה והקלות שקולות לאלו שניתנות לחיילים אשר בחרו להגן על המדינה וסיכנו את נפשם בחזית.

יזהר שי: אני אגיד את זה עוד פעם בעוד דקה.

יזהר שי: אני לא מסכים למה שהם כתבו, אבל הם לא קראו לסרבנות.

יזהר שי: גם למה שהם חתמו עליו אני לא מסכים, אבל הם לא קראו לסרבנות.

יזהר שי: הם קראו לאוניברסיטאות שבהן כנראה הם עבדו שיעניקו תנאים שווים לחיילים שחזרו מהקרב ולאלה שחזרו מסירוב פקודה וכנראה ישבו בכלא בגלל הסירוב הזה.

יזהר שי: בין החותמים – היו שם כמה מאות כאלה – הייתה גם הפרופ' יעל אמיתי, ובשנים האחרונות היא אכן מועמדת לכהן כנגידה במועצת הנגידים של קרן גרמניה-ישראל.

יזהר שי: זו קרן חשובה שקמה על בסיס הסכם בין ישראל לגרמניה.

יזהר שי: היא מימנה עד היום כ-200 מיליון יורו לצורך מחקר ופיתוח מדעי מתקדם בין שתי המדינות.

יזהר שי: הקרן הזאת נחשבת קרן חשובה גם במבחן של יחסי החוץ בינינו לבין גרמניה.

יזהר שי: ב-3 באפריל 2019 החליט שר המדע והטכנולוגיה, קודמי בתפקיד, חבר הכנסת אופיר אקוניס, שלא לאשר את מינויה של פרופ' יעל אמיתי לנגידה במועצת הנגידים של קרן גרמניה-ישראל למחקר ופיתוח מדעי בשל חתימה על העצומה.

יזהר שי: מן הראוי לציין שהשר הוא לא זה שמאתר ובוחן את התאמת הנגידה; הוא זה שמאשר, או במקרה הזה לא מאשר.

יזהר שי: התהליך לאיתור נגידים לקרן הזאת התבצע על ידי צוות מקצועי של מדענים שבחן את ההתאמה גם בגרמניה וגם בישראל.

יזהר שי: לנוכח סירובו של שר המדע והטכנולוגיה אופיר אקוניס, השר הקודם, לאשר את מינויה של פרופ' אמיתי, הגיע הנושא לבירור בבית המשפט, והוא הגיע בסופו של דבר לבית המשפט העליון בישראל.

יזהר שי: עם כניסתי לתפקיד בחודש מאי – אני החלפתי את השר אקוניס – נדרשתי להשיב לבית המשפט אם אמנה את פרופ' אמיתי או שלא.

יזהר שי: ביקשתי מבית המשפט ארכה כדי ללמוד את הנושא.

יזהר שי: השופטים נתנו לי שלושה שבועות והם הסתיימו ב-14 ביוני, לפני שבוע ומשהו.

יזהר שי: קראתי את החומר שהצטבר, שוחחתי עם אנשים שונים שהיו קשורים בנושא הזה, גם עם השר לשעבר אקוניס, והודעתי בתחילת השבוע שעבר, כפי שהתבקשתי על פי החוק לבג"ץ, שאני מאשר את מינויה של פרופ' יעל אמיתי.

יזהר שי: עכשיו, חברת הכנסת גולן, חשוב לי להדגיש: אני לא מסכים לעמדה שהיא כתבה בעצומה הזאת – היא לא כתבה, היא חתמה; זו עצומה משנת 2002, לפני 18 שנים.

יזהר שי: אני אישית לא חושב, אדוני היושב-ראש, שמי שסירבו פקודה זכאים לקבל את אותן הטבות שראויים להן ללא ספק חיילים שחוזרים מהקרב לספסלי הלימודים באוניברסיטה.

יזהר שי: שניים מהבנים שלי, חברת הכנסת גולן, שירתו ביחידות קרביות וחירפו נפשם למען מדינת ישראל, גם בשטחים, ואחד מהם גם בצוק איתן.

יזהר שי: הם עשו את זה למען מדינת ישראל, ואני גאה מאוד בנכונות שלהם לעשות כל דבר למען המדינה.

יזהר שי: אני עצמי הייתי לוחם, הייתי קצין בצנחנים.

יזהר שי: אני מצדיע בכל יום מחדש לכל חיילות ולכל חיילי צה"ל באשר הם, ואני בהחלט מצפה מכל מוסד אקדמי במדינת ישראל לגלות התחשבות מיטבית ורגישות לצרכים של מי שלחמו בשבילנו בצה"ל, כי כשצה"ל קורא להם למשימה הם מתייצבים, ולכן מגיע להם כל דבר כשהם חוזרים.

יזהר שי: אני עצמי חזרתי – זה היה באינתיפאדה הראשונה – חזרתי שוב ושוב לטכניון שבו למדתי, ואני מבין, מבין את הקשיים, ולכן אני גם חושב שאכן צריך להתחשב.

יזהר שי: ואני אומר שוב: אני חושב שמי שהלך לכלא כי הלך עם מצפונו וסירב וכו', הוא שילם אומנם את חובו לחברה – אני לא רואה שום סיבה שהאקדמיה תיתן לו הטבה כלשהי, בטח לא כמו הילדים שלי ובטח לא כמו החיילים שחוזרים הביתה מהקרב.

יזהר שי: אבל למרות זאת, ואף שקשה לי עם הדעה שהובעה בעצומה ההיא, אני החלטתי שלא לערב שיקולים זרים, פוליטיים, בעבודה המקצועית שלשמה נבחרה פרופ' אמיתי.

יזהר שי: נוסף על כך החלטתי לקבל את עמדת היועץ המשפטי לממשלה והפרקליטים השונים שעברו בדרך עד לבג"ץ, כי העצומה, כמו שהם אמרו – היועצים השונים שהסתכלו על העצומה הזאת טענו שהיא חוסה תחת כנפיו של חופש הביטוי ואיננה מהווה עבירה פלילית; כך כל המשפטנים שהסתכלו על העניין הזה, ודרך אגב, גם סירבו להגן על השר לשעבר אופיר אקוניס, בגלל שטענו שאין כאן עבירה פלילית וטענתו הבסיסית מול בית המשפט לא הייתה נכונה.

יזהר שי: הדרישה שהוא דרש ממה לחזור בה מדבריה – כך הם אמרו – יש בה אפקט מצנן על חופש הביטוי.

יזהר שי: על אף היות השר גורם פוליטי – שוב, כך היועצים המשפטיים – שיקול דעתו בעניין של מינויים כפוף לכללי המשפט המינהלי.

יזהר שי: ניתן לתת משקל לפגם ערכי ומובנה שפוגע ביכולת למלא את התפקיד, אבל בשים לב לאופי התפקיד – כך אמרו היועצים המשפטיים – ולחלוף הזמן, 18 שנים, ההחלטה למנות או לא למנות רק בשל חתימתה של פרופ' אמיתי על עצומה לפני 18 שנים איננה סבירה.

יזהר שי: זאת, מאחר שאופי התפקיד הוא מקצועי, כמו שאמרתי, הנושא הוא מדעי, והחתימה נעשתה שלא כחלק מתפקידה באקדמיה ובלי שום קשר לקרן GIF, גרמניה-ישראל, ולמועצת הנגידים.

יזהר שי: אחרי שאמרתי את כל זה, החיילים שלנו – – –

יריב לוין: השר שי, אני הייתי יכול לחסוך לך.

יריב לוין: יכולת לומר את זה בארבע מילים קצרות: השר הוא חותמת גומי.

יריב לוין: זה היה מקצר את כל ההסבר, האמן לי.

יזהר שי: אני מסתייג, אדוני היושב-ראש.

יזהר שי: השר – – –

יריב לוין: בלי קשר לשאלה של המקרה הספציפי.

יזהר שי: מעניין, אז אני לא יודע אם השר הוא חותמת גומי – – –

יריב לוין: זו התפיסה – התפיסה היא שהשר צריך לחתום.

יריב לוין: מה שמביאים לו – הוא חותם.

יריב לוין: אין לו שום מנדט – –

יזהר שי: אבל הינה, השר – – –

יריב לוין: – – הוא לא קובע.

יריב לוין: אם מישהו חושב שיש לו שיקול דעת, תוחמים לו את השיקול בכל מיני אמירות כאלה שבעצם אומרות בסוף שאין לו שום שיקול דעת אמיתי.

יזהר שי: העובדה היא שהשר אקוניס – – –

יריב לוין: למה ההצגה?

יריב לוין: אפשר להגיד, שיגידו, שיכתבו את זה כמו שזה.

יזהר שי: העובדה היא שהשר אקוניס עמד על דעתו במשך כשנה וחצי, אם אני סופר פה נכון, והוא לא הסכים לחתום.

יזהר שי: אני מכבד.

יזהר שי: אני לא מסכים איתו אבל אני מכבד את מה שהוא עשה, וכשהדבר הזה הגיע לפתחי – דרך אגב, אתה יודע, זה מעניין, אדוני היושב-ראש, אלמלא היו בחירות שלוש פעמים, יכול להיות שזה היה מגיע כבר למצב שהשר מקבל איזושהי החלטה חלוטה של בית המשפט לכאן או לכאן.

יזהר שי: אני לא יודע מה הם היו מחליטים.

יזהר שי: העובדה היא שנתנו לו כל פעם הארכה, לא החליטו בעצמם, כבוד השופטים, ונתנו לשר להחליט.

יזהר שי: זה הגיע לפתחי, מעין – – –

יריב לוין: בהחלט מרגש.

יזהר שי: מרגש.

יזהר שי: נכון?

יריב לוין: כן.

יריב לוין: נתנו לשר להחליט.

יריב לוין: שמע, איזו נדיבות – –

יזהר שי: אני אסיים ככה.

יריב לוין: – – שאנחנו אסירי תודה.

יזהר שי: אני חושב שאני שומע פה מין הבעת עמדה מסוימת בדבריו של היושב-ראש, אבל – – –

יריב לוין: לא, אדוני השר, הרי מותר לי גם להביע את עמדתי.

מאי גולן: – – –

יזהר שי: ודאי, ודאי, ואני מכבד, כמובן.

יזהר שי: אחרי שאמרתי את כל זה, החיילים שאנחנו שולחים לקרב, חברת הכנסת מאי גולן – ואם תרשה לי, אדוני היושב-ראש – החיילים האלה מגינים על הבית שלנו, והם מגינים על הדמוקרטיה הישראלית, ובדמוקרטיה אנחנו גם נלחמים על זכותם של אחרים להביע דעות אחרות משלנו.

יזהר שי: לפעמים אלו גם דעות מרגיזות ומקוממות מאוד, כמו הדעה הזאת, שמקוממת גם אותי.

יזהר שי: אני נשלחתי לכנסת ולממשלה, אדוני היושב-ראש, גם כדי להגן בכל דרך אפשרית על הדמוקרטיה הישראלית.

יזהר שי: אני עושה את זה היום כאן בגאווה גדולה.

יזהר שי: חיבוק חזק ואוהב ממני באמת לכל חיילות וחיילי צה"ל, שמאפשרים לנו לחיות את חיינו כעם חופשי בארצנו, במדינה דמוקרטית.

יזהר שי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לשר שי על התשובה המנומקת – –

מאי גולן: היושב-ראש, אני יכולה לשאול?

יריב לוין: – – ויש כמובן שאלה נוספת לחברת הכנסת מאי גולן.

יריב לוין: חברת הכנסת מאי גולן, בבקשה.

מאי גולן: כבוד השר, אני מבינה שאתה אומר שהיא לא קראה לסרבנות.

מאי גולן: אני רק מציינת שלמרות עמדת היועץ המשפטי, גם שידול לסרבנות הוא עבירה פלילית לפי ספר החוקים.

מאי גולן: אבל נניח שאתה יודע, באמת לא התקבלו העמדות האלה – גם של השר הקודם, אקוניס – אני שואלת באמת, וזו שאלה, אתה יודע, ברמה הערכית והמוסרית והמהותית יותר, במיוחד לאור מה שסיפרת על בניך ועל ההערכה העצומה שלך לחיילי צה"ל:

מאי גולן: אותה פרופסור אמרה שהיא לא מסכימה לחזור בה והיא אינה מייצגת את ישראל.

מאי גולן: האם ברמה המהותית הערכית זה עדיין נכון, גם אם זה לא פלילי ולא נמצא בספר החוקים, למנות מינוי של מי שאומרת משפט שכזה?

יזהר שי: אני אגיד על זה שני דברים – אני אחזור לשאלה שלך – אבל חשבתי על דוגמה הפוכה.

יזהר שי: את יודעת, היו מקרים בעבר שבהם חיילים נשלחו לפנות יישובים יהודיים שנבנו על קרקע שבית המשפט החליט שהם צריכים לפנות אותה וכו'.

יזהר שי: נשלחו חיילים.

יזהר שי: ובואי נניח שחיילים נשלחו וסירבו פקודה, כי זה היה נוגד את מצפונם, וישבו על כך בכלא, ובואי נגיד שאותם חיילים חזרו לאוניברסיטה כדי ללמוד אחרי חודש, חודשיים שהם ישבו בכלא – אני נותן לך את האנלוגיה – –

מאי גולן: זה קצת לא אותו דבר כשאת לא רוצה לייצג את המדינה שלך.

יזהר שי: – – אילו קמו פרופסורים והיו אומרים: אנחנו חושבים שלחיילים האלה מגיעה אותה זכות כמו לחיילים ששירתו בשדה הקרב, הייתי מרגיש עם זה אותה מידה של חוסר נוחות.

מאי גולן: זה לא בר-השוואה.

יזהר שי: הם סירבו פקודה, עברו על הוראות הצבא, הלכו בניגוד להוראות הצבא אבל עם מצפונם, ישבו בכלא ועכשיו דורשים ממני לתת להם תנאים דומים לבנים שלי – הייתי מתנהג – – –

מאי גולן: אבל האם למישהו – – –

יזהר שי: אבל, אבל – רגע – – –

מאי גולן: האם מגיע לה מינוי שכזה כשהיא אינה רוצה לייצג את מדינת ישראל?

יזהר שי: רגע, חברת הכנסת, אז אני אענה לך, כיוון ששאלת, חברת הכנסת גולן.

יזהר שי: היה קם פרופסור באוניברסיטה ומחתים כמה מאות אקדמאים והם היו אומרים: מגיע לחיילים שסירבו, סירבו לפנות מתיישבים יהודים ביהודה ושומרון, הם סירבו ולכן הם ישבו בכלא, מגיע להם אותם תנאים.

יזהר שי: אנחנו חותמים על עצומה.

יזהר שי: הייתי אומר באותה מידה של ודאות: כן, הם ישרתו בוועדה הזאת.

יזהר שי: ונניח שאחד מהם נבחר לוועדה; היא ועדה מקצועית, מדעית, אין קשר בין עמדתם – שאני לא מסכים לה, לחלוטין.

יזהר שי: שוב, אני חושב שגם את שירת בחיל קרבי, אז גם לך מגיע בדיוק מה שמגיע לילדים שלי ולי – הטבות ויחס נכון מהאקדמיה – –

מאי גולן: ודאי שמגיע לכם.

יזהר שי: – – כי אנחנו עשינו מה שצה"ל ביקש מאיתנו לעשות.

יזהר שי: ומי שסירב, שילם את חובו לחברה – אני לא מסכים, אבל אני כן אילחם על זכותו של אותו פרופסור לשרת בוועדה מדעית שבה הוא מייצג נאמנה את האינטרסים של חוקרי מדינת ישראל.

יזהר שי: אין לי ספק שפרופ' אמיתי תעשה שם עבודה טובה, ללא פניות, היא תייצג את הפרופסורים שלנו, יש לה שם מצוין בעולם, היא חוקרת מוח נודעת.

יזהר שי: אף אחד לא יסתכל על מה שהיא עשתה לפני 18 שנים בחתימה – – –

מאי גולן: כן יסתכלו על דעותיה.

יזהר שי: אני אגיד לך דבר אחד מעניין, כי חשוב שתדעי.

יזהר שי: יש לה בנים ששירתו בצה"ל בשירות קרבי, כולל בשטחים.

יזהר שי: הם לא הלכו ולא סירבו – –

מאי גולן: אין לי מחלוקת על כך.

מאי גולן: העניין האישי לא מעניין אותי.

יזהר שי: – – כך שאין לה בעיה לייצג את שני הצדדים, וזה מה שיפה בדמוקרטיה שלנו.

יזהר שי: היא חינכה בנים למופת, יש לה דעות שאני מאוד לא מסכים להן, אבל הבנים שלה שירתו וחירפו נפשם גם במקומות שהיא חושבת שאסור להיות שם.

יזהר שי: תודה רבה לשניכם.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: ואם אפשר בכל זאת פינת לשון קטנה: שירתו ביהודה, שומרון ובקעת הירדן, מקסימום.

יריב לוין: יותר טוב משטחים.

מאי גולן: שטחי ארץ ישראל.

יריב לוין: יותר טוב משטחים.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו ממתינים להצעת חוק שאמורה לבוא לדיון בקריאה ראשונה ונמצאת כרגע בדיון בוועדת הכנסת בשאלה אם יינתן לה פטור מחובת הנחה.

יריב לוין: משכך, אני מכריז על הפסקה.

בשעה 17: << נושא >> מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת << נושא >>

משה ארבל: אני מתכבד לחדש את הישיבה, ופותח את הישיבה בהודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה, הצעת חוק הסמכת שירות הביטחון הכללי לסייע במאמץ הלאומי לצמצום התפשטות נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה), התש"ף–2020.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

משה ארבל: תודה רבה למזכירת הכנסת.

משה ארבל: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1334).

משה ארבל: ]

משה ארבל: אני מתכבד להמשיך בסדר-היום – הצעת חוק הסמכת שירות הביטחון הכללי לסייע במאמץ הלאומי לצמצום התפשטות נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה), התש"ף

משה ארבל: –2020, לקריאה ראשונה, אשר קיבלה פטור – נכון, גברתי המזכירה?

משה ארבל: היא קיבלה פטור מחובת הנחה על ידי ועדת הכנסת.

משה ארבל: יציג את הצעת החוק כבוד השר יובל שטייניץ, בבקשה.

משה ארבל: אנחנו נשמח ונתכבד להמתין.

משה ארבל: אולי השר המקשר ירצה לסייע?

משה ארבל: טוב.

דוד אמסלם: שנייה, הוא מסיים שיחה.

משה ארבל: בדברים טובים כנראה צריך להמתין הרבה זמן.

משה ארבל: אז אנחנו נקווה שבהחלט השר שטייניץ יציג את הצעת חוק בהרחבה, כדרכו בקודש.

משה ארבל: בבקשה, אדוני.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני גאה להציג לחברי הכנסת את הצעת החוק – רגע, אין לי את המשקפיים, אז אני לא יכול לראות אותה.

יובל שטייניץ: אתה יכול להעביר לי את המשקפיים, בבקשה?

דוד אמסלם: בוודאי.

יובל שטייניץ: לא, ביקשתי מהסדרן.

יובל שטייניץ: דודי, אתה לא סדרן.

משה ארבל: שר מקשר עושה את כל פעולות הקישור.

יובל שטייניץ: לא, אחד הוא לא שלי.

משה ארבל: השר שטייניץ, אתה מכיר את הרב שהגיע לבית הכנסת – –

יובל שטייניץ: אין לי מושג.

משה ארבל: – – ושכח את השיניים התותבות וביקש שיביאו אותן מהבית.

משה ארבל: הלכו להביא את השיניים התותבות, והוא התחיל לדבר ללא הפסקה.

משה ארבל: שאלו אותו: מתי אתה מסיים?

משה ארבל: אז הוא אמר: בטעות הביאו את של אשתי.

משה ארבל: אני מקווה שהמשקפיים שלך.

יובל שטייניץ: מה?

משה ארבל: המשקפיים שלך, אני מקווה.

דוד אמסלם: מקסימום.

יובל שטייניץ: תראה, במקרה שלי, אם היו מביאים את של אשתי זה היה עוזר לי לקצר, זה הפוך.

דוד אמסלם: בוא נגיד ככה:

דוד אמסלם: אם הוא יקריא לא נכון, נחליף לו משקפיים.

יובל שטייניץ: אז אדוני היושב-ראש, אני גאה להציג לכנסת את הצעת חוק הסמכת שירות הביטחון הכללי לסייע במאמץ הלאומי לצמצום התפשטות נגיף הקורונה החדש.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, מדובר בשימוש ביכולות של השב"כ כדי לבצע מעקבים דיגיטליים אחרי המיקומים של אלו שלצערנו אובחנו כחולי קורונה, כדי לראות מי היה בסביבתם ולהכניס לבידוד את מי שייתכן בהסתברות גבוהה שנדבק, וגם לאפשר לו לעשות בדיקות בעצמו.

יובל שטייניץ: לדבר הזה אנחנו קוראים "מגעים" – באיזה מגעים אנושיים קרובים היו חולי הקורונה ב-14 הימים שקדמו לחשיפה של המחלה, מתוך הנחה שב-14 הימים הללו היו עשויים להדביק אנשים ששהו בקרבתם, בקרבה של מטרים ספורים, שני מטר, ולזמן של 15 דקות או יותר.

יובל שטייניץ: מדינת ישראל נאבקת במשבר הקורונה, במגפת הקורונה, כמו כמעט כל מדינות העולם.

יובל שטייניץ: המגפה הזאת היא קשה, היא מאיימת על הבריאות והחיים של אזרחי ישראל, אבל יותר מכך – היא מאיימת ממש על הסדר האזרחי, על הסדר הכלכלי, על הסדר של החברה.

אלי אבידר: זו הסיבה שאתה פוחד ממנה – מהמחאה החברתית אתה פוחד.

אלי אבידר: זה הסגר.

משה ארבל: חבר הכנסת אבידר, אני מתאר לעצמי שנרשמת ברשימת הדוברים.

משה ארבל: נשמח לשמוע את דבריך בקשב רב.

אלי אבידר: מחילה.

יובל שטייניץ: אני, אכן, כמו כל אדם רציונלי בעולם כולו, חושש ממגפת הקורונה, כמו שחוששים ממנה בבריטניה ובאיטליה, בגרמניה ובהולנד, בארצות הברית ובקנדה.

יובל שטייניץ: חוששים ממנה גם במדינת ישראל, וכל מי שמנסה להכחיש את האיום שבמגפה, את הסיכון שבמגפה, אינו אלא שרלטן ומאחז עיניים.

יובל שטייניץ: המגפה הזו כבר גרמה למותם של מעל 300 אזרחים בישראל – רובם אזרחים מבוגרים, קשישים, אבל יש ביניהם גם צעירים – ולנזקים בריאותיים מתמשכים למאות רבות אם לא לאלפים.

יובל שטייניץ: יתרה מזו, היא גרמה לכך שנאלצנו, כמו רוב המדינות בעולם, להטיל סגר על אזרחינו במשך שבועות ארוכים, לשלול את חופש התנועה שלהם, את החופש שלהם להיפגש עם קרובי משפחותיהם, בני משפחותיהם, עם הנכדים, עם הנינים, לגבי הקשישים.

משה ארבל: אדוני השר, אני רק מתכבד להודיע לפרוטוקול שנעלתי את רשימת הדוברים.

משה ארבל: תודה.

יובל שטייניץ: שלילת חופש התנועה שלהם – סגר כזה שאנשים ומשפחות כלואים בבתיהם ללא ספק יש בו פגיעה משמעותית ביותר בזכויות הפרט הבסיסיות.

יובל שטייניץ: הזכות לנוע בחופשיות במדינתך – גם לנוע בין מדינות, לבקר במדינות אחרות – הזכות לראות את אהובי נפשך – את ילדיך, את נכדיך, את קרובי משפחתך, את הוריך הקשישים – היא ממש זכות אנושית בסיסית, וכמו כמעט כל המדינות המתוקנות בעולם גם אנחנו נאלצנו להטיל סגר ולמנוע את הזכויות הבסיסיות האלה מתשעה מיליון אזרחינו.

יובל שטייניץ: במקומות ממוקדים – פעם בבני ברק, פעם בדיר אל-אסד, בכל פעם במקום אחר; היום באזורים מסוימים של טבריה, בשכונות מסוימות של ירושלים – הסגר אפילו היה ארוך יותר בשל התפרצויות מקומיות, תוך פגיעה מהותית בזכויות הפרט.

יובל שטייניץ: וכמובן, נוסף לכול, כמו בעולם, גם בישראל נפגעה זכותם של רבים לפרנסה, לרווחה, ורבים נפגעו באופן קשה ביותר בכיסם, בעסקיהם; מאות אלפי מובטלים.

יובל שטייניץ: זו התמונה באירופה, זו התמונה באמריקה וזו גם, לצערנו, התמונה בישראל, למרות שבישראל הצלחנו למתן את הדברים.

יובל שטייניץ: אם במדינה בסדר גודל דומה מבחינת האוכלוסייה כמו בלגיה אנחנו מדברים על 10,000 מתים, בישראל אנחנו מדברים על 300 פלוס.

יובל שטייניץ: כל מת הוא טרגדיה, אבל בהשוואה למדינות בסדר גודל דומה או אפילו קטנות מאיתנו, כמו שבדיה, כמו בלגיה, כמו שווייץ – לשמחתנו הטרגדיה כאן קטנה בסדרי גודל.

יובל שטייניץ: והיא עדיין טרגדיה.

יובל שטייניץ: אבל למדינת ישראל יש כלים שאין לרוב המדינות המתקדמות בעולם.

יובל שטייניץ: יש לה, בגלל צרכיה המיוחדים, כלים ביטחוניים חזקים ויעילים.

יובל שטייניץ: יש לה את צה"ל, שהוקם כדי להגן על המדינה מפני אויבי ישראל, אבל במהלך משבר הקורונה השתמשנו ביכולות של צה"ל, של צבא ההגנה לישראל – של סיירת מטכ"ל, של חיל רגלים, של פיקוד העורף – השתמשנו ביכולות של צה"ל, שנועדו במקורן להילחם באויבינו ולהגן עלינו מפני אויבינו, גם כדי להיאבק במגפת הקורונה ובהשלכותיה.

יובל שטייניץ: חיילים קרביים וחיילי פיקוד העורף, ואנשי הלוגיסטיקה והאספקה של צה"ל סייעו בשעה של מצוקה גם בבני ברק וגם בירושלים, גם בדיר אל-אסד וגם במג'ד אל-כרום, גם בוואדי עארה וגם בנתיבות; סייעו ליהודים ולערבים, לנוצרים, לדרוזים ולמוסלמים – סייעו לאזרחי ישראל.

יובל שטייניץ: גם המוסד, שנועד להיאבק בגרועים שבאויבינו, גויס למשימה.

יובל שטייניץ: זו לא המשימה שלשמה הקמנו את המוסד – המוסד לתפקידים מיוחדים, למבצעים מיוחדים – אבל האיום של הקורונה על הבריאות, על החיים, על הכלכלה על החופש, חופש התנועה וזכויות האזרח, הוא כל כך חמור, שאנחנו לקחנו והשתמשנו בכלים שאין לרוב המדינות במערב – צה"ל, המוסד וגם השב"כ – כדי להיאבק במגפה וכדי להגן על אזרחי ישראל.

יובל שטייניץ: לאור הדיון הציבורי הער, אני עמדתי בראש ועדה של ארבעה שרים שמונתה כבר לפני שלושה חודשים כדי לבחון את היעילות של השב"כ בקטיעת שרשראות הדבקה ולבחון את כל הנושא.

יובל שטייניץ: בוועדה איתי היו חברים השרים זאב אלקין, אמיר אוחנה ויואב גלנט.

יובל שטייניץ: אנחנו נפגשנו לא רק עם ראש השב"כ ואנשי השב"כ, לא רק עם אנשי משרד הבריאות ודוקטורים ופרופסורים לרפואה, אנחנו נפגשנו גם עם גדולי המומחים לאפידמיולוגיה – חקר המגפות, למחשבים ואלגוריתמיקה במדינת ישראל – עם פרופסורים למחשבים ואלגוריתמיקה ולחקר המגפות מהאוניברסיטה העברית, ממכון ויצמן, בעיקר מהאוניברסיטה העברית וממכון ויצמן ברחובות, אבל גם מאוניברסיטת תל אביב ומאוניברסיטת בן-גוריון, וכמובן ממשרד הבריאות וממערכת הבריאות.

יובל שטייניץ: הכלי של השב"כ לא הופעל מייד בתחילת הקורונה, המגפה, אלא רק באיחור של חודש, וחבל שכך.

יובל שטייניץ: אבל אני יכול לומר לכם שמחצית מהמגעים שאותרו ומהחולים שאותרו מעבר לבני אותו תא משפחתי – כי אם הבעל חולה או האישה חולה אז כמעט בוודאות גם הבעל חולה והילדים, אם הם גרים באותו בית, באותה דירה – אלה שנדבקו מעבר לתא המשפחתי, מחצית מהחייבים בבידוד ומחצית מהחולים אותרו באמצעות כלי הסיוע של השב"כ.

יובל שטייניץ: אם היו משתמשים בסיוע של השב"כ לא רק לאיתור מגעים, לאיתור קרבה גיאוגרפית בין מי שהתגלה כחולה לבין האנשים ששהו בקרבתו בשבועיים האחרונים, אלא גם למה שנקרא הצלבות מידע כדי לגלות מדביקים סדרתיים, שאין היום אמצעי לגלות אותם – אם מישהו, אין לו סימפטומים, הוא לא יודע שהוא חולה אבל הוא נמצא באיזה מקום ציבורי, בחנות מכולת או במספרה, ומדביק במשך כמה שבועות עשרות אנשים – ויש מדביקים סדרתיים כאלה; היו מקרים שבדיעבד, לפי המחקר, בן אדם אחד הדביק 100 או 150 איש – אם אלה – – –

עודד פורר: אתה יודע ממה נדבקים?

עודד פורר: מהעסקים שלהם שנסגרים – מזה נדבקים אחד אחרי השני.

יובל שטייניץ: אתה צודק – –

עודד פורר: – – –

יובל שטייניץ: – – לכן צריך כל אמצעי כדי לקטוע את שרשראות ההדבקה, ולא להגיע לסגר שפוגע בעסקים.

עודד פורר: – – –

משה ארבל: חבר הכנסת פורר, רשום לי שאתה מס' 31 ברשימת הדוברים, ואשר על כן אנחנו נשמח מאוד לשמוע אותך במועד – – –

עודד פורר: – – –

משה ארבל: אני מבקש לא להפריע לשר, לתת לו להשלים את דברו.

עודד פורר: – – –

קריאה: רק שישלים, המפקד.

יובל שטייניץ: הצעקנות הלא-מכובדת הזאת לא מוסיפה דבר לדיון.

עודד פורר: אני מבקש שלא תיתן ציונים.

יובל שטייניץ: אני בהחלט אתן ציונים.

יובל שטייניץ: אתה נותן ציונים כל הזמן.

עודד פורר: – – –

משה ארבל: חבר הכנסת עודד פורר.

עודד פורר: – – –

יובל שטייניץ: אני 20 שנה חבר כנסת ומעולם לא צעקתי כמוך ומעולם לא ביזיתי את הכנסת כמוך, גם כשהייתי חבר כנסת צעיר.

עודד פורר: אתה לא מתבייש – – –

משה ארבל: חבר הכנסת עודד פורר, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

עודד פורר: – – –

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, בקונגרס האמריקני ובפרלמנט הבריטי אין חבר כנסת שיצעק בצורה כזאת.

יובל שטייניץ: הדיון תרבותי.

עודד פורר: אין חבר כנסת שאומר את השטויות האלה.

עופר כסיף: אין גם ראש ממשלה שיש לו שלושה כתבי אישום – – –

יובל שטייניץ: אני אחזור לדבריי, בתקווה שגם – – –

משה ארבל: חבר הכנסת עופר כסיף, אם נרשמת אתה תוכל להביע את דבריך, אם לא – לא.

משה ארבל: אני מבקש לאפשר לשר לומר את דברו.

משה ארבל: תודה.

יובל שטייניץ: אני אחזור לדבריי – – –

עודד פורר: – – –

משה ארבל: חבר הכנסת פורר, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

עודד פורר: – – –

קריאה: יובל עצבן את עודד?

קריאה: לא, אנחנו מתעצבנים באופן עקרוני.

עודד פורר: – – –

יובל שטייניץ: כן, אבל לא – – –

משה ארבל: אמירות כן, לא צעקות.

יובל שטייניץ: – – – ולא רבות כל כך.

עודד פורר: – – –

יובל שטייניץ: אני אחזור לעניין.

יובל שטייניץ: הכלי הזה, מטרתו האחת והיחידה היא להגן על האזרחים, ואם נוכל שוב לקטוע את שרשראות ההדבקה לא תוך יום, יומיים או שלושה אלא תוך שעה-שעתיים, נוכל אולי לבלום את המגפה, לבלום את העלייה בתחלואה ולהימנע מהצורך בהגבלות תנועה, בסגירת עסקים, בהגבלת התקהלויות וכו'.

יובל שטייניץ: כנגד הכלי הזה הושמעו שתי טענות: טענה אחת אומרת שמדובר בפגיעה בפרטיות, ולכן – בפגיעה בזכויות אזרח.

יובל שטייניץ: אני מודה שגם כמה מחבריי שאלו אותי בעניין הזה.

יובל שטייניץ: נוצרה אווירה ציבורית כאילו מאחר שהכלי הזה משמש אותנו גם במלחמה באויבינו, אז בהכרח השימוש ביכולת האיתור הדיגיטלי של השב"כ, יש בה מן החדירה לפרטיות.

יובל שטייניץ: זאת הטענה הראשונה.

יובל שטייניץ: טענה שנייה ששמעתי היא שאם משתמשים בכלי כזה מול האזרחים – מי יודע?

יובל שטייניץ: יום אחד השלטון, הממשלה יכולה להשתמש בכלי הזה גם למטרות לא טובות – לא כדי למגר מגפה אלא, כמו במדינות טוטליטריות, כדי לעקוב אחרי האזרחים ולמנוע מהם את חופש ההתארגנות, חופש הביטוי, ולהטיל עליהם את מוראה.

יוראי להב-הרצנו: – – – מיצוי הכלים הדמוקרטיים.

יובל שטייניץ: אני אענה לך גם על מיצוי הכלים.

יובל שטייניץ: אני רוצה לומר כך – אני אענה קודם על הטענה הראשונה: לפני שהפעלנו את השב"כ לפי חוק בריאות העם משרד הבריאות השתמש בכלי שמשתמשים בו עד היום, של מה שנקרא חקירות אפידמיולוגיות.

יובל שטייניץ: הכלי הזה קיים ברוב המדינות הנאורות, והוא מאפשר בעת מגפה לחייב את מי שהתגלה כחולה למסור דין וחשבון על כל תנועותיו בשבועות או בחודשים האחרונים, לפי הצורך, כדי לראות את מי הוא הדביק או מי ייתכן שנדבק.

יובל שטייניץ: אני רוצה לומר לכם שהחקירות האפידמיולוגיות של משרד הבריאות – – –

אלי אבידר: נכשלו.

תמר זנדברג: הן לא קורות.

יובל שטייניץ: למשל, אני אתן לכם דוגמה.

אלי אבידר: הן לא קורות בכלל.

יובל שטייניץ: אדוני, אני לא יכול לדבר ככה בצורה מסודרת.

יובל שטייניץ: בפיראט האדום, אחד המקרים הראשונים של הדבקה סדרתית בארץ – כשהיה האירוע של הפיראט האדום עוד לא היה הכלי של השב"כ, עוד לא השתמשו בו.

יובל שטייניץ: מה עשו אז?

יובל שטייניץ: הלכו לחנות הפיראט האדום אחרי שהתגלה שאחד המוכרים חולה קורונה, לקחו את מצלמות האבטחה של החנות, בדקו אותם 14 יום אחורה כדי לראות מי נכנס, מי יוצא, מי מדבר עם מי וכו', חקרו את כל האנשים – עם מי הם דיברו, עם מי הם נכנסו לחנות, את מי הם הכירו שם, מי עמד בקרבתם כשהם לא היו בטווח המצלמות – הלכו לקופה הרושמת של החנות להוציא את כל החשבונות ששולמו בכרטיסי אשראי או את כל הקבלות שהוענקו כדי לראות מי קנה ומי עמד מול אותו מוכר באותה שעה, וכך חקרו וחקרו את כל האנשים שהיו שם ואת מי שסובב אותם כדי להגיע לנדבקים.

יובל שטייניץ: רמת הפולשנות לפרט בחקירות אפידמיולוגיות של משרד הבריאות היא פי מאה, פי מאה מאשר בחקירות הדיגיטליות של השב"כ, כי הרי השב"כ לא נכנס לטלפונים הסלולריים – –

אלי אבידר: משרד הבריאות שולח סמ"סים?

יובל שטייניץ: – – לא נכנס לסמ"סים.

יובל שטייניץ: השב"כ נכנס רק – – –

אלי אבידר: הוא בודק למי אתה מתקשר?

יובל שטייניץ: השב"כ בודק רק את המיקום שלך, אם חלית.

אלי אבידר: זה לא נכון.

אלי אבידר: אני לא יכול לדבר, אבל אתה לא צודק.

יובל שטייניץ: אתה תדבר אחר כך ותגיד מה שאתה רוצה.

אלי אבידר: אתה לא צודק.

אלי אבידר: אתה מנצל את זה שאי-אפשר להגיד דברים מסווגים.

אלי אבידר: אתה לא צודק.

משה ארבל: חבר הכנסת אבידר, אתה הראשון ברשימת הדוברים.

משה ארבל: מייד אחריו – –

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, אי-אפשר לדבר פה שעה וסתם – מדובר פה בשר – – –

משה ארבל: – – אתה תוכל להפריך את כל מה שהוא אומר.

משה ארבל: יהיה לך זמן, ואני לא אאפשר לשר שטייניץ להפריע לך, אני מבטיח לך.

משה ארבל: בבקשה, כבוד השר.

יובל שטייניץ: החקירות האפידמיולוגיות של משרד הבריאות לפי חוק בריאות העם חודרניות ופולשניות פי כמה, פי כמה, מהפעלת האיתור הדיגיטלי של השב"כ, כך שמבחינת פגיעה בפרטיות, אם במקום להסתכל במצלמות האבטחה, לחקור את האנשים, לבדוק מי שילם בקופה, לבדוק במצלמות האבטחה ברחוב כדי לראות מי נכנס לאותו מקום או יוצא, לבדוק כרטיסים באוטובוס, לראות מי שילם ברב-קו כי הוא היה באוטובוס יחד עם חולה שהיה בו – אם במקום כל זה משתמשים באיתור דיגיטלי שבסוף בודק מיקום של טלפון סלולרי, זה הרבה פחות פולשני.

יובל שטייניץ: לכן, זאת אלטרנטיבה יותר טובה מבחינת זכויות הפרט, החדירה לפרטיות של אדם, לד' אמותיו, מאשר החקירות האפידמיולוגיות של משרד הבריאות.

יובל שטייניץ: לא רק שהחדירה לפרט היא פחות משמעותית – כי אתה לא באמת מסתכל במצלמות ובודק שיחות, בודק תשלומים, בודק מי היה בחברת מי, אלא הכול יותר טכני, מכני – אלא שהכלי הרבה יותר יעיל, כי אם מישהו חולה קשה, למשל, קשה כבר לתחקר אותו, איפה הוא היה בשבועיים האחרונים.

יובל שטייניץ: אנשים גם לא זוכרים.

יובל שטייניץ: בכלי הזה, גם אם מישהו חולה – רוב החולים הם חולים קלים, אבל גם חולים קשים – אתה לא צריך להטריד אותו במחלתו – יש כאלה שמייד נכנסים לטיפול – אלא אתה פשוט בודק איפה היה הטלפון בשבועיים האחרונים, מי היה בקרבתו; הרבה יותר יעיל, הרבה יותר מהיר, ובניגוד לדימוי הציבורי – הרבה פחות פולשני לפרט, למעשיו, לסביבתו.

יובל שטייניץ: הטענה השנייה היא שאם יש כלי כזה, חלילה וחס, היום זה למטרות טובות, אבל מחר זה יהיה למטרות רעות.

יובל שטייניץ: מי יודע, אולי ישתמשו בזה גם לרעה?

יובל שטייניץ: על פניו זו נשמעת טענה רצינית, אבל כשבוחנים אותה לעומק היא עורבא פרח, אין לה שום בסיס.

יובל שטייניץ: למה?

יובל שטייניץ: כי הכלי הזה קיים.

יובל שטייניץ: אין פה כלי חדש, יכולות חדשות או מידע חדש.

יובל שטייניץ: יש פה רק שימוש בכלי שקיים כבר שנים רבות, שלא לומר עשרות שנים, למטרה הזאת.

יוראי להב-הרצנו: כי הוא מופנה כנגד האזרחים.

יובל שטייניץ: הוא מופנה בעד האזרחים.

יובל שטייניץ: אזרח שחולה לא רוצה שאם חלילה וחס מישהו היה בקרבתו, הוא יהיה חולה בלי שיוכל לעבור בדיקה או להיות בבידוד.

עופר כסיף: כבוד השר, יש כלים וולונטריים – – –

יובל שטייניץ: תכף אני אגיע גם לזה.

יובל שטייניץ: בדקנו גם את זה.

אלי אבידר: לא, שנהיה וולונטריים, לא – – – מה, אתה לא מבין, עופר?

יוראי להב-הרצנו: זאת לא הצעה.

יוראי להב-הרצנו: תתכתב עם מה שאנחנו שואלים אותך.

יובל שטייניץ: קודם כול זה לא שאלות ותשובות, אבל עניתי לך.

יוראי להב-הרצנו: לא ענית לי.

יובל שטייניץ: עניתי לך.

יוראי להב-הרצנו: שאלתי אם מוצו כלים אחרים לפני שאתה – – –

יובל שטייניץ: כן, כן, ואני אדבר על כך.

יובל שטייניץ: אני כבר אגיע לזה.

יובל שטייניץ: למה אין מקום לטענה הזאת, אין בסיס לטענה הזאת?

יובל שטייניץ: זו לא טענה רצינית, למרות שתקשורתית, כשרוצים להפחיד את הציבור, כל טענה כשרה; כשרוצים להגיד שהממשלה נוראית ועושה הכול נגד הציבור, כדי לדפוק את הציבור, כדי שיהיו יותר חולים, כדי שיותר עסקים ייסגרו, אפשר להגיד.

יובל שטייניץ: יש תורות קונספירציה, אבל הן חסרות בסיס בדבר הזה.

אלי אבידר: איפה חסרות בסיס?

אלי אבידר: איפה חסרות בסיס?

יובל שטייניץ: הכלי הזה קיים עשרות שנים.

יובל שטייניץ: אף ממשלה לא הואשמה אי פעם שהיא השתמשה בו לרעה.

יובל שטייניץ: הוא כבר קיים, אז כשהוא היה כלי שהשתמשו בו מול הטרור – והוא תמיד היה בפיקוח הממשלה ושל ראש הממשלה אישית – מעולם לא השתמשו בו לרעה.

יובל שטייניץ: לא הייתה טענה כזאת אף פעם.

יובל שטייניץ: תמיד הכול גם בפיקוח של היועץ המשפטי לממשלה.

יובל שטייניץ: אז עכשיו, כשמשתמשים בו גם נגד המגפה – –

אלי אבידר: כשאין מגפה.

יובל שטייניץ: – – בגלל זה ישתמשו לרעה בכלי בעתיד?

יובל שטייניץ: הרי עשרות שנים לא השתמשו בו לרעה, כמו שאף אחד לא משתמש בצה"ל וביכולות הגדולות של צה"ל ושל המוסד נגד אזרחי ישראל.

יובל שטייניץ: אז אם פתאום עכשיו המוסד עוזר במלחמה במגפה, מביא ציוד, למען אזרחי ישראל, אז יש סכנה שבעתיד ישתמשו במוסד נגד אזרחי ישראל?

יובל שטייניץ: ואם סיירת מטכ"ל או חטיבת הצנחנים או פיקוד העורף או יכולות אחרות של צה"ל, משתמשים בהם עכשיו מול המגפה, זה מגביר את הסכנה שיום אחד ראש הממשלה ישתמש בצבא נגד אזרחי ישראל?

יובל שטייניץ: איפה ההיגיון?

יובל שטייניץ: צה"ל, המוסד והשב"כ קיימים עשרות שנים.

יובל שטייניץ: מעולם לא איימו על הדמוקרטיה בישראל, מעולם לא השתמשו בהם לרעה, וזה שנעזרים בגופים הביטחוניים – שב"כ, מוסד, צבא – גם ביכולות שיש לנו, ומזל שיש לנו, כדי להיאבק במגפה ולסייע לאזרחי ישראל להתמודד עם הצרה הנוראית הזאת – –

אלי אבידר: איזו צרה?

אלי אבידר: ראש השב"כ לא מסכים.

יובל שטייניץ: – – זה יגרום לכך – – –

אלי אבידר: ראש השב"כ לא מסכים.

אלי אבידר: אתה מכריח אותו.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש – – –

משה ארבל: חבר הכנסת אבידר, אנחנו נשמע את דבריך.

אלי אבידר: אבל מתי?

אלי אבידר: מתי?

אלי אבידר: מתי?

יובל שטייניץ: דרך אגב, במדינה דמוקרטית, ראש השב"כ – דעתו נשמעת, אבל לא – – –

משה ארבל: זמנו של השר – מנחה כבר התפללנו, ערבית.

אלי אבידר: מנחה אין.

אלי אבידר: אני רוצה להתפלל, אבל אני רואה שאני דוחה את זה עד 22:00.

יובל שטייניץ: לא ראש השב"כ קובע מתי משתמשים בשב"כ, לא ראש המוסד קובע מתי משתמשים במוסד ולא הרמטכ"ל קובע מתי משתמשים בצבא.

אלי אבידר: רצוי שתשאלו אותם.

יובל שטייניץ: עם כל הכבוד, אנחנו לא מדינת הגנרלים.

יובל שטייניץ: הממשלה הנבחרת, האזרחית – היא קובעת מתי משתמשים, ולא ראשי הגופים.

אלי אבידר: הדיקטטור קובע.

קריאה: איפה הממשלה?

קריאה: איפה היא?

קריאה: איפה הקואליציה?

משה ארבל: חבריי חברי הכנסת, גם כששומעים דברים שלא מסכימים להם, יש לנו הזדמנות אחר כך להשמיע – – –

יובל שטייניץ: עכשיו אני אומר לך, כמי שעמד בראש ועדת השרים שבחנה את זה: זאת תהיה איוולת לא להשתמש ביכולות שלנו, כולל היכולת הזאת, מול המגפה.

יובל שטייניץ: היכולת שלנו להימנע מצעדים קשים וסגר נוסף היא בהפעלת הכלים, כולל הכלי הזה, לקטיעה מהירה של שרשרות ההדבקה, והכלי הזה הוא כרגע – וכאן אני אגיע לנושא – האלטרנטיבה האמיתית היחידה שמאפשרת לנו, בחלק גדול מהמקרים – לא בכולם – לקטוע בתוך שעות את שרשרות ההדבקה במקום בתוך ימים.

יובל שטייניץ: לכן, זה לא נגד האזרחים – זה בעד הבריאות של האזרחים, זה בעד חופש התנועה שלהם, זה בעד כלכלת ישראל, וייתכן שאם היינו מפעילים את הכלי הזה מהיום הראשון בצורה מלאה גם לא היינו מגיעים לסגר הנורא שעברנו.

יובל שטייניץ: אבל אז אף אחד עוד לא הכיר את המגפה ולא הבין איך מתמודדים איתה, ולכן לקח לנו איזה חודש, חודש וחצי, עד שהתחלנו להפעיל את הכלי הזה, וכבר היינו ממש על סף הסגר, והיה מאוחר מדי.

יובל שטייניץ: איוולת היא למדינה שבנתה בהשקעות כל כך גדולות כלים מהסוג הזה – יכולות של צה"ל, של המוסד ושל השב"כ – בשעת צרה ומצוקה לבוא ולהגיד: בכלים האלה שיש לנו, למרבה המזל, לא נשתמש בשביל להיאבק במגפה.

יובל שטייניץ: נשים אותם בצד.

קריאה: יובל, מה?

קריאה: מה?

יובל שטייניץ: מה?

אלי אבידר: מה מה?

קריאה: באמת, באמת.

יובל שטייניץ: עליזה, גם את – קריאת ביניים אחת זה בסדר, אבל לא יותר.

משה ארבל: שמעתי שנשיא המדינה, יושב-ראש הכנסת הקודם-קודם, קרא לעליזה בראשי "חברת הכנסת ה-121", אז אני מבקש מחברת הכנסת ה-121 הלא-נבחרת לאפשר לשר לדבר.

אלי אבידר: עליזה, לא סופרים אותך.

יובל שטייניץ: לגבי השאלה על אלטרנטיבות, אכן, בחנו את האפשרות של אלטרנטיבות.

אלי אבידר: לא בחנתם כלום.

יובל שטייניץ: בחנו אפשרות של אלטרנטיבות.

אלי אבידר: אם זאת הבחינה – נכשלתם בבחינה, אם זאת הבחינה.

יובל שטייניץ: בחנו את האפשרות של אלטרנטיבות עם מיטב המומחים בארץ – דרך אגב, רבים מאותם פרופסורים במכון ויצמן ובאוניברסיטה העברית הם גם המומחים הכי גדולים בעולם למחשוב, לאלגוריתמיקה ולאפליקציות מהסוג הזה – ואני אומר למה הגענו.

יובל שטייניץ: אכן, אפשר לפתח אפליקציית מגן 2 – כך קראנו לה; זאת אחת ההמלצות שלנו – שיהיו לה יכולות ומעלות שיאפשרו לנו בשלב מסוים לוותר על האמצעי הזה של השב"כ.

יובל שטייניץ: אפליקציה כזאת, שתשתמש בבלוטות', תוכל לתת לנו מרחקים של שני מטר בין אדם לאדם ברמת דיוק מאוד גבוהה ויכולות נוספות.

יובל שטייניץ: ברגע שתפותח אפליקציה כזאת, אם יתקיימו שני תנאים נוספים – שאנחנו חושבים שצריכים לקדם אותם, וכבר מקדמים אותם – אם רוב אזרחי המדינה יתקינו אותה, או וולונטרית או על פי חוק – דרך אגב, המדינה לא תוכל להיכנס לאפליקציה הזאת.

יובל שטייניץ: היא תיכנס לפי חוק, לפי ההצעה שלנו.

יובל שטייניץ: רק אם חלית – אז יוכלו להיכנס לאפליקציה ולראות איפה היית בשבועיים האחרונים, כדי להגן על מי שהיה בקרבתך.

יובל שטייניץ: אבל מאחר שרוב האזרחים לא חולים, האפליקציה תהיה חסומה לאזרחים.

יובל שטייניץ: אם תפותח אפליקציית מגן 2, עם האפיונים שאני מדבר עליהם – וזה אפשרי אולי תוך כמה שבועות, עד חודש, חודש וחצי, פיתוח ראשוני ושיפור שלה – ואם תפותח יכולת המחשוב במשרד הבריאות לקלוט את מה שצריך לקלוט ממנה במקרה שמישהו חולה, ואם הכנסת תאשר אמצעים שיגרמו לכך שרוב אזרחי המדינה יתקינו אותה בשלב כזה – וזה יכול להיות עניין של חודש, חודש וחצי – נוכל לוותר על ההסתייעות בכלי של השב"כ.

אלי אבידר: בחיים לא תוותרו.

אלי אבידר: בחיים לא תוותרו.

יובל שטייניץ: הממשלה כבר ויתרה לפני חודש, אבל כרגע, לנוכח העלייה – – –

אלי אבידר: לא ויתרתם.

אלי אבידר: הכריחו אתכם – לא ויתרתם.

משה ארבל: אדוני הוא ראשון הדוברים לאחר השר.

משה ארבל: אנחנו נשמע אותך בקשב רב.

יובל שטייניץ: לצערי, לפני חודש הממשלה החליטה להקפיא את השימוש בכלי של השב"כ ואת החקיקה.

אלי אבידר: ומה קרה?

יובל שטייניץ: אני הייתי היחידי שהצביע נגד, אבל לנוכח העלייה המשמעותית בשבועיים האחרונים בתחלואה – משמעותית לאנשים ריאליים, שמבינים שיש מגפה בארץ ובעולם – – –

אלי אבידר: מה משמעותית?

אלי אבידר: יש אפילו פחות – – – מה משמעותית?

יובל שטייניץ: לנוכח העלייה המשמעותית בתחלואה, לכל אלה שמאמינים לרפואה ולמדע – לא לכל אלה שצועקים נגד הרפואה והמדע, עם תורות קונספירציה.

יובל שטייניץ: יש כל מיני רבנים וגם כל מיני אנשים חילונים שלא מאמינים במדע וברפואה או מוצאים תמיד איזה רופא או מדען אזוטרי שאומר ההפך.

יובל שטייניץ: אבל לאנשים רציונליים, ריאליים, שמאמינים במדע וברפואה כמוני – אנחנו עדיין מתמודדים עם מגפה שפוגעת בנו ובכל העולם באופן הקשה ביותר.

יובל שטייניץ: אצלנו הפגיעה העיקרית היא כלכלית.

יובל שטייניץ: במדינות אחרות יש אלפי מתים – עשרות אלפי מתים בבריטניה; בבלגיה 10,000, מדינה עם פחות תושבים מישראל.

יובל שטייניץ: המגפה עדיין כאן, הסכנה נוראית, וחובתנו, בלי פופוליזם, בלי טיעוני סרק ובלי הפחדות סרק, לעשות את המיטב ולעשות את הכול כדי לבלום, להגן על הבריאות, להגן על הכלכלה, להגן על חופש התנועה של האזרחים.

יובל שטייניץ: כרגע, כל עוד אין אלטרנטיבה אמיתית, לוותר על היכולת הזאת של השב"כ זה יהיה חוסר אחריות שיעלה בבריאות, ברווחה ובפרנסה של תשעה מיליון אזרחי ישראל, ולכן אני משוכנע שהכנסת תאשר את זה, והשכל הישר – ולא הפופוליזם וההפחדות, כאילו אין מגפה או כאילו יש פה איזה סכנה לדמוקרטיה – השכל הישר והאמת המדעית-רפואית ינצחו את הדמגוגיה.

יובל שטייניץ: חבל שיש אנשים באופוזיציה שבשעה קריטית כל כך מעדיפים ניגוח פוליטי – דרך אגב, לא כל האופוזיציה.

יובל שטייניץ: שמעתי שבאופוזיציה יש חברים שאומרים: כן, צריך להפעיל את זה מחדש; מעט, אבל יש.

יובל שטייניץ: יש רציניים כנראה גם באופוזיציה.

עופר כסיף: למה ההסתדרות הרפואית מתנגדת?

עופר כסיף: גם הם פופוליסטים?

יובל שטייניץ: אבל יש מקום לשכל הישר ולהיגיון לנצח, ובסוף, כשהשכל הישר והמדע וההיגיון מנצחים, זה תמיד תמיד לטובת האזרחים כולם, גם אלה שצועקים נגד.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לכבוד השר יובל שטייניץ.

משה ארבל: ראשון הדוברים – חבר הכנסת אלי אבידר.

משה ארבל: אני מנצל בינתיים את ההזדמנות, עד שחבר הכנסת אבידר עולה, לחדד מול השר: אני מאוד מקווה שהשר לא התכוון לכלל הרבנים כשאמר את דבריו.

יובל שטייניץ: חס וחלילה.

יובל שטייניץ: התכוונתי למיעוטם של הרבנים, לא לכולם.

משה ארבל: תודה רבה.

יובל שטייניץ: הרבה רבנים הבינו את הסכנה והצדיקו את הצעדים – – –

משה ארבל: חבר הכנסת אבידר, בבקשה.

אלי אבידר: אם מישהו היה מדבר עם הרבנים ומסביר להם אז הם לא היו אומרים את הדברים האלה, אבל אתם לא הסברתם להם, אתם נתתם להם להידבק.

אלי אבידר: אדוני השר, בשנת 1993 הייתי צוער במשרד החוץ.

אלי אבידר: ליוויתי את ראש ממשלת נפאל כשביקר בארץ.

אלי אבידר: הוא הלך להיפגש עם יושב-ראש האופוזיציה בנימין נתניהו.

אלי אבידר: מאוד הפתיע אותי – נתניהו אמר לו: ראש ממשלה בישראל צריך להיות שתי קדנציות בלבד.

אלי אבידר: אמר לו ראש ממשלת נפאל: למה?

אלי אבידר: הוא אמר לו: כי אחרי זה הוא לא ירצה לעזוב, הוא ירגיש כמו דיקטטור.

אלי אבידר: ומה שאנחנו רואים עכשיו – נתניהו הפך לדיקטטור, לא פחות.

אלי אבידר: זה מה שאתם עושים מיומו הראשון של החוק הזה, כשהגיע לוועדת החוץ והביטחון, שהעברתם אותו כמו גנבים בלילה, בתקנת שעת חירום.

אלי אבידר: גבי אשכנזי, יושב-ראש הוועדה, אמר לי: אלי, אל תדאג, זה שבועיים, אני לא אתן בחיים.

אלי אבידר: גבי אשכנזי שיקר.

אלי אבידר: הוא היה מתואם עם נתניהו, הוא היה בסגירה עם נתניהו.

אלי אבידר: שיתבייש לו על הימים שהוא שיקר לוועדה הזאת.

אלי אבידר: והממשלה הזאת – אתם כלומניקים.

אלי אבידר: אתם מספרים פה על ועדה שבדקה?

אלי אבידר: יושב פה שר, כאן, על הפודיום, 20 שנה בפוליטיקה – זה מה שהצלחת בוועדה לבדוק?

אלי אבידר: שאין שום דבר?

אלי אבידר: אתה משקר פה לחברי הכנסת.

אלי אבידר: אתה משקר.

אלי אבידר: אתה מספר על יכולות השב"כ, ואני לא יכול לדבר, אתה מנצל את זה – אתה אומר להם: לא, בודקים רק את זה.

אלי אבידר: אתה משקר במצח נחושה.

אלי אבידר: מי מבזה את הכנסת, אנחנו?

אלי אבידר: אתה.

אלי אבידר: אתה שופר של דיקטטור.

אלי אבידר: והממשלה הזאת – הציבור צריך לדעת שמהיום הראשון אנחנו ידענו שכל המטרה של הכנסת השב"כ והמשטרה לטלפונים – וזה לא רק השב"כ; הכנסתם גם את המשטרה.

אלי אבידר: המשטרה נכנסה לעשרות אלפי טלפונים כדי לבדוק מי מפר סגר.

אלי אבידר: וכמה גילו?

אלי אבידר: שלושה, ריבונו של עולם.

אלי אבידר: שלושה מפירי סגר.

אלי אבידר: שלושה מפירי בידוד.

אלי אבידר: הסיבה היחידה לאיכון הזה היא בדיוק מה שראש המל"ל אמר, והוועדה של המל"ל: אתם סגרתם את המשק והרסתם את הכלכלה ופגעתם ב-2.5 מיליון תושבים, ואתם פוחדים שהם יצאו לרחובות, והאפשרות היחידה שלכם לעצור את המחאה הזאת, שתצא, זה עם השב"כ.

אלי אבידר: וראש השב"כ לא רוצה, ואתם מכריחים אותו, ואתם אומרים שהוא לא קובע.

אלי אבידר: בוודאי שהוא לא קובע, אבל הוא גורם מקצוע.

אלי אבידר: מה, אתה נהיית מקצוען פתאום באיכון שב"כ?

אלי אבידר: אתה יודע בכלל מה הפרמטרים?

אלי אבידר: כמה אנשים אפשר לדעת באותו רגע?

אלי אבידר: מה קורה כששניים נמצאים בבניין, אחד בקומה 12 ואחד בקומה 8?

אלי אבידר: בשב"כ זה נראה אותו דבר.

אלי אבידר: אתה נהיית מבין גדול?

אלי אבידר: אבל ראש השב"כ אומר לך לא, ואתה אומר: לא, הוא לא קובע.

אלי אבידר: אנחנו ידענו שנתניהו לא יפסיק מהרגע הראשון.

משה ארבל: נא לסכם.

אלי אבידר: אנחנו ידענו שהדיקטטור הזה יעשה כל מה שאפשר, כי זה מה שקורה כשאתה מתרגל לבית בבלפור ואתה לא רוצה לעזוב.

אלי אבידר: ואני רוצה להגיד לשני אנשים שאשמים בדבר הזה, בני גנץ וגבי אשכנזי: תתביישו לכם.

אלי אבידר: ההיסטוריה תשפוט אתכם כאנשים חסרי עמוד שדרה, כאפסים.

אלי אבידר: אתם אפשרתם את הדבר הזה – –

משה ארבל: תודה.

משה ארבל: תודה רבה.

אלי אבידר: – – אפשרתם לבן אדם שלא רוצה להפסיק, לשלוט.

אלי אבידר: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת אלי אבידר.

משה ארבל: אחריו – חברת הכנסת תמר זנדברג תעלה ותבוא.

איימן עודה: אבידר, איפה אתה הולך?

איימן עודה: רוצים להגיד לך כל הכבוד.

איימן עודה: כל הכבוד.

איימן עודה: חבל שאתה בישראל ביתנו.

איימן עודה: מה זה ישראל ביתנו?

איימן עודה: אתה צריך להיות בישראל דמוקרטית.

משה ארבל: לרשותך, גברתי, שלוש דקות.

משה ארבל: בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: אם החוק הזה יעבור, מדינת ישראל – – –

משה ארבל: חברי הכנסת, אני מבקש לשמור על השקט ולאפשר לחברת הכנסת זנדברג לומר את דברה.

תמר זנדברג: חברות וחברים, אם החוק הזה יעבור, מדינת ישראל, הדמוקרטיה היחידה במזרח התיכון, תהפוך להיות הדמוקרטיה היחידה בעולם שתפעיל את שירותי שירות הביטחון נגד אזרחיה.

תמר זנדברג: תנו לזה רגע לחלחל.

תמר זנדברג: מדינת ישראל היא לא המדינה היחידה בעולם שנאבקת בקורונה.

תמר זנדברג: היא גם לא המדינה שהכי סבלה מהקורונה ברחבי העולם.

תמר זנדברג: היא לא הדמוקרטיה היחידה בעולם שנאבקת בקורונה, והיא בטח לא המדינה האחרונה בשרשרת הדירוג בקורונה משום בחינה, אבל היא המדינה היחידה שתעשה שימוש בשירות הביטחון החשאי נגד האזרחים שלה עצמה.

תמר זנדברג: וצדק כאן חבר הכנסת אבידר – יש לזה שם.

תמר זנדברג: לכל דבר היום יש שם במכבסת המילים.

תמר זנדברג: זה לא איכון סלולר; זה לא גוגל או וייז או וולט, שאתה מסמן איפה אתה והמונית תבוא לאסוף אותך.

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: זה אמצעים מיוחדים, סודיים, חודרניים, מפירי פרטיות, מפירי זכויות אדם ואזרח בסיסיות – שדרך אגב, צריך גם לדבר על ההפעלה שלהם שלא נגד ישראלים.

תמר זנדברג: ההפעלה שלהם במסגרת מה שנקרא המלחמה בטרור גם היא מפירה זכויות וגם היא חודרנית ופולשנית יותר מדי.

תמר זנדברג: לשעתק את הדבר הזה לתוך גבולות המדינה, עם פיקוח דל – נאמר כאן כבר: הפיקוח של ועדת החוץ והביטחון מלא חורים, חברות וחברים.

תמר זנדברג: הולכים לבית משפט ואומרים: אי-אפשר להפעיל בלי לחוקק, אז באים לחוקק.

תמר זנדברג: מה זה נקרא לחוקק?

תמר זנדברג: יושבים איזה לילה בוועדת החוץ והביטחון, השב"כ אומר שהוא נגד, כל אנשי המקצוע נגד, אין לזה הצדקה, כי אין מפירי בידוד – זה לא מה שיעשה את ההבדל – אבל צ'יק-צ'ק זה עובר, והינה, הכנסת חוקקה, אז אנחנו בסדר, אנחנו דמוקרטיה.

תמר זנדברג: חברות וחברים, זה מדרון חלקלק ומסוכן.

תמר זנדברג: אין לנו דמוקרטיה אחרת.

תמר זנדברג: הדמוקרטיה נמצאת כאן במתקפה מכל הכיוונים: ראש הממשלה נאשם בשחיתות, יש הסתה נגד כלי התקשורת, נגד מערכת המשפט, ועכשיו, בחסות משבר בריאותי וכלכלי, אנחנו הולכים לתת בהתנדבות את הפרטיות שלנו ואת זכויות האזרח והאדם שלנו, להפקיד בידי בממשלה, שתפעיל את השב"כ, שאפילו לא רוצה את הסמכות הזאת, כנראה כי הוא יודע במה מדובר.

תמר זנדברג: חברות וחברים, המשבר הכלכלי והחברתי, ואולי הבריאותי, שעומד לחזור, הוא אמיתי, והוא חריף והוא חמור.

תמר זנדברג: אנחנו לא מכחישי קורונה, אבל יש דברים שהממשלה צריכה לעשות, וזאת עבודת נמלים סיזיפית: חקירות אפידמיולוגיות – –

משה ארבל: נא לסכם.

תמר זנדברג: – – להגדיל את מספר הבדיקות, ללכת ולעצור ולקטוע את שרשראות ההדבקה.

תמר זנדברג: לא להכניס בבתי הספר ובקייטנות של החופש הגדול 30 ו-40 ילדים ואחרי זה לעקוב אחרינו באמצעות השב"כ; לא לשלוח מיליון מובטלים להילחם על החיים שלהם ברחובות ואחרי זה להפעיל נגדם את השב"כ.

משה ארבל: תודה רבה.

תמר זנדברג: לא זאת הדרך.

תמר זנדברג: הדרך היא בעבודה קשה של הממשלה, לא בדרך הקלה של לשלוף את השב"כ ולהפעיל אותו נגד האזרחים.

תמר זנדברג: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת תמר זנדברג.

משה ארבל: אחריה יעלה חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

משה ארבל: יעלה ויבוא.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

ג'אבר עסאקלה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני הקשבתי בקשב רב לכבוד השר שטייניץ, וצר לי, כבוד השר, להפריך את מה שסיפרת כאן – שהשב"כ מעולם לא התערב או לא פעל נגד אזרחי המדינה.

ג'אבר עסאקלה: אני אחד הקורבנות של השב"כ.

ג'אבר עסאקלה: אני פעלתי, הייתי פעיל סטודנטיאלי באוניברסיטה העברית.

ג'אבר עסאקלה: סיימתי תואר בייעוץ חינוכי ובספרות ערבית.

ג'אבר עסאקלה: בשנים שכל מי שהייתה לו תעודת בגרות היה יכול להיכנס למערכת החינוך, מערכת החינוך ומשרד החינוך מנעו ממני להיכנס בגלל סירוב של השב"כ.

ג'אבר עסאקלה: השב"כ, היסטורית, התערב במינוי מורים.

ג'אבר עסאקלה: השב"כ, היסטורית, היה מעורב בהפעלת לחץ והפחדה על אנשים שהשתתפו בכנסים פוליטיים או על אנשים שסירבו למכור את האדמות שלהם לקרן קיימת לישראל.

ג'אבר עסאקלה: השב"כ תמיד פעל נגד האזרחים הערבים, ואני חושש שעדיין פועל עד עצם היום הזה – אולי לא באופן גלוי כמו שאנחנו הכרנו אותו קודם, אבל עדיין פועל נגד האזרחים הערבים.

ג'אבר עסאקלה: לא מזמן פעילים למען הכרה בכפרים הבלתי-מוכרים בנגב קיבלו טלפונים והודעות מאנשי השב"כ, מסוכנים של השב"כ.

ג'אבר עסאקלה: האנשים האלה קיבלו את ההודעות במטרה להפחיד אותם.

ג'אבר עסאקלה: לכן אני אומר: השב"כ תמיד פעל והשב"כ תמיד פועל גם נגד האזרחים, ולא רק האזרחים הערבים.

ג'אבר עסאקלה: לכן אני חושב שמתן הרשאה לשב"כ להפעיל את הכלים שלו היום נגד נדבקים בקורונה או אזרחים שהיו איתם במגע – על זה לא תהיה שליטה לעולם.

ג'אבר עסאקלה: על זה לא תהיה שליטה.

ג'אבר עסאקלה: השב"כ ישתמש בנתונים, ישתמש באישור הזה לפעול גם פוליטית נגד האזרחים הפעילים פוליטית נגד הממשלה החמישית של נתניהו או בכלל נגד כל ממשלה בישראל.

ג'אבר עסאקלה: השב"כ מעולם, אבל מעולם, לא חשש לפעול נגד האזרחים.

ג'אבר עסאקלה: ולכן אני אומר: אם היום אנחנו נאשר לשב"כ להשתמש בכלים שלו באמתלה של הקורונה, הדבר הזה יוביל לשליטה על האזרחים, להפחדה של האזרחים ולשימוש כנגד האזרחים באמצעים טכנולוגיים הפעם.

ג'אבר עסאקלה: בעבר היו קוראים לנו לחקירות; היום הם לא יצטרכו לקרוא לנו לחקירות.

ג'אבר עסאקלה: הם יכולים לעקוב אחרינו, אחרי השיחות שלנו, אחרי לאן אנחנו מגיעים.

ג'אבר עסאקלה: לכן אסור, אסור לכנסת במדינה שמחשיבה את עצמה דמוקרטית לאשר חוק כזה.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

משה ארבל: טוב.

משה ארבל: תודה רבה, חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

משה ארבל: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, בבקשה, גברתי.

משה ארבל: לרשותך שלוש דקות, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, שרים – מי שר תורן?

יוליה מלינובסקי: השר התורן, השר המקשר.

משה ארבל: יש לנו פה שרים רבים.

משה ארבל: יש לנו – – –

יוליה מלינובסקי: אגב, השר המקשר, אתה במקרה אחראי גם למערך הסייבר והתקשוב הממשלתי, זאת אומרת, כל התחום הזה הוא שלך, זאת אומרת, להטיל את זה היום על השב"כ – אתה בורח מאחריות.

יוליה מלינובסקי: אתה צריך להוביל אמצעים טכנולוגיים ולהתעסק במשימה, אבל משום מה השב"כ זה יותר קל.

יוליה מלינובסקי: אני גדלתי במדינה שזה כבר היה.

יוליה מלינובסקי: לא צריך להמציא את הגלגל – הכול כבר היה.

יוליה מלינובסקי: גם שם אמרו:

יוליה מלינובסקי: אנחנו נגן על אזרחים ונפעיל את השירותים החשאיים.

יוליה מלינובסקי: גם שם רדפו אחרי אזרחים.

יוליה מלינובסקי: תשאלו את יולי אדלשטיין – הוא היה שם, הוא גם ישב שם בכלא.

יואב קיש: והוא מבקש את החוק הזה.

יוליה מלינובסקי: אז אני אסביר לך, אדוני סגן השר.

יואב קיש: כנראה שלא כצעקתה – – –

יוליה מלינובסקי: ארבעה חודשים הממשלה מספרת סיפורים – –

יואב קיש: נו, מה – – –

יוליה מלינובסקי: – – ארבעה חודשים אין לנו בדיקות, ועכשיו אנחנו אומרים שאין לנו מערך אפידמיולוגי.

יוליה מלינובסקי: בטח שאין.

יוליה מלינובסקי: בטח שאין – 24 אחיות.

יוליה מלינובסקי: למה?

יוליה מלינובסקי: למה עכשיו נזכרתם שאין לכם מערך אפידמיולוגי?

יוליה מלינובסקי: מה קרה?

יוליה מלינובסקי: אנחנו כל הזמן שאלנו: אוקיי, קרה לנו אירוע, אזרחי ישראל ישבו כמו ילדים טובים בבידוד, ישבו בבית, לא חגגו פסח, לא הלכו לבתי קברות ביום הזיכרון ולא חגגו את יום העצמאות, גילו בגרות אזרחית.

יוליה מלינובסקי: איפה הייתם?

יוליה מלינובסקי: נרדמתם בשמירה.

יוליה מלינובסקי: התעסקתם בנורבגי, באאודי, במעון חליפי, בראש ממשלה חליפי, בשטויות.

יוליה מלינובסקי: אנחנו ידענו שזה יקרה, ואני אגלה לכם עוד משהו: בחורף הזה תהיה לנו קטסטרופה.

יוליה מלינובסקי: חבל שהוא הלך.

יוליה מלינובסקי: אני אגלה לו, אולי, שבכל העולם יש מחסור בחיסונים נגד השפעת הרגילה, זאת אומרת, בחורף הזה תהיה לנו שפעת מאוד קטלנית, רגילה – שגם שם, אגב, נפטרים אנשים, משפעת.

יוליה מלינובסקי: אותה זקנה במסדרון – היא כבר מזמן מתה.

יוליה מלינובסקי: אבל נוסף לשפעת הרגילה תהיה לנו קורונה, עם אותם סימפטומים; אם מישהו לא מכיר, אלה אותם סימפטומים, זה מאוד דומה.

יוליה מלינובסקי: מה תעשו?

יוליה מלינובסקי: שוב תסגרו את המדינה?

יוליה מלינובסקי: אז אם מישהו לא שומע, אני אומרת עכשיו לפרוטוקול: יש מחסור עולמי בחיסונים לשפעת.

יוליה מלינובסקי: אל תגידו לי בחורף שלא ידעתם.

יוליה מלינובסקי: אל תגידו לי בחורף שלא הזמנתם בזמן, שלא נערכתם.

יוליה מלינובסקי: תדעו לכם.

יוליה מלינובסקי: אז נוסף לשפעת הרגילה תהיה גם קורונה, ואם מישהו לא יגביר את המערך האפידמיולוגי של המדינה – –

משה ארבל: נא לסכם.

משה ארבל: נא לסכם.

יוליה מלינובסקי: אני מסיימת, תודה.

יוליה מלינובסקי: – – וישאיר 24 אחיות שעובדות מ-06:00 עד 24:00, כולל שישי-שבת, אדוני שר הדתות – פיקוח נפש, שבת.

משה ארבל: תודה.

משה ארבל: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: בגדול, עכשיו, אתם צריכים שב"כ?

יוליה מלינובסקי: תתעשתו על עצמכם.

יוליה מלינובסקי: תודה.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: חברת הכנסת סונדוס סאלח, בבקשה.

משה ארבל: לרשותך, גברתי, שלוש דקות, בבקשה.

סונדוס סאלח: שנייה, בבקשה.

משה ארבל: ממתין.

משה ארבל: נמתין בסבלנות.

סונדוס סאלח: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, אתם עוד פעם מחוקקים חוקים שמפלים את החברה הערבית, ואת החברה החרדית, ואת האוכלוסיות המוחלשות.

סונדוס סאלח: החברה החרדית רובה עם טלפונים שהם לא סמארטפונים, ורוב החברה הערבית עם בעיות בתשתיות, באינטרנט, בחשמל.

סונדוס סאלח: אז איך תעקבו אחריהם בנגב כשיש בעיות חשמל ואינטרנט?

סונדוס סאלח: איך תגיעו לאנשים בכפר משהד או בכפר עראבה, שיש להם בעיית קליטה – –

אוסאמה סעדי: בעיר.

אוסאמה סעדי: עיר.

סונדוס סאלח: בעיר, בעיר עראבה.

סונדוס סאלח: – – שיש להם בעיית קליטה בטלפונים?

סונדוס סאלח: לעיר עראבה.

סונדוס סאלח: עוד פעם אתם מפלים את האוכלוסיות המוחלשות בחוק הזה.

סונדוס סאלח: אם אנחנו מסתכלים על הגרף – כמורה לביולוגיה לשעבר וכאוהבת מדעים – אם אנחנו נצייר עכשיו את הגרף של האקו לב של החיים הפוליטיים של נתניהו, אז הוא כל הזמן משתמש בקורונה לשרת את הקיום הפוליטי ולהצדיק את הקיום שלו.

סונדוס סאלח: כנראה שאנחנו עומדים מול מצוקה ופלונטר פוליטי חדש.

סונדוס סאלח: בזמן הבחירות הייתה הקורונה קשקוש: תצאו להצביע, כי זה קשקוש.

סונדוס סאלח: זה לא היה קריטי, הקורונה.

סונדוס סאלח: אחרי הבחירות זה היה סגר, הטלת קנסות, איסור התקהלות ומשבר אחד גדול, עד שהקמנו את הממשלה, עד שהקימו את ממשלת האחדות.

סונדוס סאלח: אחרי זה התחילו עוד הקלות.

סונדוס סאלח: עכשיו אנחנו עם עוד גל עלייה ומשבר חדש, אז כנראה שאנחנו עומדים בפני פלונטר פוליטי שנדע עליו רק בעוד כמה ימים.

סונדוס סאלח: מציעים בפנינו טכנולוגיה לעקוב אחרי אזרחים.

סונדוס סאלח: אני לא יודעת איזו מדינה דמוקרטית מרשה לעצמה לעקוב ולהגיד לאזרחים שלה בפרצוף: אתם שקרנים, אנחנו לא מאמינים לכם, אתם לא אחראים ואנחנו צריכים לעקוב אחריכם.

סונדוס סאלח: הדרך הזאת היא דרך ללא חזרה.

סונדוס סאלח: בטוח יהיו שימושים שפוגעים בזכויות הפרט ובכל אחת ואחד מאיתנו – בחופש שלו – פגיעה בכל זכויות האדם הפשוטות והמובנות מאליהן בכל העולם.

סונדוס סאלח: אם דבר כזה יקרה, הדרך ללא חזרה הזאת זה חיסול אחרון של שאריות הדמוקרטיה במדינה זו.

סונדוס סאלח: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת סונדוס סאלח.

משה ארבל: חבר הכנסת ווליד טאהא.

משה ארבל: לרשותך, אדוני, שלוש דקות.

משה ארבל: בבקשה.

וליד טאהא: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אפשר להבין מהדברים – – –

משה ארבל: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אני בטוח שאתה רוצה לשמוע את חבר הכנסת טאהא.

משה ארבל: חבר הכנסת סעדי.

משה ארבל: בבקשה, אדוני.

וליד טאהא: אפשר להבין מהדברים של החברים שקדמו לי, לפחות מהאופוזיציה, שהם חוששים – חוששים מהצעדים החודרניים שמנסה הממשלה לחוקק הערב באמצעות חוק ולהיכנס עמוק לחיים הפרטיים של הבן אדם ושל האזרח.

וליד טאהא: חלק מהדוברים לא התנסו במה זה להיות נחדר על ידי ממשלה בחייך הפרטיים.

וליד טאהא: אנחנו, הערבים, מנוסים בזה.

וליד טאהא: למשל, אדוני היושב-ראש, היום דחפורים וכלים כבדים היו בנגב, לא כדי לסלול כבישים או להסיר חסמים ומחסומים טבעיים, אלא כדי להרוס בתים של אנשים ולחדור לדבר הכי חשוב בחייו של אדם עלי אדמות, שזה קורת גג, ולהרוס לו.

וליד טאהא: בן רגע עשרות ילדים – רואים אותם בתמונות, למי שרוצה לראות, כמובן; מי שלא רוצה אפילו לא מתייחס לזה – עשרות ילדים נהיו ללא קורת גג.

וליד טאהא: והיום זה לא יוצא דופן.

וליד טאהא: אתמול – אותו דבר: דחפורים וכלים כבדים היו בנגב בכל מיני יישובים והרסו בתים.

וליד טאהא: ועל כן, העושק הזה שמדינה יכולה לחולל לחלק מהאוכלוסייה שלה – בזה אנחנו התנסינו מזמן.

וליד טאהא: אני מבין לצרתם של החברים, אלה ואחרים, כי הם לא ידעו על זה, לא חוו את זה, הם לא יודעים – – –

אלי אבידר: – – –

וליד טאהא: אלי, אתה לא ידעת מה זה התעמרות של מדינה באזרחיה, כי אתה היית בצד השני.

וליד טאהא: אני יודע על זה.

וליד טאהא: אני יודע על בתים שהורסים לאזרחים; אני יודע על יישובים שלא מצליחים להרחיב שטחי בנייה, שלא יודעים לאשר תוכניות מתאר; אני יודע על בתים, ארבע-חמש קומות, שהורסים להם אותם באדמה פרטית, כי פשוט לא נותנים להם לתכנן בית על האדמה הפרטית שלהם.

וליד טאהא: אז מה יוסיף לי מיקי ואלה וכולכם?

וליד טאהא: איזה צרות זה יוסיף לנו?

וליד טאהא: איזה צרות זה יכול להוסיף למי שהורסים לו את הבית?

וליד טאהא: מה השאירו לו?

וליד טאהא: מי שהורסים לו את הבית – הורסים לו את החיים, ומי שהורסים לו את החיים, לא השאירו לו אופק לחיים.

משה ארבל: נא לסכם.

וליד טאהא: אז ירדפו אחריי מהטלפון?

וליד טאהא: אדרבה, תעקבו.

משה ארבל: תודה.

וליד טאהא: תודה רבה לכם.

וליד טאהא: דרך אגב, אדוני השר יובל, הלוואי שהיינו משתמשים באותו כלי כדי לאתר את הפושעים שרוצחים בחברה הערבית כל יום.

וליד טאהא: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת ווליד טאהא.

מיקי לוי: – – – דווקא אלי אבידר – – –

משה ארבל: חבר הכנסת יאיר לפיד.

קריאות: – – –

משה ארבל: חבר הכנסת יאיר לפיד.

אלי אבידר: אנחנו עברנו את זה במצרים, מותק.

קריאות: – – –

משה ארבל: חבר הכנסת לפיד.

משה ארבל: חברי הכנסת, אני מבקש לשמור על השקט באולם המליאה.

משה ארבל: חבר הכנסת מיקי לוי, אני בטוח שתרצה לשמוע את חבר הכנסת יאיר לפיד ודבריו המחכימים.

משה ארבל: בבקשה, אדוני.

משה ארבל: לרשותך שלוש דקות.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הממשלה הזאת, במקום ניהול היא מתמחה בניצול; במקום לנהל את משבר הקורונה היא מנצלת את משבר הקורונה – מנצלת אותו בשביל לייצר משרדים ממשלתיים שאף אחד לא צריך ולסדר ג'ובים לחבר'ה; מנצלת אותו בשביל לקנות עוד איזה שני אאודי 8, בתקווה שזה יעבור לנו מתחת לרדאר; מנצלת אותו היום בשביל תקציבים לכל החברים; מנצלת אותו היום בשביל להפיל חוקים שלא מוצאים חן בעיניה, כמו ועדת החקירה לעניין הצוללות, כמו דמי אבטלה לעצמאים.

יאיר לפיד: ועכשיו היא מנצלת אותו בשביל להפעיל כלי שאפילו השב"כ לא רוצה שיפעילו אותו.

יאיר לפיד: הייתי בוועדת החוץ והביטחון, אדוני היושב-ראש, כשהתקיימו הדיונים הראשונים על זה.

יאיר לפיד: זה היה בוועדת המשנה למודיעין, עוד הייתי חבר בה.

יאיר לפיד: ומה שאמרו אז – זה לפני חודשיים: זה לתקופת מעבר קצרה, השב"כ לא מעוניין שישתמשו בכלי הזה, ונעשה את זה באופן אזרחי.

יאיר לפיד: עכשיו, בכל העולם זה מה שקורה, במדינות שטיפלו הרבה הרבה יותר טוב מאיתנו בכל נושא הקורונה.

יאיר לפיד: בדרום קוריאה אמרו לאזרחים – ראיתי את ראש הממשלה.

יאיר לפיד: יש דבר אחד שאי-אפשר לקחת ממנו – מסיבות עיתונאים הוא יודע לעשות.

יאיר לפיד: היה ראש הממשלה בא, עושה מסיבת עיתונאים לפני חודשיים – אני מניח שהוא היה עושה אותה ב-20:10, כמו שהוא אוהב – מביא את הדוכן הזה שהוא הולך איתו לכל מקום, כמו שהולכים פיתומים עם הבובה שלהם, עומד ואומר לאזרחי ישראל: אזרחי ישראל היקרים, תורידו את האפליקציה הזאת לטלפון שלכם, כי אנחנו רוצים לדעת איפה אתם נמצאים, ואני מצפה מכם להיות אחראים – ואזרחי ישראל גילו אחריות מדהימה; הם אנשים הרבה יותר אחראים מהממשלה שלהם – ואזרחי ישראל היו מורידים את האפליקציה, כמו שעשו בכל מקום אחר בעולם, והיו עובדים עם האפליקציה הזאת על האיכון.

יאיר לפיד: אנחנו בדקנו את הכלים האזרחיים – יושב פה חבר הכנסת אבידר – עברנו עליהם.

יאיר לפיד: יש כלים מצוינים.

יאיר לפיד: במקום זה חושפים שיטות עבודה של השב"כ, מעמיסים על השב"כ, שגם ככה עמוס, עוד עומס, ופוגעים בהליכים הדמוקרטיים הכי בסיסיים של המדינה.

יאיר לפיד: למה?

יאיר לפיד: מפני שכדרכם הם התרשלו, עבר זמן, הם התעוררו בבוקר, הם גילו באיחור ניכר שאף אחד לא עשה שום דבר, כי בממשלה הזאת אף אחד לא עושה שום דבר, ואז הם אומרים: עכשיו נזמין את מערכת הביטחון שתציל אותנו מעצמנו, כי הם לא מנהלים – הם או מנצלים או ניצלים.

יאיר לפיד: תודה רבה.

יאיר לפיד: החוק הזה צריך לרדת משולחן הכנסת.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת יאיר לפיד.

משה ארבל: חברת הכנסת אורלי פרומן.

משה ארבל: לרשות גברתי שלוש דקות.

משה ארבל: בבקשה.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לפתוח בציטוט של נתניהו בטרם נבחר לראשות הממשלה ב-2009.

אורלי פרומן: כך הוא אמר: בעת הזאת, במשבר הכלכלי הנורא שפוקד אותנו, להוציא 650 מיליון שקל?

אורלי פרומן: מומו, אתה חושב שזה בטח בשביל הנכים, אולי בשביל הסטודנטים או בשביל הילדים.

אורלי פרומן: לא.

אורלי פרומן: שני שלישים של מיליארד שקל כדי לבנות בית ראש ממשלה חדש.

אורלי פרומן: איך הם קיבלו החלטה שערורייתית כזאת?

אורלי פרומן: סוף ציטוט.

אורלי פרומן: מעניין, נתניהו, איך אתה קיבלת החלטה כזאת.

אורלי פרומן: ואולי תסביר לי ולנו את שביקשת אתמול מוועדת הכספים – הטבות, החזרי מס, בשווי של מאות אלפי שקלים בעיתוי הזה.

אורלי פרומן: מה זה, ניתוק?

אורלי פרומן: זאת אטימות?

אורלי פרומן: זה גם וגם?

אורלי פרומן: במקביל, אולי ראית מה קורה פה היום.

אורלי פרומן: באת ככה להצביע.

אורלי פרומן: אני לא יודעת אם אתה יודע על מה הצבעת, אבל דחית עם חברי הקואליציה הצעת חוק להעניק דמי אבטלה לעובדים העצמאים, ודקה קודם דחיתם הצעת חוק לתוספת קבצה לנכים מונשמים, ובחוץ זה למעלה משלושה שבועות אנשי אירועי התרבות על פי תהום.

אורלי פרומן: כמעט מיליון מובטלים מחפשים את הלחם של מחר.

אורלי פרומן: את העובדים והעובדות הסוציאליים ראית?

אורלי פרומן: פגשת?

אורלי פרומן: למה לא באת איתי אתמול אל האוהל שלהם בלטרון?

אורלי פרומן: הם צועדות וצועדים בדרך לירושלים.

אורלי פרומן: חבר הכנסת כסיף היה איתי שם.

אורלי פרומן: למה לא באת לדבר אליהם?

אורלי פרומן: לשמוע אותם?

אורלי פרומן: מאות מטופלים לכל עובד סוציאלי, יושבים בתנאים-לא-תנאים, בשכר-לא-שכר.

אורלי פרומן: ומה הם מבקשים?

אורלי פרומן: הם רוצים לתת שירותים חברתיים ראויים לכל אזרח ואזרחית.

אורלי פרומן: ו-1,000 תקנים שעומדים ריקים בעבודה סוציאלית – אתה יודע למה?

אורלי פרומן: מעניין, למה אף אחד לא רוצה להשתבץ שם?

אורלי פרומן: באותה הזדמנות כדאי שנאחל בריאות והחלמה טובה ליושבת-ראש איגוד העובדים הסוציאליים ענבל חרמוני, שבמעלה לירושלים היום התמוטטה ואושפזה בבית חולים.

עופר כסיף: היא שוחררה.

אורלי פרומן: כן.

אורלי פרומן: ולמה?

אורלי פרומן: כי היא נאבקת מאבק צודק למען אזרחי החברה הישראלית, ואתה והממשלה שלך לא שם.

אורלי פרומן: כן, אנחנו עוברים שינוי, והיום אתם רוצים להביא את החוק שיאפשר לשב"כ לעקוב אחרי כל אחד מהאזרחים, חוק איכון הטלפונים.

אורלי פרומן: אט-אט נרמסות הזכויות של אזרחי מדינת ישראל – הכלכליות, האזרחיות – וזאת כדי – מה, לרצות את אזרח מספר אחת?

אורלי פרומן: אל תגידו לי שבדקתם את כל האפשרויות ואת כל החליפים והחליפות שאפשר היה לעשות במקום החוק הדרקוני הזה.

משה ארבל: נא לסכם.

אורלי פרומן: מה ההשלכות של הצעד הזה לעתיד, חשבת?

אורלי פרומן: כי על ההשלכות של הסגר לא חשבת; על המשבר הכלכלי שהבאת את מדינת ישראל לא אתה ולא חבריך לממשלה חשבתם.

אורלי פרומן: אז אדוני ראש הממשלה, ממשלת ישראל, תתמקדו בשיקום הכלכלי של אזרחי מדינת ישראל.

אורלי פרומן: זה צו השעה.

אורלי פרומן: זה מה שיבריא את החברה הישראלית.

אורלי פרומן: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת אורלי פרומן.

משה ארבל: חברת הכנסת קארין אלהרר – אינה נוכחת.

משה ארבל: לפנים משורת הדין אני נותן אפשרות דיבור לחבר הכנסת איימן עודה, כיו"ר הסיעה.

משה ארבל: בבקשה, אדוני, לרשותך שלוש דקות.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עמיתיי חברי הכנסת, היום בבוקר שמענו על האירוע באבו דיס.

איימן עודה: אחרי שעות ראינו את הקלטת.

איימן עודה: אני שואל: איפה הקלטת של רצח איאד אלחלאק?

איימן עודה: אנחנו רוצים את הקלטת.

איימן עודה: אם השב"כ יכול להוציא את הקלטת אחרי כמה שעות, וזה ברור גם שהוא יכול, וכל צלם יכול, אז איפה הקלטת של רצח איאד אלחלאק?

איימן עודה: אני פניתי לשר לביטחון פנים.

איימן עודה: הוא לא נמצא עכשיו במליאה.

איימן עודה: השר שטייניץ, אנחנו רוצים את הקלטת של רצח איאד אלחלאק.

איימן עודה: זכותו של הציבור לדעת מה קרה שם בדיוק.

איימן עודה: אם אנחנו לא נקבל את הקלטת היום, מחר בבוקר אני פונה לבג"ץ.

איימן עודה: אנחנו רוצים לראות את הקלטת.

איימן עודה: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת איימן עודה.

משה ארבל: חבר הכנסת מיקי לוי יעלה ויבוא, אדוני.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

משה ארבל: בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: אדוני השר, אני באמת מכיר את הכלי הזה היטב.

מיקי לוי: למרות בקשתו ודעתו המקצועית של ראש השב"כ לפטור אותו מלהכניס את הכלי החשוב הזה במסגרת חוק, אתם שומעים רק לעצמכם.

מיקי לוי: אני מכיר ויודע מה ערכו של הכלי הזה.

מיקי לוי: אני מכיר את ראש השב"כ ואת ההסתייגויות שלו משימוש בכלי הזה למטרות אזרחיות.

מיקי לוי: ראש הממשלה לא סופר אף אחד.

מיקי לוי: הוא רומס אתכם, כולל את חברי מפלגתו.

מיקי לוי: זאת מדינה דמוקרטית.

מיקי לוי: יש כלים אזרחיים.

מיקי לוי: מדוע לא לעשות שימוש בכלים אזרחיים ומדוע לא לדרוש את זה ל-45 יום ועוד 45 יום מקסימום?

מיקי לוי: למה שנה שלמה?

מיקי לוי: מה, אתם צופים שהקורונה תלך שנה שלמה?

מיקי לוי: כשאתם מבקשים את זה לשנה שלמה אי-אפשר שלא לחשוד בכם, והכול במסגרת חוק.

מיקי לוי: צודק חבר הכנסת אבידר: מדובר בדיקטטור תאב בצע שמבקש שאוצר המדינה יתחזק אותו.

מיקי לוי: בני גנץ, גבי אשכנזי, הפכתם לעלה התאנה של נתניהו.

מיקי לוי: אתם נשברים בפני כל בקשה שלו.

מיקי לוי: אתם בקושי חניכים תורנים בכיתה שלו.

מיקי לוי: אתם הגלגל החמישי הרזרבי במכוניתו, גלגל רזרבי מפונצ'ר.

משה ארבל: חברי הכנסת, אני מבקש לשמור על השקט.

מיקי לוי: שמעתי את הדיווח ברשת ב', שנציגי הליכוד אמרו לנציגי כחול לבן לעניין הטבות המס לראש הממשלה: זה בסדר, אתם לא צריכים להיות, אתם לא צריכים להגיע.

מיקי לוי: לכו, תשתו קפה, קיבלתם אישור לשתות קפה.

מיקי לוי: אתם אפילו לא נוכחים באולם המליאה, אפילו לא אחד מכם.

מיקי לוי: אני מבין שארבע חברות הכנסת מכחול לבן שנכנסו לפני שלושה ימים התעייפו והלכו הביתה, כי זה לא כל כך חשוב.

מיקי לוי: דווקא חבר כנסת יוראי מיש עתיד נמצא ונוכח באולם המליאה.

מיקי לוי: זה אומר עליכם הכול.

מיקי לוי: חברי כחול לבן, מאבק בשחיתות הציבורית – הלכתם לשתות קפה; ועדת קורונה – אף נציג לא נמצא, הלכתם לשתות קפה; ועדה לחקירת הצוללות – הצבעתם נגד; הטבות מס לראש הממשלה – הלכתם לשתות קפה; סיוע לעסקים קטנים – –

משה ארבל: נא לסכם.

מיקי לוי: מה, עבר כבר?

משה ארבל: עבר מהר, וחבר הכנסת יוראי איננו.

מיקי לוי: – – הלכתם לשתות קפה.

מיקי לוי: אתם נותנים עלה תאנה לראש הממשלה.

מיקי לוי: אישרתם הטבות מס, וכבר שכחנו – אנחנו לא – את המטוס הפרטי, שעלותו 735 מיליון שקלים.

מיקי לוי: תחשבו מה יכולנו לעשות בהטבות המס וב-735 מיליון שקלים עבור אזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת מיקי לוי.

משה ארבל: חבר הכנסת חמד עמאר יעלה ויבוא.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קודם כול – סליחה, אדוני היושב-ראש.

חמד עמאר: חברי אלכס, בוא קח, בוא, קח, קח את הטלפון.

חמד עמאר: עכשיו אף אחד לא עוקב אחריי, אני יכול להתחיל לדבר.

משה ארבל: אתה מקווה.

חמד עמאר: תשמע, אני לא רואה את השר שטייניץ כאן.

חמד עמאר: הוא נמצא כאן?

משה ארבל: נמצא.

חמד עמאר: אני רוצה להגיד לו, אם הוא שומע אותי: לא הצלחת לשכנע אותי.

חמד עמאר: הוא לא הצליח לשכנע אותי, כמו שהממשלה לא הצליחה לשכנע את ראש השב"כ.

חמד עמאר: ראש השב"כ לא השתכנע כמו שאני לא השתכנעתי.

חמד עמאר: אני רוצה להגיד לכם, חבריי: במה הממשלה הזאת התעסקה מאז שהיא קמה?

חמד עמאר: לאשר חוק לאפשר לה להקים 36 משרדים ושרים ו-16 סגני שרים – זה חוק שאישרה הממשלה.

חמד עמאר: זאת ממשלת חירום, חבר'ה, בשביל קורונה, להילחם בקורונה, אל תשכחו.

חמד עמאר: 36 שרים, 16 סגני שרים.

חמד עמאר: מה החוק השני שאישרה הממשלה?

חמד עמאר: ראש ממשלה וראש ממשלה רזרבי – זה החוק השני שאישרה הממשלה.

חמד עמאר: מה הדבר שהתעסקה בו ועדת הכספים רק אתמול?

חמד עמאר: פטור ממס לראש הממשלה ולראש הממשלה הרזרבי, ולפטור את ראש הממשלה ממיסים של 11 שנים.

חמד עמאר: נכשלתם בלטפל בכל נושא האבטלה.

חמד עמאר: יש לנו יותר ממיליון מובטלים במדינת ישראל.

חמד עמאר: תתביישו לכם, שרים בממשלת ישראל.

חמד עמאר: נכשלתם בלדכא את מגפת הקורונה.

חמד עמאר: נכשלתם.

חמד עמאר: תסתכלו על ירדן לידינו.

חמד עמאר: אל תלכו למקום רחוק – אל תיתנו את בלגיה כדוגמה; ירדן, שני מטרים מאיתנו.

חמד עמאר: תסתכלו על לבנון.

חמד עמאר: הם טיפלו יותר טוב מאיתנו – אין להם את מספר החולים; אין להם את מספר המתים.

חמד עמאר: אנחנו נכשלנו כמדינת ישראל.

חמד עמאר: ממשלת ישראל נכשלה.

חמד עמאר: ראש הממשלה נכשל.

חמד עמאר: ראש הממשלה הרזרבי נכשל.

חמד עמאר: אם על כל זה הסתובבנו שנה וחצי, שבני גנץ ישב ליד ביבי נתניהו, אז חבל, חבל מאוד.

חמד עמאר: בושה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת חמד עמאר.

משה ארבל: חבר הכנסת יואב סגלוביץ' יעלה ויבוא.

משה ארבל: שלוש דקות לרשות אדוני, בבקשה.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, נחת היום חוק חדש, הגיע לפה חוק חדש-ישן, והוא מצטרף לאוסף חוקים שהגיעו ממש בזמן האחרון: ויעוד חזותי, שלא יאפשר לעצורים להגיע ולראות שופט, ואם לא היינו משנים את זה, האופוזיציה, הם לא היו רואים אותו עד היום, עצורים שלא נפגשו עם עורכי דינם, ואנחנו מקבלים את החוק הזה כאן.

יואב סגלוביץ': אני אגיד משהו כללי, וחשוב לי שהשר שטייניץ יקשיב.

יואב סגלוביץ': זה שיש יכולת ויש כוח לממשלה, זה לא אומר שצריך ונכון להשתמש בהם.

יואב סגלוביץ': הכוח הקיים הוא כוח שנועד למשהו ספציפי.

יואב סגלוביץ': כשחוקקו את חוק השב"כ חשבו על משהו מאוד ספציפי, ולכן החוק הזה, אדוני, נמצא בוועדת חוץ וביטחון ולא בוועדת חוקה.

יואב סגלוביץ': והוא צריך לעבור לוועדת חוקה, הוא צריך להיות שם – זה המקום שבו עוסקים בחקיקה שנוגעת לזכויות יסוד.

יואב סגלוביץ': השב"כ מתנגד לזה, ולא סתם.

יואב סגלוביץ': השב"כ נהנה מהדבר שהוא חשוב לכולנו, וזה חוסר שקיפות.

יואב סגלוביץ': רוצים לייצר חוסר שקיפות גם על הזכויות האזרחיות, ועושים את זה לא בצדק ולא בדין, כי אין לזה הצדקה.

יואב סגלוביץ': אני אגיד לכם מדוע אין לזה הצדקה – כי הכלי הזה שמפארים אותו הוא נטול נתונים והוכחות שאכן הוא אפקטיבי ויעיל.

יואב סגלוביץ': אתם יודעים איך אני יודע את זה?

יואב סגלוביץ': כי זה לא כתוב בדברי ההסבר, כי בחוק עצמו, בסופו, כתוב מהם הקריטריונים שצריך לדווח לוועדות השונות, ואחד מהם זה האפקטיביות שלו.

יואב סגלוביץ': מדוע לא רואים את האפקטיביות פה בהצעת החוק?

יואב סגלוביץ': הולכים להשתמש בחוק פוגעני ולא מוצדק בנסיבות האלה ועושים את זה בצורה חובבנית ושרלטנית.

יואב סגלוביץ': ואני אומר לשר שטייניץ שאם יש דבר שמרגיז אותי זה חוסר רצינות וחוסר אכפתיות.

יואב סגלוביץ': אתה מספר על הדיונים העמוקים שעשיתם?

יואב סגלוביץ': חבל שלא היית איתכם יחד בדיונים האלה.

יואב סגלוביץ': יש לי כמה דברים להגיד לכם על רצינות, על אכפתיות ועל האמצעים שאתם משתמשים בהם.

יואב סגלוביץ': האמן לי שאני מכיר אותם לא פחות טוב מהשרים.

יואב סגלוביץ': אם אני הייתי בתפקיד היום לא הייתי מאפשר להשתמש בהם כפי לא אפשרתי, ככל יכולתי כחבר אופוזיציה, להשתמש בחוק נתוני תקשורת לעקוב אחרי מבודדים, והממשלה אכן משכה אותו, אחרי ששמענו באותות ובמופתים כמה זה חמור, כמה זה נורא ושחייבים רק אותו.

יואב סגלוביץ': אני אגיד לך מה הפתרון – שלא בוצע עד היום; רק עכשיו השר החדש, שר הבריאות החדש, מגייס אנשים, סטודנטים, שיעבדו לעשות את המחקר האפידמיולוגי.

יואב סגלוביץ': זה מה שנכון לעשות גם מקצועית.

יואב סגלוביץ': אתם יודעים מדוע, השר שטייניץ?

יואב סגלוביץ': אני אגיד לך מדוע – כי היום הטווח כשמקבלים בדיקה הוא לא 24 שעות, כמו שצריך להיות בממשלה מתוקנת שעובדת על זה כבר כמה חודשים.

יואב סגלוביץ': ולכן, כשאנחנו נבודד פה אנשים בצורה לא מקצועית – והסיפור הזה הוא לא מקצועי – נבודד אותם, התשובות יגיעו אחר כך.

יואב סגלוביץ': ומה עם החופש של אלה שיבודדו באמצעות שימוש בכלי?

יואב סגלוביץ': אני אומר לכם במפגיע: קחו את החוק הזה, תעשו חשיבה נוספת.

יואב סגלוביץ': זה חוק לא נכון ולא מוצדק, ואני אומר עוד פעם מה שאמרתי בהתחלה: זה שיש כלי, זה לא סיבה להשתמש בו תמיד.

יואב סגלוביץ': לא קיבלנו את ההצדקה ואת הצידוק לעניין הזה, לא בנתונים ולא בהסברים.

יואב סגלוביץ': זו הצעת חוק כל כך פוגענית, עם הסברים כל כך כוללניים ולא פוגעים.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

משה ארבל: חברת הכנסת אורנה ברביבאי, שלוש דקות לרשותך, גברתי.

אורנה ברביבאי: הדמוקרטיה שלנו, הצעירה יחסית, שוקעת, הולכת ושוקעת.

אורנה ברביבאי: אנחנו עדים למופע היסטורי שכשנסתכל עליו בערוב ימינו נגיד: אנחנו אלה שהיינו בתקופה הזאת שהדמוקרטיה שקעה, ולא עשינו מספיק; לא עמדנו ואמרנו בכל דרך אפשרית שאנחנו לא מוכנים שהדמוקרטיה שלנו תשקע.

אורנה ברביבאי: מי נושא באחריות לזה שהדמוקרטיה שוקעת?

אורנה ברביבאי: הממשלה ההזויה הזאת עם שני הראשים שלה, שעושה כל מאמץ לשחוק את הרשויות שבונות, שהיסודות שלהם בונים את הדמוקרטיה.

אורנה ברביבאי: רוצים הוכחה?

אורנה ברביבאי: תסתכלו על המשטרה ותראו שאין מפכ"ל.

אורנה ברביבאי: רוצים הוכחה נוספת?

אורנה ברביבאי: תסתכלו על בית המשפט ותראו איך ראש ממשלה מכהן מגיע עם שריו, מכוסים במסכות, אולי כדי להסתיר את הבושה, וגם הם אומרים על בג"ץ – יוצרים בעצם זה שהם מגיעים לבג"ץ פגיעה ברשות השופטת.

אורנה ברביבאי: רוצים הוכחה?

אורנה ברביבאי: בואו כל יום לכנסת לוועדות פה ותראו את עריצות הרוב ואת האופן שבו החוק הזה מגיע לכאן.

אורנה ברביבאי: אני בוועדת חוץ וביטחון, יש לי הכבוד.

אורנה ברביבאי: הייתי באין-סוף דיונים שבהם הגיעו – אומנם בזום, אבל עלו ארגוני זכויות אדם ואמרו: זה בלתי אפשרי לתת לשב"כ לעקוב אחרי אזרחים לצרכים שהם לא צורכי ביטחון.

אורנה ברביבאי: לא בעבור זה קיים השב"כ.

אורנה ברביבאי: אז אתם רוצים עוד הוכחה שהדמוקרטיה שלנו שוקעת?

אורנה ברביבאי: עומד ראש השב"כ ואומר: לא ייעשה כדבר הזה.

אורנה ברביבאי: אולי במילים אחרות, אבל אומר: לא נכון שהשב"כ יעקוב.

אורנה ברביבאי: אז אתם רוצים שאני אסמוך על הממשלה הזאת ואתן בידה כלי משחית – אותה ממשלה שראש השב"כ מודלף בהקלטה מתוך קבינט, ואני אתן לו, או ארים יד בעבור זה שהשב"כ יעקוב אחרי אזרחים, שהמידע יגיע לאותם פקידים פוליטיים, והם אלה שישמרו על הידע או על המידע של האזרחים.

אורנה ברביבאי: מה קורה לנו?

אורנה ברביבאי: מה קורה לנו?

אורנה ברביבאי: החלטנו בצורה מאוד ברורה וחד-משמעית להרוס את כל מה שבנינו כאן בעמל רב – ובעבור מה?

אורנה ברביבאי: בעבור זה שהוקמה ממשלת חירום מדומה, שיושבים פה היום שני ראשי ממשלה ומצביעים בלי בושה נגד העצמאים, נגד דמי אבטלה לעצמאים.

אורנה ברביבאי: זה הגיוני?

אורנה ברביבאי: זה סביר?

אורנה ברביבאי: אז הדרך הזאת שבה החוק הזה מגיע לפה, בדלת אחורית, ומושמעות כל מיני אמירות מגוחכות שאין אלטרנטיבה אזרחית – למה אין אלטרנטיבה אזרחית?

אורנה ברביבאי: היו כמה חודשים.

אורנה ברביבאי: משוויץ ראש הממשלה שלנו שהוא מנהל את המשבר הזה של הקורונה ביד רמה.

אורנה ברביבאי: למה לא ניתנו הנחיות לפתח את היכולת האזרחית?

אורנה ברביבאי: אני אגלה לכם סוד: היא קיימת, היכולת הזאת.

אורנה ברביבאי: היא קיימת באופן שמאפשר לנו לדעת את מה שצריך לדעת.

משה ארבל: נא לסכם.

אורנה ברביבאי: אני מסיימת.

אורנה ברביבאי: אבל זה לא מספיק, כי במקום לבוא ממקום של מנהיגות שיוצרת אמון ושיח וביטחון בקרב הציבור, יוצרים הפחדה, ממש מבנים את החרדה, ושולחים עכשיו את השב"כ לעצור או להשפיע על מקומם של אנשים.

אורנה ברביבאי: אני מקווה מאוד שהחוק הזה לא יעבור.

אורנה ברביבאי: לצערי, אנחנו במיעוט.

אורנה ברביבאי: החוק הזה יעבור.

אורנה ברביבאי: אנחנו נעשה את הכול כדי שהממשלה הבזויה הזאת תסיים את ימיה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת אורנה ברביבאי.

משה ארבל: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, בבקשה, אדוני, לרשותך שלוש דקות.

אנטאנס שחאדה: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני לא אחדש כלום אם אגיד לכם שיש לנו – ממשלת ישראל – ממשלה של שקרנים.

אנטאנס שחאדה: הרי בסופו של דבר אנחנו כבר התנסינו עם הממשלה הזאת, והתנסינו, ליתר דיוק, גם עם שרים שהיו שרים לביטחון פנים ששיקרו לאזרחים, שיקרו לתקשורת, שיקרו בכנסת, שיקרו בממשלה, וכולנו – אף אחד מאיתנו לא שוכח את השר ארדן כאשר האשים את האוכלוסייה הערבית בשרפות שהיו בחיפה ועוד האשמות כהנה וכהנה.

אנטאנס שחאדה: כולנו זוכרים איך באותה הזדמנות גם עצרו בחור צעיר, ערבי מהנגב, אנאס אבו דאבס, בגלל תרגום שגוי לסטטוס שהוא כתב בפייסבוק.

אנטאנס שחאדה: הוא נעצר לשלושה ימים, עד שתיקנו את התרגום, ואז האמינו לגרסה שלו.

אנטאנס שחאדה: עצרו את דארין טאטור, שישה חודשים, גם בגלל תרגום שגוי.

אנטאנס שחאדה: וכל הזמן עוקבים אחרי האזרחים.

אנטאנס שחאדה: ועכשיו תשאלו אותנו, את האוכלוסייה הערבית.

אנטאנס שחאדה: אנחנו מנוסים בזה, הכי מנוסים במעקב של השב"כ והמשטרה במדינה.

אנטאנס שחאדה: עכשיו מבקשים עוד רשות לעקוב אחרי כל האזרחים.

אנטאנס שחאדה: דרך אגב, מבחינת האוכלוסייה הערבית, שתדעו, באיכון הישן שעשו לפני שלושה חודשים זה לא עבד בחלק גדול מהיישובים הערביים.

אנטאנס שחאדה: משרד הבריאות לא פרסם מסלולי חולים או את מי שיש להם וירוס, כי זה לא עבד – אין כתובות, אין תשתית, אין רחובות – אבל מה, אפשר עכשיו לפרוץ לכל טלפון של כל אזרח.

אנטאנס שחאדה: אותה מפלגה, כחול לבן, שהתנגדה לחוק הזה לפני שלושה חודשים או חודשיים, עכשיו תומכת בזה.

אנטאנס שחאדה: מי שהיה אז, נדמה לי – שר החוץ דהיום, אשכנזי – בוועדת החוץ והביטחון, מנע והתנגד לחוק.

אנטאנס שחאדה: היום הוא שותק.

אנטאנס שחאדה: אבל מי השקרן הגדול ביותר?

אנטאנס שחאדה: איך קראו לו?

אנטאנס שחאדה: ראש הממשלה הרזרבי, גנץ.

אנטאנס שחאדה: גנץ – מה יצא ביומיים האחרונים?

אנטאנס שחאדה: הוא בא בטענות כלפי הפלסטינים בנושא הסיפוח.

אנטאנס שחאדה: הוא אומר שאם הפלסטינים לא יבואו למשא ומתן או לא ישתפו פעולה, לא יהיה מנוס מסיפוח או לא יהיה מנוס מצעדים חד-צדדיים.

אנטאנס שחאדה: אז הינה, אני אגלה לכם עכשיו סוד על ראש הממשלה החלופי, הרזרבי, השקרן הזה: כאשר התחנן אל הרשימה המשותפת לפני כמה חודשים לזכות בהמלצה שלה, בתמיכה או המלצה, לנשיא – הנציג שלו, שר המשפטים היום אבי ניסנקורן, התחייב שהם יתנגדו – תקשיבו היטב – התחייב שהם יתנגדו לכל צעד חד-צדדי של ישראל, והם מחויבים למצע הפוליטי של מפלגת כחול לבן – –

משה ארבל: תודה לאדוני.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: נא לסכם.

אנטאנס שחאדה: – – ושם כתוב:

אנטאנס שחאדה: המפלגה מתנגדת לצעדים חד-צדדיים.

אנטאנס שחאדה: התחייבו, אבל פחדו להגיד את זה בפומבי, כי זה יפגע בהם, אבל זה נאמר בישיבות ועל לשונו של ראש הממשלה החליפי – –

משה ארבל: תודה.

אנטאנס שחאדה: – – שהיום בא בטענות כלפי הפלסטינים, כי הוא חוזר בו עוד פעם והוא מאמץ עוד פעם את העמדות של נתניהו.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

משה ארבל: חבר הכנסת יעקב טסלר יעלה ויבוא.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ביממה האחרונה הוטל סגר על העיר אלעד ושכונות בעיר טבריה.

יעקב טסלר: אינני יודע מה היו הנימוקים והשיקולים שבעקבותיהם הוחלט על הטלת הסגר, אך אני תוהה: האם האצבע לא קלה מדי על ההדק?

יעקב טסלר: האם מיצו את כל הפתרונות?

יעקב טסלר: האם דנו יחד עם הרשויות אילו פתרונות נוספים יש חוץ מהטלת סגר?

יעקב טסלר: לדברי הרשויות, אף אחד לא דן איתם כלל לפני הטלת הסגר – לא בהשלכות החינוכיות, הכלכליות והנפשיות.

יעקב טסלר: עשרות אלפי אנשים מוצאים את עצמם ביום בהיר בסגר בזמן שהם רואים שבערים האחרות, שגם שם התחלואה עולה ולא נשמעים כלל וכלל להנחיות משרד הבריאות, אין פוצה פה, ומי בכלל מדבר על סגר?

יעקב טסלר: לא שמעתי, אדוני היושב-ראש, שחושבים על הטלת סגר על העיר תל אביב.

יעקב טסלר: חבריי חברי הכנסת, דין תל אביב ושאר ערי הארץ כדין אלעד וטבריה.

יעקב טסלר: עד לפני כמה ימים כולם שיבחו את המגזר החרדי – כמה הם נזהרים, שומרים על ההנחיות בהשוואה למגזר הכללי, והנתונים בשטח אף הוכיחו זאת.

יעקב טסלר: אך מה עושים כשהתחלואה בארץ עולה?

יעקב טסלר: מצאו פתרון – סגר, ואז כביכול זה נראה שנלחמים נכון בהתפשטות הנגיף.

יעקב טסלר: חברים, הטלת סגר אינה פתרון קסם.

יעקב טסלר: היא אינה פותרת את הבעיה, כפי שהוכח בגל הראשון, שסגר אינו בהכרח מונע הדבקה והתפשטות.

יעקב טסלר: ההחלטה על צעד כה דרסטי לפני שידענו על מציאת פתרונות חלופיים גורמת לציבור לאבד את אמונו במערכת.

יעקב טסלר: חברים, אתם יודעים מה יקרה?

יעקב טסלר: פשוט מאוד, לא ילכו להיבדק.

יעקב טסלר: אתם יודעים למה?

יעקב טסלר: כדי שלא יוטל עליהם סגר.

יעקב טסלר: לזה אנחנו רוצים להגיע?

יעקב טסלר: אני פונה מכאן לדון מחדש בהטלת הסגר ולשקול את כל האופציות הנוספות שיש כדי למצוא פתרון יעיל ונכון, ולבצע אכיפה של ההנחיות בכל ערי הארץ, וכך נוכל, בעזרת השם, לנצח את הנגיף.

יעקב טסלר: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לאדוני.

משה ארבל: חבר הכנסת עופר כסיף יעלה ויבוא.

משה ארבל: גם לרשותך שלוש דקות, בבקשה.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לכולם – או בוא נגיד אחרת: לכל מי ששומר על שפיות מסוימת, למרות שזה לא נראה קל בבית הזה, איכון אזרחים על ידי השירות החשאי זה צעד אוטוריטרי שבשום מדינה שמתיימרת להיות דמוקרטית לא ננקט, בכל העולם.

עופר כסיף: כפי שנאמר, גם השב"כ עצמו התנגד לזה, כי הם יודעים שאין בכך, מעבר לסכנה, שום ערך לציבור, ואפילו חושבים וטוענים בעצמם שיש בזה סכנה לציבור.

עופר כסיף: כמו בתחילת ההתפרצות של הקורונה, נתניהו עושה כל מאמץ לעורר היסטריה ציבורית.

עופר כסיף: אין ציבור שיותר קל לגייס אותו מאשר ציבור מופחד, ובזה נתניהו מומחה.

עופר כסיף: חבל שבשאר הדברים לא.

עופר כסיף: כך, למשל, הוא השתמש בדוחות של אמ"ן, של המודיעין, שקובע שיש גל שני.

עופר כסיף: יש כמה בעיות עם האמירה הזאת: דבר ראשון, אמ"ן הוא גוף צבאי.

עופר כסיף: לתת בידיים של גוף צבאי להכריע ולהחליט אם יש גל שני או אין גל שני זה כשלעצמו כבר מסוכן ובעייתי.

עופר כסיף: פרופ' חגי לוין, שגם דיברתי איתו, והוא אפידמיולוג ויושב-ראש ארגון רופאי בריאות הציבור – הוא אמר שאף איש מקצוע לא חתום על הדוחות האלה של אמ"ן, ויש חוסר שקיפות, יש אי-נגישות של המידע לגופים מקצועיים.

עופר כסיף: הצבא ומה שמכונה גופי ביטחון מסתירים מידע מרופאים.

עופר כסיף: למה?

עופר כסיף: כי זה משרת את נתניהו ואת אנשיו להפיץ תחזיות של אימה בזמן שיש מחלוקת לגבי חומרת המצב.

עופר כסיף: אנחנו יודעים שמספר החולים קשה והמונשמים, למשל, לא עלה משמעותית בתקופת ההקלות, ואנחנו יודעים שלא נחשפנו לתופעה של הפרת בידוד מכוונת.

עופר כסיף: היו מקרים בודדים.

עופר כסיף: עכשיו אני רוצה לצטט פה שני מסמכים שהוציאה ההסתדרות הרפואית.

עופר כסיף: מסמך אחד נשלח ליועץ המשפטי לממשלה, וכתוב בו כך: אנו, נציגי איגוד רופאי בריאות הציבור של ההסתדרות הרפואית – והם כותבים על האיכון:

עופר כסיף: זהו צעד חריג וחסר תקדים שלא ננקט באף מדינה דמוקרטית מערבית אחרת – אבל שימו לב, אני מדבר על ההסתדרות הרפואית – כפי שנפרט, אין הצדקה מבחינת בריאות הציבור לשימוש בכלי אשר עד היום שימש אך ורק במצבים הקשורים כלשונם לביטחון המדינה.

עופר כסיף: אנו מתנגדים לתהליך החקיקה.

עופר כסיף: והם מפרטים פה שבריאותית לא רק שאין צורך, אלא זה דבר שיזיק.

עופר כסיף: הם שלחו מסמך דומה לחבר כנסת צבי האוזר, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, והם כותבים בו, ואני מצטט: יש להפסיק לאלתר את השימוש בסמכויות שירות הביטחון הכללי.

עופר כסיף: והממשלה מתעקשת.

עופר כסיף: אני רוצה לסיכום רק לומר שכמו במקרים אחרים, בכחול לבן ניכר שיש אנשים שמבינים את חומרת המצב, אבל לא אכפת להם.

עופר כסיף: הם לא יתנגדו.

משה ארבל: בקצרה, נא לסכם.

עופר כסיף: כן, אני מסיים.

עופר כסיף: אני חייב להגיד לכם שחבר הכנסת השר בני גנץ מזכיר לי את הבובות האלה שיש על הדשבורד באוטו: הוא כל הזמן עם הראש ככה – –

משה ארבל: תודה.

עופר כסיף: – – כל מה שנתניהו אומר – ככה; כל מה שהליכוד רוצה – ככה.

עופר כסיף: חבל שיש לנו שר ביטחון וראש ממשלה רזרבי שהוא לא יותר מאשר בובה על הדשבורד.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת עופר כסיף.

משה ארבל: חבר הכנסת אוסאמה סעדי יעלה ויבוא.

משה ארבל: לרשותך, אדוני, שלוש דקות, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, אנחנו, חברי הרשימה המשותפת, היינו אמורים להיות עכשיו בשעה זו, בשעה 08:00, בכפר ג'דיידה-מכר.

אוסאמה סעדי: יש שם כנס גדול של ראשי מועצות, של ועדת המעקב, של בעלי הקרקע שעומדים להפקיע מג'דיידה-מכר, מטמרה, משפרעם, מאבו סנאן, מירכא, מאעבלין.

אוסאמה סעדי: אני שאלתי היום שאילתה את כבוד שר המים, ומדובר בהפקעת קרקע לצורך הנחת צינורות לפרויקט התפלת מים.

אוסאמה סעדי: אז מכאן, בשמי ובשם חבריי שנמצאים כאן בכנסת, אנחנו שולחים (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: את ברכותינו על העצרת והכנס העממי בג'דיידה-מכר, ואנו אומרים להם: הרשימה המשותפת איתכם ונתמוך במאבק

אוסאמה סעדי: כם ונהיה איתכם במאבקכם כדי לבטל את ההפקעה של מאות הדונמים בג'דיידה-מכר, טמרה, שפרעם, ירכא, אעבלין ואבו סנאן.

אוסאמה סעדי: לא עלה ביכולתנו לבוא לג'דידה-מכר בגלל החוק הזה – חוק של ממשלה שרוצה שהשב"כ יאכן את הטלפונים – ולכן אנחנו פה להתנגד לחוק הזה, ונצביע נגדו.

אוסאמה סעדי: ) לגופו של עניין, לגופו של החוק, אדוני היושב-ראש, אני לא יודע אם אתה היית חבר בוועדה המשותפת לוועדת הפנים ולוועדת החוץ והביטחון.

אוסאמה סעדי: אני הייתי שם והשתתפנו בישיבות של הוועדה בעניין החוק הזה, חבריי עופר, אנטאנס, מנסור, אימאן.

אוסאמה סעדי: מי שהוביל את ההתנגדות החריפה, התקיפה, היה יושב-ראש הוועדה אז, חבר הכנסת גבי אשכנזי, וכל חברי כחול לבן אז.

אוסאמה סעדי: מה קרה?

אוסאמה סעדי: מה השתנה?

אוסאמה סעדי: אני שאלתי היום בוועדת הכנסת, לפני שנצא, חברי הרשימה המשותפת, לפגישה חשובה עם כבוד שר התיירות בעניין תוכנית סיוע לנצרת, כי מגיע לנצרת.

אוסאמה סעדי: לא יעלה על הדעת שעושים תוכנית גם לאילת – מגיע לה, גם לטבריה – מגיע לה, אבל למה לנצרת לא מגיע?

אוסאמה סעדי: היא לא נפגעה תיירותית?

אוסאמה סעדי: אז אני שאלתי את יושב-ראש ועדת הכנסת איתן גינזבורג, אמרתי לו: מה השתנה?

משה ארבל: נא לסכם.

אוסאמה סעדי: אני רק אסיים.

אוסאמה סעדי: מה השתנה מלפני חודש להיום?

אוסאמה סעדי: אז המספרים, אדוני היושב-ראש, היו פי כמה מאשר היום, ואז אתם התנגדתם בתוקף.

אוסאמה סעדי: כנראה הכיסא של הממשלה ושל ראש הממשלה החלופי וכיסאות השרים משנים את העמדות.

אוסאמה סעדי: אנחנו, אדוני היושב-ראש, לא משנים את העמדות שלנו.

אוסאמה סעדי: אנחנו מתנגדים.

אוסאמה סעדי: זה חוק פוגעני, דורסני, פולשני, אפילו השב"כ בעצמו מתנגד למשימה הזאת, ולכן אנחנו ניאבק כמו שנאבקנו בעבר נגד הצעת החוק הזאת.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

משה ארבל: חבר הכנסת אלעזר שטרן יעלה ויבוא.

משה ארבל: שלוש דקות לרשות אדוני, בבקשה.

אלעזר שטרן: תודה, אדוני היושב-ראש.

אלעזר שטרן: אדוני השר, עמיתיי חברי הכנסת, כאילו נהייתה פה תחרות למי חיי אדם, חיי אזרחי מדינת ישראל, חשובים יותר – למי שמעביר את חוק האיכונים, חוק המעקבים, או למי שמתנגד לו?

אלעזר שטרן: ואני חושב הפוך.

אלעזר שטרן: אני חושב שאנחנו, אלה שנתנגד לחוק הזה – אני לא רוצה להגיד שחיי אדם של תושבים במדינת ישראל חשובים לנו יותר מאשר לשרי הממשלה, אני לא אוהב את זה, לא רוצה לומר את זה, אבל אם כבר יש מישהו שהחיים חשובים לו יותר, אז אנחנו למעלה למעלה.

אלעזר שטרן: למה?

אלעזר שטרן: בגלל שאני חושב שהאיכונים האלה, יכול להיות שיגיע הזמן ולא תהיה ברירה, אבל בשלב הזה זה סוג של כיסוי על אוזלת ידה של הממשלה, על חוסר ההחלטה שלה.

אלעזר שטרן: הרי הם דיברו על 30,000 בדיקות ביום – אז לא עושים.

אלעזר שטרן: יכול להיות שאם היינו עושים, בכלל היינו במקום אחר.

אלעזר שטרן: דיברו על צורך בחקירות אפידמיולוגיות ולהכשיר סטודנטים לזה – לא עשו.

אלעזר שטרן: כשאתה לא עושה הכול, הכי קל לך לשדר לחץ והיסטריה ולהגיד כמה ימים אחרי ששמענו את ראש השב"כ: אוקיי, בואו עכשיו כן נשתמש באמצעי הזה, שגם בשב"כ היו מאוד שמחים לא להשתמש בו, כמו שאנחנו שמענו כולנו.

אלעזר שטרן: עכשיו באמת, כשדיברנו אז – וציטטו פה את כל אלה שישבו איתנו בוועדת חוץ וביטחון והתנגדו – היו באמת פי כמה וכמה, הרבה יותר מונשמים במדינת ישראל.

אלעזר שטרן: אנחנו לא במצב הזה, ברוך השם, אז למה עכשיו פתאום אתה רוצה לעשות את זה?

אלעזר שטרן: ושמעתי מרחוק את השר שטייניץ.

אלעזר שטרן: אני אומר לך, כבוד השר, אתם משדרים היסטריה, והיסטריה מגבירה מגפה בגלל שבהיסטריה מאבדים תחושה שיש מנהיג ששולט בעניינים, כשכל יומיים מתכנס הקבינט לקבל החלטות אחרות ולא מקבלים את ההחלטות הנכונות.

אלעזר שטרן: אז אני לא חושב שאתם עושים את זה בשביל לפגוע בדמוקרטיה, למרות שאני מקווה שאתם מבינים את המחירים, אבל אני חושב שבמנהיגות מחזיקים יותר חזק את הסטיק, והייתם יכולים להקדיש את הזמן של הדיונים אתמול בוועדת כספים על הכספים של ראש הממשלה לדיון מעמיק.

אלעזר שטרן: מה, יש הפתעה פתאום?

אלעזר שטרן: לא היה צריך להיערך, אולי כן יהיה מצב גרוע?

משה ארבל: נא לסכם.

אלעזר שטרן: את זה צריך להגיד ב-16:00 – היום נעביר חוק בקריאה ראשונה?

אלעזר שטרן: מה זה משדר לאזרחים, שהכול בהפתעות?

אלעזר שטרן: תודה, אדוני.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: חבר הכנסת עידן רול יעלה ויבוא.

משה ארבל: גם לרשותך, אדוני, שלוש דקות, בבקשה.

עידן רול: תודה, אדוני היושב-ראש.

עידן רול: חבריי וחברותיי לכנסת, תראו, אני קצת לא מאמין שאנחנו שוב נמצאים פה, זאת אומרת, יש פה ממשלה שאין שום דבר אחר חוץ מלהגיד שהיא מנהלת את משבר הקורונה בצורה רשלנית וחאפרית, וכדי לכסות על זה היא או יוצרת עוד יותר פניקה והיסטריה או הולכת לפתרונות הכי קיצוניים שזמינים לה.

עידן רול: לא זה נכון ולא זה נכון.

עידן רול: כבר נאמר פה, וצודקים – יכול להיות שיגיע הרגע שתהיה סיבה מוצדקת להפעיל אמצעי איכון כמו של השב"כ, אבל בשביל שלא נוכל לבקר את זה ונצדיק את זה, תראו לנו את דרך קבלת ההחלטות שלכם.

עידן רול: תראו שלא הכול נעשה בחובבנות, שלא הכול נעשה ב-06:00, שיש לכם מושג מה אתם עושים, שאתם מבססים את זה על עובדות ומידע.

עידן רול: אתם יודעים, כל תהליך שמתבצע בצורה סדורה ויש לו איזשהו ממד של בדיקות, של עובדות, של נתונים סדורים, יום אחרי יום, אז הרבה יותר קשה לבוא ולהגיד שאתם עושים דברים לא בסדר.

עידן רול: הרי אנחנו לא מחפשים באופוזיציה לבוא ולתקוף אתכם – כולנו רוצים להצליח בטיפול במשבר הקורונה.

עידן רול: הבעיה היא שאנחנו רוצים להצליח לטפל במשבר הקורונה ובמשבר הכלכלי החריף בתולדות מדינת ישראל, ואתם בממשלה רוצים לסדר בעיקר הטבות ופינוקים לראש הממשלה ולספייר שלו גנץ.

עידן רול: תראו, לצעוק כל הזמן: שב"כ, שב"כ ואיכונים, זה שוב לעשות את מה שאתם עושים הכי טוב – להאשים את הציבור:

עידן רול: אתם לא ממושמעים, נעלה את הקנסות על המסכות; אתם לא ממושמעים, בגלל זה הקורונה חזרה.

עידן רול: פעם אחת בחודשים של משבר שיבוא שר אחד בממשלה הזאת ויגיד: אתם יודעים מה, אולי לא ניהלנו נכון, אולי טעינו, אולי אנחנו לא עושים מספיק בדיקות, אולי אנחנו לא מבינים שצריך לעשות סגר אזורי, אולי אין לנו שום מתודולוגיה.

עידן רול: אתם יודעים מה, אני מגיע מניהול בעולם ההייטק.

עידן רול: ניהול זה ניהול; המטריה משתנה אבל זה ניהול.

עידן רול: אין פה שום הבנה בניהול.

עידן רול: אתם לא עושים שום דבר.

עידן רול: אתם מאשימים את האזרחים ואתם מאלתרים.

עידן רול: במקום לעקוב אחרי האזרחים, אולי תתחילו לעקוב אחרי המשיכות של ראש הממשלה נתניהו ושל החליפי שלו מהכספומט שלהם, שהוא במקרה הקופה הציבורית.

עידן רול: תתחילו להסתכל על עצמכם ומה אתם עושים לא נכון.

עידן רול: תיזכרו שיש פה גם אזרחים שמשלמים מיסים, שמסתכלים עליכם בעיניים כלות, עם עסקים קורסים וחרדה ליכולת להאכיל את הילדים שלהם ולרגע אחד – פשוט אשכרה לרגע אחד – תסתכלו על עוד בן אדם חוץ מעל עצמכם ועל הכיס שלכם בממשלה, ותנסו, אולי לשנייה אחת, לעשות את מה שמוטל עליכם ולהיות נבחרי ציבור.

עידן רול: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת עידן רול.

משה ארבל: חבר הכנסת בועז טופורובסקי יעלה ויבוא.

משה ארבל: לרשותך, אדוני, שלוש דקות.

משה ארבל: בבקשה.

בועז טופורובסקי: ככה נגמרות דמוקרטיות.

בועז טופורובסקי: תסתכלו בהיסטוריה הנוכחית – אם זה הונגריה, אם זה פולין, אם זה עוד מדינות; תסתכלו בהיסטוריה הקרובה פחות.

בועז טופורובסקי: הדמוקרטיות בהיסטוריה המודרנית לא נגמרו ככה, בשנייה, אלא נגמרו צעד אחר צעד: כל פעם ביטלו עוד זכויות, שינו קצת את הדמוקרטיה, ביטלו עוד משהו, הפכו את הדמוקרטיה לפחות דמוקרטית.

בועז טופורובסקי: ותמיד יש איזשהו מצב חירום.

בועז טופורובסקי: זה הרי אף פעם לא בא סתם – תמיד יש מלחמה, יש איזשהו ניסיון הפיכה, כל מיני אמירות כאלה או אחרות, איזושהי אידיאולוגיה הרסנית, וכל פעם באיזשהו שלב קמים האזרחים ואומרים: וואי, איך לא שמנו לב, לקחו לנו את הדמוקרטיה, גנבו לנו אותה.

בועז טופורובסקי: וזה מה שקורה כאן, כי הרי החוק הזה שנקרא: בואו נשתמש בשב"כ בשביל לעזור לנו במשבר הלאומי הזה של הקורונה – בקלות היה אפשר לשנות את זה, להסביר עוד מעט למה צריך להיעזר בשב"כ בשביל להילחם במגפת הרצח, שיש רציחות, אם זה במגזר הערבי או בכלל במדינת ישראל; בתאונות הדרכים – בואו נשת

בועז טופורובסקי: מש בשב"כ כדי לראות שאף אחד לא עובר את המהירות המותרת; אלימות במשפחה – בואו נשתמש בשב"כ בשביל לראות שאף אחד לא אומר בטלפון לחבר שלו שאשתו מעצבנת אותו; בואו נשתמש בשב"כ בשביל לבדוק שמישהו לא מתכוון לגנוב, לשקר, לבגוד, לקחת שוחד.

בועז טופורובסקי: ככה בדיוק אפשר להסביר כל מצב שמישהו בממשל הזה יגדיר שהוא מצב חירום.

בועז טופורובסקי: אסור לנו לתת לזה יד.

בועז טופורובסקי: הרי מה קרה היום?

בועז טופורובסקי: היום ישבו כמה אנשים, לא הרבה, והחליטו שדחוף עכשיו לתת לשב"כ את האפשרות לעקוב אחרי אזרחי מדינת ישראל.

בועז טופורובסקי: ואז, אחרי שהם החליטו את זה, הם הביאו את זה לכאן, לכנסת, שתחליט דחוף, מהר, בוועדת הכנסת.

בועז טופורובסקי: באו כל חברי הקואליציה, כי אמרו להם, אותם אנשים בודדים, שזה דחוף.

בועז טופורובסקי: הם לא ידעו איזה חוק, הם לא קראו אותו, אף אחד מהקואליציה לא קרא את החוק הזה, כי הוא הוגש רק לפני כמה שעות, ואישרו את זה בוועדת הכנסת, ועכשיו, עוד מעט, יאשרו את זה כאן בקריאה ראשונה כאשר אף אחד מהמצביעים – אלה שיצביעו בעד וגם אלה שיצביעו נגד – לא קרא את החוק הזה.

בועז טופורובסקי: אבל החוק הזה מאפשר לשב"כ, בניגוד לעמדת ראש השב"כ, לבוא ולעקוב אחרי אזרחי מדינת ישראל, לבוא ולראות מי עושה מה, מי דיבר עם מי, מי היה ליד מי, וכל זה בשם איזושהי קורונה.

בועז טופורובסקי: היום זה קורונה, מחר זה שחיתות, מוחרתיים זה בגלל שעשינו משהו שהממשל לא רוצה את זה.

בועז טופורובסקי: וזה לא מנותק, זה לא מנותק מההחלטה אתמול להביא מיליון שקל לראש הממשלה.

בועז טופורובסקי: זה אותו ניתוק.

בועז טופורובסקי: זו אותה תפיסה של השלטון שהמדינה שייכת לו ולא לאזרחים.

משה ארבל: תודה.

בועז טופורובסקי: לכן, השלטון הזה יכול להחליט היום שהשב"כ יעקוב אחרי האזרחים, כי אם האזרחים לא מקשיבים לו אז הוא יכריח אותם להקשיב לו, ולזה אנחנו חייבים לשים סוף.

בועז טופורובסקי: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת בועז טופורובסקי.

משה ארבל: רק שייאמר גם לפרוטוקול לגבי קריאת הצעת החוק, אז אני מהקואליציה וקראתי את כולה.

בועז טופורובסקי: – – –

משה ארבל: חבר הכנסת מנסור עבאס.

משה ארבל: לרשותך, אדוני, שלוש דקות.

מנסור עבאס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לכל טיפול יש תופעות לוואי נוסף להשפעה שכל רופא מחפש בכל טיפול.

מנסור עבאס: אנחנו כמובן מתנגדים לחוק הזה, משיקולים רבים ומגוונים, אבל אנחנו גם תמהים שהממשלה, שדואגת היום לאתר כל חולה וכל בן אדם שנחשף לאזרח חולה בקורונה, לא מתעשתת ולא חושבת שאולי כדאי לה לאתר גם איפה גרים עכשיו הילדים והתינוקות שהיום – היום בבוקר, בביר אל-חמאם, הרסו שם שני בתים.

מנסור עבאס: איפה המשפחות האלה נמצאות היום ואיפה – – –

אוסאמה סעדי: – – – לא מעניין – – –

יצחק פינדרוס: השב"כ יגיד לך.

מנסור עבאס: אני לא אדבר על הצפון, אני אדבר היום רק על הנגב.

מנסור עבאס: 10,000 בתים נהרסו במשך חמש השנים האחרונות.

מנסור עבאס: איפה 10,000 המשפחות נמצאות היום?

מנסור עבאס: ולכן, אני לא אומר שאנחנו לא מתרגשים מהחוק הזה, אבל כאשר אנחנו שמים את העוולות ואת הכאבים שאנחנו חווים מדי יום מהחלטות של הממשלה, מהמחדלים שלה – בתכנון, בבנייה וגם בתחום הבריאות בחברה הערבית – אנחנו תמהים ושואלים את השאלה הזאת: חשוב לאתר כל חולה, איפה הוא נמצא, והחברה הערבית כבר הוכיחה שבמלחמה הזאת נגד נגיף הקורונה היא הייתה בחזית, בשני מישורים, גם כחלק ממערכת הבריאות וגם כחברה שהתנהגה בצורה אחראית, שמרה על הכללים ולא אפשרה לנגיף הזה להתפשט בכלל החברה במשך חודשים.

מנסור עבאס: אנחנו מקבלים היום את התוצאות, והממשלה הזאת, על אף המשבר – גם בתחום הבריאות, גם בתחום הכלכלי – הממשלה הזאת ממשיכה להוציא צווים ולבצע אותם ולא להתחשב באותן משפחות שבסך הכול אין להן וילות בכפרים הבלתי-מוכרים בנגב; אין וילות, אנחנו מדברים על בתים פשוטים, צריפים, ובכל זאת – 10,000 בתים במשך חמש שנים, וזה לא פתר את הבעיה.

מנסור עבאס: אני אסיים.

מנסור עבאס: גם בצפון, אדוני השר שטייניץ, גם בצפון הייתה בעיה של כפרים ערביים לא מוכרים.

מנסור עבאס: הממשלה בסופו של דבר הכירה בהם והסדירה את מעמדם המוניציפלי.

מנסור עבאס: למי זה הזיק?

מנסור עבאס: למי זה מזיק שיש היום כפר פורח שקוראים לו ואדי סלאמה ויישוב אחר שקוראים לו כמאנה המזרחית – –

משה ארבל: תודה.

מנסור עבאס: – – וכמאנה המערבית, וחמר ועוד כל מיני, עשרות יישובים.

משה ארבל: נא לסכם.

מנסור עבאס: קיוותה הממשלה להסיר אותם מהמפה.

מנסור עבאס: בסופו של דבר היא נכנעה והכירה בהם.

מנסור עבאס: למי מפריע להכיר ביישובים הבלתי-מוכרים בנגב ולמה להמשיך את ההריסה הזאת?

מנסור עבאס: הרי היא לא משנה את המציאות ולא נותנת לאנשים את הכיוון לצאת החוצה ולהתחבר ליישובים אחרים.

משה ארבל: תודה רבה.

מנסור עבאס: לכן, אנחנו מתנגדים לחוק הזה, אבל אנחנו כן מבקשים מכל סיעות הבית, מכל חברי הכנסת, להסתכל לנו בעיניים, לחברה הזאת, ולהרגיש את הכאב שאנחנו חשים כל יום.

מנסור עבאס: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת מנסור עבאס.

משה ארבל: אני מבקש מחברי הכנסת להקפיד לעמוד בזמנים.

משה ארבל: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, שלוש דקות לרשותך, גברתי, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד היושב-ראש, חברים וחברות נכבדות ונכבדים, הממשלה רוצה לשמור על החיים שלנו – זאת המטרה המוצהרת – אבל היא לא קולעת למטרה.

אימאן ח'טיב יאסין: לכן, ברשותכם, אני רוצה להציע כמה אופציות לשמירה על החיים שלנו, למשל לדאוג לפרנסה שלנו; לדאוג שלא יהיו רעבים לפת לחם; שיספקו – –

משה ארבל: חבר הכנסת יצחק פינדרוס, רק לא עם הגב לדוברת.

אימאן ח'טיב יאסין: – – מקומות תעסוקה – כולנו יודעים היום בוודאות שלפחות 30%–40% מכל המובטלים שהוצאו מעבודתם בגל הקודם, לא תהיה להם אפשרות לחזור לעבודה; לדאוג לביטחון הנשים, שלא תהיה לנו נרצחת כל שבועיים; לדאוג לתת פתרונות לאלימות בתוך המשפחה – כמעט 90% מהמקרים שמדווחים על המשטרה על אלימות בתוך המשפחה אין להם תשובה, והם נסגרים, כי זה לא מעניין אף אחד; לדאוג לקורת גג לאלפי ילדים, במיוחד בדרום, הדרוםף שלצערנו מככב, אבל איפה הוא מככב?

אימאן ח'טיב יאסין: מככב ברעב, מככב בעוני, מככב בחוסר, במחסור במערכת חינוך, מככב במחסור בתשתיות לבריאות, אם לילדים, אם לנשים – לכולם; לדאוג לחינוך של הילדים שלנו; לדאוג לסטודנטים שעכשיו ניגשים למבחנים, ויש אוניברסיטאות שאמרו להם: תוכלו לגשת, אבל לא תוכלו להירשם לקורסי קיץ ובטח ובטח לא תוכלו להירשם לשנה הבאה אם לא תסדירו את החובות שלכם; לדאוג לקצבאות לנכים ולנזקקים, שתהיה להם אפשרות לחיים יותר טובים ומכבדים ומכובדים.

אימאן ח'טיב יאסין: אפשר לספור מפה עד הודעה חדשה פתרונות ואופציות לשמירה על החיים, אבל בטח ובטח לא איכונים.

אימאן ח'טיב יאסין: הייתי רוצה שישתמשו באיכונים למניעת אלימות ופשע בכל החברה הישראלית, ודווקא גם עם דגש על החברה הערבית.

משה ארבל: נא לסכם.

אימאן ח'טיב יאסין: מה שעושים עכשיו – אנחנו כחברה היינו עדים לכך לאורך כל השנים, אבל כשזה הגיע גם לכלל החברה הישראלית, אז הממשלה רוצה לעשות את זה כאילו בצורה דמוקרטית – –

משה ארבל: תודה.

אימאן ח'טיב יאסין: – – לבקש רשות ולעשות את זה בצורה דמוקרטית.

משה ארבל: תודה רבה.

אימאן ח'טיב יאסין: אז דמוקרטיה – מעקב וחדירה לפרטיות של אנשים ורמיסת זכויות יסוד וכבוד האדם זה רחוק מאוד מלהיות דמוקרטיה או שמירה על חיים.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה, אדוני.

משה ארבל: שלוש דקות גם לרשותך.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, אתה אמרת לפני כמה דקות שקראת את החוק, אז אני רוצה להקריא בקול רם באילו תנאים הממשלה רשאית להכריז על סמכות השירות לבצע פעולות תיקון, פשוט שכולנו נבין מה כתוב פה.

אלכס קושניר: אז בסעיף 2(א)(1) כתוב: "אם שוכנעה כי בשל חשש ממשי להתפשטות רחבת היקף של מחלה קיים צורך מיידי וממשי בהסתייעות בשירות".

אלכס קושניר: שוכנעה – על ידי מי?

אלכס קושניר: אין קריטריונים?

אלכס קושניר: אין מספרים?

אלכס קושניר: אמר השר שטייניץ, שדיבר פה, שהיום אנחנו כבר מכירים את המגפה ויודעים מה המשמעות של ההתפשטות.

אלכס קושניר: למה לא שמתם כאן מספרים?

אלכס קושניר: יותר מזה: ברגע שהממשלה השתכנעה, היא פשוט מכריזה, היא מודיעה לכנסת.

אלכס קושניר: לאף אחד אין פיקוח על הדבר הזה.

אלכס קושניר: לאף אחד.

אלכס קושניר: אתה יודע מה זה מזכיר לי?

אלכס קושניר: זה מזכיר לי את המקום שממנו באתי.

אלכס קושניר: גם שם היה ארגון, שנקרא קג"ב; כולכם שמעתם עליו.

אלכס קושניר: אז מה שאתם עושים, מה שהממשלה הזאת עושה – אתם הופכים את השב"כ, שהוא ארגון שאני גאה שהייתי חלק ממנו ועבדתי שם, לקג"ב.

אלכס קושניר: בשלב הבא, אתם יודעים מה תעשו?

אלכס קושניר: אני אגיד לכם, כי אני עברתי את זה, כי אחרי סבא שלי עקב הקג"ב, ואחרי אבא שלי עקב הקג"ב.

אלכס קושניר: אז אתם יודעים מה תעשו בשלב הבא?

אלכס קושניר: בשלב הבא אתם תמנו פוליטרוקים בכל מקום עבודה, אתם תמנו פוליטרוקים בכל פלוגה בצבא, כדי שחס וחלילה אף אחד לא יעז אפילו לחשוב כנגד הממשל.

אלכס קושניר: הרי זה מה שאתם עושים.

אלכס קושניר: לא קורונה מעניינת אתכם – מעניינת אתכם שליטה אבסולוטית באנשים.

אלכס קושניר: אתם לא ישבתם אפילו דקה אחת כדי להגדיר פה את הקריטריונים, כי זה לא אכפת לכם.

אלכס קושניר: מה שאכפת לכם זה איך אתם הופכים את העם הזה לעדר כבשים, איך אתם הופכים את עצמכם לשליטים מוחלטים – לא רק על המעשים של האנשים; בשלב הבא אתם תרצו לשלוט במחשבות של האנשים.

אלכס קושניר: ואני יודע מאיפה אתם לוקחים את הדוגמה – אתם לוקחים את הדוגמה מרוסיה הסובייטית, הקומוניסטית.

אלכס קושניר: אני עזבתי את המדינה הזאת בגלל זה.

אלכס קושניר: באתי לפה, למדינה דמוקרטית, ואני אמשיך יחד עם חבריי להילחם על הדמוקרטיה.

אלכס קושניר: לא ניתן לכם להפוך את השירות לקג"ב ולא ניתן לכם להפוך את הדמוקרטיה לדיקטטורה.

אלכס קושניר: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת אלכס קושניר.

משה ארבל: חבר הכנסת הרב יצחק פינדרוס יעלה ויבוא.

משה ארבל: גם לרשותך, אדוני, שלוש דקות.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, יושב-ראש המפלגה שלי הרב משה גפני, אני מרגיש היום שאני חי במדינת חלם.

יצחק פינדרוס: קמה פה ממשלה, שרים מדהימים, ראש ממשלה מדהים, שר בריאות בכלל משכמו ומעלה, וכאילו אנחנו לא למדנו כלום מלפני חודשיים-שלושה.

יצחק פינדרוס: לא למדנו כלום.

יצחק פינדרוס: פרצה הקורונה פה במרץ – התחיל קודם – ולמדנו שיש מגזר שאף אחד מהפקידות המקצועית במדינת ישראל לא יודע להתמודד איתו; למדנו שיש רשויות מקומיות חרדיות שאמורות – הן יכולות להתמודד והן יודעות מה לעשות, ושוב לקראת הגל השני אנחנו חיים בחלם.

יצחק פינדרוס: אין רשות מקומית, אין רשויות מקומיות; פקידים שאין להם מושג איך אנשים חרדים חיים מבחינה תרבותית, מבחינת סדר החיים שלהם מחליטים על סגר.

יצחק פינדרוס: עכשיו, אתם יודעים מה, היו מחליטים על סגר, עוד איכשהו – החליטו על סגר.

יצחק פינדרוס: אתם יודעים מה זה הסגר הזה?

יצחק פינדרוס: כינוס ענק בבוקר ביציאה לעבודה של כל תושבי העיר, שמי שעוד לא נדבק – יצליחו להדביק אותו, ואם במשך היום זה לא עבד, אז כשהוא חוזר בחזרה – עוד פעם, כינוס כל העיר בכניסה לעיר, איך נכנסים יחד ומדביקים אחד את השני.

יצחק פינדרוס: השתגענו?

יצחק פינדרוס: אנחנו בחלם?

יצחק פינדרוס: אנשים לא מבינים שהפקידים שיושבים שם במל"ל, בשמלל, הרופאים, הדוקטורים האלה, אין להם מושג על מה הם מדברים?

יצחק פינדרוס: יש לכם אנשים שמבינים.

יצחק פינדרוס: תפנו לרשויות האלה, תשבו איתם, תבנו תוכנית איך מונעים התפשטות.

יצחק פינדרוס: איך 71 חולים הולכים כאילו להדביק עיר שלמה – אולי צריך לסגור שכונה, אולי צריך ללמוד איך לסגור.

יצחק פינדרוס: גם לא סגרו בכלל, סתם הכבידו על אנשים: שעה ביציאה לעבודה, שעה בחזרה, תיסעו בתחבורה פנימית, תיסעו בתחבורה חיצונית.

יצחק פינדרוס: ובסוף, יש לנו סגן שר תחבורה, ואני פונה אליו ושואל אותו: תגיד לי, איך בנו את מחלקת התחבורה שם?

יצחק פינדרוס: לפי מה?

יצחק פינדרוס: לפי הייעוץ המשפטי.

יצחק פינדרוס: עוד אחד שמבין בדיוק הלך רוח של חרדים.

יצחק פינדרוס: תפסיקו להתעסק עם דברים שאתם לא מבינים, כי אתם פשוט הופכים להיות מגוחכים, ואתם יודעים מה, הפעם זה גם סכנת חיים.

יצחק פינדרוס: אתם משחקים בחיים.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לאדוני.

משה ארבל: חבר הכנסת אחמד טיבי יעלה ויבוא.

משה ארבל: לרשותך, אדוני, שלוש דקות.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, חברי הכנסת החרדים לגורלה של הכנסת – – –

משה ארבל: חבר הכנסת פינדרוס.

אחמד טיבי: אתה נכנסת בחוק הנורבגי, נכון?

יצחק פינדרוס: – – –

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני רוצה לספר לכם על אבו חוסיין יוסף סואעד.

אחמד טיבי: הוא במקור מאל-כמאנה, גר בראמה, וכבר ב-1965 לקחו לו חלק מהאדמות שלו שנמצאות על מה שקרוי עכשיו מושב מכמנים.

אחמד טיבי: יש לו חלקת אדמה שנשארה, של 7.5 דונם, ולאחרונה הניחו קו ביוב בחלקה 15 גוש 19152 על ידי קולחי משגב בע"מ.

אחמד טיבי: הייתה לו גישה לאדמה שלו בשטח הזה, וגם הגישה הזאת נסגרה.

אחמד טיבי: לכן אבו חוסיין (אומר בערבית ומתרגם:) אבו חוסיין לא יכול להגיע לחלקת האדמה שלו, שהיא של אביו ושל משפחתו משכבר הימים.

אחמד טיבי: וכל מה שאבו חוסיין ומשפחתו רוצים זה שיאפשרו לו את הגישה שהייתה לו למה שנשאר מאדמתו.

אחמד טיבי: הוא כבר פנה במכתב לגוף הזה, לקולחי משגב, על ידי עו"ד מוחמד בשיר, בתביעה להחזיר לו את הגישה.

אחמד טיבי: ואני דורש לאפשר לאבו חוסיין גישה לאדמה שלו, למה שנשאר מהאדמה שלו.

אחמד טיבי: הוא קשור מאוד, (אומר בערבית: קשור מאוד לאדמתו.

אחמד טיבי: ) אני אמשיך לעקוב אחרי הסיפור הזה מול כל הרשויות.

אחמד טיבי: הנקודה השנייה, אדוני היושב-ראש, זה תאונות דרכים, בעיקר תאונות דרכים שמתרחשות בארץ, קורבנות יהודים וערבים.

אחמד טיבי: לפי מגזר, ב-2020 – 43 קורבנות בתאונות דרכים.

אחמד טיבי: 43.

אחמד טיבי: ב-2019 כולה היו 44.

אחמד טיבי: יהודים ואחרים: ב-2019 – 95, ועד היום בשנה זו – 79.

אחמד טיבי: זאת מכת מדינה.

אחמד טיבי: מואייד, צעיר מאכסאל, נהרג.

אחמד טיבי: הוא סטודנט שלומד בג'נין.

אחמד טיבי: ניחמתי את אביו.

אחמד טיבי: קורע לב.

אחמד טיבי: כל סיפור כזה זה מוות מיותר לחלוטין.

אחמד טיבי: לכן, אנחנו חייבים לעשות הכול כדי לחזק תשתיות, להגביר מודעות לנהיגה נכונה, שנהגים לא יהיו עייפים, במיוחד נהגי משאיות.

אחמד טיבי: אנחנו רוצים שאנשים ייסעו בזהירות, לא מהר, כדי שיגיעו מהר הביתה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

משה ארבל: חברת הכנסת היבה יזבק, לרשותך, גברתי, שלוש דקות.

משה ארבל: בבקשה.

היבה יזבק: כבוד היושב-ראש, מה עוד לא עשתה הממשלה הזאת כדי לנצל את משבר הקורונה?

היבה יזבק: הקמת ממשלה עם ראש ממשלה מושחת, גזען; הכפלת מספר השרים והתיקים.

משה ארבל: חברי הרשימה המשותפת, אני בטוח שתרצו לשמוע בקשב רב את חברת הכנסת יזבק.

היבה יזבק: תודה.

היבה יזבק: העבירו חוק נורבגי, הכניסו עוד חברי כנסת; מקדמים גנבת אדמות מפלסטינים בשם הסיפוח.

היבה יזבק: עכשיו הם רוצים לחדור לחיי הפרט, לחיי האזרח וצנעתו, בשם הקורונה.

היבה יזבק: חריג זה לא.

היבה יזבק: האמת, זה לא חריג.

היבה יזבק: זוהי המדיניות המתמשכת שאנחנו מכירים כבר עשורים; זוהי המדיניות הפוליטית המתמשכת שאנחנו מזהירים ממנה כבר שנים.

היבה יזבק: זה מאוד אופייני להתנהלות הרווחת במדינה הזאת או על ידי הממשלה הזאת.

היבה יזבק: אין חדש תחת השמש.

היבה יזבק: הכול זה נגזרת של אותה מנטליות מיליטריסטית, ביטחוניסטית.

היבה יזבק: האמת, אנחנו הערבים רגילים לזה, לצערנו, שאנחנו מטרה ומתייחסים אלינו כאל פושעים וכאיום ביטחוני מתמשך.

היבה יזבק: לכן זה מגביר אצלנו את הצורך להתנגד לחוק הזה.

היבה יזבק: אנחנו אומנם התרגלנו אבל מתנגדים ולא מסכימים, כי זה פוגע.

היבה יזבק: אני מבשרת לכולם, למצטרפים החדשים להתנגדות לחוק, זה שזה כן פוגע, זה כן פוגע בכל זכות בסיסית של האזרח ושל הפרט.

היבה יזבק: אבל אתם יודעים מה האבסורד?

היבה יזבק: שראש השב"כ עצמו יצא נגד ההצעה הזאת, או לפחות הוא אמר שהוא לא מרגיש נוח עם הצעה כזאת.

היבה יזבק: ראש השב"כ, שלא יודע מי ומה ובאיזה כלים הוא עושה שימוש לצורך מעקב ופיקוח – הוא עצמו אומר שהוא לא מרגיש נוח עם הצעה כזאת.

היבה יזבק: וכאן נשאלת השאלה: באמת אין אמצעים אזרחיים שאפשר להפעיל?

היבה יזבק: לא נותרו אמצעים אזרחיים?

היבה יזבק: חראם.

היבה יזבק: הממשלה לא יודעת, אין לה מושג באיזה אמצעים אפשר להשתמש, אז הינה כמה הצעות פרקטיות: יש דבר כזה אפליקציות, ואפשר להשתמש בהן; יש כזה דבר שיפור החקירות האפידמיולוגיות, ואפשר לעשות בהן שימוש; יש כזה דבר דאגה לאוכלוסיות שנמצאות בסיכון; יש כזה דבר פרסום קבוע של מסלולי החולים.

היבה יזבק: יש הרבה כלים לגיטימיים שאפשר להשתמש בהם.

משה ארבל: נא לסכם.

היבה יזבק: אבל גם אם החוק הזה יעבור, אני רוצה לבשר לכולם, לכל מי שיתמוך בו: גם אם הוא יעבור זה לא הופך אותו ללגיטימי.

היבה יזבק: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת יזבק.

משה ארבל: חבר הכנסת אוריאל בוסו – אינו נוכח.

משה ארבל: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

משה ארבל: אני מוותר על שלוש הדקות שלי לטובת האפשרות שלכם להגיע הביתה לילדים או לנכדים, למאמץ המשפחתי.

עאידה תומא סלימאן: או לישון.

משה ארבל: או לישון – למעוניינים.

עאידה תומא סלימאן: לא חייבים לחזור לעוד משמרת.

משה ארבל: גם לרשותך, גברתי, שלוש דקות, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: לא לפחד ממני, ואם אני אצא חיובית – אל תדאגו, הטלפונים שלכם יהיו במעקב ואתם תקבלו התראות, יזהירו אתכם מהסכנה הגדולה של הידבקות בקורונה.

עאידה תומא סלימאן: האמת, ישבתי והקשבתי ומאוד כאב לי הלב לשמוע את האנשים שמרגישים שלוקחים להם את הדמוקרטיה שהייתה קיימת במדינת ישראל ומרגישים שחרב עליהם עולמם כי השב"כ פתאום מתחיל לעשות מעקב.

עאידה תומא סלימאן: זה מאוד מוזר שרק כאשר האש מגיעה עד הבית מבינים שיש אש בחוץ; שקיימת איזושהי הבנה שמדינת ישראל מה-זה שומרת זכויות אדם ופרט, ורק עכשיו השב"כ עלול, בגלל ההנחיה הזאת או החוק הזה, לכרסם בדמוקרטיה הקיימת במדינת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: אני לא אחדש לכם כמי שאומרת שעד עכשיו המעקב הזה היה קיים בצורה זו או אחרת על הרבה פעילים באוכלוסייה הערבית ועל האוכלוסייה הערבית, על כל הצעירים שפרסמו איזשהו סטטוס והם לא מנהיגים גדולים שאפשר לחשוב שמישהו עוקב אחריהם; סתם צעירים שפרסמו איזשהו סטטוס ובאותו לילה הגיעו אליהם, עצרו אותם והכניסו אותם למעצר.

עאידה תומא סלימאן: אבל אולי אני אחדש לכם בכך שהמעקבים של השב"כ מגיעים גם לפעילים יהודים שהפעילות שלהם לא נראית – שהפעילות שלהם כנראה חורגת מהמחשבה של העדר, שרוצים שאנחנו כולנו נחשוב אותו דבר.

עאידה תומא סלימאן: שלא ישלו אותנו.

עאידה תומא סלימאן: דבר ראשון, שלא ישלו אותנו שהשב"כ הוא עכשיו המגן והפעיל הכי מבין בזכויות הפרט ונחרד מהאפשרות הזאת שיכפו עליו עצמו לעשות את זה.

עאידה תומא סלימאן: הרי הוא עשה את זה לפני כמה חודשים והוא ממשיך לעשות את זה מהתקופה שלפני הקורונה, אבל לקבוצות אחרות.

עאידה תומא סלימאן: כנראה כאשר מדברים על הדמוקרטיה במדינת ישראל, הדמוקרטיה המהותית, לא הדמוקרטיה של כן אפשר לבחור וכן אפשר להיבחר אלא דמוקרטיה אמיתית, של חופש הפרט וחופש התנועה וחופש ההתארגנות וכל הדברים האלה – אני חייבת להגיד, שגם לא ישלו אותנו שעכשיו אין, לא נשארו כלים בארגז הכלים של כל ממשלה מתוקנת כדי לשמור על האזרחים מהמחלה ומהאפידמיה שמשתוללת.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שאי-אפשר עוד לצאת עם רעיונות איך לנצל את המצוקה של הציבור מול המחלה הזאת למטרות פוליטיות גרידא, לשלוט בציבור.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת תומא סלימאן.

משה ארבל: חבר הכנסת עודד פורר.

עודד פורר: מוותר.

משה ארבל: מוותר.

משה ארבל: חבר הכנסת ניצן הורוביץ – אינו נוכח.

משה ארבל: חבר הכנסת משה יעלון.

משה ארבל: בהזדמנות הזאת שכבודו עולה, מזל טוב ליום הולדתך, עד 120 בבריאות.

משה יעלון: תודה על הברכה.

משה יעלון: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הנושא שאנחנו דנים בו היום הוא נושא שעסקתי בו אישית כחבר ועדת החוץ והביטחון מתחילת הדרך.

משה יעלון: בפעם הראשונה שהנושא הובא לוועדה, זה היה בסוף הכנסת העשרים-ושתיים, גבי אשכנזי היה יושב-ראש הוועדה וכולנו הרמנו גבה, למה זה מגיע לוועדה שעה וחצי לפני התפזרות הכנסת למרות שזה יכול היה להגיע קודם.

משה יעלון: וברגע שהוקמה הוועדה החדשה בכנסת העשרים-ושלוש עסקנו בנושא בדחילו ורחימו, כי היה ברור שמדובר פה באמצעי רדיקלי, שמתאים לדיקטטורות ולא לדמוקרטיות.

משה יעלון: אך לנוכח האי-ודאות לגבי המגפה והשלכותיה והצגת תמונה של גידול אקספוננציאלי שיכול להגיע עד כדי מיליון חולים ו-10,000 מתים אנחנו נכנסו בעובי הקורה וקיימנו מספר רב של דיונים.

משה יעלון: בשל רגישות הנושא, באמת בגלל פיקוח נפש, נמצאה הדרך לאשר זאת כאמצעי יחיד – אין לו תחליף – אבל בסופו של דבר, מתוך הדיונים הללו, אחרי ששמנו מגבלות ופיקוח, בתוך הדיונים באו בסוף רופאים ואמרו לנו: אין צורך.

משה יעלון: בכל אופן, קבענו בוועדה שכדי להתמודד עם המגפה יש כמה דברים חשובים שיש לבצע.

משה יעלון: אחד מהם: אם רוצים איכון, אז לפתח אמצעי.

משה יעלון: אפילו קיימנו דיון על האמצעים האפשריים, כך שיהיה איכון בלי שום מעורבות של דרג ממשלתי, בוודאי לא של שירות ביטחון כללי, שהכלים שניתנו בידיו על פי חוק נועדו לדברים אחרים.

משה יעלון: לכן, בסופו של דבר הייתה הצבעה על פתרון טכנולוגי מסוים, מכשיר שמאפשר "לדקור" מישהו שהוא חולה ושזה יופיע באפליקציה שלו, ובטכנולוגיית בלוטות', במרחק של שני מטר – מי שמתקרב אליו מקבל התרעה שהוא פוגש מישהו שהוא נגוע, ולא תהיה מעורבות ממשלתית.

משה יעלון: אמרנו: יאללה, לכו לזה, תפתחו.

משה יעלון: מה שמדאיג אותי זה שארבעה חודשים עברו מתחילת האירוע, ואנחנו שוב באים ושומעים שעדיין האמצעי לא בשל.

משה יעלון: נוסף לזה עלתה חשיבות הבדיקות, הבדיקות בכלל – האפידמיולוגיות, החקירות האפידמיולוגיות, הסרולוגיות.

משה יעלון: עד היום, עם כל ההתחייבויות ועם כל האמירות, כולל ההכרזות באירועי תקשורת, 30,000 בדיקות ביום – קודם כול לא הגענו לזה; הדבר הנוסף הוא שיש צווארי בקבוק שניתן לפתור אותם, בין שזה מעבדות ובין שזה חוקרים או חוקרות, ושום דבר לא זז.

משה יעלון: כלומר ההתנהלות של הממשלה היא: יש משהו שקיים, אז יאללה, בואו נשתמש בו.

משה ארבל: נא לסכם.

משה יעלון: אני חושב שהחידלון בטיפול באירוע הזה של הקורונה – והוא לא רק בזה, הוא גם בדברים אחרים – מביא גם לזה שהציבור בסוף מזלזל.

משה יעלון: כשלא רואים דוגמה אישית, כשמשנים הנחיות מבוקר לערב ובסופו של דבר גם לא מקיימים את הדברים כפי שצריך אבל בוודאי לא מתכוננים כמו שצריך ולא מכינים כמו שצריך – מה שקורה כרגע זה שיש התפשטות של המגפה, והיא נובעת מחוסר אמון של האנשים, הציבור.

משה יעלון: גם את זה לא פותרים על ידי מתן כלים לשב"כ לעקוב אחרי האזרחים.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: חבר הכנסת ניצן הורוביץ יעלה ויבוא, שלוש דקות לרשותך, אדוני.

משה ארבל: בבקשה.

יעקב מרגי: למה – – –

משה ארבל: אני נהנה מכל רגע.

יעקב מרגי: בגלל חוסר הניסיון?

משה ארבל: זאת מחלה עוברת.

משה ארבל: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

ניצן הורוביץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ניצן הורוביץ: כשאנחנו אומרים שב"כ, איכון טלפונים, מחשבים, זה נשמע רחוק, אז אני רוצה שהאזרחים יבינו על מה מדובר, וגם שכל חבר כנסת כאן ישאל את עצמו אם הוא רוצה שבמחשב, למשל – לא רק של השב"כ, של משרד הבריאות – שכל פקיד או פקידה יכולים לגשת אליו, יהיה המידע עם מי הוא, עם מי אני, איפה הייתי וכל מי שהיה בסביבתי במשך שבועיים אחורה מהיום שגילו שנדבקתי בנגיף, אבל הכול.

ניצן הורוביץ: ישאל את עצמו כל חבר כנסת אם הוא רוצה, לגבי עצמו, שמישהו במשרד הבריאות, ולא רק בשב"כ, ששם רמת האבטחה במחשבים גבוהה, אלא בלשכת בריאות מחוזית כלשהי, ידע – לגביך, למשל, אדוני היושב-ראש – בכל רגע ורגע בשבועיים האחרונים איפה בדיוק היית, ליד מי היית, מה עשית.

ניצן הורוביץ: והכלי הזה הוא לא רק איכון טלפונים כמו שחושבים – יש הרבה רמות של חיתוכי מידע וניתוחים ועוד דברים; אני לא רוצה להגיד את זה כאן, וזו בדיוק הסיבה שגם השב"כ לא רוצה שישתמשו בכלי הזה לצורכי הקורונה, כי הוא בדיוק לא רוצה שאזרחים לא מורשים ייחשפו ליכולות האלה, שהן יכולות מאוד דרמטיות ומאוד מועילות, למשל כשאתה רודף אחרי מחבל, ואז אתה יכול לדעת כל מיני דברים.

ניצן הורוביץ: אבל כשאתה הולך לאזרחים – שזאת מאסה, כל אזרחי המדינה, אתה יודע אדוני היושב-ראש בכמה אלפי אנשים מדובר?

ניצן הורוביץ: על כל חולה אחד שהם בודקים הם יכולים ליצור חתכים.

ניצן הורוביץ: רוב-רובם של האנשים האלה לא נדבקו, לא יידבקו; הם בכלל לא קרובים ברמת הדבקה לחולה עצמו, כי צריך ממש מרחק של איזה מטר או מטר וחצי.

ניצן הורוביץ: אלה זה פשוט אנשים שהיו בסביבה.

ניצן הורוביץ: אני, רבותיי חברי הכנסת, חבריי וחברותיי, אינני מעוניין שהממשלה תדע על כל מקום וכל אדם שאיתו נפגשתי בשבועיים האחרונים.

ניצן הורוביץ: יש לי חיים, החיים שלי זה החיים שלי, הפרטיות שלי זה הפרטיות שלי, כמו שלכל אזרח במדינת ישראל יש זכות, בזמנו הפנוי, בחייו הפרטיים, ללכת ולהיפגש ולעשות כל מיני דברים – –

משה ארבל: נא לסכם.

ניצן הורוביץ: – – והממשלה לא צריכה לדחוף את ידה ואת העין שלה ואת המחשבים שלה לתוך החיים שלי.

ניצן הורוביץ: ולכן אני אומר, אדוני:

ניצן הורוביץ: קורונה יש בכל העולם, ובעולם – – –

משה ארבל: אני מבקש מחברי הכנסת וחברות הכנסת לשמור על השקט ולאפשר לחבר הכנסת ניצן הורוביץ לסיים את דבריו.

ניצן הורוביץ: כן, אני מסיים.

ניצן הורוביץ: אני אומר, חברים וחברות: קורונה יש בכל העולם, וגם במדינות שההדבקה הייתה הרבה יותר מבישראל סירבו להכניס את הכלי הזה, שהוא פגיעה קשה באמת בדברים הכי בסיסיים.

ניצן הורוביץ: ושוב, ישאל את עצמו כל אחד ואחד, כי כולנו נהיה חשופים, כל אחד מאיתנו שיידבק, שידעו שבועיים אחורה בדיוק איפה היינו, עם מי נפגשנו, מה עשינו ועוד הרבה דברים אחרים שאני לא יכול לפרט, אבל שלשב"כ יש את היכולות.

משה ארבל: תודה רבה.

ניצן הורוביץ: אני חושב שזה לא המקום.

ניצן הורוביץ: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לאדוני.

משה ארבל: חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח – אמרתי נכון?

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך, גברתי.

משה ארבל: חברת הכנסת קטי שטרית וחבר הכנסת טסלר, אני מבקש שלא להיות עם הגב לדוברת.

משה ארבל: חברי הכנסת והסדרנים, נא לשמור על הסדר במליאה.

משה ארבל: בבקשה, גברתי, שלוש דקות.

ע'דיר כמאל מריח: אני אשמח לשקט.

משה ארבל: אני מבקש שוב לשמור על השקט.

משה ארבל: בבקשה.

ע'דיר כמאל מריח: אמור לי מי חבריך ואומר לך מי אתה.

משה ארבל: חבר הכנסת פינדרוס, תחסוך ממני את הקריאות.

משה ארבל: תודה.

ע'דיר כמאל מריח: אמור לי מי חבריך ואומר לך מי אתה.

ע'דיר כמאל מריח: או בערבית: (מתרגמת את המשפט לערבית.

ע'דיר כמאל מריח: ) מי החברים שלנו?

ע'דיר כמאל מריח: האם אנחנו רוצים שאורבן של הונגריה יהיה חבר שלנו?

ע'דיר כמאל מריח: האם אנחנו שואפים לכך שדיקטטורים במדינות שלא בדיוק מיישמות דמוקרטיה יהיו החברות שלנו?

ע'דיר כמאל מריח: האמינו לי, זה לא מועדון אקסקלוסיבי, שמדינת ישראל תתגאה בכך שתהיה חברה בו.

ע'דיר כמאל מריח: המודל הזה שבו גוף ביטחון עושה איכון אזרחי לא קיים בשום מדינה בעולם.

ע'דיר כמאל מריח: אין מדינה אחרת בעולם שבה השב"כ או גוף ביטחוני שאמור לספק ביטחון מתערב בעניינים אזרחיים.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו ראינו את התגובות, הבנו את העמדה של השב"כ, ואנחנו גם לא מבינים את החשאיות, הערפול, חוסר השקיפות.

ע'דיר כמאל מריח: מישהו כאן יכול לתת לי תשובות – מהם הפרמטרים?

ע'דיר כמאל מריח: מי יקבע איך יתבצע האיכון?

ע'דיר כמאל מריח: מי האנשים שישבו פיזית ויבצעו את האיכון?

ע'דיר כמאל מריח: הרי בעולם המודרני ידע שווה כוח.

ע'דיר כמאל מריח: בידי מי הכוח הזה?

ע'דיר כמאל מריח: למי אנחנו נותנים את הכוח הזה?

ע'דיר כמאל מריח: מי יחליט מתי יתבצע האיכון ואיפה יתבצע ואיזו קהילה תיכנס תחת איכון ולאן המידע זורם?

ע'דיר כמאל מריח: אני חוששת שבעוד כמה חודשים נהיה בסדרת מדע בדיוני – פשוט נתנהל בצורה שבה המדינה תדע עלינו בכל רגע נתון איפה היינו ועם מי דיברנו ומה עשינו.

ע'דיר כמאל מריח: זו לא דמוקרטיה, חברים.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו גם מבינים שיש חברות אזרחיות – הרי אנחנו הסטרטאפ ניישן.

ע'דיר כמאל מריח: יש יכולות של חברות אזרחיות לבצע את האיכון הזה בצורה שקופה ומקצועית.

ע'דיר כמאל מריח: למה הממשלה מתעקשת שהשב"כ הוא שיעשה את זה, בחיפזון כזה, בצורה לא שקופה כזאת?

ע'דיר כמאל מריח: לפני חודשיים ראש הממשלה הציע, במקום מחשב לכל ילד – בשיא הקורונה – שבב לכל ילד; הציע להדביק לגבו של כל ילד שבב.

ע'דיר כמאל מריח: מה זה, מובילאיי, שיתריע כמו רכב על סכנות?

ע'דיר כמאל מריח: אתם מקשיבים?

ע'דיר כמאל מריח: אנשי טכנולוגיה ומשפט נדהמו לשמוע את הטענה הזאת.

ע'דיר כמאל מריח: שבב לכל ילד?

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו מבינים איך זה יתפתח, איך זה יתחיל, אבל אנחנו לא מבינים איך זה ייגמר.

ע'דיר כמאל מריח: שבב לכל ילד?

ע'דיר כמאל מריח: חברים, לפני שנה כחול לבן התריעה ואמרה: ארדואן כבר כאן.

ע'דיר כמאל מריח: ככה מתהווה דיקטטורה.

ע'דיר כמאל מריח: ככה היא מתהווה, בתהליך מסוכן ואיטי – –

משה ארבל: נא לסכם.

ע'דיר כמאל מריח: – – שלצערי לא כל האזרחים מבינים ומודעים להשלכות שלו.

ע'דיר כמאל מריח: איכון – לא, לא בצורה הזאת.

ע'דיר כמאל מריח: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח.

משה ארבל: חבר הכנסת ינון אזולאי – אחרון הדוברים.

משה ארבל: בבקשה, אדוני, גם לרשותך שלוש דקות.

משה ארבל: אני מבקש מראש לעמוד בזמנים.

משה ארבל: תודה.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, שרים, ראשית, ברכות לחברי הכנסת בוסו, ברוכי, חסיד וכל המצטרפים והמצטרפות, חברות הכנסת.

ינון אזולאי: בשעה טובה.

ינון אזולאי: שיהיה בהצלחה לכולנו.

ינון אזולאי: אתם יודעים, הגל השני כבר הגיע.

ינון אזולאי: מאיפה יודעים שהגל השני הגיע, שהוא כבר פה?

ינון אזולאי: כי יופי, יש על מי להפיל, יש: הציבור החרדי, עוד פעם.

ינון אזולאי: אם אני מסתכל על נתונים שנמצאים במשרד הבריאות, לא ממני: בת ים – על כל 10,000 יש עשרה חולים; אור יהודה – 15, טבריה – 13, אילת – 17, תל אביב-יפו – עשרה.

ינון אזולאי: כשאני מסתכל על זה, אני אומר:

ינון אזולאי: למה הלכו דווקא לטבריה, לאזורים החרדיים, להכות שם?

ינון אזולאי: לא מספיק העיר הזאת חלשה?

ינון אזולאי: לה מספיק היא מוכה, מה שהיא עוברת?

ינון אזולאי: לאלעד?

ינון אזולאי: מה קרה, תל אביב לא טוב?

ינון אזולאי: למה, כי שם האנשים חזקים יותר?

ינון אזולאי: אני לא אומר איפה תעשו סגר ואיפה לא תעשו סגר, אני רק מבקש שהסגר יהיה שוויוני.

ינון אזולאי: כשאתם מכים בערים האלה – אין להם כלכלה – –

אלי אבידר: צודק.

ינון אזולאי: – – אין להם יכולת חברתית להתחבר שוב.

ינון אזולאי: עד שהם סוף-סוף מתאוששים אנחנו שוב מכים בהם?

ינון אזולאי: רק דוגמה: בטבריה, ראש העיר מוני מעתוק, ראש הוועדה הקרואה – –

משה ארבל: אני מבקש מחברי הכנסת לשמור על השקט במליאה.

ינון אזולאי: – – מוסר לנו במכתב שהוא שלח היום לבנימין נתניהו, ראש הממשלה: חולים פעילים – 51; חולים שפונו כבר למלונית – 15, אחד מתוכם נמצא אחרי תאונה בבית חולים; סך הכול חולים בעיר – 35; חולים שממתינים לתשובה שלילית שנייה – 12.

ינון אזולאי: כלומר אנחנו מדברים על 23 חולים – סוגרים חצי עיר.

ינון אזולאי: אז נכון, בערב שלחו מכתב שהם מורידים כמה אזורים, כמה שכונות, אבל למה לעשות את זה?

ינון אזולאי: רק שתבינו עד כמה זה פוגע.

ינון אזולאי: אתמול באלעד היה בר-מצווה לסגן ראש העיר שלנו, הרב בוטבול.

ינון אזולאי: הוא הזמין אותנו.

ינון אזולאי: אני אגיד לכם את האמת, הייתי בדרך.

ינון אזולאי: אשתי שומעת שיש באילת סגר – היא אומרת לי: לא, אתה לא יוצא לשם.

ינון אזולאי: פסיכולוגית זה חוסם את האנשים, זה חוסם אותם מלהגיע.

ינון אזולאי: זה הורס, זה גומר אותם.

ינון אזולאי: ואני אסיים לכם – רק שתבינו מהו כוח:

ינון אזולאי: אתמול התקשר אחד מפקידי הממשלה לראש עיריית תל אביב-יפו מר רון חולדאי ואומר לו: כנראה שיטילו על העיר שלך סגר.

משה ארבל: חבר הכנסת איימן עודה, איימן.

ינון אזולאי: תקשיב, תלמד מתל אביב איך מתנהגים.

משה ארבל: חולדאי דואג לשכונת עג'מי.

ינון אזולאי: זה חולדאי, זה עם בית הקברות המוסלמי, שהוא מזלזל שם.

ינון אזולאי: תקשיב מה זה: מתקשר אליו אחד מהפקידים הבכירים להודיע לו שעושים סגר על העיר תל אביב.

ינון אזולאי: מה הוא אומר לו? אתה לא מוסמך.

ינון אזולאי: שמי שמוסמך יתקשר אליי – השר או המנכ"ל של משרד הבריאות, אני לא יודע.

איימן עודה: זה השמאל, החילונים.

ינון אזולאי: ואתה חושב שהתקשרו אליו?

ינון אזולאי: לא התקשרו אליו.

משה ארבל: נא לסכם.

ינון אזולאי: ובת ים – אתם חושבים שמישהו התקשר?

ינון אזולאי: יכול להיות שהוא התקשר לבקש שלא יעשו סגר.

ינון אזולאי: אבל על אילת כן עשו; על שכונות בטבריה כן עשו.

ינון אזולאי: עד מתי?

ינון אזולאי: מה אתם רוצים, שנחזור לימים האלה שבאים ומכים בציבור החרדי?

ינון אזולאי: אנחנו לא ניתן.

משה ארבל: תודה רבה.

ינון אזולאי: הגיע הזמן שנגיד גם אנחנו את שלנו.

ינון אזולאי: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת ינון אזולאי.

משה ארבל: יש שר שירצה לסכם?

משה ארבל: להשיב?

משה ארבל: השר יובל שטייניץ יעלה ויבוא.

משה ארבל: בבקשה, אדוני.

אלעזר שטרן: איזו הצבעה?

משה ארבל: כרגע לא קיבלנו בקשה, לא מהאופוזיציה ולא מהממשלה.

משה ארבל: עדיין הדלת פתוחה בפניהם בכל רגע שירצו.

משה ארבל: בבקשה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קואליציה, אופוזיציה, היה כאן דיון.

יובל שטייניץ: אני מוכרח להגיד שחלק מהדיון היה ענייני וחלק מחברי האופוזיציה מתחו פה ביקורת לגיטימית ועניינית.

יובל שטייניץ: יחד עם זאת, היו פה גם ביטויים קשים ולא מקובלים, וגם אני אמרתי כמה דברים.

יובל שטייניץ: אם מישהו נפגע מדבריי, אני מתנצל, אבל הביטויים שנאמרו פה, כמו "אפסים", או "שקרנים", או "דיקטטור" – עם כל הכבוד, אני לא חושב שזה משרת את האופוזיציה.

משה ארבל: חברי הכנסת מהיציע, אני מבקש לאפשר לשר להשיב.

משה ארבל: אולי תשתכנעו ותצביעו אחרת, אני לא יודע.

יובל שטייניץ: אני לא חושב שלקרוא לגנץ ולאשכנזי או לכל חבר כנסת "אפסים" זה סגנון שצריך להיות מקובל כאן בכנסת.

יובל שטייניץ: הרי כולנו הכינו על חטא שבמערכת הבחירות הרוחות התלהטו בין הליכוד לכחול לבן, בין השמאל לימין, בין כל המפלגות כולן, ואמרנו דברים קשים לפעמים, אבל אני לא זוכר ביטויים קשים כמו "אפסים" או "דיקטטור" כמו שנאמרו פה בדיון.

יובל שטייניץ: אני חושב שזה לא מועיל לאופוזיציה, לא מועיל לקואליציה, פוגע בדימוי של הכנסת.

אלעזר שטרן: משת"פים – – –

יובל שטייניץ: אני מסכים איתך.

יובל שטייניץ: "משת"פים", "בוגדים" – כל מיני ביטויים כאן, שיכול להיות שאנשים אומרים לפעמים בעידנא דרתחא, אז ראוי להתנצל עליהם, אבל ככלל, ראוי שנמנע מהשיח הזה.

יובל שטייניץ: אני מאוד משתדל שלא לפגוע אישית, מתחת לחגורה, לא לגופו של אדם, ואם יוצא שאני פוגע לפעמים – ואמרתי היום משהו שאולי פגע בחבר כנסת מהאופוזיציה, גם התנצלתי בפניו, אבל אני חושב שכולנו באמת צריכים לכבד את המוסד הזה, כי זה מכבד אותנו.

יובל שטייניץ: אפשר למתוח ביקורת, גם קשה, בלי הביטויים הללו.

יובל שטייניץ: עכשיו לגופו של עניין.

יובל שטייניץ: שמעתי פה חלק מהביקורת, ואני מוכרח להגיד שחלק מהביקורת, מבחינתי, נפלה על אוזניים קשובות.

יובל שטייניץ: למשל דיברו אנשים על מספר הבדיקות ועל מהירות הבדיקות.

יובל שטייניץ: אכן, אני חושב שאנחנו צריכים לשכלל את התהליך הזה, ואני גם יודע שבתוך הממשלה, במשרד הבריאות – נדמה לי שאתה, בוגי, דיברת על הנושא הזה.

יובל שטייניץ: אני חושב שזה נושא חשוב מאוד.

יובל שטייניץ: דיברו כאן על ליצור אלטרנטיבה לשב"כ.

יובל שטייניץ: אמרתי ואני חוזר על זה: ועדת השרים בראשותי שבחנה את העניין – אני קיימתי, אני חושב, חמש ישיבות, כל אחת של כמה שעות, וחוץ מזה נפגשתי אישית עם מיטב המומחים לאפידמיולוגיה, ולא פחות חשוב – למתמטיקה, למחשבים ואלגוריתמיקה; יש לנו בארץ, דרך אגב, מהמומחים הגדולים ביותר בעולם, יושבים באוניברסיטה העברית, במכון ויצמן וגם במקומות אחרים – בטכניון, באוניברסיטת תל אביב ובחיפה.

יובל שטייניץ: ישבנו עם חלק גדול מהם כדי לבחון מה אפשר לעשות.

יובל שטייניץ: עכשיו, אני רוצה לומר: אנחנו חייבים לעשות את המיטב.

יובל שטייניץ: שטרן, אני מדבר גם לבוגי, אז תן לי שנייה.

אלעזר שטרן: אה, לא.

אלעזר שטרן: אני רוצה לעלות למעלה.

יובל שטייניץ: אנחנו חייבים לעשות את המיטב, ואכן, כבר לפני חודשיים צוות השרים בראשותי – בוגי, כמו שאתה אמרת שאתם גם אמרתם בוועדת חוץ וביטחון – אחרי הבדיקות האלה, באמת הציע לפתח את האפליקציה הזאת, שקראנו לה "מגן משופר" או "מגן 2", שתהיה לה גם יכולת בלוטות', שמאפשרת לאכן קרבה של שני מטר בין טלפונים, והיא פותרת חלק מהבעיות, כי אם אנשים יושבים למשל בקומות שונות, אז שני מטר זה מספיק כדי שהיא לא תאבחן אותם כקרובים, למשל.

יובל שטייניץ: זה לא פשוט, הנושא הזה, זה לא פשוט בכלל, ומה שהכי לא פשוט הוא שגם ברגע שתהיה אפליקציה טובה, אנחנו צריכים למצוא את הדרך הנכונה לדאוג לכך שרוב אזרחי המדינה יתקינו אותה.

יובל שטייניץ: דרך אגב, לפי ההמלצה שלנו, היא אמורה להיות סגורה למדינה; רק האזרח יוכל להסתכל באפליקציה, אלא אם כן הוא חולה.

יובל שטייניץ: אם הוא אובחן כחולה, המדינה תוכל להסתכל שבועיים אחורה כדי לאתר מגעים.

יובל שטייניץ: ממה שהבנתי ממשרד הבריאות זה בפיתוח ותוך שבוע-שבועיים תהיה גרסה ראשונה.

יובל שטייניץ: בדרך כלל, אני מעריך, לפי המומחים שאני נפגשתי איתם, שלוקח כמה שבועות עד שמשכללים והופכים את זה לכלי אפקטיבי, אבל כמובן זה לא יהיה אפקטיבי אם לא נמצא את הדרך החוקית לדאוג לכך שרוב אזרחי המדינה יתקינו אותה, ואז נוכל להשתחרר מהשב"כ.

יובל שטייניץ: אני רוצה לסכם את הדברים ולומר לכם: אין לי ספק שמה שאנחנו עושים פה – כמו שאמר ניצן הורוביץ', לא טוב שהמדינה תעקוב אחריך אחר כך שבועיים אחורה, גם אם אתה חולה.

יובל שטייניץ: כך אמר ניצן הורוביץ'.

יובל שטייניץ: אבל אני רוצה לומר לך שחוק בריאות העם והחקירות האפידמיולוגיות שנועדו להתמודד עם מגפה או עם איום התקפה – זה בדיוק מה שהם מאפשרים.

אלי אבידר: ניקח אותך לבג"ץ.

אלי אבידר: אל תדאג.

יובל שטייניץ: בסדר גמור.

אלי אבידר: זה לא יעבור.

יובל שטייניץ: זה מאה אחוז.

אלי אבידר: – – – שבג"ץ מפריע לכם.

קריאות: – – –

יובל שטייניץ: אני רק רוצה להזכיר לך שבג"ץ המליץ לממשלה לחוקק את החוק שיאפשר את השימוש.

יובל שטייניץ: על כל פנים, על כל פנים – – –

קריאה: – – –

יובל שטייניץ: קודם כול זכותו של כל אזרח לפנות לבג"ץ.

יובל שטייניץ: אני מציע לא להגזים בכך, אבל זכותך.

יובל שטייניץ: אני משוכנע שמה שאנחנו עושים פה לא יפגע בדמוקרטיה, ולא רק שלא יפגע באזרחי ישראל אלא יגן לא רק על הבריאות – –

קריאה: לא.

משה ארבל: – – אלא על חופש התנועה והפרנסה והתעסוקה, וימנע מאיתנו – ביחד עם צעדים נוספים, לא לבד – עשוי למנוע מאיתנו, חלילה וחס, את הצורך בסגר חלקי או בצעדים קשים נוספים.

משה ארבל: אני משוכנע שהכנסת תתמוך בזה, ואני משוכנע שרוב הציבור יבין בסוף שרואים פה צל הרים כהרים, אבל אין פה שום פגיעה וסכנה לדמוקרטיה או לזכויות האזרח.

משה ארבל: תודה רבה.

קריאות: – – –

משה ארבל: תודה רבה לכבוד השר יובל שטייניץ.

משה ארבל: אני מבקש מחברי הכנסת לתפוס את מקומם, חברי הכנסת והשרים, לקראת הצבעה על הצעת חוק הסמכת שירות הביטחון הכללי לסייע במאמץ הלאומי לצמצום התפשטות נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) התש"ף–2020, בקריאה הראשונה.

משה ארבל: אני עובר להצבעה.

משה ארבל: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 44 נגד – 32 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הסמכת שירות הביטחון הכללי לסייע במאמץ הלאומי לצמצום התפשטות נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) התש"ף

משה ארבל: –2020, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

קריאה: נגד סיפוח – – – יודע את זה.

משה ארבל: תוצאות ההצבעה הן 44 ועוד הצבעתו של חבר הכנסת אליהו ברוכי, שתומך בהצעת החוק, ולכן יצורף גם כן – 45 תומכים, 32 מתנגדים.

משה ארבל: אשר על כן – – –

אורנה ברביבאי: אני הצבעתי בעד, בטעות.

משה ארבל: אני מבהיר לפרוטוקול שחברת הכנסת אורנה ברביבאי בטעות הצביעה בעד, והיא מבקשת להבהיר שהצבעתה היא נגד, לכן התוצאה היא כפי שהזכרתי קודם.

משה ארבל: הצעת החוק עברה, לאור התוצאה, בקריאה ראשונה, ותועבר לדיון בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

קריאה: ביקורת המדינה, ביקורת המדינה.

קריאה: למה לא לחוקה?

קריאה: למה לא חוקה?

משה ארבל: לנוכח בקשת חברי הכנסת להעביר – –

יואב סגלוביץ': למה לא לחוקה?

משה ארבל: – – את הצעת החוק לדיון בוועדת החוקה, ועדת הכנסת תדון בהעברת הצעת החוק לוועדת החוקה או לוועדת החוץ והביטחון.

משה ארבל: אני מכריז בזה על הפסקה בדיוני המליאה.

משה ארבל: הם יחודשו לאחר דיוני ועדת הכנסת.

משה ארבל: תודה רבה.

בשעה 21: << נושא >> הודעת יושב-ראש ועדת הכנסת << נושא >>

שרן השכל: אני מחדשת את הישיבה.

שרן השכל: אני קוראת ליושב-ראש ועדת הכנסת איתן גינזבורג לבוא ולהודיע הודעה.

): תודה, גברתי היושבת-ראש.

): מכיוון שזאת הפעם הראשונה שאני ניצב פה כשאת מנהלת את הישיבה, אז ברכות והצלחה רבה – –

שרן השכל: תודה רבה.

): – – על אף הנוכחות המכובדת אך דלה.

): חבריי חברי הכנסת, ועדת הכנסת קבעה בישיבתה היום כי ועדת החוץ והביטחון תדון בהצעת חוק הסמכת שירות הביטחון הכללי לסייע במאמץ הלאומי לצמצום התפשטות נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה), התש"ף–2020, לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

): אין צורך בהצבעה.

): תודה רבה, גברתי, ולילה טוב.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת איתן גינזבורג, יושב-ראש ועדת הכנסת.

שרן השכל: אני נועלת את הישיבה.

שרן השכל: תם סדר-היום, הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, ז' בתמוז התש"ף, 29 ביוני 2020, בשעה 16:00 בצוהריים.

שרן השכל: ישיבה זו נעולה.