ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 25, 2020-05-12 00:00

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

איתן גינזבורג: היום יום שלישי, י"ח באייר התש"ף, 12 במאי 2020.

איתן גינזבורג: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת, בהתאם לסעיף 73(א) לתקנון הכנסת, תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש) (הוראות מיוחדות לעניין ביטוח אבטלה) (תיקון), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: -2020 – החלטה מס' 5064.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

איתן גינזבורג: תודה למזכירת הכנסת.

איתן גינזבורג: אנחנו נעבור לנאומים בני דקה.

איתן גינזבורג: ראשונת הנואמים – סונדוס סאלח.

איתן גינזבורג: דקה, בבקשה, גברתי.

סונדוס סאלח: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, אני רוצה להפנות את תשומת ליבכם לחילוץ הכלכלי – אנחנו מקבלים תוכניות ושומעים בכל מיני ועדות על תוכניות שונות לסיוע הכלכלי.

סונדוס סאלח: הכיוון הוא חילוץ של טייקונים יותר מאשר חילוץ מוחלשים ואנשים שכירים.

סונדוס סאלח: אם הרווחה הכלכלית והסוציאלית של הציבור תלויה בעושרם של הטייקונים, אנחנו מול אסון אחד גדול.

סונדוס סאלח: זה אומר שאנחנו מחזקים את החזקים ומחלישים את החלשים יותר; זה אומר שאנחנו מול עוד משבר כלכלי אחד, גל שני.

סונדוס סאלח: אני רוצה לשתף אתכם שהשתתפתי בצוהריים בישיבת ועדת הכספים בנושא הצלת עסקים או מפעלים שעומדים בפני סגירה או אתגרים כלכליים.

סונדוס סאלח: דובר שם על מפעל פניציה, ששייך לאזור התעשייה נוף הגליל.

סונדוס סאלח: אני רוצה להפנות את תשומת ליבכם, ואני מנצלת את הבמה הזאת ודורשת לבחון מחדש את הסיוע לעסקים שהיו במשבר עוד לפני הקורונה, שלא יעלו על הגל עכשיו שזה בגלל הקורונה שהם נמצאים במשבר כלכלי.

סונדוס סאלח: אני רוצה להציל את כלל העסקים העומדים באתגרים כתוצאה מהקורונה, כתוצאה מהמשבר הכלכלי הזה, ובמיוחד השכירים.

סונדוס סאלח: תודה.

איתן גינזבורג: תודה לחברת הכנסת סונדוס סלאח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יזהר שי, בבקשה, אדוני.

יזהר שי: תודה, אדוני היושב-ראש, לוחם גולני עמית בן יגאל, זכרו לברכה, נפל הלילה בפעילות מבצעית.

יזהר שי: אני רוצה להקריא לזכרו כמה מילים שהוא כתב בעצמו לפני קצת יותר משנה.

יזהר שי: וכך כתב עמית בדף הפייסבוק שלו: "כל שנה מאז שאני זוכר את עצמי תמיד ערב יום הזיכרון לחללי מלחמות ישראל תפס אצלי משהו יותר חזק בלב.

יזהר שי: אני לא זוכר טקס אחד שלא גמרתי עם עיניים דומעות, כי באמת משהו נגע בי, משהו באמת הזיז לי בלב, משהו באמת לקח לי את הלב, הוציא אותו בכוח, נתן לו מכה חזקה והחזיר אותו פנימה.

יזהר שי: בשנתיים האחרונות אני מציין את טקס יום הזיכרון בדמות שונה מדמות האזרח.

יזהר שי: הפעם אני בתפקיד של חייל על מדים עם הכומתה והתג ומייצג משהו.

יזהר שי: ופתאום למילים יש משמעות, למעשים יש השלכות, וכל דבר אתה משליך על עצמך.

יזהר שי: ואם חס וחלילה יקרה משהו ואם לך יקרה משהו מה יקרה, וישר מפל מכל צד של העין יורד לו לאט-לאט ושוטף לי את הפנים, מקבל לי את הכאפה הזאת של 'הלו, יש לך משפחה בבית שמחכים לך, לרעש שאתה מביא איתך, לצחוקים סביב השולחן, לבגדים ולמגבות על הרצפה, נשיקה על הראש למאמו, להתקשר לאבא שאתה בדרך הביתה ולשמוע בקול שלו שהוא מתרגש גם אם לפני שעה הוא ראה אותך, ובעיקר בעיקר לראות שאתה בסדר והכול טוב'.

יזהר שי: והמפל נהיה לשיטפון, הגרון מגרד, נשימות עמוקות כדי לעצור את הדמעות בכל זאת, אתה על מדים.

יזהר שי: " סמל ראשון עמית בן יגאל, יהי זכרו ברוך.

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת יזהר שי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ווליד טאהא – אינו נוכח; חבר הכנסת עופר כסיף – אינו נוכח; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת אורלי פרומן, בבקשה, גברתי.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, יום עצוב לי.

אורלי פרומן: יום עצוב.

אורלי פרומן: בנו של ידיד ותיק, איש חינוך ותיק, ברוך, נהרג הלילה בשומרון.

אורלי פרומן: תודה, יזהר, על הדברים לזכרו של עמית בן יגאל.

אורלי פרומן: עצוב, עצוב, עצוב.

אורלי פרומן: יהי זכרו ברוך.

אורלי פרומן: אני אעשה מעבר חד לדבריי.

אורלי פרומן: הבוקר הודיעו בתקשורת שב-14 ביוני ייפתחו מוסדות התרבות – ממש לעג לרש – ובמקביל, בכל רחבי הארץ מתקיימות מחאות והפגנות של מוסדות התרבות והאומנים וכל עובדי עולם התרבות.

אורלי פרומן: ולמה?

אורלי פרומן: כי אף אחד לא הציג מתווה תפעולי וכלכלי שיסייע בידי מוסדות התרבות לצאת מהמשבר הזה.

אורלי פרומן: שלושה חודשים מוסדות התרבות מושבתים כליל, וזה עוד לא הסוף.

אורלי פרומן: עד כה הם צברו הפסדים בסדר גודל של כ-400 מיליון שקל.

אורלי פרומן: 150,000 עובדים ויותר עובדים סביב עולם התרבות ללא פרנסה כבר כמה חודשים.

אורלי פרומן: חשוב לציין שעולם התרבות תורם לתל"ג כ-63 מיליארד שקל.

אורלי פרומן: ממשלת ישראל, באמת אתם רוצים לאבד את הנכס הרוחני הזה שלנו?

אורלי פרומן: עד מתי?

אורלי פרומן: תודה.

איתן גינזבורג: תודה לחברת הכנסת אורלי פרומן.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מתן כהנא – אינו נוכח; חבר הכנסת אנטאנס שחאדה – אינו נוכח; חבר הכנסת, השר, נפתלי בנט – לא? מוותר.

איתן גינזבורג: אתה רשום איכשהו.

איתן גינזבורג: לא אמרתי לך, לא בירכתי אותך לשלום, לא ראיתי בכלל שאתה נמצא.

איתן גינזבורג: אוקיי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: יבגני סובה, בבקשה, אדוני.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כולם יודעים שמשבר הקורונה פגע במאות אלפי ישראלים, מאות אלפי אזרחים, שלא רק מתמודדים עם אובדן פרנסה אלא גם מנסים איכשהו לצלוח את המשבר.

יבגני סובה: אבל בתוך הקבוצה הזאת, הקבוצה של הנפגעים, יש עוד קבוצה שלטעמי נפגעה הרבה יותר קשה.

יבגני סובה: אני מדבר על הקבוצה של עולים חדשים שעלו ארצה ממש בששת החודשים האחרונים.

יבגני סובה: אני אסביר גם למה.

יבגני סובה: בששת החודשים הראשונים עולה חדש מקבל סל קליטה, שזה סכום למשפחה, לזוג, משהו כמו 4,500–4,800 שקלים, והסכום הזה איכשהו נותן מענה ראשוני.

יבגני סובה: חלק הולך לשכר דירה וחלק הולך למחיה.

יבגני סובה: סיוע בשכר דירה משרד השיכון נותן רק למי שמתאים לפי הקריטריונים אחרי שהבן אדם נמצא תשעה חודשים בארץ.

יבגני סובה: זה אומר שבשלושת החודשים האלה הבן אדם יכול למצוא את עצמו ללא שום סיוע.

יבגני סובה: אני פניתי למשרד השיכון, ואני מבקש שגם חבריי יצטרפו לפנייה הזאת ונוכל ביחד לעזור, כי האוכלוסייה הזאת באמת אין לה שום יכולת פרנסה, אין לה שום יכולת ללמוד שפה, וככה הם נמצאים במצוקה.

יבגני סובה: ועוד דבר נוסף, שאולי זה גם פנייה למשרד האוצר; אני לא יודע מי הולך לנהל את המשרד הזה בעוד כמה ימים: לפני 25 שנה, 30 שנה, העולים החדשים היו מקבלים הלוואה – אחרי תקופה של שישה חודשים של סל הקליטה, המדינה או הסוכנות היהודית היו מעניקים להם הלוואה לתקופה מסוימת.

יבגני סובה: גם היום זה יכול להיות פתרון.

יבגני סובה: האנשים האלה לא מבקשים תרומה או מענק; הם מבקשים פשוט לקבל הלוואה שהם יוכלו לשלם את זה כעבור שישה חודשים, שבעה חודשים, מתי שהם יתחילו לעבוד, וכולנו בתקווה שהמשבר הזה יעבור.

יבגני סובה: ולכן, אני באמת מבקש שכל אחד ששומע אותי יצטרף לדרישה, לבקשה הזאת, ומשרד האוצר ומשרד השיכון יבינו שנוסף לבעיות שאנחנו מדברים עליהן כל יום יש בעיות ספציפיות של האוכלוסייה הספציפית שעלתה ארצה ממש בששת החודשים האחרונים.

יבגני סובה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת סובה.

איתן גינזבורג: אגב, זה סובה במלעיל או סובה במלרע?

יבגני סובה: סובה, השני.

איתן גינזבורג: סובה במלרע.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: חבריי חברי הכנסת, אנחנו כבר זה קרוב לחודשיים מקיימים דיונים בוועדת הכספים סביב נושא משבר הקורונה.

עודד פורר: אני חושב שאנחנו ערים פה כרגע לאחד המשברים הכלכליים אולי הכי גדולים שידעה מדינת ישראל, והמדהים הוא שאנחנו פעם אחר פעם, שבוע אחרי שבוע – בשבועות הראשונים עוד אולי זה היה נסלח – מגלים שהאירוע הזה מתנהל בלי שום כיוון, בלי שום תוכנית מסודרת של הממשלה, בלי שום הגדרת יעדים: לא מגדירים איזה עסקים צריכים לשרוד, לא מגדירים איזה עסקים הם פצועים קשה ואותם נציל, גם כיעד אסטרטגי של המדינה.

עודד פורר: אתה היום כבר מתחיל לטפל בפצועים שצפים על פני השטח – ברשימה של עשרות מפעלים שעומדים בפני סכנת סגירה, אלפי עובדים שבדרך לאבד את מקור פרנסתם, ומדינת ישראל, שתפסיד את היכולת לייצר בתחומים מסוימים – אגב, התחומים האלה פשוט ייעלמו; מפעלים שכשהם ייסגרו, לא יקומו מחדש.

עודד פורר: נהיה תלויים לחלוטין ביבוא.

עודד פורר: מדינה שידעה בתקופות הרבה יותר קשות, עם הרבה פחות משאבים כלכליים, לבנות כאן תעשייה וייצור ישראלי, מה שנקרא, מוצאת את עצמה דווקא עכשיו – את כל מה שנבנה כאן בעמל רב במשך עשרות שנים סוגרים, זורקים את המפתח לים ואומרים: נראה מה יהיה.

עודד פורר: כל אחד מנציגי הממשלה שעולה לא יודע לענות על השאלה הכי בסיסית שאנחנו שואלים אותו: מהם היעדים שהגדרתם לעצמכם בתחילת המשבר?

עודד פורר: באמצע המשבר?

עודד פורר: מה היעד?

עודד פורר: אין יעד.

עודד פורר: אין תוכנית.

עודד פורר: פשוט שטים עם הזרם.

עודד פורר: תודה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: אני חייב גם לציין שהדיונים בוועדה שאתה עומד בראשותה נעשים בצורה מאוד מאוד אפקטיבית ומקצועית.

איתן גינזבורג: צריך גם את הדבר הזה לומר.

איתן גינזבורג: רבותיי חבר הכנסת, אני מכריז על הפסקה בדיוני המליאה.

איתן גינזבורג: אנחנו נחדש אותה עוד מעט, יותר מאוחר.

איתן גינזבורג: תודה.

בשעה 16: << נושא >> מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת << נושא >>

איתן גינזבורג: אני מתכבד לחדש את ישיבת מליאת הכנסת.

איתן גינזבורג: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבדת להודיעכם, כי קיבלתי הערב מכתב התפטרות מחבר הכנסת בנימין גנץ, יושב-ראש הכנסת, שמודיע על התפטרותו מכהונת יושב-ראש הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: המכתב התקבל בשעה 21:57, וזו לשונו: "לכבוד חברי הכנסת, שלום רב, הנדון: התפטרות מכהונת יושב-ראש הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: בהתאם להוראות סעיף 5(א)(1) לתקנון הכנסת, הריני להודיעכם כי החלטתי להתפטר מכהונתי כיושב-ראש הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: בכבוד רב, חבר הכנסת בנימין גנץ".

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

איתן גינזבורג: תודה למזכירת הכנסת.

איתן גינזבורג: תם סדר-היום.

איתן גינזבורג: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, י"ט באייר התש"ף, 13 במאי 2020, בשעה 11:00.

איתן גינזבורג: אני מודה לכל עובדי הכנסת באשר יהיו על הזמן ועל הסבלנות.

איתן גינזבורג: אני נועל את הישיבה.

איתן גינזבורג: הישיבה נעולה.