ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 34, 2020-05-27 00:00

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, היום יום רביעי, ד' בסיון התש"ף, 27 במאי 2020.

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: בפתח הדברים הודעה לעניין קביעת ראש האופוזיציה.

יריב לוין: בהתאם להוראת סעיף 11(ב) לחוק הכנסת, התשנ"ד–1994, אני מודיע על קביעתו של חבר הכנסת יאיר לפיד כראש האופוזיציה, כפי שהודיעה לי סיעת יש עתיד-תל"ם, שהיא הסיעה הגדולה ביותר בסיעות האופוזיציה.

יריב לוין: בהצלחה.

יריב לוין: אנחנו עוברים לנושא השני שעל סדר-היום, שאילתות דחופות.

יריב לוין: האם השר אוחנה או השר ניסנקורן נמצאים כאן?

יריב לוין: השר ניסנקורן?

יריב לוין: הם בדרך.

יעקב מרגי: זו השאילתה הראשונה במושב – – –

יריב לוין: נכון.

יריב לוין: זה באמת זה לא מקובל, באמת לא בסדר.

יריב לוין: אפשר לברר מתי הם עולים?

יריב לוין: בינתיים אני רק אומר שאני מברך את כל אלה ששבו אלינו למליאה ואת כל אלה שיצאו אל מעבר לזכוכית והגיעו לפחות ליציע, שהוא פתוח.

יריב לוין: היום אנחנו נכנסים לשלב נוסף של הקלות בנושא הקורונה.

יריב לוין: זה בא לידי ביטוי גם כאן במליאה, זה בא לידי ביטוי גם באפשרות להכניס אורחים – אם כי במספר מצומצם עדיין – ובעוד כמה שינויים לטובה שעשינו.

יריב לוין: אני מקווה שהתחלואה תישאר נמוכה ואנחנו נוכל, בעצת גורמי המקצוע, במהרה, לכנס את כולם כאן, באולם המליאה, וכמובן להחזיר את הדברים לקדמותם גם בנושאים האחרים, ולהשיב את הבניין לעבודה רגילה וסדירה.

ינון אזולאי: הבעיה היא שהשר – – –

יריב לוין: כן, מכובדיי, אני מסכים.

יריב לוין: אני חושב שהדבר הזה הוא לא מקובל לחלוטין.

יריב לוין: מכובדיי, אני לא רואה שיש לנו יותר מדי ברירה אלא לעשות הפסקה, ואני מבטיחכם נאמנה שאני לא אעבור על הדבר הזה לסדר-היום.

יריב לוין: הינה השר אוחנה.

יריב לוין: אנא בטובך, שהדבר הזה לא יקרה.

יריב לוין: אני חושב שזה לא מכובד וגם לא ראוי.

אמיר אוחנה: סליחה, אדוני, אתה צודק.

יריב לוין: אנחנו עוברים לשאילתה הראשונה – שאילתה דחופה של חבר הכנסת יעקב מרגי בנושא:

יריב לוין: שני מקרי גנבת ספרי תורה מבית כנסת בירוחם.

יריב לוין: חבר הכנסת מרגי, בבקשה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, מכובדיי השרים, שני מקרי גנבת ספרי תורה מבית כנסת בירוחם אירעו לאחרונה.

יעקב מרגי: באחד המקרים מצאה המשטרה את יריעות ספר התורה.

יעקב מרגי: רצוני לשאול: 1.

יעקב מרגי: כמה תלונות הוגשו על גנבת ספרי תורה ופגיעה בבתי כנסת בירוחם?

יעקב מרגי: 2.

יעקב מרגי: כמה חקירות התנהלו ומה העלו החקירות?

יעקב מרגי: 3.

יעקב מרגי: כמה ספרי תורה נגנבו בישראל בחמש השנים האחרונות?

יעקב מרגי: כמה נמצאו?

אמיר אוחנה: תודה לך, אדוני.

אמיר אוחנה: יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, חבר הכנסת מרגי, מתחילת שנת 2020 הוגשו שלוש תלונות בגין התפרצויות לבתי כנסת וביצוע גנבה בירוחם.

אמיר אוחנה: בגין התלונות האלה נפתחו תיקי חקירה.

אמיר אוחנה: החקירה נמצאת בעיצומה, החקירות עדיין מתנהלות, ולכן לא אוכל למסור פרטים נוספים בשלב זה.

אמיר אוחנה: אני יכול לומר לך שאין סיווג בחוק העונשין, סיווג מיוחד של גנבת ספר תורה, לכן אני לא יכול לתת לך נתונים סטטיסטיים בהיקשר הזה.

אמיר אוחנה: אני כמובן עומד לרשותך בכל דבר ועניין.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת מרגי.

יעקב מרגי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: קודם כול זו הזדמנות, גם בפומבי, לאחל לך הצלחה בתפקידך החדש והמאתגר.

אמיר אוחנה: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: עבודה רבה נכונה לך.

יעקב מרגי: לא הייתי מגיש את השאילתה הזאת אילולא ניסיונות קודמים.

יעקב מרגי: אני יודע כמה הסוגיה הזאת של גנבת ספרי תורה נפוצה, ולא תמיד מקבלת את הביטוי הנכון בסדרי העדיפויות של חקירות המשטרה.

יעקב מרגי: עצם העובדה שאין לזה סיווג – זה חמור, ואני אומר לך למה.

יעקב מרגי: אני לא הייתי רוצה לחשוב – ואני פחות או יותר יודע את התשובה – אילו היינו מתעוררים בוקר אחד לפעולת תג מחיר, שמאן דהוא – ואני אגנה זאת בכל תוקף, שלא ישתמע – הוריד צלב או פגע בצריח של מסגד ביישוב כלשהו במדינת ישראל, וזה היה עובר בשתיקה או בשלוות נפש כפי שזה עובר בספרי תורה.

יעקב מרגי: אני אישית הייתי מעורב בהרבה פרשיות של גנבת ספרי תורה, ואני הייתי רוצה שתיקח את זה מעבר לשאילתה שלי.

יעקב מרגי: זה חייב להיות בסיווג.

יעקב מרגי: אנחנו נמצאים במציאות עדינה במדינת ישראל – ספר תורה חייב להיות בסיווג כמו שסמלי דת וסמלי שלטון נמצאים בסיווג.

אמיר אוחנה: אני מודה לך, אדוני, על הברכות.

אמיר אוחנה: אני רק אציין שהסיווג הוא למעשה עניין למחוקק, משום שאין סעיף עבירה.

אמיר אוחנה: הסיווגים הם לפי סעיפי עבירה; אין סעיף עבירה ייחודי לספר תורה.

אמיר אוחנה: אם אדוני יגיש הצעת חוק, בהחלט יש מקום לבחון אותה, ואף אולי להצביע עבורה, ואז נוכל לתת נתונים.

אמיר אוחנה: אני מקווה שלא יהיה בזה צורך כי החקירות יניבו פירות ובעזרת השם התופעה תיפסק.

אמיר אוחנה: תודה לך, אדוני.

יריב לוין: רגע, השר אוחנה, שאלה נוספת לחבר הכנסת ינון אזולאי, ואחריו – לחבר הכנסת סעיד אלחרומי.

יריב לוין: בבקשה.

ינון אזולאי: ברשות אדוני היושב-ראש, כבוד השר, קודם כול אני מצטרף לחברי הרב מרגי.

ינון אזולאי: אני אומר, אנחנו ניקח את העניין של הסיווג בנושא של ספרי התורה, אבל יש לא מעט בתי כנסת שהוצתו, וראינו את זה רק לאחרונה.

ינון אזולאי: אני מבין שנעצר חשוד.

ינון אזולאי: עדיין אנחנו לא יודעים מה הרקע למה שהוא עשה.

ינון אזולאי: אני שואל: עד כמה תהיה מוכן לקחת את הדבר הזה של בתי הכנסת – שיהיה עונש, והחומרה שייתנו שם על מנת למצוא.

ינון אזולאי: אתה יכול לראות.

ינון אזולאי: אולי אין בפניך את הנתונים, אבל אני לא פעם הגשתי שאילתות לגבי בתי כנסת שפורצים לתוכם, ששורפים אותם, ועדיין לא מצאו את הפושעים.

ינון אזולאי: עד כמה אתה תהיה מוכן לעשות את הדבר הזה על מנת שיימצאו את הפושעים בנושא בתי הכנסת?

אמיר אוחנה: אני בהחלט מוכן לבקש מאנשי החקירות לתת דגש על הנושא הזה.

אמיר אוחנה: כך אעשה.

אמיר אוחנה: אני רק אציין בהקשר לשאלת ההמשך שלך שההצתה שדיברת עליה הרבה הרבה יותר חמורה מבחינת הנזק הפוטנציאלי.

אמיר אוחנה: שרפה – אתה יודע איך היא מתחילה, אתה לא יודע איך היא מסתיימת.

אמיר אוחנה: גם העונש בחוק העונשין על הצתה, אגב, אם אנחנו חוזרים לחוק העונשין, הוא הרבה הרבה יותר חמור.

אמיר אוחנה: אני מקווה שימצו את הדין עם המצית.

אמיר אוחנה: יהיו מניעיו אשר יהיו, לא עושים דברים כאלה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה.

סעיד אלחרומי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: כבוד השר, בשנה האחרונה התרבו המקרים שבהם נהרגו אזרחים בהיתקלות עם שוטרים.

סעיד אלחרומי: רק לסבר את האוזן, בחודש האחרון סלאמה אבו כף מבאר שבע נורה על ידי שוטרים ומוסטפא מחמוד מעארה נורה על ידי מאבטחים.

סעיד אלחרומי: יש צעיר שלוקה בנפשו בראש העין שנורה על ידי שוטרים; יש, לפני תקופה לא ארוכה, בחור מהקריות שנורה על ידי שוטרים.

סעיד אלחרומי: ברצוני לשאול: האם עם תחילת הקדנציה החדשה שלך אתה מתכוון לעשות עבודת מטה ולראות איך אנחנו מצמצמים או נפטרים לחלוטין מהתופעה האיומה הזאת, שברגע שאזרח נתקל בגורמי ביטחון הוא משלם בחייו?

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני.

יריב לוין: אדוני השר, לפני שאתה משיב – חבר הכנסת אלחרומי, הנושא הוא באמת חשוב, אבל הוא לא נוגע לשאילתה שבה אנחנו עוסקים.

יריב לוין: לכן, השר, אם תרצה, אתה יכול להשיב תשובה קצרה.

אמיר אוחנה: אני מזמין אותך, חבר הכנסת אלחרומי – – –

יריב לוין: אם לא, אתה יכול לדחות – –

אמיר אוחנה: מאה אחוז.

יריב לוין: – – ולא להשיב, או להתייחס לעניין במועד כפי שתמצא לנכון, משום שזה איננו בגדר הנושא שלשמו נקראת לכאן.

אמיר אוחנה: אדוני צודק.

אמיר אוחנה: אדוני היושב-ראש צודק, ומן הסתם חבר הכנסת אלחרומי מבין שאין בידיי נתונים, שלא התכוננתי לשאלה.

אמיר אוחנה: אני רק כן רוצה לציין דבר אחד, משום שהזכרת בין יתר המקרים – שאני מניח שכולם מצויים בחקירה – גם מקרה של אדם שלפחות לפי צילומי הסרטון ניסה לדקור שוטר.

אמיר אוחנה: ניסה לדקור שוטר, פירושו של דבר – ניסה לרצוח שוטר.

אמיר אוחנה: אני חושב שראוי שמי שחס וחלילה מתכוון ומעלה על דעתו לעשות כזה דבר – וזה לא חשוב אם הוא יהודי, ערבי, ממוצא כזה או אחר – ידע שדמו בראשו.

אמיר אוחנה: ובמקרים המתאימים – אני כמובן לא מתייחס לכל המקרים שהעלית, אני גם לא מכיר את כולם; אם כאמור תפנה בשאלה, אני מוכן לבדוק – ראוי שהשוטרים ידעו שיש להם גיבוי מהציבור כאשר הם עושים את עבודתם, ממלאים את תפקידם ומנסים לרצוח אותם תוך כדי התפקיד הזה.

אמיר אוחנה: אני חושב שהגיבוי הזה חשוב שיבוא מכל חברי הכנסת, מכל שרי הממשלה ומכל מדינת ישראל.

יריב לוין: תודה רבה לשר אוחנה.

יריב לוין: אנחנו עוברים לשאילתה הבאה, שאילתה דחופה של חבר הכנסת אלי אבידר, בנושא: ישראל – גן עדן לפדופילים.

יריב לוין: ישיב שר המשפטים, השר אבי ניסנקורן.

יריב לוין: בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: קודם כול, אלי – איפה אלי?

יריב לוין: כאן, כאן.

יריב לוין: אלי כאן?

אברהם (אבי) ניסנקורן: לשמאלך, המפקד.

יריב לוין: אלי כאן, אבל הוא יצטרך קודם להציג את השאלה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בבקשה.

יריב לוין: כן, בבקשה.

אלי אבידר: אדוני שר המשפטים אבי ניסנקורן, אני רוצה קודם כול לברך אותך על תפקידך.

אלי אבידר: שתעלה ותצליח.

אלי אבידר: הצלחתך – הצלחתנו.

אלי אבידר: עשרות פדופילים מסוכנים מנצלים את חוק השבות ונמלטים מעונשם לישראל.

אלי אבידר: סוגיית הסגרתם נדונה בערכאות בישראל בזמנים בלתי סבירים.

אלי אבידר: הם חיים כאן ללא הפרעה וטיפול.

אלי אבידר: ברצוני לשאול, אדוני השר: 1.

אלי אבידר: מדוע מדינת ישראל מעכבת תהליכי הסגרה של פדופילים ואין שיתוף פעולה עם רשויות החוק הבין-לאומיות?

אלי אבידר: 2.

אלי אבידר: מדוע אותם פדופילים זוכים לחופש פעולה בישראל?

יריב לוין: השר, בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז קודם כול אני מודה על השאילתה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שהשאילתה חשובה מאוד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לפני התשובה המסודרת, אני אתחיל במדיניות שלי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בנושא הזה אני אנהג במדיניות נוקשה של קיום הליכי ההסגרה כפי שנדרש ושיתוף פעולה עם כל רשויות החוק הבין-לאומיות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בטח מדינת ישראל לא תהיה גן עדן לפדופילים, ובנושאים האלה של ההסגרה אנחנו נפעל בצורה מאוד מאוד נחושה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ניצנים לזה – זה לא אני – ראית כבר אתמול.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עכשיו, אני רק רוצה להבהיר: משרד המשפטים ממונה על הליכי ההסגרה, כן?

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש אנשים שנכנסים מכוח חוק השבות שהם לא במעמד עבריינים, וזה סיפור אחר – זה סיפור שמטופל מכוח חוק השבות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מי שממונה על הטיפול המקצועי בהליכי ההסגרה במשרד המשפטים הוא המחלקה הבין-לאומית בפרקליטות המדינה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: המאבק בעבירות אלימות והשמירה על ביטחונו של הפרט הם אחד מיעדי-העל של פרקליטות המדינה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בהתאם לכך, משרד המשפטים ופרקליטות המדינה נאבקים בנחישות ובהתמדה במישורים רבים בתופעת עבריינות המין בכלל ובתופעת עבריינות המין כנגד קטינים בפרט, הן בהליכים המתנהלים בארץ והן בהליכי הסגרה בין-לאומיים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מטבע הדברים, שיתוף פעולה בין-לאומי בהליכי הסגרה, כפי שאתה ציינת, אלי, כמו גם שיתוף פעולה של פרקליטות המדינה עם משטרת ישראל, הם תנאים יסודיים וחיוניים להצלחת המאבק.

אברהם (אבי) ניסנקורן: במהלך העשור האחרון הסגירה מדינת ישראל למדינות שונות תשעה מבוקשים בביצוע עבירות מין בקטינים אשר נמלטו אל ישראל מאימת הדין, וזאת לבקשת מדינות כדוגמת ארצות הברית, בריטניה, הולנד, בלגיה ורוסיה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כמו כן, בעניינם של שלושה מבוקשים נוספים המבוקשים בגין עבירות מסוג זה תלויים ועומדים הליכי הסגרה בבית המשפט המחוזי בירושלים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כל אחת מן העתירות להכרזתם של אלה כבני הסגרה הוגשה מייד עם קיומם של התנאים הקבועים בחוק ההסגרה להכרזת מבוקש כבר-הסגרה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת ועוד, עבריין נמלט נוסף אשר נכנס לישראל שלא כדין גורש לבריטניה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: טרם הוגשה בקשת הסגרה בעניינו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: במאמר מוסגר יצוין כי במקביל פעלה מדינת ישראל לאיתורם ולהסגרתם של עברייני מין ישראלים אשר פגעו בקטינים ונמלטו לחו"ל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: עברייני מין נמלטים הוסגרו לישראל מארצות הברית, מקנדה, מברזיל, מספרד ומדרום אפריקה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כל בקשות ההסגרה שמתקבלות במחלקה הבין-לאומית בפרקליטות המדינה מטופלות בתשומת לב קפדנית ובמלוא הרצינות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מובן מאליו כי בקשות שנוגעות לעברייני מין אינן שונות בהקשר הזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כמובן, כל נושא פרטני – אני אשמח שיפנו ללשכתי, ואנחנו נטפל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל לסיום, אלי, אני רוצה עוד פעם לציין – המדיניות שלי בנושא הזה הולכת להיות מדיניות נוקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אחדד את הנהלים ואני אבדוק שהנהלים גם עומדים באומד הדעת הסביר ושההליכים לא מעוכבים ומטופלים בצורה יסודית ומהירה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: שאלה נוספת לחבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

אלי אבידר: אפשר שאלת המשך, אדוני?

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: אה, סליחה, סליחה.

יריב לוין: חבר הכנסת אבידר, בבקשה.

יריב לוין: כן.

אלי אבידר: שאלת המשך.

אלי אבידר: קודם כול, תודה רבה על התשובה, אדוני השר.

אלי אבידר: אני מאוד מעריך אותה.

אלי אבידר: רציתי לשאול, אדוני, אם אתה יכול לאשר שמעל 60 פדופילים נמלטו מעונשם לישראל והם חיים כאן ללא פיקוח.

אלי אבידר: ואני מתנצל שאני מדבר על הפיל שנמצא בחדר, ואני יודע שזה לא בסמכותך המלאה – האם יגיע סוף לאותה חקירה של השר ליצמן על ההתערבות הלא-חוקית שלו במניעת ההסגרה של מלכה לייפר?

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תראה, לגבי המספרים אני אומר, המספרים של בקשות הסגרה – בקשות הסגרה מטופלות באופן מיידי, וזה לא עשרות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל בקשות הסגרה מטופלות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: פדופילים שנמצאים בישראל לא כנגד בקשות הסגרה, אלא נמצאים בישראל כי הם באו מכוח חוק השבות ואין להם איזושהי עבירה בארץ שממנה הם מגיעים – אין כרגע את הנתון פה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: פה גם חזקה על משרד הפנים לפעול, ויש לו כלים לפעול בנושא הזה, אבל זה במגרש של משרד הפנים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לגבי הנושא של מלכה לייפר באופן ספציפי, התקבלה אתמול החלטה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בית המשפט המחוזי צריך לקבל החלטה לגבי ההסגרה, אני מניח שבשבועות הקרובים, והעמדה של הפרקליטות בנושא הזה היא חד-משמעית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אחר כך זה יגיע להחלטה שלי, בסופו של תהליך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת עודד פורר, שאלה נוספת, בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אין לו – – –

יריב לוין: אנא, את המיקרופון של חבר הכנסת פורר, כן.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: אדוני השר, בהמשך לשאלה, אשמח אם תתייחס מדוע לא יוקם בישראל, כפי שקיים במדינות אחרות בעולם, מאגר מידע לגבי פדופילים מורשעים, שהורשעו בעבר, לגבי מקום מגוריהם.

עודד פורר: אנחנו נחשפים פעמים רבות לכך שפתאום הורים לילדים בגן מגלים שסביבם מסתובב אחד שהוא פדופיל, ולא אחת גם פוגע שוב באחד הילדים, אם זה בגנים ציבוריים או אפילו בגנים עצמם.

עודד פורר: אני הגשתי הצעת חוק כזאת גם בכנסת העשרים, ואני אשמח לשמוע מה עמדתך לגבי הקמה של מאגר כזה, כדי שבאמת אפשר יהיה לפחות לייצר את הסביבה האזרחית שתאפשר לאזרחים להתגונן לבדם מפני אירוע כזה, כי ברור לחלוטין שפדופיל מורשע זה לא אירוע שהוא חד-פעמי, ובדרך כלל האירועים האלה חוזרים ונשנים.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: השר, בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תראה, אתה מעלה נקודה אחרת חשובה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אבחן אותה בימים הקרובים, באמת בימים הקרובים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אשמח גם לשבת איתך בנושא הזה.

יריב לוין: תודה רבה לשר המשפטים.

יריב לוין: תם פרק השאילתות.

יריב לוין: [הצעת חוק פ/868/23; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעות חוק לדיון מוקדם.

יריב לוין: הראשונה – הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – הפסקת חברות בכנסת של חבר הכנסת המכהן כשר או כסגן שר), הצעה של חבר הכנסת רם שפע וקבוצת חברי הכנסת, פ/868/23.

יריב לוין: חבר כנסת שפע, אתה מוזמן.

יריב לוין: לרשותך עשר דקות.

רם שפע: אדוני היושב-ראש, זאת הפעם הראשונה שאני פה בכהונתך, אז גם מפה נאחל בהצלחה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

רם שפע: ככל הנראה אני לא אשתמש בכל עשר הדקות שיש לי.

רם שפע: באמת הרבה מאוד מילים נשפכו – חלקן מדויקות יותר, חלקן מדויקות פחות – על החוק הנורבגי – בניסוחו הראשון, בניסוחו החדש.

רם שפע: בכל אופן, נראה לי שברור שככל שהזמן עובר אנחנו מבינים שלחוק הזה יש תכלית אחת מהותית, והיא לחזק את משכן הכנסת ולייצר מציאות שבה אחרי שנה וחצי בלי ועדות כנסת מתפקדות כמו שהציבור זקוק להן אנחנו סוף-סוף, בתקווה היום, נוכל להקים את ועדות הכנסת ולייצר במקביל מציאות שבה יהיו חברי כנסת שיכולים למלא את תפקידם, לעבור בין הוועדות כמו שצריך, להתייחס לדיון בצורה מעמיקה.

רם שפע: ודאי ששר, בכל תפקיד שיהיה בו, לא יכול לתת את אותו הקשב לוועדת הכנסת ולכל דיון שמתנהל פה, ולכן תפקידו של החוק הזה – ושאף אחד לא יספר לכם אחרת – הוא לחזק את עבודת הכנסת ולאפשר לחברי הכנסת לעשות את תפקידם.

רם שפע: אני אקרא בקצרה את דברי ההסבר כדי שמי מטעמכם יוכל להבין אותו עד הסוף: חוק-יסוד: הכנסת וחוק-יסוד: הממשלה אינם מחייבים כי השרים, זולת ראש הממשלה, ממלא מקומו וראש הממשלה בפועל, יהיו חברי הכנסת, אך גם אינם אוסרים כהונה בו-זמנית בשתי הרשויות, המחוקקת והמבצעת.

רם שפע: שר שהוא גם חבר כנסת מנוע מלשמש בתפקידים מסוימים בכנסת, כגון יושב-ראש הכנסת, ואין בכוחו להגיש הצעות חוק כחבר כנסת, אולם בהיבטים רבים אחרים מעמדו וכוחו של שר שהוא חבר כנסת כשל כל חבר כנסת אחר, לרבות לעניין של הצבעה במליאה.

רם שפע: מוצע להוסיף בחוק-יסוד: הכנסת סעיף שיאפשר לחבר כנסת שהתמנה לכהונת שר או לכהונת סגן שר להפסיק את חברותו בכנסת לתקופה שבה הוא מכהן בתפקידו זה, וזאת, בין השאר, כדי לאפשר לשר או לסגן שר להתמקד, כאמור, כפי שציינתי, בעבודתו הממשלתית ולאפשר לחבר הכנסת שיכהן במקומו להתמקד בעבודה הפרלמנטרית.

רם שפע: זה החוק.

רם שפע: אני שמח, נראה שיש הסכמה בבית הזה, במשכן, במליאה, על מהותו ותכליתו, למרות הרבה מאוד מילים שנשפכו עליו והמון אי-דיוקים.

רם שפע: עד כאן, אדוני היושב-ראש.

יאיר לפיד: אני רוצה להתנגד.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אתה רוצה להמשיך?

רם שפע: אני אמשיך.

רם שפע: אני אמשיך את דבריי.

יריב לוין: אתה רוצה להמשיך.

יריב לוין: בסדר.

רם שפע: אני אמשיך את דבריי.

רם שפע: חבר הכנסת לפיד, ראיתי שרצית להגיב.

רם שפע: אני דווקא סקרן מה תרצה לומר.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת שפע, אני ממליץ לך להציג מקורות חייך, איך הגעת להיות – – –

רם שפע: מעניין.

מיכאל ביטון: כבסיס משמעותי בנושא.

רם שפע: מיכאל ביטון מציע לי להתחיל לספר את קורות חיי, איך הגעתי להיות חבר כנסת.

רם שפע: אני לא יודע אם הוא זוכר, אבל היום זה יום הסטודנט הבין-לאומי, ואני ככל הנראה אמצא את עצמי מספר פה שוב איך הגעתי לכאן.

רם שפע: אולי חבר הכנסת שמולי, גילה גמליאל ועוד רבים אחרים שעשו את התפקיד הזה לפניי יהיו פה כדי לשמוע.

יריב לוין: חבר הכנסת שפע, אני חושש שעשית דבר שבשירות הציבורי נתפס כבלתי נסלח: היית יעיל.

רם שפע: כן, השתדלתי.

רם שפע: אני משתדל להיות יעיל באופן כללי.

רם שפע: לומד מהרבה מחבריי.

יזהר שי: – – –

רם שפע: לא שמעתי, חבר הכנסת שי.

קריאה: השר.

רם שפע: השר שי.

יזהר שי: תספר על היתרונות של החוק.

רם שפע: התחלתי להגיד – אני באופן כללי רוצה לומר – הגעתי לפה לפני שנה וחצי מתפקידי כיושב-ראש התאחדות הסטודנטים, ואמרו לי: תשמע, כשאתה מגיע לכנסת תדע, שזה מקום מאוד ציני.

רם שפע: כל דבר שתעשה – יהיו הרבה אנשים שינסו לגנוב את הקרדיט ולספר סיפורים ולהגיד כל מיני דברים שהם לאו דווקא המהות.

רם שפע: ואני רואה שבתקופה די קצרה אכן נוכחתי לצערי שכך הדבר.

רם שפע: הסיפורים שנאמרו על החוק הנורבגי או באופן כללי על דברים שאנחנו עושים פה בימים האחרונים ממש גובלים מדי פעם בדברים רחוקים מהאמת.

קארין אלהרר: אבל מה הספקת לעשות חוץ מלהקים ממשלה עם ארבעה ראשים?

רם שפע: חברת הכנסת אלהרר.

קארין אלהרר: מה הספקת?

רם שפע: כמו כולם, גם אני לא תפקדתי בפרלמנט בשנה וחצי האחרונות, כי היינו בכמה מערכות בחירות, אבל אני גאה בכך שהבנתי שמה שמדינת ישראל צריכה זה להקים ממשלה, וזה מה שאנחנו עושים.

רם שפע: אני שמח שהיום, כמו שציינתי קודם, יאושרו ועדות הכנסת ונוכל כולנו – אגב, אני מקווה, ביחד איתך, חברת הכנסת אלהרר – נוכל לעבוד בוועדת החינוך, התרבות והספורט, לעבוד בשביל סטודנטים, לעבוד בשביל ילדי ישראל שכל כך זקוקים לנו.

רם שפע: ראינו הרבה מאוד דברים שהשפיעו, גם על מצב החינוך בישראל כיום, ודאי על מצב התרבות והספורט.

רם שפע: זה רק בוועדה שאני אכהן בראשה, אבל ודאי גם בשאר הוועדות, שכבר הרבה מאוד זמן לא מתפקדות, והגיע הזמן שיתפקדו.

רם שפע: אני מקווה שגם בחוק הזה, כלל הסיעות שיכולות להיתרם משמעותית מכך שיצטרפו אליהן חברי הכנסת שיוכלו לתפקד יבינו שתפקידן להיות בעד החוק הזה.

רם שפע: החוק הזה הוא לא מה שסיפרו לציבור בהתחלה, אלא באמת – לחזק את המשכן ואת הבית הזה, כפי שאנחנו רוצים לעשות.

רם שפע: אני מאוד סקרן, בזמן שאני מדבר, מה יעשו פה חבריי לכל מיני סיעות בבית לגבי החוק הזה, שכאמור, יכול להיטיב איתם: האם הם יתנגדו לחלק מחבריהם שיכולים להיכנס לפה או דווקא יצביעו בעדו?

רם שפע: אבל את זה נדע ממש בדקות הקרובות.

רם שפע: יש רעש גדול פה במליאה.

רם שפע: אני מנסה לשמוע את עצמי, אבל בסדר, אני אסתדר עם זה.

רם שפע: החוק הנורבגי – – –

קארין אלהרר: רם, תנסה את פרשת השבוע, זה תופס פה טוב.

רם שפע: אני אוותר על פרשת השבוע, אם כי היא מעניינת.

יריב לוין: אפשר לעסוק בהמלצות על פיורד כזה או אחר.

רם שפע: האמת, אתה מזכיר לי.

רם שפע: תודה לאדוני יושב-ראש הכנסת, שמזכיר לי שבאופן כללי – אולי יתפסו אותי על האמירה הזאת – אני לא חובב של טיסות לחו"ל מתוקף תפקידי.

רם שפע: בהתאחדות הסטודנטים היו הרבה מאוד הזדמנויות לטוס במסגרת ייצוג הסטודנטים באיחוד הסטודנטים האירופי וויתרתי על רובן.

רם שפע: הייתה התכנסות אחת מאוד משמעותית בנורבגיה, ואליה אכן טסתי, אז ראיתי בעצמי פיורד.

רם שפע: ב-2016 חוויתי על בשרי את המראה המרהיב הזה.

רם שפע: ואגב, בעיקר, הצלחנו אז – אני חושב שזה באותה הצבעה – לראשונה בהיסטוריה להכניס נציג של הסטודנטים בישראל לאיחוד הסטודנטים האירופי, והוא מכהן שם עד היום, כבר כמה שנים.

רם שפע: אגב, בזמנו, ביחד עם השר ארדן – ואז לא הייתי איתו בקואליציה, אלא פשוט עשיתי שיתופי פעולה – – –

בועז טופורובסקי: – – –

רם שפע: לא, בועז טופורובסקי צועק מהיציע.

רם שפע: לא כחברים בוועד המנהל.

רם שפע: אתה הצטרפת לאיחוד הסטודנטים האירופי ועשית עבודה נפלאה.

רם שפע: בהקשר הספציפי הזה לא הכנסת אותם כחברים, כאחד משמונת החברים בוועד המנהל של איחוד הסטודנטים האירופי.

רם שפע: אתם ודאי מבינים שלא בדיוק כל הנציגים של איחוד הסטודנטים האירופי היו בעד ישראל.

רם שפע: אגב, אני זוכר את הקרבות שלנו עם הסקנדינבים – השבדים בהקשר הזה – שהובילו שם התנגדות ענפה לזה שהישראלים יהיו מיוצגים בוועד המנהל של איחוד הסטודנטים האירופי.

רם שפע: אבל נאבקנו בהם במלחמה קשה עד שהצלחנו, ודניאל הצליח עד כה לעשות זאת היטב.

יריב לוין: תודה רבה – –

רם שפע: תודה לך.

יריב לוין: – – לחבר הכנסת שפע.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

יריב לוין: אי-אפשר לקיים כך את הדיון.

יריב לוין: מי שרוצה לדבר יכול לעשות את זה מעבר לדלת בפרסה.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: מבקש להתנגד להצעת החוק ראש האופוזיציה הנכנס חבר הכנסת לפיד.

יריב לוין: לרשותך שלוש דקות.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת.

יריב לוין: השר ישראל כץ.

יריב לוין: השר עמיר פרץ והשר ישראל כץ.

יריב לוין: השר עמיר פרץ, אתם כל כך עסוקים שאתם אפילו לא שומעים.

יריב לוין: השר עמיר פרץ והשר ישראל כץ, אתם אפילו לא שומעים שקוראים לכם.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: השר ליצמן ומכובדי יושב-ראש הקואליציה, נא לשבת.

יריב לוין: חבר הכנסת זוהר, נא לשבת.

יריב לוין: אתם אפילו לא שומעים שקוראים לכם.

יריב לוין: השרה רגב, שאני מזהה אותך על פי גבך, אנא, לשבת.

יריב לוין: לשבת.

יריב לוין: אי-אפשר לנהל כך את הדיון.

יריב לוין: לשבת.

יריב לוין: אי-אפשר, אי-אפשר.

יריב לוין: לשבת.

יריב לוין: השרה רגב.

יריב לוין: השרה רגב, נא לשבת.

יריב לוין: השר כץ, כמה פעמים?

יריב לוין: השר כץ והשר פרץ, אתם מוותיקי המשכן.

יריב לוין: מספיק.

תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש, אל תשכח שיש חברי כנסת גם פה.

תמר זנדברג: הם רוצים גם להתנגד וגם להצביע.

יריב לוין: אני לא שוכח, אבל אתם יושבים במקומכם.

תמר זנדברג: הם לא יכולים להתנגד.

יריב לוין: זה בסדר.

יריב לוין: מי שרוצה יכול להירשם אצל המזכירה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת שקד, נא לשבת.

יריב לוין: חבר הכנסת גפני, חבר הכנסת גפני, סגן השר כהן, אנא, לשבת.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: השר ישראל כץ.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אדוני יושב-ראש האופוזיציה, בבקשה.

יריב לוין: לרשותך שלוש דקות.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, החוק הנורבגי זה החוק הראשון שלכם, זה הדבר הראשון שהממשלה הזאת שמה על השולחן – עוד ג'ובים, עוד לשכות, עוד נהגים, עוד תקציבים, עוד סידור עבודה לחבר'ה.

יאיר לפיד: נתנו לכם הזדמנות להתחיל ברגל ימין, להעלות היום את חוק דמי האבטלה לעצמאים.

יאיר לפיד: אמרנו: לכם בואו נעשה את זה יחד, קואליציה ואופוזיציה.

יריב לוין: סליחה, סליחה.

יריב לוין: השר ביטון וחבר הכנסת כהן.

יאיר לפיד: רצינו לעשות את זה יחד.

יריב לוין: חבר הכנסת אקוניס, חבר הכנסת אקוניס, בלי הטלפון, אנא.

יריב לוין: באמת, אולי נעשה כאן סדנה למתחילים, דברים הכי בסיסיים?

יריב לוין: בבקשה.

יאיר לפיד: נַראה לישראלים שיש דברים מעל הפוליטיקה, נעביר את דמי האבטלה לעצמאים.

יאיר לפיד: במקום זה, במקום להציל את העצמאים בשעתם הקשה ביותר, כל מה שמעניין אתכם זה ג'ובים.

יאיר לפיד: לא עניין אתכם – אם זה לא קשור לג'ובים שום דבר לא מעניין אתכם.

יאיר לפיד: לא מספיק לכם 36 שרים ו-16 סגני שרים, מפלצת עם 52 ראשים.

יאיר לפיד: אתם רוצים עוד.

יאיר לפיד: לא מספיק מעון ראש ממשלה אחד; אתם בונים עוד מעון אחד.

יאיר לפיד: לא מספיקה לשכת ראש ממשלה אחת; אתם בונים עוד לשכה.

יאיר לפיד: מישהו אצלכם, בממשלת המנותקים, זוכר מאיפה מגיע הכסף?

יאיר לפיד: זה כסף של אנשים עובדים, שכירים, עצמאים, משלמי המיסים, כל הישראלים הטובים האלה שאתם לא רואים ממטר.

יאיר לפיד: אתם לא רואים בני אדם, אתם רואים כספומטים.

יאיר לפיד: אין יותר ישראלים, יש כספומטים.

יאיר לפיד: הכספומטים עבדו קשה, שילמו מיסים גבוהים, ואתם באים, מושכים מהם את הכסף, מבזבזים אותו על עצמכם.

יאיר לפיד: לא על עזרה לחלשים, לא על הצלת העסקים הקטנים; על מעון השרד החלופי, על משרדי ממשלה שהמצאתם ואף אחד לא צריך.

יאיר לפיד: לפחות תחסכו מאיתנו את בלבול המוח של "לקחנו אחריות".

יאיר לפיד: לקחתם כסף, זה מה שלקחתם.

יאיר לפיד: לקחתם את הכסף של הכספומטים.

יאיר לפיד: אגב, זה נחמד שאתם קוראים לזה החוק הנורבגי.

יאיר לפיד: זה נשמע קריר כזה, סקנדינבי.

יאיר לפיד: בנורבגיה יש רק 19 שרים.

יאיר לפיד: לא צריך יותר, אז יש רק 19 שרים.

יאיר לפיד: בנורבגיה איש לא היה מעלה בדעתו – – –

יריב לוין: אני מוסיף לך דקה.

יאיר לפיד: תודה רבה.

יאיר לפיד: בנורבגיה איש לא היה מעלה על דעתו שאדם שהשבוע החל משפטו בעבירות פליליות חמורות יהיה ראש הממשלה.

יאיר לפיד: בנורבגיה הממשלה עובדת בשביל הנורבגים, לא רק בשביל עצמה, לא רק בשביל תיקים וכיסאות.

יאיר לפיד: לכספומטים נמאס – נמאס מהשחיתות שלכם, נמאס מהכניעה שלכם, נמאס מזה שאתם דואגים רק לעצמכם.

יאיר לפיד: חבורה של מנותקים.

יאיר לפיד: אני קורא לכנסת להצביע נגד החוק המנותק הזה.

יאיר לפיד: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: רבותיי, חבר הכנסת רם שפע, אתה רוצה להשיב?

יריב לוין: חבר הכנסת שפע מוותר.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת.

יריב לוין: אני מבקש מכולם לשבת במקומם.

יריב לוין: מכובדי השר אריה דרעי, נא לשבת.

יריב לוין: אני מבקש מכולם לשבת במקומם.

יריב לוין: השר אלקין, השרה פרקש הכהן, השר אלקין.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, לפני שנעבור להצבעה, אני מבקש שנאמר דברים לזכרם של חברי הכנסת לשעבר יעקב נחושתן ודוד גולומב, שנפטרו כבר לפני כמה חודשים.

יריב לוין: מאחר שהכנסת לא הייתה פעילה בהיקף רגיל סברנו שנכון יהיה לדחות את הדברים למועד שבו ישנה נוכחות משמעותית במליאה והדברים יוכלו להיעשות בצורה מכובדת.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אני מבקש לכבד את זכרם בקימה.

יריב לוין: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרם של המנוחים.

יריב לוין: ) נא לשבת.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנו מבקשים לכבד כעת את זכרו של חבר הכנסת לשעבר יעקב נחושתן, שהלך לעולמו והוא בן 93.

יריב לוין: יעקב נחושתן נולד וגדל בבולגריה, ועוד כנער הוא השתתף בפעילות ציונית והיה חבר בתנועת הנוער השומר הצעיר.

יריב לוין: הוא עלה לארץ לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, וזמן קצר לאחר עלייתו, בגיל 19, התגייס לשורות מחתרת האצ"ל.

יריב לוין: בעקבות הפעילות המחתרתית שלו נתפס נחושתן בידי חיילי המנדט הבריטי והוגלה עם לוחמים נוספים למחנות המעצר באריתריאה ובקניה.

יריב לוין: לאחר הקמת המדינה פנה נחושתן לתחום המשפטים והוסמך כעורך דין.

יריב לוין: את דרכו הציבורית הוא החל בתנועת החרות כאשר נבחר לראש סניף התנועה בירושלים בשנת 1968.

יריב לוין: שנה לאחר מכן נבחר נחושתן לחבר הכנסת השביעית מטעם סיעת גח"ל, ולאורך כהונתו היה חבר פעיל ומשפיע, בין היתר בוועדת החוץ והביטחון ובוועדת החוקה, חוק ומשפט, כמו גם בוועדות מיוחדות שהוקמו למטרות ספציפיות בתקופה ההיא.

יריב לוין: עם סיום כהונתו כחבר כנסת המשיך נחושתן את פעילותו הציבורית.

יריב לוין: הוא היה ציר בשגרירות ישראל בוושינגטון, ולאחר מכן – שגריר ישראל בהולנד.

יריב לוין: כלוחם במחתרת, כפרלמנטר וכאיש שירות החוץ הייתה ליעקב נחושתן תרומה ייחודית להקמת המדינה ולביסוסה.

יריב לוין: יהי זכרו ברוך.

יריב לוין: אני מזמין את השר צחי הנגבי לשאת דברים לזכרו.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת.

יריב לוין: השר דרעי וחבר הכנסת טיבי, אנא לכבד את המעמד.

יריב לוין: בבקשה, אדוני השר.

צחי הנגבי: תודה, אדוני היושב-ראש.

צחי הנגבי: חברי הכנסת, אני זכיתי לשאת דברים מעל הדוכן הזה למעלה מ-30 שנה, אבל מעולם לא זכיתי ליטול חלק בפרידה מחבר כנסת.

צחי הנגבי: היום ביקשתי שתינתן לי הזכות לשאת דברים, כי חבר הכנסת יעקב נחושתן, זכרו לברכה, מסמל עבורי, עבור כולנו, דור מופלא – את דור לוחמי המחתרות העבריות – –

סמי אבו שחאדה: לא עבור כולנו.

סמי אבו שחאדה: לא עבור כולנו.

צחי הנגבי: – – את הדור שרק מתי מעט מבניו ובנותיו עדיין עימנו, את דור ההורים שלי ושל אחרים שכיהנו בבית הזה.

צחי הנגבי: שנים הרבה לפני שיעקב נחושתן בא בשערי בית המחוקקים הוא בא בשערי בית החיילים האלמונים.

צחי הנגבי: זה לא היה בית מפואר כמו הבית הזה, לא מקום של כבוד ושל כוח ושל שררה.

צחי הנגבי: אולי ההפך, הבית ההוא היה ביתם של הנרדפים עד צוואר, משכנם של המבוזים בפי רבים מבני עמם; המוסגרים, כפי שהוסגר יעקב נחושתן עצמו על ידי אחִיו.

צחי הנגבי: אחיהם של המוסגרים הסגירו אותם לידי השליט הזר.

צחי הנגבי: הם היו הפורשים המטורפים, הטרוריסטים.

צחי הנגבי: ובאמת, צריך להיות קצת מטורף כדי לעזוב בית, לעזוב משפחה, לעזוב שפה, כפי שיעקב נחושתן עזב בצעירותו את בולגריה מולדתו, והציב לעצמו, יחד עם צעירים וצעירות אחרים, משימה לא פחות מטורפת:

צחי הנגבי: להבריח מארצנו אימפריה כבירה ומשעבדת כדי שהיא תחזור ללונדון.

צחי הנגבי: כשזכיתי להתלוות כנער צעיר לאבי, עמנואל הנגבי, ולאימא שלי, גאולה כהן, כשהם ביקרו בבית משפחת נחושתן בבית הכרם בירושלים, אלה היו שעות של השתאות.

צחי הנגבי: גמעתי בצמא את הסיפורים על הפעולות הנועזות שהדהימו אז את הבריטים.

צחי הנגבי: יעקב ואבי עשו דברים שהיום נחשבים באמת לשיא הפעילות ההירואית.

צחי הנגבי: דבורה קלפוס נחושתן, רעייתו של יעקב, הייתה גם היא לוחמת פורצת דרך, אולי הלוחמת המזהירה ביותר במחתרת.

צחי הנגבי: היא ישבה יחד עם אימא שלי בכלא האסירות בבית לחם.

צחי הנגבי: יעקב נחושתן תיאר באוזניי, כנער צעיר, את ההתקפה שביצעו הוא וחבריו על מתחם המשטרה הבריטית בחיפה, את הפעולה של פיצוץ צינור הנפט האנגלו-עיראקי ואת האירוע שמעולם לא שכח ועליו לא סלח: מעצרו בידי אנשי ההגנה שהסגירו אותו לבריטים, ומשם הדרך הייתה כבר קצרה לגלות – שוב – הפעם באפריקה, במחנות המעצר שהקימה אנגליה כדי לשכן בהם את אסירי האצ"ל והלח"י, תחילה באריתריאה, וכפי שאמר יושב-ראש הכנסת, אחר כך בקניה.

צחי הנגבי: אבל יעקב חזר, וגם כשקמה המדינה שעליה הוא לחם יעקב נחושתן לא סיים את שליחותו למענה.

צחי הנגבי: הוא פיקד במלחמת השחרור על סוללת מרגמות כבדות, בשירותו בצה"ל הגיע עד דרגת מג"ד במילואים, ולאחר מכן בזירה הפוליטית, כשהוא כבר בעל משרד עורכי דין מוערך ומוכר בירושלים, הוא עמד בראש סניף תנועת החרות בבירה, כשאבי היה מזכיר הסניף.

צחי הנגבי: ב-1969 בחרה בו הוועדה המסדרת של התנועה לרשימתה לכנסת.

צחי הנגבי: יעקב שירת בכנסת מאוד מאוד מאתגרת, הכנסת השביעית, מייד לאחר מלחמת ששת הימים, כנסת שבתחילת דרכה כוננה ממשלת אחדות בין גולדה מאיר למנחם בגין.

צחי הנגבי: אבל הממשלה הזאת הייתה קצרת ימים, ולאחר מכן בכנסת הזאת סערה לראשונה בפרלמנט שלנו המחלוקת האידיאולוגית העזה בין ימין לשמאל בשאלת עתיד יהודה ושומרון, שנגאלו רק שנתיים קודם לכן.

צחי הנגבי: לאחר קדנציה אחת בבית הזה עזב יעקב מרצונו את הזירה המפלגתית, והעדיף לעשות חיל בזירה המדינית הבין-לאומית: תחילה כציר המדיני של ישראל בוושינגטון – שם החליף אותו דיפלומט צעיר, בנימין נתניהו – ולאחר מכן כשגריר ישראל בהולנד.

צחי הנגבי: לא זכיתי מעולם לשוחח עם יעקב נחושתן על מה שאני אומר עכשיו, אבל אני מסתכן בהערכה שעם כל ההישגים שלו בתחום המדיני והציבורי והמשפטי, מה שהביא לו הכי הרבה גאווה, רבותיי חברי הכנסת, לו ולדבורה רעייתו, הייתה העובדה שבנו בכורו, האלוף עידו נחושתן, זכה גם הוא להקדיש כמעט ארבעה עשורים מחייו כדי להבטיח את עתיד מדינת היהודים.

צחי הנגבי: אין סגירת מעגל מופלאה מזו למי שכנער יהודי בגולה נאלץ להגן על עצמו מפני התנכלויות אנטישמיות, אז היה מוכן להשליך את נפשו מנגד כדי להגן על זכותם של בני עמו לעצמאות, ואז זכה לחזות בבנו מגן על מדינת ישראל כמפקד חיל האוויר.

צחי הנגבי: יהי זכרו של חבר הכנסת יעקב נחושתן ברוך.

יריב לוין: תודה רבה לשר צחי הנגבי.

יריב לוין: אנו מבקשים לכבד כעת את זכרו של חבר הכנסת לשעבר דוד גולומב, שהלך לעולמו והוא בן 86.

יריב לוין: דוד גולומב נולד בתל אביב בתחילת שנות השלושים.

יריב לוין: את דרכו התחיל ככלכלן.

יריב לוין: בסיום התואר באוניברסיטה העברית השתלב גולומב כחוקר בבנק ישראל.

יריב לוין: מראשית שנות השישים פעל גולומב כמנהל המכון למחקר כלכלי של הוועד הפועל של ההסתדרות.

יריב לוין: לאורך העשור הזה הוא עמד בראש שורה של גופי מחקר ופיתוח, והיה מהראשונים שזיהו את הצורך להשקיע בתעשיות עתירות ידע.

יריב לוין: דוד גולומב כיהן הכנסת השישית מטעם מפלגת העבודה ובכנסת התשיעית מטעם מפלגת ד"ש והתנועה לשינוי ויוזמה.

יריב לוין: במהלך כהונתו הוא היה חבר בוועדת הכספים, שבה השקיע את מיטב כישרונותיו ותרם מידיעותיו.

יריב לוין: יהי זכרו ברוך.

יריב לוין: דברים לזכרו – אני מזמין את השר עמיר פרץ, בבקשה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשמור על השקט ולכבד את המעמד.

יריב לוין: חברת הכנסת קרן ברק וחברת הכנסת שטרית, אנא, כבדו את המעמד.

יריב לוין: חברת הכנסת מלינובסקי, אנא.

יריב לוין: חבר הכנסת הורוביץ וחבר הכנסת גולן, אנא, כבדו את המעמד.

יריב לוין: בבקשה, אדוני השר.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חבריי חברות הכנסת וחברי הכנסת, זכות גדולה היא עבורי לשאת דברים לזכרו של חבר הכנסת דוד גולומב, זיכרונו לברכה.

עמיר פרץ: כך אמר:

עמיר פרץ: תנועת העבודה ביססה תמיד את פעולתה הענפה על שני יסודות: התארגנות מקצועית-חברתית והתארגנות משקית.

עמיר פרץ: בשתי זרועות אלה פעלה בראש העושים בארץ, ומשום דרכה זו שונה כיום המציאות המשקית בישראל מאשר בכל ארץ אחרת.

עמיר פרץ: את המילים האלה כתב דוד גולומב, זכרו לברכה, במאמר דעה בעיתון דבר ב-27 באפריל 1962 כאשר דיבר על תוספת היוקר והחלתה על כלל העובדים במדינת ישראל.

עמיר פרץ: דוד גולומב, שכיהן כחבר כנסת הן מטעם תנועת העבודה והן מטעם שינוי-ד"ש, שימש בדרך כלל כחבר כנסת בוועדת הכספים, ושם ניסה ככל יכולתו להשפיע ולהוביל כלכלה מאוזנת.

עמיר פרץ: דוד היה מנהל המכון למחקר כלכלי של הוועד הפועל של ההסתדרות – אותה הסתדרות שלעיתים נוהגים לתקוף, אבל הוא היה חלק משדרת משרתי הציבור שגם כשהלכו למגזר העסקי הם ראו זאת כשליחות.

עמיר פרץ: ימי הקורונה מזכירים לנו עד כמה מדיניות סוציאל-דמוקרטית כמו זו שהייתה בישראל בתחילת ימיה, כמדינה צעירה, ענייה – היום אנו צריכים ללמוד הרבה מאוד מהדברים ומהמסורת שהשאיר אחריו דוד גולומב.

עמיר פרץ: אני רוצה להדגיש ולומר שכל אחד מחברי הכנסת מתנועת העבודה באותה תקופה ראה בעצמו גם שליח לחיזוק ביטחונה של מדינת ישראל, ודוד גולומב ינק את זה מביתו.

עמיר פרץ: דוד גולומב היה בנו של אליהו גולומב, שהיה המפקד הלא-רשמי של ההגנה.

עמיר פרץ: שם, בתוך הבית הזה, גיבש את התפיסה הרחבה של אחריות כלכלית, אחריות חברתית ואחריות ביטחונית.

עמיר פרץ: כך פעלה תנועת העבודה, שהפכה לכור היתוך של מנהיגים ומנהלים שתרמו רבות לביסוסה וחיזוקה של מדינת ישראל.

עמיר פרץ: חבריי וחברותיי חברי הכנסת, לזכרו של דוד גולומב, חבר כנסת, איש כלכלה אנושית, אני שמח לעמוד כאן כשר הכלכלה והתעשייה ולומר שבמקום שאוכל לפעול למען צדק חברתי – ולא צדקה – אעשה זאת, גם כחלק מהשליחות של חברי כנסת כדוד גולומב.

עמיר פרץ: יהי זכרו ברוך.

יריב לוין: תודה רבה לשר עמיר פרץ.

יריב לוין: (הצעת קבוצת חברי הכנסת)

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה בעניין חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – הפסקת חברות בכנסת של חבר הכנסת המכהן כשר או כסגן שר), הצעתו של חבר הכנסת רם שפע וקבוצת חברי הכנסת, בקריאה הטרומית.

יריב לוין: הצבעה.

קריאות: לא עובד.

יריב לוין: הכול עובד והכול בסדר.

יריב לוין: מי שלא עובד אצלו – אנחנו נוסיף את קולו.

יריב לוין: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 64 נגד – 39 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – הפסקת חברות בכנסת של חבר הכנסת המכהן כשר או כסגן שר) לוועדה שתקבע הוועדה המסדרת נתקבלה.

יריב לוין: אצל השר דרעי המסך לא עבד ואצל השר ליצמן המסך לא עבד.

יריב לוין: אני מוסיף את קולותיכם בעד.

יריב לוין: למישהו נוסף הייתה בעיה?

יריב לוין: חבר הכנסת עודה – נגד.

יריב לוין: אה, לא היית.

יריב לוין: חבר הכנסת עודה, אם לא היית כאן בשעת ההצבעה אני לא יכול להוסיף את קולך.

יריב לוין: היית במקומך?

איימן עודה: – – –

יריב לוין: לא.

יריב לוין: שם זה לא נקרא שהיית פה.

יריב לוין: היית במקומך?

יריב לוין: אם לא, אני לא יכול להוסיף.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת שחאדה – נגד.

יריב לוין: חבר הכנסת מנסור עבאס – גם.

יריב לוין: מאה אחוז.

יריב לוין: חברת הכנסת מיכאלי, אני מוסיף גם את קולך – נגד, ברור, ברור.

יריב לוין: אם כך, בעד הצעת החוק – 66, נגדה – 42, אין נמנעים.

יריב לוין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה הטרומית, והיא תועבר לוועדה המסדרת לצורך קביעת הוועדה שתדון בה בהכנה לקריאה הראשונה.

יריב לוין: [הצעת חוק פ/869/23; נספחות.

יריב לוין: ]

יריב לוין: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, הצעת חוק הפסקת חברות בכנסת של חבר הכנסת המכהן כשר או כסגן שר (תיקוני חקיקה), התש"ף

יריב לוין: –2020, פ/869/23, של חבר הכנסת רם שפע.

יריב לוין: אני אאפשר לחבר הכנסת שפע להציג מלמעלה.

יריב לוין: לרשותך עד עשר דקות, בבקשה.

תמר זנדברג: מה זה?

תמר זנדברג: איפה – – –

רם שפע: שומעים אותי?

רם שפע: תודה רבה לחברי הכנסת על ההצבעה.

רם שפע: אני לא צריך את כל עשר הדקות שלי כדי להסביר שוב את מה שהסברתי קודם.

רם שפע: החוק הזה, למרות הררי המילים שנשפכו עליו – גם הררי המילים שחבר הכנסת שאני מאוד מכבד, יאיר לפיד, אמר קודם – החוק, תכליתו לחזק את משכן הכנסת כדי שחברי כנסת יוכלו באמת ובתמים לעבור מוועדה לוועדה, להיות מוכנים לדיון, לנמק את הדברים שהם רוצים לקדם ולעשות בכל ועדות הכנסת, אחרי שנה וחצי שהוועדות לא תפקדו, שאזרחי ישראל הסתכלו אלינו ושיוועו לכך שסוף-סוף נחזור לעבוד בשבילם.

רם שפע: זו תכליתו של החוק, לא שום דבר אחר מהדברים שמספרים לכם, ולכן אני שמח שהוא עבר, וכך ימשיך לעבור גם בקריאות הבאות.

רם שפע: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: ביקש להתנגד להצעת החוק חבר הכנסת עודד פורר.

יריב לוין: בבקשה, אתה יכול משם.

יריב לוין: אני לא חושב שנכון לעכב את המליאה.

יריב לוין: שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: חבריי חברי הכנסת, לא מדובר פה בחוק – חבר הכנסת שפע, חבר הכנסת שפע – לא מדובר בחוק שיסייע לעבודת הכנסת.

עודד פורר: הרי אני אומר לך, כמי שתומך בחוק הנורבגי ברמה העקרונית, שאני חושב שנכון לייצר חקיקה והסדר כזה, אבל בממשלה רזה, לא בממשלה שמנה.

עודד פורר: בממשלה שמנה החוק הזה הוא פשוט חוק חזירי, לא פחות מזה.

עודד פורר: ואני אגיד לך יותר מזה.

עודד פורר: כשאתם מביאים את החוק הזה בה בעת שעולה לממשלה ביום ראשון קיצוץ בתקנים במשרד הבריאות, במשרד הרווחה, רק בשביל לממן את התקנים בשאר המשרדים האחרים והבלתי-נחוצים שהקמתם בהקמת הממשלה, אני חושב שזאת יריקה בפרצוף הציבור, בעיקר בתקופה שהיא המשבר הכלכלי הכי גדול שמדינת ישראל הכירה.

עודד פורר: עכשיו אני הייתי רוצה לשמוע באמת את ההתייחסות של שר הבריאות, מה דעתו על קיצוץ התקנים הזה.

עודד פורר: הייתי רוצה לשמוע את שר – – –

קריאה: לא שומעים.

עודד פורר: הייתי רוצה – אני מבקש לרדת למטה, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: הם לא שומעים פה אפילו – – –

יריב לוין: שומעים מצוין.

עודד פורר: לא שומעים.

יריב לוין: אם רק לא ידברו, אם ישבו, אז ישמעו מצוין.

עודד פורר: זה לא עובד, הפטנט הזה, אני חייב לומר לכם.

עודד פורר: בכל מקרה – – –

יריב לוין: חבר הכנסת פורר, אתה יודע, אנחנו עושים את המיטב במגבלות הקיימות.

יריב לוין: בבקשה.

קריאה: – – –

יריב לוין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יריב לוין: נא לשבת כדי שאפשר יהיה לשמוע את הדברים.

יוליה מלינובסקי: – – –

יריב לוין: תודה, חברת הכנסת מלינובסקי.

יריב לוין: נוכחותך נרשמה.

יריב לוין: חבר הכנסת פורר, בבקשה.

קריאה: בעד.

יריב לוין: עדיין אין הצבעה.

יריב לוין: חבר הכנסת פורר, בבקשה.

עודד פורר: תודה, אדוני.

עודד פורר: אני חייב לומר לחבריי בקואליציה, לאלה שאומרים שהם באו בשביל לשרת את אזרחי ישראל: תסתכלו בעיניים של כל אלה שסוגרים את העסקים שלהם היום – – –

יריב לוין: חברת הכנסת זנדברג, איך תשמעי כשאת עומדת עם הגב לדובר ומדברת?

יריב לוין: שבי במקומך.

תמר זנדברג: – – –

יריב לוין: שבי במקומך, בבקשה.

יריב לוין: מספיק.

תמר זנדברג: – – –

יריב לוין: מספיק כבר.

יריב לוין: שבי במקומך.

יריב לוין: חברת הכנסת זנדברג, שבי במקומך.

יריב לוין: תודה.

עודד פורר: איך תסתכלו בעיניים לכל אותם בעלי עסקים שפושטים עכשיו את הרגל והעסק שלהם הולך ונסגר?

עודד פורר: לכל אותם מאות אלפי מובטלים שכשהם יפנו לשירות התעסוקה, השירות שהם יקבלו יהיה פחות טוב, כי קיצצו תקנים כדי לממן כל מיני משרדים מומצאים וכדי לאפשר תקנים בכל מיני משרדים מומצאים?

עודד פורר: אני מציע לחברי הקואליציה: תמשכו את החוק הזה.

עודד פורר: הוא מבזה את הכנסת, הוא מבזה אתכם, דווקא בתקופה הזאת ודווקא בממשלה כזאת בסדרי גודל שלא הכרנו מעולם.

עודד פורר: אתם יורקים בפרצופם של אלה ששלחו אתכם לכאן, ואתם פשוט הופכים חוק שאולי נחוץ בזמנים מסוימים ולממשלות רזות מסוימות לחוק חזירי שממחיש שוב איך הכי קל להכניס את היד לכיס של הציבור ולקחת ממנו כסף.

עודד פורר: והפעם אתם לא רק מכניסים את היד ולוקחים כסף – אחרי שאתם לוקחים את הכסף אתם גם נותנים לאותו אזרח סטירת לחי.

עודד פורר: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת רם שפע – אתה מוותר.

יריב לוין: אם כך, חברות וחברי הכנסת, נא לשבת.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה.

יריב לוין: חבר הכנסת חמד עמאר, אנא, לשבת.

יריב לוין: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הפסקת חברות בכנסת של חבר הכנסת המכהן כשר או כסגן שר (תיקוני חקיקה), התש"ף

יריב לוין: –2020, של חבר הכנסת רם שפע וקבוצת חברי הכנסת, פ/869/23.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: אם למישהו יש בעיה, אנחנו בסוף ההצבעה נשאל ונוסיף את קולו.

יריב לוין: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 63 נגד – 43 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הפסקת חברות בכנסת של חבר הכנסת המכהן כשר או כסגן שר (תיקוני חקיקה), התש"ף

יריב לוין: –2020, לוועדה שתקבע הוועדה המסדרת נתקבלה.

יריב לוין: רבותיי, מי הייתה לו בעיה בעמדת ההצבעה?

יריב לוין: חברת הכנסת קרן ברק וגם חברת הכנסת מיקי חיימוביץ' וגם חברת הכנסת אתי עטייה, כלומר עוד שלושה קולות בעד, אני מבין.

יריב לוין: מישהו נוסף הייתה לו בעיה?

יריב לוין: חבר הכנסת אופיר סופר, הצבעתך?

אופיר סופר: נגד.

יריב לוין: נגד.

יריב לוין: אם כך, רבותיי, בעד הצעת החוק – 66, נגדה – 44.

יריב לוין: הצעת החוק עברה בקריאה טרומית, והיא תועבר לוועדה המסדרת לקביעת הוועדה שתדון בה בהכנה לקריאה הראשונה.

יריב לוין: עד כאן הצעות החוק לדיון מוקדם.

יריב לוין: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: המלצת הוועדה המסדרת בדבר בחירת ועדות הכנסת הקבועות.

יריב לוין: אדוני חבר הכנסת איתן גינזבורג, בבקשה.

יריב לוין: חבר הכנסת גינזבורג?

יריב לוין: אז הוא בדרך הנה.

יריב לוין: בסדר גמור, אנחנו נחכה לו דקה.

יריב לוין: חבר הכנסת גינזבורג, בבקשה.

יריב לוין: רומן, רומן, מנהל סיעת ישראל ביתנו המכובד, די.

יריב לוין: די, באמת, זה לא ראוי.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: חבריי חברי הכנסת, בהתאם להוראות סעיף 2א(ג) – – –

יריב לוין: רומן, אני – חבר הכנסת פורר, באמת.

יריב לוין: רומן, אנא.

יוליה מלינובסקי: אדוני היושב-ראש, אנחנו יודעים שאנחנו מאוד מפריעים לכם, אבל תתאפקו.

יוליה מלינובסקי: מה לעשות.

יריב לוין: חברת הכנסת מלינובסקי, במליאת הכנסת יושבים ומקשיבים, לא עומדים וצועקים.

יוליה מלינובסקי: אוי, ממתי זה?

יריב לוין: בבקשה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: חבריי חברי הכנסת, בהתאם להוראות סעיף 2א(ג) לחוק הכנסת, התשנ"ד–1994, אני מתכבד להביא לאישור הכנסת הצעה בדבר הרכב הוועדות הקבועות של הכנסת, כפי שנקבע בוועדה המסדרת, לפי העיקרון של נציגות סיעתית כאמור בסעיף 102 לתקנון הכנסת.

איתן גינזבורג: אני שמח, אדוני היושב-ראש, שהצלחנו להגיע להסכמות, וההצעה התקבלה פה אחד.

איתן גינזבורג: ישנן סיעות שטרם השלימו את איוש החברים בוועדות, ולפיכך בשלב הזה תימסר רק זכאות אותה סיעה למקומות בוועדות ללא פירוט השמות, כדי לא לעכב את העבודה של הוועדות, והשמות יימסרו בהמשך.

איתן גינזבורג: עם אישור הרכב הוועדות הקבועות תחדל הוועדה המסדרת מלכהן, וכן שתי הוועדות הזמניות, לענייני כספים וחוץ וביטחון.

איתן גינזבורג: כמו כן, יחדלו לכהן ארבע הוועדות המיוחדות שהוקמו בתחילת הכנסת והוגדרו כזמניות עד להקמת הוועדות הקבועות.

איתן גינזבורג: אני אבקש את אישורה של הכנסת להצעה זו, ואני אמנה את הוועדות.

איתן גינזבורג: ועדת הכנסת תמנה 17 חברים: מטעם סיעת הליכוד – חמישה חברים: אופיר כץ, מיקי מכלוף זוהר, מאי גולן, טלי פלוסקוב ועוזי דיין; סיעת יש עתיד-תל"ם – שני חברים: אלעזר שטרן ובועז טופורובסקי; סיעת הרשימה המשותפת – שני חברים; סיעת כחול לבן – ארבעה חברים: איתן גינזבורג ושלושה נציגים נוספים; סיעת ש"ס – חבר אחד: מיכאל מלכיאלי; סיעת יהדות התורה – חבר אחד; סיעת ישראל ביתנו – חבר אחד; סיעת ימינה – חבר אחד: מתן כהנא.

איתן גינזבורג: מוצע כי יושב-ראש הוועדה יהיה חבר הכנסת איתן גינזבורג.

איתן גינזבורג: ועדת הכספים תמנה 17 חברים: סיעת הליכוד – חמישה חברים: ניר ברקת, אופיר כץ, קרן ברק, מיכל שיר וקטי קטרין שטרית; סיעת יש עתיד-תל"ם – שני חברים: מיקי לוי ורם בן ברק; סיעת הרשימה המשותפת – שלושה חברים; סיעת כחול לבן – שני חברים: שלמה קרעי ישב על מכסת כחול לבן ועוד חבר; סיעת ש"ס – חבר אחד: ינון אזולאי; סיעת יהדות התורה – חבר אחד: משה גפני; סיעת ישראל ביתנו – חבר אחד; סיעת ימינה – חבר אחד: בצלאל סמוטריץ'; סיעת העבודה הישראלית – חבר אחד: רם שפע יכהן על חשבון מכסת העבודה.

איתן גינזבורג: מוצע כי יושב-ראש הוועדה יהיה חבר הכנסת משה גפני.

איתן גינזבורג: ועדת הכלכלה תמנה 15 חברים: סיעת הליכוד – ארבעה חברים: דוד ביטן, קרן ברק, שרן השכל ומאי גולן; סיעת יש עתיד-תל"ם – שני חברים: בועז טופורובסקי ועידן רול; סיעת הרשימה המשותפת – שני חברים; כחול לבן – שני חברים; ש"ס – חבר אחד: יעקב מרגי; יהדות התורה – חבר אחד; ישראל ביתנו – חבר אחד; ימינה – חבר אחד: מתן כהנא; מרצ – חברה אחת: תמר זנדברג.

איתן גינזבורג: מוצע כי יושב-ראש הוועדה יהיה חבר הכנסת יעקב מרגי.

איתן גינזבורג: ועדת החוץ והביטחון תמנה 17 חברים: סיעת הליכוד – שישה חברים: גדעון סער, ניר ברקת, אבי דיכטר, מיקי מכלוף זוהר, שרן השכל ועוזי דיין; יש עתיד-תל"ם – שלושה חברים: משה יעלון, אורנה ברביבאי ואלעזר שטרן; סיעת כחול לבן – שני חברים: איתן גינזבורג ונציג נוסף; סיעת ש"ס – חבר אחד: ינון אזולאי; יהדות התורה – חבר אחד; ישראל ביתנו – חבר אחד; ימינה – חבר אחד: נפתלי בנט; סיעת מרצ – חבר אחד: ניצן הורוביץ; סיעת דרך ארץ – חבר אחד: צבי האוזר.

איתן גינזבורג: מוצע כי יושב-ראש הוועדה יהיה חבר הכנסת צבי האוזר.

איתן גינזבורג: ועדת הפנים והגנת הסביבה תמנה 15 חברים: סיעת הליכוד – חמישה חברים: חוה אתי עטייה, קרן ברק, מיכל שיר, מאי גולן ונציג נוסף; סיעת יש עתיד-תל"ם – שני חברים: ע'דיר כמאל מריח ורם בן ברק; סיעת הרשימה המשותפת – שלושה חברים; סיעת כחול לבן – שני חברים: מיקי חיימוביץ' ואיתן גינזבורג; סיעת ש"ס – חבר אחד: משה ארבל; יהדות התורה – חבר אחד; ישראל ביתנו – חבר אחד.

איתן גינזבורג: מוצע כי יושבת-ראש הוועדה תהיה חברת הכנסת מיקי חיימוביץ'.

איתן גינזבורג: ועדת החוקה, חוק ומשפט תמנה 17 חברים: סיעת הליכוד – חמישה חברים: גדעון סער, שלמה קרעי, מיקי מכלוף זוהר, מאי גולן ונציג נוסף; סיעת יש עתיד-תל"ם – שני חברים: קארין אלהרר ויואב סגלוביץ'; סיעת הרשימה המשותפת – שני חברים; סיעת כחול לבן – שני חברים; סיעת ש"ס – חבר אחד: מיכאל מלכיאלי; סיעת יהדות התורה – חבר אחד: יעקב אשר; ישראל ביתנו – חבר אחד; סיעת ימינה – חברה אחת: איילת שקד; סיעת העבודה הישראלית – חבר אחד: איתן גינזבורג יכהן על חשבון מכסת העבודה; סיעת מרצ – חבר אחד: יאיר גולן.

איתן גינזבורג: מוצע כי יושב-ראש הוועדה יהיה חבר הכנסת יעקב אשר.

איתן גינזבורג: ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות תמנה תשעה חברים: סיעת הליכוד – שלושה חברים: דוד ביטן, טלי פלוסקוב ונציג נוסף; סיעת יש עתיד-תל"ם – שני חברים: יואל רזבוזוב ואנדרי קוז'ינוב; כחול לבן – נציג אחד; ש"ס – חבר אחד; ישראל ביתנו – חבר אחד; דרך ארץ – חבר אחד.

איתן גינזבורג: מוצע כי יושב-ראש הוועדה יהיה חבר הכנסת דוד ביטן.

איתן גינזבורג: ועדת החינוך, התרבות והספורט תמנה 15 חברים: סיעת הליכוד – ארבעה חברים: קטי קטרין שטרית, עוזי דיין ושני נציגים נוספים; יש עתיד-תל"ם – שני חברים: מאיר כהן ואורלי פרומן; הרשימה המשותפת – שלושה חברים; כחול לבן – שני חברים: רם שפע ונציג נוסף; סיעת ש"ס – חבר אחד: משה אבוטבול; סיעת יהדות התורה – חבר אחד; סיעת העבודה הישראלית – חברה אחת: מרב מיכאלי; סיעת מרצ – חבר אחד: ניצן הורוביץ.

איתן גינזבורג: מוצע כי יושב-ראש הוועדה יהיה חבר הכנסת רם שפע.

איתן גינזבורג: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תמנה 11 חברים.

איתן גינזבורג: סיעת הליכוד – שלושה חברים: חיים כץ, אופיר כץ וחוה אתי עטייה; יש עתיד-תל"ם – שני חברים: אורלי פרומן ועידן רול; הרשימה המשותפת – שני חברים; כחול לבן – חבר אחד; ש"ס – חבר אחד: משה אבוטבול; יהדות התורה – חבר אחד; ימינה – חבר אחד: אופיר סופר.

איתן גינזבורג: מוצע כי יושב-ראש הוועדה יהיה חבר הכנסת חיים כץ.

איתן גינזבורג: הוועדה לענייני ביקורת המדינה תמנה 11 חברים: מטעם סיעת הליכוד – שלושה חברים: אופיר כץ, שלמה קרעי ונציג נוסף; יש עתיד-תל"ם – חבר אחד: עפר שלח; הרשימה המשותפת – חברה אחת על מכסת הרשימה המשותפת:

איתן גינזבורג: קארין אלהרר; כחול לבן – חבר אחד; ש"ס – חבר אחד: יעקב מרגי; יהדות התורה – חבר אחד; ישראל ביתנו – חבר אחד; ימינה – חבר אחד: מתן כהנא; דרך ארץ – חבר אחד.

איתן גינזבורג: מוצע כי יושב-ראש הוועדה יהיה עפר שלח.

איתן גינזבורג: הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי תמנה 11 חברים: הליכוד – שלוש חברות: קרן ברק, יפעת שאשא ביטון וקטי קטרין שטרית; יש עתיד-תל"ם – חברה אחת: ע'דיר כמאל מריח; הרשימה המשותפת – חבר אחד; כחול לבן – שני חברים; ש"ס – חבר אחד; ישראל ביתנו – חבר אחד; סיעת העבודה הישראלית – חברה אחת: מרב מיכאלי; סיעת מרצ – חברה אחת: תמר זנדברג.

איתן גינזבורג: ועדת המדע והטכנולוגיה תמנה תשעה חברים: סיעת הליכוד – שלושה חברים: ניר ברקת, עוזי דיין ונציג נוסף מסיעת הרשימה המשותפת על חשבון סיעת הליכוד; סיעת יש עתיד-תל"ם – חבר אחד: אנדרי קוז'נוב; סיעת כחול לבן – חבר אחד: איתן גינזבורג; סיעת ש"ס – חבר אחד; יהדות התורה – חבר אחד; ישראל ביתנו – חבר אחד; ימינה – חבר אחד.

איתן גינזבורג: מוצע כי יושב-ראש הוועדה יהיה לעת עתה חבר הכנסת איתן גינזבורג.

איתן גינזבורג: אבקש כי חברי הכנסת והכנסת יאשרו את הצעת הוועדה המסדרת בדבר הרכב ועדות הכנסת הקבועות בכנסת העשרים-ושלוש בהצבעה אחת.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: רבותיי, אני סוגר את רשימת הדוברים ואנחנו עוברים לדיון.

יריב לוין: ראשונת הדוברים – חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, בבקשה.

יריב לוין: או שאת מוותרת?

יריב לוין: חברת הכנסת יאסין, את מוותרת?

יריב לוין: מוותרת.

יריב לוין: חברת הכנסת קארין אלהרר – איננה; חבר הכנסת עפר שלח – איננו; חבר הכנסת אלכס קושניר.

עפר שלח: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת שלח, אתה נמצא – אתה מוותר; חבר הכנסת קושניר – איננו; חבר הכנסת אלעזר שטרן – מוותר; חבר הכנסת עופר כסיף – מוותר; חבר הכנסת ווליד טאהא – איננו; חבר הכנסת עידן רול – איננו; חבר הכנסת מנסור עבאס – מוותר; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – איננה; חבר הכנסת טופורובסקי – מוותר; חבר הכנסת ינון אזולאי – מוותר; חבר הכנסת שלמה קרעי – מוותר; חברת הכנסת אורלי פרומן – מוותרת.

יריב לוין: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, סליחה, לא ראיתי.

יריב לוין: את רוצה לדבר?

יריב לוין: בבקשה, בבקשה, סליחה.

יריב לוין: את רוצה לדבר?

יריב לוין: בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אומנם הנושא של הוועדות הוא מאוד מאוד חשוב, ואני חושבת שכולנו מבינים שנעשה עוול רציני לעבודה של הכנסת בחלוקה החדשה של הוועדות, בעצם העובדה שהממשלה החליטה שהפעם היא מבקרת את עצמה והיא עושה את הבקרה על מעשיה; כאשר החליטה לא לתת לאופוזיציה שום ועדה מחוקקת.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, זה העידן החדש שאנחנו נמצאים בו.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני רוצה להסב את תשומת לב כולם לעובדה שלא קשורה לנושא הזה אבל היא מאוד חשובה לנו: ביום ראשון נכנס לים הרקדן איימן ספיה, בן כפר יאסיף, רקדן מוכשר, כוריאוגרף ידוע ואומן מבטיח מאוד.

עאידה תומא סלימאן: לצערנו הוא נעלם, נעלם בתוך הים.

עאידה תומא סלימאן: אתמול הייתי על החוף עם החברים של איימן, שכבר שלושה ימים מתנדבים לחפש אותו.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, לא נעשו מאמצים מספיקים למצוא את איימן.

עאידה תומא סלימאן: המשפחה שלו בדאגה גדולה וכל החברה הערבית דואגת לגורלו.

עאידה תומא סלימאן: אני קוראת לשר לביטחון פנים, שניסיתי להשיג אותו אתמול כדי שיתערב בנושא, וגם לשר הביטחון גנץ, שיפעילו את כל האמצעים הקיימים ויתחילו לחפש באופן רציני את איימן ספיה, שכבר לפני יומיים-שלושה נעלם, ואולי לעזור למשפחה, להקטין קצת את הפחדים שלהם או את הציפייה לבלתי נודע.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו צריכים לזכור שאנחנו עכשיו בשלושת ימי ההגבלה, שזה לפני חג השבועות.

ישראל אייכלר: חג השבועות עצרת הוא החג של קבלת התורה, מתן תורה, שהיא הבסיס הקיומי של עם ישראל ובפרט בארץ ישראל, כי כאשר הקדוש ברוך הוא הבטיח את ארץ ישראל לאברהם אבינו הוא אמר לו: "כי גר יהיה זרעך בארץ לא להם ועבדום ועִנו אֹתם ארבע מאות שנה".

ישראל אייכלר: עם ישראל היה צריך לעבור סבל גדול מאוד במשך מאות שנים במצרים, להיות עם עבדים.

ישראל אייכלר: למרות שהם היו עם העברים – שבט העברים היה שבט מאוד מכובד מאז אברהם – הוא נאלץ לרדת למצרים ולעבור את כור ההיתוך כדי שהוא יוכל לקבל את העבדות, לקבל את התורה, להיות עבדי השם.

ישראל אייכלר: כמו שאמר רבי יהודה החסיד: רק עבד ה' איש חופשי הוא, ולכן זכינו לגאולת מצרים, כדי שעם ישראל ידע שהקדוש ברוך הוא מנהל את עולמו לא רק בניסים ונפלאות, במכות מצרים ובקריעת ים סוף אלא גם בדרך הטבע.

ישראל אייכלר: כל מה שנעשה בעולם זה על ידי הקדוש ברוך הוא.

ישראל אייכלר: כך הם יכלו לקבל את התורה.

ישראל אייכלר: וזה מה שאמר הקדוש ברוך הוא למשה רבנו.

ישראל אייכלר: במעמד הסנה שאיננו אוכל, הוא אמר לו: "וזה לך האות כי אנכי שלחתיך" לגאול את ישראל ממצרים, "בהוציאך את העם ממצרים" – מה התכלית?

ישראל אייכלר: – "תעבדון את ה' על ההר הזה", על הר חורב, תקבלו את עשרת הדיברות, תקבלו את התורה.

ישראל אייכלר: ושם בתורה קיבלנו את המשפט הראשון: "בראשית ברא ה' את השמים ואת הארץ".

ישראל אייכלר: אמר רש"י: למה פתחו את התורה ב"בראשית"?

ישראל אייכלר: לומר שאם יבואו ויגידו לעם ישראל: אתם שודדים, שגזלתם ארץ שבעה ימים, נאמר להם: הארץ הזאת של הקדוש ברוך הוא, הוא נתנה לנו, ולכן ארץ ישראל שייכת לנו.

ישראל אייכלר: אבל רש"י גם אמר שם, באותו משפט: בראשית ברא אלוקים את השמיים – בשביל התורה שנקראת "ראשית" ובשביל ישראל שנקראו "ראשית".

ישראל אייכלר: הקדוש ברוך הוא קורא לעם ישראל "בני בכורי ישראל", ואנחנו העם הנבחר לא בגלל שאנחנו גזע עליון, אלא נבחרנו להיות עבדים, עבדי ה', ולא עבדים לעבדים.

ישראל אייכלר: אנחנו בני חורין.

ישראל אייכלר: ישראל הם בני מלכים בגלל שהם קיבלו על עצמם את עול התורה.

ישראל אייכלר: לפני קבלת התורה אנחנו צריכים לקבל על עצמנו עול תורה ומצוות, ועל זה אומר הירושלמי שאמר הקדוש ברוך הוא: אם קיבלתם עליכם את התורה, כאילו לא חטאתם מימיכם.

ישראל אייכלר: יהי רצון שכל עם ישראל יזכה לחוג את חג השבועות עם הרבה גבינות ועם הרבה פולקלור – כל זה טוב ויפה – אבל העיקר זה קבלת עול תורה ומצוות ולהתגאות בזה שאנחנו עם ה', עם התורה, ובזכותה אנחנו קיימים.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח, את מוותרת?

ע'דיר כמאל מריח: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת אלי אבידר, בבקשה.

יריב לוין: אנחנו באילוץ עושים את זה מהצד.

יריב לוין: זאת דרך המלך.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, עם פרוץ משבר הקורונה הפחיד נתניהו את הציבור מהידבקות במחלה, ובפועל נמנע מצעדים שיכלו לסיים את ההדבקה בימיה הראשונים.

אלי אבידר: הוא ניצל את הקורונה לצרכיו הפוליטיים, השבית את המשק בחוסר אחריות, יצר מצב חירום לא הכרחי והכניס את גנץ ואשכנזי לממשלת החירום המדומיינת.

אלי אבידר: בכל יום שעובר נגלה פרט נוסף על המחדל הזה שביצע נתניהו:

אלי אבידר: פעם זו הקלטת זום שבה מסבירים לנתניהו שהמגפה נבלמה ושאפשר לפתוח את המשק, והוא עושה בדיוק את ההפך – הוא מחמיר את ההנחיות; פעם זה פרופ' רוטשטיין שמדבר עם בנימין נתניהו ומפציר בו לפתוח את המשק וזוכה להתעלמות.

אלי אבידר: פקידים מלב העשייה ימשיכו לחשוף את המחדל הזה, והציבור חכם והוא יבין שנתניהו פגע בו בגלל אינטרסים פוליטיים.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, הסיוט של נתניהו יתממש כשמאות אלפי אזרחים טובים יצאו לרחובות, ואלה לא יהיו מפגיני השמאל, כפי שהוא אוהב לתייג אותם – אלה יהיו מאות אלפי אזרחים שחלקם הגדול הצביע בעבורו.

אלי אבידר: והם לא יהיו נחמדים, כפי שאמרה גולדה, כי הם יתפכחו מההלם ויגלו שאין להם כסף למזון, שאיש לא יחזיר אותם לעבודה, שאיש לא ישלם במקומם את ההלוואות בשוק האפור ואיש לא יעצור בשבילם את פקידי ההוצאה לפועל.

אלי אבידר: קראתי הבוקר את מאמרו של היועץ המשפטי לשעבר של השב"כ אלי מלכה, שמתדיין על חוסר המידתיות שבהפעלת השב"כ לצורכי הקורונה, ואני רוצה לומר שאפילו הוא נאיבי.

אלי אבידר: נתניהו רוצה להשתמש באיכוני השב"כ והמשטרה כי הוא יודע שזו הדרך לעצור את המפגינים הכועסים – דרך הפרת החירות שלהם ודרך כניסה לטלפונים, הודעות על גל הדבקה נוסף והצורך לכפות בידוד חברתי, וכן, להפחיד אותם מלהביע את מחאתם.

אלי אבידר: זו הסיבה שנתניהו הגיש תזכיר חוק לשימוש בשב"כ לטובת הקורונה, למרות שיש היום לא יותר מחמישה נדבקים ביום.

אלי אבידר: ושאלוהים יברך את פרופ' סיגל סדצקי, שמספקת לו את ההצדקות להרס הדמוקרטיה.

אלי אבידר: יש לה עתיד גדול לפניה, לייעץ לכל הדיקטטורות האפשריות.

אלי אבידר: חברות וחברי הכנסת, נתניהו יחנוק את המחאה ויכניע את הדמוקרטיה כששוחרות ושוחרי הדמוקרטיה ירימו ידיים, ואנחנו לא נרים ידיים, כי אין לנו ארץ אחרת.

אלי אבידר: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת אבידר.

יריב לוין: חבר הכנסת עודד פורר – איננו; חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – מוותר; חברת הכנסת קרן ברק.

יריב לוין: חברת הכנסת קרן ברק, תורך לדבר.

יריב לוין: את רוצה לדבר?

קרן ברק: – – –

יריב לוין: מוותרת; חברת הכנסת תמר זנדברג – מוותרת; חבר הכנסת יוסף ג'בארין – מוותר; חבר הכנסת ניצן הורוביץ – איננו; חבר הכנסת אופיר סופר – איננו; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – גם הוא איננו.

יריב לוין: אם כך, חברות וחברי הכנסת, אנחנו יכולים לעבור להצבעה.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: חברת הכנסת קרן ברק, בפעם הרביעית בישיבה הזאת, נא לשבת.

יריב לוין: לא עומדים לא עם הגב למליאה ולא באמצע הצבעה.

יריב לוין: נא לשבת.

יריב לוין: רבותיי, אנחנו עוברים להצבעה על המלצת הוועדה המסדרת בדבר בחירת ועדות הכנסת הקבועות.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת הוועדה המסדרת – 57 נגד – אין נמנעים – 4 הצעת הוועדה המסדרת בדבר הרכב ועדות הכנסת נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 58, בתוספת קולו של חבר הכנסת גינזבורג, אין מתנגדים – – –

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, בתוספת שלי.

צבי האוזר: לא לחצתי.

יריב לוין: היית במקומך ולא פעל.

יריב לוין: מאה אחוז.

יריב לוין: אז אני מוסיף גם את קולו של חבר הכנסת האוזר.

יריב לוין: 59 בעד, אין מתנגדים, ארבעה נמנעים.

יריב לוין: אני קובע כי בשעה טובה הוקמו הוועדות הקבועות של הכנסת העשרים-ושלוש, ואני מאחל כמובן הצלחה לכל אחת ואחת מהוועדות בפעולתה.

יריב לוין: נעבור מכאן לנושא הבא על סדר-היום: המלצת הוועדה המסדרת בדבר בחירת ועדות הכנסת המיוחדות.

יריב לוין: אני מזמין שוב את יושב-ראש הוועדה המסדרת, חבר הכנסת איתן גינזבורג.

יריב לוין: בבקשה.

איתן גינזבורג: תודה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: חבריי חברי הכנסת, בהתאם להוראות סעיף 108 לתקנון הכנסת אני מתכבד להביא לאישור הכנסת את ההצעה של הוועדה המסדרת להקמת חמש ועדות מיוחדות שיכהנו בכל תקופת כהונתה של הכנסת העשרים-ושלוש.

איתן גינזבורג: גם ההצעה הבאה אושרה בוועדה המסדרת פה אחד, ואבקש כי גם הכנסת תאשר אותה.

איתן גינזבורג: הוועדה הראשונה תהיה הוועדה המיוחדת למיגור הפשיעה בחברה הערבית.

איתן גינזבורג: היא תעסוק בנושא מיגור הפשיעה והאלימות בחברה.

איתן גינזבורג: יכהנו בה 11 חברי כנסת: מטעם סיעת הליכוד – שלושה חברים: אבי דיכטר, מיכל שיר ועוזי דיין; יש עתיד-תל"ם – חברה אחת: ע'דיר כמאל מריח; סיעת הרשימה המשותפת – שלושה חברים; כחול לבן – חבר אחד; ש"ס – חבר אחד; יהדות התורה – חבר אחד; ימינה – חבר אחד: חבר הכנסת אופיר סופר.

איתן גינזבורג: הוועדה המיוחדת לפיקוח על הקרן לניהול הכנסות המדינה מההיטל על רווחי גז ונפט.

איתן גינזבורג: סמכויות הוועדה: פיקוח ומעקב אחר הפעולות הנדרשות לפי חוק קרן לאזרחי ישראל, ובכלל זה פיקוח ומעקב אחר התקדמות הקמת הקרן והפעולות שנעשות להקמת מוסדות הקרן ומינוי נושאי המשרה בה; פיקוח ומעקב אחר הכנסות המדינה מההיטל על רווחי גז ונפט וצפי ההכנסות בתקופת כהונתה של הכנסת העשרים-ושלוש; פיקוח ומעקב אחר ניהול נכסי הקרן על ידי בנק ישראל.

איתן גינזבורג: בוועדה הזאת יכהנו תשעה חברי כנסת: מהליכוד – שלושה חברים: ניר ברקת, אבי דיכטר ומיקי זוהר; יש עתיד-תל"ם – חבר אחד: יואב סגלוביץ'; הרשימה המשותפת – חבר אחד; כחול לבן – חבר אחד; ש"ס – חבר אחד; יהדות התורה – חבר אחד; ימינה – חבר אחד: מתן כהנא.

איתן גינזבורג: מוצע כי יושב-ראש הוועדה יהיה חבר הכנסת אבי דיכטר.

איתן גינזבורג: ועדה מיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה.

איתן גינזבורג: הוועדה תעסוק בעניינים האלה: 1.

איתן גינזבורג: הפקת לקחים מהמשבר שנגרם בשל התפשטות נגיף הקורונה החדש והיערכות המדינה להתמודדות עם התפשטות חוזרת של הנגיף; 2.

איתן גינזבורג: היערכות המדינה להתפרצות מגפות; 3.

איתן גינזבורג: היערכות המדינה לרעידות אדמה.

איתן גינזבורג: הוועדה לא תעסוק בנושאים שמצויים באופן מובהק בסמכות ועדה קבועה של הכנסת אלא באישור של יושב-ראש אותה ועדה.

איתן גינזבורג: במקרה של מחלוקת זה יגיע לוועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: בוועדה יכהנו 13 חברים: מהליכוד – שלושה חברים: יפעת שאשא ביטון, קטי שטרית וטלי פלוסקוב; מיש עתיד-תל"ם – שני חברים: יואל רזבוזוב ומיקי לוי; מהרשימה המשותפת – שני חברים; כחול לבן – שני חברים; מש"ס – חבר אחד: משה אבוטבול; יהדות התורה – חבר אחד; ישראל ביתנו – חבר אחד; סיעת העבודה הישראלית – חברה אחת: מרב מיכאלי.

איתן גינזבורג: מוצע כי יושבת-ראש הוועדה תהיה חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון.

איתן גינזבורג: ועדה נוספת היא הוועדה המיוחדת לפניות הציבור.

איתן גינזבורג: הוועדה תעסוק בטיפול ובמתן מענה שוטף על פניות הציבור שמגיעות לוועדה מאזרחים ומארגונים; קיום קשר שוטף עם משרדי הממשלה ועם נציבי פניות הציבור בגופים שונים, תוך הבטחת זכויותיהם וסמכויותיהם לטיפול בפניות הציבור במוסדותיהם; הסדרת נושא הטיפול בפניות הציבור במוסדות ממשלתיים וציבוריים לשם קביעת נורמות טיפול אחידות ככל האפשר בין הגופים שעוסקים בכך; שמירה והגנה על מקבלי שירותים ציבוריים; יצירת שיתוף פעולה עם משרדי ממשלה וגורמים שונים בניסיון להיטיב את השירות הניתן לאזרח; קיום דיונים בנושאים מגוונים שנוגעים למצוקות הפרט, הצרכנים ומקבלי השירותים הציבוריים.

איתן גינזבורג: הוועדה לא תעסוק בדיוני חקיקה ראשית וחקיקת משנה.

איתן גינזבורג: בוועדה יכהנו תשעה חברים: מהליכוד – שלושה: שלמה קרעי, יפעת שאשא ביטון וקטי שטרית; יש עתיד-תל"ם – חבר אחד: יואל רזבוזוב; הרשימה המשותפת – חבר אחד; סיעת כחול לבן – חבר אחד; ש"ס – חבר אחד; יהדות התורה – חבר אחד: יעקב טסלר; ישראל ביתנו – חבר אחד.

איתן גינזבורג: מוצע כי יושב-ראש הוועדה יהיה חבר הכנסת יעקב טסלר.

איתן גינזבורג: הוועדה האחרונה שאנחנו מציעים להקים היא הוועדה המיוחדת לזכויות הילד.

איתן גינזבורג: סמכויות הוועדה יהיו הגנה על ילדים וקידום מעמד ילדים ובני נוער במטרה לממש את זכויותיהם ברוח האמנה הבין-לאומית לזכויות הילד, לרבות מימוש העקרונות לטובת הילד: אי-אפליה, הזכות להתפתחות בתנאים נאותים וזכות של ילדים ובני נוער להשמיע את דעתם בעניינים הנוגעים להם.

איתן גינזבורג: בוועדה יכהנו תשעה חברי כנסת: שלושה חברים מהליכוד – שלמה קרעי, מיכל שיר ונציג נוסף; יש עתיד-תל"ם – חברה אחת:

איתן גינזבורג: קארין אלהרר; כחול לבן – חבר אחד: רם שפע; ש"ס – חבר אחד; ישראל ביתנו – חבר אחד; מרצ – חברה אחת: תמר זנדברג.

איתן גינזבורג: מוצע כי יושב-ראש הוועדה יהיה חבר הכנסת רם שפע.

איתן גינזבורג: אבקש מהכנסת את אמונה להקמת הוועדות.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת גינזבורג.

יריב לוין: אין לנו דוברים לנושא הזה, ולפיכך אנחנו עוברים ישירות להצבעה על המלצת הוועדה המסדרת בדבר בחירת ועדות הכנסת המיוחדות.

יריב לוין: הצבעה, בבקשה.

יריב לוין: הצבעה מס' 4 בעד הצעת הוועדה המסדרת – 44 נגד – אין נמנעים – אין הצעת הוועדה המסדרת בדבר הרכב ועדות הכנסת המיוחדות נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 45, בתוספת קולו של חבר הכנסת גינזבורג, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: המלצת הוועדה המסדרת בדבר בחירת ועדות הכנסת המיוחדות אושרה, ונאחל הצלחה גם לוועדות המיוחדות.

יריב לוין: אנחנו מכאן עוברים להמלצת הוועדה המסדרת בדבר בחירת סגנים ליושב-ראש הכנסת.

יריב לוין: חברי הכנסת גינזבורג, בבקשה.

איתן גינזבורג: תודה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: חבריי חברי הכנסת, בהתאם לסעיף 2 לתקנון הכנסת ממליצה הוועדה המסדרת על בחירתם של שמונה חברי הכנסת הבאים כסגנים ליושב-ראש הכנסת: חברת הכנסת מיקי חיימוביץ', חברת הכנסת אורנה ברביבאי, חבר הכנסת משה ארבל, חברת הכנסת קרן ברק, חברת הכנסת שרן השכל, חבר הכנסת מנסור עבאס, חבר הכנסת חמד עמאר וחבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר, שיכהן כסגן יושב-ראש הכנסת עד ליום כ"ו בכסלו התשפ"ב, 30 בנובמבר 2021.

איתן גינזבורג: עם אישורה של המלצה זו תפקע כהונתם של שלושת הסגנים הזמניים שנבחרו בתחילת הכהונה של הכנסת.

איתן גינזבורג: בהזדמנות זו, אדוני היושב-ראש, ארצה באופן אישי להודות על הזכות שניתנה לי לשמש כסגן יושב-ראש הכנסת של יושב-ראש הכנסת גנץ וכסגן של כבודו, יריב לוין, וגם כיושב-ראש הכנסת בפועל בתקופה שבה התפטר הכנסת גנץ.

איתן גינזבורג: אני מבקש מהכנסת לאשר את הסגנים.

איתן גינזבורג: תודה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה לחבר הכנסת איתן גינזבורג.

יריב לוין: חבר הכנסת גינזבורג, אני מבקש להודות לך בשם הכנסת כולה על מלאכה קשה, מורכבת, שעשית במקצועיות ובנועם הליכות, גם בוועדה המסדרת וגם כסגן יושב-ראש הכנסת.

יריב לוין: תודה רבה לך והמון המון הצלחה בהמשך הדרך בתפקידך הצפוי כיושב-ראש ועדת הכנסת.

יריב לוין: מכובדיי, נא לשבת.

יריב לוין: אנחנו נעבור גם לנושא הזה – חברת הכנסת שאשא ביטון, את ביקשת לדבר?

יריב לוין: את מבקשת לדבר?

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: את יכולה לעלות לכאן, חברת הכנסת שאשא ביטון.

יריב לוין: בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יפעת שאשא ביטון: חבריי חברי הכנסת, בהקשר של הצגת הוועדות השונות, אני רוצה לחדד את הנושא שקשור לוועדת הקורונה.

יפעת שאשא ביטון: חשוב לי מאוד שיהיה ברור – גם בפרוטוקול – שכל מה שקשור לסוגיית הקורונה וההשפעה של מגפות, ולא משנה על איזו מערכת, יהיה תחת הסמכות של ועדת הקורונה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא צריך לבקש שום אישור משום יושב-ראש כדי לדון בסוגיות שמושפעות באופן ישיר הן מהגל שהיה והן מגל עתידי.

יפעת שאשא ביטון: חשוב לי, אדוני היושב-ראש, שזה יהיה רשום גם בפרוטוקול.

יפעת שאשא ביטון: ואני רק אתן דוגמה: הקורונה זה עניין של בריאות; לא יכול להיות שבכל נושא בריאותי אני אצטרך לבקש את אישור ועדת הבריאות של הכנסת.

יפעת שאשא ביטון: ממש לא.

יפעת שאשא ביטון: להפך, הוועדות האחרות – לא יהיה בסמכותן לדון בנושאים שקשורים לקורונה, אלא אך ורק לוועדה שהוקמה לצורך העניין הזה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחברת הכנסת שאשא ביטון.

יריב לוין: כמובן שההצעה בעניין הקמת הוועדות המיוחדות אושרה כפי שאושרה.

יריב לוין: הדברים נאמרו ונרשמו בפרוטוקול.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בעניין המלצת הוועדה המסדרת בדבר בחירת סגנים ליושב-ראש הכנסת.

יריב לוין: הצבעה.

יריב לוין: הצבעה מס' 5 בעד הצעת הוועדה המסדרת – 37 נגד – אין נמנעים – אין הצעת הוועדה המסדרת לבחור את חברי הכנסת משה ארבל, קרן ברק, אורנה ברביבאי, שרן השכל, מיקי מכלוף זוהר, מיקי חיימוביץ', מנסור עבאס וחמד עמאר לסגנים ליושב-ראש הכנסת נתקבלה.

יריב לוין: בעד – 38, בתוספת קולו של חבר הכנסת גינזבורג, וגם קולה של חברת הכנסת שטרית, וגם קולו של חבר הכנסת סעדי, אז אנחנו בסך הכול בעד – וחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, השרה אורלי לוי אבקסיס – 41, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: אני מברך את סגני יושב-ראש הכנסת ומאחל להם כמובן הצלחה גדולה בעבודתנו המשותפת.

יריב לוין: מכובדיי, אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום.

יריב לוין: השר דרעי, אתה רוצה להציג את העברת הסמכויות?

יריב לוין: כי השר המקשר איננו.

יריב לוין: אז רק נאמר באופן רשמי שעל פי הסכמה, לבקשת האופוזיציה, אנחנו מקדימים את הסעיף הזה בסדר-היום, ואנחנו נעבור להודעת הממשלה, בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, בדבר החלטתה להעביר סמכויות הנתונות על פי חוק משר לשר, כפי שיציג אותה השר אריה דרעי.

יריב לוין: בבקשה.

אריה מכלוף דרעי: אדוני היושב-ראש, חבריי השרים, שרות, חברי הכנסת, קודם כול, ברשותך, זו ההזדמנות שלי לברך אותך, יריב, אדוני היושב-ראש, לרגל שבתך על כיסא היושב-ראש.

אריה מכלוף דרעי: אני מברך אותך שתצליח, בעזרת השם.

יריב לוין: תודה רבה.

אריה מכלוף דרעי: חבריי, אני רוצה להציג בפניכם את החלטת הממשלה כפי שהתקבלה להחזיר את הסמכויות, הסמכויות החוקיות, המינהליות, שהיו בידי שר האוצר ושנלקחו ממשרד הפנים בשנת 2015 – להחזיר את זה למקום הטבעי שלהן במשרד הפנים.

אריה מכלוף דרעי: יש כאן שלוש הצעות.

אריה מכלוף דרעי: קודם כול, על פי חוק התכנון והבנייה – ויש כל הסמכויות שהוקנו לו בחוקים המפורטים.

אריה מכלוף דרעי: אני לא אמנה את כולם כאן, הם מונחים לפניכם.

אריה מכלוף דרעי: אחר כך יש כאן סמכויות של שר האוצר לעניין תוכניות בינוי ופינוי של אזורי השיקום לפי חוק הבינוי והפינוי והודעת ממשלה להעביר את שטחי הפעולה ממשרד למשרד כמפורט להלן – להעביר את שטח הפעולה של תכנון בניין, לרבות מינהל התכנון, לשכות התכנון.

אריה מכלוף דרעי: אני לא אקריא את כל הסעיפים, אדוני היושב-ראש, אני אעשה את זה בקצרה.

יריב לוין: לא, לא, השר דרעי, אני מציע שתקריא.

אריה מכלוף דרעי: נקרא את הכול?

אריה מכלוף דרעי: טוב.

יריב לוין: אני מציע שתקריא מילה במילה.

אריה מכלוף דרעי: מהתחלה עד הסוף?

יריב לוין: כן, כן.

אריה מכלוף דרעי: אוקיי.

אריה מכלוף דרעי: אז אני מקריא את הודעת הממשלה: הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה בדבר החלטתה להעביר סמכויות הנתונות על פי חוק משר לשר כדלקמן: א.

אריה מכלוף דרעי: להעביר לשר הפנים את סמכויות שר האוצר שהוקנו לו בחוקים המפורטים להלן: 1.

אריה מכלוף דרעי: בחוק התכנון והבנייה, התשכ"ה–1965, לרבות כנוסחו לאחר תום תקופת הוראת השעה לפי סעיף 32 לחוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 103 והוראות שעה), התשע"ה–2015, כל סמכויות שר האוצר יועברו לסמכות שר הפנים, למעט אלה: א.

אריה מכלוף דרעי: סמכויות שר האוצר לפי סעיפים 79, 76ב(ג), 82(א), 119ד(א4), 119ד(ב)(2), 151א(א)(3) בהגדרה "מימון ציבורי", 158ו1(ט), 261(ד)(1)(י), 265(17א), סמכויות בתחום האכיפה לפי פרק י' וסעיף 265(9), הסמכויות לפי פרק י'3, הסמכות לפי סעיף 14א(ג) לתוספת השלישית, הסמכות לפי סעיף 15(ה) לתוספת הרביעית וכן הסמכויות לפי התוספת השישית והתוספת השמינית; ב.

אריה מכלוף דרעי: סמכויות שר האוצר לפי סעיפים 18(ג1), 198(ה1)(1) ו-107א(ה) יועברו לשר הפנים, אך שר הפנים יפעיל סמכויותיו לפי סעיפים 18(ג1) ו-107א(ה) לעניין שכרו של חוקר, בהתייעצות עם שר האוצר, ויפעיל סמכותו לפי סעיף 198(ה1)

אריה מכלוף דרעי: (1) בהסכמת שר האוצר; ג.

אריה מכלוף דרעי: סמכות שר האוצר לפי סעיף 158ו2(ג) תועבר לשר הפנים, אך שר הפנים יפעיל את סמכותו להתקנת תקנות לפי סעיף זה בהסכמת שר האוצר, ואם לא נתן שר האוצר את הסכמתו, יועבר העניין להכרעת הממשלה.

אריה מכלוף דרעי: 2.

אריה מכלוף דרעי: כל סמכויות שר האוצר לפי החוק לקידום הבנייה במתחמים מועדפים לדיור (הוראת שעה), התשע"ד–2014, יועברו לסמכות שר הפנים, למעט סמכויות שר האוצר לפי פרק ג'1, וכן סמכות שר האוצר לפי סעיף 35 אשר תועבר לשר הפנים בשיתוף עם שר האוצר.

אריה מכלוף דרעי: 3.

אריה מכלוף דרעי: כל סמכויות שר האוצר לפי חוק הליכי תכנון ובנייה להאצת הבנייה למגורים (הוראת שעה), התשע"א–2011, יועברו לסמכות שר הפנים.

אריה מכלוף דרעי: 4.

אריה מכלוף דרעי: סמכויות שר האוצר להכרזה וביטול הכרזה של "גן לאומי" ו"שמורת טבע" לפי חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה, התשנ"ח–1998, יועברו לסמכות שר הפנים, כפי שנקבע בפרק הראשון, בפרק רביעי ובסעיף 65, וכן הסמכות לפי סעיף 30א(ו).

אריה מכלוף דרעי: 5.

אריה מכלוף דרעי: סמכויות שר האוצר לפי חוק משק הגז הטבעי, התשס"ב–2002, יועברו לסמכות שר הפנים, כפי שמופיע בסעיפים 25 ו-26.

אריה מכלוף דרעי: 6.

אריה מכלוף דרעי: סמכויות שר האוצר לעניין סדרי דין בהתנגדות לתוכנית לפי חוק אוויר נקי, התשס"ח–2008, יועברו לסמכות שר הפנים, כפי שמופיע בסעיף 23.

אריה מכלוף דרעי: לא ידעתי שהוא לקח כל כך הרבה, שר האוצר.

אריה מכלוף דרעי: רשימה ארוכה – צריך להחזיר בחזרה.

יריב לוין: אדוני שר הפנים, לא ידעת כמה קשה עובד השר המקשר.

אריה מכלוף דרעי: כן, כן, כן, לא.

אריה מכלוף דרעי: הוא אמר "ארגז כלים", חשבתי ארגז קטן.

אריה מכלוף דרעי: אני רואה שזה היה משאית.

אריה מכלוף דרעי: סמכויות – – –

יריב לוין: אדוני יכול להתחרט אם יש כמה סמכויות עודפות.

אריה מכלוף דרעי: 7.

אריה מכלוף דרעי: סמכויות שר האוצר לעניין תוכניות לבינוי ופינוי של אזורי השיקום לפי חוק בינוי ופינוי של אזורי שיקום, התשכ"ה–1965, יועברו לשר הפנים, כפי שמופיע בפרק ג', סעיפים 27–33.

אריה מכלוף דרעי: 8.

אריה מכלוף דרעי: סמכויות שר האוצר להרשות סטייה מתחולת חוק התכנון והבנייה בחוק הנפט, התשי"ב–1952, יועברו לשר הפנים, כפי שמופיע בסעיף 47.

אריה מכלוף דרעי: 9.

אריה מכלוף דרעי: סמכויות שר האוצר לאפשר סטייה מחוק התכנון והבנייה, לפי חוק הפיקוח על קידוחי מים, התשט"ו–1955, יועברו לשר הפנים, כפי שמופיע בסעיף 14.

אריה מכלוף דרעי: 10.

אריה מכלוף דרעי: סמכויות שר האוצר להכרזת שטח לפי חוק רשות נאות מרפא, התשל"ג–1973, יועברו לשר הפנים, כפי שמופיע בסעיפים 17 ו-19.

אריה מכלוף דרעי: 11.

אריה מכלוף דרעי: סמכויות שר האוצר לפי חוק החשמל, התשי"ד–1954, יועברו לשר הפנים למינוי נציג מקצועי בתכנון ובנייה במועצת מקצועות חשמל, כפי שמופיע בסעיף 3א(א)(5).

אריה מכלוף דרעי: 12.

אריה מכלוף דרעי: סמכויות שר האוצר למינוי חבר בוועדה הפדגוגית בעל הכשרה בתכנון ובנייה, לפי חוק ההנדסאים והטכנאים המוסמכים, התשע"ג–2012, יועברו לשר הפנים, כפי שמופיע בסעיף 13(ב).

אריה מכלוף דרעי: 13.

אריה מכלוף דרעי: סמכויות שר האוצר למינוי נציג לוועדה המייעצת למועצת הרשות, לפי חוק הרשות הלאומית להסמכת מעבדות, התשנ"ז–1997, יועברו לשר הפנים, כפי שמופיע בסעיף 16(א)(1)(ט).

אריה מכלוף דרעי: ב.

אריה מכלוף דרעי: להעביר לשר האוצר את סמכויות שר הפנים שהוקנו לו – – חבריי, עכשיו אני מקריא מה הסמכויות שעברו משר הפנים לשר האוצר.

קריאה: – – –

אריה מכלוף דרעי: – – שהוקנו לו בחוקים המפורטים להלן: 1.

אריה מכלוף דרעי: סמכות שר הפנים – – –

אלעזר שטרן: לפחות אל תצחק כשאתה אומר את זה.

אריה מכלוף דרעי: לא, לא, אני מעביר.

אריה מכלוף דרעי: הינה, נו – – –

אלעזר שטרן: – – – אתה יודע מה זה.

אריה מכלוף דרעי: לא, לא, אני באמת לא יודע.

אריה מכלוף דרעי: נו, תראה.

אריה מכלוף דרעי: תקשיבו, נו, באמת, תקשיבו.

אריה מכלוף דרעי: עוד פעם, אני חוזר כדי שיהיה רשום בפרוטוקול.

אריה מכלוף דרעי: ב.

אריה מכלוף דרעי: להעביר לשר האוצר את סמכויות שר הפנים שהוקנו לו בחוקים המפורטים להלן: 1.

אריה מכלוף דרעי: סמכות שר הפנים לפי סעיף 6א לחוק התכנון והבנייה, התשכ"ה–1965, למינוי נציגו – –

יריב לוין: 6א(א)(11א).

יריב לוין: בלי לדלג, השר דרעי.

קריאה: תדייק, תדייק.

אריה מכלוף דרעי: אוקיי.

אריה מכלוף דרעי: – – למינוי נציגו – –

אלעזר שטרן: תראה איזה יופי, לקחו לשר הפנים רק מה שהוא לא מכיר.

אריה מכלוף דרעי: – – למינוי נציגו שאינו היושב-ראש וזאת עד לתום תקופת הוראת השעה, כפי שנקבעה בסעיף 32 לחוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 103 והוראת שעה), התשע"ה–2015, וסמכות שר הפנים לפי סעיף 6א(א)(6) לחוק התכנון והבנייה, התשכ"ה–1965, החל מתום תקופת הוראת השעה האמורה.

אריה מכלוף דרעי: 2.

אריה מכלוף דרעי: סמכות שר הפנים לפי סעיף 5(א)(9א) לחוק קידום הבנייה במתחמים מועדפים לדיור (הוראת שעה), התשע"ד–2014.

אריה מכלוף דרעי: ג.

אריה מכלוף דרעי: להעביר לשר הבינוי והשיכון את סמכויות שר האוצר לפי התוספת השישית לחוק התכנון והבנייה, התשכ"ה–1965.

אריה מכלוף דרעי: זאת סמכות שעוברת ממשרד האוצר למשרד השיכון, זה כל הנושא של הדירות להשכרה.

אריה מכלוף דרעי: הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 9(א)(11) לחוק הממשלה, התשס"א–2001, על החלטתה בהתאם לסעיף 31(ד) לחוק-יסוד: הממשלה, להעביר את שטחי הפעולה ממשרד למשרד כמפורט להלן: להעביר את שטח פעולת תכנון ובנייה, לרבות מינהל התכנון, לשכות התכנון – – –

יריב לוין: השר דרעי, אין צורך, כי זה לא מחייב הצבעה וזה חלק נפרד.

יריב לוין: זה ייעשה אחר כך.

אריה מכלוף דרעי: אוקיי, אז אני מודה לכולכם.

יריב לוין: אתה הידרת במצווה, אבל נעשה את זה אחר כך, בסעיף נפרד.

יריב לוין: אני עובר לרשימת הדוברים.

יריב לוין: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, אפשר לשים את רשימת הדוברים?

יריב לוין: המזכירה, מבקשים את רשימת הדוברים במסכים.

יריב לוין: תודה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר – בעצם השרים שיושבים כאן – תשמע, אני אספר לך סיפור בנושא של סמכויות.

חמד עמאר: לפני חמש שנים עליתי לכאן בשאילתה לשר הפנים.

חמד עמאר: דיברתי בנושא תכנון ובנייה במגזר הדרוזי, ועלה אז סגן שר האוצר – סליחה, סגן שר הפנים – ואמר לי: תשמע, הסמכויות לא אצלנו, העברנו אותן למשרד האוצר.

חמד עמאר: אני אומר לו: אבל כל הסמכויות אצלכם מאז קום המדינה.

חמד עמאר: העברתם אותן לאוצר רק בשבוע שעבר.

חמד עמאר: אתה לא יודע לתת לי תשובה כשאתה מעביר את הסמכויות?

חמד עמאר: תן לי תשובה פשוטה: מה קורה בתכנון ובנייה במגזר הדרוזי?

חמד עמאר: אז אדוני השר, הסמכויות היו כל הזמן במשרד הפנים.

חמד עמאר: סמכויות התכנון והבנייה היו במשרד הפנים.

אריה מכלוף דרעי: לא, לא.

חמד עמאר: לפני זה היו במשרד הפנים, עד 2015 היו במשרד הפנים.

חמד עמאר: העבירו אותן ממשרד הפנים למשרד האוצר.

חמד עמאר: עכשיו מחזירים את כל הסמכויות למשרד הפנים.

חמד עמאר: אני מקווה, כשאני אעלה לשאילתה בנושא תכנון ובנייה, שמשרד הפנים ידע לענות לנו ולתת לנו תשובות מדויקות.

חמד עמאר: אני אומר לך, אחת הבעיות הגדולות היום של המגזר הדרוזי, לעומת – והם בשביתה.

חמד עמאר: אתה היום, בתפקידך כשר הפנים – הם כבר יותר מחודש במאבק על תקציב שאושר בממשלה, של 202 מיליון שקל, שלא העבירו להם את הכסף.

חמד עמאר: לא העבירו להם את הכסף.

חמד עמאר: הם בשביתה עד עכשיו.

חמד עמאר: הם בלי תוכנית חומש.

חמד עמאר: הם היו צריכים להתחיל בתוכנית החומש שלהם בינואר 2020, כי תוכנית החומש שלהם נגמרה בסוף 2019.

חמד עמאר: באה הממשלה ואישרה 200 מיליון שקל.

חמד עמאר: מתוך ה-200 מיליון שקל לא העבירו להם אף שקל.

חמד עמאר: היום ישבו איתי.

חמד עמאר: אני אדבר על נושא התקציבים של המגזר הדרוזי, אבל נושא תכנון ובנייה – אתה יודע שזה אחת הבעיות הגדולות ביותר של המגזר הדרוזי היום, כל הנושא של תכנון ובנייה, כי משרד הפנים לא יודע לתכנן ולא יודע לאשר תוכניות, בעיקר בקרקע פרטית.

חמד עמאר: הוא יכול לאשר תוכניות בקרקע מדינה, הוא יכול להתקדם מאוד מהר בקרקע מדינה.

חמד עמאר: אפילו במגזר הדרוזי, כשמכינים תוכנית לשכונת חיילים משוחררים, בקרקע מדינה אין בעיה, אבל כשאתה עובר לתכנן תוכנית בקרקע פרטית, כשהקרקע שייכת לאנשים, אתה בא להפקיע שם 40% מהקרקע של אותו אדם, וכשיש לך מחסור אדיר בקרקע לבנייה, אתה לא יכול להתקדם.

חמד עמאר: לכן, הדבר החשוב ביותר היום – כי משרד הפנים מקבל את הסמכויות – לקחת את כל הנושא של תכנון ובנייה, תוכניות מתאר, תוכניות מפורטות.

חמד עמאר: אני מקווה שתוכניות מפורטות שנמצאות במשרד הפנים או נמצאות במשרד השיכון, גם אותן העברתם למשרד הפנים – –

יריב לוין: משפט אחרון.

חמד עמאר: – – אז כל החבילה אצלכם היום.

חמד עמאר: תיקחו את החבילה הזאת, תיקחו שנה – תפתרו את הבעיה של התכנון והבנייה במגזר הדרוזי.

חמד עמאר: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת אלכס קושניר – איננו.

יריב לוין: חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קודם כול, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לברך אותך, כי לא יצא לי מהדוכן הזה לברך אותך לרגל כניסתך לתפקיד, אז בהצלחה.

יריב לוין: תודה רבה.

יבגני סובה: ובהזדמנות אני גם רוצה להציע לך שאולי בכל זאת תשנה את הסידור, כי זה מאוד מפריע לשבת ביציע.

יבגני סובה: אני יודע שהרבה צופים של ערוץ הכנסת ואזרחים זה לא מעניין, אבל יש תחושה כאילו משם אתה לא יכול להשפיע.

יבגני סובה: אולי תקצץ פה את המרווחים בין השרים, אולי אפשר גם לעשות מחיצות, אבל אני חושב שהאולם הזה מספיק גדול בשביל שכל הח"כים ירגישו שהם באמת משפיעים, גם בזמן קריאות ביניים וגם בזמן הדיונים.

יבגני סובה: כי יש תחושה לא נעימה למעלה שם – אני אומר לך את זה כאחד שהיה שם למעלה.

יריב לוין: אני מסכים, אני רק אומר – – –

יבגני סובה: אז תשקול את זה בחיוב, אני מקווה.

יריב לוין: אף אחד לא רוצה במצב הזה, ואנחנו פועלים על פי הנחיות של גורמי המקצוע, ואני חושב שהתקדמנו היום בכיוון הנכון, ובסופו של עניין אני מקווה שנגיע למצב האופטימלי שכולם ישבו כאן, במליאה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, מי כמוך יודע שהכנסת זה הריבון, אז אתה יכול לקבוע בהתאם להנחיות, ותאמין לי, אם תוביל את זה, הכול יהיה בסדר.

יריב לוין: הבעיה, חבר הכנסת סובה, שאני קצת מתקשה בהשלמת התואר ברפואה, ולכן אני בכל זאת עדיין – –

יבגני סובה: אני חשבתי שאחרי שלושה חודשים של קורונה כולנו מבינים ברפואה.

יריב לוין: – – חושב שעצת גורמי מקצוע לא מזיקה בעניין הזה.

יבגני סובה: אחרי שלושה חודשים של קורונה נראה לי שכולנו כבר מתחילים להבין ברפואה.

יבגני סובה: אני רוצה להגיד כמה מילים לגבי סמכויות, ואולי זו גם ההזדמנות להזכיר לשר הפנים אריה דרעי: כמה שנים עברו מאז מסיבת העיתונאים של ראש הממשלה על סופר-טנקר?

יבגני סובה: אתה זוכר את זה?

אריה מכלוף דרעי: לא.

יבגני סובה: נדמה לי שאז לא היית בממשלה.

יבגני סובה: זאת הייתה ממשלה בלעדיכם, נכון?

יבגני סובה: כשהוצג הסופר-טנקר של הדיור.

יבגני סובה: אני לא אשכח את זה.

יבגני סובה: לא, נדמה לי שזה היה אחרי – אתם הייתם בממשלה עד 2013 ואז שנה וחצי לא הייתם בממשלה, נכון?

אריה מכלוף דרעי: נכון.

יבגני סובה: אני לא אשכח את הביטוי הזה, סופר-טנקר: אנחנו נעביר סמכויות, אנחנו ניתן לזה סמכויות, לזה סמכויות.

יבגני סובה: בסוף, כפי שאנחנו מבינים, במשך שמונה שנים אושרו קצת למעלה מ-30,000 יחידות דיור.

יבגני סובה: זה כל הסיפור.

אריה מכלוף דרעי: לא נכון.

יבגני סובה: אני מדבר על הווד"לים האלה, כל הווד"לים שהיו צריכים לתכנן.

יבגני סובה: זה הנתון.

יבגני סובה: למה, יש לך נתון אחר?

אריה מכלוף דרעי: לא.

יבגני סובה: אז זה 30,000 יחידות דיור באמצעות הוועדות המיוחדות, זה הנתון שפורסם.

אריה מכלוף דרעי: אושרו למעלה מ-250,000 יחידות דיור.

אריה מכלוף דרעי: הוצאו היתרים – – –

יבגני סובה: אוקיי, אז הוצאו היתרים ל-30,000, בסדר?

יבגני סובה: אני מכבד את התיקון.

יבגני סובה: הוצאו 30,000 היתרים.

יבגני סובה: זה אפילו פחות מחצי ממה שהמדינה זקוקה לו כל שנה.

יבגני סובה: אני מדבר על מצוקת דיור אמיתית.

יבגני סובה: אני רואה את האנשים הצעירים, הזוגות הצעירים, שמסתכלים על הממשלה, מסתכלים על הכנסת, מסתכלים על כל הפקידים במדינה ואומרים: רגע, מה זה?

יבגני סובה: אם היום אנחנו, זוג צעיר, רוצים לקנות דירה, והמדינה אולי תעזור לי, רק בשנת 2029 אולי תחל הבנייה.

יבגני סובה: חבר'ה, זה מה שקורה כשמעבירים כל פעם סמכויות.

יבגני סובה: זה מה שקורה כשכל פעם מבטיחים.

יבגני סובה: אחר כך מחפשים אשמים בדמותה של הביורוקרטיה.

יבגני סובה: חבר'ה, חבריי חברי הכנסת – –

יריב לוין: משפט אחרון.

יבגני סובה: – – יש מי שצריך לנהל את הביורוקרטיה, וזה הממשלה.

יבגני סובה: אז ראש הממשלה 11 שנה הוא בנימין נתניהו.

יבגני סובה: הוא אחראי לכל העברת הסמכויות, הוא אחראי לממשלה, ושיפסיקו לספר את הסיפור הזה של סופר-טנקר.

יבגני סובה: תגידו שזוג צעיר במשך 20 שנה לא יוכל לקנות דירה במדינת ישראל ותפסיקו לספר סיפורים על העברת סמכויות לסופר-טנקר.

יבגני סובה: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת עודד פורר – איננו; חבר הכנסת ניצן הורביץ – איננו; חברת הכנסת סונדוס סאלח – איננה.

יריב לוין: חבר הכנסת אלעזר שטרן, אתה רוצה לעלות או שאתה מוותר?

אלעזר שטרן: אני רוצה לעלות.

יריב לוין: בבקשה.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אנחנו, חברי הכנסת, רוצים להתייחס לדברים האלה ברצינות.

אלעזר שטרן: אתם שרים.

אלעזר שטרן: רוצים להאמין לכם, מתאמצים, מזיעים להאמין לשרים שבאים ומסבירים הגיונות – למה צריך להעביר משרד למשרד, סמכות לסמכות.

אלעזר שטרן: אבל האמת היא שאנחנו מתקשים להאמין.

אלעזר שטרן: אנחנו יודעים שזה בלוף, מה שאתם אומרים לנו.

אלעזר שטרן: אנחנו יודעים שהקמתם 36 משרדים, ויש שרים שגם עכשיו עוד לא יודעים מה הם עושים.

אלעזר שטרן: הם כבר באו למשרד – היום שמענו שמקצצים בביטוח הלאומי כדי שיהיה כסף להקים את המשרדים האלה.

אלעזר שטרן: אוקיי, אז לכל אחד יהיה מנכ"ל וסמנכ"ל ויועץ משפטי ופקידים, אבל מה הוא יעשה?

אלעזר שטרן: אז מה שאנחנו עושים פה עכשיו, בדיון הזה – מנסים להצדיק באופן הגיוני איזשהם מעברים שאין להם היגיון.

אלעזר שטרן: אין להם היגיון.

אלעזר שטרן: ואני אתן לך דוגמה – –

אריה מכלוף דרעי: – – –

אלעזר שטרן: – – לא, תכנון ובנייה – תעזוב, אבל גם אתה יודע כמוני, השר דרעי, שהרוב זה משחקי כוחות.

אריה מכלוף דרעי: – – –

אלעזר שטרן: שנייה.

אלעזר שטרן: לא, זה לא רק זה, זה רק ההתחלה.

אלעזר שטרן: אני תכף אתן לך דוגמה שהיא לא שם, בסדר?

אלעזר שטרן: ושאפשר לדון בה, אבל לא ככה.

אלעזר שטרן: אני חושב שחוסר היציבות הזה – ואתה יודע מה?

אלעזר שטרן: אני לא יודע איפה אתה מתחיל את התפילה, אם אתה מדלג בין "ומדינה של גיהינום" לבין "הודו לה'" או "מזמור שיר" ו"קורבנות" – אתה אומר הכול.

אלעזר שטרן: אוקיי.

אלעזר שטרן: אני, דוגרי, לא תמיד.

אלעזר שטרן: שם אני מרשה לעצמי.

אלעזר שטרן: אבל אני אגיד לך, יש שם דבר אחד, אצל רבי ישמעאל: פרט שהיה בכלל ויצא מן הכלל ללמד, לא ללמד על עצמו לבדו יצא אלא על הכלל כולו יצא ללמד.

אלעזר שטרן: עכשיו, הרי ברור – השר לוין, היושב-ראש – – –

יריב לוין: אני לומד כל הזמן.

אלעזר שטרן: גם בשביל זה אנחנו פה.

אלעזר שטרן: מה שאני אומר, שעכשיו אתה צריך לקחת פרט אחד, ואני אתן לך פרט שהוא לא טריוויאלי, שיש בו אפילו היגיון מסוים, בסדר?

אלעזר שטרן: הטיפול בניצולי השואה, שעכשיו נמצא במשרד האוצר.

אלעזר שטרן: אתה יודע, מכל הממשלה המנופחת הזאת, מסדרת הג'ובים, יש שרים בודדים – אני לא רוצה להטיל – שרים בודדים ששם אתה אומר:

אלעזר שטרן: התאימו חימוש למטרה, זאת אומרת, מתאים לשר הזה או לשרה הזאת להתעסק בתחום הזה, ובאמת בשביל זה הם באו לפוליטיקה.

אלעזר שטרן: מירב כהן היא בחורה שלא צריכה את המשרד לשוויון חברתי בשביל לעזור לאנשים שצריכים שוויון חברתי, ובמיוחד למבוגרים ולזקנים.

אלעזר שטרן: על פניו, הייתי אומר שאם אתה – – –

יריב לוין: משפט אחרון, חבר הכנסת שטרן.

אלעזר שטרן: לא ידעתי.

יריב לוין: אני התחלתי אפילו אחרי הזמן.

אלעזר שטרן: בסדר.

אריה מכלוף דרעי: במקום מילה אחת – – –

אלעזר שטרן: סליחה, נכון, נכון.

יריב לוין: באמת משפט אחרון.

אלעזר שטרן: אז אני אגיד ככה: הטיפול בניצולי השואה היום הוא במשרד האוצר.

אלעזר שטרן: אתה מגלה משהו, אתה הולך לוועדת הכספים, פוגש את משה גפני, שגם הוא מחויב לנושא הזה, ואנחנו פותרים את הבעיות.

אלעזר שטרן: אני, בתור מי שמטפל בעניין הזה כאן, יושב-ראש השדולה, מטפל בניצולי השואה.

אלעזר שטרן: יודעים להשיג את זה.

אלעזר שטרן: ניצולי השואה הולכים ומתמעטים, הגיל שלהם הולך ועולה.

אלעזר שטרן: עכשיו אנחנו רוצים להעביר את הטיפול בהם ממשרד האוצר למשרד לשוויון חברתי.

יריב לוין: חבר הכנסת שטרן, אי-אפשר.

יריב לוין: מילה אחרונה.

אלעזר שטרן: מילה אחרונה.

יריב לוין: אני רוצה להציע: בהצלחה.

אלעזר שטרן: אז אני מקווה שזה יישאר.

אלעזר שטרן: אם הייתי יודע שמירב תישאר שם שלוש שנים – ובזה אני מסיים – אז הייתי אומר שיש בזה היגיון.

אלעזר שטרן: הממשלה הזאת תחזיק כנראה הרבה הרבה פחות, אז להעביר עכשיו את ניצולי השואה למשרד אחר, אני חושב שזו טעות.

אלעזר שטרן: אדוני, תודה שאפשרת לי.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, קודם כול, אדוני היושב-ראש, שתי הערות לגבי מה שקורה בכנסת, ואני מאוד רוצה שאתה תקשיב.

יוליה מלינובסקי: אדוני היושב-ראש, אני מאוד אשמח אם תקשיב.

יוליה מלינובסקי: תודה.

יריב לוין: בבקשה, חברת הכנסת מלינובסקי.

יוליה מלינובסקי: יש לי כבוד גדול כלפיך, ויש לי גם חיבה אישית, הייתי אומרת.

יוליה מלינובסקי: אנחנו ידידים וחברים, אני מרשה לעצמי להגיד.

יוליה מלינובסקי: יש לנו היכרות עוד לפני שאני נכנסתי בכלל לכנסת, במובן הטוב של המילה.

יוליה מלינובסקי: אבל תקשיב, אדוני היושב-ראש, שתי הערות: קודם כול, אתם כל פעם משנים את סדר-היום כשהוא כבר מוגש, וזה בלתי אפשרי.

יוליה מלינובסקי: גם לח"כים, כשאנחנו באים לכנסת, יש תוכניות, יש פגישות, יש עניינים.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מתכננים את הזמן שלנו.

יריב לוין: חברת הכנסת מלינובסקי, עשינו את זה לבקשת האופוזיציה.

יוליה מלינובסקי: אני לא יודעת לבקשת מי – קואליציה, אופוזיציה.

יוליה מלינובסקי: אני באמת – – –

יריב לוין: נמצא כאן חבר הכנסת טיבי שיאמר לך את זה, יעיד על זה.

קריאה: לבקשת האופוזיציה.

יוליה מלינובסקי: אבל חברים, אנא מכם – – –

יריב לוין: זו לא הייתה יוזמה לא שלי ולא של הקואליציה.

יוליה מלינובסקי: אז אני פונה לכולנו: בואו נשמור על כללי הכנסת, כבוד הדדי, סדר-יום.

יוליה מלינובסקי: בואו ננסה להיכנס לאיזושהי שגרת עבודה, כי כנראה זה פשוט נשכח, ואני מקווה מאוד שזה יחזור במהרה.

יוליה מלינובסקי: ודבר שני – הנושא של הישיבה של חברי הכנסת עכשיו.

יוליה מלינובסקי: אני מבינה שאנחנו נמצאים בסיטואציה של קורונה, אבל עדיין אנחנו לא שומעים שם כלום, פשוט כלום.

יוליה מלינובסקי: זה גם מאוד לא נוח לנו לתקשר עם ריבוי השרים שנמצאים פה באולם; אני לא צריכה לספר לך שהמליאה זה מקום – זאת האפשרות שלנו לפגוש את השרים.

יוליה מלינובסקי: עכשיו, כשיעבור הנורבגי, גם ככה לא נראה אותם, אז צריך לחשוב עוד פעם איך מסדרים את העניין, כי זה מאוד מקשה עלינו.

יוליה מלינובסקי: לגבי העברת סמכויות – אני פניתי, ואני אשמח אם השר דרעי יקשיב מתוך כבוד הדדי: לפני יומיים, לפני כמה ימים, הוצאתי מכתב למנכ"ל משרד ראש הממשלה, למזכיר הממשלה ולראש הממשלה עם בקשה אחת קטנה-גדולה: תסבירו לנו, חברי הכנסת, מי אחראי למה, כי מתברר שאתם בעצמכם, מרוב שרים ומשרדי ממשלה והעברת סמכויות, גם שרים לא יודעים עכשיו מה קשור למי, מה אחראי למה.

יוליה מלינובסקי: התברר שאמסלם קיבל סייבר בלי תקשוב ממשלתי, אבל זה לא הולך ככה, זה ביחד.

יוליה מלינובסקי: ותקשוב ממשלתי לא הולך בלי פיקוח על מאגרי המידע הביומטריים, זה ביחד, אבל זה עדיין נשאר במשרד ראש הממשלה.

יוליה מלינובסקי: אז עכשיו, עם כל העברת הסמכויות הזאת, אדוני השר, אתה בטוח שהעברת הכול – ממשרד האוצר אליך וממך למשרד האוצר?

יוליה מלינובסקי: שבדרך לא איבדתם – – –

יריב לוין: משפט אחרון, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: כן, אני מסיימת.

יוליה מלינובסקי: לא איבדתם שם משהו בדרך?

יוליה מלינובסקי: 34 שרים, 18 סגני שרים, מלא סמכויות – וזו גם פנייה כלפיך, ואני מסיימת בזה: אנחנו כח"כים חייבים לדעת מי אחראי למה, כי זה קשור לעבודה שלנו בוועדות, בחקיקה, בשאילתות.

יוליה מלינובסקי: אתה מחר צריך להעביר שאילתה לשר – אלוהים יודע למי, עם ריבוי הסמכויות הזה.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, מה שביקשתי היום – עד היום לא קיבלתי תשובה – זה נחוץ והכרחי לעבודת הכנסת, לעבודת הממשלה.

יוליה מלינובסקי: וגם פה, אדוני השר, קיבלת משהו.

יוליה מלינובסקי: אני מקווה מאוד שזאת חבילה שלמה, ואחר כך לא יתברר שאבד משהו בדרך.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת – אדוני היושב-ראש, זאת הזדמנות ראשונה לאחל לך הצלחה בתפקיד.

יריב לוין: תודה.

אוסאמה סעדי: כבוד השר, הנושא הזה של תכנון ובנייה ומינהל תכנון – אוי, כמה הנושא הזה חשוב לנו, אדוני השר.

אוסאמה סעדי: אנחנו מייחלים ליום שבאמת יהיה תכנון ותהיה בנייה לפי התוכניות ובנייה לפי היתרים.

אוסאמה סעדי: אבל אנחנו תמיד אומרים, אדוני השר: תכנון, תכנון, תכנון.

אוסאמה סעדי: קודם לאכיפה ועונשים צריך קודם כול תכנון.

אוסאמה סעדי: אנחנו בירכנו, אדוני השר, על צוות 120 ועל המלצות צוות 120 ואמרנו שאנחנו בעד.

אוסאמה סעדי: כל החברה הערבית וכל ראשי הרשויות רוצים להגיע למצב שתהיינה תוכניות מתאר, תהיה הרחבה של אזורי השיפוט, תהיה הרחבה של שטחי הבנייה, ואז אנחנו נאכוף איתכם את העניין הזה של בנייה.

אוסאמה סעדי: אבל כל עוד אין תוכניות מתאר – ואתה תיווכח, אני בטוח שגם בתפקידך כשר הפנים שנים רבות וגם עכשיו, כשמינהל התכנון עובר אליך, שבאחוז גדול, ביותר מ-50%-60% מהמועצות המקומיות הערביות, אין עדיין אישור תוכניות מתאר.

אוסאמה סעדי: לכן קשה מאוד – וזאת הביקורת הקשה שלנו נגד חוק קמיניץ.

אוסאמה סעדי: אנחנו לא נגד תכנון ואנחנו בעד בנייה בהיתר, אבל כאשר אזרח ערבי צריך לחכות עשר שנים ו-15 שנה עד שיקבל היתר, אם יקבל היתר, אז בסופו של יום הוא הולך ובונה על הקרקע הפרטית שלו.

אוסאמה סעדי: אנחנו לא בונים על קרקע של המדינה, לא משתלטים על קרקע של המדינה.

אוסאמה סעדי: אנחנו כן רוצים ומייחלים לשיתוף פעולה איתך בנושא הזה של מינהל תכנון, כדי לאשר את התוכניות ולאשר את הרחבת שטחי השיפוט, לאשר תוכניות מתאר, ואז נגיע למצב שאנחנו יחד נתאם את עניין התכנון והבנייה בחברה הערבית.

אוסאמה סעדי: אבל כל עוד הנושא הזה לא מטופל ואין תוכניות מתאר, אנחנו נגד ענישה דורסנית, בלתי מידתית – מאות אלפי שקלים על בתים ועל עסקים בחברה הערבית.

אוסאמה סעדי: לכן אנחנו נפעל למען ביטול חוק קמיניץ וכדי להגיע איתכם לחוק ראוי, מידתי, שיענה על הצרכים של החברה הערבית.

אוסאמה סעדי: אנחנו מפשילים שרוולים, אדוני השר, ונעבוד יחד בעניין מינהל התכנון.

אוסאמה סעדי: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת אלי אבידר – לא נמצא.

מאיר כהן: איימן עודה, בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: שלוש דקות.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, כבוד השר אריה דרעי, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה להגיש הצעה בשם הרשימה המשותפת והוועד הארצי של ראשי הרשויות המקומיות הערביות.

איימן עודה: אנחנו רוצים לבנות בצורה חוקית, אך ורק בצורה חוקית.

איימן עודה: אנחנו מבקשים לתת לנו את ההזדמנות לבנות בצורה חוקית.

איימן עודה: מדינת ישראל מאז 48' עד עכשיו בנתה 700 יישובים חדשים – כולם ליהודים ואפס לאזרחים הערבים.

איימן עודה: זאת עובדה.

איימן עודה: אנחנו גדלנו פי עשרה מאז שנת 48' עד עכשיו, ואין לנו איך לבנות בדרך חוקית.

איימן עודה: אז ההצעה שלנו היא כך: אנחנו מוכנים לקחת אחריות אישית ואחריות קולקטיבית, לפנות לציבור שלנו ולהגיד להם: אל תבנו בצורה לא חוקית.

איימן עודה: אנחנו נגד.

איימן עודה: אנחנו נגד.

איימן עודה: אנחנו מוכנים לקיים ישיבה של ראשי המועצות המקומיות הערביות ולהוציא הודעה לכולם, בכל מועצה ומועצה, כולל הקואליציה והאופוזיציה בתוך כל יישוב, ממש בקונסנזוס בתוך כל יישוב ויישוב.

איימן עודה: אנחנו לא רוצים לבנות בית אחד בצורה לא חוקית.

איימן עודה: יחד עם זאת אתם תגידו: אנחנו בתקופה הזאת לא נהרוס, ותוך כדי כך אנחנו מקדמים תוכניות מתאר, אזורי שיפוט, מאשררים.

איימן עודה: כך אנחנו יכולים לפתור 95% מהבעיות, 50,000 בתים לא מורשים.

איימן עודה: יישארו כמה בתים.

איימן עודה: בן אדם בנה, אני לא יודע איפה, בכל מקום טבעי, נורמטיבי – צריך להרוס.

איימן עודה: יהיו עשרה בתים, 15 בתים – אנחנו נדע מה לעשות עם הבתים הללו.

איימן עודה: אני חושב שעם המתווה הזה, שהוא מאוד אמיץ מצידנו, אנחנו יכולים לעבור למקום אחר לגמרי – מקום חוקי ואך ורק חוקי – וכך לפתור את הבעיה הכואבת כל כך הזאת.

איימן עודה: לבטל את חוק קמיניץ וללכת למסלול הזה, בבקשה, כבוד השר.

איימן עודה: עוד נקודה קונקרטית: אני רוצה לברך על ההתקדמות הכל-כך החשובה ביניכם לבין הרשויות המקומיות הערביות, כולל הדרוזיות.

איימן עודה: זה טעון שיפור קטן.

איימן עודה: אני מקווה שתדחוף כדי לפתור ממש את הבעיה הזאת.

איימן עודה: אנחנו מברכים.

איימן עודה: נשאר רק יישוב אחד, רק אחד, שלא קיבל כלום – הכפר מעיליא בצפון.

איימן עודה: מעיליא, דרך אגב, גם לא קיבלו הטבות בגלל חודש רמדאן, כי זה יישוב ערבי-נוצרי.

איימן עודה: מעיליא זה יישוב שקיבל מענקים לארנונה לעסקים ב-300 מיליון שקלים, אבל הם הפסידו 700 מיליון שקלים, כלומר הם בהפסד גם ברמה הזאת – 300,000 במקום 700,000.

איימן עודה: הם הפסידו גם ברמה הזאת.

מאיר כהן: תודה.

איימן עודה: גם בקטע הזה היישוב היחידי שלא קיבל זה מעיליא.

איימן עודה: אני מבקש ממך, כבוד השר, לפנים משורת הדין, להעביר כסף גם ליישוב מעיליא.

איימן עודה: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חברת הכנסת קארין אלהרר.

מאיר כהן: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

מאיר כהן: חבר הכנסת עודה, מעיליא קיבלו נוף יפהפה.

איימן עודה: זה מאלוהים.

מאיר כהן: זה מאלוהים.

מאיר כהן: בסדר גמור.

מאיר כהן: שלוש דקות, אדוני.

ג'אבר עסאקלה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר אריה מכלוף דרעי, אני חייב להגיד שאני תולה תקוות בזה שהתחום הזה עובר ממשרד האוצר למשרד הפנים.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שהניסיון שלך עם הרשויות הערביות נותן לך להבין אולי יותר לעומק את הבעיות של היישובים הערביים.

ג'אבר עסאקלה: אבל עומדות בפתח גם כמה סוגיות מאוד מאוד מורכבות, ואני מקווה שנוכל לעבוד יחד כדי לקדם פתרונות.

ג'אבר עסאקלה: סוגיה אחת היא כמובן כל הסוגיה הגדולה של היעדר תוכניות מתאר והיעדר שטחי שיפוט, או מחסור בשטחי השיפוט.

ג'אבר עסאקלה: אנחנו מקווים שהמשרד יקצה משאבים ויעודד, כמו שקרה בשנתיים האחרונות – ימשיך לעודד תכנון מתארי ליישובים הערביים; כשאני אומר "יישובים ערביים" אני מתכוון גם ליישובים הערביים הדרוזיים, אני לא עושה את ההפרדות האלה.

ג'אבר עסאקלה: זאת סוגיה מספר אחת.

ג'אבר עסאקלה: כמובן, אם אנחנו פותרים את הסוגיה הזאת או מתקדמים בפתרון של הסוגיה הזאת, אנחנו גם חושבים שאין מקום לחוק קמיניץ.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שתיקון 116 הוא מיותר.

ג'אבר עסאקלה: הוא מדלג על הצורך בתכנון ומעניש את האנשים שהמדינה לא נתנה להם פתרונות.

ג'אבר עסאקלה: על זה אנחנו צריכים לעבוד יחד, כבוד השר.

ג'אבר עסאקלה: הנושא השני שאני רוצה שתשים לב אליו הוא שטחי השיפוט והימצאות אזורי תעשייה ומסחר ובנייני ממשלה מחוץ לשטחי השיפוט של היישובים הערביים למרות שהם הוקמו על אדמות היישובים הערביים.

ג'אבר עסאקלה: הדוגמה המפורסמת, שאני עייפתי מלהביא אותה, היא של היישוב שלי, מר'אר.

ג'אבר עסאקלה: בתי סוהר ומחנה צבאי יושבים על האדמות ההיסטוריות של מר'אר, מקבלים את השירותים ממר'אר ואת הארנונה משלמים למועצה האזורית מרום הגליל.

ג'אבר עסאקלה: זאת דוגמה.

ג'אבר עסאקלה: זה קורה בהרבה מאוד אזורים, בהרבה מאוד יישובים, ואנחנו מבקשים שעל זה נעבוד יחד.

ג'אבר עסאקלה: אתה תצטרך להקים ועדות גיאוגרפיות, ועדות גבולות, כדי לקדם פתרונות לסוגיה הזאת.

ג'אבר עסאקלה: זה, כמובן, יכול לחזק את ההכנסות העצמיות של היישובים הערביים, ואני מצפה שנעבוד יחד.

ג'אבר עסאקלה: כמובן, הדבר האחרון – יש לנו את השאלות התקציביות, שקשורות גם למשרד הפנים וגם למשרד האוצר.

ג'אבר עסאקלה: היום, וכבר יותר משבועיים, ראשי הרשויות הערביות הדרוזיות מפגינים, הרשויות מושבתות ולא מתקדם שום פתרון.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שדרושה התערבותך המהירה כדי לפתור את הסוגיה הזאת, כי במשרד האוצר ובמשרד ראש הממשלה פשוט מזלזלים.

ג'אבר עסאקלה: לצערי, פשוט לא נענים לדרישות האלה ולא נפגשים עם החברים, ועד ראשי הרשויות הדרוזיות.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה.

סעיד אלחרומי: תודה.

סעיד אלחרומי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, בימים האחרונים ובתקופת סוף הרמדאן וימי החג החליטו בקרן הקיימת, כנראה בהוראה של מינהל מקרקעי ישראל, להתחיל בעבודות חרישה בשטחים של היישוב הלא-מוכר חרבת אל-וטן.

סעיד אלחרומי: חרבת אל-וטן הוא יישוב שנמצא מזרחית לתל שבע ודרומית לא-סייד.

סעיד אלחרומי: התחילו באדמת מדינה – גם התושבים מכירים באחת החלקות שהיא אדמת מדינה – אבל משום מה החליטו לעבור לקרקע פרטית, לקרקע שמוגדרת בנגב "קרקע בתביעת בעלות".

סעיד אלחרומי: לצערי הרב, כנראה שמינהל מקרקעי ישראל והקרן הקיימת החליטו לסיים את הסיפור ואת הוויכוח בנגב מצד אחד.

סעיד אלחרומי: הרי על מה מדובר בנגב, אדוני השר?

סעיד אלחרומי: הוויכוח הוא כולו על נושא תביעות הבעלות על הקרקע.

סעיד אלחרומי: יש יישוב שקיים מאז קום המדינה, חרבת אל-וטן.

סעיד אלחרומי: היישוב הזה לא מוכר ודורש הכרה.

סעיד אלחרומי: במקום לבוא בדו-שיח ובמקום, אולי, עם הקמת הממשלה החדשה לדבר עם אנשים, לדבר עם נציגי הכפר הזה, פתאום מצד אחד מחליטים להיכנס לקרקע של חרבת אל-וטן, לחרוש ולהביא טרקטורים לשם.

סעיד אלחרומי: כמובן שאנשים התנגדו, התאספו שם.

סעיד אלחרומי: יש שם עכשיו פעילות של אוהל מחאה, ואנשים בעשרות ובמאות מגיעים יום-יום.

סעיד אלחרומי: הסיפור הזה חייב להיפסק.

סעיד אלחרומי: פתרון בנגב הוא לא שחור ולבן.

סעיד אלחרומי: מי שחושב שאפשר לפתור את הסוגיות בנגב בשחור ולבן או, כהגדרת מינהל מקרקעי ישראל, "זאת אדמת מדינה" – הרי על מה הוויכוח?

סעיד אלחרומי: הוויכוח הוא על הבעלות על הקרקע שם.

סעיד אלחרומי: על זה הוויכוח עשרות בשנים, ואת הוויכוח הזה לא נפתור בדחפורים ולא נפתור בהריסות בתים.

סעיד אלחרומי: למה?

סעיד אלחרומי: כי בחמש השנים האחרונות, בזמן שהשר אורי אריאל היה אחראי לנגב, נהרסו מעל ל-10,000 בתים.

סעיד אלחרומי: האם זז כפר אחד ממקומו?

סעיד אלחרומי: לא; האם נגרם עוול לאלפי משפחות?

סעיד אלחרומי: כן; האם השנאה גברה?

סעיד אלחרומי: כן, אבל פתרונות אין.

סעיד אלחרומי: עכשיו אולי יש רוח חדשה – הגיע השר עמיר פרץ לקח את האחריות לנושא הבדואים.

סעיד אלחרומי: אני מקווה שיהיה פתרון.

סעיד אלחרומי: אבל במקום להגיע ולשבת ולדבר, החבר'ה החליטו לקחת את העניינים לידיים ולהיכנס לאדמות של אנשים.

סעיד אלחרומי: אני מקווה, כבוד השר – ומי שבאמת מעוניין בפתרונות בנגב, שיתמוך ויגיד מילה בנושא הזה, כדי שנמנע עימות בשנים הקרובות.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת; חבר הכנסת עפר שלח – לא נמצא; חבר הכנסת עופר כסיף, כבודו – לא נמצא.

מאיר כהן: חבר הכנסת רם בן ברק – מוותר?

מאיר כהן: לא, עולה.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: אחריו – ווליד טאהא.

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, בימים האחרונים אנחנו עדים למהלך שבו יותר ויותר סמכויות בתחום התכנון והבנייה עוברות לשר הפנים – רגע, לא התחלתי מההתחלה, סליחה.

רם בן ברק: אני מתחיל מההתחלה.

רם בן ברק: אדוני השר, סליחה.

רם בן ברק: זה חשוב.

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, בתחילת השבוע הנחתי על שולחן הכנסת הצעת חוק.

מאיר כהן: התחיל מ"עלינו לשבח".

רם בן ברק: בתחילת השבוע הנחתי על שולחן הכנסת הצעת חוק שמבקשת לבטל את חוק הוותמ"ל.

רם בן ברק: פעילות הוותמ"ל מתבצעת באופן דורסני וללא אפשרות של פיקוח או הגשת ערר על החלטות הוועדה.

רם בן ברק: פעילות הוותמ"ל הייתה אמורה להסתיים בחודש יולי 2019, וכעת מבקש משרד האוצר להאריך את החוק – והכול בחסות משבר הקורונה.

רם בן ברק: תם זמנו של הוותמ"ל, ואין לזה כל קשר לקורונה.

רם בן ברק: הוועדה עשתה את שלה, וכעת יש להתמקד בהוצאה אל הפועל של התוכניות שאושרו.

רם בן ברק: אני פונה אל שר האוצר, חבר הכנסת ישראל כץ, לא להאריך את חוק הוותמ"ל – אני חושב שאני צריך לפנות אליך, כי זה כבר אצלך, אריה דרעי – ואל כל חברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק שלי.

רם בן ברק: חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, בימים האחרונים אנו עדים למהלך שבו יותר ויותר סמכויות בתחום התכנון והבנייה עוברות לשר הפנים ולשר השיכון, ואני חושש מאוד שריכוז של כל כך הרבה סמכויות תכנוניות, לרבות האחריות על רמ"י וועדות התכנון, בידי שני שרים שמייצגים בסופו של דבר סקטור מסוים, הוא דבר שיכול להביא למיקוד המאמצים התכנוניים בציבור מסוים, וכנראה יכול להיות על חשבון ציבורים אחרים.

רם בן ברק: אני לא יכול להבין איך שר האוצר ויתר על רמ"י והוותמ"ל והעביר אותם לשרים הסקטוריאליים, אבל אני כבר לא מצפה לכלום בממשלה שבה סמכויות ביצועיות מחולקות בין שרים כאילו היה מדובר במטבע עובר לסוחר.

רם בן ברק: חוששני שיש בעניין הזה יותר מאשר אנחנו רואים.

רם בן ברק: נצפה יחד לעתיד, ואני מקווה שאני אתבדה.

רם בן ברק: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

אריה מכלוף דרעי: רק תתחייב שכאשר תתבדה, תעלה על הדוכן ותגיד – – –

רם בן ברק: אני מתחייב שאם אני אתבדה, אני אעלה על הדוכן ואגיד שהתבדיתי.

אריה מכלוף דרעי: אתה תעשה את זה מהר מאוד.

מאיר כהן: חבר הכנסת טאהא, בבקשה.

מאיר כהן: התחייב?

אריה מכלוף דרעי: – – – תדבר מהניסיון שלך.

מאיר כהן: אכן, בהחלט.

מאיר כהן: גם לא רציתי להתערב בנושא הצדק החלוקתי, אבל גם שם היו דברים מצוינים.

וליד טאהא: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אדוני השר, דיון חשוב מאוד מתנהל היום – הוא מתנהל היום על העברת סמכויות בין משרדים.

וליד טאהא: אדוני השר, מעניין מאוד לחברה הערבית תחום העברת הסמכויות של תכנון ובנייה ממשרד האוצר למשרד הפנים.

וליד טאהא: אני באופן אישי שמח על זה.

וליד טאהא: אני רוצה שהסמכות הזאת תהיה דווקא במשרד הפנים.

וליד טאהא: היית ראשון בין כל שרי הממשלות לדורותיהם במדינת ישראל להושיט יד לראשי הרשויות הערבים ולקדם עניינים.

וליד טאהא: אנחנו מצפים ממך להמשיך לעשות זאת.

וליד טאהא: אדוני השר, נושא זה הוא גם חשוב אבל גם מאוד כאוב – מאוד כאוב כי בתודעה של החברה היהודית נצרבה האמירה שבחברה הערבית מתקיימת בנייה בלתי חוקית.

וליד טאהא: כל אדם בחברה היהודית שתדבר איתו יגיד לך: הערבים האלה בונים ג'ונגל.

וליד טאהא: ואני אומר לך, אדוני השר, בחברה הערבית מתקיימת בנייה שהממסד בישראל לא רוצה שתהיה חוקית, אחרת היו מקדמים תכנון.

וליד טאהא: אדוני היושב-ראש, אתה היית ראש עיר.

וליד טאהא: תכנון קודם להריסה.

וליד טאהא: לא יכול להיות שאתה תאיים עליי בחרב ההריסה כשלא באת לקראתי בתכנון.

וליד טאהא: אנשים באים, נאלצים לבנות על האדמה הפרטית שלהם, ואז המדינה באה אליהם בטענות כאילו הם עסקו בבנייה לא חוקית.

וליד טאהא: ב-48' היינו 150,000 תושבים ערבים במדינה.

וליד טאהא: היום אנחנו 1.6 או 1.7 מיליון אזרחים ערבים במדינה.

וליד טאהא: לא הוקם אף לא יישוב ערבי אחד.

וליד טאהא: מעטים מאוד הם היישובים שזכו להרחבת שטחי בנייה ולאישור תוכניות מתאר, ובסופו של יום באים בטענות על האזרח הערבי שבונה בצורה בלתי חוקית.

וליד טאהא: אז או שהוא יבנה, אדוני השר, בצורה בלתי חוקית – כי אין לו ברירה – או שיזרוק את עצמו לים כדי להתאבד.

וליד טאהא: אי-אפשר להשאיר את החברה הערבית בסיטואציה הזאת.

וליד טאהא: צריך לעשות הכול למען קידום של תכנון.

וליד טאהא: איפה הבעיה?

וליד טאהא: אנחנו הרי דורשים דרישה, אלפא-בתא של דרישה, לקדם תכנון ביישובים הערביים, להרחיב שטחי בנייה, לאשר תוכניות מתאר.

וליד טאהא: ואז, אדוני השר, מי שמפר את חוקי התכנון והבנייה – אנחנו לא צריכים את הממשלה כדי שתהרוס – החברה הערבית בעצמה תהרוס לו.

וליד טאהא: אבל היא תהרוס לו לאחר – –

מאיר כהן: תודה רבה.

וליד טאהא: – – שהוא ידע שהוא הפר את כללי התכנון והבנייה.

וליד טאהא: ובמשפט, אדוני היושב-ראש:

וליד טאהא: יו"ר ועדת הכספים בכנסת העשרים-ושתיים המליץ בפני שר המשפטים להקפיא את חוק קמיניץ.

וליד טאהא: אני מזכיר לכולנו, אני מזכיר לשר החדש, שר המשפטים החדש, אבי ניסנקורן, שהיה שותף לדיונים הרבים שהתנהלו על חוק קמיניץ – אני מזכיר לו שמונחת בפניו הצעה של יו"ר ועדת הכספים, שדנה אז בעניין הזה, להקפאת חוק קמיניץ – –

מאיר כהן: תודה רבה.

וליד טאהא: – – ואני דורש ממנו לממש זאת.

וליד טאהא: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת עידן רול – לא נמצא; חבר הכנסת מנסור עבאס – לא נמצא; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – לא נמצאת; ינון אזולאי, אדוני – לא נמצא; חבר הכנסת שלמה קרעי – לא נמצא.

מאיר כהן: חברת הכנסת אורלי פורמן, בבקשה, גברתי.

מאיר כהן: פורמן.

מאיר כהן: בבקשה.

אורלי פרומן: מתי תלמד, אדוני היושב-ראש?

מאיר כהן: פורמן.

אורלי פרומן: פרומן.

מאיר כהן: פרומן, פרומן.

אורלי פרומן: זה מבעלי, נכבד אותו.

עודד פורר: מאיר, דילגת עליי ברשימה.

מאיר כהן: לא, לא, אתה מופיע, ידידי.

עודד פורר: אני הייתי אמור להיות אחרי מנסור עבאס לפי הרשימה.

מאיר כהן: שנייה, שנייה, שנייה.

מאיר כהן: לא, לא, לא.

מאיר כהן: לא. לא.

מאיר כהן: אתה אחרי יאיר גולן, אדוני.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי, שלוש דקות.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חג השבועות – – –

יאיר לפיד: אין פה שר.

מאיר כהן: יש.

מאיר כהן: יזהר יושב בצנעה רבה.

אורלי פרומן: תאפס לי, בבקשה, ואני אתחיל מהתחלה.

מאיר כהן: כן, בבקשה.

מאיר כהן: קדימה.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, חברי השר יזהר שי, חבריי חברי הכנסת, חג השבועות, חגם של הקוצרים ברינה, חג הטנא והביכורים, מתן התורה, קריאת מגילת רות, מאכלי חלב, חג עצרת.

אורלי פרומן: שבעה שבועות מתום חג הפסח נחגג חג השבועות, שבעה שבועות המסמלים את הזמן שעבר מיציאת מצרים ועד למעמד הר סיני, מתן התורה – כך במסורת שלנו.

אורלי פרומן: בימינו אנו הרבה קרה כאן בשבועות האלה, ודבר ממה שקרה אין בו את ההוד וההדר של החג.

אורלי פרומן: הימים האלה היו אמורים להיות ימים של שמחת קציר הזריעה הקפדנית ומלאת התקווה של למעלה משנה.

אורלי פרומן: תלם אחר תלם זרענו; עכשיו הזמן שבו יכולנו להתרווח וליהנות מקציר עמלנו.

אורלי פרומן: אך במקום קציר חיטים, אדוני יושב-ראש האופוזיציה, קיבלנו קציר חטאים.

אורלי פרומן: ובאילו ביכורים נמלא הטנא בישראל?

אורלי פרומן: מהם הפירות הראשונים שאנחנו מתברכים בהם?

אורלי פרומן: פתיחת משפטו של ראש הממשלה; הממשלה המנופחת בתולדות המדינה; ראש ממשלה וראש ממשלה חלופי; פיצול בזבזני של משרדי ממשלה; המצאת משרדי ממשלה והענקתם כאתנן פוליטי; גיוס תמיכת ההמונים בתירוץ של ממשלת חירום; למעלה ממיליון מובטלים הנותרים ללא מענה; פילוג העם במסווה של פיוס; שיסוי נגד רשויות החוק ובית המשפט; חוק נורבגי.

אורלי פרומן: מה, מכל מה שיש למדינת הפיורדים להציע זה מה שבחרנו?

אורלי פרומן: האם פירות הבאושים האלה הם שבעת המינים שהתברכה בהם ארצנו?

אורלי פרומן: זרענו נחישות, תקווה, אלטרנטיבה שלטונית, אז מדוע קצרנו את כל זאת?

אורלי פרומן: התשובה יכולה להימצא במסורת נוספת של החג, בקריאת מגילת רות.

אורלי פרומן: רות המואבייה, שהלכה באומץ עם נעמי חמותה, דבקה בשותפות ואמרה לנעמי: "אל תפגעי בי לעזבך לשוב מאחריך, כי אל אשר תלכי אלך", ממגילת רות.

אורלי פרומן: רות, אישה עוצמתית שלא שכחה את חסדיה של נעמי, שמרה את הקשר ולא נגררה לפיתויי הסביבה.

אורלי פרומן: נאמנותה של רות באה על שכרה, ולימים הפכה לאם-סבו של דוד המלך.

אורלי פרומן: רות זרעה ערכים של כבוד, אמונה ואומץ וקצרה מלוכה.

אורלי פרומן: הדבקות והנאמנות לשותפים לדרך הם החומרים שמהם בנויה מורשת מפוארת, החומרים המייצרים בציר טוב וקציר שראוי לחגוג.

אורלי פרומן: אך כשמפנים עורף לשותפות, כשמעבירים את הנאמנות לצד שכנגד, כשנאלצים לבלום כל ביקורת ולמתן כל התרסה, למעשה נאלצים לאמץ את שיטותיו ואת ערכיו, וזה מה שמביא ליבולי פירות הבאושים.

אורלי פרומן: אז בחג הזה אני בוחרת לדבוק בערכיי, לעצור ולהביט על מה שניתן לי ולנו: ראייה צלולה וחידוד הערכים החשובים לנו, תקווה לשינוי ואמונה שלמה בכך שהפעם נקצור את אשר אנחנו זורעים, נקצור ברינה.

אורלי פרומן: חג שבועות שמח.

מאיר כהן: סליחה, גברתי, תודה רבה.

מאיר כהן: ישראל אייכלר, כבודו – לא נמצא.

מאיר כהן: ע'דיר כמאל מריח, חברת הכנסת, בבקשה.

ע'דיר כמאל מריח: אדוני, כבוד שר הפנים החדש, מברוכ על התפקיד.

ע'דיר כמאל מריח: ברצוני להגיד לך, כחברת כנסת השייכת לעדה הדרוזית וגרה בדאלית אל-כרמל, שהעברת הסמכויות בחוק התכנון והבנייה משר האוצר לשר הפנים היא מהלך חשוב מאוד, מהלך קריטי.

ע'דיר כמאל מריח: אני מאוד מייחלת ומקווה שאתה מודע לעובדה שסוגיית התכנון והבנייה היא סוגיה מאוד מאוד סבוכה, וסבוכה כפליים כשאנחנו מדברים על המיעוטים.

ע'דיר כמאל מריח: המדינה עוברת טלטלה כרגע – כל המשבר הכלכלי והבריאותי, ותקופה לא יציבה גם מבחינה פוליטית.

ע'דיר כמאל מריח: אני מאוד מקווה שניכנס ליציבות ושהמשרד יוכל לנתב ולפתור את הסוגיה הזאת, בייחוד את חוק קמיניץ.

ע'דיר כמאל מריח: אדוני השר, חוק קמיניץ – יש הסכמה גורפת ממפלגות הימין ועד השמאל שאת החוק הזה חייבים להקפיא.

ע'דיר כמאל מריח: חייבים קודם כול להסדיר את התכנון והבנייה, ואז להעניש, ואז לאכוף.

ע'דיר כמאל מריח: אני חושבת שמניסיונך אתה מבין – ודאי גם סיירת בשטח, פגשת אנשים.

ע'דיר כמאל מריח: אתמול קיימתי ישיבה עם ראש מועצת בית ג'ן.

ע'דיר כמאל מריח: הוא מדבר איתי על בעיה במימוש ההקצאות בכל דבר – גם באולם כדורגל, מגרש, בית ספר.

ע'דיר כמאל מריח: הכול מתחיל בעצם מהתכנון והבנייה.

ע'דיר כמאל מריח: אין ביכולתו לממש את התקציבים ואת ההקצאות שהוא מקבל ממשרדים ממשלתיים רבים כי אין לו את התשתית, אין לו במקרים רבים את ההיתר שממנו פיזית הוא יכול לצמוח הלאה.

ע'דיר כמאל מריח: זו סוגיה מאוד חשובה, ואני מבקשת שתטופל בהתאם.

ע'דיר כמאל מריח: מאוד חשוב גם להבין את הייחודיות של נושא התכנון והבנייה בסקטור של המיעוטים: האדמות מועברות בירושה; לרוב אין הגירה שלילית או חיובית בכפרים, בכפרים הדרוזיים בייחוד; הטופוגרפיה ההררית; היעדר תוכניות מפורטות – רוב היישובים עדיין בתוכניות כוללניות.

ע'דיר כמאל מריח: וזה דבר שאני מאוד מאוד אשמח וחשוב לי שנוכל לקדם ביחד, מתוך ההבנה שלי את השטח ומתוך ההבנה שלכם כמשרד, ולהביא לכך פתרונות.

ע'דיר כמאל מריח: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: חבר הכנסת יואב סגלוביץ', אדוני, בבקשה.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, אני רוצה לדבר על הנרמול של הטרלול.

יואב סגלוביץ': השבוע התחיל משפטו של ראש הממשלה בנימין נתניהו.

יואב סגלוביץ': הוא נעמד בפודיום עם סמל המנורה ונתן נאום.

יואב סגלוביץ': נתן נאום – 15 דקות נאום שכל-כולו האשמה של מי שהעמיד אותו לדין, של מי שחקר אותו.

יואב סגלוביץ': עכשיו תראו, אני ראיתי נאומים כאלה בעבר.

יואב סגלוביץ': שמעתי גם ראש ממשלה קודם, שמעתי גם נשיא קודם, שמעתי שר אוצר קודם.

יואב סגלוביץ': ברור לי לגמרי שמישהו שכואב לו והוא עומד לדין אומר את אשר על ליבו ועם מר ליבו.

יואב סגלוביץ': אבל לא היה מעולם שבראש המערכת הביצועית במדינת ישראל, זה שמנהל את המערכות כולן – מחר הוא ישב, כן, אדוני השר, בישיבת הממשלה; תשבו, אומנם בחדר גדול, ותחליטו מהו תקציב המשטרה, מה תקציב המשרד לביטחון פנים, מה תקציב שירות בתי הסוהר, מה תקציב משרד המשפטים, אילו מחלקות חדשות נקים.

יואב סגלוביץ': והוא ישב שם כאילו כלום.

יואב סגלוביץ': נכון שזה לא ניגוד עניינים במובן הפלילי של המילה, אבל הכול פה ניגוד עניינים.

יואב סגלוביץ': זה הנרמול של הטרלול.

יואב סגלוביץ': לראות את התמונה, שעומד נאשם בדין – ולא קשור מה תהיה תוצאת המשפט – ומאחוריו עומדים שרים בממשלת ישראל; לא שומרים על מרחק של שני מטר, כמו פה במליאה, אדוני היושב-ראש, מצטופפים סביבו.

יואב סגלוביץ': הצפיפות היא סמל לעוצמה.

יואב סגלוביץ': צפיפות זו עוצמה.

יואב סגלוביץ': ואני אומר: טרלול ונרמול שאנחנו רואים פה לא ראינו מעולם.

יואב סגלוביץ': והוא עומד שם, ועומד מאחוריו השר לביטחון פנים, שאתמול הוציא מכתב, באמת – לתלפיות.

יואב סגלוביץ': הוא דואג למעמדה של משטרת ישראל.

יואב סגלוביץ': אז הוא עמד פה בזמנו, הפר צו איסור פרסום – פה, כשר משפטים – ודיבר על הפרקליטות בתוך הפרקליטות, ואתמול הוא התחיל – כי אי-אפשר לחזור על אותו מטבע לשון, אז הוא לא אמר המשטרה שבתוך המשטרה, אבל זה בדרך.

יואב סגלוביץ': אתמול הוא נתן ייחוד לחוקרי להב 433.

יואב סגלוביץ': אני גאה – אני הקמתי את היחידה הזאת, והיחידה הזאת היא גם של הבית הזה.

יואב סגלוביץ': היא לא שלהם – היא של מדינת ישראל, היא של הבית הזה.

יואב סגלוביץ': וראש ממשלה שעומד בצורה כזאת בוטה ומדבר לגופו של אדם על היועץ המשפטי לממשלה בזמן שהכותרת היא "מדינת ישראל נגד בנימין נתניהו" על שוחד, מרמה והפרת אמונים זהו נרמול של הטרלול, ומי שקשה לו, אז אולי טרלול של הנרמול עצמו.

יואב סגלוביץ': ואני אומר לך אדוני היושב-ראש, אני קורא מפה לכל חבריי, וגם ליריביי: זה הזמן שכל אחד מכם יגיד: משטרת ישראל עושה את עבודתה נאמנה, היא עושה את עבודתה בצורה טובה.

יואב סגלוביץ': היועץ המשפטי לממשלה הוא היועץ המשפטי של הממשלה – הוא שומר סף בהגדרה הנקייה שלו.

יואב סגלוביץ': הוא שומר על כולנו משרירות הלב של השלטון, גם משלכם.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חברת הכנסת קרן ברק – אינה נוכחת; חבר הכנסת יוסף ג'בארין – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכל שיר סגמן, גברתי – לא נמצאת.

מאיר כהן: חבר הכנסת עודד פורר, אדוני.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: רבותיי השרים, חבריי חברי הכנסת, אני חייב לומר שברמה העקרונית, אדוני השר, אין ספק שסמכויות התכנון והבנייה צריכות לשבת במשרד הפנים, ולא היה נכון לעשות את כל המישמש הזה שעשו פעם אחר פעם, בכל פעם, וגם הממשלה הזאת חוטאת חטא גדול בעניין הזה עם העברות הסמכויות בין המשרדים.

עודד פורר: אבל סמכויות תכנון ובנייה צריכות להיות במשרד הפנים.

עודד פורר: השאלה היא למה ישמשו סמכויות התכנון והבנייה שישבו במשרד הפנים.

עודד פורר: אני קורא את העברת הסמכויות הזאת, אדוני היושב-ראש, לא רק עם מה שמופיע בפנינו אלא גם עם ההסכמים הקואליציוניים שמופיעים בפנינו.

עודד פורר: הרי ההסכמים הקואליציוניים שאותם ראינו מדברים לא על זה שמעבירים את מטה הדיור ממשרד האוצר למשרד הפנים אלא על זה שלוקחים את מטה הדיור שהיה במשרד האוצר ועושים אחד במשרד הפנים ועוד אחד במשרד השיכון והבינוי, וגם יכפילו ויוסיפו את התקנים הנדרשים לצורך העניין הזה.

עודד פורר: אגב, ייאמר לזכותכם, אתם יודעים לעשות הסכמים קואליציוניים ולשריין שם בדיוק מה שצריך או לא צריך להיות.

עודד פורר: אני שואל את עצמי את השאלה הזאת: מה יהיו סדרי העדיפויות בתכנון והבנייה?

עודד פורר: האם סדרי העדיפויות יהיו מיצוי כושר ההשתכרות, אולי דווקא בתקופה הזאת, כדי לעודד את שני בני הזוג לצאת לעבודה, בתקופה שבה אנחנו נכנסים עכשיו לאבטלה גדולה מאוד במדינת ישראל?

עודד פורר: האם תהיה עדיפות למי ששירת שירות צבאי או לאומי בהקצאת המשאבים?

עודד פורר: אלה שאלות שהן הרבה יותר חשובות בעיניי מאשר אצל מי תשכון הסמכות הזאת.

עודד פורר: אני יכול לשער מהעובדה שחלוקת הסמכויות תהיה בינך, אדוני השר, לבין השר ליצמן, שככל הנראה – גם מההיסטוריה שאני מכיר, כשהיו שרי שיכון מסיעתך – לא מיצוי כושר ההשתכרות ולא העדיפות לשירות צבאי או לאומי יהיו לנגד עיניכם, אבל אני אשמח שתוכיחו לי שטעיתי.

עודד פורר: ובהקשר הזה, אני רוצה את הדקה האחרונה להקדיש דווקא – אנחנו נמצאים ערב חג השבועות.

עודד פורר: כשאתה קורא גם על החג הזה וגם על מה שעומד מאחוריו – צריך להתחיל דווקא מספר דברים ולא ממה שבחג השבועות: "לא יבא עמוני ומואבי בקהל ה' גם דור עשירי לא יבא להם בקהל ה' עד עולם".

עודד פורר: כך נכתב בספר דברים.

עודד פורר: ועדיין, תראו איזה פלא, רות המואבייה – אותה מואבייה – היא זאת שמחלציה יוצא לא אזרח מן השורה – דוד המלך.

עודד פורר: דוד המלך הוא מצאצאיה של רות המואבייה.

עודד פורר: ואת המגילה הזאת, מתי אנחנו אמורים ללמוד?

עודד פורר: דווקא בחג מתן תורה, דווקא כשאנחנו לומדים על מתן התורה, אחרי שעשינו את כל ההכנות לעניין הזה.

עודד פורר: ואנחנו לומדים משפט אחד שאומרת רות לנעמי: "כי אל אשר תלכי אלך ובאשר תליני אלין עמך עמי ואלהיך אלהי" – בא ללמד אותנו שלהיות חלק מהעם היהודי זה הרבה מעבר לאיזושהי דווקנות כזאת או אחרת.

עודד פורר: זה קודם כול תחושת הלב, המסירות, השותפות.

עודד פורר: זה לא, אדוני השר, שביקשו דנ"א, לא מרות המואבייה, ואני מניח שגם לא מדוד המלך, כי אם היו עושים בדיקת דנ"א לדוד המלך היו מבינים מאין הוא הגיע, או איזה משהו יש במקורות שלו.

עודד פורר: ואתה שואל את עצמך: למה דאגו שדווקא לדוד המלך יהיה את אותו הקשר?

עודד פורר: דווקא כדי ללמד אותנו שאהבת העם, אהבת הארץ, אהבת האדם, היא משמעותית הרבה יותר מייחוס כזה או אחר, וככה נבנה העם והמדינה.

עודד פורר: ואני מקווה שאולי גם כאן בסדרי העדיפויות יוגדרו אהבת העם ואהבת הארץ, וגם מי ששירת שירות צבאי והיה מוכן לסכן את חייו למען מדינת ישראל יקבל את העדיפות.

עודד פורר: אני אשמח לעקוב אחרי זה.

עודד פורר: מסופקני אם נצליח, אבל אם כן, אני הראשון שיעלה לפה ויגיד: יישר כוח.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אכן, הקושי הוא כזה גדול שנאמר: "קשים גרים לישראל כספחת" – איזה קושי מדהים, אבל יש אהבה גדולה.

מאיר כהן: בבקשה, חבר הכנסת מיקי לוי, ואחרון הדוברים – חבר הכנסת אחמד טיבי.

מאיר כהן: מיקי לוי – – –

קריאה: – – –

מאיר כהן: כן, זו הרשימה שיש לפניי.

מאיר כהן: צלצלו.

מאיר כהן: צלצלו.

מאיר כהן: מיקי, בבקשה.

מאיר כהן: איזה שר עולה לסכם?

מאיר כהן: אדוני, אתה עולה?

מאיר כהן: אוקיי.

מאיר כהן: בבקשה.

מיקי לוי: יש מלא שרים, אין בעיה.

מיקי לוי: יש מלא שרים.

מיקי לוי: פעם זו הייתה בעיה.

מיקי לוי: היום זו לא בעיה.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, מכובדיי השרים, חבריי חברי הכנסת, האמת היא שהחוק הנורבגי זה שפל חדש.

מיקי לוי: קשה מאוד לתאר אותו – שפל נמוך יותר מהגובה הנמוך של ים המלח: עלות של 100 מיליון שקלים לקדנציה, בתוספת של כמיליארד שקלים להקמת משרדים מיותרים, וסגני שרים – חלקם חסרי עבודה, חלקם לכלום ושום דבר, וזה בזמן המשבר הכלכלי הכי גדול שידענו לפחות ב-20 השנים האחרונות.

מיקי לוי: ומה אפשר היה לעשות בכסף הזה, אדוני השר?

מיקי לוי: אני אתן דוגמאות.

מיקי לוי: העיר אילת – מעבר למכה שניחתה עליה בעקבות הקורונה, לפני כמה חודשים הכתה בעיר אילת סופה, הכתה בקו החוף, ועשתה נזקים אדירים לעיר אילת.

מיקי לוי: ההערכה היא מעל 100 מיליון שקלים.

מיקי לוי: הממשלה הבטיחה לסייע ולעזור.

מיקי לוי: מאז חלפו כמה חודשים.

מיקי לוי: נכון, היה משבר הקורונה, ונכון, היינו עסוקים, אבל ההבטחות, הסיוע, תחילת הסיוע – אני שומע את ראש העיר אילת, את מאיר הלוי, צועק, זועק: הצילו, לפני שהעיר תתמוטט.

מיקי לוי: אז היה אפשר לקחת מהעלות הזאת של החוק הנורבגי, 100 מיליון שקלים, את אותם 100 מיליון, ולהעביר לעיר אילת – עיר מוכה, שמעל 70% מתושביה מובטלים.

מיקי לוי: הכסף הזה בוודאי ובוודאי היה עוזר לה להשתקם.

מיקי לוי: היה אפשר לקחת את הכסף הזה ולשקם את העצמאים, את העסקים הקטנים והבינוניים, שכשאנחנו מסתכלים לאופק.

מיקי לוי: איננו יודעים מתי הם ישתקמו.

מיקי לוי: הרי העסקים הקטנים והבינוניים הם הקטר הכלכלי של כלכלת מדינת ישראל, ואם לא ייעשה איתם – לא יינתן להם סיוע מהר ועכשיו, הכלכלה, חלילה, תמשיך לקרטע.

מיקי לוי: אפשר, בצידי העסקים האלה, גם את אולמות בעלי השמחה, כדי להחזיר את זה.

מיקי לוי: זהו ענף שמגלגל 7.5 מיליארד שקלים בשנה וניזוק באופן מהותי.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת ומכובדיי השרים, אם אתם כבר לוקחים משהו מנורבגיה, אז למה לעצור שם?

מיקי לוי: בנורבגיה יש רק 20 שרים.

מיקי לוי: רק 20 שרים.

מיקי לוי: אז גם כשיש רק 20 שרים אפשר לעשות חוק נורבגי.

מאיר כהן: תודה, מיקי.

מאיר כהן: חברים, חבר הכנסת טיבי.

מיקי לוי: ואני מסיים.

מיקי לוי: ובנורבגיה יש קצבת זקנה של 6,400 – –

מאיר כהן: השר מיכאל ביטון (אומר דברים במרוקאית.

מאיר כהן: )

מיכאל ביטון: זה הוא – – –

מאיר כהן: הוא התחיל, כן.

מיקי לוי: – – ועוד כהנה וכהנה.

מיקי לוי: הייתי מצפה שתיקחו את הדברים הטובים, לא את הדברים הרעים שעלותם כל כך גבוהה.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: חבר הכנסת טיבי – אחרון הדוברים, ואז שר הפנים יסכם.

מאיר כהן: בבקשה, חבר הכנסת טיבי, בוא.

מאיר כהן: שלוש דקות.

מאיר כהן: השר דרעי, אתה מסכם אחרי טיבי?

אריה מכלוף דרעי: – – –

מאיר כהן: בבקשה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר – אבל אז אני מסתכל ורואה הרבה שרים – מכובדיי השרים, תכנון ובנייה – שמת לב, אדוני השר, שר הפנים, שנשארו כאן חברי הכנסת של הרשימה המשותפת וכולם עלו לדבר, כי זה נושא כואב, כאוב, קריטי, כמעט של חיים ומוות, של בית והרס של בית; של תכנון יישובים; של בית בכפר קאסם – (אומר בערבית: אתמול, ווליד) – שהיום קיבל ארכה רק לחמישה חודשים.

אחמד טיבי: רק לחמישה חודשים.

אחמד טיבי: יש לנו עמדה לגבי חוק קמיניץ.

אחמד טיבי: העמדה הזאת מקובלת על רוב מוחץ של סיעות הבית.

אחמד טיבי: התקבלו המלצה והחלטה בוועדת הכספים, בתמיכה של כולם ובתמיכה של שר המשפטים ניסנקורן.

אחמד טיבי: לכן, הדרישה הברורה, האולטימטיבית, ההוגנת, צריכה להיות להתקין תקנות, תקנות, לפני ביטול החוק, להתקין תקנות שיקפיאו את חוק קמיניץ, ובמקביל – תכנון ובנייה.

אחמד טיבי: אנחנו רוצים תכנון ובנייה.

אחמד טיבי: אנחנו רוצים לבנות על פי מפות מוסכמות, לפי החוק, לא נגד החוק, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: ולכן, אדוני השר דרעי, שמת לב שחבריי, שמכירים אותך יותר טוב ממני, אמרו שהם תולים בך תקווה.

אריה מכלוף דרעי: גם אתה יכול להגיד את זה.

אריה מכלוף דרעי: מה קרה?

אחמד טיבי: לא קל לי, וזה מאתגר.

אחמד טיבי: אבל אני יכול להגיד לך שנחה דעתי מהעברת הסמכויות ממשרד האוצר אליך.

אחמד טיבי: זה המקסימום שאני יכול להגיד.

אריה מכלוף דרעי: המקסימום – – –

אחמד טיבי: המקסימום.

אחמד טיבי: נחה דעתי.

אריה מכלוף דרעי: – – –

אחמד טיבי: אני מנסה ללמוד.

אחמד טיבי: ייקח לי זמן.

אחמד טיבי: צריך יום לימודים ארוך.

אריה מכלוף דרעי: – – –

אחמד טיבי: צריך יום לימודים ארוך ללמוד איך לפרגן לך.

אריה מכלוף דרעי: זה יפגע בתשלום.

אחמד טיבי: אבל האחריות עליך היא אחריות כבדה, גם לגבי חתימה על הסכם גבולות והרחבת גבולות של יישובים – אתה עומד לחתום על כמה יישובים שכבר הגיעו להסכמות – ויש דברים מעודדים של יישובים ערביים ויהודיים שהגיעו להסכמות.

אחמד טיבי: למשל אכסאל – יש הסכמות – – –

אריה מכלוף דרעי: – – – מה קרה בחודש האחרון – – –

אחמד טיבי: אני ואתה עבדנו יחד כצוות – –

אריה מכלוף דרעי: אבל תסכים, תסכים.

אחמד טיבי: – – לגבי קורונה ולגבי פתיחה – –

אריה מכלוף דרעי: – – –

אחמד טיבי: – – ופתאום אתה התגלית כשר שמקשיב.

אחמד טיבי: אדוני, אני אסיים במשהו עצוב.

אחמד טיבי: זה כמה ימים שרקדן מחול וצעיר מבטיח בשם איימן ספיה נעדר, לאחר שנסחף על ידי גלים.

אחמד טיבי: הוא ניסה להציל את ידידתו בים ונעדר.

אחמד טיבי: מאז צוותים רבים של מתנדבים מנסים לחפש אותו.

אחמד טיבי: היו כוחות משטרה רבים – עכשיו דיברתי עם אבו אדהם, האבא שלו, ועם הדוד אבו אחמד ספיה.

אחמד טיבי: מאז שהוא נעדר פנינו למשטרה, למפקדי המשטרה, למפכ"ל, כדי להפעיל יותר ויותר מסוקים, וגם צוללנים.

אחמד טיבי: בהתחלה גם התקשורת לא כיסתה ממש; מעט מאוד, אולי ערוץ 11.

אחמד טיבי: צייצתי ציוץ, ומייד לאחר מכן התחילו להתעניין.

אחמד טיבי: היום התקשרו אליי צוללנים יהודים שרוצים להתנדב לחפש אותו לצד המתנדבים והצוללנים מעכו, מג'יסר א-זרקא, מפוריידיס – מכל היישובים – מדיר אל-אסד.

אחמד טיבי: מגיע להם שאפו.

אחמד טיבי: ואני מקווה – – –

מאיר כהן: ששש, חברים, חברים, מיקי.

אחמד טיבי: ליבי עם אימא שלו.

אחמד טיבי: אוסאמה סיפר לי על אום אדהם – הוא היה אצלה – ועמיתי חבר הכנסת איימן עודה היה גם בחוף וגם אצל המשפחה.

אחמד טיבי: אנחנו מלווים את הנושא הזה, וכולנו תקווה שנקבל בשורות טובות, אבל עד אז צריך להגביר – –

מאיר כהן: תודה.

אחמד טיבי: – – ולהגביר ולהגביר את המאמצים למצוא – –

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

אחמד טיבי: – – את איימן.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מאיר כהן: אמן, אמן, אמן.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: שר הפנים, אתה תדבר, בבקשה.

מאיר כהן: תסכם.

מאיר כהן: אתה?

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע, בהתאם לסעיף 9(א)(11) לחוק הממשלה, התשס"א–2001, על החלטתה של הממשלה, בהתאם לסעיף 31(ד) לחוק-יסוד: הממשלה, להעביר את שטחי הפעולה ממשרד למשרד כמפורט להלן: א.

דוד אמסלם: להעביר את שטח הפעולה התכנון והבנייה, לרבות מינהל התכנון ולשכות התכנון המחוזיות, למשרד הפנים; ב.

דוד אמסלם: בלי לגרוע מכלליות האמור בסעיף 2(א) להחלטה, במסגרת העברת שטח הפעולה כאמור יועברו ממשרד האוצר למשרד הפנים בין השאר ביצוע פעולות לפי חוק התכנון והבנייה, חוק הליכי התכנון והבנייה להאצת הבנייה למגורים (הוראת שעה), התשע"א–2011, וחוק לקידום הבנייה במתחמים מועדפים לדיור (הוראת שעה), התשע"ד–2014; ג.

דוד אמסלם: יובהר כי האמור בסעיפים 2(א) ו-(ב) להחלטה לא חל על תחום הפעולה של אכיפת דיני התכנון והבנייה, לרבות היחידה הארצית לאכיפת דיני תכנון ובנייה ממשרד האוצר, שיישאר בתחום הפעולה של משרד האוצר.

דוד אמסלם: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

דוד אמסלם: אפשר לעבור – – –

מאיר כהן: הודעתו של השר אמסלם זאת הודעה בלבד.

מאיר כהן: אין הצבעה.

מאיר כהן: אנחנו מצביעים על הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה.

מאיר כהן: קדימה, אני מבקש מכולם לשבת.

מאיר כהן: בבקשה, מי בעד ומי נגד?

מאיר כהן: הצבעה מס' 6 בעד הודעת הממשלה – 48 נגד – 18 נמנעים – אין הודעת הממשלה על העברת סמכויות משר האוצר לשר הפנים נתקבלה.

מאיר כהן: 48 בעד, 18 מתנגדים, אפס נמנעים.

מאיר כהן: אנחנו מוסיפים לפרוטוקול את חבר הכנסת איתן גינזבורג.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר ביקש להסיר את שמו מהצעת חוק הפסקת תשלום קצבה מאוצר המדינה לחבר כנסת (תיקוני חקיקה), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020, שמספרה פ/287/20.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: אני מבקש להוסיף את חבר הכנסת מיקי לוי להצבעה הקודמת.

מאיר כהן: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1307).

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: חברים, אני מבקש, אנחנו ממשיכים בסדר-היום, אנא.

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון), לקריאה ראשונה.

מאיר כהן: יציג את הצעת החוק סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

מאיר כהן: יעלה כבודו.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: חבריי חברי הכנסת – –

מאיר כהן: חברים, אני מבקש שקט בצד שמאל של המליאה.

מאיר כהן: אנא מכם.

יצחק כהן: – – הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון) – כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת הנכבדים, תיקון חוק-היסוד שמובא כאן היום נועד לאפשר לממשלה להרחיב את התוכנית הכלכלית להתמודדות עם משבר הקורונה.

יצחק כהן: בנגיף הקורונה נדבקו בישראל יותר מ-16,000 חולים ונפטרו, לצערנו הרב, כ-280 איש.

יצחק כהן: קצב ההדבקה אומנם נבלם בישראל, אבל המחלה ממשיכה להתפשט בכמה מדינות בעולם, ומספר החולים עומד על יותר מ-5.5 מיליון בני אדם.

יצחק כהן: רבותיי, כולנו יודעים שהקורונה היא לא רק אירוע בריאותי חריג אלא משבר כלכלי מהגדולים שידעה המדינה, ואולי הגדול ביותר ביניהם.

יצחק כהן: בתקופות אלו המשק והציבור כולו נושאים עיניהם לממשלה ולכנסת – לריבונו של עולם, קודם כול – להוביל מדיניות אחראית, שתשמור על הבריאות, תתמוך בעובדים והעסקים שנפגעו מהמשבר וגם תסתכל קדימה ותניח את התשתית ליציאה מהמשבר ולחזרה לצמיחה במשק.

יצחק כהן: הצעת החוק שלפני

יצחק כהן: כם מגדילה את מסגרת ההוצאות של הממשלה לשנת 2020 בהיקף של כ-15 מיליארד שקל עבור הנושאים האלה: תוכנית לעידוד התעסוקה – תוכנית חדשה למתן מענקים בסך אלפי שקלים לתמרוץ החזרת עובדים על מנת להוריד במהירות את שיעור האבטלה במשק, בעלות כוללת של מיליארדי שקלים; בנוסף, אנו משקיעים בהכשרות מקצועיות כדי לסייע להחזיר כמה שיותר אנשים לשוק העבודה; אנחנו מסייעים למשרד החינוך, שנערך לקיים לימודים בתקופת החופש הגדול, בתגבור הסעות ובסיוע לרשויות מקומיות חלשות שמתמודדות עם המשבר; הקמת קרן הלוואות ייעודית בהיקף של 4 מיליארד שקל לסייע לעסקים הפועלים בענפים עם סיכון גבוה במיוחד, שלא ישובו לפעילות סדירה בתקופה הקרובה בשל מאפייניהם הייחודיים; הקדמת שחרור כספי פיקדון לחיילים משוחררים בהיקף של יותר מ-2 מיליארד ש"ח, אדוני היושב-ראש; תוכנית להאצת המשק שכוללת חיבור עסקים לתשתיות, שירותי בריאות דיגיטליים וקידום אמצעי תשלום מתקדמים ותמיכה בהייטק.

יצחק כהן: אנחנו מגדילים קרן ההלוואות בערבות מדינה לעסקים קטנים ב-4 מיליארד שקל.

יצחק כהן: הקרן קיבלה יותר מ-60,000 בקשות והזרימה אשראי למשק בהיקף של 10 מיליארד ש"ח, ובעקבות הביקושים הגדולים אנחנו מרחיבים אותה.

יצחק כהן: היכולת שלנו להעניק את הסיוע הזה נובעת בראש ובראשונה מכך שבשנים האחרונות, בסייעתא דשמיא, הצלחנו לצמצם את יחס החוב תוצר עד לכ-60%, מה שאפשר לנו מרחב פעולה חשוב בזמן המשבר.

יצחק כהן: לפי התחזיות אנחנו צפויים לסיים את המשבר עם עלייה משמעותית ביחס החוב–תוצר.

יצחק כהן: כדי לשמר את היכולת להגיב על המשברים הבאים שיבואו, הממשלה מתכוונת לחזור כבר בשנה הבאה למדיניות פיסקלית אחראית ולהניח את היסודות לשוב ולהפחית את החוב וליצור מרחב פעולה לאתגרים הבאים של מדינת ישראל.

יצחק כהן: כדי שנוכל לתת את הסיוע הנדרש למשק בהקדם האפשרי, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד שר האוצר, אנחנו מבקשים מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה הראשונה ולהעבירה לוועדת הכספים להכנה לקריאה השנייה והשלישית.

יצחק כהן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אנחנו עוברים לדיון.

מאיר כהן: זו הצעת חוק לקריאה ראשונה.

מאיר כהן: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת מיקי לוי.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: חבריי חברי הכנסת, אדוני סגן השר, במקרה הזה, אתה יודע, אי-אפשר לספר סיפורים.

עודד פורר: המציאות ברורה.

עודד פורר: כולם רואים הכול – כולם רואים באיזה מצב נמצא המשק הישראלי.

עודד פורר: לצערי אני רואה את זה כבר למעלה מחודשיים.

עודד פורר: למעלה מחודשיים, מרגע שפרץ המשבר הזה והיה ברור שהוא הרבה יותר משבר כלכלי מאשר משבר בריאותי, דרשתי מממשלת ישראל לבוא ולהניח תוכנית, להגיד מה הולכים לעשות.

עודד פורר: ואתם יודעים איך עבדו בחודשיים באלה?

עודד פורר: בהודעות לעיתונות, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: חברים, אני מבקש שקט.

מאיר כהן: חבר הכנסת אחמד טיבי – לבביות פורצת.

מאיר כהן: בבקשה, אנא מכם, שבו, אל תפריעו.

עודד פורר: אז זה יפה לבוא ולבקש תוספת תקציב וזה ראוי, אבל חבל, אדוני סגן השר – ואולי אדוני השר ירצה להתייחס לכמה מתוך אותם 80 מיליארד שקל שדיברתם עליהם באמת נוצלו ובאמת הגיעו לשטח.

עודד פורר: תבדקו כמה עמותות מהעמותות שהבטחתם להן – ישב מנכ"ל משרד האוצר בוועדת הכספים, ראש הממשלה הבטיח; אמרו: לא יהיה מצב שהעמותות יקרסו, אנחנו נדאג להזרים להן את הכסף.

עודד פורר: רק בשבוע שעבר, ביום חמישי שעבר, סגן החשב הכללי, בדיון בוועדת הכספים, שואלים אותו מה הביצוע לגבי הסיוע לעמותות – אפס.

עודד פורר: זאת הדוגמה בדיוק לכל התוכנית, שפשוט לא קיימת.

עודד פורר: אין פה תוכנית.

עודד פורר: מכבים שרפות.

עודד פורר: מישהו שצועק – אומרים: אוקיי, ניתן לו איזה סכום כסף ונשתיק את הצעקה.

עודד פורר: אין שום מבט לגבי איך פותרים את המשבר הזה, איך מתמודדים באמת עם המשבר הזה.

עודד פורר: אני חייב לומר שהדבר הגרוע ביותר הוא המילה של הממשלה הזאת; היכולת שלה לשחרר הודעות לעיתונות ומסיבות עיתונאים מפוארות בערב על סיוע שכביכול יגיע ולהיעלם למוחרת בבוקר כאילו לא היה שום דבר.

עודד פורר: אתה יודע, אדוני סגן השר, אנחנו ביקשנו קרן הלוואות לעסקים בסיכון.

עודד פורר: כבר לפני חודש וחצי הבטיחו לנו שהקרן הזאת תגיע – החשב הכללי בכבודו ובעצמו.

עודד פורר: שר האוצר היוצא אמר בסוף חודש אפריל: תוך ימים אנחנו עושים קרן לעסקים בסיכון.

עודד פורר: אגב, הכסף המיועד לקרן הזאת הוא בתוך החוק הזה שאתם מביאים, רק מה?

עודד פורר: בוא אני אגלה לך סוד: עסק שהיה בסיכון בחודש מאי ועסק שהיה בסיכון בחודש אפריל ובחודש מרץ, לא בטוח שהוא עדיין יהיה קיים בחודש יוני.

עודד פורר: העסקים האלה נסגרו.

עודד פורר: אותם עובדים שיצאו לחל"ת – ואני מדבר על מאות אלפים – לא יהיו להם מקומות עבודה לחזור אליהם בחודש יוני ובחודש יולי.

עודד פורר: העיר אילת, העיר טבריה, נתניה – רשויות שההכנסה שלהן מושתת לא מעט על תיירות – שום פתרון, שום תוכנית.

עודד פורר: אז הינה, אני אומר לכם את זה פה, אני אומר לך את זה, אדוני השר, ואני אומר לכם את זה חברי הקואליציה: החוק הזה, בקריאה ראשונה אנחנו נתמוך בו, שיעבור, שיעבור.

עודד פורר: צריך את התקציב הזה כדי להשתמש בו, אבל תשימו תוכנית איך אתם הולכים להשתמש בו, כי עד עכשיו – – –

מאיר כהן: סליחה, אדוני.

מאיר כהן: אני מבקש, חבר הכנסת ביטן, תודה.

מאיר כהן: תודה רבה.

עודד פורר: ישיבת מזכירות ליכוד הייתה למעלה.

עודד פורר: אני אומר לכם לגבי התוכנית, חבריי חברי הכנסת וחבריי השרים: עד עכשיו ניסיתם להתמודד עם המשבר הזה, שהוא כמו שרפה משתוללת כשהמשק בוער – במקום עם סופר-טנקר שיכבה את השרפה פרסתם טפטפות; כל פעם סגרתם איזה חור ואמרתם שאולי זה יפתור את הבעיה.

עודד פורר: אני מודיע לכם שבלי תוכנית אסטרטגית שתונח בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית ושתהיה מקובלת עלינו – –

מאיר כהן: תודה.

עודד פורר: – – ושנראה שדואגים שם גם לעמותות, גם לעצמאים, גם לעצמאיות וגם לעסקים הקטנים, אתם לא תוכלו להעביר את זה בקריאה שנייה ושלישית.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, שרים נכבדים, חבריי חברי הכנסת, אני באמת לא יודע מאיפה להתחיל.

מיקי לוי: כל כך הרבה קלקולים.

מיקי לוי: איפה שאני אשים את האצבע על המפה – הכול יהיה בול, בינגו.

מיקי לוי: אז עכשיו מה?

מיקי לוי: כל המשק בחוץ קורס; הבטחות על הבטחות – העמדה של קרן מיוחדת לעסקים בסיכון.

מיקי לוי: לפני חודש ימים ביקשנו להעמיד את הקרן הזאת.

מיקי לוי: ראש הממשלה הבטיח, החשב הבטיח, השר הבטיח, כולם הבטיחו, ואותם עסקים קטנים ובינוניים שהם נקראים בסיכון לא קיבלו שקל אחד.

מיקי לוי: שמעתי את זעקת המסעדנים.

מיקי לוי: אמרו להם לפתוח, אבל אם הם פותחים היום, שלושה ימים לפני סוף החודש, הם לא מקבלים את הסיוע עבור העובדים שלהם, אז היום, לפחות על פי מה ששמעתי ברדיו מהמתראיינים, חלקם החליטו לסגור.

מיקי לוי: עכשיו, אדוני, תאמין לי, אדוני, אני לא מבין מדוע אתם עוצרים את כל המינויים לשישה חודשים.

מיקי לוי: מה, נגמרה העבודה במדינה?

מיקי לוי: אין צורך למנות את האנשים כדי שיבצעו את תפקידם?

מיקי לוי: ולמה ברשויות המקומיות?

מיקי לוי: אדוני שר התיירות, אתה היית ברשות מקומית.

מיקי לוי: אם צריך לשים סמנכ"ל או ראש אגף.

מיקי לוי: למה לעצור את זה?

מיקי לוי: מה עניין שמיטה להר סיני?

מיקי לוי: אתם לא רוצים למנות פה, אתם רוצים לראות אם הממשלה הזאת מתפרקת או לא ורק בעוד שישה חודשים להחליט אם ממשיכים הלאה?

מיקי לוי: בסדר, זה עניינכם.

מיקי לוי: אבל למה ברשויות המקומיות?

מיקי לוי: ולמה לא דירקטורים ברשויות הממשלתיות?

מיקי לוי: למה?

מיקי לוי: בשביל מה לעצור את המהלכים האלה, שהם כל כך חשובים?

מיקי לוי: הרשויות המקומיות זה מאוד מאוד חשוב.

מיקי לוי: למה מועצת תאגיד השידור הציבורי, חוץ מנציג אחד כולם מושבתים מנציגים?

מיקי לוי: למה?

מיקי לוי: אני לא מבין את זה.

מיקי לוי: במקום שהממשלה הזאת, שהגדירה את עצמה כממשלת חירום, תתחיל לעבוד, היא מתעסקת בהקפאת עבודה של ועדת שרים לחקיקה ובהקפאה של מינויים בכירים.

מיקי לוי: מה, ועדת שרים לחקיקה, אין צורך שהיא תעבוד?

מיקי לוי: אין צורך בחוקים?

מיקי לוי: מילא, אתם לא רוצים להעביר חוקים של האופוזיציה – לא צריך, אל תעבירו.

מיקי לוי: אבל יש חוקים שחייבים כדי להמשיך ולקיים את המדינה הזאת.

מיקי לוי: במקום לפשט הליכים מקימים ממשלה מפלצתית, מנופחת, שתוסיף עוד ביורוקרטיה ותסרבל את עבודת הממשלה.

מיקי לוי: הממשלה האיומה הזאת מקימה עוד משרדי ממשלה, מעבירה רשויות, אגפים, סמכויות.

מיקי לוי: ייקח לכם שנה בכלל להבין מי נגד מי: זה העביר לזה, זה העביר לזה – אי-אפשר להתאפס.

מיקי לוי: אף אחד לא יודע מה הגבולות שלו.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

מיקי לוי: אגפים, סמכויות ממשרד למשרד לפי אינטרסים ציבוריים.

מיקי לוי: ייקח לכם איזה חצי שנה עד שנה להתאפס.

מיקי לוי: בהצלחה.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: חבר הכנסת אלכס קושניר, ואחריו – חבר הכנסת אלי אבידר.

מאיר כהן: היות שאישרו סגנים, אז מזכירת הכנסת, אני אבקש שיגיע מישהו.

מאיר כהן: תודה.

מאיר כהן: בבקשה, כבודו, שלוש דקות.

אלכס קושניר: כבוד היושב-ראש, חבריי השרים, חברי הכנסת, איזה כיף, יש פה הרבה שרים סוף-סוף, אפשר לדבר אליכם.

אלכס קושניר: אני רואה שכל חוק שאנחנו מעלים פה לדיון זה בעצם עוד חוק שמבטא את מה שהיה כתוב בהסכמים הקואליציוניים.

אלכס קושניר: אז אמרתי: אוקיי, אני חייב לקרוא מה כתוב שם.

אלכס קושניר: התחלתי באמת לקרוא ועברתי כמעט על כולם.

אלכס קושניר: אני לא יכול להגיד לך שקראתי כל שורה ושורה, אבל קראתי הרבה.

אלכס קושניר: יש רק נספח אחד, נספח ד' בהסכם הקואליציוני בין הליכוד לבין יהדות התורה, שמדבר על משהו ספציפי וקונקרטי, כולל זמנים ותקציבים.

אלכס קושניר: אני אקריא, ברשותך: "הרשות לפיתוח המגזר החרדי.

אלכס קושניר: תוקם במשרד התחבורה תוך פרק של 45 ימים רשות לפיתוח המגזר החרדי".

אלכס קושניר: אני עובר פה על הסמכויות.

אלכס קושניר: שים לב מה כתוב בסוף, אדוני היושב-ראש: "הממשלה או ועדת השרים המיוחדת לעניין זה, תקבע תוך 90 ימים תוכנית לאומית אסטרטגית לפיתוח המגזר החרדי והסרת חסמים".

אלכס קושניר: אני עובר עוד כמה שורות למטה: "לרשות יוקצו באופן מיידי, לצורך שלבי הקמתה, תקנים שיאוישו במהירות אפשרית ויוענק לה התקציב הנדרש לצורך ביצוע תפקידה".

אלכס קושניר: זאת אומרת שעל רקע משבר הקורונה אין לנו צורך במטה שיטפל בעצמאים, ואין לנו צורך במטה שיטפל בשכירים שיישארו ללא עבודה, אבל הצורך הדחוף ביותר זה להביא תקנים ותקציבים לרשות חדשה לפיתוח המגזר החרדי.

אלכס קושניר: במקביל, היום שמענו שיש רשות אחרת, המוסד לביטוח לאומי, ששם מחליטים לקצץ תקנים.

אלכס קושניר: זאת אומרת, המוסד שהיה אמור לטפל בכל הציבור מקוצץ, וקמה פה רשות חדשה שאמורה לטפל במגזר מסוים.

אלכס קושניר: אני לא אומר שלא צריך לטפל במגזר הזה – כמובן שכן – אבל צריך לטפל בכלל המגזרים.

אלכס קושניר: לכן אני מאוד מפקפק ביכולת גם של שר הפנים וגם של שר השיכון לטפל בכולם ולא רק במגזר החרדי.

אלכס קושניר: גם כאן אנחנו רואים מה סדר העדיפויות של הממשלה.

אלכס קושניר: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת אלי אבידר, בבקשה.

מאיר כהן: אחריו – חברת הכנסת תמר זנדברג.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מאז חזרתו של נתניהו לשלטון בשנת 2009 הוא נוהג כמי שאיבד את הבלמים, והוא אינו בוחל בדבר על מנת לשמר את שלטונו.

אלי אבידר: הוא הפך את מה שאסור בחוק למותר בעבורו והעמיד את עצמו מעל מערכות המשפט והחוק במדינת ישראל.

אלי אבידר: מאז שנת 2015 נתניהו אינו בוחל בהתקפה חסרת מעצורים כלפי כל מי שאינו סר למרותו.

אלי אבידר: חברי כנסת של הליכוד שהעזו בשבוע שעבר שלא להגיע לבית המשפט – השמיצו אותם, פגעו בהם, קיללו אותם, איימו עליהם.

אלי אבידר: הם זכו לקיתונות של זעם והכפשה שלא ראו כמותם.

אלי אבידר: לנתניהו מותר הכול.

אלי אבידר: הוא דוגל בתפיסה של לנצח בכל מחיר, גם אם פוגעים, מכפישים ועוברים על כל חוק אפשרי, או כפי שצוטט אחד מיועציו: ננצח ואחרי זה נתנצל.

אלי אבידר: זהו נתניהו, שדורס כל כלל והלכה, ומקיים מסיבת עיתונאים בבית המשפט בניגוד למקובל, ותוקף את מערכות שלטון החוק, המשטרה והפרקליטות ואת כל העולם שלא סר למרותו כאחרון העבריינים.

אלי אבידר: נתניהו הוא לא יושב-ראש הליכוד, אלא כיום הוא עומד בראש תנועה שנושאת את שמו, וקוראים לה "תנועת הביביזם".

אלי אבידר: ויש לתנועה הזאת מעריצים, ויש לה מהדהדים, ויש לה גם קומיסרים שדואגים שהכול נעשה כדברו, אמן.

אלי אבידר: וזה מזכיר לי נשכחות מארץ מולדתי מצרים.

אלי אבידר: שם שלט נשיא משנת 1954 עד 1970, והוא זכה למעמד של אליל ולתנועה פוליטית שנשאה את שמו.

אלי אבידר: זה היה גמאל עבד אל-נאצר, שעל שמו נקראה "תנועת הנאצריזם".

אלי אבידר: בדומה לתנועת הביביזם, גם לנאצריזם לא היו קווי יסוד ברורים, ואלה השתנו לפי מה שהורה נאצר בשלבים המסוימים של חייו.

אלי אבידר: במדינת ישראל מודל 2020 לראש תנועת הביביזם מותר להשתלח המשטרה, בפרקליטות, ביועמ"ש ובבתי המשפט.

אלי אבידר: לראש תנועת הביביזם מותר לשגר את איש התקשורת יעקב ברדוגו לאולפני הטלוויזיה, להטיל דופי ביושרה ומקצועיותה ראשת הרכב השופטים במשפטו של נתניהו ולטעון שהיא נמצאת במצב בעייתי.

אלי אבידר: למה?

אלי אבידר: כי היא קשורה לעורך דין שידוע כמתנגד נתניהו.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, נאצר ותפיסת הנאצריזם הרסו את מצרים, דרדרו אותה לתהומות, ועד היום היא אינה מצליחה להשתקם.

אנטאנס שחאדה: – – –

אלי אבידר: חברותיי וחבריי חברי הכנסת, הביביזם – – –

מאיר כהן: – – – הבנו, הבנו, לא צריך – – –

אלי אבידר: לא משנה, תן לו להפריע, תן לו להפריע, זה מה שיש לו.

אלי אבידר: חברותיי וחברי הכנסת, הביביזם הוא הנאצריזם החדש, והוא יהרוס את יסודות הדמוקרטיה ושלטון החוק במדינת ישראל עד שכולם יסורו למרותו ולגחמותיו.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

אלי אבידר: מייד.

אלי אבידר: הביביזם ינצח במדינת ישראל אם שוחרות ושוחרי הדמוקרטיה יתעייפו וירימו ידיים – ואנחנו לא נרים ידיים, כי אין לנו ארץ אחרת.

אלי אבידר: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חברת הכנסת תמר זנדברג, גברתי, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: לדעתי, זה החוק הראשון שהכנסת כאן מצביעה עליו מיום הבחירות ב-2 במרץ 2020 שעוסק בתוכן, במהות.

תמר זנדברג: עד עכשיו עסקנו רק בעניינים הפנימיים – ואני לא רוצה להגיד מילים גסות – של הממשלה והקואליציה: נורבגי, ורוטציה, וסמכויות, והעברה, ולשגע את כל המדינה עם החינוך הפורמלי והבלתי-פורמלי – לאן הוא עובר, וחזרה – מינהל התכנון, הלוך וחזור, משרד המים, ההשכלה וכו' וכו'.

תמר זנדברג: עכשיו הגענו לעסוק במשבר הכלכלי החריף, וכבר ברור לנו לחלוטין שמשבר הקורונה הוא קודם כול משבר כלכלי וחברתי, אפילו לפני שהוא משבר בריאותי – למזלנו מהצד של הבריאותי אבל לאסוננו מהצד של המשבר הכלכלי והחברתי.

תמר זנדברג: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש, שיש בתוכנית הזאת, בחוק המוצע, בתוכנית הכלכלית, הגדלת גירעון.

תמר זנדברג: ימות המשיח.

תמר זנדברג: הממשלה, ממשלת הימין, גם הימין הכלכלי, הבינה שצריך לעשות צעדים כלכליים לטובת האזרחים, לטובת המשק.

תמר זנדברג: ואני רוצה לומר שבהגדלת הגירעון אני תומכת, תומכת בהגדלת הגירעון, ולמרות זאת לא אוכל להצביע בעד ההצעה הזאת ובעד החוק הזה, קודם כול כי בצעדים שמוצעים כאן – לרבות הגדלת הגירעון, לרבות הטיפול בעסקים הקטנים והבינוניים והמון דברים שבאמת משוועים לסיוע ממשלתי – הדברים מתוקנים בהיקף לא מספק ובהרחבה לא מספקת שלא מתחילה אפילו להתמודד עם המשבר החריף שאנחנו נמצאים בו.

תמר זנדברג: צריך לדעת, אדוני היושב-ראש, שיש הרבה שבשבועות האחרונות ובחודשים האחרונים פתאום גילו את האור; פתאום הבינו שהממשלה חייבת, וזה תפקידה, ובדיוק בשביל רגעים כאלה – אגב, לא רק במשבר; גם בשגרה – חייבת להתערב וחייבת לתת גב ולתת כתף ולתת רשת ביטחון לאזרחיה, בין שמדובר על מערכת הבריאות – שראינו כמה חרדה הייתה שמא מערכת הבריאות המדוללת והמיובשת לא תצליח להתמודד עם משבר הקורונה, עם המשבר הבריאותי – וגם מערכות הרווחה, התמיכה בעצמאים, החינוך.

תמר זנדברג: כל המערכות הממשלתיות האלה בסופו של דבר נסמכות על כסף ממשלתי שיתמוך בהן.

תמר זנדברג: אם נשאיר ליד הנעלמה לטפל בזה זה לא יצליח, זה לא יעזור.

תמר זנדברג: אבל ברגעים כאלה של משבר זה לא קורה לבד.

תמר זנדברג: אין איזה אסימון שנופל ופתאום: אה, מעכשיו נעבור למדיניות סוציאל-דמוקרטית מרחיבה וניתן שירותי בריאות וחינוך.

תמר זנדברג: זה לא קורה לבד.

תמר זנדברג: רגע של משבר יכול ללכת לשני הכיוונים – הוא יכול ללכת לניו-דיל ולהבנה מרחיבה של הצורך לטפל בשירותים החברתיים והכלכליים, והוא יכול ללכת לצד השני.

תמר זנדברג: כאן יש סכנה רצינית – אני כבר מסיימת – כאן יש סכנה רצינית שבמדינת ישראל זה ילך לצד השני: שאנחנו נראה קיצוצים במקום הרחבה; שאנחנו נראה פגיעה בשירות הציבורי, בעובדי המדינה, בשירותים החברתיים שיינתנו שלא רק שלא יחסנו את המשק לקראת הגל השני אלא יותר מזה – ידלדלו אותו וייבשו אותו בשוטף.

תמר זנדברג: זו סכנה משמעותית שצריך לעצור אותה, ואת זה אפשר לעצור רק עם תוכנית חברתית-כלכלית מרחיבה, שתכיר באחריות המדינה לשירותים החברתיים והכלכליים, ולא להפך – לא בתוכנית כמו זו שמובאת לנו כרגע.

תמר זנדברג: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: לפני שאני מזמין את הדובר הבא, אני רוצה להודות לחבר הכנסת מאיר כהן, ששימש כסגן יושב-ראש הכנסת.

חמד עמאר: תודה רבה, חבר הכנסת מאיר כהן.

חמד עמאר: אנחנו עוברים לחברת הכנסת קרן ברק; עידן רול – לא נמצא; עפר שלח – איננו; חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – לא נוכח.

חמד עמאר: חבר הכנסת מתן כהנא, בבקשה, עד שלוש דקות, אדוני.

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו שומעים בזמן האחרון שמתרקמת איזו עסקה לשחרור מחבלים, ואני מאוד מאוד מודאג מהעסקה הזאת, כי אנחנו יודעים שחצי ממשוחררי עסקת שליט חזרו לעסוק בטרור.

מתן כהנא: אנחנו יודעים שיש עשרה יהודים שנרצחו על ידי משוחררי עסקת שליט.

מתן כהנא: רק בחודש הקרוב יש אזכרה לארבעה מתוכם.

מתן כהנא: אני לא מצליח להבין למה יש צנזורה על פרטי העסקה הזאת, מה מנסים להסתיר מאיתנו לקראת העסקה המתרקמת.

מתן כהנא: עכשיו אני רוצה שתדמיינו את הסיטואציה הבאה: נניח שהחמאס היה בא אלינו ואומר: מדינת ישראל, תבחרו באופן אקראי שניים עד ארבעה אזרחים ממדינת ישראל, תוציאו אותם להורג, ואחרי שתעשו את זה אנחנו נשחרר את כל החטופים שיש אצלנו.

מתן כהנא: האם היינו עושים את העסקה הזאת?

מתן כהנא: אבל בפועל זה מה שקורה.

מתן כהנא: הרי אם נשחרר מחבלים, הם יחזרו לעסוק בטרור, הם ירצחו עוד יהודים, עוד ישראלים, ובעצם זה מה שאנחנו עושים – אנחנו בוחרים עכשיו באופן אקראי אזרחי מדינת ישראל ומוציאים אותם להורג.

מתן כהנא: חייבים לעצור את הטירוף הזה של שחרור מחבלים בעסקאות עם החמאס.

מתן כהנא: אסור בשום פנים ואופן לעשות את זה.

מתן כהנא: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, עד שלוש דקות, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: (אומר בערבית: תהיה בריא.

סמי אבו שחאדה: ) כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, האמת היא שבחוקים להצלת המשק ולעזרה לאזרחים היינו רוצים להיות חלק, ודווקא אלה היו יכולים להיות חוקים שאנחנו מצביעים בעדם גם אם אנחנו באופוזיציה, רק שצריך להאמין שזוהי מטרתו האמיתית של כל חוק שבא לכאן.

סמי אבו שחאדה: לפני שעות ספורות התחלנו עם החוק הנורבגי, שהוא לא חוק, קודם כול, והוא גם לא נורבגי, רק שכדי שהשם שלו ישכנע, המומחה הגדול לשיווק עליביבי והממשלה שלו החליטו לקרוא לו "החוק הנורבגי", כשאין לו שום קשר לא לחוק ולא לנורבגי.

סמי אבו שחאדה: זה דבר שנמצא דווקא בכמה מדינות מתוקנות בעולם.

סמי אבו שחאדה: היינו מאוד רוצים, אנחנו דווקא היינו יכולים לשקול בצורה רצינית את החוקה הנורבגית כולה כדבר שמבוסס על זכויות אדם, ויש לפחות במדינה חוקה דמוקרטית ונורמלית – אולי החוקה השנייה באורך החיים שלה; מ-1814 קיימת החוקה הנורבגית – רק שמה שהובא לנו היום הוא עוד המשך לתהליך הלגליזציה לקומבינה שעשו כחול לבן והליכוד, שמאבד את ההיגיון הבסיסי.

סמי אבו שחאדה: היום ניסה מאוד קשה חבר הכנסת שפע להסביר לנו מה ההיגיון שלה, רק שהיא בכלל לא באה לפי ההיגיון שהוא דיבר עליו.

סמי אבו שחאדה: הוא רצה לשכנע אותנו שהיא יכולה לייעל גם את עבודתם של השרים וגם את עבודתם של חברי הכנסת, וזה דווקא יכול להיות רעיון טוב לדיון, רק שדברים כאלה נעשים לפני הבחירות.

סמי אבו שחאדה: לא אומרים דברים אחרים לבוחרים לפני הבחירות – אומרים כמה נתניהו מושחת, ושרוצים להחליף אותו, ושלא מעוניינים לכהן תחת ראש ממשלה עם כתבי אישום וכו' – ואז נכנסים לממשלה ובאים עם כל הרעיונות המבריקים איך להרחיב את הממשלה, לעשות אותה הממשלה הכי גדולה בעולם, ולהמשיך להיות חלק מהשחיתות.

סמי אבו שחאדה: כי בשביל השוחד שאולי הוא קיבל, אולי לא קיבל, ראש הממשלה – את זה אני מאוד מקווה שנדע בבתי המשפט, אם הוא ייתן להם להמשיך להתקיים – מספיק אחד, מספיק שניים, מישהו שנותן שוחד ומישהו שלוקח; אבל כדי שמישהו חשוד בשוחד, מרמה והפרת אמונים יהפוך להיות ראש ממשלה, לזה צריך רוב בכנסת, לא מספיקים שניים ולא מספיקים שלושה.

סמי אבו שחאדה: צריך מעל ל-60 חברי כנסת, וכשהם הופכים להיות חלק מהמשחק, באופן בלתי נמנע המשחק הזה משחית את כולם.

סמי אבו שחאדה: אי-אפשר להיות חברים שלו ולהתעלם מכל התיקים שיש לראש הממשלה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו היינו מאוד רוצים להיות בעד חקיקה שהיא טובה למשק, טובה לציבור, טובה להצלת העסקים, רק שלצערנו אנחנו פשוט לא מאמינים למי שמוביל את המדינה ואת המדיניות הזאת.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה לכם.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חברת הכנסת מיכל שיר סגמן – איננה; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – איננו; חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' – איננו.

חמד עמאר: חברת הכנסת היבה יזבק, בבקשה, עד שלוש דקות.

היבה יזבק: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, האמת היא שקשה לי להתחיל כל נאום בעניין הנדון לפני שאני מתייחסת לעניין של הבחור הנעדר, הרקדן, רקדן המחול העולמי, המוכשר, איימן ספיה, שפשוט טבע בים ביום ראשון ב-11:00, ועד היום אין לנו מושג מה קרה איתו.

היבה יזבק: אני פשוט מנסה לחשוב על האימא המודאגת, האימא העצובה, המשפחה העצובה, המאוד-מודאגת, שיושבת ומחכה שיקרה איזה נס והם יראו את הילד, את הבן שלהם, מחדש.

היבה יזבק: באותו זמן אני מאוד גאה לראות עשרות מתנדבים ומתנדבות עומדים על חוף הים, מחפשים, עושים את החיפושים בעצמם בים, כדי למצוא את איימן.

היבה יזבק: למה?

היבה יזבק: כי פשוט מאוד המשטרה לא עושה את התפקיד שלה.

היבה יזבק: פשוט מאוד הרשויות שאמורות לעשות את התפקיד לא עושות את התפקיד שלהן.

היבה יזבק: אנחנו רואים וצופים שהם לא נמצאים שם, פשוט.

היבה יזבק: יש התגייסות של עשרות מתנדבים שהגיעו לשם משעות הבוקר למשך 24 שעות כדי לנסות ולחפש אותו ברצינות.

היבה יזבק: ולמה לא מחפשים אותו ברצינות?

היבה יזבק: רק כי קוראים לו איימן.

היבה יזבק: אילו קראו לו משהו אחר אז אולי היינו כבר מוצאים אותו.

היבה יזבק: זה מאוד מאוד מאוד מצער.

היבה יזבק: ואני מכאן פונה שוב לשר לביטחון פנים לחזק ולהעצים את החיפושים.

היבה יזבק: אנחנו רוצים את איימן בחזרה, למשפחה יש זכות לקבל את הבן שלה בחזרה, לאוהבים שלו, לאוהדים שלו, לקהל שלו, ואנחנו מבקשים שיתייחסו אליו כאל בן אדם לפני הכול.

היבה יזבק: ובעניין החוק המוצע, אני רק אגיד בשתי מילים, בזמן שנותר: את הזעקה של בעלי העסקים, את הזעקה של הסטודנטים, את הזעקה של הנשים, את הזעקה של כל המוחלשים במדינה הזאת אנחנו זעקנו לאורך כל תקופת הקורונה.

היבה יזבק: אף אחד כאן לא שמע.

היבה יזבק: אף אחד כאן לא שמע.

היבה יזבק: הם לא רצו לשמוע.

היבה יזבק: מי שצעק יותר קיבל, ומי שלא היו לו האמצעים לצעוק ולהשמיע את הקול שלו, לצערנו, אף אחד לא התייחס אליו.

היבה יזבק: אנחנו דורשים שתהיה באמת התייחסות ותוכנית הוליסטית, כוללת, לצאת מהמשבר הכלכלי הנוכחי, ולא פירורים כאן ושם.

היבה יזבק: חוץ מזה, צריך אמון בכל צעד שהממשלה צריכה לעשות כלפי האוכלוסיות המוחלשות והנזקקות האלה, אשר נפגעו עמוקות מהמשבר הכלכלי שחל בעקבות הקורונה, וכמובן שאמון זה אין לנו בממשלה הנוכחית.

היבה יזבק: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חברת הכנסת אורלי פורמן, בבקשה.

חמד עמאר: עד שלוש דקות, בבקשה.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, שר העבודה, הרווחה והעניינים החברתיים, איציק – ובועז – אני פונה אליך.

בועז טופורובסקי: אליי או אל איציק?

בועז טופורובסקי: כי אני תומך בך.

אורלי פרומן: לא, לאיציק.

אורלי פרומן: אמרתי: שר העבודה, הרווחה והעניינים החברתיים.

אורלי פרומן: לכבוד הוא לי לברך אותך.

אורלי פרומן: חברים, איציק היה תלמיד שלי בבית הספר התיכון.

אורלי פרומן: הייתי מנהלת שלו.

אורלי פרומן: לכבוד הוא לי לברך אותך.

אורלי פרומן: זו התרגשות גדולה, גאווה גדולה.

אורלי פרומן: יישר כוח גדול והמון הצלחה.

אורלי פרומן: הדברים שאני הולכת לומר, איציק, קשורים לתחום המשרד שלך.

אורלי פרומן: אני אקדיש את הדברים שלי למאיה וישניאק בת ה-22, זיכרונה לברכה, שנרצחה לפני כעשרה ימים על ידי בן זוגה.

אורלי פרומן: זו לא הפעם הראשונה שהנושא של רצח נשים בידי בני זוגן עולה במקום הזה, מעל הפודיום הזה.

אורלי פרומן: חברים, הקשיבו היטב לנתונים: מאז 2011 נרצחו 176 נשים על ידי בני זוגן.

אורלי פרומן: השנה, עד אמצע השנה, נרצחו כבר תשע נשים.

אורלי פרומן: מאז תחילת משבר הקורונה והבידוד החברתי יש עלייה בדיווח על אלימות כלפי נשים בפרט ובמשפחה בכלל.

אורלי פרומן: מספר הפניות עלה בכ-660%.

אורלי פרומן: העלייה מתבטאת במספר התיקים שנפתחים במשטרה על אלימות בין בני זוג, בעלייה דרמטית בפניות למוקד הרווחה ובעלייה בפניות לקווי הסיוע שמפעילות עמותות.

אורלי פרומן: כל הנשים הללו נתונות תחת איום מתמיד לביטחון האישי שלהן ולחייהן.

אורלי פרומן: כל אלו נמצאות בסיכון הכניסה לסטטיסטיקה המרה של אותן נשים שנרצחו בידי בני זוגן.

אורלי פרומן: הממשלה הזאת צריכה לקחת אחריות ולממש את התוכנית הלאומית למיגור האלימות כלפי נשים, כפי שקבעה כבר ב-2016.

אורלי פרומן: אז רבותיי, לפחות הפעם תקצו את התקציב הראוי לטיפול מהותי ושורשי בנושא כאוב זה, כי אנחנו לא מוכנות לקבל זאת עוד.

אורלי פרומן: רק אתמול התוודענו לתקציב העתק שיהיה מושקע בלשכת האח התאום של ראש הממשלה, ראש הממשלה החלופי.

אורלי פרומן: תוסיפו לזה נסיעות לחו"ל והוצאות אבטחה – בלי למצמץ, ההוצאה המינימלית תהיה 115 מיליון שקלים, תקציב שהושג בהינף יד כדי להקים את ממשלת את משחק הכיסאות הזאת, בעוד שבמשך ארבע שנים לא הצליחו למצוא 50 מיליון שקלים בעבור התוכנית הלאומית למיגור אלימות כלפי נשים.

אורלי פרומן: היום פרסמה ממשלת החירום קיצוץ של 3.6 מיליון במשרד הרווחה; קיצוצי תקנים בביטוח הלאומי; קיצוץ של 4.3 מיליון שקלים במשרד הבריאות.

אורלי פרומן: אין גבול לטירוף, רבותיי.

אורלי פרומן: אז במקום להיות טרודים בגודלו ובתקציבו של משרד ראש הממשלה החלופי, כדאי שתהיו טרודים יום ולילה במניעת רצח האישה הבאה – –

חמד עמאר: תודה רבה.

אורלי פרומן: – – רצח שניתן למנוע אם רק תושקע המחשבה בתקציב הראוי לכך.

חמד עמאר: תודה.

אורלי פרומן: אני מייחלת לכך שהממשלה הזאת תילחם על חייהן של נשים רבות שעוד נמצאות בסכנה כדי למנוע את הרצח הבא לפחות כמו שנלחמו על תיקים ותנאים, שלא נגיע לנרצחת ה-177.

אורלי פרומן: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת עופר כסיף.

חמד עמאר: נא להקפיד על זמנים.

חמד עמאר: שלוש דקות זה שלוש דקות.

חמד עמאר: עד שלוש דקות, אדוני, בבקשה.

אורלי פרומן: רציתי לברך את השר, לא ידעתי שהוא יהיה.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הזכירה קודם חברת הכנסת פרומן, ואני רוצה לחזק את הדברים שהיא אמרה.

עופר כסיף: אנחנו נמצאים – אולי בניגוד למה שחושבים רבים, אנחנו לא נמצאים בסוף משבר הקורונה.

עופר כסיף: במידה מסוימת אנחנו נמצאים בתחילת המשבר.

עופר כסיף: אנחנו רק עכשיו נתחיל, בקרוב, לראות את התוצאות הרות האסון של המשבר ושל אוזלת היד, הרשלנות והזלזול של הממשלה בטיפול במשבר הזה.

עופר כסיף: אנחנו רואים תקופה ארוכה, מימי הממשלה הזמנית – ועכשיו, הממשלה הקטנה והמצומצמת והצרה; צרה צרורה, יותר נכון – אנחנו רואים פשוט יריקה בפנים של הציבור.

עופר כסיף: מה בעצם הממשלה הזאת עושה?

עופר כסיף: דובר ועוד ידובר – אפילו הייתי אומר "בדברי הימים" – על הממשלה המנופחת, על ההוצאות המופרעות, שלא לומר מופרכות, על תיקים.

עופר כסיף: הייתי אומר את זה: כדי לחלץ ראש ממשלה אחד משלושה תיקים תפרו 30 ומשהו תיקים.

עופר כסיף: לא תפרו תיקים לראש הממשלה – תפרו תיקים לממשלה כדי לחלץ את העבריין הנמלט או המנסה להימלט.

עופר כסיף: כדי לחלץ אותו תפרו תיקים, הקצו משאבים על חשבון הציבור.

עופר כסיף: מה שאנחנו רואים גם בהצעת חוק משק המדינה – אנחנו רואים בעצם שהעקרונות שבבסיס של ההצעה הזאת נשארו בדיוק אותו הדבר, כמו שהיה בממשלה הזמנית במשך שנה וחצי: התעלמות מוחלטת מהצורך של העובדים, מהצורך של העצמאים, של בעלי העסקים הקטנים.

עופר כסיף: אטימות חברתית מוחלטת.

עופר כסיף: מה אנחנו רואים בעצם בהצעת החוק הזאת?

עופר כסיף: אנחנו רואים שוב שיש קיצוץ בהחזר החוב הענק של המדינה, למשל, לביטוח הלאומי.

עופר כסיף: במשך שנים המדינה מכייסת – לא פחות מזה – שוב ושוב את הביטוח הלאומי, ולא טורחת להחזיר.

עופר כסיף: גם עכשיו, כשמדברים על איזשהו החזר, הוא הרבה יותר נמוך ממה שהביטוח הלאומי צריך וגם ממה שהמדינה בעצם חייבת לביטוח הלאומי.

עופר כסיף: אנחנו רואים שהתשתית הכלכלית לתוכנית האוצר לעידוד החזרת עובדים לתעסוקה היא תוכנית סוריאליסטית.

עופר כסיף: מתגמלים את העסקים שחיכו עד יוני כדי להחזיר עובדים מחל"ת, ופחות מזה מתגמלים עסקים שהחזירו עובדים בחודש מאי – –

חמד עמאר: תודה רבה.

עופר כסיף: – – ולא מתגמלים בכלל עסקים שהחזיקו עובדים גם בימי הסגר.

עופר כסיף: התוכנית הזאת – אני מסיים, אדוני – ההצעה הזאת היא הצעה מופרכת, הצעה שלועגת לציבור, יורקת לו בפנים, הצעה שלא פותרת כלום אלא רק עוד יותר מעמיקה את הבעיה ואת הצרות של הציבור בעקבות המגפה, ובעיקר בעקבות המדיניות.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חברת הכנסת מאי גולן – איננה; חבר הכנסת איימן עודה – איננו.

חמד עמאר: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, את יכולה לדבר מלמעלה, אם את רוצה.

חמד עמאר: את יכולה לפתוח את המיקרופון למעלה, בבקשה?

אימאן ח'טיב יאסין: צוהריים טובים לכולם.

אימאן ח'טיב יאסין: מכובדיי, אני רוצה לדבר על קדושת החיים וערך החיים.

אימאן ח'טיב יאסין: אני שואלת ותוהה אם יש הבדל בין אדם לאדם על רקע היותו מעדה זו או מעדה אחרת, ממין זה או ממין אחר.

אימאן ח'טיב יאסין: ואני רוצה לדבר על הבחור איימן ספיה, שטבע בים לפני כמה ימים, ועדיין בחברה הערבית מחפשים אותו.

אימאן ח'טיב יאסין: אני תוהה ושואלת למה עד עכשיו המוסדות שאחראים לזה לא שמים את כל הכוח כדי למצוא אותו.

אימאן ח'טיב יאסין: למרות התקווה המעטה מאוד למצוא אותו חי, עדיין אני חושבת שזאת זכות בסיסית להורים, למשפחה לדעת מה עלה בגורלו.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מתארת לעצמי את הכאב הנוראי שהאימא חשה בימים אלה.

אימאן ח'טיב יאסין: ברגעים אלה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שזאת זכות בסיסית לפעול עוד עכשיו ולהפנות את כל הגורמים הרלוונטיים כדי לחפש ולמצוא אותו – קשה לי מאוד להגיד את גופתו כי אני בתוכי רוצה להאמין ולהתפלל שהוא עדיין חי.

אימאן ח'טיב יאסין: ממקום זה יש לי ציפייה שכולנו נפעל ביחד למען קדושת החיים ולמען ערכו של בן האדם, ללא הבדלי גזע, דת ומין.

אימאן ח'טיב יאסין: פשוט לא ייאמן איך אפשר ברגעים אלו לחשוב על כל הסיטואציות שהיו לפני ואיך כל המדינה – תקשורת ורשויות – פעלו והביאו בכל דקה ודקה עדכונים מה קורה ואיך קורה ומי נמצא שם, וכשמדובר בבחור ערבי אף אחד אפילו לא מעלה את זה בתקשורת כמו שצריך.

אימאן ח'טיב יאסין: אז בואו נתפלל כולנו לשלומו, קודם כול, ונפעל ביחד כדי שלא יקרו מקרים כאלה, במיוחד – אני חייבת לציין שהבחור נכנס לים כדי להציל חיים של מישהו אחר.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – איננו; חברת הכנסת קארין אלהרר – איננה; חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח – איננה; חבר הכנסת ווליד טאהא – איננו; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – איננה; חבר הכנסת אלעזר שטרן – איננו; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – איננה.

יריב לוין: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת.

חמד עמאר: אני אגיד לכם, להעביר את החוק הנורבגי בקריאה ראשונה היום, כאשר יש לך 36 שרים, 16 סגני שרים – אנחנו כישראל ביתנו דווקא תומכים בחוק הנורבגי, אבל חוק נורבגי נורמלי, שיש לך 18 שרים ואז אתה אומר: אנחנו עושים חוק נורבגי.

חמד עמאר: אנחנו מבינים.

חמד עמאר: אבל יש לך 52 בעלי תפקידים בממשלה, ואתה בא לעשות חוק נורבגי בשביל לסדר למפלגה מסוימת שאין לה בכלל חברי כנסת – כולם התמנו לשרים או יושבי-ראש ועדות; אפילו ראיתי היום שחבר כנסת אחד הוא יושב-ראש של שתי ועדות.

חמד עמאר: אני לא מאמין שהיה דבר כזה בכנסת ישראל שחבר כנסת אחד, מוכשר ככל שיהיה, יקבל שתי ועדות.

חמד עמאר: זה זלזול בכנסת וזה זלזול בממשלה.

חמד עמאר: אנחנו מדברים על חוק ואנחנו שומעים שרוצים לעשות קיצוץ רוחבי בכל המשרדים, 1.5%, כבר ביום ראשון להביא את זה להצבעה, ואנחנו מבינים שמקצצים בכוח אדם ולא קולטים כוח אדם חדש לא בביטוח לאומי ולא בלשכת התעסוקה; ואנחנו דואגים לחוק נורבגי – שיגיעו עוד חברי כנסת לכאן על חשבון משלם המיסים.

חמד עמאר: נקודה אחרונה שאני רוצה לדבר עליה – גם ביום שני העליתי את הנקודה: היום ראשי הרשויות הדרוזיות הגיעו למשרד האוצר.

חמד עמאר: ב-06:30 הם היו כבר בשער של משרד האוצר.

חמד עמאר: חודש ימים הם מפגינים; חודש ימים הם שולחים מכתבים לראש הממשלה, לכל השרים; חודש ימים – אף אחד לא מתייחס אליהם; חודש ימים לא זימנו אותם לישיבה – לא ראש הממשלה, לא שר האוצר, אף אחד.

חמד עמאר: שאלתי את עצמי אם זה קשור לתוצאות הבחירות האחרונות, אבל עשיתי בדיקה פשוטה, התברר שכמעט 80% מהדרוזים הצביעו לאנשים שיושבים בממשלה, למפלגות שנמצאות בממשלה, 80% – לכחול לבן, לליכוד, לש"ס, לימינה אפילו, שחלק ממנה כבר נמצא בממשלה – השר, שהוא גם חלק מהממשלה.

רפי פרץ: אני מהבית היהודי, חביבי.

חמד עמאר: הבית היהודי, אבל רצת בימינה, קיבלת קולות גם מהדרוזים.

חמד עמאר: לכן אני אומר שהגיע הזמן שראש הממשלה יזמן את ראשי הרשויות הדרוזיות לישיבה, ישב איתם ויעבירו להם את התקציב של 200 מיליון שקלים, יאשרו להם תוכנית חומש חדשה ויקפיאו את חוק קמיניץ.

חמד עמאר: בעצם יש לבטל את חוק קמיניץ, לא להקפיא.

חמד עמאר: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', בבקשה.

יריב לוין: אחר כך אנחנו עוברים להצבעה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש – – –

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: אז אנחנו נאפשר גם לחבר הכנסת אייכלר, בכבוד.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, חבריי השרים, חבריי חברי הכנסת, ניסיתי לחשוב ככה ביום-יומיים האחרונים מה הסיבה שבליכוד מעדיפים את חבר הכנסת עפר שלח מיש עתיד בראשות הוועדה לביקורת המדינה – שכידוע נמצאת היסטורית בידיה של האופוזיציה – ולא בידיו של אחד מחברי הכנסת מימין, מימינה, שנמצאים היום באופוזיציה.

בצלאל סמוטריץ': אז היו שאמרו לי: תשמע, הליכוד לא יודע לשלוט כבר 40 שנה, בגלל זה הימין נראה כמו שהוא נראה.

בצלאל סמוטריץ': אולי זה נכון; אני לא מקבל את זה.

בצלאל סמוטריץ': אני מתחיל לחשוב שאחת הסיבות שלא רוצים אותנו שם זה כי לא רוצים ביקורת על דברים קשים וחמורים שמתגלגלים היום, השר שטייניץ, מתחת לפני השטח – –

יובל שטייניץ: רגע, לא הבנתי למה – – –

בצלאל סמוטריץ': – – ובעיניי, החמור שבהם הוא עסקת שחרור מחבלים.

בצלאל סמוטריץ': זו איוולת גדולה שמתגלגלת בחשאי מתחת לרדאר, בלי שיח ציבורי.

בצלאל סמוטריץ': הרי היינו שם – היינו בעסקת ג'יבריל ב-1985, שהתניעה את האינתיפאדה הראשונה; היינו לא מזמן בעסקת שליט, עם 1,027 מחבלים טרוריסטים ששוחררו, ומחציתם חזרו לעסוק בטרור.

בצלאל סמוטריץ': עשרה ישראלים שילמו בחייהם ונרצחו על ידי משוחררי עסקת שליט.

בצלאל סמוטריץ': הייתה אז התחייבות להביא לממשלה ולאמץ את הדוח של ועדת שמגר כדי לשים סוף לאיוולת הזאת, שפעם אחר פעם אחר פעם אנחנו משחררים את השבויים ביותר מכדי דמיהם ומשלמים על זה במחיר דמים יקר.

בצלאל סמוטריץ': ואני קורא לכם, חברי הממשלה, מקצה לקצה: זה לא עניין של ימין ושמאל, זה עניין של חיי אדם.

בצלאל סמוטריץ': יש לנו אחריות ומחויבות להביא לקבר ישראל את גופות חללי צה"ל ויש לנו אחריות להחזיר את האזרחים שנמצאים בשבי חמאס, אבל יש לנו סל כלים רחב דיו כדי לעשות את זה, כדי להפעיל לחץ על חמאס, כדי להבהיר להם שהחזקת הישראלים היא נטל ולא נכס:

בצלאל סמוטריץ': להחמיר את תנאי הכליאה של האסירים – אגב, יש דוח שהוביל השר ארדן בתפקידו הקודם על החמרת תנאי הכליאה של אסירי החמאס בבתי הכלא; אנחנו מתחזקים את הכלכלה הערבית גם בעזה, גם ביהודה ושומרון.

בצלאל סמוטריץ': יש לנו כל כך הרבה מנופים שאנחנו יכולים להפעיל.

בצלאל סמוטריץ': למה צריך להגיע שוב ושוב ושוב, ככלב השב על קיאו, אל עסקאות שמשחררות מחבלים ונותנות רוח גבית מסוכנת לטרור?

בצלאל סמוטריץ': זאת איוולת שאסור בשום פנים ואופן לקבל אותה.

בצלאל סמוטריץ': ואני אומר לכם, השר אוחנה, תדפקו על השולחן, תדרשו את אימוץ דוח שמגר, תשימו סוף לסחטנות של הערבים, שיודעים שאנחנו סחיטים אז אפשר לסחוט אותנו, כי נכון, יש לנו רגש ואנחנו רוצים להחזיר את האזרחים ואת גופות החיילים הביתה.

בצלאל סמוטריץ': זה פיקוח נפש של ממש לביטחונה של מדינת ישראל ולשלום אזרחיה.

בצלאל סמוטריץ': אני קורא לראש הממשלה: תודיע שאתה לא מנהל משא ומתן שכולל שחרור מחבלים.

בצלאל סמוטריץ': נקודה.

בצלאל סמוטריץ': לא אחד, לא שניים, ובוודאי ובוודאי שלא במספרים גדולים בהרבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, השרים, חברי הכנסת, קודם כול אני רוצה לברך את היושב-ראש החדש יריב לוין.

יריב לוין: תודה רבה.

ישראל אייכלר: שיהיה בהצלחה.

ישראל אייכלר: ביקש ממני סגן שר האוצר שאדבר משהו על תורה, על יהדות.

ישראל אייכלר: אמרתי לו: סליחה, איחרת, כי כבר דיברתי קודם בנאום שלם על חג השבועות.

ישראל אייכלר: אז עכשיו אני אדבר על משהו הרבה יותר כואב:

ישראל אייכלר: ההתמודדות עם מגפת הקורונה.

ישראל אייכלר: קודם כול, אנחנו עדיין עוקבים בחרדה אחרי הנגיף הלא-ידוע הזה, והרופאים היודעים ביותר יודעים שהם לא יודעים – לא יודעים איך זה בא ולא יודעים איך זה ילך.

ישראל אייכלר: אבל אנחנו כבר יכולים להפיק לקחים מכשלים – ואי-אפשר להאשים את האנשים שעשו אותם, כי גם הם לא ידעו איך עושים ומה עושים.

ישראל אייכלר: איך הם אמרו את זה?

ישראל אייכלר: ניסוי וטעייה.

ישראל אייכלר: הבעיה היא שהניסוי והטעייה האלה פגעו באוכלוסיות שלמות ללא צורך, ואני אתן לך, אדוני היושב-ראש, משהו חדש.

ישראל אייכלר: פרופ' רוטשטיין, מנהל בתי החולים הדסה, טען אתמול בתקשורת – אני שמעתי אותו – שמתוך אלפי, אלפי אנשים שנאסרו בבידודים, אפשר היה בשתי בדיקות פשוטות לבדוק אותם: פעם אחת, ואם זה שלילי – בפרט אלה שבאו מחוץ לארץ, או סתם אנשים שלא היו להם סימפטומים – בעוד שלושה ימים עוד בדיקה של שלילי.

ישראל אייכלר: לא היו צריכים להחזיק אותם בבידוד 14 ימים מבחינה רפואית, אומר הפרופסור.

ישראל אייכלר: ואין מי שיש לו אומץ או הנהגה לבוא לממשלה.

ישראל אייכלר: ואני מבקש – ביקשתי כבר כמה פעמים משר הבריאות החדש לגבי בתי התפילה: תתחילו להיות יותר ענייניים.

ישראל אייכלר: אם הפרופסורים והרופאים אומרים שיש אפשרות לשחרר אנשים – אתם יודעים מה זה לאסור אנשים בחדר בידוד שבועיים?

ישראל אייכלר: מי שהיה כמה ימים בבידוד יודע כמה זה קשה.

ישראל אייכלר: אז אם צריך למען הרפואה – פיקוח נפש דוחה הכול; אבל אם אפשר לעשות שתי בדיקות פשוטות ולשחרר – הוא סיפר שיש מכונה בהדסה שמקולקלת, שמשם מייצרים את החומרים לטיפול בחולי סרטן, והמומחה מגרמניה לא יכול להיכנס כי הוא יצטרך להיתקע פה שבועיים.

ישראל אייכלר: זה לא הגיוני.

ישראל אייכלר: אותו דבר לגבי בעלי אולמות שמחות.

ישראל אייכלר: אמרו שבעוד שבועיים הם יוכלו לפתוח.

ישראל אייכלר: כל המסעדות כבר נפתחות היום – גם, בתנאים בלתי אפשריים – ובעוד שבועיים יפתחו את אולמות השמחה.

ישראל אייכלר: מה לעשות שב-17 בתמוז אנשים מפסיקים להתחתן, ויש להם אפשרות לעשות את זה במשך פחות מחודש וחצי מחג השבועות עד אז?

ישראל אייכלר: לכן אני פונה לשר הבריאות: תתחיל לנענע.

ישראל אייכלר: אם פרופ' גרוטו אומר שאחד מתוך עשרה שיצאו חיוביים מאלה שלא היו להם סימפטומים היה באמת חולה וכל התשעה זו הייתה טעות, אז תתחילו להיות יותר גמישים ותשחררו את האזרחים.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: ישיב לכולם סגן השר יצחק כהן.

יריב לוין: מכובדי, בבקשה.

יריב לוין: אני רק מזכיר שההצעה בקריאה הראשונה זקוקה לרוב של 61 חברי כנסת, אז אני מציע שכל מי שמעוניין להצביע יגיע לאולם, ומזכירי הסיעות – לקרוא למי שצריך לבוא.

יריב לוין: תודה.

יצחק כהן: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, עד פרוץ המשבר כלכלת ישראל הייתה, אדוני היושב-ראש, אחת הכלכלות היציבות והחזקות, עם נתוני מקרו מדהימים.

יצחק כהן: הייתה סייעתא דשמיא.

יצחק כהן: רק אתן לך דוגמה: יחס חוב–תוצר הגיע לרמה של 60% והיה במגמת ירידה.

יצחק כהן: זה נושא שהיה מושא לקנאה של כל הכלכלות המערביות בעולם.

יצחק כהן: חברות דירוג האשראי, אדוני היושב-ראש, תמיד ראו בכלכלה הישראלית מודל ודוגמה; לא רק ששמרו על הדירוג – גם חיזקו אותו.

יצחק כהן: ערב פרוץ המשבר האבטלה הייתה כמעט אפס.

יצחק כהן: הייתה תעסוקה מלאה במשק הישראלי.

יצחק כהן: הגירעון קצת חרג, אבל היום, בנתונים של היום, אנחנו מתגעגעים אליו.

יצחק כהן: היה אמור להיות 2.9; אפעס, גדל קצת, בעוד 0.8%.

יצחק כהן: אבל היום מי מדבר על הנתונים האלה?

יצחק כהן: נכנסנו למשבר הזה, כבוד שר הכלכלה – – –

קריאה: – – –

יצחק כהן: המודיעין.

יצחק כהן: דוקטור, אתה מפריע לי.

יצחק כהן: נכנסנו לשבר הזה בנתוני מקרו מצוינים.

יצחק כהן: זה גם סייעתא דשמיא, כי כל העולם כולו – זה לא משבר מקומי, זה משבר גלובלי.

יצחק כהן: אומנם הוא משבר רפואי, אבל הוא גרר אחריו תוצאות של משבר כלכלי איום ונורא.

יצחק כהן: אבל כפי שאמרתי, מכיוון שישראל, ברוך השם, נכנסה למשבר הזה בנתוני מקרו טובים, איכשהו הצלחנו לעשות הרבה דברים מאותה נקודת מוצא, ואילו חלילה היינו במקום אחר, אני לא יודע איך היינו מתמודדים עם זה.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, אנחנו כבר עם למעלה מ-100 מיליארד שקל לטיפול בנושא המשבר, וההצעה היום – תיקון מס' 10, כפי שציינתי קודם – באה להוסיף לאותה קופסה, להגדיל את מסגרת ההוצאה של הממשלה בשנת 2020 בהיקף של עוד 15 מיליארד, כפי שציינתי, בעבור הנושאים הבאים: קודם כול, עידוד התעסוקה.

יצחק כהן: אתמול שר האוצר יצא עם מודל של עידוד החזרת העובדים לתעסוקה שבא לאפשר לתת פיצוי כבר מהעובד הראשון – פיצוי שמסת

יצחק כהן: כם ב-7,500 שקל לאנשים שיתחילו להחזיר את העובדים שלהם ב-1 ביוני, וגם אלה שהחזירו קודם יקבלו פיצוי.

יצחק כהן: מכיוון שהודעת הממשלה הייתה באמצע חודש אפריל, אז יקבלו משהו בסביבות מחצית המענק הזה.

יצחק כהן: עוד ארוכה הדרך ונכונו לנו עוד אתגרים לא פשוטים, ובעזרת השם נעמוד בהם, אבל זה תלוי גם בכם, חבריי חברי הכנסת וחבריי השרים.

יצחק כהן: זו העת לשלב ידיים – וירטואלית, כי אנחנו עדיין בהוראות הריחוק – זו העת לתת כתף, כדי לחזור חזרה לכלכלה שהייתה פה ערב משבר הקורונה.

יצחק כהן: כפי שאמרתי לכם, התוכנית לעידוד התעסוקה היא תוכנית חדשה, נוספת, למתן מענקים בסך אלפי שקלים לתמרוץ החזרת עובדים על מנת להוריד במהירות את שיעור האבטלה.

יצחק כהן: אנחנו נמצאים ביותר ממיליון ומשהו מובטלים.

יצחק כהן: אומנם חוזרים, חוזרים כל יום עשרות אלפים, אבל אנחנו עדיין רחוקים מסיום המשימה.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, להגיע למצב שהיינו בו ערב המשבר, של תעסוקה מלאה, זה חתיכת אתגר.

יצחק כהן: השר אשכנזי, זה חתיכת אתגר, אבל אתה לא פוחד מאתגרים.

יצחק כהן: אנחנו מסייעים גם למשרד החינוך לקיים לימודים בתקופת החופש הגדול, לתגבר הסעות ולסייע לרשויות מקומיות חלשות שאין בכוחן לשאת את הנטל הכבד הזה.

יריב לוין: חברי הכנסת, אי-אפשר לשמוע את סגן השר כהן.

יריב לוין: הגם שיש באולם מי שמנחש מה הוא יאמר, בכל אופן בואו נאפשר לו לומר את הדברים.

יריב לוין: בבקשה.

יצחק כהן: נוסף על כך, אדוני היושב-ראש, הקמת קרן הלוואות ייעודית בסך של 4 מיליארד שקל על מנת לסייע לעסקים הפועלים בענפים עם סיכון גבוה במיוחד שלא ישובו לפעילות סדירה בתקופה הקרובה בשל מאפייניהם הייחודיים.

יצחק כהן: הקדמת שחרור – זה חשוב מאוד, אלעזר, כראש אכ"א לשעבר – הקדמת שחרור כספי פיקדון לחיילים משוחררים – – אהבת את זה.

אלעזר שטרן: מאוד.

יצחק כהן: – – בהיקף של 2 מיליארד ש"ח.

אלעזר שטרן: תעשו לימודים.

אלעזר שטרן: עוד מעט נצא לבדוק – – –

יצחק כהן: נעשה, נעשה.

יצחק כהן: עשינו, עושים ונעשה.

יצחק כהן: תשאל את דודי.

אלעזר שטרן: תגיד מה – – –

יצחק כהן: עשינו, עושים ונעשה, בעזרת השם.

אלעזר שטרן: השאלה היא מה תעשה?

אלעזר שטרן: לא עשיתם.

יצחק כהן: אלעזר.

אלעזר שטרן: פתחתם משרדים בכסף הזה.

אלעזר שטרן: מה אתה אומר לי "נעשה"?

אלעזר שטרן: ומה אני – – –

יצחק כהן: עוד תוכנית להצלת המשק כוללת חיבור עסקים לתשתיות.

יצחק כהן: אנחנו נתגבר את התקציבים בעניין הזה ונזרז את החיבור.

יצחק כהן: אומנם נעשתה עבודה מצוינת בפריסת הרשת הארצית, אבל מהרשת הארצית לתוך העסקים זה עדיין מדשדש.

יצחק כהן: אנחנו נשקיע פה לא מעט כספים כדי לזרז את זה.

יצחק כהן: תוכנית להאצת המשק שכוללת חיבור עסקים לשירותי בריאות דיגיטליים, קידום אמצעי תשלום מתקדמים ותמיכה בהייטק – התוכניות כבר יוצאות לדרך; חיבור שוק ההון הישראלי לתעשיית ההייטק בהשקעות; שחרור חסמים רגולטוריים בשיתוף פעולה בין כל הרגולטורים.

יצחק כהן: היעד הוא לתת כמה שיותר כוח והשפעה לתעשייה הזאת כדי שתרוץ קדימה.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, לגבי השאלה שלך על קרן ההלוואות בערבות מדינה לעסקים קטנים, אנחנו מגדילים קרן ההלוואות ב-4 מיליארד שקל.

יצחק כהן: רק כדי לסבר את האוזן, הקרן קיבלה יותר מ-60,000 בקשות, והיא הזרימה אשראי למשק בהיקף של 10 מיליארד ש"ח בעקבות הביקושים הגדולים.

יצחק כהן: השלב הראשון הסתיים, ואנחנו מרחיבים אותה בעוד 4 מיליארד.

יצחק כהן: כפי שאמרתי, נכנסנו למשבר הזה בתנאים טובים, תנאים כלכליים מצוינים, בנתוני מקרו שהיו מושא לקנאה של כל הכלכלות בעולם.

יצחק כהן: זה נתן לנו את היכולת להעניק את הסיוע הזה.

יצחק כהן: היכולת נובעת בראש ובראשונה כי בשנים האחרונות הצלחנו לצמצם את יחס החוב-תוצר עד ל-60%, וזה היה בהמשך במגמת ירידה.

יצחק כהן: אבל מה לעשות?

יצחק כהן: פרץ המשבר.

יצחק כהן: זה גם מה שאפשר לנו מרחב פעולה חשוב בזמן המשבר.

יצחק כהן: אנחנו צפויים, בעזרת השם, לסיים את המשבר לפי התחזיות עם עלייה משמעותית ביחס חוב–וצר.

יצחק כהן: כלכלנים אומרים שאנחנו נגיע ל-70%–74%.

יצחק כהן: גם זה נתון לא כל כך נורא, יחסית לעולם, אבל ביחס למה שהיה – 60% – זה נורא ואיום.

יצחק כהן: על מנת לשמר את היכולת להגיב במשברים הבאים שיבואו, הממשלה מתכוונת לחזור כבר בשנה הבאה למדיניות פיסקלית אחראית ולהניח את היסודות על מנת לשוב ולהפחית את החוב וליצור מרחב פעולה לאתגרים הבאים של מדינת ישראל.

יצחק כהן: ובכן, כפי שאמרתי, אדוני שר המשפטים, משבר לא פשוט.

יצחק כהן: משבר קשה, קשה ביותר.

יצחק כהן: זה לא משבר מקומי, זה משבר גלובלי, אבל אנחנו בתוך העולם הגלובלי, וברוך השם שאנחנו יודעים להתמודד איתו עקב נתוני פתיחה שהיו נתונים טובים.

יצחק כהן: אנחנו גם לא שוכחים לרגע – אני רואה פה את שר הרווחה – את האתגרים החברתיים, שאגב, טופלו בצורה יוצאת מן הכלל, אבל אין הקומץ משביע את הארי, ויש עוד הרבה מה לעשות בתחום הזה.

מיכאל ביטון: סגן השר.

יצחק כהן: כן.

מיכאל ביטון: רבי חנניה בן עקשיא אומר.

יצחק כהן: מה?

מיכאל ביטון: רבי חנניה בן עקשיא אומר.

יצחק כהן: אגב, שמעתי אותו בשידור אצל קלמן ליבסקינד ואסף ליברמן.

יצחק כהן: לא ראיתי אדם ממלכתי כמו ראש עיריית דימונה לשעבר.

יצחק כהן: הוא גם היה מנהל בית ספר, מנהל תיכון.

מיכאל ביטון: – – –

יצחק כהן: לא, אני משאיר זמן לשאלות.

יצחק כהן: ביטון, כבוד השר.

מיכאל ביטון: – – –

יצחק כהן: טוב, מוריי ורבותיי, קצת מדברי ההסבר: בדברי ההסבר, אם תעיינו בהם היטב, בבלו-פרינט, אתם תבחינו שם בנתונים שאולי לא ידעתם עליהם.

יצחק כהן: באמצע חודש דצמבר 2019 החלה התפרצות של ה-19-C0VID, הארור הזה, הנגרמת מנגיף קורונה 2-SARS-CoV.

יצחק כהן: ביום ט"ו באדר התש"ף, 11 במרץ 2020, הכריז ארגון הבריאות העולמי על המחלה הנגרמת מנגיף הקורונה כעל מגפה עולמית – צעד חריג בעל משמעות מרחיקת לכת.

יצחק כהן: ביום א' בשבט התש"ף, 27 בינואר 2020, הכריז שר הבריאות, הרב יעקב ליצמן, בהתאם לסמכותו לפי סעיף 20(1) לפקודת בריאות העם, 1940, כי המחלה הנגרמת, לא עלינו, על ידי נגיף הקורונה היא מחלה מידבקת מסוכנת וכי קיימת בעטייה סכנה חמורה לבריאות הציבור.

יצחק כהן: על כן, מוריי ורבותיי, מונח לפניכם עוד חוק, נדבך נוסף בהתמודדות עם משבר הקורונה להחזרת המשק לתעסוקה מלאה, להחזרת הצמיחה, לצמצום האבטלה.

יצחק כהן: אני מבקש מכולם בלי יוצא מן הכלל להצביע בעד החוק.

יצחק כהן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: תודה רבה לכם.

יריב לוין: תודה רבה לסגן השר כהן.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, נא לשבת על מנת שנסביר את סדרי ההצבעה.

יריב לוין: נא לשבת, בבקשה.

יריב לוין: השרים שטייניץ ושוסטר, אם אני מזהה נכון, נא לשבת.

יריב לוין: נא לשבת, בבקשה.

יריב לוין: נא לשבת גם ביציע, חברת הכנסת זנדברג, חברת הכנסת זנדברג, נא לשבת.

יריב לוין: חברת הכנסת זנדברג, אנא, לשבת.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: רבותיי, הצעת חוק-יסוד: משק המדינה מחייבת 61 חברי כנסת בעדה בקריאה הראשונה, ולכן, רק אם יצביעו בעדה לפחות 61 חברי כנסת היא תיחשב להצעה שהתקבלה בקריאה הראשונה.

יריב לוין: לבקשת הממשלה אנחנו נקיים הצבעה שמית.

יריב לוין: אני מבקש ממזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – נגד אלי אבידר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח קארין אלהרר – בעד סעיד אלחרומי – אינו נוכח זאב אלקין – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד גלעד ארדן – בעד גבי אשכנזי – בעד יעקב אשר – בעד מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – בעד רם בן ברק – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח יואב בן צור – בעד אורנה ברביבאי – אינה נוכחת קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יוסף ג'בארין – אינו נוכח יאיר גולן – נגד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד עוזי דיין – בעד אבי דיכטר – בעד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – בעד ניצן הורוביץ – נגד צחי הנגבי – בעד יועז הנדל – בעד שרן מרים השכל – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – בעד אסף זמיר – בעד תמר זנדברג – נגד ציפי חוטובלי – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד מיקי חיימוביץ' – בעד ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – בעד אחמד טיבי – נגד יעקב טסלר – בעד חילי טרופר – בעד דסטה גדי יברקן – בעד היבה יזבק – נגד עומר ינקלביץ' – בעד משה יעלון – אינו נוכח אלי כהן – בעד יצחק כהן – בעד מאיר כהן – בעד מירב כהן – אינה נוכחת מתן כהנא – אינו נוכח ע'דיר כמאל מריח – אינה נוכחת עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח פטין מולא – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי קונין – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אורי מקלב – בעד יעקב מרגי – בעד משולם נהרי – בעד אבי ניסנקורן – בעד בנימין נתניהו – בעד סונדוס סאלח – נגד יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – נגד גדעון סער – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – בעד חמד עמאר – אינו נוכח ג'אבר עסאקלה – נגד עודד פורר – אינו נוכח טלי פלוסקוב – בעד אורלי פרומן – בעד מאיר פרוש – בעד עמיר פרץ – בעד רפי פרץ – בעד אורית פרקש הכהן – בעד אנדרי קוז'ינוב –

ירדנה מלר-הורוביץ: בעד אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – בעד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד עידן רול – אינו נוכח יואל רזבוזוב – אינו נוכח יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד אנטאנס שחאדה – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – בעד יזהר שי – בעד מיכל שיר סגמן – בעד עפר שלח – אינו נוכח איציק שמולי – בעד רם שפע – בעד איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – נגד פנינה תמנו – אינה נוכחת

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברי הכנסת, נא לשבת במקום.

יריב לוין: מי שהצביע ורוצה לדבר יכול פשוט לצאת מהמליאה כי לא שומעים את התשובה.

יריב לוין: המזכירה, אם אפשר לקרוא שוב בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אלי אבידר – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח סעיד אלחרומי – אינו נוכח רם בן ברק – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אורנה ברביבאי – אינה נוכחת יוסף ג'בארין – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת בנימין גנץ – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד שרן מרים השכל – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח משה יעלון – אינו נוכח מירב כהן – אינה נוכחת מתן כהנא – אינו נוכח ע'דיר כמאל מריח – אינה נוכחת עופר כסיף – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח פטין מולא – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי קונין – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח גדעון סער – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח חמד עמאר – אינו נוכח עודד פורר – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח עידן רול – אינו נוכח יואל רזבוזוב – אינו נוכח עפר שלח – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת פנינה תמנו – אינה נוכחת

יריב לוין: האם יש באולם, חברות וחברי הכנסת, מי שלא הצביע ומעוניין להצביע?

יריב לוין: אם כך, המזכירה, תעשו את הסיכום.

יריב לוין: ההצבעה הסתיימה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 71, נגד – 13, אין נמנעים.

יריב לוין: לפיכך, אני קובע כי הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון מס' 10 והוראת שעה לשנת 2020) (תיקון), עברה בקריאה הראשונה ותועבר לוועדת הכספים לשם הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

מיקי לוי: – – – זה לא היה עובר.

מיקי לוי: << הלסי >>החזר כספי להורים בעקבות ביטול המסעות לפולין << הלסי >>

יריב לוין: אנחנו עוברים מכאן להצעות לסדר-היום.

יריב לוין: תחילה הצעות דחופות לסדר-היום – ההצעות הדחופה לסדר-היום בנושא: החזר כספי להורים בעקבות ביטול המסעות לפולין, מס' 219, 220, 221, 222 ו-246.

יריב לוין: ראשונת המציעות, חברת הכנסת קטי שטרית, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

קטי קטרין שטרית: שרים, חברי כנסת, חבריי היקרים, שר החינוך, חבר הכנסת יואב גלנט הכריז ביום שני, באומץ רב, כי כספי ההורים על המסעות לפולין אשר בוטלו יוחזרו לילדים ולהורים.

קטי קטרין שטרית: אני מברכת את חברי שר החינוך חבר הכנסת יואב גלנט, אשר מייד עם היכנסו לתפקיד נענה לבקשתי ועשה צדק עם התלמידים וההורים.

קטי קטרין שטרית: בתקופת הקורונה משקי בית רבים נקלעו לקשיים כלכליים, והכסף הזה נדרש עבורם בשביל לשרוד.

קטי קטרין שטרית: פנתה אליי אימא נכה שאינה עובדת וכתבה לי שחסכה בתרופות על מנת לחסוך שקל-שקל כדי לאפשר לבן שלה חוויה חינוכית משמעותית.

קטי קטרין שטרית: פנה אליי בן להורים חסרי אמצעים שעבד מהקיץ הקודם ודחה את לימודי הנהיגה שלו כדי לנסוע לפולין.

קטי קטרין שטרית: פנו אליי עוד הרבה, הרבה הורים שנמצאים במצב כלכלי קשה מאוד, בפיטורים או בחל"ת.

קטי קטרין שטרית: במספר הכולל בוטלה יציאתם לפולין של 98 משלחות שבהן היו צפויים להשתתף 9,187 תלמידים, בהיקף של 21 מיליון שקלים.

קטי קטרין שטרית: החזרת הכספים חייבת להתבצע במהירות ובדרך היעילה ביותר, באמצעות חברות הנסיעות, אל בתי הספר והגופים השונים.

קטי קטרין שטרית: אני מדגישה שהכסף צריך לעבור מהר ככל הניתן לתלמידים ולהוריהם, עד סוף שנת הלימודים הנוכחית, ויפה שעה אחת קודם.

קטי קטרין שטרית: לצערי, במשבר זה עלו שאלות נוקבות על תפקודה של מינהלת פולין: מדוע הורתה לחברות הנסיעות לגבות את הכסף מההורים?

קטי קטרין שטרית: מדוע לא עשתה הכול כדי להגן על ההורים והתלמידים?

קטי קטרין שטרית: מדוע לא עקבה אחרי ביצוע תנאי המכרז ונתנה לחברות הנסיעות להפר את תנאי המכרז ולא לעשות ביטוח על ביטול הנסיעה?

קטי קטרין שטרית: על השאלות הללו ועל לוחות הזמנים להחזרת כספי ההורים נצטרך לקיים דיון ומעקב בוועדת הכספים ובוועדת החינוך.

קטי קטרין שטרית: שר החינוך – בטוחני ששר החינוך ידאג לעקוב אחרי הדברים ולהחזיר את האמון של ההורים במסעות העתידיים לפולין.

קטי קטרין שטרית: המסעות העתידיים לפולין הם שעת כושר בלתי רגילה לדור הבא להכיר את מה שעברו אותם ניצולים, את אותן זוועות שהיו במחנות הריכוז.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: הדובר הבא – חבר הכנסת משה אבוטבול.

משה ארבל: אחרון.

משה אבוטבול: תודה רבה.

משה אבוטבול: ראשית, ברכת מזל טוב לידידי הרב משה ארבל, חבר הכנסת, לרגל מינויו לסגן יושב-ראש הכנסת.

משה אבוטבול: תמשיך הלאה להצליח בכל התפקידים שלקחת על עצמך.

משה אבוטבול: תצליח.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: שלוש דקות אחרי הברכות.

משה אבוטבול: בדיוק.

משה אבוטבול: עכשיו אנחנו רוצים באמת לדבר.

משה אבוטבול: ראשית, לפני כמה ימים כבר שמעתי מחברת הכנסת בת עירי הגב' קטי שטרית, שהיא הגיעה לסיכום ברור עם שר החינוך החדש, ידידי היקר והטוב מר יואב גלנט – שבנינו כבר יחד כבר כמה עשרות אלפי יחידות דיור בעיר בית שמש, כשהוא היה שר השיכון ואני הייתי ראש העיר – והוא הבטיח שהכסף יושב לתלמידים עד הפרוטה האחרונה.

משה אבוטבול: אז קודם כול אני רוצה להגיד שאם באמת שר החינוך הבטיח, מהיכרות אישית שלי עם יואב אני בטוח שאם הוא הבטיח הוא גם יקיים והכסף יושב להורים, כך שאותם הורים שפנו אליי, פנו לקטי, פנו לכולם: הֱיו רגועים, הכסף של פולין יוחזר אליכם בצורה מלאה.

משה אבוטבול: זה דבר שבאמת יחזיר את האמון באותו פרויקט.

משה אבוטבול: אני רק רוצה לומר משפט אחד: החשיבות הגדולה של הנסיעה לפולין היא דבר שאולי לא מספיק ברור לכמה אנשים.

משה אבוטבול: להוציא את התלמידים לחוץ לארץ לראות את אותה שואה, את אותה תופת, את אותה היסטוריה עקובה מדם של עמנו ישראל – כפי שנאמר בפסוק: "ואעבֹר עליך ואראך מתבוססת בדמיִך ואֹמר לך בדמיך חיי ו אֹמר לך בדמיך חיי".

משה אבוטבול: אנחנו נמצאים כאן, בארץ ישראל, שניתנה לנו, לצערנו, על אותו מגש, על גבם של אותם שישה מיליון בני עמנו שנעקדו בשואה, יהודים שכל חטאם היה שהם יהודים, השם ייקום דמם.

משה אבוטבול: אסור לנו לשכוח את חיות האדם שהרגו ורצחו את בני עמנו ועמים נוספים.

משה אבוטבול: לזכור ולא לשכוח, בפרט שכעת, לצערנו, עם חלוף השנים, כמעט שאין יותר ניצולי שואה שיספרו לדור הצעיר מה היה באותן שנות אופל.

משה אבוטבול: הביקור במקום משנה את הידיעה מקצה לקצה.

משה אבוטבול: אני חייב להודות שקראתי המון סיפורים על השואה ועל הגבורה, אבל רק לאחר שנסעתי לפולין וחזיתי באותן משרפות, בהר האפר, בתנורים, בגדרות התיל, בהררי הנעליים של ילדים, נשים וקשישים – רק אז הבנתי מה השואה האיומה עשתה.

משה אבוטבול: כפי שחז"ל אומרים: "אינה דומה שמיעה לראייה".

משה אבוטבול: לכן, ודאי שחובה להמשיך את הפרויקט של הנסיעות לפולין – דבר שייתן לאותם תלמידים פרספקטיבה ברורה של מה שהיה בשואה האיומה.

משה אבוטבול: חלילה, אם לא נחזיר את הכסף שנלקח מאותם הורים ותלמידים, בפרט כאלה שבא עליהם ממש בצער גדול להשיג את הכסף הזה, נאבד את האמון, אבל גם את הכבוד לפרויקט החשוב הזה.

משה אבוטבול: אני רוצה לסיים ולומר בצורה הברורה ביותר: המדינה דואגת שבהרבה פרויקטים הציבור החרדי יהיה בתוכם.

משה אבוטבול: אני חושב שגם כאן צריך, בפרויקט הזה, אדוני שר החינוך, לעשות מאמצים גדולים לשלב גם את המגזר החרדי, שידע יותר מקרוב את השואה – –

משה ארבל: תודה רבה.

משה אבוטבול: – – לקחת אותם לראות את פולין.

משה אבוטבול: אפשר לשלב את זה גם עם קברות צדיקים באזור, אין בעיה, אבל שהם יגיעו לשם.

משה אבוטבול: אני, כחבר ועדת החינוך, אתריע על זה ואדבר על זה – –

משה ארבל: נא לסיים.

משה אבוטבול: – – אבל דבר אחד בטוח: גם אם עושים את זה, זה חייב להיות בתיאום עם הרבנים ועם גדולי התורה – לאיזה גיל, לאיזה מגזר ומתי.

משה אבוטבול: תודה רבה לך, אדוני שר החינוך.

משה אבוטבול: מחכים לכסף.

משה אבוטבול: תודה.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: הדובר הבא הוא חבר הכנסת יבגני סובה.

משה ארבל: שלוש דקות.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קודם כול אני רוצה להודות לשר החינוך.

יבגני סובה: אדוני שר החינוך, אתה שומע?

יבגני סובה: קודם כול תודה רבה על ההחלטה שלך, כי גם קטי וגם כל חבריי בוועדת החינוך – העלינו את הנושא הזה לפני כחודש.

יבגני סובה: לא ידענו בכלל אם תהיה ממשלה או לא תהיה ממשלה.

יבגני סובה: התחלנו לדבר על זה ב-14 או ב-15 במרץ.

יבגני סובה: אחר כך בא המסמך על הכסף של כל המשפחות.

יבגני סובה: אני שמח שקיבלת החלטה, ובאמת כל הכבוד.

יבגני סובה: קיבלתי מלא פניות, בתור חבר ועדת החינוך, מאנשים שפשוט נדהמו לא רק מזה שהם צריכים לשלם על הביטול, אלא גם שעושים ביזנס על זיכרון השואה.

יבגני סובה: זה דבר מקומם.

יבגני סובה: תרשה לי להציע לך משהו, אם אפשר: תמנה בן אדם חיצוני שיעשה בדיקה בתוך המינהלת הזאת.

יבגני סובה: אני לא אומר דברים רעים, אני לא מאשים אף אחד, חלילה, אבל אני רוצה שכל אזרח ישראלי שרוצה לשלוח בשנה הבאה, בעזרת השם – ואפילו בשנה הזאת, כשיחודשו המסעות לפולין – שיהיה בטוח שמדינת ישראל לא עושה רווח מהדבר הזה, ושזה לא עניין של ביזנס אלא עניין מוסרי של זיכרון השואה.

יבגני סובה: כי מה שאנחנו ראינו בחודש הזה, כשטיפלנו בוועדת החינוך בנושא הזה, זה תסכול של אנשים שחושבים שעושים עליהם קופה.

יבגני סובה: זה הנורא מכול.

יבגני סובה: אני חושב שכמו שהרבה אומנים מופיעים חינם בשביל ניצולי שואה, כמו שהרבה אנשים עושים הרצאות חינם לניצולי שואה וכמו שביום השואה אנשים לא חושבים אפילו לקחת כסף על הופעה – אני חושב שגם בנושא המסעות לפולין צריכה להיות מחשבה שזה קודם כול עניין מוסרי ואחר כך עניין עסקי.

יבגני סובה: אסור לעשות עסקים ובטח לא רווחים מזיכרון השואה.

יבגני סובה: לכן, אני מקווה מאוד שהדבר הזה לא יפגע ברצון של אנשים לשלוח את הילדים שלהם לפולין, כי זה חשוב.

יבגני סובה: ועוד הצעה – אני נותן פה היום עצות לשרי הממשלה – אדוני השר, עוד עצה שתרחיב את המסעות האלה מעבר לפולין.

יבגני סובה: אתה דיברת גם על זיכרון השואה במזרח אירופה.

יבגני סובה: יש, לצערי, מקומות כאלה בבלרוס, באוקראינה, יש את באבי יאר בקייב.

יבגני סובה: יש הרבה אנשים שרוצים לראות את הצעירים הישראלים במקומות האלה, שלצערי נהרגו שם גם מאות אלפי יהודים.

יבגני סובה: אני חושב שהם צריכים לדעת שגם שם נרצחו הרבה יהודים.

יבגני סובה: חלילה, אני לא עושה השוואה – שלא נגיד איפה יותר – אבל אני חושב שגם מדינות כמו אוקראינה ובלרוס ירצו להשתתף בפרויקט הזה, כי זה חשוב להן לא פחות מאשר זה חשוב לנו.

יבגני סובה: תודה רבה לך, בכל מקרה, ותודה רבה לכולם.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: תעלה ותבוא חברת הכנסת אורלי פרומן.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, קודם כול הצלחה רבה בתפקידך החשוב.

משה ארבל: תודה רבה.

אורלי פרומן: שר החינוך יצא.

אורלי פרומן: רציתי לברך גם אותו.

אורלי פרומן: חבריי חברי הכנסת, אני מצטרפת כמובן לחבריי שדיברו לפניי.

אורלי פרומן: אני חושבת שמיותר להזכיר ולציין את החשיבות של המסעות לפולין במסגרת תהליך לימודי מעמיק ומראה עיניים של אותה תקופה קשה בתולדות העם היהודי.

אורלי פרומן: זה יעד ערכי, חינוכי וממלכתי ממדרגה ראשונה.

אורלי פרומן: בעקבות הקורונה בוטלו 98 משלחות לפולין, וכ-9,200 תלמידים לא נסעו לחוויה החשובה הזאת.

אורלי פרומן: משרד החינוך, לצערנו, הורה לגבות את דמי הביטול.

אורלי פרומן: זה אומר ש-30% מאותם תלמידים נדרשו לשלם את מלוא הסכום של הנסיעה ו-40% נוספים ישלמו עד 2,430 שקלים.

אורלי פרומן: סך העלות להורים שאמורה להיות מוחזרת – 21 מיליון שקלים.

אורלי פרומן: חשוב לדעת, חבריי חברי הכנסת, כמה הורים מתאמצים לאסוף שקל לשקל כדי לאפשר לילדים שלהם את החוויה הזאת; כמה התלמידים עצמם עובדים כדי לממן בעצמם את הנסיעות האלה.

אורלי פרומן: אז איך אפשר בכלל להעלות על הדעת ששירות שלא ניתן – יגבו תשלום עבורו?

אורלי פרומן: נוסיף לזה את התקופה הקשה היום, כשמאות אלפי אזרחים מובטלים, וכל שקל כזה שיוחזר להם הוא כל כך משמעותי.

אורלי פרומן: אז אני מברכת על ההצהרה של שר החינוך החדש יואב גלנט, שאמר: נחזיר את הכסף שנגבה ליציאה למסעות לפולין.

אורלי פרומן: אין ספק שזאת אחריותו של משרד החינוך, כי הוא שיוצא למכרז ובוחר את הזכיינים שבאמצעותם הילדים נוסעים.

אורלי פרומן: אבל אני מכירה את המערכת ואת הביורוקרטיה המורכבת והקשה שם, ואני מבקשת מהשר גלנט ודורשת ממנו לקבל תוכנית מפורטת: איך, מתי ולכמה תלמידים יוחזרו הכספים, לוח זמנים מדויק; בלי עוד ועדות שתוקמנה.

אורלי פרומן: אני יודעת שזה לא פשוט, אבל אם לא תהיה פה מחויבות מעבר להצהרה בישיבת הממשלה – אני כבר ראיתי הרבה החלטות ממשלה שלא קוימו.

אורלי פרומן: אז אני מאמינה שהוא יחזיר, אני רק רוצה לראות את תוכנית הפעולה.

משה ארבל: נא לסיים.

אורלי פרומן: מעבר לכך, אני אשמח שהוא יעשה הכול כדי שיותר תלמידים יזכו לקחת חלק בחוויה הזאת של הנסיעה לפולין.

אורלי פרומן: דקת ברכה: השר יואב גלנט, רציתי לפתוח את דבריי בברכה, אז עכשיו הגעת – – –

משה ארבל: ברכה לא מן המניין.

אורלי פרומן: אני מברכת אותך מאוד על הזכות לעמוד בראש מערכת כל כך כל כך חשובה.

אורלי פרומן: כמי שגדלה בעולם הניהולי של המערכת, עד מינהלת מחוז תל אביב – אין כמו חשיבותה של מערכת החינוך.

אורלי פרומן: היא מערכת מורכבת, היא קשה, היא לא פשוטה, אבל מגיע למורי ישראל, לגננות ולכל אנשי החינוך, ומגיע לילדי ישראל, מערכת חינוך איכותית, טובה ושירותית.

אורלי פרומן: אני מאחלת לך הרבה הצלחה במשימה המשמעותית כל כך שיש לך.

אורלי פרומן: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת אורלי פרומן.

משה ארבל: יעלה ויבוא להשיב שר החינוך יואב גלנט, בעניין הצעה דחופה לסדר-היום בנושא: החזר כספי להורים בעקבות ביטול המסעות לפולין.

יואב גלנט: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני הגעתי לכאן כדי לתת מענה על שאלה שהועלתה על ידי חברתי קטי שטרית ואחרים בנושא החזר ההוצאות של ההורים לפולין.

יואב גלנט: כידוע לכם, כמו שאר חבריי לממשלה, אני נכנסתי לתפקידי בשבוע שעבר.

יואב גלנט: בתחילת השבוע הזה פנתה אליי קטי – אם אינני טועה, ביום ראשון – והביאה את הנושא לידיעתי; משום שכאשר אתה עוסק במערכת שיש בה כמעט 2.5 מיליון תלמידים, 200,000 מורים ו-5,000 מנהלים, ובתי ספר וכדומה, אז באופן טבעי אתה מתחיל לעסוק בדברים ראשיים.

יואב גלנט: הנושא הזה הוא אחד הנושאים, אבל הוא לא הנושא היחיד, ולמרות דחיפותו, הוא לא קיבל את הביטוי.

יואב גלנט: כאשר קטי פנתה אליי נכנסתי לזה, והתהליך קומם אותי: שמדינת ישראל מצד אחד מביאה פרויקט שאין דומה לו בחשיבותו ההיסטורית – הבאתם של בני הנוער לפולין.

יואב גלנט: גם אני – לא כבן נוער, כמפקד בצבא – זכיתי להגיע לשם יחד עם אימא שלי, וכאלוף לעתיד הלכתי עם הקצינים והחיילים של פיקוד דרום, וכמזכירו הצבאי של ראש הממשלה שרון הייתי שם איתו ועם אלי ויזל.

יואב גלנט: אני מסתכל על הדבר הזה, שלקח לנו עשרות שנים להביא אותו למעמד הזה; שלמרות שחלפו 75 שנים מאז כבו הכבשנים באושוויץ אנחנו מסוגלים לגרום לבני נוער להזדהות עם העניין כתוצאה מהחלטה ומחינוך נכון שמדינת ישראל עשתה לאורך שנים.

יואב גלנט: אתם יודעים מה?

יואב גלנט: לא רק מדינת ישראל – גדולי העם היהודי בכל רחבי העולם.

יואב גלנט: לכן, העניין הזה הוא רב ערך.

יואב גלנט: הוא כל כך חשוב ונחשב, שהורים בכל רחבי הארץ משלמים מכספם – לא לטיול של ילד שיוצא לטייל בניו יורק או בלונדון או בפריז אלא על מנת לאפשר לבני הנוער לחוות את החוויה הקשה, המעיקה אבל החיונית הזאת, לבקר בפולין; לראות מה האלטרנטיבה המאוד-מאוד מסוכנת ובעייתית – מצב שאתה לא יכול להגן על עצמך בכוחות עצמך כמו שקורה היום במדינת ישראל.

יואב גלנט: כולנו מכירים את ההיסטוריה.

יואב גלנט: ביום אחד, במחנה השמדה גדול, הושמדו יותר יהודים מאשר כל אלה שנפלו במערכות ישראל מאז הקמתה ועד והיום – ביום אחד – אז אנחנו מבינים מה המשמעות.

יואב גלנט: ולכן, אני קודם כול מנצל את ההזדמנות הזאת על מנת להצדיע לכל מי שהוביל את המהלך הזה לאורך שנים ולאורך כל הדרך וסימן לאורך השנים את הימים החשובים – כמובן, יום השואה, ולאחר מכן יום השואה הבין-לאומי, וכמובן, אנחנו נצטרך לעגן חזק יותר את יום הניצחון על גרמניה הנאצית על כל משמעויותיו, כי יש בו מסר מאוד מאוד משמעותי גם לעם היהודי, ואני יכול להמשיך.

יואב גלנט: ואז, כאשר הגעתי למשרד – אני קיימתי על העניין הזה כבר שני דיונים, האחרון שבהם הבוקר, יחד עם האוצר, סגן החשב ויחד עם אנשי משרדי, הייעוץ המשפטי וכדומה.

יואב גלנט: התברר לי שהורים שחסכו והשקיעו, כאשר הם באים לקבל את הכסף על פרויקט שהמדינה הפנתה אותם אליו – ויתרה מזו, היא גם ביטלה את הפרויקט הזה – אומרים להם: אנחנו לא יכולים להחזיר לכם את הכסף, כי יש פה תהליך של התחשבנויות, וזה עלול לקחת חודשים, שלא להגיד שנים.

יואב גלנט: התברר לי דבר נוסף – שלצערי הרב, בנושא הזה לא עסקו מספיק זמן ולא באינטנסיביות, לא בממשלה ולא במשרד החינוך, ושיש התנגדות של גופים מסוימים – נמתין עדיין וניתן להם צ'אנס לשנות את דעתם – שאומרים: נחזיר את הכסף אחרי שאנחנו נקבל את הכסף מהחברות שלקחו את הכסף, וניתן את החלק היחסי, כי יש פה דמי ביטול.

יואב גלנט: אמרתי להם: רבותיי, דמי ביטול נולדו כי אם הורה או ילד מבטלים את ההשתתפות יום לפני, יש השתתפות.

יואב גלנט: פה זה פורס מז'ור – זאת החלטה של המדינה.

יואב גלנט: לא בשביל זה נולד העניין.

יואב גלנט: שמחתי לשמוע שגם מנכ"ל משרדי השתכנע וחושב כמוני וגם הייעוץ המשפטי חושב כמוני, והבהרתי להם את עמדתי החד-משמעית: מדינה חייבת לייצר אמון כלפי אזרחיה, ובוודאי כאשר מדובר על נושא כזה שהוא בנפשנו וכל-כולו נשען על הצד הערכי.

יואב גלנט: זאת אומרת, יש שם כמעט 10,000 משפחות.

יואב גלנט: אם אתה משמיט את הבסיס המוסרי, מה יגידו ב-10,000 המשפחות האלה לילד שצריך בעוד שנה או שנתיים להתגייס לצה"ל?

יואב גלנט: יגידו לו שהמדינה זה דבר שאי-אפשר לסמוך עליו?

יואב גלנט: אז הדבר הזה שווה לנו או לא שווה לנו 21 מיליון שקל?

יואב גלנט: בכלל אפשר לכמת את זה בכסף?

יואב גלנט: לכן אני אמרתי להם: אנחנו נחזיר עד הגרוש האחרון.

יואב גלנט: את ההתחשבנויות מול הסוכנויות והסוכנים והאנשים אנחנו נעשה כמדינה, ואם לא תהיה ברירה, גם אם זה יהיה לפחות לפרק זמן מסוים על חשבון משרד החינוך, אנחנו נוציא את הכסף.

יואב גלנט: אנחנו נתחשבן אחרי זה עם משרד החינוך.

יואב גלנט: לא יעלה על הדעת שהמדינה תתנהג כאילו היא איזה גוף מסחרי – אני לא רוצה להגיד מילים אחרות.

יואב גלנט: ולכן אני אומר להורים: 1.

יואב גלנט: בכוונתי להחזיר את הכסף.

יואב גלנט: 2.

יואב גלנט: המערכת הביורוקרטית מייצרת עדיין חסימה לעניין הזה.

יואב גלנט: כלומר, אנחנו מזהים את דרכי ההעברה של הכסף – אם זה דרך הסוכנים, בתי הספר או באופן ישיר אל האנשים – אנחנו מאגמים את המשאבים, נגיד מאיפה זה בא, ואנחנו גם נוריד את הסכר, שתתאפשר הזרימה.

יואב גלנט: הסכר הזה נמצא, במילים כלליות, בביורוקרטיה הישראלית.

יואב גלנט: אנחנו נפתור את העניין הזה, מפני שזה מצב לא הגיוני, לא תקין, ובעיקר – הוא נוגע בנושא שהוא הנושא האחרון שאתה צריך לפגוע באמון הציבור בו, וזה זיכרון השואה.

יואב גלנט: אני מודה לקטי וליבגני ולאורלי ולכל מי שעסק בעניין הזה והעלה את הדברים.

יואב גלנט: אני בסך הכול מסכים לעמדתכם, ומבחינתי אפשר להעביר לוועדת החינוך על מנת לדון בעניין.

יואב גלנט: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לשר החינוך על התשובה.

משה ארבל: השר הציע להעביר לוועדת החינוך.

משה ארבל: משהוקמה ועדת החינוך, אפשר להצביע.

משה ארבל: מי בעד?

משה ארבל: מי נגד?

אורלי פרומן: – – –

חוה אתי עטייה: גם אני.

יבגני סובה: אפשר להצביע מפה – – –

ירדנה מלר-הורוביץ: קודם כול, הצבעתם?

ירדנה מלר-הורוביץ: מי שכאן הצביע?

אלכס קושניר: אני גם מצטרף להצבעה.

אלכס קושניר: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 2 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החינוך נתקבלה.

משה ארבל: תוצאת ההצבעה היא – שניים הצביעו בעד, ואנחנו מבקשים להוסיף לפרוטוקול את חברת הכנסת אורלי פרומן, חבר הכנסת יבגני סובה, חברות הכנסת אתי חוה עטייה וקטי קטרין שטרית וחבר הכנסת אבוטבול, שהצביע מלמעלה; הוא בפנים.

משה ארבל: הנושא יעבור לדיון בוועדת החינוך של הכנסת.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: << הלסי >> נשארים באבטלה – מובטלים שלא יחזרו למקום עבודתם עם חלוף משבר הקורונה << הלסי >>

משה ארבל: נעבור להצעות דחופות לסדר-היום בנושא: נשארים באבטלה – מובטלים שלא יחזרו למקום עבודתם עם חלוף משבר הקורונה, הצעות מס' 209, 211, 230, 244 ו-249.

משה ארבל: תעלה ותבוא חברת הכנסת חוה אתי עטייה, בבקשה.

חוה אתי עטייה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ברכה והצלחה בתפקידך החדש.

משה ארבל: תודה רבה.

חוה אתי עטייה: בימים אלו מרבית ענפי המשק חוזרים בהדרגה לפעילות שוטפת.

חוה אתי עטייה: זו העת לאסוף את שברי המשבר הכלכלי שהותירה אחריה הקורונה ולחשוב כיצד מתמודדים עם יותר ממיליון מובטלים שנרשמו בשירות התעסוקה מתחילת המשבר.

חוה אתי עטייה: חייבים לשקול דרכי פעולה יצירתיותם ולמצוא פתרון למצב במשק ששינה את פניו.

חוה אתי עטייה: השפע התעסוקתי אינו קיים עוד כמו שהיה בעבר.

חוה אתי עטייה: לחלק מהמובטלים נמצאו פתרונות טכנולוגיים.

חוה אתי עטייה: מובטלים רבים לא יחזרו למקומות עבודתם הקודמים.

חוה אתי עטייה: רבים מהם יישארו מובטלים, ללא עבודה לשוב אליה או ללא ביטחון תעסוקתי.

חוה אתי עטייה: מספרם הגדול של המובטלים החדשים יביא להיצע גדול של עובדים בשוק התעסוקה, אבל ככל שההיצע רחב יותר, הכוח שבידי המעסיקים גדול יותר, ולכן היד קלה על הפחתת השכר לעובדים, על הרעה בתנאי עבודה, על פיטורי עובדים ועל פגיעה בכוחם של ועדי העובדים.

חוה אתי עטייה: הנתונים שפורסמו מדברים בעד עצמם: אחד מתוך ארבעה ישראלים מובטל.

חוה אתי עטייה: מדובר במשבר האבטלה החמור ביותר בתולדות המדינה.

חוה אתי עטייה: היום שאחרי משבר הקורונה לא ידמה ולו במעט לתקופה שקדמה לו.

חוה אתי עטייה: בשירות התעסוקה סבורים שכ-30% מהמובטלים שנפלטו ממקומות העבודה בתקופת המשבר לא יחזרו אליהם בסיומו.

חוה אתי עטייה: אני שואלת אתכם, ח"כים מכובדים, אני שואלת אותך שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים: איך עוזרים לשכירים שיצאו בהמוניהם לחל"ת?

חוה אתי עטייה: איך משקמים את העצמאים שחדלו לעבוד?

חוה אתי עטייה: איך מתמודדים עם גל המפוטרים האדיר?

חוה אתי עטייה: איך מסייעים למעסיקים בתקופה שעומדת להיות קשה במיוחד?

חוה אתי עטייה: מחובתנו לתת על כך את הדעת.

חוה אתי עטייה: זו חובתנו המקצועית והמוסרית לתמוך בהם.

חוה אתי עטייה: ברשותכם, אני מציעה ראשית לקדם את הצעת החוק שהגשתי:

חוה אתי עטייה: תשלום דמי אבטלה למשתלמים בהכשרה מקצועית.

חוה אתי עטייה: על פי הצעת החוק, מובטל ימשיך לקבל דמי אבטלה גם לאחר חצי שנת הזכאות שלו, ובתנאי שהחל בתוכנית ההכשרה המקצועית.

חוה אתי עטייה: שנית – לגבש תוכנית סדורה שתיתן מענה מיוחד למובטלים ותסייע להם לחזור לשוק התעסוקה בהקדם האפשרי.

חוה אתי עטייה: נוסף על כך אני מציעה להקים מרכזים מיוחדים להכשרה מקצועית לאומית שיפעלו לפי תוכנית הכשרה ייעודית במקצועות הנדרשים בהתאם לשינויים שיחולו במשק.

חוה אתי עטייה: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ושירות התעסוקה יעדכנו את רשימת המקצועות הנדרשים מעת לעת.

חוה אתי עטייה: שירות התעסוקה יהיה אחראי לתפעול הלאומי, להבראה ולשיקום של המשק.

חוה אתי עטייה: הרשו לי להסב את תשומת ליבכם כי המקור התקציבי כבר קיים בחלקו – משרד האוצר הקציב כ-300 מיליון שקלים להכשרות מקצועיות.

חוה אתי עטייה: אני קוראת לכל חברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק כאשר תוגש ולפעול להקמת מרכזים לאומיים לתעסוקה – –

משה ארבל: נא לסיים.

חוה אתי עטייה: – – ויפה שעה אחת קודם.

חוה אתי עטייה: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחברת הכנסת חוה אתי עטייה.

משה ארבל: יעלה ויבוא חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח.

משה ארבל: תעלה ותבוא חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, ברכות על בחירתך.

משה ארבל: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו עומדים בפני רגעים שמצד אחד אנחנו שמחים בהם – על שהתחלנו לחזור לחיי השגרה – אבל אנחנו גם יודעים, וכבר חודש וחצי מדברים על זה, שההדף מהמשבר הזה, אנחנו נקבל אותו קצת באיחור.

עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שאנחנו התחלנו לצאת מהבעיה הבריאותית, אבל אנחנו נכנסים ואנחנו נתחיל להרגיש את המשבר הכלכלי-חברתי ביותר עוצמות בתקופה הבאה.

עאידה תומא סלימאן: לצערנו הרב גם מבחינת האוכלוסיות השונות בתוך מדינת ישראל – האוכלוסיות שנכנסו לתוך המשבר, משבר הקורונה, כמוחלשות הן גם לצערי כנראה ייפגעו יותר מהאחרים.

עאידה תומא סלימאן: כל הסטטיסטיקה כבר ידועה, כמובן.

עאידה תומא סלימאן: כל הניבויים על זה שכשליש מהאנשים שהוצאו לחל"ת יישארו כנראה כמפוטרים לאחר הגל הזה – אנחנו כבר יודעים על זה.

עאידה תומא סלימאן: אבל מצד שני אנחנו גם יודעים על עלייה ניכרת באנשים דורשי עבודה שנרשמים מחודש אפריל.

עאידה תומא סלימאן: למשל כ-50% מאלה שנרשמו באוכלוסייה הערבית הם צעירים בגילים 20–34, ואחוז המובטלים בקרב האוכלוסייה הערבית הולך וגדל, וכשנכנסו למשבר זה היה כבר יותר גדול.

עאידה תומא סלימאן: בתקופה שכיהנתי כיושבת-ראש הוועדה המיוחדת לענייני רווחה ועבודה הוצגו בפניי כמה מתווים לפתרונות אפשריים של אחרי.

עאידה תומא סלימאן: אני אשמח אם השר איציק יקשיב לזה.

עאידה תומא סלימאן: יש תוכנית שהוכנה והוסכמה על ידי ההסתדרות וגם התעשיינים שמדברת דווקא על מתווה קצת שונה ממה שדובר עליו עד עכשיו בעניין שיקום העסקים.

עאידה תומא סלימאן: אתם אמרתם שתיתנו איזשהו מענק לעסקים בעבור כל עובד שיוחזר לעבודה.

עאידה תומא סלימאן: המענק הזה מבטיח חזרה מיידית או חזרה בתחילת חודש יוני, אבל לא מבטיח הישארות של העסקה; הוא לא מבטיח המשך קשר בין המעסיק לעובד.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן לחשוב על פתרונות יותר יצירתיים, כמו שהיה במתווה הזה שמדבר על, אולי, השתתפות בעלות השכר של העובד.

עאידה תומא סלימאן: במקום לשלם לעובד אבטלה 100%, המעסיק יעסיק אותו בחצי משרה והמדינה תיתן את הסבסוד למעסיק עבור השכר הזה.

עאידה תומא סלימאן: ככה לפחות נוכל להבטיח שהם ימשיכו לעבוד.

משה ארבל: נא לסיים.

עאידה תומא סלימאן: רק שני משפטים.

עאידה תומא סלימאן: בעניין האוכלוסייה הערבית, אי-אפשר לפנות לזרוע העבודה במשרד ושיגידו שבגלל הכישורים הנמוכים של העובדים – אני שואלת אילו כישורים נמוכים זה: שפה עברית.

עאידה תומא סלימאן: כל מה שמתוכנן לעובדים הערבים כדי לחזור להיקלט זה ללמד אותם עברית.

עאידה תומא סלימאן: זו שערורייה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן – –

משה ארבל: תודה.

עאידה תומא סלימאן: – – ללמוד את המצב, ליצור מקומות עבודה, ואנחנו מוכנים לעזור בזה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: יעלה ויבוא חבר הכנסת אלכס קושניר.

משה ארבל: שלוש דקות לאדוני.

אלכס קושניר: כבוד היושב-ראש, קודם כול ברכה והצלחה.

משה ארבל: תודה.

אלכס קושניר: שתצליח בתפקידך, זה מאוד מאוד חשוב.

אלכס קושניר: כבוד השר, גם לך מגיעות ברכות על כניסתך לתפקיד.

אלכס קושניר: חבריי חברי הכנסת, אני לא יודע אם אתם יודעים, אבל המדינה החליטה שהיא חוסכת על ציבור השכירים חמישה ימי עבודה, שכר של חמישה ימי עבודה.

אלכס קושניר: כבוד השר, אני בטוח שאתה מכיר את זה שלפי החוק חמשת ימי האבטלה הראשונים אינם משולמים לשכיר מובטל, אלא מושלמים בסוף התקופה אם האדם משלים את מלוא התקופה.

אלכס קושניר: זה הסיפור בשגרה, ככה זה עובד בשגרה.

אלכס קושניר: גם על זה יש הרבה מאוד השגות, אבל נשאיר את זה רגע בצד, כי כרגע אנחנו נמצאים בחירום, ואתה יודע, בחירום צריך לפעול אחרת.

אלכס קושניר: אנחנו יודעים שיש מאות אלפי אנשים שבעזרת השם הולכים לחזור לשוק העבודה – וכמה שיותר יותר טוב – אבל הם לא ישלימו את מלוא תקופת האבטלה, ולכן הם לא יקבלו את אותם חמישה ימים.

אלכס קושניר: עכשיו, אם אנחנו מבינים שהחל"ת הזה, האבטלה הזאת, הוא תוצאה של המשבר ובעצם המדינה החליטה שהיא מפסיקה את עבודתם של האנשים, אני חושב שצריך לתקן את זה ולשלם את חמשת הימים האלה.

אלכס קושניר: עכשיו, בואו נדבר רגע על כסף.

אלכס קושניר: כמה כסף זה?

אלכס קושניר: נגיד שהבן אדם מרוויח שכר ממוצע, 10,000 שקלים.

אלכס קושניר: השכר היומי שלו זה 400 שקלים.

אלכס קושניר: עכשיו, אם אנחנו מדברים על חמישה ימים זה 2,000 שקל.

אלכס קושניר: זה הרבה מאוד כסף לכל הדעות.

אלכס קושניר: כל הניסיונות שלי לקדם את הנושא הזה ולדבר עם האוצר – גם חברי לסיעה, יושב-ראש ועדת הכספים עודד פורר, ניסה לדחוף את זה בוועדה שלו, ועוד חבר כנסת, שלמה קרעי מהליכוד, שלא נמצא פה, גם הוא ניסה לקדם את זה – קיבלנו תשובות מנומקות למה לא.

אלכס קושניר: הסבירו לנו שיש פה השלכות רוחב; הסבירו לנו שזה עלות תקציבית גבוהה – ואגב, התעלמו לחלוטין מהעמדה המקצועית של הביטוח הלאומי, שתומך במהלך הזה.

אלכס קושניר: עכשיו, יש כאן הצעה מאוד מאוד קונקרטית ופשוטה: כל אלה שהוצאו לחל"ת או פוטרו מ-15 במרץ עד 15 באפריל בעקבות משבר הקורונה, ישולמו להם חמשת הימים האלה.

אלכס קושניר: בדקנו כמה זה עולה.

אלכס קושניר: זה עולה כ-800 מיליון שקל.

אלכס קושניר: אגב, זאת לא הערכה שלי אלא של גורמי מקצוע בביטוח הלאומי, וגם במשרד האוצר הסכימו לזה, פחות או יותר.

אלכס קושניר: אז אני קודם כול מבקש ממך, כבוד השר, לשקול את הסיפור הזה ולהעביר את זה לוועדת העבודה והרווחה כדי שנוכל לדון בזה.

אלכס קושניר: יש לי גם רעיון למקור תקציבי לסיפור הזה: אפשר לבטל איזשהו משרד לענייני כלום ולקצץ משרד לענייני שום דבר, ואז נוכל למצוא את ה-800 מיליון שקל.

אלכס קושניר: אבל אם לסיים ברצינות, אני חושב ש-2,000 שקל במצב כזה קשה בעבור האנשים זה יהיה מאוד מאוד חשוב.

אלכס קושניר: וגם אין שום סיבה שהמדינה תלין שכר; הרי היא זו שפיטרה את האנשים והוציאה אותם לחל"ת או לאבטלה בתקופה הזאת.

אלכס קושניר: אני מקווה מאוד שתוכלו לשקול את זה בחיוב.

אלכס קושניר: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת אלכס קושניר.

משה ארבל: יעלה ויבוא חבר הכנסת ישראל אייכלר.

משה ארבל: בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, ברכות – –

משה ארבל: תודה רבה.

ישראל אייכלר: – – על התפקיד החשוב, סגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת משה ארבל.

ישראל אייכלר: חברי הכנסת, אני רוצה לגעת בנקודה מאוד כאובה בעניין הזה של התעסוקה – בעבודה המוגנת – דווקא בתקופה הזאת.

ישראל אייכלר: אני יודע שאני לא יודע את כל הפרטים, אבל אדוני שר הרווחה, אני רוצה שתשמע.

ישראל אייכלר: אני לא יודע אם זה קורה אצלך במשרד הרווחה או רק במשרד הבריאות.

ישראל אייכלר: ישנם נכים שיש להם עבודה מוגנת והוציאו אותם לחל"ת בהוראה של המדינה בגלל המצב.

ישראל אייכלר: העמותות והמפעילים מקבלים 75% מהתקציב – לפחות במשרד הבריאות – כשהם לא מעסיקים את האנשים, כי יש להם הוצאות.

ישראל אייכלר: עד היום הזה ישנם הרבה חולי נפש שיושבים בבית, כי לא כדאי כל כך למעסיקים להפעיל את כל התנאים של משרד הבריאות, והם יושבים בבית ולא מתחילים לעבוד; כל המשק כבר עובד, רק המסכנים האלה לא.

ישראל אייכלר: ניסיתי לחקור למה.

ישראל אייכלר: אמרו לי בשקט: למה הוא צריך לשלם לאותם מסכנים כמה שהוא כבר משלם להם?

ישראל אייכלר: הוא מקבל 75% שקלים מהמדינה על לא לעבוד, על לא להעסיק.

ישראל אייכלר: אם זה קורה גם אצלך במשרד הרווחה, אני לא יודע.

איציק שמולי: לא.

ישראל אייכלר: תבדוק.

ישראל אייכלר: נדמה לי שאצלך במשרד הרווחה התחילו יותר להעסיק את האנשים האלה.

ישראל אייכלר: כבר לא קוראים לזה – – –

איציק שמולי: מע"ש.

ישראל אייכלר: מע"ש, כן.

ישראל אייכלר: שמעתי שהם כן עובדים, אבל במשרד הבריאות המצב חמור ביותר.

ישראל אייכלר: חייבים כבר לתקן את זה.

ישראל אייכלר: אני הודעתי לאחד האנשים שפנו אליי ואמרתי: אני אעלה את זה במליאת הכנסת.

ישראל אייכלר: אין לי ברירה, כי אין עם מי לדבר.

ישראל אייכלר: משרד הבריאות עסוק היום בוויכוח בין רוטשטיין לגרוטו כמה אנשים יצאו בבדיקות חיוביים והתברר שהם בכלל לא היו חולים, או מחזיקים אנשים בבידוד, כמו שדיברתי קודם, 14 יום, כשאפשר בתוך ארבעה ימים לשחרר אותם אם יש להם פעמיים שלילי.

ישראל אייכלר: יש נקודה נוספת, של האוטובוסים.

ישראל אייכלר: הסבל הנורא של משתמשי התחבורה הציבורית בתקופת הקורונה היה מעל ומעבר לנצרך בגלל בעיית הקורונה.

ישראל אייכלר: כל המשק היה משותק, אבל באוטובוסים ובתחבורה הציבורית היה עוול כפול: דווקא במגזר החרדי הפסיקו את כל האוטובוסים, בשעה שבמגזרים אחרים כן נסעו.

ישראל אייכלר: בכל הארץ עשו קודם כול להגן על הנהג – שני כיסאות לא לשבת לידו.

ישראל אייכלר: אני מבין את כל מה שקשור לבריאות הנהגים ופיקוח נפש, אבל למה עשו רק 20 אנשים?

ישראל אייכלר: הרי לא אספתם עשרות אלפי אוטובוסים.

ישראל אייכלר: הודה שר התחבורה לשעבר סמוטריץ' שהוא לא יכול לספק עוד עשרות אלפי אוטובוסים.

ישראל אייכלר: עכשיו מבשרים לנו שאחרי חג השבועות, כשנגמר עיד אל-פיטר והנהגים יחזרו, אז ייתנו רק 75%.

ישראל אייכלר: כשזה 100% אנשים נשארים בתחנות, לא מתגברים, אז עושים 75%?

ישראל אייכלר: אני דורש להחזיר מייד את קווי התחבורה הציבורית במלואם חוץ מהכיסאות שמאחורי הנהג – את זה אני מבין.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: יעלה ויבוא כבוד חבר הכנסת יעקב מרגי.

משה ארבל: בכבוד.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש – יש לי כבוד גדול לומר אדוני היושב-ראש – –

משה ארבל: תודה רבה.

יעקב מרגי: – – חבריי חברי הכנסת, מכובדי השר – –

קריאה: השר במליאה?

משה ארבל: השר איציק שמולי.

יעקב מרגי: הוא פה.

יעקב מרגי: הוא פה.

יעקב מרגי: אני אמשיך.

יעקב מרגי: – – רבותיי, קודם כול אני רוצה לברך את חברי לסיעה משה ארבל על מינויו לסגן יושב-ראש הכנסת.

משה ארבל: תודה רבה.

יעקב מרגי: כפי שאתה יודע, אני מייחס חשיבות לתפקיד הזה.

יעקב מרגי: הבית הזה בשבילי – בכלל הוא בית חשוב מאוד, ולי אין ספק שאתה תוסיף כבוד והדר לישיבות הכנסת כשאתה מנהל אותן ובנשיאות.

יעקב מרגי: חבריי, הדיון היום חשוב מעבר לכותרת המצומצמת שלו.

יעקב מרגי: אני רוצה להביא פן נוסף, של עובדים שהוצאו לחל"ת והיום, כשהמשק חוזר לעצמו, מוצאים את עצמם באי-ודאות כלכלית בגלל ניצול מצב של מעסיקים.

יעקב מרגי: אנחנו יוצאים מגדרנו לטובת העסקים הקטנים והעסקים הגדולים, ואנחנו ניאבק בשבילם, נעשה הכול כדי שבעלי העסקים יפוצו כראוי, אבל אני לא יכול לקבל טענות של עובדים שאומרים שהמנהלת שלהם או המנהל שלהם מנצלים מצב.

יעקב מרגי: בהתחלה הם הוצאו לחל"ת.

יעקב מרגי: הייתה סמכות למנהל להוציא עובד לחל"ת כראות עיניו – זה לא היה כפוף לשימוע, לא היה כפוף לכלום; סדרי העדיפויות של אותו מנהל מפעל, מנהל מוסד, מנהל בית ספר, מנהל עמותה.

יעקב מרגי: היום, כשהמשק חוזר לעצמו, מנצלים אותם מנהלים את המצב להרעת תנאים.

יעקב מרגי: אומר לו: אם אתה רוצה לחזור למקום עבודתך הקודם – אין; אתה יודע, המצב, המשק עוד לא חזר 100% לעצמו, אבל במחלקה השנייה אני יכול להחזיר אותך, ואני אחזיר אותך, אבל לא ב-100% אלא ב-70%.

יעקב מרגי: יש פה הרעת תנאים, ואנחנו צריכים להיות ערניים לניצול מצב.

יעקב מרגי: אני יודע שיש קושי אמיתי, כי יש חקיקה, יש חוקים, יש דיני עבודה, ואפשר להתחבא, להסתתר מאחורי אותם חוקים.

יעקב מרגי: פה צריך שייאמר שגם בתי הדין לעבודה וגם ארגוני העובדים יבינו ויהיו ערניים שגם במצב הזה יש ניצול מצב להרעת תנאים של עובדים.

יעקב מרגי: צריך לא לעמוד מנגד, ולהגן על העובד הקטן, האזרח הקטן.

יעקב מרגי: וזה לא אומר שלא צריך לעזור לעסקים לחזור לעצמם.

יעקב מרגי: בזה אני מסיים – אני קורא כאן גם לחברי הכנסת, לשר הנוגע בדבר – יש תחומים שזה שרים הנוגעים לדבר; היום זה אקטואלי יותר מתמיד – להיות ערניים, להיות קשובים.

יעקב מרגי: אנחנו מצד אחד ניאבק כאן שהפיצוי יהיה מלא, כדי שהמשק יחזור לתפקוד מלא – הפיצוי מהאוצר, התוכנית הזאת שתבוא ותגיע – אבל אסור באותה נשימה להפקיר את העובדים, לתת שתהיה להם הרעת תנאים וניצול המצב של הקורונה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לאדוני.

משה ארבל: ברשותך, אני רק אעיר הערה קטנה: אני מבקש בכל לשון שבכל עת יהיה כאן שר תורן במליאה, לפחות בזמן שחברי הכנסת מדברים, לכבודה של הכנסת.

משה ארבל: ישיב על ההצעה לסדר-היום סגן השר חבר הכנסת הרב משולם נהרי.

משה ארבל: בכבוד.

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש, ברכותיי.

משה ארבל: תודה רבה.

משולם נהרי: אני משוכנע שתביא אווירה חדשה לבית הזה וסגנון דיבור משופר יותר.

משולם נהרי: אדוני השר, אני עונה במקומך פה.

איציק שמולי: לכבוד הוא לי.

איציק שמולי: תודה רבה.

משולם נהרי: חבריי חברי הכנסת, הטלטלה החדה והחריפה שחווה שוק העבודה לאחרונה הציב את המשק הישראלי בפני אתגר חדש.

משולם נהרי: בתוך כחודשיים ישראל עברה משוק עבודה בשיאו למצב שבו יותר ממיליון ו-150,000 דורשי עבודה מגישים תביעה לדמי אבטלה, נוסף על מאות אלפים שאינם זכאים לסיוע כלל.

משולם נהרי: צריך לזכור שבישראל היו שיעורי אבטלה נמוכים ושיעורי תעסוקה גבוהים ביחס ל-OECD, למדינות רבות.

משולם נהרי: אף על פי שמרבית דורשי העבודה אכן יחזרו לעבודה, הניסיון שנצבר במשברים קודמים בישראל ובעולם, לצד מדדים ברורים שניתן לראות כבר היום, מראה כי תהליך החזרה לעבודה ייקח זמן ארוך.

משולם נהרי: רבים מהעובדים אשר הוצאו לחופשה ללא תשלום – מה שנקרא חל"ת – לא יחזרו לעבוד אצל המעסיק עם החזרה לשגרה.

משולם נהרי: לפי הערכות זרוע העבודה, שיעור האבטלה ביום שלאחר המשבר יהיה כ-9.3%.

משולם נהרי: מניתוח מדויק של שירות התעסוקה את נתוני כלל המתייצבים, כ-20.2% מהאנשים שנמצאים בחל"ת נמצאים בסיכון משמעותי שלא לחזור לעבוד במקום עבודתם טרם המשבר בתוך תקופה של שלושה חודשים.

משולם נהרי: עובדים אלו יצטרפו למספרים הגבוהים, ובשיעורים גדולים יותר, של מפוטרים שהצטרפו באפריל ובמאי ביחס לתחילת המשבר.

משולם נהרי: אותם עובדים שיישארו מחוץ לשוק העבודה יגיעו בעיקר מענפים מסוימים ומקבוצות אוכלוסייה מוחלשות.

משולם נהרי: תוכנית העבודה: אין ספק כי תהליך החזרה לעבודה של אותם אנשים עלול להימשך חודשים רבים.

משולם נהרי: על מנת לצמצם את המשבר יש צורך בעבודה מאומצת מצד כל הגורמים הרלוונטיים, ובהם משרד העבודה והרווחה וגופי הסמך הכפופים לו, כולל זרוע העבודה ושירות התעסוקה.

משולם נהרי: הפעלת מכלול הכלים המגוונים העומדים לרשות המשרד וגופי הסמך באמצעות שיתופי פעולה תאפשר טיפול אפקטיבי לצמצום ההשפעות ארוכות הטווח של המשבר.

משולם נהרי: הטיפול בעובדים שיצאו לחל"ת ובדורשי עבודה חדשים שעדיין מצטרפים למעגל המפוטרים מחייב עבודה מאומצת בשמירת האנשים במקומות העבודה וקרוב ככל האפשר לשוק העבודה, כדי להביא לשיפור בפריון ולהבטיח את החזרת המשק למסלול צמיחה.

משולם נהרי: בחודשים האחרונים פועלים גורמי המקצוע במשרד ובגופי הסמך לעדכן את תוכניות העבודה והשירותים אשר יוצעו לציבור המפוטרים, כולל הכשרה מקצועית והרחבת המענים לאוכלוסיות ייחודיות בזרוע העבודה – מה שהזכירה תומא סלימאן.

משולם נהרי: במקביל, כבר בתחילת חודש אפריל גיבש שירות התעסוקה תוכנית אבטלה שמטרתה העיקרית היא לסייע בחזרתם המהירה של דורשי העבודה למעגל העבודה, בשכר ראוי ובתנאים הולמים, בהתאם ליכולות של כל אחד מדורשי העבודה.

משולם נהרי: התוכנית שגיבש שירות התעסוקה על בסיס תוכנית הפיילוט נועדה לספק מענה מותאם במשבר הכלכלי היוצא דופן, וכוללת סדר פעולות לטיפול בכל דורשי העבודה החדשים שנרשמו בלשכות שירות התעסוקה.

משולם נהרי: סדר זה נקבע מתוך הנחה שהראשונים לחזור לעבודה הם אנשים המשתייכים לקבוצות חזקות, לעומת דורשי עבודה שחזרתם לעבודה תהיה איטית יותר.

משולם נהרי: מעקב אחר דורשי העבודה והפעלת הכלים המגוונים מחד גיסא ואקטיביזם מול המעסיקים מאידך גיסא יאפשרו לנו לצמצם את הפגיעה בשוק העבודה לטווח הבינוני-ארוך ולחזק את היעילות בהקצאת המקורות לטובת דורשי העבודה שיישארו מובטלים, במטרה לשפר מיומנויות וכישורים בתקופה מורכבת זו.

משולם נהרי: תהליכים אלו יחזקו את מעמדם של דורשי העבודה ויסייעו להבטיח את הישרדותם העתידית בשוק העבודה.

משולם נהרי: מרכיבי התוכנית: התוכנית המשולבת של משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים יחד עם כלל היחידות וגורמי הסמך כוללת התמקדות בכמה מרכיבים.

משולם נהרי: התוכנית לטיפול בדורשי העבודה תתמודד בשלב הראשון עם הצורך לסייע למעסיקים לקלוט מחדש את עובדי החל"ת ולאפשר מסלול שימור עובדים שטרם יצאו לחל"ת.

משולם נהרי: בשלב שני – – –

עאידה תומא סלימאן: – – –ימשיכו – – –

משולם נהרי: תומא, כל מה שהזכרת נמצא פה.

עאידה תומא סלימאן: – – –

משולם נהרי: ובתוספת, כן, ובתוספת, אבל הנושא שאמרת, לגבי הכשרה והכול, זה נושא מרכזי.

משולם נהרי: בשלב שני – – –

ינון אזולאי: רגע – – –

משולם נהרי: גם אותם נזכיר.

משולם נהרי: לא נשכח אף אחד.

קריאות: – – –

משולם נהרי: גם את המגזר החרדי, וגם את המגזר הערבי, ואת הצ'רקסים – את כולם אנחנו נזכיר.

משולם נהרי: התשובה מפורטת.

משולם נהרי: אנחנו באים ואומרים – – –

משה ארבל: מה גם שחבר הכנסת אזולאי נרשם לדעה נוספת, אז יהיה לו זמן להביע את עמדתו.

משולם נהרי: אוקיי.

משולם נהרי: כן.

משולם נהרי: בשלב השני יהיה צורך בסיוע לאותם מפוטרים לחזור לשוק העבודה במהירות האפשרית, תוך חיזוק כישורים, מיומנויות והכשרות מקצועיות משלימות.

משולם נהרי: בכל התהליך תינתן תשומת לב ייחודית לדורשי עבודה מרוויחי שכר נמוך, ובעבורם יפותחו מסלולים ותוכניות ייעודיות.

משולם נהרי: תהליכים אלו יאפשרו לחזק את מעמדם של דורשי העבודה בשוק העבודה ולהבטיח את הישרדותם העתידית בו.

משולם נהרי: תוכנית עבודה בכמה שלבים: א.

משולם נהרי: צעדים בטווח זמן קצר-בינוני – החזרה מחל"ת וטיפול מהיר.

משולם נהרי: מרבית דורשי העבודה בישראל נמצאים כעת באבטלה על בסיס חל"ת.

משולם נהרי: בעבור עובדים אלו יש צורך בצעדים משמעותיים שיסייעו למקסם את סיכויי החזרתם לעבודה.

משולם נהרי: על מנת לעשות זאת יידרשו צעדים משמעותיים ואינטנסיביים שיסייעו למקומות העבודה לקלוט את העובדים מחדש.

משולם נהרי: מציאות זו מחייבת את הפעלתם של אמצעים שיעודדו את המעסיקים לקלוט מחדש – תהליך שיופעל על ידי שירות התעסוקה באמצעות מתן מענקי החזרת עבודה.

משולם נהרי: ב.

משולם נהרי: צעדים בטווח הזמן הארוך – תוכנית אבטלה רחבת היקף.

משולם נהרי: לצד הפעלת כלים בטווח הבינוני-ארוך יש צורך ביישום של תוכנית טיפול רחבת היקף לתובעי אבטלה ומצטרפים חדשים להבטחת הכנסה ברמה הארצית, בדגש על פעילות ברמה המקומית, תוך ניצול הפריסה הארצית של כלל יחידות המשרד בכל הארץ – 76 לשכות התעסוקה ומרכזי ההכוון של זרוע העבודה.

משולם נהרי: תוכנית זו מחייבת זיהוי מוקדם ומדויק של סיכויי החזרה של קבוצות אוכלוסייה שונות, כגון נשים, עובדים מבוגרים, צעירים, אנשים עם מוגבלות ואנשים המשתייכים לענפים כלכליים אשר נפגעו כבר כעת מהמשבר, בפרט לנוכח ניתוחים המציעים כי חלק משמעותי מהמוצאים לחל"ת הם בעלי השכלה של עד תעודת בגרות.

משולם נהרי: עבור קבוצה זו תופעל תוכנית מקיפה, אשר בחודשים האחרונים הוחל ביישומה וכעת יש צורך להתאים אותה לצרכים המשתנים בעקבות משבר הקורונה.

משולם נהרי: יישום שלבים אלו יוכל לסייע לתת מענה על המשבר בשוק העבודה ולהביא לתוצאות בהקדם האפשרי.

משולם נהרי: התמקדות בשני קהלי יעד – מפוטרים חדשים והתמקדות בקבוצות אוכלוסייה ייעודיות: א.

משולם נהרי: המפוטרים החדשים – אוכלוסייה של עובדים בשגרה.

משולם נהרי: רשת ביטחון גמישה ומנעד סדנאות נרחב ודיגיטלי יסייעו לאותם מובטלים שעובדים בימי שגרה אך איבדו כעת את מקומות עבודתם ואינם מוצאים עבודה באופן עצמאי.

משולם נהרי: ההיקפים הגדולים של קהלי יעד אלו מחייבים היערכות שונה מאשר הייתה בעבר, במיוחד נוכח הצורך לעבוד בשגרה מיוחדת.

משולם נהרי: תוכניות נוספות, כגון עבודה עם מעסיקים והכשרות מקצועיות, יופעלו עבור קהלי יעד אלו במטרה לסייע להם לחזור לעבודה במהרה תוך חיזוק הכישורים והמיומנויות.

משולם נהרי: ב.

משולם נהרי: קבוצות אוכלוסייה בסיכון – עובר למשבר, וביתר שאת בעת פיתוח תוכניות התעסוקה במציאות שלאחר הקורונה, המשרד מציב לנגד עיניו את אוכלוסיות היעד הזקוקות לסיוע על מנת להשתלב בשוק העבודה, או להשתלב בו מחדש.

משולם נהרי: בהתאם לכך, בחודשים האחרונים פועלים גורמי המקצוע בזרוע העבודה לעדכן את תוכניות העבודה והשירותים אשר יוצעו לאוכלוסיות היעד, ובהן האוכלוסייה החרדית, האוכלוסייה הערבית, בני 45 ומעלה, אנשים עם מוגבלות ועוד.

משולם נהרי: זאת, על מנת להגדיל את שיעורי ההשתתפות והתעסוקה של אוכלוסיות אלו – אשר לפי יחידות המחקר של כלל היחידות במשרד צפויים להיפגע יותר מהאוכלוסייה הכללית – תוך הרחבת מעטפת הליווי הקיימת בשגרה.

משולם נהרי: אני מקווה שהקשבת, חבר הכנסת אזולאי, לגבי האוכלוסיות שהזכרת.

ינון אזולאי: – – –

משולם נהרי: הכלים: א.

משולם נהרי: הכשרה מקצועית.

משולם נהרי: לצד הצורך להכניס אנשים רבים לעבודה וטיפול יעיל במפוטרים החדשים על מנת שלא יינתקו משוק העבודה, יש צורך בהפעלה של הכשרות מקצועיות לטובת ציבור המפוטרים שלא יוכלו לשוב למקצוע שממנו פוטרו.

משולם נהרי: לשם כך מציע האגף להכשרה מקצועית בזרוע העבודה מגוון רחב של הכשרות מקצועיות, תוך מיקוד בתחומים שבהם קיים מחסור בכוח אדם מיומן מזה תקופה, ובהם חשמלאים, CNC, בניין, מחשבים, רכב ועוד.

משולם נהרי: הכשרות אלו ניתנות בכמה מסלולים, הן מסלולים שבהם המעסיק משולב כבר בתחילת הדרך והן מסלולים הפונים למחפש העבודה ישירות.

משולם נהרי: ב.

משולם נהרי: מתן שירות בלשכות התעסוקה של שירות התעסוקה ובמרכזי ההכוון של זרוע העבודה.

משולם נהרי: הפריסה הארצית של לשכות שירות התעסוקה תאפשר להתאים את העבודה בפריסה מקיפה, תוך התאמת שירותים וגיבוש תפיסה ואסטרטגיה של הפעלה למציאות הקורונה.

משולם נהרי: השירותים יינתנו במגבלות הקיימות ומתוך היערכות ליום שאחרי, לרבות התאמת השירותים הניתנים ותהליכי העבודה למציאות החדשה.

משולם נהרי: יש לציין כי מאז החל המשבר, שירות התעסוקה טיפל בעשרות אלפי אנשים, כולל עבודת השמה למקומות עבודה, על אף המגבלות.

משולם נהרי: לצד זה, מינהל תעסוקת אוכלוסיות בזרוע העבודה המשיך להפעיל באופן וירטואלי את השירותים הניתנים במרכזי ההכוון ולהתאימם למציאות החדשה, בין היתר באמצעות מרכזי ההכוון התעסוקתי, כגון "ריאן" לאוכלוסייה הערבית, הבדואית והצ'רקסית, הפרוסים בכל רחבי הארץ, לרבות במזרח ירושלים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו יודעים מה עושים, זאת הבעיה.

משולם נהרי: לימודי עברית לדוברי ערבית.

משולם נהרי: אני מדבר על דברים שקיימים היום – –

עאידה תומא סלימאן: זאת הבעיה.

משולם נהרי: – – ומתאימים.

משולם נהרי: אני אמרתי – – –

עאידה תומא סלימאן: אם אפשר עם המשבר הנוכחי לעשות מה שעשינו – – –

משולם נהרי: לא, לא מה שעשינו, אני אומר מה שעושים.

משולם נהרי: אני מדבר על ההווה ואני מדבר על השיפור שיש בהווה, כהתאמה שמתאימים למשבר הקורונה.

משולם נהרי: מרכזי הכוון תעסוקתי "מפתח" והתוכניות אשת חיל ויתד, לאוכלוסייה החרדית; אנגלית תעסוקתית מקוונת; מרכזי תעסוקה עירוניים "הזדמנות"; תעסוקה שווה ותעסוקה נתמכת לאנשים עם מוגבלות; סל גמיש – תוכנית סיוע להורים יחידים במימון מסגרות לילדים; תוכנית "למרחק" ליוצאי אתיופיה; "אמצע הדרך" לגיל 45 ומעלה; תוכניות נוספות לצעירים בסיכון; תעסוקה בהייטק לנשים ולאוכלוסייה הערבית ועוד.

משולם נהרי: יצוין כי מתחילת המשבר כ-50,000 איש פנו למרכזים ולתוכניות השונות לקראת חזרה לשוק העבודה.

משולם נהרי: נוסף על מענקים למעסיקים מתבצעת עבודה מול המעסיקים, תוך התמקדות בתוכניות השמה ופיתוח, תוכניות ליווי ומתן שוברים למעסיקים.

משולם נהרי: בנוסף, ניתנים כלי סיוע למעסיקים בדמות התמחות בשכר לאקדמאים אצל מעסיקיהם על מנת לגשר על פערים תרבותיים ותעסוקתיים; חלוקת שוברים למעסיקים לשילוב תעסוקתי של אוכלוסיות היעד; שוברי הכשרה מקצועית; תוכניות שנת מעבר לצעירים אחרי תיכון, בניית תוכניות הכשרה עם מעסיקים אשר בסופן תהיה השמה אצל המעסיק; שיפור מיומנויות עברית ודיגיטציה שיקדמו תעסוקה מרחוק ועוד.

משולם נהרי: מטרתן של תוכניות אלו אינן רק שילוב של אוכלוסיות היעד בתעסוקה אלא שילובן בתעסוקה איכותית, אשר תבטיח קידום מקצועי וקריירה ארוכת טווח.

משולם נהרי: אדגיש כי על אף התקווה שעוררו בציבור ההקלות במגבלות הריחוק החברתי שעליהן הוכרז בשבועות האחרונים, אני מודע לכך שעבור חלקים רחבים באוכלוסייה הישראלית פרץ זה מכבר הגל השני של המשבר – גל המשבר הכלכלי והחברתי, המוביל, לצערנו, אזרחים רבים מדי לפת לחם.

משולם נהרי: על כן, משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים והגופים הכפופים לו ימשיכו לפעול בשלל הכלים העומדים לרשותם לא רק על מנת לסייע בשילוב של אוכלוסיות בעלות פוטנציאל השתלבות או השתלבות מחדש בשוק העבודה אלא אף לסייע לאוכלוסיות הרווחה שבטיפול המשרד, אשר זקוקות כיום יותר מתמיד לרשת ביטחון ולאוזן קשבת.

משולם נהרי: תודה.

משה ארבל: תודה רבה לסגן השר.

משה ארבל: לפני שניגש להצבעה יש בקשה לעמדה נוספת מחבר הכנסת פורר – שוויתר, ובמקומו ייגש חבר הכנסת ינון אזולאי.

משה ארבל: בבקשה.

אלכס קושניר: אדוני, אני אוכל להצביע מפה?

עאידה תומא סלימאן: עכשיו נעלה למעלה?

ינון אזולאי: אתה רוצה 20 חתימות, כבוד הסגן?

ינון אזולאי: נארגן לך פה.

משה ארבל: בפעם הקודמת הייתה הצבעה אלקטרונית והוספנו לפרוטוקול.

משה ארבל: אם תרצו, זה יבוצע.

עאידה תומא סלימאן: זה לא יכול להיות.

משה ארבל: חבר הכנסת ינון אזולאי, דקה לרשותך.

משה ארבל: בבקשה.

ינון אזולאי: כבוד סגן היושב-ראש, ידידי היקר חבר הכנסת משה ארבל, קודם כול ברכות.

משה ארבל: תודה רבה.

ינון אזולאי: תעשה את מלאכתך נאמנה, ללא משוא פנים, גם לא כלפי חבריך בסיעה, כמובן.

ינון אזולאי: אבל אני רוצה, כבוד השר, לברך שתצליח.

ינון אזולאי: אנחנו יודעים את החברתיות שבך, סגן השר.

ינון אזולאי: אחרי התשובה המפורטת – רק משהו קטן.

ינון אזולאי: אולי זה היה בדיוק בזמן שלא הקשבתי.

ינון אזולאי: לאחרונה, אתמול, עבר תזכיר ממשלתי שלבעלי עסקים גדולים שלא החזירו את העובדים שלהם מחל"ת, מ-1 ביוני ייתנו להם 7,500 שקל בערך.

ינון אזולאי: אני חושב שזה דבר שלא אמור להיות.

ינון אזולאי: קודם כול אלה שלא הוציאו אותם לחל"ת – בואו נעזור להם ונעודד אותם, כי הם הוציאו כסף ולא בטוח שקיבלו את התמורה שלהם.

ינון אזולאי: אני חושב שהדבר הזה לא הגיוני בכלל.

ינון אזולאי: אין בעיה לתמרץ את האחרים, וזה בסדר שאנחנו נותנים להם, אבל אי-אפשר להתעלם מאלה שהשאירו את העובדים בחל"ת, או אלה שהחזירו אותם בחודש מאי לעבודה – שגם אותם צריך לתמרץ, וצריך לעשות הכול על מנת שהם לא יתמוטטו, כי הם רגע אחד לפני הקריסה.

ינון אזולאי: חשוב שכבוד השר ייקח את זה לתשומת ליבו, ואולי גם להעלות את הנושא הזה.

ינון אזולאי: ויש עוד דבר: אנשים שלפני פסח קיבלו את ה-2,000 ש"ח מקדמה, שחתמו חל"ת, לפני יומיים-שלושה עדיין לא קיבלו את הכסף – את המשכורת של חודש אפריל – וכדאי לשים לב גם לזה.

ינון אזולאי: תודה רבה לך.

משה ארבל: כבוד השר ביקש להשיב.

משה ארבל: יעלה ויבוא.

איציק שמולי: – – –

משה ארבל: לומר בקצרה משפט, ולאחר מכן נעבור להצבעה.

איציק שמולי: עאידה, אני מבטיח לך שתאהבי את מה שיש לי לומר.

איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש – – –

משה ארבל: 50% מאורך דברי סגן השר.

איציק שמולי: לא, לא, שני משפטים.

איציק שמולי: סגן השר ענה בשם המשרד, ואין לי כוונה להאריך.

איציק שמולי: הוא ענה תשובה מפורטת ומקצועית, כהרגלו.

איציק שמולי: אני רק רוצה לומר דבר אחד, לאור ההערות שנשמעו פה; בעצם שתי הערות.

איציק שמולי: האחת – אנחנו לא חיים בתחושה שכל החוכמה נמצאת במשרד העבודה והרווחה.

איציק שמולי: יש שם אנשים מעולים, מצטיינים, מסורים, שהוכיחו את עצמם בתקופת הקורונה.

איציק שמולי: לנוכח ההערות שנשמעו, גם מצד חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן וגם מצד חברי הכנסת ינון אזולאי ומרגי, אני לא מקבל את הגישה של מה שהיה בוועדה.

איציק שמולי: ולכן, מה שאני מבקש מכם לעשות זה שנעשה פגישה משותפת יחד עם זרוע העבודה, גם של נבחרי הציבור הערבים וגם של נבחרי הציבור החרדים, כדי להגיד לכם – או לחשוב ביחד, לא להגיד לכם – לתכנן ביחד אלו פתרונות ייחודיים אנחנו יכולים להציע לציבורים הספציפיים שלכם בהקשר של חזרה לתעסוקה.

איציק שמולי: אני לחלוטין לא מקבל את האמירה שהמענה צריך להיות קורס בעברית.

משה ארבל: תעסוקה איכותית, כמובן.

איציק שמולי: תעסוקה איכותית.

איציק שמולי: בוודאי.

איציק שמולי: הדבר השני – אני אומר את זה לכל הבית – ברור שכרגע המאמץ העיקרי של הממשלה הוא לדחוף כמה שיותר ישראלים לתעסוקה, אבל אנחנו צריכים לזכור שבצד זה יש הרבה מאוד ישראלים שהולכים לגלות שאין להם מקום עבודה לחזור אליו.

איציק שמולי: אנחנו נצטרך לתת להם מענה ברוח הדברים שאמר קודם חבר הכנסת קושניר, וגם לדאוג לאוכלוסיות הרווחה, כמובן, אלו שאין להם יכולות השתכרות מי יודע מה.

איציק שמולי: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לכבוד השר.

משה ארבל: אנחנו נאפשר הצבעה אך ורק מהמקומות.

משה ארבל: כמובן, מי שירצה אחר כך לצרף לפרוטוקול, זה לשיקולו.

משה ארבל: כבוד השר, אנחנו מצביעים על העברת החוק לוועדת העבודה, הרווחה – –

קריאה: הצעה לסדר-היום.

משה ארבל: סליחה, הצעה לסדר-היום.

משה ארבל: – – לוועדת העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

משה ארבל: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 2 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

משה ארבל: בעד – שני חברי כנסת.

משה ארבל: אני מצרף לפרוטוקול את חבר הכנסת אוסאמה סעדי, חבר הכנסת מרגי, חבר הכנסת אזולאי, חבר הכנסת גינזבורג, חבר הכנסת כסיף, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, חברת הכנסת סונדוס סאלח וכבוד השר איציק שמולי.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: << הלסי >> מניעת כפל קצבאות מהמוסד לביטוח לאומי עבור אוכלוסיות מוחלשות << הלסי >>

משה ארבל: נעבור להצעות דחופות לסדר-היום בנושא: מניעת כפל קצבאות מהמוסד לביטוח לאומי עבור אוכלוסיות מוחלשות, מס' 185, 213, 218, 232 ו-248.

משה ארבל: יעלה ויבוא חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך.

עופר כסיף: תודה.

עופר כסיף: אני רוצה לברך אותך קודם.

משה ארבל: תודה רבה.

עופר כסיף: יש שיר שנקרא "טיול לארבל" ויש שם משפט שאומר: כל האזור צוהל, יוצאים אל הארבל, אז אני אאחל לך באותה רוח.

עופר כסיף: בהצלחה.

משה ארבל: תודה, תודה על הברכה.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, זכותו של כל אדם שצרכיו ימולאו.

עופר כסיף: זוהי זכות ולא חסד או טובה, זכות שבנסיבות הקיימות אחראית לה המדינה.

עופר כסיף: מכאן גם ההכרח בקצבאות.

עופר כסיף: הן צורך של אנשים, ולכן הן בגדר זכותם, זכות שעל המדינה לספק.

עופר כסיף: ראש הממשלה והאוצר כופרים בכך מסיבות אידיאולוגיות שבבסיסן בוז לעניים ולמוחלשים וסגידה לעשירים ולבעלי הכוח.

עופר כסיף: זאת אידיאולוגיה המקדשת אגואיזם, מערערת על אחריות המדינה לרווחת כלל אזרחיה וסולדת מסולידריות חברתית.

עופר כסיף: האידיאולוגיה הזאת היא הסיבה האמיתית למדיניות האנטי-חברתית של ראש הממשלה ולהקתו, המשרתים את המיעוט העשיר ופוגעים ברוב העובד.

עופר כסיף: נתניהו מייצג את ישראל השנייה?

עופר כסיף: הבל, שטות ורעות רוח.

עופר כסיף: הרי בקצבאות הוא לא רואה זכות אלא מתנה ואמצעי לחץ על האוכלוסיות המוחלשות ביותר.

עופר כסיף: כ-40,000 מקבלי קצבאות הם עובדים שהוצאו לחל"ת או פוטרו במהלך הקורונה, אנשים המתקיימים בקושי מקצבאות נכות, מזונות, זקנה והשלמת הכנסה.

עופר כסיף: כל אלו עובדים כי הם זקוקים לכסף הזה כדי לשרוד – גננת שמקבלת קצבת זקנה, נכה שיוצא ומתפרנס, אימהות חד-הוריות, קשישים שנאלצים בערוב ימיהם לשמש כמאבטחים ועובדי ניקיון ועוד רבים וטובים.

עופר כסיף: המדינה היא שגרמה לפיטורים המוניים וליציאה כפויה לחל"ת בשל התפרצות הקורונה, לכן נכון וצודק שאותם עובדים יקבלו דמי אבטלה.

עופר כסיף: עכשיו אפילו את זה גוזלים מהם.

עופר כסיף: האוצר מתנגד לכפל קצבאות בטענה שיעודד יציאה משוק העבודה ויובילו לפגיעה בתעסוקה.

עופר כסיף: מעבר לעובדה שהיציאה משוק העבודה נכפתה בשל הקורונה, הרי שיש כאן, כאמור, אידיאולוגיה שבבסיסה שתי תפיסות מרושעות ומופרכות: האחת – שרואה את העבודה כערך ואת האדם כסחורה; השנייה – שנשענת על חוסר אמון באזרח ובאדם, הראייה של כולם כאילו הם אנוכיים ושבלי סנקציה כולם יתבטלו ויתעלקו על המדינה.

עופר כסיף: על בסיס שתי האמונות האלה הקצבאות משמשות כחלק משיטת המקל והגזר, לא כזכות אלא כסנקציה.

עופר כסיף: סוג כזה של מחשבה כינה פרויד בשם "השלכה", מנגנון הגנה שבו אדם מייחס את תכונותיו השליליות לאחרים ואף לכלל האנושות כאילו זה היה טבע האדם.

עופר כסיף: כך חבורת תאבי בצע ושררה שאנוכיותם אומנותם – –

משה ארבל: נא לסיים.

עופר כסיף: – – מייחסים את תכונתם זו לטבע האנושי, משליכים אנוכיות על עובדים קשיי יום וכך מצדיקים את ניצולם ואת שלילת זכויותיהם.

עופר כסיף: משפט אחרון, ברשותך.

משה ארבל: אם אתה מסוגל בשלוש דקות גם להביא את פרויד, זאת אומנות.

עופר כסיף: משפט אחרון, ברשותך.

עופר כסיף: לכן, מה שמציעה עכשיו הממשלה הוא רק הקפאה זמנית של האיסור של כפל קצבאות, ולא ביטולו.

עופר כסיף: זה לא פתרון כלל אלא לעג לרש, זלזול וצחוק בפני המוחלשים, כי נכה או קשיש שיפוטר, עוד חודשיים או שלושה כבר לא יקבל דמי אבטלה או קצבה.

עופר כסיף: לכן, את האיסור הזה צריך להשליך לפח האשפה של ההיסטוריה.

עופר כסיף: אני מבקש להעביר את זה לדיון בוועדת הכספים.

משה ארבל: תודה רבה, חבר הכנסת עופר כסיף.

משה ארבל: חברת הכנסת אורנה ברביבאי – אינה נוכחת; חבר הכנסת עוזי דיין – אינו נוכח; חבר הכנסת ניצן הורוביץ – אינו נוכח.

משה ארבל: יעלה ויבוא חבר הכנסת איתן גינזבורג.

משה ארבל: שלוש דקות לאדוני.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: ראשית, ברכות על המינוי.

איתן גינזבורג: הייתי בכיסאך, וזה כבוד גדול שאתה מייצג אותנו.

איתן גינזבורג: זאת הזדמנות גם להודות למזכירת הכנסת – על כל התקופה שליווית אותי בתור סגן יושב-ראש הכנסת.

איתן גינזבורג: חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, מתחילת משבר הקורונה מעל 35,000 מובטלים, כולם מקבוצות חלשות – או חלקם מקבוצות חלשות – עמדו בפני מצב מתסכל וחסר כל היגיון שבו נאסר עליהם לממש כפל קצבאות.

איתן גינזבורג: המשמעות היא שבשיא המשבר שתוקף אותנו זכאי הביטוח הלאומי לא יכלו לממש את דמי האבטלה שלהם במקביל לקבלת קצבאות אחרות מהביטוח הלאומי.

איתן גינזבורג: ברור לכולם שזה אבסורד מוחלט.

איתן גינזבורג: הרי מי זכאי לקבל קצבאות?

איתן גינזבורג: מקבל אותן מישהו לא במקום המשכורת ממקום עבודתו אלא נוסף עליה ומידיעה שהמשכורת לבדה לא מספיקה לקיים אותו ואת משפחתו, אז למה דווקא עכשיו לשלול ממנו, ביום שהוא מאבד את ההכנסה שלו?

איתן גינזבורג: זו בדיוק מאותן פעמים שאנחנו תופסים את הראש ושואלים איך הביורוקרטיה מרוקנת מתוכן את כל כוונת המחוקק.

איתן גינזבורג: שמחתי לגלות ולשמוע ולהתבשר יחד עם כל ישראל שעם כניסתו לתפקיד, חברי שר הרווחה והשירותים החברתיים חבר הכנסת שמולי פעל ללא מורא ובאופן ישיר, מהיר ומיידי לתקן את המצב הקפקאי הזה.

איתן גינזבורג: הוא סיכם עם משרד האוצר שמי שזכאי לקבל כפל קצבאות בחודשים הקשים האלה יקבל אותן במלואן, בלי הצורך לוותר על אחת מהן.

איתן גינזבורג: יישר כוח גדול על זה, אדוני השר.

איתן גינזבורג: פעולה שכולם מברכים אותך עליה.

איציק שמולי: אני חייב להיות הגון ולומר שאילולא ישראל כץ, ששינה את התפיסה של משרד האוצר, לא היינו יכולים לעשות את זה.

איתן גינזבורג: אני מצטרף לברכות לשר האוצר, אבל תמיד יש מישהו שמחולל.

איתן גינזבורג: בסוף יש מי שמסכים, אבל מישהו צריך לחולל את המהפך התפיסתי.

איתן גינזבורג: זו דוגמה ראויה מאוד לעבודה מוצלחת, גם של הממשלה, כשרוצים וכשמביאים רוח חדשה, וגם של הכנסת, כי הנושא הזה עלה לא פעם בכנסת.

איתן גינזבורג: אדוני סגן השר, לא ראיתי אותך, אז אני מצטער שלא בירכתי אותך.

איתן גינזבורג: תודה גם לכם על הנכונות.

איתן גינזבורג: הבעיה נפתרה מיידית על ידי השרים האחראים והמשרדים הרלוונטיים.

איתן גינזבורג: הלוואי שנוכל לספק עוד ועוד דוגמאות כאלה.

איתן גינזבורג: בהקשר הזה אני רוצה לציין – אני מבקש עוד דקה, למרות הזמן, אדוני היושב-ראש – להעלות עוולה נוספת, שדורשת תיקון דחוף, והתגלתה בצורה מאוד מאוד ניכרת במשבר הנוכחי, וזאת זכאותם של עצמאים לקבל דמי אבטלה ובכלל לקצבאות מהביטוח הלאומי.

איתן גינזבורג: יש להם זכאויות שהם לא מקבלים לעומת שכירים.

איתן גינזבורג: הדבר הזה חייב להיפסק.

איתן גינזבורג: חייבים לתקן את העוול הזה.

איתן גינזבורג: הביטוח הלאומי אמור לבטח את כלל האזרחים במדינה, ולא רק את השכירים שבה.

איתן גינזבורג: אין סיבה הגיונית שהביטוח הלאומי יספק מצנח הצלה רק למי שהוא שכיר, אבל עצמאי שבא לבנות לעצמו עסק לא ייהנה מקצבאות שמגיעות לכל אדם אחר, למשל בתקופת אבל, בשבעה, לא עלינו, או בהכרה בימי מחלה וכו'.

איתן גינזבורג: המצב הזה חייב לקבל תיקון.

איתן גינזבורג: אני פונה אליך, אדוני השר.

איתן גינזבורג: אתה התקווה להרבה מאוד עצמאים.

איתן גינזבורג: אתה התקווה להרבה מאוד אזרחים.

איתן גינזבורג: הכניסה שלך לתפקיד היוותה באמת רוח מרעננת בתוך הממשלה הזאת, בתוך המשרד הזה.

איתן גינזבורג: אנחנו רואים שיש פה הנהגה, גם במשרד האוצר ובטח ובטח במשרד הרווחה, שרואה את האנשים לפני הכול, שרואה את האזרחים והמצוקות שלהם.

איתן גינזבורג: אין לי ספק שאתם תידרשו ותדעו לשפר את המצב הבלתי-נסבל הזה – –

משה ארבל: תודה רבה.

איתן גינזבורג: – – ותאפשרו גם לעצמאים לקבל את מה שמגיע להם מהביטוח הלאומי.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת איתן גינזבורג.

משה ארבל: ישיב סגן שר האוצר הרב יצחק כהן.

משה ארבל: בבקשה.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, תרשה לי קודם כול לברך אותך על הכהונה המכובדת והתפקיד המכובד.

יצחק כהן: אתה ראוי לזה.

יצחק כהן: אין לי ספק שתקדש שם שמיים, כמו שאתה נוהג בכל הליכותיך, במקצועיות, בנועם הליכות, ותביא רוח חדשה לאולם הזה, שהוא כל כך זקוק לה.

יצחק כהן: בהצלחה.

משה ארבל: תודה רבה.

יצחק כהן: בהצלחה גם לירדנה בקדנציה החדשה.

יצחק כהן: יש לך עזר כנגדו, אתה יכול להיות רגוע.

משה ארבל: אין חכמה כבעלת הניסיון.

יצחק כהן: עם ירדנה אתה בטוח מצליח.

יצחק כהן: חבריי חברי הכנסת, ההצעה בעניין מניעת כפל קצבאות מהמוסד לביטוח לאומי עבור אוכלוסיות מוחלשות – אכן הנושא עלה, ובהוראה של שר האוצר ישראל כץ ובהסכמה ובפעילות של שר הרווחה, השר כץ נתן הנחיה לאנשי אגף התקציבים לשבת עם שר הרווחה ולהגיע לסיכום.

יצחק כהן: הנושא של קיזוז דמי האבטלה מקצבאות הביטוח הלאומי נדון, כפי שאמרתי, בין משרד האוצר למשרד הרווחה ולביטוח הלאומי.

יצחק כהן: הושגה הסכמה שלפיה תקודם הצעת החוק המסדירה את הנושא לגבי החודשים מרץ עד יוני.

יצחק כהן: יושב-ראש ועדת חוקה, חוק ומשפט הרב יעקב אשר, התקציב הנדרש לקידום הצעת החוק הזאת הינו במסגרת התיקון לחוק-יסוד: משק המדינה, מה שהעברנו לא מזמן בקריאה ראשונה, שאושר בקריאה ראשונה ועבר ועדת הכספים.

יצחק כהן: לפיכך, קידום החקיקה בנושא יתבצע רק לאחר השלמת תיקון חוק-היסוד.

יצחק כהן: לאחר אישור החוק יחזיר הביטוח הלאומי באופן רטרואקטיבי את הקיזוזים שיתבצעו בגין החודשים מרץ עד מאי – סליחה, בגין החודשים מרץ עד מאי – ובחודש יוני לא יתבצע קיזוז בין הקצבאות אמורות.

יצחק כהן: מדובר בבשורה לאוכלוסיות הנזקקות שתביא להגדלה משמעותית של הכנסתם של מקבלי קצבאות הבטחת הכנסה, מזונות, נכות כללית וקצבת זקנה לנשים בגיל 62–67.

יצחק כהן: אני חושב שאכן זו בשורה, ותודה רבה לכולם.

יצחק כהן: תודה רבה גם לכם.

יצחק כהן: אני מציע להסתפק.

עופר כסיף: אני רוצה להעביר את זה לוועדה.

יצחק כהן: אתה רוצה?

יצחק כהן: בסדר.

יצחק כהן: זכותך לרצות, אין בעיה.

יצחק כהן: אני מציע להסתפק.

משה ארבל: אנחנו נעבור להצבעה.

משה ארבל: נצביע בעד ונגד העברה לוועדה – הצעה דחופה לסדר-היום בנושא מניעת כפל קצבאות מהמוסד לביטוח לאומי עבור אוכלוסיות מוחלשות.

משה ארבל: מי שבעד הוא בעד, מי שנגד הוא נגד.

משה ארבל: הצבעה.

עופר כסיף: לחצתי בטעות ושכחתי שאני לא יושב במקום שלי.

עופר כסיף: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 2 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 3 נמנעים – אין ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

משה ארבל: חבר הכנסת עופר כסיף הצביע בטעות במקומו של חבר הכנסת איימן עודה, ולכן ההצבעה מהמקום הזה מבוטלת.

משה ארבל: אשר על כן אנחנו נקריא קודם כול את תוצאות ההצבעה: בעד – אחד, אחד מהם הוא מבוטל, אז אחד, שלושה נגד, ולפרוטוקול ביקשו להצטרף חברת הכנסת סונדוס סאלח וחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

משה ארבל: זה הכול.

משה ארבל: מסקנה: ההצעה לא התקבלה, ונסתפק בתשובה של סגן השר.

משה ארבל: << הלסי >> החשש לקריסתם של עסקים בתחומים שבהם לא שבו לפעילות בהתאם להוראות והצורך במענק נוסף לעצמאים << הלסי >>

משה ארבל: נעבור להצעות לסדר-היום בנושא: החשש לקריסתם של עסקים בתחומים שבהם לא שבו לפעילות בהתאם להוראות והצורך במענק נוסף לעצמאים, מס' 225, 226, 231 ו-243.

משה ארבל: יעלה ויבוא יושב-ראש ועדת החוקה החדש – ברכות – חבר הכנסת יעקב אשר.

משה ארבל: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אדוני סגן השר, חבריי חברי הכנסת, קודם כול אני רוצה לאחל לך, אדוני היושב-ראש, הצלחה רבה בתפקידך.

משה ארבל: תודה.

במזג הטוב שלך ובחוכמתך כי רבה – וכולנו יודעים את זה – אני בטוח שתוסיף הרבה מאוד גם לדבר הפורמלי הזה ותיצוק בו תכנים טובים ונכונים כפי שאתה יודע לעשות.

חבריי חברי הכנסת, עד היום – וצריך להגיד תודה – ממשלת ישראל נתנה מענק לעצמאים, ובעצם כל הנושא הזה היה תחליף לדמי אבטלה שיש לשכירים.

הדבר הזה נעשה לחודשים האחרונים, ומאחר שהתחילה מה שנקרא "חזרה לשגרה", החליטה הממשלה כרגע – לא יודע אם החליטה או לא החליטה; אני מקווה מאוד שלא החליטה, כי אם היא החליטה אז ההחלטה לא נכונה – להפסיק לשלם את המענקים האלה.

בחלק מהמקרים ההחלטה היא נכונה מאוד, כי חזרו לעבודה.

חזרו לעבודה – אוסאמה, אתה שומע אותי?

אוסאמה סעדי: בטח.

בחלק מהמקרים, חלק אפילו די גדול, העצמאים חזרו לעבודה, אבל יש מקומות שבהם משרד הבריאות עדיין לא התיר את החזרה לעבודה, אדוני סגן השר.

אדוני סגן השר, יש מספר לא מבוטל של מקצועות – למשל אירועים, שמתחילים רק ב-14 לחודש הבא, כל מארגני האירועים, קייטרינג וכו', תיירות, סוכני נסיעות, מורי דרך וכו', מדריכים פארה-רפואיים וחוגים בגני ילדים וכו' – הבקשה שלי היא נורא נורא פשוטה ונורא נורא אמיתית, וחייבים לעשות אותה, ואנחנו גם ניאבק שהיא תיעשה: שיינתן המענק הנוסף, כמובן לאותן קבוצות, לאלה שנכללים בקבוצות הללו, שמשרד הבריאות, שהוא זרוע של הממשלה, עדיין לא מאפשר להם להתחיל לעבוד.

אי-אפשר שמצד אחד משרד הבריאות יגיד: אי-אפשר לעבוד, ומצד שני המענק שקיבלו אותו בחודשים האחרונים שהיו ייפסק.

אני פונה ומבקש מסגן השר ומשר האוצר ידידי ישראל כץ – שאני מאחל לו ולסגנו הרב כהן הצלחה גדולה, בעזרת השם, במשימה הכבירה, אבל אנחנו צריכים לדעת דבר אחד: אנחנו צריכים לעשות את הדברים הנכונים, וכמו שאפשר להפסיק את המענק למי שחזר לעבוד, יש להמשיך את המענק לאותן קבוצות, שלא יקרסו, חלילה.

זה צו השעה.

ולכן, אדוני היושב-ראש, אני מבקש להעביר את זה לוועדת הכספים לדיון.

תודה רבה וחג שבועות שמח לכולם.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב אשר.

משה ארבל: חבר הכנסת עידן רול יעלה ויבוא, בבקשה.

משה ארבל: שלוש דקות לאדוני.

עידן רול: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עידן רול: ברכות.

משה ארבל: תודה רבה.

עידן רול: כנסת נכבדה, ראש הממשלה הכריז שהקורונה נגמרה.

עידן רול: אולי בבלפור הקורונה נגמרה, אבל עבור כל אותם עסקים שרק היום הורשו לחזור לפעילות – המסעדות, בריכות השחייה – וכל אותם עסקים שעדיין לא חזרו לעבוד, כמו מוסדות התרבות, עבורם הקורונה חיה ובועטת.

עידן רול: זוכרים את דחיות המע"מ והביטוח הלאומי?

עידן רול: ובכן, עכשיו המשק בהאטה, הקונים טרם חזרו לחנויות, אבל הדחייה נגמרה.

עידן רול: כל אותם עסקים שהזכרתי נאלצים לשלם את התשלומים שנדחו, ובנוסף – לשלם מע"מ ומקדמות מס הכנסה וביטוח לאומי לחודשים יוני ויולי.

עידן רול: אני פונה לחברי סגן שר האוצר, שישיב לנו עוד מעט.

עידן רול: אני רוצה לשאול אותך: איך בעל מסעדה שנפתחה היום יכול לשלם את השכירות, המשכורות, הביטוחים, המע"מ, המקדמות – וכל זה בעוד כשבועיים?

עידן רול: אם אין הכנסות, איך ישלמו?

עידן רול: הממשלה הזאת מנותקת.

עידן רול: הניתוק התבטא במענק לא גדול מספיק, שלא עזר להם לעמוד על הרגליים, על חודשים מרץ ואפריל, וגם, ככל הידוע לנו כרגע, בהיעדר כוונה לפיצוי על החודשים מאי ויוני.

עידן רול: פניתי אתמול לשר האוצר ולשרים נוספים בדרישה לגבש מתווה פיצוי לעסקים שנותרים סגורים גם בחודשים מאי ויוני ולדחות את התשלומים של יוני ויולי עד לסוף השנה.

עידן רול: אלה פעולות פשוטות, פעולות הכרחיות, ומעל הכול – אנושיות.

עידן רול: אני רוצה לשתף אתכם בפנייה שהגיעה אליי, פנייה מבחור מקסים בשם מאור נקב מנתיבות.

עידן רול: הוא פרש מעבודתו בהייטק כדי להתמקד במה שהוא אוהב באמת – ללמד ילדים מחול והתעמלות.

עידן רול: במשך שנים מאור בנה את העסק שלו, והחוגים שלו הפכו להיות בין המצליחים באזור הנגב.

עידן רול: הוא חינך מאות ילדים וילדות, עד שב-15 במרץ נאלץ לסגור את שעריו של העסק בגלל הוראות המדינה בעקבות הקורונה.

עידן רול: למרות שמאור לא עבד מעל חודשיים, הוא נאלץ כעת לשלם מקדמות של כ-25,000 ש"ח על בסיס ההכנסות שלו בכלל ב-2018.

עידן רול: כשמאור ביקש לשלם את זה, על פי ההכנסות בפועל בסוף השנה, נתנו לו דחייה של חודש בתשלום, אף שבחודש הזה הוא לא הרוויח אפילו את השכירות ששילם על העסק שלו בתקופה שבה הוא לא היה פעיל.

עידן רול: למקרה שתהיתם, אולי אומרים שהקורונה נגמרה, אבל העסק של מאור צפוי להתאושש כלכלית רק בעוד שנה.

עידן רול: אדוני סגן שר האוצר, אתה עוד מעט תעלה לפה, לדוכן, ותגיד כמה עושים המון למען המשק.

עידן רול: ואני באמת, חלילה, לא מזלזל.

עידן רול: אבל אני חושב שאתם פועלים לאט מדי, וגם מאוחר מדי, ובמנותק מהצרכים של העצמאים.

עידן רול: בואו נפעל עכשיו כדי לאפשר לכל אותם עצמאים ובעלי עסקים – –

משה ארבל: תודה.

עידן רול: – – גם לאלו שחזרו וגם לאלו שיחזרו, להתפרנס בכבוד, ולא להגיע למצב של סגירת העסק או לרעב, חלילה.

עידן רול: תודה רבה.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת עידן רול.

משה ארבל: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בכבוד.

משה ארבל: שלוש דקות לאדוני.

משה ארבל: בכבוד.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד סגן השר, חבריי חברי הכנסת – אדוני היושב-ראש, אני מברך אותך על התפקיד – –

משה ארבל: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: – – ומאחל לך, ובטוח, שתצליח בתפקיד.

אוסאמה סעדי: אדוני סגן השר, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה – התכוונתי לדבר – לפנות למשטרה ולשר לביטחון פנים בעניין היעדרותו של איימן ספיה, שנעדר בים, בחוף בעתלית, מיום ראשון, ולבקש ממנו להורות למשטרה לעשות עוד ועוד על מנת לאתר אותו, אבל עכשיו, ממש לפני שעה קלה, התבשרנו בשורת איוב שמצאו את גופתו ליד חוף טנטורה.

אוסאמה סעדי: אתמול הייתי, אדוני היושב-ראש, אצל המשפחה שלו בכפר יאסיף, אצל אבא שלו, אבו אדהם, ואימא שלו, אום אדהם.

אוסאמה סעדי: ליבי איתם.

אוסאמה סעדי: אני חושב שהם עברו ימים קשים.

אוסאמה סעדי: אבל זה הגורל של הבן.

אוסאמה סעדי: איימן הוא רקדן מחול, מורה לבלט, הוא אומן בין-לאומי, אבל חייו נגדעו בגיל 29 – –

משה ארבל: כשהוא הלך להציל חיים.

אוסאמה סעדי: – – כשהוא הלך להציל חיים, והוא עצמו איבד את החיים שלו.

אוסאמה סעדי: אז אני שולח מכאן תנחומים כנים למשפחה שלו – לאבא שלו, לאימא שלו, לכל משפחת ספיה.

אוסאמה סעדי: אללה ירחמו, איימן ספיה.

אוסאמה סעדי: בעניין שלנו, אדוני סגן השר, אני מצטרף לכל מה שאמרו חבריי יעקב אשר ועידן רול, וגם לכבוד היושב-ראש, שגם אתה בין המציעים של אותה הצעה.

אוסאמה סעדי: אנחנו מזהירים, אדוני סגן השר, שעסקים רבים באמת עלולים לקרוס או כבר קרסו.

אוסאמה סעדי: אנחנו כולנו מקבלים פניות יום-יום מעסקים שאומרים: הצילו אותנו.

אוסאמה סעדי: שלשום פנו אליי הבעלים של חברת מילאנו טורס מטייבה – יש להם עסק של סוכנות נסיעות, חברת אוטובוסים לתיירים.

אוסאמה סעדי: הם אומרים: הבנקים מבקשים מאיתנו לשלם את התשלומים החודשיים של ההלוואות, לא מסכימים אפילו לדחות את התשלומים, לא מקבלים הלוואות, לא מקבלים מענקים, ואנחנו צריכים לשלם עשרות אלפי שקלים על אוטובוסים שעומדים ולא עובדים, עומדים ולא עובדים; כנ"ל לגבי סוכני נסיעות, שעוד לא ידוע מתי יתחילו לעבוד; כנ"ל גם לגבי קבוצת הדייגים – שהפגינו, ואנחנו בעד המאבק שלהם; כנ"ל לגבי קבוצות שלמות, ויעקב אשר חברי דיבר על זה – נגנים, כל מי שסביב תעשיית אולמות, חתונות.

אוסאמה סעדי: איפה הם בעניין של 80 מיליארד שקל, שהיום ביקשתם להוסיף עוד 14 מיליארד שקל?

אוסאמה סעדי: ואני אומר לך, אדוני סגן השר, אם אנחנו לא נושיט יד ועזרה מיידית לעסקים האלה, ויפה שעה אחת קודם, הם יקרסו, ואז אנחנו נישאר עם מאות אלפי מובטלים.

משה ארבל: תודה רבה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

משה ארבל: ישיב סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן, בכבוד.

יריב לוין: סגן השר כהן, זה כאילו הזמן עמד מלכת.

יריב לוין: גם בפעם הקודמת שהייתי פה אתה היית על הדוכן.

יריב לוין: אני רואה שאנחנו שומרים על יציבות.

יצחק כהן: פספסת כמה.

יצחק כהן: פספסת כמה – – –

עידן רול: קונסיסטנטיות זו סגולה להצלחה.

יריב לוין: אתה אומר, היו עוד הזדמנויות.

יצחק כהן: אתה עשית הפסקה – – – אבל ירדנה הייתה פה, זה בסדר.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: הצעות דחופות לסדר-היום בעניין החשש לקריסתם של עסקים בתחומים שבהם לא שבו לפעילות בהתאם להוראות והצורך במענק נוסף לעצמאים.

יצחק כהן: חבריי חברי הכנסת שדיברו פה מדם ליבם, אכן, אתם לא רחוקים מהשקפת עולמנו, וגם אנחנו חושבים שצריכים לעשות, ואנחנו עושים, ועושים הרבה.

יצחק כהן: במסגרת הצעדים הכלכליים שננקטו על ידי ממשלת ישראל בהובלת משרד האוצר על מנת להתמודד עם ההשפעה הכלכלית של התפשטות נגיף הקורונה, בוצע, חבריי, מספר רב של צעדים, אשר חלק משמעותי מהם התמקד באוכלוסיית העסקים הקטנים והעצמאים.

יצחק כהן: יש לזכור שקיימת זהות בין העצמאי – עוסק מורשה או פטור – ובין העסק הקטן, ולכן כל סיוע שניתן לעסק במקרה כזה משמעותו סיוע ישיר לעצמאי.

יצחק כהן: בתוך כך יש לכלול בין היתר את הצעדים הבאים: הפחתת ארנונה לשלושה חודשים בעלות של 2.8 מיליארד שקל, כולל השתתפות הרשויות המקומיות; הקמת קרן הלוואות ייעודית לעסקים קטנים ובינוניים בערבות מדינה בהיקף של 14 מיליארד שקל.

יצחק כהן: קרן זו כוללת תנאים מיטיבים, לרבות סבסוד ריבית בשנה הראשונה וגרייס של 12 חודשים; מענק השתתפות בהוצאות קבועות לעסקים קטנים עד מחזור מכירות של 20 מיליון שקלים, בעלות של 5.2 מיליארד; דחיית תשלומי מס הכנסה ומע"מ – עידן, מה שביקשת – דחיית תשלומי מס הכנסה ומע"מ לעסקים הקטנים; שתי פעימות של מענק סיוע ייעודי לעצמאים בעלות של 3.8 מיליארד ש"ח.

יצחק כהן: רבותיי, אלה סכומים שאם הייתם מדברים לפני המשבר על כאלה סכומים הייתי חושב שהם הזויים, אבל הינה, אתם רואים.

יצחק כהן: במסגרת הפעימה הראשונה, שהייתה מצומצמת, למעלה מ-227,000 עצמאים קיבלו עד עתה סכום ממוצע הגבוה מ-4,000 שקלים כל אחד.

יצחק כהן: במסגרת הפעימה השנייה תנאי המענק הורחבו באופן משמעותי כך שסכום המענק המקסימלי עלה מ-6,000 ל-10,500, ונכללות בו אוכלוסיות נוספות, כגון שכירים בעלי שליטה.

יצחק כהן: גם זה דבר שתוקן.

יצחק כהן: עד היום קיבלו מענק במסגרת פעימה זו למעלה מ-325,000 עצמאים.

יצחק כהן: מענק לעידוד התעסוקה בהיקף של 6 מיליארד שקלים לעסקים שיחזירו עובדים מחל"ת.

יצחק כהן: סכומים אדירים.

ינון אזולאי: סגן השר, לגבי בעלי שליטה, הם מקבלים מענק?

יצחק כהן: כן, אני אמרתי.

יצחק כהן: כן.

ינון אזולאי: – – – מעל 20 מיליון?

עידן רול: לא כל בעלי השליטה.

אוסאמה סעדי: עד היום לא קיבלו.

יצחק כהן: מה שאני אומר – או שהם בתהליך או שיקבלו.

יצחק כהן: אין דבר כזה.

אוסאמה סעדי: אבל העסק נופל, אדוני.

יצחק כהן: יקבלו.

אוסאמה סעדי: העסק ייפול.

יצחק כהן: היום אישרנו 14 מיליארד, זה ירד לוועדת הכספים.

יצחק כהן: תזרזו את התהליכים של החקיקה.

יצחק כהן: זה תלוי בכם עכשיו.

אוסאמה סעדי: מה-80 מיליארד כמה נוצל?

יצחק כהן: תכף אני אפרט.

אוסאמה סעדי: מה-80 מיליארד כמה נוצל?

יצחק כהן: אני אפרט.

יצחק כהן: מענק לעידוד התעסוקה בהיקף של 6 מיליארד – היום אישרנו את זה – לעסקים שיחזירו עובדים מחל"ת.

יצחק כהן: לצד כלי סיוע, ואף חשוב מכך, לנוכח הבנת ההשפעה הכלכלית של ההגבלות על המגזר העסקי, משרד האוצר מוביל תהליך החזרה לפעילות מוקדמת ככל הניתן של כלל הענפים במסגרת המגבלות הבריאותיות, תוך שיתוף פעולה עם כלל הגורמים הרלוונטיים, ובפרט משרד הבריאות, משרד ראש הממשלה והמל"ל.

יצחק כהן: בהתאם, לכל אחד מהענפים המפורטים בפנייה שבנדון הוסכם יחד עם משרד הבריאות על מתווה בריאותי עם הנחיות לחזרה לשגרה, וכן תאריך יעד.

יצחק כהן: לרוב הענפים המועד הוא 27 במאי 2020, למעט ענפים שבשל החשש הבריאותי המוגבר בהם, הנובע לרוב מהתקהלויות גדולות, מועד הפתיחה הוא 14 ביוני 2020.

יצחק כהן: לשאלתך, אוסאמה, לעניין מתווה המענקים לעסקים שטרם לפעילות, משרד האוצר מקיים שיח שוטף עם הענפים שפנו אליו על מנת לנסות לייצר פתרונות שיסייעו לענף במקביל לחזרה לפעילות.

יצחק כהן: כלי מרכזי שיסייע לעסקים בענפים האלה הוא קרן ההלוואות הייעודיות לעסקים הפועלים בענפים בסיכון גבוה, מה שמכונה "מסורבי אשראי" – אלה שהבנק לא רוצה לתת להם.

יצחק כהן: אנחנו מעניקים קרן מיוחדת למסורבי האשראי, קרן עסקים בהיקף של 4 מיליארד שקלים.

יצחק כהן: קרן זו תושק עם אישור התקציב הנדרש לכך בחקיקה.

אוסאמה סעדי: הבעיה היא שהבנקים עדיין לא פועלים ולא מתנהגים כאילו שיש קרן אלא כאילו הלוואה רגילה עם כל – – – נתתי דוגמאות של עסקים שפנו ולא מאשרים להם.

אוסאמה סעדי: ואפילו לא – – –

יצחק כהן: אני אגיד לך, אם אתה רוצה להתעדכן און-ליין, און-ליין להתעדכן, יש אפליקציה שתוכל להוריד, ואני אשלח לך אותה.

יצחק כהן: אתה יכול לראות בזמן אמת, כן?

יצחק כהן: הינה.

יצחק כהן: בזמן אמת.

יצחק כהן: אני אעביר לך את זה.

יצחק כהן: זה מתעדכן בכל עשר דקות – בקשות שאושרו בפעימה ראשונה, בפעימה שנייה, בפעימה שלישית.

יצחק כהן: יש פה מספרים של 228,366, 328,670.

יצחק כהן: אני מדבר על עסקים – 208,217.

יצחק כהן: זה מתעדכן בכל רגע – בכל עשר דקות, סליחה.

יצחק כהן: אני אעביר לך את זה.

יצחק כהן: גם השאלות שאתה שואל – תוכל להתעדכן און-ליין.

יצחק כהן: כל מי שרוצה את האפליקציה הזאת יוכל לקבל אותה.

אוסאמה סעדי: הטלפון שלי לא חכם כמוך.

קריאה: אתה חכם.

עידן רול: אדוני סגן שר האוצר, אף אחד לא אומר שאתם לא עושים.

יצחק כהן: לא, אני אומר, עידן.

יצחק כהן: באמת.

עידן רול: עובדה שעסקים עדיין – – – מה זה פעימה?

עידן רול: נניח מישהו צריך לקבל בפעימה 10,000 שקלים והעסק שלו סגור ארבעה חודשים – הרי זה זעום.

יצחק כהן: תראה, יש פה מאות אלפים שקיבלו ועוד מאות אלפים שיקבלו.

יצחק כהן: הכספים אושרו, הסכומים הוקצו – סכומים אדירים, מעל 80 מיליארד, והיום הוספנו עוד 14 מיליארד בחקיקה של ועדת הכספים.

יצחק כהן: רבותיי, עושים, ועושים הרבה.

יצחק כהן: אנחנו יודעים מה המצב ורוצים להחזיר את המשק לפעילות, אבל זה תלוי גם בכם.

יצחק כהן: תזרזו את החקיקה שצריכה – היום, 14 מיליארד.

יצחק כהן: אל תחכו אפילו יום אחד.

יצחק כהן: תביאו את זה בחזרה לשנייה ושלישית.

עידן רול: אישרנו כבר 80 מיליארד לפני חודש והם לא נוצלו עד תום.

יצחק כהן: זאת תוספת, זאת תוספת.

יצחק כהן: זאת תוספת, עוד 14 מיליארד.

יצחק כהן: חלק גדול נוצל, חלק בתהליכי ניצול.

יצחק כהן: העסק עובד, תאמין לי.

יצחק כהן: אני אעביר לך את זה.

יצחק כהן: אני אעבור דרכך ואני אעביר לך את זה.

יצחק כהן: אז תודה רבה לכם, ואני מקווה שבעזרת השם נצא מהמצב הזה, וחג שבועות שמח.

יצחק כהן: זה חג מיוחד, חג שבא אחרי 50 ימי ספירה, 49 ימי ספירה.

יצחק כהן: באמת, ייחודו של החג הזה – שזה חג שמאחד את כולנו.

יצחק כהן: נאחל לכולם חג שמח, בריאות איתנה וחזרה לשגרה.

יצחק כהן: תודה, אדוני.

יריב לוין: תודה לסגן השר כהן.

יריב לוין: מה אתה מציע לעשות עם ההצעה?

יצחק כהן: הם רוצים ועדה – ועדה.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: מה המציעים רוצים?

יריב לוין: לאיזו ועדה – לוועדת הכספים?

יריב לוין: הכספים?

קריאה: כספים.

יריב לוין: כספים.

יריב לוין: טוב.

יריב לוין: עמדה נוספת – לחבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: כבוד היושב-ראש, סגן השר, קודם כול תודה רבה על התשובה המפורטת, רק להעלות גם את הנושא – דיברת על האולמות.

ינון אזולאי: לצערי, לא הצלחנו במאבק שיפתחו את האולמות קצת לפני.

ינון אזולאי: רצינו שכבר היום או מייד לאחר חג השבועות יפתחו את האולמות האלה, היות שלאחר מכן יש זמן של שלושת השבועות שלא ניתן עוד פעם להתחתן, ולכן אני חושב שזה נזק לבעלי האולמות.

ינון אזולאי: מה גם שפתחו מועדונים, ברים וחופי הים – הכול פתוח.

ינון אזולאי: רק האולמות, שצריכים קצת לחתן את הילדים – לא הצלחנו.

ינון אזולאי: דבר נוסף, סגן השר, שרציתי להעלות: אולי בהזדמנות הזאת נקרא לבעלי האולמות שגם הם יגלו נכונות להחזיר לאנשים כסף שנתנו כמקדמות.

ינון אזולאי: שיגידו שברגע שיחזירו להם – ייתנו.

ינון אזולאי: שיגלו גם הם איזושהי אמפתיה כלפי אלה שעורכים את החתונות שלהם.

ינון אזולאי: לגבי עצמאים, כבוד סגן השר, רק להגיד משהו קטן: עסקים שמעל 20 מיליון – אמרו שכנראה לא ייפתח אלא להלוואות, לא למענקים.

ינון אזולאי: זה דבר שעלול להביא לקריסה, וצריך לעשות הכול על מנת – – –

יצחק כהן: – – –

ינון אזולאי: אני כרגע אומר לך דבר בדוק: מעל 20 מיליון – לא נותנים להם.

ינון אזולאי: צריך לעשות הכול על מנת לתת להם, שגם הם לא יקרסו.

ינון אזולאי: העסקים האלה עלולים לקרוס, ואז יוצא שאנחנו בעצם נמצאים במקום שעוד פעם תהיה אבטלה, אבטלה חוזרת, גם בלי הקורונה.

ינון אזולאי: תודה.

יריב לוין: מה אתה מציע חלופי?

ינון אזולאי: שייתנו להם את המענק.

יריב לוין: אין לך הצעה חלופית.

יריב לוין: אוקיי, אז אנחנו עוברים להצבעה על העברת ההצעה לוועדת הכספים.

יריב לוין: מי שבעד מצביע בעד.

עידן רול: אדוני, זה לא עובד.

יריב לוין: לא עובד, אז אנחנו נצרף.

יריב לוין: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 2 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכספים נתקבלה.

יריב לוין: אני מצרף את קולותיהם של חברי הכנסת רול, אשר, סעדי, סאלח, סגן השר כהן, אזולאי, ארבל, טסלר, זאת אומרת שמונה ועוד שניים שבכל זאת הצביעו, אז אנחנו עם עשרה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: ההצעה תעבור לדיון בוועדת הכספים.

יריב לוין: עד כאן הנושא הזה.

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים, חברות וחברי הכנסת, להצעות לסדר-היום בנושא: ציון יום הסטודנט, מס' 202, 205, 206, 207, 210, 236, 241 ו-251.

יריב לוין: אני מתכבד לפתוח את הישיבה המיוחדת לציון יום הסטודנט.

יריב לוין: אני מבקש כמובן לברך את כל באות ובאי המוסדות האקדמיים בהצלחה רבה, בשנת לימודים פורייה ומוצלחת.

יריב לוין: אני חושב שהעתיד האקדמי שלנו והכוחות שלומדים במוסדות להשכלה גבוהה הם במידה רבה העתיד של מדינת ישראל.

יריב לוין: זה ההון האנושי שצריך יהיה להצעיד אותנו קדימה בשנים הבאות עלינו לטובה.

יריב לוין: אני יכול לומר שרבים מיושבי הבית הזה התחילו את דרכם לא רק כסטודנטים שלמדו במוסדות להשכלה גבוהה אלא גם כפעילי ציבור בתאי הסטודנטים.

יריב לוין: אני חושב שמה שאנחנו למדנו שם לקחנו איתנו כמשהו שמלווה אותנו בכל העשייה הציבורית לאורך השנים, כך שגם בהיבט הזה, אני חושב שככל שהסטודנטיות והסטודנטים שלנו ייקחו חלק ויהיו מעורבים בעשייה ציבורית, בפעילות ציבורית לצד הלימודים, עם כל הקושי שכרוך בזה, זה בוודאי דבר מבורך, דבר שיתרום גם לשיח בחברה הישראלית וגם, כמובן, לעשייה הציבורית בכללותה.

יריב לוין: אני מבקש להזמין את חבר הכנסת רם שפע, ראשון הדוברים.

יריב לוין: למיטב ידיעתי גם אתה מאלה, איך אומרים, שהתחילו את דרכם לכאן בפעילות הציבורית הסטודנטיאלית.

רם שפע: אחד מני רבים.

יריב לוין: בבקשה.

רם שפע: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

רם שפע: העובדה שאני צריך להגביה היא מאוד מרשימה – לא קורה לי הרבה.

רם שפע: אני מאוד מאוד שמח ונרגש באמת לדבר מכנסת ישראל, מהדוכן הזה, על יום הסטודנט הלאומי.

רם שפע: בשבע השנים האחרונות ייצגתי את הסטודנטים בישראל במגוון תפקידים; הייתי פה כל שנה, התכוננתי ליום הזה, התרגשתי ממנו, הלכנו לוועדות, הכנו מחקרים, התעסקנו באיך לקדם את הסטודנטים והסטודנטיות בישראל, ומבחינתי זה באמת כבוד אדיר.

רם שפע: אני התחלתי ללמוד בחורף 2011, רגע אחרי המחאה החברתית, והלכתי ללמוד חינוך בסמינר הקיבוצים.

רם שפע: אני מורה להיסטוריה ומקרא, אומנם לא מתמחה בתחומים מספיק, כי הייתי צריך להיות כל הזמן עבור הסטודנטים, אבל אלה התחומים שלמדתי.

רם שפע: המאבק הראשון שמשך אותי לאגודת סטודנטים היה המאבק על מעמד המורה בישראל, ומבחינתי זו סגירת מעגל מאוד מרגשת ביום הזה, גם בתור מי שנבחר להיות יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט, להצליח לקדם גם את מעמד המורה, וודאי את כל מה שקשור להשכלה הגבוהה בישראל, שהיא נר לרגליי כבר הרבה מאוד שנים.

רם שפע: באופן כללי אני רוצה לומר לשר אלקין, ספציפית, שיש לו הזדמנות אדירה שלא הייתה פה הרבה מאוד שנים: שר שמקבל את ההשכלה הגבוהה – להתמקד בהשכלה הגבוהה, מה שהרבה מאוד שרים לא יכלו לעשות או לא השכילו לעשות בשנים האחרונות, מכיוון שהם קיבלו תיק ענק של חינוך, ותמיד ההשכלה הגבוהה נזנחה שם מאחור.

רם שפע: אז אני כבר אמרתי את זה בעצמי לאלקין, ואני גם סומך עליו שהוא מבין שיש לו הזדמנות אדירה לעשות מהפכות שהמערכת הזאת – שלפעמים היא קצת מיושנת – לא השכילה ולא העיזה לעשות.

רם שפע: אני מאוד מקווה שהוא יעשה את זה.

רם שפע: לצערי, אנחנו עדים בימים האחרונים להתנהלות ממש לא טובה – לא של משרד האוצר ולצערי הרב, ואני אומר את זה בכאב, גם לא של הוות"ת-מל"ג – כלפי הסטודנטים בישראל.

רם שפע: לפעמים הם קצת מתבלבלים – תפקידם הוא לא לייצג את המוסדות אלא לייצג את הסטודנטים.

רם שפע: השר אלקין, הרגע שיבחתי את היכולת שלך להשתמש בהזדמנות שקיבלת, אז אני אומר זאת שוב.

רם שפע: אני אומר שהוות"ת-מל"ג צריכים להיות הרבה יותר עבור הסטודנטים, למען הסטודנטים.

רם שפע: הם בסוף מנוע הצמיחה של המערכת.

רם שפע: המוסדות יודעים להיות חזקים.

רם שפע: הסטודנט הקטן או הסטודנטית, שעכשיו צריכים לשלם גם על המעונות, לשלם גם את שכר הלימוד וגם את כל ההוצאות שיש להם ואף אחד לא רואה אותם – זאת בעיה קשה.

רם שפע: אני מזמין מפה את נציגי האוצר – אני מקווה שאלקין יעשה את זה, וגם השר כץ, שמבינים שהסטודנטים הם מנוע צמיחה אדיר, הם שוק העבודה העתידי שלנו וגם השוק העכשווי; הם היו מהראשונים להיפגע, כי הם עובדים בהרבה עבודות זמניות, ועכשיו המשק צריך אותם שיחזרו לפה, גם שיתפסו את משרות העתיד שלנו, אבל בעיקר – שיצליחו לעזור למשק להתקדם ולהחזיר לנו לאט-לאט את הפריון, שקצת מן הסתם נפגע לנו.

רם שפע: כיו"ר ועדת חינוך – זה ברור מאליו, אבל אני בכל זאת אגיד את זה גם פה – אני אעשה הכול כדי שהסטודנטים והסטודנטיות בישראל יתקדמו.

רם שפע: הרבה מאוד פעמים, ופה אני אומר את זה – אומנם השר אלקין, זה לא התיק שלו, אבל השר שמולי, שראיתי פה לפני כמה דקות, שגם היה כמה דורות לפניי בהתאחדות – ההשכלה הטכנולוגית, שלא תמיד זוכרים אותה, היא 30,000 סטודנטים מתוך ה-350,000 שיש בישראל, שלומדים לימודים שהם קריטיים לצמיחה של המדינה, הרבה מאוד פעמים הם נזנחים הצידה, כי זה לא אקדמי, ולא מספיק רואים אותם.

רם שפע: הייתה רפורמה די משמעותית בשנה שעברה עם מה"ט, המועצה להשכלה טכנולוגית, יחד עם האוצר, כדי לראות איך מצליחים לייצר קשרים בין האקדמיה להשכלה הטכנולוגית, ובאופן כללי איך אנחנו כמדינה, בתודעה ציבורית, מתייחסים לכל המקצועות הללו כאל מקצועות שווים ונחשבים במשק.

רם שפע: הרבה מאוד פעמים סטודנט או סטודנטית שהולכים להשכלה טכנולוגית מתחילים בשכר גבוה יותר מסטודנט שהלך לעשות תואר ראשון כללי והוא נורא מתרגש שיש לו תואר ראשון, אבל לא בטוח שהמשק צריך אותו כמו שהוא צריך הרבה מאוד תחומים אחרים – ותמיד חשוב לי לדבר על זה.

יריב לוין: רק משפט אחרון.

רם שפע: הינה, תראה מה זה, נקודה אחרונה שלי.

רם שפע: לסיום, דיברתי על השר אלקין, ובהקשר הזה אני אגיד גם פה: הודעת בעצם הבוקר בוועדת החינוך שאתה מקים שולחן עגול משמעותי עם כל הגורמים הרלוונטיים, אני חושב שגם לאפיק הקריטי עכשיו של הכסף, שבאמת הסטודנטים זקוקים לו, וגם באופן כללי לראות איך האקדמיה בישראל נתרמת.

רם שפע: כמו שאמרתי, יש לך הזדמנות אדירה לעשות מהפכות.

רם שפע: לפעמים הגופים האקדמיים שמרניים, אבל ביחד אפשר לנענע אותם – שוב, בשותפות – כדי לחזק את המשק הישראלי.

רם שפע: תודה רבה, ואוהב מאוד את כל הסטודנטים והסטודנטיות בישראל וגאה בהם.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת יעקב טסלר, בבקשה.

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום מציינת הכנסת בכינוס מיוחד את יום הסטודנט.

יעקב טסלר: בעוד שבמוסדות אקדמיים מציינים יום זה באופן חסר מאפיינים לאומיים, הרי שאנו, העם היהודי, נציין מחר בערב בשמחה ובחגיגיות רבה את חג מתן תורה, היום שבו קיבלנו את התורה לפני למעלה מ-3,330 שנה, ומאז אנו חוגגים ומציינים את היום הגדול הזה, שבו הפכנו לעם ועוצבנו לצמיתות כאומה היהודית.

יעקב טסלר: כבר ציינתי בעבר מעל במה נכבדה זו את מאמרו של רבי סעדיה גאון, זיכרונו לברכה: אין אומתנו אומה אלא בתורותיה.

יעקב טסלר: ולכן, ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לציין כאן את אלו שאינם מכונים אצלנו סטודנטים אלא בשם הצנוע תלמידים – החל מתלמודי התורה, עבור לישיבות ועד כוללים.

יעקב טסלר: אלו התלמידים ההוגים בתורה יומם ולילה ומעבירים את המורשת האמיתית מדור לדור מזה אלפי שנים.

יעקב טסלר: חג השבועות הוא יומם הנעלה של כל לומדי התורה בכלל, ובפרט של רבבות תלמידי המוסדות התורניים והישיבות.

יעקב טסלר: הם לא זקוקים שיציינו עבורם יום מיוחד.

יעקב טסלר: חג מתן תורה הוא היום שמזכיר לנו את אותם רבבות בחורי ישיבות ואברכים הגודשים את בתי הכנסת והישיבות בעולם, ובמיוחד כאן בארץ ישראל, אשר מוסרים נפשם יום-יום, שעה-שעה, לבל תישכח תורה מעם ישראל.

יעקב טסלר: הם שוקדים על לימודם מתוך האמונה באידיאל היהודי, שהתורה מגינה עלינו ומצילה אותנו מכל רע, וקיום העולם – ובפרט זכות קיומה של ארץ ישראל – תלוי בלימוד תורה יומם ולילה.

יעקב טסלר: מהתלמידים הללו יוצאים רבנים, דיינים, ראשי ישיבות, מנהיגי קהילות, מחנכים, מורים וגם טובי המוחות ששמם הטוב הולך לפניהם בארץ ובעולם כולו.

יעקב טסלר: ברשותך, אדוני היושב-ראש, בציון יום זה אי-אפשר שלא להתייחס לפערים העצומים הקיימים בין ציבור הסטודנטים הלומדים באוניברסיטאות ובמסגרות הכלליות לבין תלמידי הישיבות.

יעקב טסלר: הפערים מתגלים בכל תחום, אם זה בתחבורה, כשסטודנטים זכאים להנחה קבועה בתחבורה ציבורית ותלמידי הישיבות מגיל 18 ומעלה אינם זכאים, אם אלה הפערים במלגות, אם זה בתקציב השנתי בעבור התלמידים ותלמידי הישיבות, כאשר כל פעם מחדש עלינו להיאבק כדי שיקבלו את המגיע להם בדין ולא בחסד.

יעקב טסלר: תקציביהן של האוניברסיטאות והמכללות מופיעים בקביעות בספר התקציב, ואילו אנחנו כנציגים של עולם הישיבות מחזרים על הפתחים כל שנה מחדש כדי להבטיח שיקבלו את התקציבים הזעומים יחסית לעולם האקדמיה.

יעקב טסלר: חברים, אז כשאנחנו מדברים על יום הסטודנט אסור לנו לשכוח גם את אותם עשרות אלפי תלמידים שמעניקים בלימוד תורתם את הערך המוסף לעולם היהודי אך גם תורמים לחברה הישראלית, וגם היהודית, לא פחות מהסטודנטים שאנו מכירים.

יעקב טסלר: הגיע הזמן לתקן את העוול והקיפוח הזה ולדאוג לאותם רבבות תלמידים שייהנו גם הם מאותן מסגרות של ההטבות הקיימות לסטודנטים במדינת ישראל.

יעקב טסלר: בערב חג השבועות, זו ההזדמנות לתקן את המעוות ובכך להוקיר את לומדי התורה, שיחד עם כל עם ישראל זעקו לפני קבלת התורה את המסר הנצחי: נעשה ונשמע.

יעקב טסלר: חג שמח לכולם.

יעקב טסלר: תודה רבה.

עודד פורר: אולי שהסטודנטים יקבלו גם מה שמקבלים תלמידי ישיבות.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברת הכנסת סונדוס סאלח, בבקשה.

סונדוס סאלח: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, מעל במה זו אני מברכת, ומורידה את הכובע בפני 350,000 סטודנטיות וסטודנטים בארץ הלומדים באוניברסיטאות ומכללות ציבוריות, במכללות הלא מתוקצבות ובמכללות לחינוך והנדסאים.

סונדוס סאלח: נהוג לחשוב על סטודנטיות צעירות בגילאי 20, וחשוב לי מכאן לברך סטודנטיות וסטודנטיות הלומדים בגילאי 30, 40, 50 ו-60, גם את אלו שחוזרות לספסלי הלימודים אחרי תואר במקביל לעבודה, למשפחה ולגידול ילדים.

סונדוס סאלח: אני בעצמי עשיתי את זה עד לא מזמן, וזה לא פשוט.

סונדוס סאלח: ביום הסטודנט חשוב לי לברך את הסטודנטים הערבים, שבעשור האחרון הכפילו את עצמם במוסדות להשכלה גבוהה, ולברך במיוחד את הסטודנטיות הערביות, אשר צמצמו את הפערים בתיכונים ובהשכלה הגבוהה למרות כל האתגרים והחסמים העומדים בפני סטודנטים וסטודנטיות ערבים – והם רבים.

סונדוס סאלח: כששואלות אותי למה באתי לפוליטיקה, אז אחד הדברים הכי החשובים – כי אני רוצה לראות יותר סטודנטיות, יותר נשים באקדמיה, יותר סטודנטיות ערביות באקדמיה ויותר נשים בסגל האקדמי, יותר נשים שמשתייכות לתארים מתקדמים ויותר נשים המשתלבות במשק בכל התחומים ובכל הדירוגים.

סונדוס סאלח: כשחוגגות את יום הסטודנטית, חובה לזכור שאין אוניברסיטה אחת באף יישוב ערבי, וזה לא רק לזכור אלא לפעול מייד לסיים עוול זה ואפליה זו.

סונדוס סאלח: אני בעצמי, כשהתחלתי את הלימודים שלי בטכניון, הייתי בת 18.

סונדוס סאלח: מרחק הנסיעה, הקשיים בנסיעה – להחליף שלושה אוטובוסים כדי להגיע לטכניון, ואתגרי שפה חדשה וסביבה חדשה הם אתגרים לא פשוטים בכלל.

סונדוס סאלח: כשמדברות על אוניברסיטאות ומוסדות להשכלה גבוהה ככלי למוביליות חברתית וכלכלית, לניידות ושיפור אפשרויות התעסוקה, חשוב לזכור שעבור קבוצות רבות באוכלוסייה הם בו-זמנית גם חסם, והם לא נגישים, אם פיזית – כי הם במקומות רחוקים מהמקומות שמתיישבת בהם האוכלוסייה הערבית, ואם כלכלית – כי שכר הלימוד פה עדיין גבוה במיוחד, והאפשרות לעצור את החיים או לעבוד במקביל ללימודים לא עומדת בפני כל אחת ואחד מאיתנו.

סונדוס סאלח: זה הזמן הנכון לפעול, להפחית, לפקח על שכר הלימוד ולעשות שכר לימוד אחיד בכל האוניברסיטאות ומוסדות הלימוד.

סונדוס סאלח: למרות החסמים והקשיים, יותר ויותר סטודנטיות וסטודנטים ערבים ניגשים למוסדות להשכלה גבוהה, אקדמית, הודות למאמץ האישי שלהם, למאמץ האישי המיוחד שהם עושים, ובזכות בפיזור המוסדות, מאפשר לצעירים ללמוד בקרבת הבית יחסית, בלי להצטרך לעזוב את הבית ואת החיים כפי שהכירו אותם, כמו גם הגמשה של חלק מתנאי הקבלה בחלק ממוסדות האקדמיה.

סונדוס סאלח: בנוסף, אי-אפשר לדבר – – –

יריב לוין: רק משפט אחרון, כי הזמן נגמר.

סונדוס סאלח: כמה משפטים.

סונדוס סאלח: אי-אפשר לדבר היום על סטודנטים בלי לדבר על סטודנטים במשבר הקורונה ובזה הכלכלי המתפתח.

סונדוס סאלח: הבוקר השתתפתי בישיבת ועדת החינוך והוצגו בפנינו אתגרים וקשיים, שרק עכשיו התחילו להחמיר, של כל הסטודנטים – בין אם זה בשכר הלימוד, בשכר דירה ומעונות יום, בתנאים לחזרה ללימודים, ומטבע הדברים, תנאי הקבלה שעכשיו מקשים על סטודנטים חדשים.

סונדוס סאלח: הסטודנטים סוחבים על גבם משבר נוסף בזמן שאנחנו מתכננים יציאה מהמשבר.

יריב לוין: חברת הכנסת סאלח, יש כללים בבניין הזה.

יריב לוין: צריך לעמוד בהם.

סונדוס סאלח: משפט אחרון.

סונדוס סאלח: ההשקעה בסטודנטים היא השקעה בהווה ובעתיד של כל אחת ואחד מאיתנו.

סונדוס סאלח: הפקרתם היא פגיעה בכל החברה ובכל המשק.

סונדוס סאלח: אנחנו עומדים לצד כל הסטודנטים והסטודנטיות במאבק הצודק שלהם.

סונדוס סאלח: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברת הכנסת קטי שטרית, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו מציינים היום במשכן את יום הסטודנט.

קטי קטרין שטרית: כמי שלימדה שנים רבות באקדמיה, וגם לימדה תלמידים וסטודנטים, אציין כי החינוך וההשכלה קרובים לליבי.

קטי קטרין שטרית: כשסטודנט מגיע לאקדמיה, הוא מרגיש שהשמיים הם הגבול ושאיפותיו ודמיונו מרקיעי שחקים.

קטי קטרין שטרית: האתגר שמוטל עלינו הוא לסייע לאנשים החולמים לדעת שחלום הלימודים הוא אפשרי, ממשי ומעשי.

קטי קטרין שטרית: אדם נולד להוריו, לקהילתו, למנהגיו, למצב כלכלי מסוים, וההשכלה, מלבד הקניית הידע, פותחת בפניו כמובן שערים רבים לעולם הרחב ומאפשרת ניידות בין מעמדות חברתיים.

קטי קטרין שטרית: הלימודים האקדמיים יכולים לאפשר שוויון הזדמנויות, מקפצה לכל אדם, אם רק יצטיין.

קטי קטרין שטרית: אנחנו רק צריכים לפתוח את השער.

קטי קטרין שטרית: לפיכך, ההשקעה בסטודנטים היא השקעה בהון האנושי של מדינת ישראל, בכלכלת ישראל – עתיד כלכלת ישראל – ואף הנהגה מדינית עתידית.

קטי קטרין שטרית: בנקודה זו חשוב לציין שאם לא נתעורר, החלומות יתנפצו, צעירים יתייאשו ושוק העבודה ייפגע.

קטי קטרין שטרית: הקורונה פגעה אנושות בסטודנטים, בעיקר מהפריפריה החברתית והגיאוגרפית.

קטי קטרין שטרית: כ-70% מהם דיווחו כי הם ייפגעו כלכלית כתוצאה מהקורונה.

קטי קטרין שטרית: הפילוסוף והמדינאי האנגלי פרנסיס בייקון אמר פעם ש"כישרונות טבעיים כמוהם כצמחים פראיים – הם זקוקים לגיזום על ידי לימודים".

קטי קטרין שטרית: תפקידנו לטפח את אותם פרחי אקדמיה ולא לתת להם לנבול.

קטי קטרין שטרית: מחובתנו לחזק כעת את הסטודנטים כדי לבלום את הנשירה מהלימודים.

קטי קטרין שטרית: ומעניין לעניין באותו עניין.

קטי קטרין שטרית: האקדמיה היא גם מקום למפגש תרבויות ומגוון של דעות.

קטי קטרין שטרית: יחד עם זאת, ההסתה לאלימות והחתירה תחת קיומה של מדינת ישראל לא חוסות תחת פלורליזם ואינן יכולות לעבור בשתיקה.

קטי קטרין שטרית: אני מדברת בין היתר על סרטון ההסתה של תא חד"ש באוניברסיטה העברית שמעליל עלילות דם על האוניברסיטה, כמו השקר שצלפים מוצבים על הגג, ובעיקר אני מדברת על סימון החיילים הלומדים באקדמיה כמטרות והצורך לאבטח אותם בעקבות אותו סרטון.

קטי קטרין שטרית: פגשתי השבוע את חברי הארגונים הציוניים באוניברסיטה העברית, שמחו נגד כל זה – והם צודקים במאת האחוזים.

קטי קטרין שטרית: גם למדינה דמוקרטית צריכים להיות גבולות.

קטי קטרין שטרית: בכוונתי לדאוג לכך שבקמפוסים לא יהיה כר פורה לפעולות אנטי-ציוניות.

קטי קטרין שטרית: כל סטודנט צריך להרגיש בטוח ששלמות גופו לא תיפגע, אך גם רוחו לא תיפול; שציוניו לא תלויים בדעותיו ושמותר לו להתבטא, במגבלות החוק כמובן, ובלי לשלם על כך מחיר אקדמי.

קטי קטרין שטרית: הדרך ליעד ארוכה, אך נתחיל לצעוד בה כולנו יחד כבר היום.

קטי קטרין שטרית: אמשיך לשמש אוזן קשבת לסטודנטים ופה לטענותיהם.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה לחברת הכנסת שטרית, שדייקה על השנייה.

יריב לוין: על השנייה.

קטי קטרין שטרית: אני כבר חוששת, אז מודדת את הזמן.

יריב לוין: לא צריך לחשוש, אבל כל הכבוד.

יריב לוין: כל הכבוד.

יריב לוין: חבר הכנסת עידן רול, בבקשה.

עידן רול: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עידן רול: כנסת נכבדה, כמו רבים מחבריי כאן, גם אני היה לי העונג להיות סטודנט.

עידן רול: הייתי סטודנט לתואר ראשון ושני במשפטים באוניברסיטת תל אביב – בין התקופות היפות בחיי.

עידן רול: אין ספק שזו גם תקופה מאתגרת.

עידן רול: אתם יודעים, כשמתבגרים קצת זה נראה שאם אתה צעיר אז הכול נפתר רק מעצם זה שאתה צעיר.

עידן רול: אבל לשלב עבודה – בדרך כלל לא עבודה בשכר גבוה, עבודות מזדמנות – לשלב את זה עם לימודים זה בהחלט לא משימה פשוטה.

עידן רול: השנה, בעקבות משבר הקורונה, היא הפכה למשימה קשה במיוחד.

עידן רול: שכבת הצעירים – שכבה שמאפיינת את רוב הסטודנטים – היא שכבה שהיא בין הנפגעות העיקריות של משבר הקורונה.

עידן רול: על פי נתוני התאחדות הסטודנטים כפי שהוצגו לנו בישיבת ועדת הכספים של הכנסת, כ-45% מהסטודנטים העובדים הוצאו לחל"ת או פוטרו במסגרת משבר הקורונה.

עידן רול: כ-70,000 סטודנטים אינם זכאים כלל לרשת ביטחון סוציאלית.

עידן רול: כל הנתונים האלה, נתונים מדאיגים לכל הדעות – צריך לזכור שעל פי חוק ביטוח לאומי במדינת ישראל צעיר מתחת לגיל 28 זכאי לדמי אבטלה נמוכים באופן משמעותי, כ-40% פחות, וגם לתקופה קצרה יותר.

עידן רול: כך יצא שהשכבה שהיא עתיד המדינה ועתיד המשק – והיא באמת עתיד המשק, כל הצעירים והסטודנטים, אלה שאנחנו מצפים מהם לחזור ולהתניע את המשק ברגע שרק יוכלו – הם למעשה צעירים שהיו מהראשונים להפסיק לעבוד כאשר הושבתו ענף התיירות, וענף המסעדנות, וחיי הלילה, והברים, וצפויים להיות בין האחרונים שיחזרו לעבוד.

עידן רול: לעומת זאת הכספים ימשיכו לצאת – השכירויות, שכר הלימוד, כל ההוצאות השוטפות.

עידן רול: חשוב לדעת שעל פי הסטטיסטיקות סטודנט צובר בממוצע חוב של 10,000 שקלים בכל שנת לימוד.

עידן רול: עכשיו, אנחנו יכולים לעמוד כאן ולהכביר מילים על כמה חשובה ההשכלה הגבוהה, גם בשבילם וגם בשביל עתיד המדינה, והכול נכון, אבל כל סטודנט מכיר את פירמידת הצרכים של מאסלו, וכולנו מבינים שפרנסה קודמת להשכלה.

עידן רול: לפיכך, אני מקדם הצעת חוק לשיפור דמי האבטלה שלהם זכאים צעירים עד גיל 28 בהוראת שעה כדי לעזור להם להתמודד עם משבר הקורונה.

עידן רול: אני קורא לכל חבריי מסיעות הבית לתמוך בהצעת החוק, ואני קורא במיוחד לממשלת ישראל: לא מספיק לומר לצעירים ולסטודנטים שהם העתיד של המדינה, צריך להראות גם במעשים.

עידן רול: אם אנחנו נשאיר אותם במצב הקיים, לא יהיה לנו דור חדש של ידיים עובדות, של מוחות חושבים ומפתחים, ואנחנו כמשק פשוט נוצב מול שוקת שבורה.

עידן רול: אני מאחל לכל הסטודנטים והסטודנטיות המון הצלחה בלימודים, וגם לעבור בצורה הכי קלה שאפשר את משבר הקורונה.

עידן רול: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

אלכס קושניר: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, איזה כיף שאנחנו מציינים את יום הסטודנט כאן בכנסת.

אלכס קושניר: ראיתי פה סטודנטים בבוקר, בוועדת החינוך, הסתכלתי בעיניים שלהם – לא ראיתי שמחה בעיניים, ראיתי בעיקר זעקה.

אלכס קושניר: למה זעקה?

אלכס קושניר: הזעקה היא כי 84% מהסטודנטים בישראל שעבדו טרם תקופת המשבר – כחצי מהם הוצאו לחל"ת, וכמעט חצי מהם בכלל לא זכאים לדמי אבטלה, ולמעלה מ-90% מדווחים כי נפגעו כלכלית מהמשבר.

אלכס קושניר: כשליש מהם לקחו הלוואות, ומעל 50% מדווחים שיצטרכו להסתייע כלכלית בהורים כדי להתמודד עם המשבר הזה.

אלכס קושניר: עכשיו, מי ההורים האלה?

אלכס קושניר: ההורים האלה הם אותם האנשים השכירים שגם הם הוצאו לחל"ת, אותם שולמנים, שאתה יודע, מתחננים לסיוע ומקבלים כל מיני שליפות לא אפויות מהמותן.

אלכס קושניר: לצערי הרב, בסופו של דבר אנחנו נגיע למצב שהחבר'ה האלה יתחילו לפרוש מהלימודים, ולצערי הרב, הם יהיו רבים – הם יהיו רבים אם אנחנו, אם ממשלת ישראל לא תייצר איזשהו פתרון יצירתי.

אלכס קושניר: ואנחנו יודעים שהממשלה הזאת יודעת לייצר פתרונות יצירתיים, בעיקר כשזה קשור לכיסאות ולתפקידים.

אלכס קושניר: ראינו רק לפני שבוע וחצי את חוק ממשלת החילופים.

אלכס קושניר: זה בהחלט, לכל, הדעות אחד החוקים היותר יצירתיים בתולדות המדינה.

אלכס קושניר: אבל אתה יודע, כשמדובר על להקים ממשלה מנופחת חסרת פרופורציות ולוודא שיש מעון נוסף לראש ממשלה, או כשצריך להצדיק 36 שרים, ואז, אתה יודע, שולפים מהמילון את המילה "פריטטיות", ובשם הפריטטיות פשוט שודדים את קופת המדינה – אז את זה אפשר.

אלכס קושניר: וגם ראינו היום דוגמה מצוינת לאטימות.

אלכס קושניר: הרי אתם מעבירים את החוק הנורבגי, שיעלה 80 מיליון שקלים, במקום לתת את הכסף הזה לאותם סטודנטים, ודווקא ביום הזה החלטתם לעשות את זה?

אלכס קושניר: אולי הייתם מוצאים איזה יום אחר, כדי שאנשים לא ישימו לב.

אלכס קושניר: אבל לא – החלטתם דווקא ביום הזה.

אלכס קושניר: אם אנחנו לא נעזור לחבר'ה האלה, שבאמת נאנקים תחת הנטל, אז אנחנו מסכנים גם אותם, גם את העתיד שלהם וגם את העתיד של המדינה.

אלכס קושניר: כי החבר'ה האלה, שעד לא מזמן לבשו מדים והגנו על המדינה, והיום גם חלקם הגדול עושים מילואים וגם לובשים מדים – האנשים האלה בעתיד הלא-רחוק הולכים להוביל את הכלכלה, המדע, הרפואה, התעשייה.

אלכס קושניר: גם ההייטק וגם הלואו-טק.

אלכס קושניר: האנשים האלה תרמו לפני הלימודים וימשיכו לתרום גם אחרי הלימודים, והם גם הולכים לשלם את רוב המיסים במדינה הזאת כדי שאתם תוכלו להקים כאן ממשלות פריטטיות וכדי שאתם תדאגו לתפקידים עם שמות מפוצצים אבל חסרי תוכן.

אלכס קושניר: החבר'ה האלה בדרך כלל מסתדרים לבד, אבל היום הם באמת צריכים עזרה; הם צריכים שמישהו יתעורר פה.

אלכס קושניר: ואגב, התאחדות הסטודנטים הארצית שמה מתווה על השולחן.

אלכס קושניר: המתווה הזה אמור לעזור ל-70,000 סטודנטים, וזה עולה 400 מיליון שקלים.

אלכס קושניר: אז אני באמת פונה לממשלה: תקבלו את המתווה הזה, תעזרו לסטודנטים האלה, ואז באמת כולנו ביחד נוכל להגיד: יום סטודנט שמח, כי בינתיים הוא לא כזה שמח.

אלכס קושניר: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת משה ארבל.

יריב לוין: חבר הכנסת משה ארבל, לפני שאתה מתחיל אני רוצה גם להודות לך וגם לברך אותך על הפעם הראשונה שבה ניהלת כאן ישיבה.

יריב לוין: קודם כול, עזרת לי, זה גורם לי להרגיש ותיק.

יריב לוין: ב.

יריב לוין: נוכח העובדה שכל נשיאות הכנסת החדשה, למעט סגן אחד – חמד עמאר – כולם עושים את התפקיד בפעם הראשונה, זה הופך אותך עכשיו לאחד מוותיקי הנשיאות ובעלי הניסיון בה.

משה ארבל: תודה, תודה.

יריב לוין: ובאמת עשית את זה בצורה יוצאת מן הכלל.

יריב לוין: תודה רבה.

משה ארבל: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד שר החקלאות, כבוד השר להשכלה גבוהה, שכנראה שומע אותנו דרך המסכים מבחוץ, חבריי חברי הכנסת, חוק זכויות הסטודנט, שנחקק לפני כ-13 שנים, נועד להביא לידי ביטוי ולעגן בדבר חקיקה את מעמדם וזכותם של הסטודנטים לאקדמיה ראויה שתעודד ותאפשר קידמה ושגשוג.

משה ארבל: בסעיפים 22א ו-22ב, שנוספו לחוק לפני כעשור, עוגן קיומו של יום זה מדי שנה ביום חמישי – ולא רביעי, כמו היום – האחרון שלפני חג השבועות, מתוך מטרה להביא להטמעת חשיבותה של ההשכלה הגבוהה ולהכיר בתרומתו של ציבור הסטודנטים להתפתחותה ולעיצובה של החברה הישראלית כחברה מודרנית ומתקדמת.

משה ארבל: אבקש לעמוד בקצרה דווקא על ההקשר של חג השבועות, שהוא יום מתן תורה.

משה ארבל: הסטודנט, בהגדרתו העברית, הוא תלמיד.

משה ארבל: ביהדות גם הרב הגדול ביותר נקרא "תלמיד חכם" – כל העת הוא במצב של למידה, שכן התורה ארוכה היא מארץ מידה ורחבה מני ים.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, ביום זה שבו מעלים על נס את זכויות הסטודנט, הזכות לגיוון בקרב המרצים הבכירים באקדמיה היא זכות שאיננה מקוימת; הזכות לשמיעת מגוון דעות, אמונות וסיפורים – נעדרת.

משה ארבל: על פי מחקר שנעשה על ידי מר ישראל בלכמן, בהנחיית פרופ' יהודה שנהב, פרופ' רמי יוגב וד"ר יצחק ספורטה מאוניברסיטת תל אביב, בקרב המרצים הבכירים באקדמיה בישראל ישנם רק 9% של מרצים ממוצא מזרחי, ולמעלה מ-90% מקרב המרצים הבכירים באקדמיה בישראל הם ממוצא אשכנזי.

משה ארבל: המצב הזה הוא בכי רע.

משה ארבל: לא יעלה על הדעת לטעון כי מדובר במספר מקרי וכי אין כל רלוונטיות למוצא, וכל שיח שכזה איננו אלא הוצאת השד העדתי.

משה ארבל: אלו תירוצים לחלשים.

משה ארבל: לדברי הסוציולוג פרופ' נסים מזרחי, יש לזה השפעה על הסטודנטים, גם אם לא תמיד מודעת.

משה ארבל: כשסטודנטית מזרחית לא רואה מרצים שדומים לאנשים ממשפחתה או מקהילתה, זה יוצר ניגוד חריף בין החיים שלה וקבוצת המוצא שלה לעולם האקדמיה.

משה ארבל: ההגמוניה השלטת באקדמיה ובוועד ראשי האוניברסיטאות לא מנסה, ואפילו לא מניחה על שולחנה את החשיבות של הצורך בגיוון כערך שראוי לקדם.

משה ארבל: הגיוון יאפשר ליצור אקדמיה טובה יותר, שבה מסופרים באופן כן ואובייקטיבי סיפורן של אוכלוסיות רבות, מגוונות ושונות.

משה ארבל: אף אין יותר מדי מחקר משפטי מזרחי, גם בגלל ההשתקה של הנושא באקדמיה וגם בשל מחסור בנתונים אמפיריים מספיקים על מזרחים בחברה הישראלית.

משה ארבל: אין שום הצדקה בעולם, אדוני היושב-ראש, למשל שמשפחת תורג'מן, שעלתה לישראל ממרוקו בשנות החמישים, לא תזכה שילדיה ונכדיה ידרכו בשערי האקדמיה, ואילו בני הדודים שלהם, שבחרו אז להגר ממרוקו לצרפת, יהיו כולם ללא יוצא מן הכלל בוגרי הסורבון שבפריז, וחלקם אף נושאי משרה בה.

משה ארבל: דווקא בבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד בראשות פרופ' נח פלדמן יצאה כבר הבשורה בקיום כנס יוקרתי ומעמיק על משפט מזרחי בדצמבר אשתקד, שהוזמנתי אליו ולקחתי בו חלק.

משה ארבל: הסיפור הזה, שלא מונגש ולא מסופר, הוא עוול לסטודנטים, אך לא פחות מכך הוא עלבון לאקדמיה בישראל.

משה ארבל: כמו כן, הצורך בשימור המסלולים המותאמים להלכה ולאורח החיים של הסטודנט החרדי גם בתארים מתקדמים הם חלק מזכויות היסוד לחופש הדת שמופרות, לצערי, ברגל גסה.

משה ארבל: נשגב מבינתי כיצד ניתן למנוע עבור המעוניינים בכך, ואף לא מתקציב המדינה אלא במכללות אקדמיות שאינן מתוקצבות, לפתוח מסלולי לימוד בהפרדה בין נשים לגברים עבור המגזר החרדי.

משה ארבל: הרצון לייצר חרדי חדש מנוגד לכל היגיון ולזכויות יסוד בסיסיות, ולצערי הרב גורם לחברה הישראלית נזק בל יתואר.

משה ארבל: אני העומד כאן לפניכם היום בוגר תואר ראשון ושני בהצטיינות במשפטים אשר ללא קיומו של הקמפוס החרדי בקריה האקדמית אונו, אשר אפשר לי ללמוד בהתאם לאורחות חיי כסטודנט חרדי ובהפרדה, לא הייתי נכנס בשערי האקדמיה.

משה ארבל: כמוני יש סטודנטיות נשים רבות מאוד.

משה ארבל: מתקבל הרושם לצערי כי אותה הגמוניה, בתת-המודע שלה מבקשת להשתיק את הסיפור המזרחי ואת מקומו, וחיה בנוח ובשלווה גם אם לא יתקיים גיוון אמיתי באקדמיה ויודרו ממנה חלקי אוכלוסייה רבים אחרים, לרבות האוכלוסייה החרדית.

משה ארבל: אני מבקש דווקא ביום זה לקרוא למכובדי שר החינוך, לשר להשכלה גבוהה ולכל מקבלי ההחלטות: עשו כל אשר לאל ידכם כדי לעודד ולתמרץ גיוון של עדות, שבטים ומגזרים.

משה ארבל: מתהליכים אלו נצא כולנו נשכרים.

משה ארבל: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברת הכנסת מרב מיכאלי, בבקשה.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מרב מיכאלי: קודם כול ברכות לך.

מרב מיכאלי: תתחדש.

מרב מיכאלי: אתה ואני גם עשינו דברים ביחד.

מרב מיכאלי: בירכת את משה, שהוא מוותיקי הנשיאות.

מרב מיכאלי: אתה בכלל ברמות ותק, באמת.

מרב מיכאלי: צריך להגיד, זה שיושב בראש הישיבה ובראש הבית אדם שמכיר כל כך טוב את הפרלמנט ויש לו כבוד לחוקים שלו ולנוהגים שלו – גם אם דעותינו בנושא יחסיו עם בית המשפט העליון חלוקות חילוק עמוק – זה משמח ומחזק, ואני מאוד מאוד מקווה שאכן אתה תחזק את הבית הזה ותעשה לו את הכבוד שאני יודעת שלפחות פעם רחשת לו.

יריב לוין: תודה רבה.

מרב מיכאלי: אז אני שמעתי, האזנתי ותיארתי לעצמי שכל חבריי וחברותיי ידברו על הקשיים הגשמיים הניכרים שיש לסטודנטיות וסטודנטים במדינת ישראל, וצריך להגיד שלא רק לסטודנטיות ולסטודנטים קשה לחיות במדינת ישראל – זה נכון לגבי הרוב המכריע של העובדות והעובדים, הורות והורים.

מרב מיכאלי: באמת, הרבה מאוד שנים כבר הקיום היום-יומי בישראל הוא מאוד מאוד קשה.

מרב מיכאלי: אבל ככל שאני מכירה בזה ורואה חשיבות בדאגה לעניינים הפרנסתיים, העיסוקיים, הקיומיים, הגשמיים, אני רוצה לדבר היום על הרוח, וספציפית על מדעי הרוח.

מרב מיכאלי: איך שתיים וחצי דקות?

מרב מיכאלי: צריכות להיות לי חמש דקות.

יריב לוין: קדימה, תקבלי עוד שתי דקות.

מרב מיכאלי: דברי הברכה זה מחוץ לפרוטוקול.

יריב לוין: עוד שתי דקות קיבלת – ודאי את דברי הברכה.

יריב לוין: איפסתי, התחלתי מהתחלה, אבל הכול בסדר.

מרב מיכאלי: אני רוצה לדבר על מדעי הרוח – אני רוצה לדבר על מדעי הרוח ההולכים ומידלדלים בשנים האחרונות, וגם בשנה האחרונה, שנרשמה בה עלייה בהרשמה כמעט לכל שאר התחומים באקדמיה, ובמדעי הרוח נרשמה ירידה נוספת.

מרב מיכאלי: צריך להגיד שזה נכון באוניברסיטאות.

מרב מיכאלי: במכללות הרבות שיש במדינת ישראל אין בכלל מדעי הרוח.

מרב מיכאלי: עכשיו, אין חולקת על חשיבותן העצומה של המכללות, שנמצאות באמת בפריפריה החברתית והגיאוגרפית של מדינת ישראל, ויש להן תפקיד חברתי ראשון במעלה.

מרב מיכאלי: אבל אין בהן מדעי רוח, מה שאומר שכל מי שלומדת או לומד במכללות האלה לא מקבלות את האוויר הזה לנשימה שמדעי הרוח נותנים וצריכים לתת לכל אחד ואחד מאיתנו.

מרב מיכאלי: עכשיו אני רוצה להגיד למה מדעי הרוח כל כך חשובים.

מרב מיכאלי: אני רוצה להגיד שכמו שקראו באקדמיה – כשאני אומרת מדעי הרוח אני לא מתכוונת בהכרח נגיד ללימוד רק של היסטוריה או רק של פילוסופיה כמקצוע ראשי, לא ולא, אלא היה מובן מאליו פעם שלימודים, לא משנה של איזה תחום, באים עם איזה קורסי ליבה, קראו לזה.

מרב מיכאלי: הם היו מאפלטון עד נאט"ו – מפלטו עד נאט"ו, מהתנ"ך עד הפלמ"ח, ולא היה אדם שיצא מהאקדמיה בלי לעבור איזשהן תחנות יסוד בתרבות המערב: יצירות מופת בספרות ובאומנות, קצת שפת מוזיקה, שפת תיאטרון, שפת קולנוע, משהו מהדברים האלה שנותנים לנו את התוספת מעבר ליום-יום.

מרב מיכאלי: היום-יום יכול להיות קשה ויכול להיות סיזיפי ויכול להיות מאתגר נורא נורא, אבל מתחת לזה ומעל זה חייב להיות משהו נוסף, גם ברמת ההשראה, גם ברמת ההנאה, ברמת היופי, ברמת האתגר למחשבה שהוא מעבר לאיך נפיק את פת הלחם – החשובה, באמת, הכי חשובה, אבל החיים הם יותר מזה.

מרב מיכאלי: יותר מזה, מדעי הרוח מלמדים אותנו לפתח את המחשבה היצירתית, את הדמיון, את האמפתיה; הם מלמדים אותנו הכרה של הזולת; הם מלמדים אותנו שהאחר הוא לא שונה ממני אלא אני שונה מהאחרת – זה הדדי, זה סימטרי; מדעי הרוח מלמדים אותנו מגוון, הם מלמדים אותנו שאין אחד; אולי יש אלוהים אחד ואנשים מסוימים מאמינים באלוהים האחד הזה, ואדרבה ואדרבה, בהחלט, אבל גם "אלוהים אחד" יש כל מיני.

מרב מיכאלי: ודאי וודאי שיש כל מיני בני אדם ותרבויות ומחשבות ואפשרויות.

מרב מיכאלי: כשאנחנו לא לומדות ולא מלמדות ומלמדים את מדעי הרוח, אנחנו מפסידות את כל הדבר הזה.

מרב מיכאלי: אנחנו מפסידות את החשיבה הביקורתית, את היכולת להסתכל על העולם ולהבין מה קורה בו – לא רק מה שנאמר אלא מה יש מאחורי זה, אילו עוד דרכים יש לקרוא את מה שנאמר או את מה שקורה.

מרב מיכאלי: מדעי הרוח נותנים לנו את האפשרות להסתכל על עצמנו מזוויות חדשות, בדרכים חדשות, לגלות על עצמנו דברים חדשים.

מרב מיכאלי: הם מכניסים רעננות, הם מכניסים חדשנות.

מרב מיכאלי: כי יסודות החשמל והמתמטיקה הם אותם יסודות שנלמדו לפני מאה שנה.

מרב מיכאלי: ודאי שמתווספים ומתחדשים בהם חידושים, אבל היסודות הם אותם יסודות.

מרב מיכאלי: במדעי הרוח יש כל הזמן חידוש ועדכנות ושפות חדשות ורעיונות חדשים.

מרב מיכאלי: לצערי הרב, הממשלות האחרונות, ממשלות נתניהו, לא בכדי מייבשות את מדעי הרוח.

מרב מיכאלי: לא בכדי אין מדעי רוח – כי הממשלות האלה לא רוצות שתחשבו חשיבה ביקורתית.

מרב מיכאלי: הן לא רוצות שתהיה לכם אמפתיה לאחרת ולאחר.

מרב מיכאלי: הן ממש לא רוצות שתפתחו את הדמיון כדי שתוכלו לדמיין איזה חיים יותר טובים יכולים להיות כאן – בלי שנאה, בלי הפחדה, בלי מלחמה, בלי לחיות על החרב תמיד.

יריב לוין: חברת הכנסת מיכאלי, בואי נאמר רק דבר אחד: אין ספק שהבהרת את ההבדל בין מדעי הרוח למדעים המדויקים ככל שהדברים קשורים בשעון.

מרב מיכאלי: זה ברור.

מרב מיכאלי: אני אזדרז.

מרב מיכאלי: לא זו אף זו, הממשלות האלה מחבלות בכלל ביכולת לחיות עם הערכים האלה שדיברתי בזכותם כרגע.

מרב מיכאלי: במקום שבו מסיתים נגד החברה הערבית, מסיתים נגד כל מי שלא חושב לפי מה שרוצה השלטון, ברדיפה אחרי מבקשי מקלט, ככל שהם מבחינה מספרית כל כך מעטים ולא מאיימים עלינו, גם בתוך האקדמיה – – –

יריב לוין: חברת הכנסת מיכאלי, אי-אפשר, באמת אי-אפשר.

יריב לוין: משפט הסיום.

מרב מיכאלי: אז ממש אגיד לסיום, משפט הסיום.

מרב מיכאלי: גם בתוך האקדמיה עצמה יש גם כפייה של הפרדה מגדרית, חד-משמעית, וגם ניסיון להפוך את האקדמיה להכשרה מקצועית במקום לחגיגה של ידע ורוח.

מרב מיכאלי: ולכן, סטודנטיות וסטודנטים, יקרים אני אומרת לכם: אל תיתנו להם.

מרב מיכאלי: התעקשו ללמוד מדעי הרוח, כי זאת הרוח שלכם.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: ישיב השר להשכלה גבוהה חבר הכנסת זאב אלקין, בבקשה.

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

זאב אלקין: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, רק תיקון: אני כרגע עוד בתואר של השר המיועד להשכלה גבוהה, עוד לא אושרתי בממשלה ובכנסת, אבל בכל זאת הממשלה, על דעת העתיד, ביקשה ממני להשיב על ההצעות לסדר-היום ולקחת חלק בציון של יום הסטודנט כאן במליאה.

זאב אלקין: אני חושב, כשאני הקשבתי לחברת הכנסת מרב מיכאלי הרהרתי בכך שיכול להיות שראש הממשלה טעה לחלוטין כשהוא ביקש ממני להתמנות לתפקיד, ואני צריך להודיע לו שאני לא מתאים, כי לפי התזה שלה, המטרה של הממשלה הזאת זה לגרום למיעוט של מדעי הרוח במערכת ההשכלה הגבוהה.

זאב אלקין: מה לעשות?

זאב אלקין: בעוונותיי הרבים אני לא רק בוגר של החוגים למדעי הרוח – אני מרצה לשעבר בחוגים למדעי הרוח, ומשם הגעתי למערכת הפוליטית.

זאב אלקין: אז אם התזה נכונה והמטרה של ראש הממשלה זה להרוס את מדעי הרוח במדינת ישראל, אני כנראה מועמד ממש לא מתאים לתפקיד של שר להשכלה גבוהה.

מרב מיכאלי: – – –

זאב אלקין: אני בוודאי אעדכן אותו במוצאי מתחום מדעי הרוח.

זאב אלקין: אולי הוא ישנה את דעתו ויחפש מועמד אחר, אם את צודקת בתזה אבל אם עדיין אני אבוא לפניכם כמועמד לתפקיד להצבעה כאן בשבוע הבא אז כנראה שדעתו של ראש הממשלה לא כדעתך, חברת הכנסת מיכאלי – – –

מרב מיכאלי: – – –

זאב אלקין: אז אמרתי, אני אדאג לעדכן אותו שאני הגעתי לפוליטיקה מהעולם הזה של מדעי הרוח, וחושב כמוך, אגב, שזה תחום קריטי.

זאב אלקין: בכלל, ההתפתחות של כל מדינה, כולל מדינת ישראל – ואגב, בוגרי מדעי הרוח, היום אתה מוצא אותם בכל מקום, כי הלימוד – –

מרב מיכאלי: – – – או שהוא כנראה לא יודע.

מרב מיכאלי: בואו נחכה ונראה מה הוא יגיד.

זאב אלקין: – – כי הלימוד של מדעי הרוח מקנה כלים שהם רלוונטיים בכל מקום.

זאב אלקין: אני לא אשכח שעוד כשהייתי בעולם האקדמי הגעתי ללונדון וביקרתי במחלקה למדעי היהדות באוניברסיטת לונדון.

זאב אלקין: ראיתי שם כל כך הרבה סטודנטים.

זאב אלקין: שאלתי: מה אתם עושים כשאתם מסיימים?

זאב אלקין: אז אמרו לי: מה זאת אומרת?

זאב אלקין: אנחנו עובדים בבורסה בלונדון – זה המקום ששם הולכים לעבוד.

זאב אלקין: אמרתי שזה לא הגיוני.

זאב אלקין: מי שצריך לעבוד בבורסה בלונדון צריך ללכת ללמוד כלכלה.

זאב אלקין: למה ללמוד מדעי היהדות?

זאב אלקין: אמרו לי: אתה מיושן, אתה לא מבין.

זאב אלקין: האנשים הכי מבוקשים בבורסה ללונדון הם בוגרי מדעי הרוח, לא משנה באיזה תחום – מדעי יהדות, מהבחינה הזאת, זה חלק ממדעי הרוח – מאשר בוגרי החוגים הכלכליים, כי הכלכלה משתנה מהר, ובמדעי הרוח לומדים איך לקרוא, איך להבין ואיך ללמוד, ואלה תחומים הרבה יותר נדרשים היום בעולם הכלכלי.

זאב אלקין: אז מבחינה זו קיבלתי שיעור מעניין אולי מהבירה מס' 2 בעולם לעשייה כלכלית, מה מקומם של מדעי הרוח.

זאב אלקין: אני בהחלט מצטרף לחלק הערכי שבדברייך, על כך שזה תחום מאוד חשוב במערכת להשכלה גבוהה, וצריך לעשות הכול כדי שהירידה במספר הסטודנטים שם תיעצר.

זאב אלקין: אגב, אותה ממשלה של נתניהו – יותר נכון ממשלות קודמות, אבל ממשלות בראשותו – כנראה מרוב הרצון להרוג את מדעי הרוח אישרו בתוכנית הפיתוח הרב-שנתית של המערכת להשכלה גבוהה מענק מיוחד, או מרכיב מאוד מיוחד וגדול בתוכנית הזאת, כדי לקדם את מדעי הרוח ולחזק אותם.

מרב מיכאלי: מתי זה היה?

זאב אלקין: זה היה בממשלה הקודמת.

זאב אלקין: התוכנית הרב-שנתית למערכת ההשכלה הגבוהה אושרה בממשלה הקודמת, וכשראש הממשלה היה בראשות הממשלה – –

מרב מיכאלי: הוא כל הזמן בראשות הממשלה.

זאב אלקין: אני שמח שהפנמתם גם את הנקודה הזאת – שהוא כל הזמן בראשות הממשלה – אבל בהחלט, בממשלה בהובלתו – לראשונה, אגב.

זאב אלקין: חברת הכנסת מיכאלי, לראשונה.

זאב אלקין: בוודאי שבשנים האחרונות אושר מרכיב ייחודי וייעודי לפיתוח של מדעי הרוח במדינת ישראל – –

מרב מיכאלי: כי הם כבר היו בקרשים.

זאב אלקין: – – לשימוש של מל"ג וות"ת.

זאב אלקין: אז לכן נראה לי שאת צריכה לקחת אחורה את התזה היפה כל כך, שהיא יפה למאמר עיתונאי אבל לא מסתדרת עם העובדות ועם המציאות לגבי רצונם של ראש הממשלה ושל הממשלה לפגוע במדעי הרוח.

זאב אלקין: העובדות אומרות דבר הפוך.

מאיר כהן: השר אלקין, העובדות הן – – – אבל זה לא בגלל הממשלה.

זאב אלקין: על זה אין מחלוקת.

זאב אלקין: בדיוק.

זאב אלקין: נכון.

זאב אלקין: יש דעיכה, היא נובעת מתופעות חברתיות וכלכליות שהחברה שלנו עוברת, והממשלה דווקא מנסה לעזור למדעי הרוח להתמודד עם הדעיכה הזאת, גם דרך הקצבות מיוחדות, גם דרך חשיבה מיוחדת במל"ג, של צוות מיוחד שעוסק בזה.

זאב אלקין: אני יכול להבטיח לך שאני לפחות, כמי שבא לכאן, לבניין הזה, מתוך העולם של מדעי הרוח, אעשה כל מה שתלוי בי כדי לחזק את מדעי הרוח ולעצור את התהליך הזה.

מאיר כהן: השר אלקין – – – שהיושב-ראש בדק כמה נקודות יש במחשבת ישראל – – – אבל כשבדקתי חמש יחידות בכימיה, משרד החינוך אמר – – –

מרב מיכאלי: יש דוגמאות כאלה למכביר.

משה ארבל: זה משרד החינוך של ממשלת ברק – – –

מאיר כהן: אני לא רוצה להגיד.

מאיר כהן: תעזוב.

זאב אלקין: זה בטוח לא שר חינוך מיש עתיד, כי אז לא פתחתם בתי ספר.

זאב אלקין: אז היית שר ליד שולחן הממשלה.

זאב אלקין: אבל בכל מקרה, אם נחזור להיות רציניים, אני חושב שבהחלט התחום הזה של מדעי הרוח הוא אחד מהיעדים החשובים להמשך העשייה.

זאב אלקין: זה היה גם בתוכנית החומש הזאת, וגם אין לי ספק שזה ייכנס כמרכיב חשוב לתוכנית החומש הבאה.

זאב אלקין: זה, אגב, אחד האתגרים של מערכת ההשכלה הגבוהה לשנה, שנה וחצי הקרובות, וגם אחד מהאתגרים בעבורי – להיות מרכיב חשוב בתהליך הזה של הפיתוח של תוכנית החומש, שתקבע את הדנ"א של ההתקדמות של המערכת להשכלה גבוהה הישראלית.

זאב אלקין: אבל ברשותך, אני אחזור לעולם הסטודנטים, כי בעיקר לשמו התכנסנו; אי-אפשר לנתק אחד מהשני.

זאב אלקין: אני רוצה כאן לחלק את דבריי לשלושה חלקים: החלק הראשון זה לתאר בקצרה את הפעולות שנעשות במסגרת אותה תוכנית חומש שמכוונות לציבור הסטודנטים ולחיזוק ציבור הסטודנטים.

זאב אלקין: הפעולות האלה – ובצדק, בעיניי – מחולקות לשני מרכיבים: המרכיב הראשון הוא הגברת הנגישות של ההשכלה הגבוהה בחלקים השונים של החברה הישראלית.

זאב אלקין: אני חושב שזה לא סוד שכשאנחנו בודקים את החתכים – וזה היה עוד יותר נכון בעבר – כשבודקים את החתכים החברתיים של מקבלי ההשכלה הגבוהה במדינת ישראל – או הלומדים, זה לא כל כך משנה – אנחנו רואים שהייצוג שם לא דומה לחלוקה הדמוגרפית של הייצוג בחברה הישראלית.

זאב אלקין: הקושי הזה זוהה, ולכן הוא הוצג בתוכנית החומש הזאת כאחד היעדים המשמעותיים לפעילות של ות"ת ומל"ג, ונעשו צעדים ייחודיים לגבי קבוצות שונות של אוכלוסייה – לגבי האוכלוסייה החרדית, לגבי האוכלוסייה הערבית, לגבי האוכלוסייה של יוצאי אתיופיה וסיוע נרחב לסטודנטים בעלי לקויות למידה ומגבלות אחרות, וכמובן סיוע לסטודנטים מהפריפריה וחיזוק המוסדות בפריפריה.

זאב אלקין: אגב, לכל הנושאים האלה גם יחד, שהיו כולם תחת כותרת אחת של הגברת הנגישות של ההשכלה הגבוהה לקבוצות בחברה הישראלית, הוקצה בתוכנית החומש בשנה תקציב בסדר גודל של כחצי מיליארד שקל, שזה סכום מאוד מאוד משמעותי מתוך סך התקציב של ההשכלה הגבוהה.

זאב אלקין: אגב, הכסף הזה משנה מציאות.

זאב אלקין: יש קבוצות שאתה רואה את זה בעיניים; יש קבוצות שעוד מעט כבר יפסיקו להיות קבוצות מופלות.

זאב אלקין: אם אנחנו מדברים על המגזר הערבי, היעדים של תוכנית החומש, שהושגו כבר שלוש שנים לפני סיום תוכנית החומש – כבר בשנת 2019 הגיעו ליעדים שהיו בתוכנית, ואנחנו היום קרובים לאחוזים שדומים לייצוג של החברה הערבית בכלל החברה הישראלית, עם יתרון בולט לנשים – תופעה מאוד מאוד מעניינת במגזר הערבי; שם זה באופן מובהק.

זאב אלקין: בכלל, בהשכלה הגבוהה יש הטיה לטובת נשים בקרב הסטודנטים בכל התארים.

זאב אלקין: אם פעם זה היה רק בתואר הראשון, היום זה בכל התארים, כולל תואר שלישי.

זאב אלקין: עדיין לא בסגל – כאן יש עוד מה לשפר – אבל בין הלומדים רואים את זה באופן מובהק, ובחברה הערבית זה אפילו בולט עוד יותר בצורה מובהקת.

זאב אלקין: יש שינויים דרמטיים גם לגבי הציבור החרדי, גם לגבי ציבור יוצאי אתיופיה, אבל שם עדיין לא הגענו למספרים שמשתווים לייצוג של הקבוצות האלה בתוך כלל האוכלוסייה.

זאב אלקין: ישנם שינויים דרמטיים במספר הלומדים מהפריפריה ובמוסדות בפריפריה, אבל גם כאן יש עוד עשייה שצריך לעשות.

זאב אלקין: המרכיב השני, שקשור לעולם הסטודנטיאלי, הוא סיוע לסטודנטים מצטיינים ונזקקים.

זאב אלקין: גם כאן במסגרת תוכנית החומש, ברמה שנתית מוקצה לזה תקציב בסדר גודל של כרבע מיליארד שקל בשנה – גם השקעה מאוד מאוד משמעותית.

זאב אלקין: ולכן, לסיכום החלק הזה של דבריי, אין ספק – – –

מאיר כהן: החלק הזה זה מלגות לסטודנטים?

זאב אלקין: זה מלגות.

זאב אלקין: כמעט הכול זה מלגות.

זאב אלקין: גם בחלק הראשון – – –

מאיר כהן: – – – לגבי מענק – – –

זאב אלקין: ישנם כל מיני כלים.

זאב אלקין: עוד פעם, החלק השני, לגבי הסיוע הישיר לסטודנטים, זה נטו מלגות.

זאב אלקין: החלק הראשון, של תוכניות הנגישות, בנוי ממרכיבים שונים: זה גם סיוע כספי לסטודנטים מהמגזרים האלה, כיוון שהמלגות ייחודיות, זה גם סיוע בגיוס, זה גם סיוע במערכות תומכות למידה, מכינות שעוזרות להכשיר ללמידה באקדמיה ועוד.

זאב אלקין: זה מערך שבנוי מכלים שונים שהמטרה שלהם היא לשנות מציאות, ואכן, הכלים האלה עובדים; המציאות משתנה.

זאב אלקין: יש מגזרים שבהם היא כבר השתנתה עד כדי כך שכבר אין סיבה לדבר על אפליה מתקנת, כי אין צורך, ויש מגזרים שיש שיפור ניכר אבל זה עדיין רחוק מלהגיע לייצוג כחלקם באוכלוסייה, ויש פה עוד הרבה מלאכה לפנינו, גם בתוכנית החומש הזאת וגם בתוכנית החומש הבאה, שצריך לבנות אותה.

זאב אלקין: אני הבאתי את הנתונים האלה – ואני לא אלאה אתכם בפרטים המפורטים יותר של כל אחד מהמרכיבים – כדי להראות שתפיסת העולם של ההשכלה הגבוהה הישראלית רואה את הסטודנט כמרכיב בסיסי ומאוד מאוד מרכזי של מה שנעשה שם, והיא מחליטה מראש, כשהיא חושבת על פיתוח של השכלה גבוהה, להפנות משאבים מאוד משמעותיים.

זאב אלקין: אם תחברו אחד לשני זה כבר קרוב למיליארד שקל בשנה.

זאב אלקין: כל תקציב ההשכלה הגבוהה הוא כ-12 מיליארד שקל, שזה כולל הכול – המשכורות וכל המעורבות הממשלתית; לא כולל שכר לימוד ולא כולל תרומות – אבל בסך הכול אתם רואים שחלק ניכר מהתקציב הממשלתי שמוקדש להשכלה גבוהה מושקע בעולם הזה של שינוי הנגישות לקבוצות החלשות יותר והמודרות יותר מההשכלה הגבוהה והנושא של הסיוע הישיר.

זאב אלקין: כשאנחנו מדברים על מצבם של הסטודנטים בימים האלה אי-אפשר שלא להתייחס למשבר שמתרחש היום – ואני גם שמעתי שזה עלה בדבריהם של חלק מהדוברים כאן – או יותר נכון המשבר של פוסט-משבר, ההשפעה של היציאה ממשבר הקורונה על המערכת להשכלה גבוהה בכלל, ומה שמעניין אותנו כאן היום – על העולם הסטודנטיאלי בפרט.

זאב אלקין: כאן אני חושב שיש עוד הרבה עבודה לפנינו.

זאב אלקין: לצערי, מה שקרה במשבר הקורונה זה הוכחה טובה עד כמה נחוץ הייצוג הייחודי של הנושא הזה סביב שולחן הממשלה.

זאב אלקין: גם בתהליך של היציאה החוצה – ידידי יושב-ראש הכנסת היה שר התיירות, היה שותף איתי לדיוני הממשלה, והוא ראה שהקולות שיש להם ייצוג בממשלה קיבלו מענה מהיר יותר מאשר הקולות שאין להם ייצוג בממשלה, ובאיזשהו שלב הוא הגיע גם למסקנה שהוא צריך להשמיע את קולו בשם התחום שהוא ייצג אז בממשלה, תחום התיירות, בצורה נחרצת כדי להביא לפתרונות, ולא לקוות שזה יסתדר באופן מקצועי מעצמו.

זאב אלקין: אני זוכר את הדיון הזה כשפקעה סבלנותך והחלטת לצאת למאבק למען העולם שייצגת כשר התיירות.

זאב אלקין: לצערי, כאן אני חייב להגיד שמה שקרה להשכלה הגבוהה – ובאופן טבעי לשר החינוך היו משימות רבות באותה תקופה; אנחנו זוכרים מה קרה במערכת הבית-ספרית ובמערכת של גני ילדים.

זאב אלקין: לכן, המערכת של ההשכלה הגבוהה – שעברה, אגב, בהצלחה ללמידה מקוונת; זאת תופעה מרתקת, מה שקרה בעולם של ההשכלה הגבוהה: מעבר מלא, אחד לאחד, להוראה מקוונת, כמעט בלי נפגעים.

זאב אלקין: הוא יותר עסק בתחומים שנפגעו באופן ישיר וגם היו דרמטיים להחזרת המשק לשגרה, אבל התוצאה של זה, בעיניי, זה שניים: האחד – המערכת של ההשכלה הגבוהה חוזרת לפעילות בקצב איטי יותר ממה שהיה אפשר בהשוואה לתחומים אחרים.

זאב אלקין: זה שחדרי כושר חזרו מזמן והאוניברסיטאות עדיין רק מתחילות את הצעדים הראשונים של החזרה זה לא סדר העדיפויות הלאומי הנכון.

זאב אלקין: כאן אני בהחלט בטוח שאם היה קול ייחודי למערכת הזאת סביב שולחן הממשלה זה היה קורה קודם, עם כל ההגבלות ועם כל הזהירות הנדרשת.

זאב אלקין: אני שמח שאנחנו נמצאים כרגע בשלבים הסופיים בעבודה, יחד עם משרד הבריאות ועם שר הבריאות, כדי שבשבוע הבא יהיה צעד נוסף שיאפשר להשכלה הגבוהה לפעול בצורה הרבה יותר רחבה ממה שהיה עד היום ויקל על הסטודנטים להתכונן למבחנים בשלב האחרון של הסמסטר, שיאפשר להחזיר הרבה יותר הוראה אמיתית מאשר הוראה מקוונת, שעם כל הכבוד – ומגיע פה שבח גדול למערכת ההשכלה הגבוהה על המעבר המהיר להוראה מקוונת – עדיין אי-אפשר להשוות אותה במאה אחוז להוראה אמיתית בתוך החדר בין כותלי האוניברסיטה.

זאב אלקין: זה נושא אחד שלצערי, אני חייב להגיד שזה היה יכול להתנהל מוצלח יותר, אבל עדיף מאוחר מאשר לעולם לא.

זאב אלקין: למרות שעוד לא התמניתי אני עוסק הרבה ביומיים האחרונים בסוגיה הזאת של החזרה.

זאב אלקין: הנושא השני קשור לעולם הסיוע בהתמודדות עם המשבר גם בתחום הכלכלי.

זאב אלקין: גם כאן אני מצר על כך שהקול הייחודי של הצרכים של הסטודנטים לא נשמע בתקיפות בדיונים הראשונים בנושא הסיוע סביב שולחן הממשלה לפני חודש, כי היום הקול הזה נשמע, אבל חלק גדול מאוד מכספי הסיוע שהממשלה החליטה להקצות באופן ייחודי לתהליך היציאה ממשבר הקורונה כבר חולק להרבה מאוד נושאים, ולכן היום הרבה יותר קשה לנהל את השיח הזה עם משרד האוצר מאשר לפני חודש.

זאב אלקין: זו עוד דוגמה שהיעדר ייצוג סביב שולחן הממשלה של המערכת הענקית הזאת של 350,000 סטודנטים ושל תקציב של כ-12 מיליארד שקל – היעדר הקול הזה בסופו של דבר פגע במערכת.

זאב אלקין: עדיין אנחנו נעשה הכול בניהול משא ומתן עם האוצר כדי להביא סיוע למקסימום סטודנטים, ובצורה מחודדת לסטודנטים שזקוקים לכך.

זאב אלקין: כאן אין מחלוקת ביני לבין התאחדות הסטודנטים והאוצר שזה לא נכון למרוח את הסיוע כפרוסה דקה לכל אחד, כי זה נכון שכל אחד נפגע, אבל לא כל אחד, הפגיעה הזאת יכולה להביא לנשירתו מהמערכת להשכלה גבוהה מסיבות כלכליות, ולכן צריך למקד את הקבוצה שנדרש לתת לה סיוע.

זאב אלקין: יש מחלוקת בין ההתאחדות לאוצר מה גודל הקבוצה ומה גודל הסיוע.

זאב אלקין: אני מקווה שנצליח להגיע – לא לפתרונות מלאים ולא לפתרונות של מאה אחוז, בטח לא בסיטואציה התקציבית שבה אנחנו נמצאים כבר היום, שרוב כספי הסיוע כבר חולקו למשימות השונות, אבל למקסימום שאפשר להגיע.

זאב אלקין: אני גם הגדרתי לעצמי את זה בתקופה הקרובה כאחד מהיעדים הדחופים.

זאב אלקין: נושא נוסף שדורש מענה כתוצאה מהיציאה מהמשבר זה כמובן סיוע לסטודנטים בתהליך הלא-פשוט של סיום הסמסטר.

זאב אלקין: כאמור, למידה מקוונת אין דינה כלמידה רגילה, ולכן היא יכולה להשפיע על התוצאות של הסטודנטים בבחינות.

זאב אלקין: הסוגיות הכלכליות של סטודנטים שלא עבדו במשך תקופה ארוכה של כחודשיים ועכשיו יצאו לעבוד כי אין להם ברירה כלכלית, ודווקא בתקופת הבחינות יצטרכו לעבוד יותר כדי לסגור את הפערים הכלכליים, גם היא סוגיה מאוד מאוד לא פשוטה, ומאתגרת את המערכת.

זאב אלקין: אתמול התקיים דיון במל"ג, בין השאר בסוגיה הזאת.

זאב אלקין: נכחתי בדיון הזה, בינתיים על תקן אורח כבוד ועוד לא כיושב-ראש המל"ג, כי טרם מוניתי.

זאב אלקין: המל"ג הציגה שם תזה מסוימת שכדי לטפל בכל הפערים האלה מספיק להטיל את זה על המוסדות עצמם, והוציאה מכתב כללי לראשי המוסדות וביקש מהם להידבר עם הסטודנטים ולהגיע למקסימום גמישויות.

זאב אלקין: אני סברתי אחרת.

זאב אלקין: שכנעתי את יושבת-ראש ות"ת וסגן יושב-ראש המל"ג, ואני מברך אותם על שהם שינו כאן גישה.

זאב אלקין: החלטנו יחד שברגע שאתמנה, אקים שולחן עגול מטעמי, וייפגשו שם יחד מל"ג, ות"ת, התאחדות הסטודנטים, ור"ה וור"מ – ראשי המוסדות.

זאב אלקין: בשולחן העגול הזה נדון גם על קווי מדיניות כלליים – שיכולות להיות גמישויות של המערכת האקדמית; כמובן, בלי לוותר על האיכות – והשולחן העגול הזה, לפי בקשת ההתאחדות – וזה מודל שהתאחדות הסטודנטים מאוד מברכת עליו – ישמש בעיקר כסוג של כבאית לשרפות שבוודאי יהיו.

זאב אלקין: כמי שבא מהמערכת להשכלה גבוהה אני יודע שבסוף הכול אישי: יהיו מוסדות שייתנו מענה מלא ויהיו מוסדות שייתנו מענה חלקי; יהיו מוסדות שיגלו יותר גמישות ויהיו מוסדות שיגלו פחות גמישות; יהיו מקצועות שבהם זה יהיה יותר קל ומקצועות שבהם זה יהיה יותר קשה.

זאב אלקין: לכן צריך פה איזשהו מערך של רגולטור שלא יכול לעמוד בצד, לשיטתי, ולחכות שהכול יסתדר בשיח בכל מוסד בעצמו, אלא רגולטור שיעזור להגיע להבנות, לפעמים בהידברות ולפעמים גם קצת בלחץ, כדי להגיע למזעור נזקים.

זאב אלקין: נזקים יהיו, אני לא משלה את עצמי, אבל חובתנו למזער אותם ככל האפשר, וזאת המטרה של המהלך הזה.

זאב אלקין: אני שמח מאוד שהתאחדות הסטודנטים קיבלה את זה בברכה גדולה ומתכוונת להיות סוג של קול מהשטח בשולחן העגול הזה ולנצל אותו עד תום.

זאב אלקין: והסוגיה האחרונה שאני רוצה לציין בסיום דבריי, אדוני היושב-ראש, מעבר לתיאור העשייה הממשלתית, כמובן, דרך ועדת המל"ג, בתחום הסטודנטים, ומעבר להתייחסות לפערים בעקבות המשבר האחרון והצעדים שאנחנו מתכוונים לנקוט כדי לסגור, ולו חלקית, את הפערים האלה – הסוגיה האחרונה קשורה לאיזושהי תפיסה עקרונית שאני, כמי שאמור לשמש השר להשכלה גבוהה, מתכוון לממש וליישם כתפיסת העולם שלי בהובלה של המערכת הזאת, ובמיוחד בהכנה של תוכנית החומש הבאה, ולא רק בתהליך של הניהול השוטף.

זאב אלקין: אני חושב שיש כאן נקודה קריטית: בסוף לפעמים אנחנו מתבלבלים ושוכחים שמערכת ההשכלה הגבוהה קיימת בשביל הסטודנט, ולא הפוך.

זאב אלקין: יש ערך ייחודי במערכת ההשכלה הגבוהה כשלעצמה.

זאב אלקין: היא היום מקום מחקר ומקום של חשיבה של מדינת ישראל, אבל בסופו של דבר תפקידה העיקרי הוא להכשיר את הסטודנטים, שהם אולי המשאב המרכזי של הכלכלה הישראלית, כי בסוף, עם כל הכבוד לגז, עדיין המשאב האנושי הוא הכוח העיקרי של מדינת ישראל, וזה העתיד שלנו.

זאב אלקין: לכן חשוב מאוד לנסות לבנות את כל השיח על המשך ההתפתחות של מערכת ההשכלה הגבוהה סביב הנקודה הזאת ומתוך הזווית הזאת, הזווית של הסטודנטים.

זאב אלקין: זה נכון לגבי הרבה מאוד סוגיות: זה נכון לגבי השאלה מה בכלל מקומם של הסטודנטים במערכת הזאת; זה נכון לגבי השאלה מה הזיקה של מערכת ההשכלה הגבוהה לתעסוקה, ועוד פעם, לא בצורה פשטנית, כפי שכבר אמרתי.

זאב אלקין: לפעמים מדעי הרוח זה דווקא פתח לתעסוקה מאוד מאוד איכותית, כן?

זאב אלקין: אבל עדיין אני חושב שמחויבת המציאות חשיבה – כשבונים את התכנון של ההשכלה הגבוהה התכנון צריך לצאת לא רק מתוך הראייה של הדינמיקה הפנים-מוסדית במוסדות להשכלה גבוהה אלא מתוך דינמיקה של איזושהי תחזית של צורכי החברה והמשק הישראלי שצריכה להשליך על מערך התכנון של המערכת; הדינמיקה שצריכה להתייחס לשאלה איפה הסטודנט הולך לעבוד כשהוא מסיים את המערכת, מה מקומות העבודה שקיימים ומה התרומה העתידית שלו למשק העתידי כפי שאנחנו צופים אותו.

זאב אלקין: צריכים כאן תהליכי תכנון ברמת המקרו.

מרב מיכאלי: פחות משפטים.

זאב אלקין: אמת, אמת.

זאב אלקין: אגב, היום גם הסטודנט הפוטנציאלי מבין שזה לא גליק גדול ללכת ללמוד משפטים, כי אין מספיק מקומות תעסוקה.

זאב אלקין: בהחלט יש תחומים שבהם השוק רווי, ולמעשה הם לא מבטיחים תעסוקה היום.

זאב אלקין: יסלח לי אדוני היושב-ראש, שהוא משפטן במקצועו, אבל דווקא כמשפטן אתה מכיר היטב את המשבר הקיים היום בשוק בגלל היצע היתר מול הביקוש הנדרש, ואז צריך לנקוט כל מיני כלים מלאכותיים בשביל להאט את קצב פיתוח השוק ולשים מכשלות בפני משפטנים עתידיים, כי אין להם מקום בשוק.

זאב אלקין: עדיף לתכנן את זה בשלב יותר מוקדם של המכסות לתחומים השונים של ההשכלה הגבוהה.

זאב אלקין: כאן זו דוגמה לכשל של מערכת שלא תפסה בזמן את האירוע הזה ולא חילקה אחרת את המכסות, אלא רצה עם ההורים והסטודנטים שהיו מוכנים לשלם את הכסף, ובסוף זה הוביל אותנו למשבר.

זאב אלקין: זאת דוגמה קלאסית בדיוק להפך ממה שצריך להיות.

זאב אלקין: צריך כאן איזשהו תכנון שיראה במרכז את כל הרצף – יראה במרכז את הסטודנט עם מקומו העתידי בתוך שוק העבודה הישראלי ובתוך החברה הישראלית, ומשם יגזור את הצרכים של המערכת ומשם יגזור לעולם התכנוני.

זאב אלקין: זה קשור גם לעולם הקשב לסוגיה של הסטודנט בכלל ומה מקומו בעולם החשיבה המל"גי-ות"תי.

זאב אלקין: אני חושב שהעולם הסטודנטיאלי צריך לתפוס את מקום משמעותי בתוך כל המבנה של העבודה הפנימית של המל"ג והוות"ת.

זאב אלקין: יש פה הרבה מאוד סוגיות שצריכות להיגזר מהראייה העקרונית הזאת של המערכת, מערכת ההשכלה הגבוהה, שיש למדינת ישראל סיבות טובות להתגאות בה, אבל חשוב שהיא כל הזמן תזכור שהיא קיימת בשביל הסטודנט ולא הסטודנט קיים בשבילה.

זאב אלקין: כל עוד העיקרון הזה הוא שיוביל אותנו, אין לנו ספק שאנחנו נדע לבנות נכון גם את ההווה וגם את העתיד של מערכת ההשכלה הגבוהה.

זאב אלקין: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה על הדברים המפורטים.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אנחנו נצא להפסקה, כדי לאפשר לאחר מכן את חידוש המליאה לצורך הודעות מטעם ועדת הכנסת, אם תהיינה כאלה.

יריב לוין: אני מכריז על הפסקה.

יריב לוין: << הפסקה >> (הישיבה נפסקה בשעה 18:14 ונתחדשה בשעה 19:34.

יריב לוין: ) << הפסקה >>

יריב לוין: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת, בבקשה.

יריב לוין: ההודעה מצריכה הצבעה?

יריב לוין: לא מצריכה הצבעה.

יריב לוין: בבקשה.

): תודה, אדוני היושב-ראש.

): ברשות יושב-ראש הכנסת, בהמשך לאישור הרכב הוועדות במליאת הכנסת היום הריני מתכבד להודיע על איוש המקומות הפנויים בחברי בכנסת כדלקמן:

): מטעם סיעת ישראל ביתנו: בוועדת הכנסת יכהן אלכס קושניר; בוועדת הכספים – עודד פורר; בוועדת החוץ והביטחון – אביגדור ליברמן; בוועדת הפנים והגנת הסביבה – יוליה מלינובסקי קונין; בוועדת הכלכלה – יבגני סובה; בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות – אלכס קושניר; בוועדה לענייני ביקורת המדינה – חמד עמאר; בוועדת החוקה, חוק ומשפט – אלי אבידר; בוועדה לקידום מעמד האישה ושוויון מגדרי – עודד פורר; בוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה ובחינת היערכות המדינה למגפות ורעידות אדמה – יוליה מלינובסקי קונין.

): מטעם סיעת כחול לבן תכהן בוועדת הכלכלה חברת הכנסת אתי עטייה על חשבון מכסת כחול לבן; בוועדת החוץ והביטחון תכהן חברת הכנסת מיקי חיימוביץ'.

): מטעם סיעת הרשימה המשותפת יכהנו בוועדת הפנים והגנת הסביבה חברי הכנסת אוסאמה סעדי ויוסף ג'בארין.

): נוסף על כך, אדוני היושב-ראש, בהתאם לסעיף 68 לתקנון הכנסת החליטה ועדת הכנסת להקים ועדה משותפת של ועדת החוץ והביטחון וועדת החוקה, חוק ומשפט לעניין הכרזה על מצב חירום.

): הוועדה המשותפת תהיה בת 12 חברים, שישה חברים מכל ועדה, כדלקמן: מטעם ועדת החוץ והביטחון – חברי הכנסת צבי האוזר, גדעון סער, עוזי דיין, איתן גינזבורג, נפתלי בנט וניצן הורוביץ; מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט – חברי הכנסת שלמה קרעי, קארין אלהרר, יואב סגלוביץ', מיכאל מלכיאלי, יעקב אשר ואלי אבידר.

): יושב-ראש הוועדה המשותפת יהיה חבר הכנסת צביקה האוזר.

): כמו כן החליטה ועדת הכנסת להקים ועדה משותפת לוועדת החוץ והביטחון ולוועדת הפנים והגנת הסביבה לדיון בהארכת תוקף חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשס"ג–2003.

): הוועדה תהיה בת 12 חברים, שישה מכל ועדה.

): מטעם ועדת החוץ והביטחון יכהנו חברי הכנסת צבי האוזר, אבי דיכטר, אורנה ברביבאי, אלעזר שטרן, איתן גינזבורג וינון אזולאי; מטעם ועדת הפנים והגנת הסביבה יכהנו חברי הכנסת קרן ברק, מיכל שיר, אוסאמה סעדי, יוסף ג'בארין, משה ארבל ויוליה מלינובסקי קונין.

): יושב-ראש הוועדה המשותפת יהיה חבר הכנסת צבי האוזר.

): נוסף על כך, אדוני היושב-ראש, ועדת הכנסת קבעה כי ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בהצעות החוק הבאות לשם הכנתן לקריאה ראשונה: הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – הפסקת חברות בכנסת של חבר הכנסת המכהן כשר או סגן שר), פ/868/23, של חבר הכנסת רם שפע וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הפסקת חברות בכנסת של חבר הכנסת המכהן כשר או כסגן שר (תיקוני חקיקה), התש"ף

): –2020, פ/869/23, של חבר הכנסת רם שפע וקבוצת חברי הכנסת.

): זו ההודעה.

): אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, על הדברים החמים ועל האמון הרב, ולקוות שתהיה עבודה משותפת טובה וברוכה, לטובת הכנסת כולה.

): תודה רבה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: ונוסיף גם: לאורך זמן.

): אמן ואמן.

יריב לוין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת, בהתאם לסעיף 73(א) לתקנון הכנסת, תקנות שעת חירום (הגבלת מספר העובדים במקום העבודה לשם צמצום התפשטות נגיף הקורונה החדש) (תיקון מס' 8), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020 – החלטה מס' 21); תקנות שעת חירום (נגיף קורונה החדש – הגבלת פעילות) (תיקון מס' 15), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020 – החלטה מס' 22.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אני מבקש לאחל חג שמח לכל אזרחי ישראל, וכמובן גם לחברות וחברי הכנסת, עובדות ועובדי הכנסת וגמלאות וגמלאי המשכן.

יריב לוין: שיהיה באמת חג שמח לכולם.

יריב לוין: תם סדר-היום.

יריב לוין: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, ט' בסיוון התש"ף, 1 ביוני 2020, בשעה 16:00.

יריב לוין: ישיבה זו נעולה.